Stigmatizovaná čtvrť na kraji Košic je plná života. Sídliště Luník IX táhne nahoru starosta i umění | Radio Wave\nStigmatizovaná čtvrť na kraji Košic je plná života. Sídliště Luník IX táhne nahoru starosta i umění\nLuník IX je nechvalně proslulé sídliště s výhradně romským obyvatelstvem a jednou z městských částí Košic. Ve vyloučené lokalitě na okraji východoslovenské metropole se prohlubuje sociální exkluze systematicky od konce sedmdesátých let. V posledních letech se ale čtvrť zvedá a otevírá zbytku světa. Z velké části díky starostovi Marcelu Šaňovi (Strana romské koalice). Z Luníka IX přivážíme rozhovor se starostou a reportáž, oboje natočené ještě před propuknutím pandemie.\nCesta do vyloučené lokality začíná už na autobusové zastávce. S mým košickým průvodcem Erikem Sikorou aka Džumelecem postáváme jako jediní neromové na zastávce v centru města, vzdálené pár set metrů od centrálního dopravního uzlu. Odtud jezdí autobus jen jedním směrem. Linka 11 sváží lidi každou hodinu na Luník IX. Podlaha autobusu pokrytá slupkami od slunečnicových semínek napovídá, že jedeme na návštěvu do jiného světa. Už od začátku jsme se snažili vyhnout exotifikaci místních obyvatel. Naše první kroky vedly mezi paneláky přes parčík osazený sochami Oto Hudce do kanceláře starosty.\nV nízké budově uprostřed sídliště sedí oblíbený politik, který v městské části načíná druhé volební období. „Bydlím tu od svých dvou let, dnes už je to 39 let, a sledoval jsem celý tento vývoj v městské části. Věděl jsem, jaká je tu mentalita, a pořád jsem přemýšlel, jaký systém by pomohl vyřešit tento problém. Já jsem prakticky přišel už připravený, tady jsem vyrostl,“ odpovídá Šaňa na otázku, proč zrovna jemu se daří změny v náročném prostředí uskutečňovat. Jeho strategií je postupně převést budovy z městského bytového fondu do správy městské části, kde už si dokáže pohlídat placení nájmů a energií. Voda v domech je na čipovou kartu. Každý zaplatí, co spotřebuje a na kolik zrovna má. Elektrickou energii může každá partaj odebírat až po zaplacení nájmu. Lidé v nevyhovujících a přeplněných bytech, kde žije průměrně přes šest osob na bytovou jednotku, tak nepadají do dluhových pastí.\nŠaňa čtvrť oddlužil, zavedl veřejné osvětlení, pomocí kamerového systému se snaží udržovat na ulicích relativní pořádek, pracuje na postupném rozvoji městské části a šíření jejího dobrého obrazu. V přízemí jednoho z paneláků vznikla malá kavárnička, kde se místní mohou scházet. Vedle kanceláře starosty je komunitní centrum provozované neziskovou organizací ETP Slovensko. Odpolední aktivity jako kreslení, doučování školních předmětů nebo hudební tvorbu tu vede Petra Kurutzová. Za naší přítomnosti se zrovna vařily špagety. „V rámci aktivit v komunitním centru běží i online mentoring. Je to program, do kterého se může zapojit každý dobrovolník, koho zajímá práce s dětmi,“ uvádí Petra jednu z cest, jak se Luník IX propojuje s okolním světem.\nStarosta Luníka IX Marcel Šaňa a Ondřej Šebestík|foto: Erik Sýkora\nTřeba pravidelná návštěvnice centra Žaneta je v kontaktu s dobrovolnicí Sašou, která momentálně pobývá v Kalifornii. „Přijede v létě a budeme chodit na vystoupení, protože my se učíme takovou hru o čertech a musíme ji umět nazpaměť,“ vysvětluje Žaneta, jak jí Saša pomáhá s přípravou divadelního představení na dálku.\n„Však to je ujo Oto!“ reagovala dvě děvčata v komunitním centru na fotografii výtvarníka Ota Hudce, kterou jsem jim ukázal na telefonu, abych ilustroval, s kým budu ještě o Luníku IX natáčet. Oto Hudec se kromě svých environmentálně zaměřených prací věnuje i sociálním přesahům v umění, jako třeba v projektu Karavan. Každé léto jezdí s umělkyní Danielou Krajčovou po romských komunitách na Slovensku a spolu s dětmi tvoří animované filmy. Pro Luník IX vytvořil Hudec ve spolupráci s dětmi z komunitního centra betonové sousoší, které teď stojí v parčíku kousek od zastávky autobusu.\n„Projekt vznikal víc než rok. Dělali jsme s dětmi různé workshopy. Potom jsme přešli k modelům z polystyrénu. Bylo třeba vymyslet, co bude téma. Vyšlo z toho, že je zajímají superhrdinové. Ukazuje to, že děti jsou v podstatě stejné. Baví je to samé co děti mimo takovéto sociálně komplikovanější prostředí,“ popisuje umělec proces vzniku sousoší. K této příležitosti vznikl i krátký dokument Děti Deviatky.\nVideo of Deti Deviatky\nAčkoli je život na sídlišti, kde se za posledních dvanáct let muselo asanovat okolo deseti budov z důvodu narušení statiky, z pohledu většinové společnosti pořád dost neutěšený, z jiného úhlu pohledu má svoje kouzlo. Cvrkot dětí ve veřejném prostoru je s ostatními sídlišti nesrovnatelný. Zatímco jinde se pod paneláky tísní auta a lidé se na zbylých plochách přemisťují z domovů do práce nebo do školy a zpátky, na Luníku IX jako by se konal nějaký festival. To, čemu se v Praze říká sousedská slavnost a musí se to složitě organizovat, jede v nejenergičtější košické čtvrti nonstop.\nProč se Marcelu Šaňovi daří zlepšovat kvalitu života v košické vyloučené lokalitě Luník IX? Jaké sochy na sídlišti vznikly a jak funguje systém placení vodného přes čipové karty? Pusťte si celou reportáž i rozhovor.\nDo vesmíru jedině s ručníkem! Stopařův průvodce Galaxií je mostem mezi Monty Pythony a Zeměplochou


Zobrazení příspěvku č. 582: #\nAdministrátor --- 25. 11. 2009\nZa patriarchou Pavlem Srbským\nMotto: „Nemůžeme zemi změnit v ráj,\nale můžeme zabránit, aby se změnila v peklo.“\n(Jeho svatost patriarcha Pavle;\n* 11. září 1914, + 15. listopadu 2009)\nZemřel člověk, který byl už za svého života považován mnoha lidmi za "živého svatého"; říkalo se o něm, že má duši jako "chmýří pampelišky" a že již za svého života žil spíše na nebi než na zemi. Tento drobný človíček se stal duchovním velikánem naší doby - nejen dávné generace, ale i my jsme měli tu čest žít vedle svatého člověka.\nNa začátku nového století, v novoročních novinách roku 2001, odpověděl patriarcha Pavel na dvě otázky novinářů:\nJaká je úloha pravoslaví v nadcházejícím století?\nPatriarcha uvedl mj.: »Pravoslavná církev v průběhu 2000 let hlásala evangelijní učení, aby je lidé poznali a žili v souladu s Kristovými přikázáními, a tak dosahovali spásy. Pozemský život máme jen jeden, a když dospěje ke konci, marná je pozdní lítost, že byl prožit lehkomyslně a nedůstojně. Proto Církev vyzývá představitele všech pokolení i každého člověka zvlášť, aby se odpovědně zamyslel nad cílem svého života, nad smyslem existence celého lidstva i každého z nás. Spolu s tím Církev ukazuje cestu, kterou mají kráčet všichni křesťané dle evangelijních přikázání.« Podle názoru patriarchy bude tuto misi Církev konat i v třetím tisíciletí, až do konce světa.\n»Všichni svatí příkladem svého života z hlubin věků svědčí, že můžeme dosáhnout Nebeského království bez ohledu na všechny těžkosti. O tom svědčí i novomučedníci (ruští), kteří nás nabádají slovy Kristovými: "Nebojte se těch, kteří zabíjejí tělo, ale duši zabít nemohou. Bojte se však toho, kdo může duši i tělo zahubit v pekle."«\nNa co mají spoléhat v třetím tisíciletí křesťanské éry Srbové jako národ, který je od pradávna křesťanský?\nV odpovědi na druhou otázku patriarcha uznal, že »z reality, která nás obklopuje, je zřejmé, že na zemi žít se stává stále těžší, protože roste násilí a nemoci dosahují rozměru epidemií.« Patriarcha však vyjádřil naději, že doba pláče, ničení a nenávisti nakonec ustoupí a nastoupí doba radosti, budování a lásky. »A nyní, když jsme plni optimismu a nadějí, že na naší zemi dokážeme žít svobodně a s lidskou důstojností, poznáváme, že nemůžeme zemi změnit v ráj, ale zabránit, aby se změnila v peklo, to je v našich silách.«\nVzpomínka blízkého spolupracovníka zesnulého srbského patriarchy\nSloužil každý den liturgii. A při každé liturgii kázal slovo Boží - hovořil velice krátce, vykládal úryvky z evangelia, které se právě četly. Patriarcha velice málo spal a měl rád službu časně ráno - většinou sloužil od 6 hodin nebo od půl sedmé. Později začínal liturgii jen na velké svátky, kdy bohoslužbu přenášela média. Téměř vždy sloužil liturgii kněžským způsobem (tzv. "jerejským činem", čili skromně bez biskupské pompy; pozn. překl.). Rád sloužil sám, bez diákona. Sám konal i proskomidii.\nČasto světil kněze a pokaždé se velice pečlivě seznamoval s kandidátem, který hodlal přijmout tak odpovědnou službu v Církvi. Svěcení vždy předcházely dlouhé rozhovory, častá setkání, společné bohoslužby a zpověď. Nikdy nesvětil, když byly nějaké překážky pro přijetí kněžství - smrtelný hřích nebo kanonické překážky. Takovým říkal: "Svatým se můžete stát, protože my všichni jsme povoláni ke svatosti, ale knězem nikdy."\nPřed vysvěcením uděloval poučení o pastýřských povinnostech; služba Církvi a Bohu má přednost před rodinou. Bílé duchovenstvo nesmí stavět na první místo mátušku a děti.\nPatriarcha sám byl nesmírně skromným člověkem. Velice málo jedl a pil; ve všem se snažil spokojit se s málem. Když byl na cestách a nocoval v hotelech, kde byly pohodlné či komfortní postele, spal vsedě v křesle. A obsluha se divila, když našla postel v pokoji patriarchy netknutou. Často se nás pokojské ptaly nad neodestlanou postelí: "Kde spal?"\nJeho svatost patriarcha měl dvoje oblečení, které si sám pral, žehlil a ukládal v cestovním kufru. Nikomu nedovoloval, aby mu pomáhal s přípravami na cesty. Sám se vypravil a šel či jel sloužit.\nCo se týče jeho cestování, tak používal patriarší dopravní prostředek jedině v době oficiálních návštěv. Když chtěl sloužit někde poblíž Bělehradu, prostě sedl na autobus nebo na tramvaj. Lidé, kteří tam seděli vedle patriarchy, si s ním povídali, tázali se ho, a on vždy velice pozorně odpovídal, někdy i humorně.\nCo dělal, když zrovna nesloužil v chrámu?\nMěl čas rozdělen stále stejně: 4 hodiny na spánek, 4 hodiny na duševní práci, 4 hodiny na tělesnou práci a 4 hodiny na modlitbu... Patriarcha se zabýval velice různorodou prací. Stávalo se, že v budově patriarchátu pracoval na opravách, čistil třeba zámky, spravoval elektroinstalaci.\nByl velice spořivým člověkem. Večer např. často vycházel na terasu budovy patriarchátu nebo stál vedle ní, aby četl při světle pouličních lamp, a nemusela svítit elektrická světla i v budově. Nezřídka na patriarchátu chodil zhasínat osvětlení, když je někdo zapomněl vypnout.\nPatriarcha mnoho psal. Hlavně se zabýval liturgikou a výklady evangelia. Studoval zvláštnosti tzv. "pohyblivých svátků" a bohoslužebné tradice v různých církvích. Opravdu hluboce znal díla svatých otců, církevní kánony a (bohoslužebnou) ústavu.\nByl zpovědníkem. Často zpovídal prosté lidi. Byly dny, kdy mohl v domovním chrámu patriarchátu přijít na zpověď k patriarchovi, kdokoliv si přál. Přijímal všechny.\n(Z rozhovoru s biskupem Antoniem Panteličem)\nVzpomínka ruské žurnalistky na osobní setkání s patriarchou\nPři oslavách hlavního bělehradského svátku - Nanebevstoupení Páně roku 2000 ... Lidé na nádvoří před chrámem Nanebevstoupení vzrušeně očekávali, až se objeví jejich milovaný pastýř. Když přišel, lidé se uctivě rozestupovali, aby mu vytvořili cestu a skláněli se pro požehnání. Bylo to zvláštní - žádná tlačenice, žádná ochranka ani policie udržující nápor davu a vytlačující lid od patriarchy. Jen prostota, upřímnost, láska dítek k otci a otce k dětem, žádný spěch, každému dával požehnání cestou k východu...\nZdá se mi, že vladyka Pavle byl Bohem předem vybrán. A to nejen v souvislosti s tím, že ho za patriarchu určil los. Pohleďte na jeho život od nejútlejšího věku. Budoucí patriarcha byl od dětství velice chatrného zdraví. Jeho okolí bylo přesvědčeno, že nemůže přežít. Jednou už u něho dokonce postavili svíčku, protože se domnívali, že umřel. Jelikož se kvůli chatrnému tělesnému stavu nehodil k zemědělským pracím, dali ho na studia; tak se dostal na Duchovní akademii. Podruhé málem umřel v době druhé světové války, kdy při duchovní pomoci dětem běženců dostal tuberkulózu a lékaři mu dávali pouhé tři měsíce života. Vždy zázračně přežil. (Poznámka sestavitele této koláže vzpomínek na zesnulého patriarchu)\nNěkolik výroků patriarchy\n»Připravujeme si sami peklo nebo ráj. Např. neurózy - to jsou pekelná muka - a kvůli čemu? Z nedostatku lásky. Dokonalá láska vyžene všechny temné strachy.«\n»Blaženost začíná už zde. Tady na zemi, za života vezdejšího, se můžeme připravovat na blaženost, ale pak tam už nemůžeme. Smrt je ta hranice, za níž není pokání. Po smrti však jsou různé stupně blaženosti. Růst člověka v blaženosti nemůže stagnovat, stejně tak růst ve zlu nezná meze. Jak rychle člověk postupuje zvoleným směrem, závisí na horlivosti. A také na rozumu záleží - na chápání smyslu života. Jakmile tuto otázku člověk vyřeší, vše jde snadněji. Einstein řekl, že vyřešení této otázky znamená stát se věřícím a že člověk, který nenajde smysl života, bude nejen nešťastný ale neschopný života. "Do té míry, v jaké se mi podařilo proniknout do přírodních zákonů, spatřil jsem v nich projevy vyššího rozumu, v porovnání s nímž je vše, co je schopen pojmout lidský rozum, jen matným odleskem," pravil slavný vědec.« Patriarcha k tomu dodal, že na rozdíl od Einsteina (který byl panteistou) věří, že vyšší rozum je projevem Boží Osoby, protože rozum nemůže existovat mimo osobu, stejně jako bez osoby nemůže existovat láska či nenávist.\nSestupování blahodatného ohně u hrobu Páně označil patriarcha Pavle za zázrak. »Dle víry a modlitby sestupuje oheň. Pokud apoštol Pavel neviděl Spasitele, pak je celé křesťanství fikcí. Jestli Kristus nevstal z mrtvých, nemá křesťanství smysl, protože v tom je veškerá podstata naší víry. Není-li Kristus Bůh a není-li jiného světa, pak jsme nejnešťastnější ze všech lidí. I kdyby věda nalezla dokonce důkazy, že Bůh není, proč bychom tomu měli věřit? Jak je možno dokázat, že vesmír vznikl sám od sebe a nebo že je duše smrtelná? To už není věda ale víra materialistů.«\n»Sobě i jiným říkám: Kdokoliv mne může ponižovat, leč ponížit mne může pouze jeden člověk na světě - já sám. Když to pochopíš, nalezneš vnitřní rovnováhu, pokoj.«\nPohřeb patriarchy Pavleho, Bělehrad (kliknutím si zobrazíte větší)\nPaní Jana Todorovič vyprávěla následující příhodu. Jednou byla na audienci u patriarchy a když probírali nějakou záležitost, náhodou pohlédla na patriarchovy nohy a s hrůzou si všimla jeho obuvi - byly to staré škrpály, už rozervané a zase sešité. Žena si pomyslela: "Jaká to ostuda nás, Srbů, že náš patriarcha musí chodit takto rozedraný a nikdo mu nemůže darovat nové boty!" V tu chvíli patriarcha radostně říká: "Vidíte, jaké mám pěkné střevíce? Ty jsem našel vedle popelnice, když jsem šel na patriarchát. Někdo je vyhodil, a při tom jsou z pravé kůže! Trochu jsem je vyspravil - a ještě dlouho mohou sloužit!"\nS těmi botami je spojena ještě jedna historka. Jakási žena přišla na patriarchát s žádostí pohovořit s patriarchou kvůli nějaké neodkladné věci. Chovala se neobvykle, a tak ji k patriarchovi nechtěli hned pustit. Nakonec však byla neústupnost té ženy přece jen korunována úspěchem a audience se konala. Když spatřila patriarchu, žena vzrušeně vyprávěla, že se jí této noci zjevila přesvatá Bohorodice, která jí přikázala, aby donesla patriarchovi peníze na nové boty. S těmito slovy vytáhla obálku s penězi. Patriarcha Pavle si obálku nevzal, ale mile se ženy tázal: "A kolik bylo hodin, když jste ulehla ke spánku?" Žena překvapeně odpověděla: "No ... asi někdy kolem jedenácté." Patriarcha nato: "Víte, já jsem šel na kutě později, asi ve čtyři ráno. A mně se ve snu také ukázala Bohorodice a žádala mne, abych vám vzkázal, že máte ty peníze vzít a dát těm, kdo je skutečně potřebují." A nabízený obnos nepřijal.\nJednou patriarcha přicházel k budově patriarchátu a pozoroval, že poblíž vchodu stojí mnoho automobilů zahraničních značek. Zajímal se, koho jsou ta auta. Řekli mu, že patří biskupům. Patriarcha k tomu s úsměvem poznamenal: "Když si opatřili taková auta s vědomím o Spasitelově příkazu chudoby, jaké by potom asi měli automobily, kdybychom neměli takové přikázání?"\nJindy patriarcha zase letěl na nějakou návštěvu v letadle. Při letu nad oceánem se letoun dostal do turbulencí a začal se otřásat. Mladý biskup sedící vedle patriarchy se ho otázal, co si myslí o tom, kdyby se teď letadlo zřítilo. Patriarcha Pavle nevzrušeně odvětil: "Co se mě osobně týče, budu to brát jako akt spravedlnosti. Za svůj život jsem už totiž snědl tolik ryb, že nebude nic divného na tom, když nyní ony snědí mě."\nJeho příbuzná vzpomíná na občasné návštěvy patriarchy u nich doma. Když někoho chtěl pro něco napomenout, činil to vždy s úsměvem a většinou prostřednictvím nějakých historek či vyprávění ze životů svatých. I obyčejné chování patriarchy během dne působilo na lidi kolem jako nějaké ponaučení.\nKdyž se doslechl, že se někomu přihodilo něco zlého, zabýval se tím v myšlenkách celý den. Neštěstí druhých lidí ho vždy velice ranila.\nJednou přišel se svými příbuznými za jejich matkou do nemocnice ještě před návštěvními hodinami. Personál nevěděl, kdo je mezi těmito návštěvníky, a odmítl je vpustit dřív, než bude čas návštěv. Patriarcha nedovolil, aby jim sdělili, že tam s nimi je i srbský pravoslavný patriarcha, a trpělivě čekal dvě hodiny, než je vpustili na návštěvu za nemocnou. Řekl tenkrát: "Jak bychom měli vyplnit větší, když nejsme schopni splnit menší?"\nSvému národu stále opakoval: »Buďme lidmi... Kéž pomůže Bůh nám i našim nepřátelům... Až jednou staneme před svými předky, kéž se před nimi nemusíme stydět a oni ať se nemusí stydět za nás.« Všechna jeho slova v sobě nesla evangelijní duch pokoje a smíření. Svými skutky ukazoval to, co chtěl národ naučit.\nNa pozadí tohoto svatého života vidíme seznam toho, co se Pavlemu podařilo jako patriarchovi vykonat pro život a organizaci církve. Vydání mnoha liturgických, modlitebních a duchovních knih. Obnovení a založení řady eparchií v době jeho patriarchátu. Obnovení duchovního semináře v Cetinje (1992), otevření Duchovní akademie sv. Vasilije Ostorožského (1994) a duchovního semináře v Kraguevce (1997), seminář sv. Sávy v Bělehradě. Založení informační služby Srbské pravoslavné církve. Návrat výuky základů víry do škol (2002). V rámci Bělehradské univerzity byla vytvořena bohoslovecká fakulta (kterou kdysi zavřeli komunisti). V r. 1992 byl uzdraven srbský tzv. "americký rozkol" (trochu podobná situace jako Ruská zahraniční církev). Byl dosažen pokrok v překonání tzv. "makedonského rozkolu" a obnoveno - i proti silnému odporu makedonské vlády - Pravoslavné ochridské arcibiskupství.\nPatriarcha po sobě zanechal závěť. Při jejím otevření dýchl na přítomné tentýž duch pokory a skromnosti, jaký vydechoval z patriarchy za jeho života. Své jmění odkázal Srbské pravoslavné církvi a svým nejbližším příbuzným. Jeho majetkem byly náramkové hodinky a budík.\nCo se týče materiálních věcí, patriarcha totiž prakticky nic neměl. Nic si nekupoval. A protože o jeho asketičnosti všichni věděli, nikdo mu nedával žádné drahé dárky.\nVe své kelii měl ikony a knihy. Nevytvářel si však žádnou knihovnu. Když dostal od někoho nějakou knížku, ihned ji donesl do knihovny patriarchátu. Takže vše, co dostal, okamžitě věnoval církvi.\nPosvátný synod sdělil pravoslavným věřícím předsmrtné přání zesnulého patriarchy, aby na jeho pohřeb nekupovali věnce a květiny, ale věnovali peníze na dostavbu katedrálního chrámu sv. Sávy (jeho kupole jsou vidět z mnohých regionů Srbska a definitivní dokončení je plánováno na r. 2013).\nPatriarcha Pavle byl dle svého přání pochován na kraji města na hřbitově ženského monastýru Rakovica, kde bude odpočívat vedle patriarchy Dimitrije (jednoho ze světitelů našeho vl. Gorazda; pozn. překl.), který stanul v čele církve po znovunabyté samostatnosti, když bylo v r. 1920 ustanoveno království Srbů, Chorvatů a Slovinců. (Od těch dob se na trůnu sv. Sávy vyměnilo pět patriarchů, Pavle byl šestým.)\nNa závěr můžeme uvést něco z rozhovoru, který byl již dříve pořízen s diákonem Nebojsou Topoličem:\n»Milostí Boží máme takového duchovního pastýře, jakým je Jeho svatost patriarcha Pavle. Vede asketický život a je pro nás živým příkladem evangelijního pastýře. Žije v Kristu v plném významu tohoto slova. Jako pravoslavný mnich se postí, tj. nejí maso, a v pondělí, středu a pátek drží velice přísný půst. Každé ráno slouží liturgii v maličké kapličce v budově patriarchátu; není tam žádný sbor, zpívají farníci. Sám se obléká do bohoslužebných rouch, sám se svléká po službě, sám zpovídá věřící, sám jim podává svaté přijímání. Podrjasník a rjasu nosí stejné od těch dob, co byl postřižen na mnicha (a to je více než padesát let). Nepořizuje si nové. Sám je pere, žehlí i vyspravuje. Sám si připravuje jídlo. Jednou mi vyprávěl, jak si z ženských holínek ušil dobré boty; má veškeré ševcovské nářadí a může tak vyspravit jakoukoliv obuv. Často slouží v různých chrámech, a vidí-li, že má kněz roztrženou řízu nebo felon, říká mu: "Přines to ke mně, a já to opravím..." Žít vedle takového člověka je veliké dobro pro výchovu duše a pro duchovní růst.«\n(Připraveno z materiálů na pravoslavie.ru)\nPohřeb patriarchy Pavla\nBělehrad, 20. listopadu 2009\nS patriarchou Pavlem se přišlo rozloučit více než 600.000 lidí... Celá událost prošla pokojně, bez jediného incidentu.\nViz též web s pravoslavnými filmy.\nPředcházející články o zesnutí patriarchy Pavla na Ambonu:\nJeho svatost patriarcha Pavle odešel k Hospodinu\nMetropolita Amfilochij podává zprávu o smrti patriarchy Pavla


Oči Václav 16.7.2020\nDobrý den prosím o radu. Na plot od souseda jsem zavěsil zelenou tkaninou kvůli soukromí obou stran po oboustranné dohodě. Ale při východu slunce ostré paprsky prochází tkaninou a to přímo do okna kuchyně. Kdy nejenže obarví kuchyň do zelena ale paprsky prochází tkaninou a tvoří jakési bodové nepříjemné slabé lejzry. Protože hlídáme s babičkou 2 dny v týdnu malé vnouče, tak babička se bojí aby nám to všem nekazilo zrak a chce abych to sundal. Co mám dělat, děkuji za odbornou radu a přeji hezký den.\nDobrý den, jak slunce vychází a pohybuje se k západu, může docházet při průchodu paprsků tkaninou k vnímání záblesků, ale nemělo by dojít poškození zraku. Spíše je to nepříjemné z psychického hlediska. Doporučuji, než se slunce dostane nad tkaninu, ponechávat zatažené závěsy nebo rolety. Pokud by pro Vás toto nebylo akceptovatelné, pak můžete řešit Váš problém pořízením dřevěného plotu, plotu z rákosu, proutí nebo bambusu.


OKTAGON Výzva 3 - 5.díl | MMASERVIS.cz - český MMA magazín\nVčera (22.10.) byla odvysílána další, tentokrát poslední čtvrtfinálová, epizoda MMA reality show OKTAGON Výzva. V minulém díle byl kvůli zranění ruky nucen odstoupit Ronald Paradeiser a narychlo se tak sháněla náhrada. Vhozenou rukavici nakonec sebral grapplerský mág Matúš Arpáš a nastoupil tak do posledního čtvrtfinálového zápasu proti českému Michalu Konrádovi.\n5. díl OKTAGON Výzva 3 začal trochu netradičně a to rovnou posledním čtvrtfinálovým zápasem – Michal Konrád vs. Matúš Arpáš. Zápas to byl nakonec opravdu velmi rychlý, jelikož se Arpášovi povedlo po pár úderech Konráda přenést boj na zem a tam soupeře, k překvapení všech přihlížejících, ukončit po puhých 30ti vteřinách zápasu na kneebar (páka na koleno).\nSemifinalisté tedy byli jasní. Za Český tým se představí Jakub Dohnal a Aziz Dauliatov. Za Slovenský tým zase Karol Ryšavý a Matúš Arpáš. Stále ale nebylo jasné složení semifinálových zápasů (KDO, KDY a S KÝM). No a o možnost volby tohoto složení se utkali trenéři v trenérské výzvě. Zde měli za úkol vyfoukat ve sklárně v Králových Varech (kam se celá show na semifinále přesunula) co nejhezčí půllitr. Tohoto netradičního úkolu se nakonec nejlépe zhostil Ilja Škondrič a tak dostal Slovenský tým možnost volby. Po krátké debatě zvolilo slovenské trenérské duo první semifinálový zápas – Matúš Arpáš vs. Jakub Dohnal.\nOba tito semifinalisté vynikají především svými grapplerskými dovednostmi, kdy v zápase dokáží přenést boj na zem a tam soupeře uškrtit nebo upáčit. Dokonce se již jednou utkali a to na turnaji grappligu, kde zvítězil slovenský Matúš Arpáš. Nicméně MMA je úplně jiný sport, takže si Arpáš nemůže být ničím jistý!\nŠtítkyArpáš vs. KondárAziz DauliatovDoporučenéFeaturedJakub DohnalJan VeličMatúš ArpášMichal KonrádOktagonOktagon výzva 3Omar AhmadTomáš Le Sy


ČSSD se v kampani do eurovoleb zaměří na nekvalitní potraviny, lídrem kandidátky je Poc - Seznam Zprávy\nČSSD se v kampani do eurovoleb zaměří na nekvalitní potraviny, lídrem kandidátky je Poc\nČSSD zahájila kampaň do eurovoleb. (Video: Seznam)\nVolby do Evropského parlamentu se budou v České republice letos konat 24. a 25. května, vybírat se bude 21 europoslanců.\nS fotbalovou červenou kartou pro nekvalitní potraviny pózují kandidáti ČSSD na billboardech v kampani do květnových voleb do Evropského parlamentu (EP). Sociální demokraté dnes na startu závěrečné fáze kampaně představili také desatero europoslance ČSSD, ve kterém se uchazeči o místo v EP zavazují například k tomu, že pro zavedení eura budou hlasovat pouze v případě, pokud to bude výhodné pro všechny občany Česka. ČSSD má na kampaň 11 milionů korun, předseda strany Jan Hamáček by považoval za úspěch zisk sedmi až 11 procent hlasů.\nEuroposlanec a lídr kandidátky Pavel Poc řekl, že podobně jako ve fotbale někdy politici běhají pouze bez míče a nechávají si okopávat kotníky. „Někdy tribuny jásají, někdy na vás pískají,“ uvedl Poc. Zdůraznil, že stejně jako fotbal je politika týmovým sportem. Evropě podle Poce někdy chybí férovost a srozumitelnost. „Trápí nás nerovnosti mezi regiony, státy,“ konstatoval.\nEuroposlankyni a dvojku kandidátky Olgu Sehnalovou označil Poc za „špílmachra“ boje proti dvojí kvalitě potravin, které se v Evropském parlamentu věnovala v končícím funkčním období. „Tento boj nekončí, ale pokračuje,“ zdůraznila Sehnalová. Nestačí jí směrnice schválená minulý týden. „Není to úplný zákaz dvojí kvality bez výjimek, jak jsem navrhovala,“ uvedla po hlasování.\nNa Evropu se před volbami valí vlny dezinformací. Eurovolby jsou podle komisařů nejzranitelnější\nEurovolby má Pirátům vyhrát informatik Kolaja. V Bruselu chce řešit digitální trh a svobodný internet\nV tzv. desateru europoslance se kandidáti ČSSD zavazují vystupovat proti tomu, aby Češi byli v EU „občany druhé kategorie“. Chtějí prosazovat stejnou kvalitu potravin, zboží i služeb po celé unii a zákony, které ochrání životní prostředí. Slibují také nikdy nehlasovat pro uprchlické kvóty a podporovat silnou ochranu vnější hranice schengenského prostoru.\nZahájení kampaně v Lidovém domě se dnes zúčastnili ministři sociální demokracie, kandidáti a členové grémia či předseda Českomoravské konfederace odborových svazů Josef Středula. „Můj hlas je zřejmý, je to hlas pro sociální demokracii,“ řekl Středula. Vicepremiér Hamáček připomněl, že podporu v eurovolbách přislíbil ČSSD na nedávném sjezdu strany i prezident Miloš Zeman.\n23. 4. 8:20\n23. 4. 7:48\n23. 4. 7:00\nJak se loví bouřky v Česku a povídání o šansonech\n23. 4. 5:21\nNa pozemku výchovného ústavu se našlo 82 hrobů. Ve škole zneužívali chovance\n23. 4. 4:27\nDo chudinské kolonie v Baku najela bourací technika. Lidé ze slumu odmítají odejít


Autor: Pavel Rytíř <(at)>, Téma: 1974 - Vojna, Vydáno dne: 31. 12. 1989\nV mé generaci neuvažoval o vojenské kariéře snad nikdo, stejně jako se na dvouletou základní vojenskou službu nikdo netěšil. Snad ještě někteří sportovci do Dukly nebo Rudé hvězdy. Na to to ale u mne nevypadalo. Lákavá se tak stávala vysoká škola, mj. jako cesta k o rok kratší vojně. чай Матча\nZde musím ještě upozornit na známý fakt, že nepříjemnosti se odstupem zmenšují, takže se pak vojna stává v bájném vyprávění starců děsnou srandou. Tedy pro ty, kteří ve zdraví přežijí. чай с лимоном\nInformován z Haškova Švejka a dalších knížek a filmů a také z předvolání Okresní vojenské správy jsem se 25. 10. 1967 dostavil do bývalé jezuitské koleje k odvodu tedy hlavně ke zdravotní prohlídce. Byl jsem smířen s tím, že mě "odvedou", modré knížky byly tehdy vzácné. A najednou jeden ze lékařů v odvodní komisi čte z mých papírů, že mám po úrazu nepohyblivý palec na levé noze. Tak mu přičinlivě přikyvuji na to, že mě to v některých případech omezuje. A on nahlas přemýšlí o osvobození. Dvě sekundy naděje utíná vzadu metr dvacet vyskakující oficír, který čte z týchž papírů, že skáču trojskok a že .... Tak mě odvedli. I když mi tam poznamenali něco o omezení, jako že nemám rukovat k výsadkářům a pohraničníkům (to mne tedy vůbec nermoutilo). Později se tato omezení stala příčinou pěkné abnormality v mé aktivní vojenské službě.\nTak mi vojáci vydali "průkaz brance" a upozornili mě na to, že mě co nevidět povolají na vojnu. Nicméně, třeba na rozdíl od NDR, bylo možno počítat s odkladem po dobu vysokoškolského studia, na které jsem se chystal. A když jsem se studentem VŠE opravdu stal (o tom jinde) dostal jsem kýžený odklad a očekával, až se nám do rozvrhu dostane "vojenská příprava".\nStudent v kopřivách\nNo a pak se v tom rozvrhu vojenská příprava objevila. Ó jak jsme záviděli děvčatům a některým kolegům (viď Zdeňku), když jsme jednou týdně museli vstávat před šestou. A mačkat se v devítce nebo dvěstědvacítce do Motolského vojenského prostoru, kde se podstatná část výcviku odehrávala. V uniformách, které byly tlusté, hnusné a asi opravdu utkané z kopřiv. Na návraty v teplých dnech nejde zapomenout. Jediné co na výstroji bylo přijatelné byly vojenské "kanady", dobře použitelné při brigádách.\n"Zastřešená část" vojenské přípravy probíhala ve škole. Kapitola sama pro sebe byl důstojnický sbor v Katedře vojenské přípravy, většinou odložení podplukovníci. Od prvorepublikových, kterým se vyhnuly několikeré čistky, přes fronťáka Pawliuka až po neúspěšné velitele ČSLA (jeden z nich nechal údajně sestřelit práškovací letadlo?!). Trochu nás připravili na vojenskou službu, ale převážně to byla nuda. No naučil jsem se přitom hrát piškvorky, dokázali jsme třeba napočítat pplk. Pawliukovi více než šedesáktrát slovo próstě (z jeho vyprávění si pamatuji hlavně, že jako provianťák musel na Dukle zaplatit kotel, který mu Němci prostřelili). A také nás pplk. Chládek poučil před prvními posrpnovými volbami, že v ČSSR je svoboda volební agitace, ale pouze "pro kandidáty Národní fronty".\nKus předposledních prázdnin jsme také strávili na závěrečném vojenském cvičení v Českém Krumlově. Jako ostatně mnoho ročníků studentů "ekonomky" před námi i po nás. Byla to víceméně přehlídka ztraceného času, asi jako potvrzení tehdejšího úsloví, že vojna je především čekání. Spali jsme ve stanech, jedli se záklaďáky a občas absolvovali něco jako výcvik. Hlavně si pamatuji dvacetikilometrový pochod na vrcholek Kleti a návštěvu zámeckého divadla s otáčecím hledištěm. A na závěr jsem spolu s ostatními složil jakési zkoušky, což spolu s absolvováním těch čtyř semestrů a účastí na cvičení znamenalo, že jsem absolvent vojenské přípravy posluchačů vysokých škol a že musím odsloužit "pouze" roční základní vojenskou službu až dokončím VŠE.\nV květnu 1974 jsem dopsal diplomku, v červnu ji obhájil, v červenci nastoupil do prvního zaměstnání, 19. července se nám narodila Kristýnka a pak bác! Bratrovi Michalovi odevzdala pošta do vlastních rukou povolávací rozkaz pro mne. 2. září 1974, Žatec. Žádná cesta na chmel.\nNo nebylo to nic příjemného opustit rodinu a dobře rozjetou atletickou sezónu, a koneckonců i zajímavou práci a vyrazit na rok "do pryč". Po roce jsem to popsal Pupákům v dopise, který je prolinkován s obrázkem vpravo. Ostatně rukovat z Hradce Králové do Českých Budějovic přes Žatec, to mohla vymyslet pouze ČSLA. Pak jsem pochopil, proč to tak "muselo být", ale napsat to nemohu, třeba je to stále ještě vojenské tajemství.\n"Absolventský přijímač" jsem absolvoval v kasárnách u vojenského letiště České Budějovice. Tam jsme "vyfasovali" uniformu s "kolejnicemi" na výložkách. Kolejnice = dva zlaté proužky znamenající, že se jedná o absolventa vojenské přípravy (VŠ, nebo ŠDZ), mezi kolejnice pak byly umisťovány eventuelní "pecky" označující hodnost (nejen svobodník absolvent, desátník absolvent, četař absolvent, ale také vojín absolvent "bez pecek" byl k vidění). Něco je popsáno ve výšezmíněné zprávě. K ní mohu přidat ještě vzpomínku na nejlepší čas na 1km, který jsem zaběhl při "prověrkách fyzické zdatnosti", na vojenskou přísahu spojenou s návštěvou Síně tradic (útvar navazoval na 1. letecký stíhací pluk v SSSR za druhé světové války - pár minut jsem si mohl číst v originálních zápisech , z toho si pamatuji dvě věci: že pluk měl v jedné době kolem pěti bojeschopných pilotů pro zhruba 20 bojeschopných letadel a že "děvočka-strážný" někoho zastřelila, protože se neohlásil heslem) a pořadatelskou službu při zahájení výstavy Země živitelka, kam jsme se potom mohli podívat. Po měsíci nás rozeslali po útvarech divize po celých Čechách.\nNa jedenáct měsíců jsem se ocitl v západočeském městečku Stod. Byl tam poněkud výjimečný útvar - všichni vojáci uměli číst a psát, byl tam nadprůměrný počet vysokoškoláků a středoškoláků a hodně občanských zaměstnanců. Zařadili mne na funkci pomocník proviantního náčelníka. Začátek ve funkci byl pohodový, protože až do konce listopadu sloužil jako pomocník proviantního náčelníka Honza Šrank, takže jsem se zaškoloval hlavně díváním "přes jeho rameno". S Honzou jako s pro_francouzsky orientovaným vysokoškolákem byla radost vést debatu na mnoho témat. Od prosince už jsem prakticky velel běžnému provozu vojenské kuchyně, vařící pro několik stovek vojáků (tři jídla denně) a další stovky důstojníků z povolání a civilistů - občanských zaměstnanců (obědy). Tedy spíše sestavoval jídelníček tak, aby se vyhovělo vojenským, hlavně finančním normám, alespoň trochu zásadám správné výživy a ještě se neopakovalo kolem dokola pár jídel. A v rámci toho efektivní využití vepřového z vlastního PZH (pomocného zemědělského hospodářství - dva "Kefalínové" nebyli sice režiséři Vesnického divadla, ale zas až tak odlišné to od Švandlíkova popisu nebylo), pod tím vepřovým je nutno vidět jak všechny druhy masa, tak nevyškvařené sádlo a kůži (kromě kruponů, ty tehdy patřily státu). A také spotřebovat NZ (nedotknutelné zásoby) - kdo někdy viděl a ochutnal třeba vojenskou sušenou bramborovou kaši ví, jak to byl těžký úkol. K povinnostem ještě patřila kontrola zásob (a podklady pro jejich objednávání) a rámcový dohled nad "výdejem stravy". Jinak ovšem výraz velet nebyl úplně na místě, protože hlavnímu kuchařovi Honzovi Blechovi nebylo potřeba se do chodu kuchyně nějak vměšovat. Hlavně proto, že byl výborný kuchař se školou Pražských interhotelů a také proto, že v kuchyni panovala trochu drsnější pravidla, než pouhé vojenské řády (když při chybě kuchtíka neletěl nůž, byla vlastně pohoda). Samozřejmě, že jsem občas (někdy i z nedostatku jiné práce) něco pomohl v kuchyni, častěji pak v bílém plášti u toho "výdeje stravy".\nNa jaře 1975 odveleli našeho proviantního náčelníka Josefa Čihu do Prahy, kde velen vojenské kuchyni, která vařila vojákům nacvičujícím na Spartakiádu vojenskou skladbu ve stanovém městečku a tak jsem jako desátník-absolvent byl proviantním náčelníkem útvaru. A jsem velen několika praporčíkům a záklaďákům v jedné velké kuchyni a v malých kuchyních na samostatných rotách (těm naštěstí víceméně vzdáleně a přes papíry). Na tomto místě se sluší prozradit několik malých vojenských tajemství: za celou vojnu jsem neměl "vyfasovanou" žádnou zbraň a poplachový limit jsem měl 90 minut (do té doby jsem musel dojít do 50 metrů vzdálené kuchyni a zkontrolovat výjezd části kuchyně do záložních prostorů, ti ovšem museli odjet během pár desítek minut i se zásobami); několikrát jsem byl s našimi prasaty v Plzni na jatkách, také jsem zažil, když při nešetrném nakládání dostalo jedno prase infarkt a na pokyn útvarového lékaře ho musel skladník, jinak vyučený řezník, Cendelín na místěl zabít; dvakrát jsem byl kolegy informován, jak při cvičení na mapách náš útvar jako součást "obranných" svazů v rámci obrany při přepadení zákeřnými imperialisty okamžitě zahájil postup a během dvou dní jsme "byli" kousek od Paříže (na tehdejších mapách byli "naši" červení a nepřítel "modrý").\nVýše zmíněná "snížená klasifikaceí" znamenala, že jsem neměl skládat důstojnické zkoušky a nemusel jsem proto absolvovat přípravu na ně. Takže na rozdíl od kolegů jsem měl pár hodin "osobního volna" více než oni. Ještě stojí za zmínku, jak jsem byl poprvé povýšen. Stejně jako většina absolventů jsem dostal při nástupu základní vojenské služby hodnost svobodníka (tj. nejnižší, jednu pecku). Když ve Stodu došlo k prvnímu pravidelnému povyšování, bylo jednou ze základních podmínek členství v SSM. Členem SSM jsem nebyl (předtím, ani potom). Přesto jsem byl k mémo překvapení povýšen na desátníka (dvě pecky na výložkách). Když jsem se ptal pomocníka "staršiny" Šídy (záklaďáka), jak je to možné, odpověděl "všichni jsme v SSM". Jak píši dále, nebylo to jediné kuriózní povýšení. Ovšem při příštím povyšování už to někdo kontroloval - a desátníkem jsem už zůstal.\nVojenskou postel (neboli regál) jsem měl naštěstí na pokoji absolventů, kde jsem strávil ten rok s dalšími třemi vysokoškoláky Štefanem (Pištou), Jánem a Vláďou. A proměnlivým počtem absolventů ŠDZ, kteří sloužili směny na sále ŘLP. Pokoj na třetí rotě a dokud té rotě velel kapitán Peresťjuk, tak nám on i ostatní dávali víceméně pokoj (na rozvičky jsme chodili dle vlastního uvážení, čistotu jsme udržovali přiměřenou). Když začal velet major Ožana, bylo po klidu. První co jsme museli udělat, bylo smazat ze dveří statistiku mých šachových partií s Pištou, kterou jsme. jako Robinson Crusoe kalendář, vedli čárkovou metodou. Partií jsme sehráli více než tisíc, musím přiznat, že jsem vyhrál jenom třetinu.\nK povinnostem některých absolventů patřila také střídavě víkendová služba velitele hlídky kázně. Znamenalo to s obejít alespoň jednou posádku, neboli městečko Stod. V posádce nebyl jiný útvar než ten "náš". Ve hlídce byli ještě dva vojáci dle výběru velitele (službu nikdo neodmítl, neboť to znamenalo možnost opustit kasárna). Když jsem ovšem při první takové službě zjistil, že největší problém této služby je dostat zpět do kasáren ty dva vojáky z hlídky, kteří neodolali nabídce alkoholu v "kontrolovaných" hospodách. Poučen tímto zážitkem jsem už příště bral jako členy hlídky Jána a Pištu (nebo Vláďu), protože u nich byla jistota, že se do kasáren vrátí po svých. Že ta služba znamenala většinou "přimhouřené oči" je asi pochopitelné. Problém ovšem nastal, když měsíc před koncem vojny všichni tři složili důstojnické zkoušky a už nebylo přijatelné, aby podporučíci šli jako hlídka kázně pod vedením desátníka-absolventa. Nakonec jsem ty poslední hlídky taky nějak dopadly, ale byla to fuška.\nI když na vojně nebyl nikdy člověk pánem svého času ani v tzv. osobním volnu, přece jenom se mi občas podařilo absolvovat něco, co se blížilo atletickému tréninku - běhal jsem úseky na silnici do sousední vesnice. Vlastnil jsem totiž jakousi trvalou propustku, která mě opravňovala na pár desítek minut opustit kasárna. Tělovýchovný náčelník mi ji po nějakém přemlouvání vypsal, neboť "jsem se mu hodil", když důstojníci útvaru absolvovali, tuším, že dvakrát ročně, tzv. prověrky fyzické zdatnosti (nějaký sprint, kilometr, shyby, šplh, ...) a úroveň profesionálních důstojníků byla ve většině případů, diplomaticky řečeno, nic moc. Bohužel těch tréninků nebylo tolik, abych ještě někdy zopakoval výkony, které jsem měl v sezóně 1974 před odchodem na vojnu.\nJestli něco bylo charakteristické pro tehdejší vojenskou službu tak to bylo jednak rukování do kraje, který nesousedil s krajem trvalého bydliště, až na protekční děti - což jsem nebyl a hlavně minimální počet opušťáků (oficiálně "volno k opuštění posádky"). Takže nejbolavější bylo, že jsem se dostal domů za Stáňou a Kristýnkou poprvé až na vánoce (tím pádem už ne na Silvestra, to jeli ti, co neměli rodiny) a pak už jen asi třikrát + na dovolená (tehdy byl nárok na čtrnáct dní za rok). Dovolenou jsem strávil tím, že jsem se staral o Kristýnku, protože Stáňa byla "s Bohdankou" ve špitále. Když jsem pak odjížděl na poslední více než měsíc zpátky do Stodu a z autobusu koukal na Kristýnkou, kterou odvážel děda Jára, tak to byl jeden z nejbolavějších zážitků na mnoho let. Dosloužit vojnu, když se o hlídání roční Kristýnky museli podělit příbuzní nebyl rozhodně žádný med.\nJedna kuriozita před koncem vojny. Všichni absolventi (tedy v té době již podporučíci) dostali na rozloučeno od velitele útvaru nějakou pěknou knihu fotografií. Jenom já jsem dostal kázeňskou odměnu - povýšili mne na četaře - absolventa. Vzhledem k tomu, že jsem šel druhý den z vojny domů, tak jsem neužil ani to třicetikorunové navýšení "žoldu". Ale nakonec jsem bez knihy domů také nejel, dostal jsem ji od náčelníka Čihy, řekl bych, že ji dokonce koupil ze svého. No a 29. září 1975. nás osm absolventů nasedlo do vlaku Stod - Plzeň, v Plzni na rychlík do Prahy a já sám pak do rychlíku Praha - Hradec Králové. A byl jsem konečně doma u Stáni a Kristýnky.\nKontumačně záložním důstojníkem\nPo návratu ze základní vojenské služby jsem se (jako všichni) nahlásil na "své" vojenské správě. A po pár měsících si mě nějaký kádrový důstojník povolal na pohovor. Nejprve se podivil, že jsem inženýr a nebyl jsem "vyřazen do zálohy" jako důstojník. Tak jsem mu vysvětlil, že jsem neskládal žádné důstojnické zkoušky. Pak mi vyložil, že na prvním cvičení mi "kolejnice" sundají, a budu pouze obyčejný četař, jako ostatní záložáci. Pokrčil jsem rameny, že jako "co se dá dělat". Pak mě lákal do "Klubu záložních poddůstojníků a praporčíků". To jsem odmítl. Pak se znovu vrátil k tomu důstojníkování. A ptal se, zda jsem v nějak organizován. Tak jsem řekl, že jsem v ROH. Rozzářil se a pravil, vidíte. A prý, proč jsem to nenapsal do "papírů". Tak jsem mu odpověděl, že "to je přece automatický, v odborech jsou u nás v podniku všichni zaměstnanci". Na to on vyskočil a začal celý brunátný vykřikovat, že "kádrová práce se nedělá automaticky". Pak se zklidnil a pohovor ukončil. Za pár měsíců mě a moji vojenskou knížku opět pozvali na vojenskou správu. Spolu s několika stejně předvolanými nás nechali čekat na chodbě poté, co si nějaká úřednice (tzv. občanská pracovnice) vzala vojenské knížky. Když jsme se dost načekali, pozval nás nějaký major dál a přečetl nám rozkaz ministra národní obrany, že nás povyšuje do "důstojnického stavu". Tak jsem se stal bez zkoušek z četaře podporučíkem v záloze.\nAbsolvoval jsem celkem tři vojenská cvičení, každé úplně jiné.\nPrvní a nejkratší (dva týdny) v roce 1979 v Žižkových kasárnách v Hradci Králové. Skoro bez povinností, tedy mimo dvou služeb pomocníka "devéťáka", nějaký volejbal a vojenské plavání v lázních, vesměs spánek doma. Jako chodit do práce, ale bez povinnosti pracovat.\nDruhé, nejdelší (osm týdnů) v roce 1983 v Terezíně a Znojmě. To bylo hlavně dlouhé. V Terezíně jsme byli zavřeni celou dobu v tereziánských kasárnách, připravovali jsme se (?) na záložní velitelské zkoušky. Tehdejší město si moc nezadalo s válečnými záběry, i když jsme měli co jíst a každý svou postel, atmosféra tam byla velmi pochmurná. Druhou půlku cvičení jsem absolvoval ve Znojmě. To už bylo o něco lepší, pohybovali jsme se s kolegou záložákem Karlem mezi kuchyní a autoparkem (tam byla spousta obranných tanků a jiné obrněné i neobrněné techniky proti rakouské armádě - řekl bych, že náš pluk měl stejně tanků jako celá rakouská armáda). Pár dnů jsme dokonce provozovali v tom autoparku malou kantýnu - prodávali jsme ve vlastní režii ohřáté párky z konzerv, limonádu a tatranky kupované v blízké samoobsluze - zajímavá zkušenost. Druhá zajímavá zkušenost byla pár dní velet vojákům ze školní roty při přechodu techniky ze zimního na letní provoz (ti vojáci byli východoslovenští Rómové, kteří se půl roku učili "základům vojenských řádů, čtení a psaní" - tedy spíše základům hygieny a přípravě na zbývající část vojny - práci v Severočeském hnědouhelném revíru, v té době to byli velcí fandové seriálu Sandokan). Ve Znojmě jsem v městských lázních naplaval spoustu metrů, jinak kromě procházek a kina (S Tebou mě baví svět) jsem toho moc neabsolvoval.\nTřetí cvičení v roce 1985, co do délky prostřední, začalo a skončilo v Písku. Z píseckých kasáren nás ale vyvezli do vojenského prostoru Boletice. Toto cvičení byla stoprocentní přehlídka ztraceného času. V kasárnách ani ve výcvikovém prostoru si s četou záložních důstojníků nikdo nevěděl rady a pro jistotu nám ani žádné povinnosti neurčili. Vzpomínám tak pouze na to, jak jsem poprvé a naposledy jel asi kilometr v tanku T-72, navíc jako velitel tanku. Bylo potřeba přesunout pár tanků mezi dvěma stanovišti a podle tehdejších předpisů musel tanku velet důstojník. Samozřejmě, že řidiči tanků (záklaďáci) žádného důstojníka nepotřebovali, ale předpis byl předpis. Tak jsem stál a koukal z tanku a bál se, aby se někde nepoložil na bok nebo aby mě (ten tank) nepřejel při navádění na "parkovací místo". Jinak jsem strávil asi nejvíc času mariášem, trochu jsem si kromě trojky procvičil i čtyřku a zjistil, s jakými kartami se dají vyhrát, ale i prohrát dvě sedmy. A několikrát viděl, jak dávno "odepsané" Pragy V3S tahají z bláta zapadlé tehdy moderní Tatry 148.\nMezi cvičeními mě ještě dvakrát pozvali na vojenskou správu "za účelem povýšení", takže jsem to nakonec "dotáhl" na nadporučíka v. z. (nikoliv "v zastoupení", ale "v záloze").\nVšichni moji vrstevníci již byli dávno povoláni na vojenskou správu a byli více nebo méně slavnostně vyřazeni do výslužby a "erár" už nimi přestal počítat. Ne tak já. Stále mám ve vojenské knížce povolávací rozkaz, abych se v případě vyhlášení mobilizace dostavil na místo X, kam je péčí OVS organizována přeprava z místa Y. A stále mám vojenskou známku neexistujícího státu ČSSR.\nJak je to možné, se ptáte (jistě pouze Ti z Vás, kteří nebyli na vojně v ČSLA)? Inu, nikdy jsem se na to OVS nezeptal, samozřejmě podle úsloví "Kdo se moc ptá, moc se dozví". Skazky o lidech, kteří se tam na něco zeptali, jejich materiály byly vytaženy na světlo a následně byli "na ráně", když se povolávalo na cvičení byly dostatečně varující. Odejít zase na pár týdnů z rozjíždějící firmy by bylo smrtící. A pak mi začalo být jasné, že mě nikam nepozvou, tak co bych se staral já. A tak pevně věřím, že mě profesionální armáda už nebude potřebovat a i bez mé vojenské knížky se obejde.


Projekt Restart pomáhá lidem vrátit se do společnosti. ‚Už na mě nekoukají přes prsty,‘ říká klientka | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Životní styl a společnost / Společnost | Související témata: sociálně slabí Sociálně vyloučené lokality trestní rejstřík sociálně vyloučení vězení\nProjekt Restart pomáhá lidem vrátit se do společnosti. ‚Už na mě nekoukají přes prsty,‘ říká klientka\nPomáhá lidem znovu získat sebedůvěru a taky pocit, že jsou platní pro své okolí. To je hlavní smysl projektu Restart - už sedmým rokem se v tomto ohledu věnuje lidem, kterým hrozí sociální vyloučení. Často jsou mezi nimi tací, kteří se ve svém životě dostali do slepé uličky – nemají domov ani práci nebo se třeba vrátili z vězení. Tréninkové zaměstnávání jim nabízí druhou šanci.\nPraha 9:59 8. července 2021 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nČtyřiačtyřicetiletá žena strávila za krádeže celkem 13 let ve vězení. Díky projektu Restart dostala před měsícem příležitost pracovat v obchodě (ilustrační fotografie) | Foto: Michaela Danelová | Zdroj: iROZHLAS.cz\n„Nejlepší je, že i přes mojí minulost ke mně mají důvěru. Mám klíček od krámu, kasu, kolikrát tady třeba pan vedoucí Tomáš není, takže já zamykám, dělám tržbu a já si toho strašně moc vážím, že ve mě vkládají takovou důvěru,“ svěřuje se Jana.\nPoslechněte si reportáž, která přibližuje fungování projektu Restart\nČtyřiačtyřicetiletá žena strávila za krádeže celkem 13 let ve vězení. Díky projektu Restart dostala před měsícem příležitost pracovat v obchodě. Do té doby pro ni bylo téměř nemožné najít zaměstnání.\n„Většinou, když jim dáte trestní rejstřík, tak řeknou: ‚Ježišmarjá.‘ A už koukají přes prsty. Tady ne. Tady se mi ještě snaží pomot. Třeba když mám osobní problémy - já jsem většinou na směně s panem Tomášem, tak s ním všechno rozebírám. I to, co se týká soukromí. Beru to tak, že začínám znova a oni mi pomáhají se začlenit do reality,“ sděluje Radiožurnálu.\n„Součástí tréninkového zaměstnávání je sociální práce a mentoring. Řeší se situace vztahové, řeší se stabilizace toho člověka, bydlení, finanční, ale také jeho stav po zdravotní stránce. Prostě po tom dramatickém období v životě se seberou a zklidní a přijde čas na řešení těch věcí, které se třeba dlouho neřešily,“ vysvětluje ředitelka České asociace streetwork Martina Zikmundová.\nV současnosti v Česku fungují čtyři tréninková pracoviště. Za sedm let trénink dokončilo 25 lidí – 19 z nich se pak uchytilo na volném trhu práce. Délka tréninku je individuální. Průměrně trvá 12 měsíců.\n„Někdo odejde dřív, protože se u nás vyskytují například lidé, kteří se nepotřebují ani nic moc naučit, ale potřebují třeba jenom získat sebevědomí a to, že to zvládnou. Že jsou kompetentní a prostě umí pracovat. Někdo má na začátku problémy třeba přijít včas nebo chodit pravidelně, plnit ty pracovní povinnosti a někdy to trvá déle,“ komentuje Zikmundová.\nProjekt Restart nyní podpořil také Výbor dobré vůle Nadace Olgy Havlové. „Projekt Restart je pilotní a řeší velmi důležité téma a to problematiku sociálně vyloučených lidí. Tento a podobné projekty zmocňují potřebné lidi tak, aby získali kompetence sami řídit svůj život a ovlivňovat svoji budoucnost,“ zdůrazňuje jeho ředitelka Monika Granja.\nŘeditelka asociace streetwork Zikmundová k tomu dodává: „Je takový zvyk dívat se na tu sociální práci jako na něco pomáhajícího, takové téměř milosrdenství, co někomu děláme. Ale my se na sociální práci díváme jako na velmi pragmatickou činnost, protože my lidi vracíme nejenom do jejich životů, ale i do života společenského i do života nezávislého na státní podpoře. A děláme z nich účastníky solidárního pojištění, takže to nejsou potom lidé, kteří by čerpali sociální podporu, ale naopak přispívají do pojistného systému.“\nČeská asociace streetwork v současnosti připravuje metodiku tréninkového zaměstnávání. Ta by měla pomoci organizacím, které by se chtěly do projektu aktivně zapojit.


Nezdárný syn Ládi Mrkvičky se poprvé ozval: Dojemný vzkaz do nebe mrtvému tátovi – eXtra.cz\nNení žádným tajemstvím, že nedávno zesnulý herecký bard Ladislav Mrkvička (81) se dlouhou dobu trápil tím, že jedno z jeho pěti dětí propadlo už v mládí tvrdým drogám a nedokázalo se jich zbavit. Syn Jakub se nyní vyjádřil k úmrtí tatínka, který se mu celou dobu snažil pomoci. 1. 1. 2021 14.24 | Autor David Zápal\nVzkaz zesnulému otci\n„Bohužel 27. prosince dopoledne, po krátkém boji s covidem, zemřel můj táta Ladislav Mrkvička. Děkuji za všechno, co jsi pro mě dělal. Nikdy nezapomenu,“ napsal na Facebook Jakub, který tatínkovi přidělal spoustu starostí.\nMuž propadl návykovým látkám už ve svých čtrnácti. Nakonec si bohužel vybudoval těžkou závislost na heroinu, proti níž mnohokrát marně bojoval i na léčeních.\nLadislav Mrkvička měl trápení\n„Láďův syn byl bohužel feťák. Tehdy pro něj jel do léčebny, a když se vraceli domů vlakem, zdrhnul mu a zase do toho spadl. Láďu to bolelo,“ vzpomínal pro eXtra.cz Jiří Krampol (82).\nV roce 2001 se Jakub dokonce dostal na několik měsíců i do vězení, odsoudili ho za krádež. Ladislav Mrkvička sám v posledních letech v rozhovorech říkal, že syn žije u matky, s tou se ho snažili společně živit, ale boj proti zákeřné závislosti považoval za neuvěřitelně těžký.\n„Mám velké trápení s druhým synem, který má problém s drogami. Teď drogy neužívá, je na subtexu, což je náhražka, kterou dostává na recept. Byl jsem špatný otec. Výbušný a vzteklý,“ prozradil Aha! už před dvanácti lety.\nJakub Mrkvička Ladislav Mrkvička drogy syn závislost závislost na drogách návykové látky Celebrity


atopický ekzém, alergie u miminek | ProMaminky.cz\nVložil(a): szendrejka, 23. 2. 2016 21.44\nAtopický ekzém nebo alergie jsou strašáci každé maminky. Co si ale počít, pokud se takový problém u vašeho miminka objevil? Na vině mohou být potraviny, které sní maminka. Jak zjistíte, které? Zkuste eliminační dietu, založenou na jednoduchém principu dočasného vyřazování alergenů ze stravy matky, které přecházejí do mateřského mléka. Pomocí testovací neboli eliminační diety může kojící maminka odhalit, co dítěti škodí.\nCo je to atopický ekzém, jsme řešily v jednom z předchozích článků. Mluvily jsme již také o potravinových alergiích. V tomto článku se podíváme na to, jak postupovat při eliminační dietě.\nJak postupovat při eliminační dietě\nNejprve kojící maminka ze svého jídelníčku STRIKTNĚ vysadí na 2-3 týdny:\nNaopak by maminka měla do stravy přidat probiotika, která běžně zakoupí v lékárně. Pokud se po 2-3 týdnech stav dítěte zlepší, znamená to, že problémový alergen je jeden z vyřazených. Následuje fáze opatrného zařazování alergenů zpět do jídelníčku. Je dobré si konzumování jídla a projevy dítěte zapisovat.\nZačínáme mléčnou bílkovinou.\nden jedna porce – např. jogurt\nden dvě porce – např. jogurt a tvrdý sýr\nden už konzumujeme neomezeně, jako na začátku před dietou\nDalší týden takto můžeme testovat vajíčka. Začínáme od čtvrtky vajíčka a postupně přidáváme. Pak postupně vracíme maso. Jakmile objevíme nějaký alergen, oznámíme to ošetřujícímu lékaři. Váš závěr lze ještě potvrdit provedením alergologických testů.\nPokud se ale po této době projevy ekzému u dítěte nezlepší, měla by maminka zvážit přísnější dietu s vyloučením dalších alergenů:\nJestli se stav dítěte zhoršuje, podezřelý alergen okamžitě vyřadíme. To znamená, že pro vás následuje dieta.\nPři této dietě by si měla dávat maminka pozor na tyto potraviny:\nmléko (plnotučné, polotučné, odstředěné, kyselé, acidofilní, sušené a je jedno jestli je mléko kravské, kozí, ovčí apod.)\nmáslo, i pomazánkové\nsyrovátka, zákys, podmáslí, žinčica\nPozor ale také na potraviny, ve kterých bychom mléko nečekali:\nMléčné bílkoviny (proteiny), jsou totiž přidávány do pekařských výrobků, vánočky, chleba atd. U výživy pro sportovce pozor na “KASEIN” což je také druh mléčné bílkoviny. Margaríny jsou brány jako rostlinné tuky, přesto však můžou obsahovat mléčné přísady, jako jsou máslo, podmáslí, nebo jogurt. Klasické máslo obsahuje malé množství bílkovin, některým alergikům tedy vůbec nemusí vadit, i přesto, že jsou alergičtí na kravské mléko.\nAlergie na vajíčka je nejčastější u malých dětí! Největším problémem tohoto alergenu je jeho všudypřítomnost – je to takzvaný skrytý alergen. Pozor bychom také měli dát na jiné druhy vajec – husí, křepelčí, kachní atd. Alergeny různých vajec jsou si hodně podobné.\nVajíčka se mohou v potravinách skrývat pod nečekanými názvy jako např. vaječný lecithin, vaječná melanž, livetin, lysozyme, ovoglobulin, ovalbumin a další složky začínající na ovo nebo ova. Rozhodně tedy čtěte složení potravin.\nPokud kojící maminka zjistí alergii na vajíčka a eliminační dietou prokáže alergii, má dvě možnosti:\npo dobu kojení úplně vyloučí ze stravy vajíčka\nskončí s kojením (zde ovšem záleží na věku dítěte a názoru ošetřájícího lékaře)\nCo čím můžeme nahradit?\nZkuste živočišné mléko nahradit rostlinným kokosovým, makovým, rýžovým, sójovým (tady pozor, nesmí být alergie na sóju), mandlovým, ovesným, špaldovým a dalšmi. Rostlinná mléka můžete zakoupit v obchodech se zdravou výživou, ve většině hypermarketů, dorgeriích i lékárnách. Prodávají se buď v tekuté nebo sušené formě. Tekutá jsou kvalitnější, ale často dražší. Proto bych zde doporučila vlastní výrobu rostlinných mlék doma. Je to nejlevnější varianta.\nI přes malé množství bílkoviny bych doporučila spíše přepuštěné máslo (GHEE), v němž je obsah bílkoviny prakticky nulový. Lze ho také zakoupit, což je opět dražší varianta, nebo si ho můžete udělat doma samy.\nZkuste pomazánky. Pomazánky vyrobené ze zeleniny a luštěnin jsou velmi chutné a dají se koupit za rozumnou cenu. Dokonce existuje i alternativa tvrdých sýrů – je ale dražší.\nRostlinné jogurty chutnají pudinkově, nejsou tak kyselé, ovšem dá se na ně zvyknout a cena je také přijatelná.\nZdá se to být nereálné, ale vajíčka se při vaření a pečení dají do značné míry nahradit. Tak například děláte-li palačinky, bramboráky, lívance – místo vajíčka do těsta vmíchejte lžíci bramborového nebo kukuřičného škrobu. Kynutá těsta (buchty, vánočky, knedlíky atd.) díky přítomnosti droždí drží i bez vajec, pouze přidáme malinko více tuku nebo tekutiny. Litá těsta (bábovky, muffiny, bublaniny, piškotové korpusy atd.) – zase obsahují jako pojivo kypřící prášek - 1 prášek zastoupí až 2 vajíčka, pevnosti pečiva lze ještě pomoci přidáním škrobu (1lžíce na cca 250g mouky). A co když pečete cukroví? Linecká a jiná tuková těsta se obejdou bez vajec, u ostatních přidáme do těsta vrchovatou lžičku škrobu rozmíchanou v 100 ml vody, nebo můžete vyzkoušet RAW cukroví. U tvarohové náplně vajíčko nahradíme vanilkovým pudinkem. A při mašlování těsta místo vajíčkem potíráme olejem, máslem nebo mlékem.\nPři obalování řízků místo tradičního “trojobalu” používáme jen “dvojobal”, první vrstva je těstíčko z 1 lžíce škrobu, 250 ml mléka, špetky soli a trochu polohrubé mouky na dohuštění, druhá vrstva je tradičně strouhanka. A nebo lze v obchodech zakoupit na obalování HRAŠKU (hrachová mouka). Sekaná a karbanátky se obejdou bez vajec, ať už jsou masové nebo zeleninové.\nNáhrada za sóju\nSóju vynecháme snadno a místo ní konzumujeme jiné luštěniny jako je čočka, červená čočka, hrášek, fazole – červené, zelené či bílé.\nNáhrada za hovězí a kuřecí maso\nOpět vynecháme a zařadíme do jídelníčku králičí, telecí, jehněčí, rybu apod.\nPokud jste nalezly ve zmíněných alergenech spouštěč, který u dítěte způsobuje ekzém, nahlašte ho ošetřujícímu lékaři. Pokud jste spouštěč nenalezly a atopie se nezlepšila, má smysl zvážit přísnější dietu, případně neúspěchy řešit s lékařem.\nMáte zkušenost s eliminační dietou? Podělte se s námi a ostatními maminkami, které tuto situaci také řeší.\nAneta Jiřičná Bendiková, 13. 1. 2021, 17.29\nprostřední syn měl ekzém naštěstí jen do 2let.\nMinnie, 30. 9. 2020, 21.10\nJsme hrozně ráda že nás to nepotkalo. Ale synovec trpí na ekzém od narození a tam je opravdu hodně omezení, po čem se mu ekzém rozjede...\nLipi4, 8. 7. 2020, 14.01\nBohužel tuto dietu a díky mojí alergické anamnéze rovnou v přísné variantě jsem teď u třetího uličníka (aktuálně je mu měsíc) dostala... Tak jsem zvedavá, co vůbec budu jíst...\nŽofinka, 24. 6. 2018, 8.27\nTo nás snad minulo\nMygara, 21. 3. 2017, 10.56\nještě že nás to minulo, ale tato problematika mě moc zajímá\nFuga, 13. 2. 2017, 12.08\nzrovna teď jsem četla o Biodermě atopos preventive pro miminka, údajně to má zabránit propuknutí, pokud má dítě genetickou zátěž. Eliminační dieta je docela razantní, ale jinak to nejde, pokud se chce člověk dopátrat spouštěče\nppetaa27, 24. 2. 2016, 9.07\nS atopickym ekzemem jsem si u syna uzila az az. Vyzkouseli jsme snad vsechny mozne kremy na atopak, ale zadny nepomohl a akorat to pekne provetralo penezenku. Takze za me, vsechno drahy neznamena taky nejlepsi. Pomohla nam az obycenja modra indulona za 40kc po ni je syn uplne heboucky, drive byl jak struhadlo. Co se tyce elminacni diety, diky ni vim, na co je syn alergicky a jaky potravinam se vyvarovat. Nastesti to mleko ani vajicka nejsou. "Jen" merunky, orechy a exoticke ovoce. Ale bylo tezke najit potraviny, ktere se muzou pri teto diete jist. Vsude vam jen napisou co nesmite, a ze toho je, ale nikde nepisou cim nahradit. Takze clanek super\nlouskacek2, 24. 2. 2016, 8.44\nTak muj syn vyrazky od mala:(. Castecne seto zlepsilo mytim jednou max. 2 krat tydne s Linolou a pouzivanim Nobilis olejicku prirodniho na telo. Psychika u me problem neni ja si materstvi uzivam. Dcera mela tez ale mene a to byla na UM. Syna kojim a vsimla jsem si ze obcas po nejake strave horsi asi toto zkusim a uvidim. Naposledy po jogurtu jsem si nechtene neuvedomila a byl jahodovy a osypal se tedy dost:(. Ted jim mlecnou krupici ci ryzi a v pohode. Snad se vekem ztrati. Kortikoidy nejsou resenim ty odmitam.\nKatka, 24. 2. 2016, 8.36\nNaštěstí osobní zkušenost nemám, ale v okolí řešilo ekzém u dítěte hned několik mých kamarádek. Pokud se objeví další, odkážu ji na článek ;o) Říká se, že spouštěčem je i stres a psychická nepohoda matky, to by sedělo ;o)


Ecclestone otočil, do Bahrajnu se mu už moc nechce - Sport.cz\n7. června 2011 19:41 - LONDÝN\nŠéf formule 1 Bernie Ecclestone začal slyšet na kritiku, se kterou se setkává plánovaný návrat Grand Prix Bahrajnu. Závod by chtěl pro jistotu posunout na konec sezóny.\nSvětová rada motorsportu FIA v pátek schválila náhradní termín pro GP Bahrajnu, má se uskutečnit 30. října místo GP Indie. Rada se tak rozhodla mimo jiné na základě zprávy, která označila situaci v království za klidnou.\nJenomže postupně vychází najevo, že vyslanec federace, který zprávu zhotovil, se v Bahrajnu zřejmě setkal jen s lidmi blízkými vládě, nikoliv se skutečnou opozicí, tudíž jsou jeho informace zkreslené. Ostatně Bahrajnci už vyhlásili na závod den hněvu a prezident bahrajnského Centra pro lidská práva oznámil, že vyzve všechny účastníky formule 1, ať na Šakir ze solidarity nejezdí. Podle něj jsou občané Bahrajnu stále zatýkáni, vězněni a zabíjeni.\nPrezident FIA Jean Todt sice rozhodnutí rady hájil, ale existují pochybnosti, že bylo jednomyslně odhlasováno. Podle některých zdrojů je právě jednomyslný souhlas podmínkou, aby se závod do kalendáře mohl vrátit. "Bylo to 25 rukou? 27? Viděl jsem všechny ruce nahoře a řekl jsem: ´Á, jednomyslná shoda.´ Oznámil jsem to a nikdo nic nenamítl. Nikdo neřekl, že se zdržel, nebo že hlasoval ne," uvedl Todt pro Telegraph.\nOdsunout a možná i zrušit\nProti GP Bahrajnu se navíc začal obracet Bernie Ecclestone. Ten teď nesouhlasí s říjnovým termínem a chce závod přesunout na konec sezóny, aby šel bez větších potíží zrušit, pokud to bude nutné. Podle Telegraphu vyzval týmy, aby vyjádřily nesouhlas s rozhodnutím rady a vyvolaly nové hlasování o Bahrajnu.\n"V tuto chvíli nevím, co se bude dít," řekl šéf formule 1. "Bylo by lepší přesunout Bahrajn na konec sezóny, a pokud tam bude bezpečno, tak fajn, můžeme tam jet. Pokud ne, tak tam nepojedeme a nevzniknou žádné problémy. Vyslechli jsme si zprávu FIA, která říkala, že v Bahrajnu nejsou vůbec žádné problémy. Ale já jsem zaslechl něco jiného a je vidět, že musíme být opatrní."\n"O peníze nejde. Závod je tu, protože nás Bahrajnci požádali, abychom ho zachovali. Pokud závod nebude, vrátíme jim je, ale peníze nejsou problém. Jde o to, jestli je bezpečné a dobré ten závod mít, to je ten problém. Ten datum 30. října můžeme změnit faxovým hlasováním, pokud to bude nutné. Jde to udělat, a to rychle."\nV rámci Světové rady ovšem podle Todta hlasovali pro 30. říjen Stefano Domenicali (šéf Ferrari) coby zástupce týmů a Vidžaj Mallya (majitel Force Indie) coby zástupce Indie. Možná ale všichni změní názor pod tlakem veřejnosti, petice proti bahrajnskému závodu se blíží půl miliónu podpisů.\nPodrobné zpravodajství z F1 najdete na f1sports.cz.


Přenosný aroma diffuzér H20\nŠedá - 359,00 KčBílá - 359,00 KčRůžová - 359,00 Kč\nPřenosný difuzér a aroma rozptylovač H20\nProměňte vaše prostory ve voňavou oázu a ponořte se do relaxace a odpočinku. S tímto designovým zvlhčovačem vzduchu, který vyzařuje krásné světlé pozadí, vytvoříte uklidňující a relaxační prostředí, ať jste kdekoli, ať už ve vaší kanceláři, v práci nebo v autě.\nH20 využívá pokročilou technologii nano atomizace, která dokonale rozptýlí vaše oblíbené aroma a éterické oleje v místnosti. Zlepšuje výhody a kvalitu spánku a je obzvláště vhodný pro dny, kdy jednoduše potřebujete svůj „čas“ kvůli nesnesitelnému chaosu a rozruchu.\nDifuzér s ionizátorem mění vodu na jemnou mlhu, která vytváří uvolňující atmosféru a ohromně přispívá k blahu vašeho zdraví.\nOptimální vlhkost vzduchu je dobrá pro alergiky a má pozitivní vliv na váš spánek, protože zabraňuje vysychání sliznice, což je často důvodem vašich dýchacích potíží.\nMůžete přidat kapky éterického oleje a nechat se hýčkat v aromatickém prostředí své vlastní wellness oázy. Aróma difuzér H20™ je vybaven inteligentním nanočipem, který řídí automatické zapínání a vypínání a také volbu volby pozadí a mlhy.\nDíky své naprosto tiché práci a nádherným vůním je tento difuzér H20 přínosem pro váš spánek.\nNávod k použití aroma difuzéru H20:\n1 Otevřete víko\n2 Naplňte difuzér vodou\n3 Přidejte aroma nebo éterický olej\n4 Zapněte jej a užijte si relaxaci\n3 TYPY SVĚTLA:\n2 TYPY UVOLŇOVÁNÍ MLHY:\nMůžete si vybrat mezi příležitostným a nepřetržitým režimem osvěžování místnosti.\nVlastnosti přenosného aroma difuzéru H20:\n3 typy světla a 2 režimy uvolňování mlhy\nAutomatické vypínání (4h)\n1x přenosný aroma difuzér H20™


František Sládek – Junák – český skaut, středisko Šenov, z. s.\nArchiv autora: František Sládek\nPublikováno dne 1.12.2017 1.12.2017 by František Sládek\nPublikováno v ENTER, Novinky Napsat komentář\nPublikováno dne 11.11.2017 by František Sládek\nV pátek schůzky nejsou! Místo toho nás čeká v sobotu odpoledne dřevárna. Více info v souboru: Drevarna2017final\nPublikováno dne 31.10.2017 by František Sládek\nVíce informací najdete v souboru: bazén 17\nPublikováno dne 2.1.2017 12.1.2017 by František Sládek\ntento rok bude jako každý rok probíhat v našem městě Tříkrálová sbírka. Přinášíme Ti možnost zúčastnit se této akce, čímž pomůžeš potřebným lidem a zbavíš se přebytečných kil z Vánoc. […]\nPublikováno v ENTER, Novinky 1 komentář\nPublikováno dne 20.12.2016 12.1.2017 by František Sládek\nKaždý rok je v Betlémě na Vánoce zažehnut oheň, který se začne okamžitě šířit do celého světa. Jako sluneční paprsky. Do tohoto šíření světla jsou zapojeny stovky skautů především z Evropy a my mezi ně patříme také.\nPřijď podpořit tuto novodobou vánoční tradici a rozdávej světlo světu! […]\nPublikováno dne 4.12.2016 9.12.2016 by František Sládek\nMerry Christmas, šohajové!\nVánoce, vánoce přicházejí… Všechny vás tímto zveme na letošní Vánočku, která se bude konat ve skautském středisku Pagoda v Novém Jičíně. Budeme hrát hry, vařit a nakonec si to všechno večer sníme. Přijď s námi (předčasně) oslavit Vánoce!\nPublikováno dne 16.11.2016 9.12.2016 by František Sládek\nJednodenní bioddílová výprava na Šostýn (respektive k jeho zbytkům)\nUž je listopad, venku kosa jako z nosa, klemra, že by psa nevyhnal, ale správného skauťáka od podzimní výpravy do okolí Kopřivnice přece nic neodradí! Přijďte si Enteráky i Agenty užít jednu z posledních výprav tohoto roku! […]\nPublikováno dne 16.5.2016 22.10.2017 by František Sládek\nKVĚTNOVÁ VÝPRAVA Nazdar hoši! Níže najdete informace ke dvoudenní květnové výpravě, na které přespíme pod stany v krásném okolí Ondřejníku. Co byste tedy měli vědět: Sraz:bude v krojích v pátek 20. 5. v 15:55 na vlakovém nádraží v Šenově, vlak pojede směrem na Ostravu Návrat: v sobotu 21. 5. v 17:44 tamtéž Co s sebou: karimatku, spacák, oblečení Přečíst si víc oKvětnová výprava[…]\nTříkrálová s(z)bírka Nazdar bratře, Královská garda s(z)běračů (tj. oddílová rada) se usnesla nad tím, že nabere nové švarné jinochy pro důležitý úkol a ty máš právě teď možnost se přidat! V sobotu 8. Lednav 8:30 ráno se naše Garda sejde v domácím táboře (tj. bydliště) našeho oddílového správce s(z)běru (tj. vůdce oddílu) a Přečíst si víc oTříkrálová sbírka[…]


Možné těhotenství po podvázání vaječníků - Modrý koník\nMožné těhotenství po podvázání vaječníků\nAhojky rada bych zjistila jestli je tady nějaká maminka co otěhotněla přirozeně i pres to, že mela podvazane vajecniky. V prosinci to byly tři roky co jsem podstoupila sterilizaci. Nyní mam spozdenou ms už 3tydny. Test s malým duchem a druhý negativní.\n@olsze Moje švagrová otěhotněla přes podvázání vaječníků. Měli dvě holčičky, pak otěhotněla přes antikoncepci = třetí holčička, hned v porodnici si nechala podvázat vaječníky a za dva roky zjistila že je znovu těhotná. Napočtvrté to byl kluk, už mu je 15 let.\nna podzim v diskuzi tady byla jedna maminka s podvázanými vaječníky a po někoilika císařích a byla opět těhotná...a prý pokud jsou jen podvázané, že je tam větší riziko, že dojde k zacelení a žena může otěhotnět. Mě doporučovali v nemocnici rovnou odstanění vejcovodů...\n@annasmyckova mě to dr nedoporučila vzhledem k věku.\n@annasmyckova no zítra jdu k dr tak uvidím. Další dítko jsme neplánovali, vzhledem k tomu, že jinak než sekcí rodit nemůžu a to už by byl risk. Pokud se těhu potvrdí a bude vše ok tak si mimi nejspíš necháme, ikdyž to bude komplikované\n@olsze to odstranění vejcovodů je stejný zásah jako podvázání (není to odstranění vaječníků, takže normálně cyklus probíhá...) to jen na vysvětlenou, takže věk na to nemá vliv...ale jinak ti přeju a´t to zvládnete v pohodě, taky bych si mimi nachala, když už je to takový eskamotér a i přes to všechno se k vám dostal..to bude silný jedinec🙂\na víc cs je sice riziko, ale nemusí být (nenech se doktory vystrašit), spíš tě budou víc hlídat, jestli je jizva v pořádku...tak se drž.\n@annasmyckova tak určitě když už si najde cestu i přes to vše, tak si ho necháme. CS bude 100% jinak bohužel rodit nemůžu, měla jsem před lety úraz pánve a mám špatně srostlé některé kosti, jako třeba stydkou kost. Podle ortopeda by tlak při porodu nevydržely a hlavně jsou tak divně srostlé, že nemám ani dost prostoru na to aby prošla hlavička 😞 Ale tak třetí sekce by snad ještě nebyl takový problém.\n@olsze mám za sebou třetí sekci a problém nebyl 🙂 toho bych se nebála.\n@aronek A jak probíhalo poslední těhu??? Mám trochu obavy, pokud se tedy těhu potvrdí, z tenké jizvy\n@olsze tady jsem našla nějakou starší diskuzi\n@annasmyckova děkuji moc\n@olsze žádný problém. Trochu jsem se šetřila a pracovala jen do šestého měsíce. To ale spíš bylo druhem mé práce. Vzhledem k věku mně hnali na plodovku, ale i ta byla v pohodě. Ani žádné kontroly častěji. Malá šla v ukončeném 38tt císařem bez komplikací.\n@aronek Děkuji moc, dělám servírku, takže se v práci trochu naběhám, ale žádný stres.... jen šefová je na tabletu, jestli bude muset hledat náhradu.\nUvidím co mi řekne dr. Dneska jsem netestovala, ale první test duch a druhý negativ, tak jsem zvědavá\n@olsze já se právě naběhala, já kancelář v pátém patře, vedení v jiné budově v pátém patře, to několikrát, plus běhání po mém baráku, neustálé úkoly, papírování do toho práce s né moc příjemnými klientkami. Pravidelně jsem šla nahoru a proti mně 300 rozjetých ženských a půlka po mně něco chtěla. Většina minimálně žloutenku, ale sifl, HIV, kožní cosi, prostě pro těhotnou nic moc. Většina pracovnic to zalomí hned po zjištění těhu. První dvě těhotenství jsem ta tedy byla až do konce, ale to jsem měla kancelář jinde.\n@aronek tak to se nedivím, to bych nedala ani já. Odpoledne už budu vědět jak na tom jsem....jen nějak nevím jaká varianta je ta správná.\nIkdyž bych další dítko chtěla, vím, že v momentální situaci by jsme to zvládli horko těžko. Bylo by to opravdu na hraně aby jsme vyšli a vše poplatili.\nNa druhou stranu si říkám, že vždy se dá vše zvládnout a když už by si bojovníček tu cestu k nám našel.....\n@olsze kde je vůle je i cesta 🙂 Držím palce pro dobré řešení 🙂\nZdravím, snad to neni mimo, ale sama jsem podvazana a zajímalo by me, zda je možnost sterilizaci opet odstranit. Myslim chirurgicky. Diky za odpověď. Andy\nněkde jsem četla, že po podvázání to lze, ale je pravděpodobnost otěhotnění docela malá (bude to zjizvené). Úspěšnější je po tomhle zákroku oplodnění ze zkumavky, ale pacientka si to hradí komplet sama.\nOtěhotním přirozenou cestou? Podvázané vaječníky, 3 císaře3\nMáte za sebou podvázání vejcovodů přímo při sekci?10\nPodvázání vaječníků, žádá se doktor? Platí se to?2\nCysta na vaječníku. Při ovulaci pobolívá. Poradíte?2


Rozhodčí nepřipustil české překvapení - iDNES.cz\nA m s t e r d a m - Čeští fotbalisté prohráli ve svém úvodním vystoupení na ME s největším favoritem šampionátu domácím Nizozemím 0:1. V 89. minutě zápasu proměnil kapitán soupeře Frank de Boer pokutový kop, který nařídil rozhodčí Collina po souboji jeho bratra Ronalda s kapitánem českého výběru Němcem. Zatímco první poločas patřil domácímu týmu, po změně stran se hrálo v režii českého mužstva. Jeho úsilí však hodně necitlivým rozhodnutím zmařil právě italský sudí.\nČeské fotbalisty přijelo do amsterdamské Areny povzbudit 11 tisíc fanoušků, kteří připravili už při rozcvičení svým oblíbencům bouřlivé ovace. Prvních deset minut zápasu přineslo stereotypní podívanou. Domácí mužstvo mělo v drtivé většině času míč na svých kopačkách, ale do žádné vážnější příležitosti je svěřenci trenéra Chovance zatím nepustili. Teprve před koncem první čtvrthodiny ohrozili "oranjes" dvakrát Srníčkovu branku, ale bez úspěchu. Čeští fotbalisté během úvodních 15 minut branku protivníka vůbec neohrozili. V 17. minutě vypálil Kluivert, Srníček vyrazil a poradil si i s dorážkou Zendena.\nDomácí mužstvo neustále útočilo, obraz hry byl takřka shodný s tím, jaký nabídli oba rivalové v přátelském duelu v Eindhovenu koncem minulého roku. Českého brankáře prověřil prudkou ranou Bergkamp a Srníček si musel poradit i s několika nepříjemnými centry. Finalisté z minulého šampionátu hráli v prvních 25 minutách velice pasívně, jako by je branka van der Saara vůbec nezajímala. Až ve 32. minutě dali o sobě vědět čeští hráči i v ofenzívě. Nedvěd vysunul dlouhým pasem kapitána týmu Němce, před ním však včasným vyběhnutím srazil míč brankář Nizozemců.\nV závěrečných minutách prvního poločasu se hra přece jen vyrovnala a v samém konci vystrašil van der Saara parádní ranou z dálky Nedvěd, ale těsně minul branku.\nDo 2. poločasu nastoupily oba týmy beze změn v sestavách, ale české mužstvo aktivněji než tomu bylo před přestávkou. Blízko otevření skóre byl Poborský, jemuž při skluzu po prudké ráně Nedvěda chyběly centimetry, aby dopravil míč do sítě. Na druhé straně se blýskl Srníček, když výborným zákrokem zneškodnil střelu Stama. V dalších minutách však jako by někdo polil české hráče živou vodou. Především Pavel Nedvěd motal hlavy domácím zadákům. Po jeho skvělé akci natáhl Koller střelou zblízka van der Saara, krátce nato po centru Němce poslal Nedvěd hlavičkou míč do levé tyče nizozemské branky.\nAktivita Chovancova výběru neumdlévala a jejím výsledkem bylo břevno nastřelené Kollerem po centru Poborského. Favorizovaní svěřenci Franka Rijkaarda na dlouhé minuty zcela vyšli z tempa, nedokázali založit souvislou útočnou akci a na jejich adresu se z hlediště tu a tam začal ozývat pískot. Dvacet minut před koncem utkání došlo v českém celku k prvnímu střídání, když zraněného Látala vystřídal Bejbl. Nizozemcům se naopak zranil Stam a nahradil ho Konterman.\nOšetřován mimo hřiště byl i Pavel Nedvěd, ale naštěstí pro hostující jedenáctku mohl nejlepší hráč utkání v zápase pokračovat. Po hodně dlouhé době dali o sobě v ofenzívě vědět i Nizozemci. Bejbl neuhlídal Kontermana, ale jeho hlavička skončila půl metru vedle levé tyče Srníčkovy branky.\nV samotném konci zápasu zaúřadoval Čechy nemilující italský arbitr Pierluigi Collina. V předposlední minutě poskytl domácím fotbalistům obrovskou výhodu, když po souboji Němce s Ronaldem de Boerem nařídil v jejich prospěch pokutový kop. Druhý z de Boerů - Frank - se z penalty nezmýlil a rozhodl tak o hodně šťastném vítězství mužstva spolupořadatelské země. Radoslav Látal sedící už na lavičce náhradníků si ještě za protesty vysloužil červenou kartu.\nNizozemsko - Česká republika 1:0 (0:0)\nBranka: 89. F. de Boer z penalty. Rozhodčí: Collina - Zuccolini (oba It.), Turgay (Tur.). ŽK: F. de Boer, Van Bronckhorst - Nedvěd, Poborský, Řepka. ČK: 90. Látal. Diváci:\nNizozemsko: Van der Sar - Reiziger, F. de Boer, Stam (75. Konterman), Van Bronckhorst - Seedorf (57. R. de Boer), Cocu, Davids - Bergkamp, Kluivert, Zenden (78. Overmars).\nČeská republika: Srníček - Rada - Látal (69. Bejbl), Řepka, Gabriel - Poborský, Nedvěd, Němec, Rosický, Šmicer (83. Kuka) - Koller (90. Lokvenc).\nSouboj středopolařů obou mužstev - Davidse (vlevo) s Nedvědem\nTomáš Řepka odhlavičkovává míč od nebezpečného Kluiverta(dole).\nStřela Dennise Bergkampa minula branku Pavla Srníčka jen těsně.\nMpožná klíčový okamžik první půle. Český gólman Pavel Srníček vyráží dorážku Zendena z bezprostřední blízkosti.\nAutor: bym, jir\nTémata: Český tým, Dennis Bergkamp, Arena, BBC, Frank de Boer, Pavel Nedvěd, Pavel Srníček, Radoslav Látal, Tomáš Řepka


Sada barev na textil Javana 6x20ml Glitter | Papirnictvismichov.cz\nSada barev na textil Javana 6x20ml Glitter\nSada barev na světlý a tmavý textil 6x20ml - třpytivé odstíny\nBarva na světlý a tmavý textil - třpytivé odstíny - je vodou ředitelná, krémová, vysoce krycí, světlostálá, brilantní a zářivá. Vhodná pro bavlnu a směsové textilie s max. 20% umělých vláken. Textil před použitím barev vyperte. Nabarvené textilie nechte uschnout a zafixujte žehličkou přes pečící papír cca 5 min. při nastavené teplotě na bavlnu. Poté lze prát do teploty max. 40°C (v sáčku na prádlo nebo obrácené naruby).\nSada obsahuje 1x štětec a 6x20ml barva - třpytivá sluneční žlutá, třpytivá rubínově červená, třpytivá safírová modrá, třpytivá smaragdová, třpytivá stříbrná, třpytivá zlatá.\nUživatelské recenze Sada barev na textil Javana 6x20ml Glitter


Hotel Roosevelt | Ústecko na dlani\nHlavní stránka Hotel Roosevelt\nV celém objektu je zdarma k dispozici bezdrátové připojení k internetu. Pro hotelové hosty je k dispozici parkování v garáži (za poplatek) nebo na hlídaném parkovišti (zdarma). Hotel Roosevelt *** má celkovou kapacitu 32 pokojů s 64 lůžky. Poskytujeme ubytování na jednolůžkových, dvoulůžkových a trojlůžkových pokojích. Všechny pokoje mají vlastní sociální zařízení, televizor s českými i mezinárodními programy, minibar, telefon. V prostoru celého hotelu je k dispozici bezdrátové připojení k internetu. Recepce hotelu je otevřená 24 hodin denně 7 dní v týdnu. Recepce poskytuje hostům aktuální kulturní a sportovní přehled. www.hotel-roosevelt.cz\n+420 416 733 595\n+420 774 428 384\nProvoz recepce je nonstop\nHostům je k dispozici hotelový bar a restaurace, ve které nabízíme českou i mezinárodní kuchyni a speciality šéfkuchaře. Během pracovního týdne jsou podávána zvýhodněná obědová menu (polévka, hlavní pokrm), hosté mohou využít také salátový bufet. Restaurace je otevřena denně od 11 do 22 hodin. V případě zájmu si hosté mohou objednat večeři o třech chodech (polévka, hlavní pokrm, zákusek) v ceně 250 Kč/ osoba. Každý pátek se v hotelové restauraci konají swingové hudební večery kapely Old Stars Band. Rezervace míst je na objednávku. Snídaně jsou formou studeného a teplého bufetu.\nNabízíme ubytování ve 32 pokojích které jsou vybaveny koupelnami se sprchovým koutem a vlastním sociálním zařízením, televizí s digitálním příjmem českých a zahraničních programů, telefonem a minibarem.


Největší české herní studio Bohemia Interactive už není čistě české. Jeho zakladatelé a majitelé Marek Španěl a Slavomír Pavlíček vzali na palubu čínský Tencent Holding. Asijský technologický obr koupil od Čechů minoritní podíl a stává se strategickým partnerem studia, které má na kontě globálně úspěšné herní tituly jako Operace Flashpoint, DayZ či sérii Arma.\nMajoritní podíl v Bohemia Interactive nicméně zůstává v rukou dosavadních majitelů a společnost nadále povede Španěl. „Jejich zájem není ovládnutí společnosti, zůstáváme dál plně nezávislí,“ uvedl k transakci.\n„Tímto krokem se zařazujeme po bok špičkových světových herních studií, ve kterých působí Tencent jako strategický investor,“ dodává. Tencent drží významný podíl mimo jiné ve hvězdném herním studiu Epic Games, také v Paradox Interactive nebo Klei Entertainment.\n„Známe se s nimi dlouho, ale tohle byla hodně rychlá záležitost. Skoro bych se nebál říct, že jsme zlomili některé rekordy,“ řekl Forbesu k prodeji podílu Španěl.\nJak velký podíl společnosti a za jakou cenu Tencent koupil, nechce ani jedna strana zveřejnit. Pravděpodobně přitom šlo o částku minimálně v řádu stamilionů korun, spíše jednotek miliard, v závislosti na velikosti čínského podílu.\n„Jsme velké herní studio, největší z českých. Z toho si asi můžete něco odvodit,“ podotkl pro Forbes Španěl. Víc cenu ani výši prodaného podílu komentovat nechtěl.\nKdyž předloni prodaly stoprocentní podíly jiná velká česká herní studia, napřed Warhorse švédským THQ Nordic a později Beat Games do rukou Facebooku, tak se u obou jednalo o částky přesahující miliardu korun.\nNa podzim Forbes při počítání žebříčku nejbohatších Čechů, kam Pavlíčka se Španělem jejich herní studio katapultovalo, ocenil Bohemii Interactive na vyšší jednotky miliard korun – a to byla valuace dosti konzervativní. Stačí se podívat, za jaké částky se firmy v herním byznysu, který v pandemické době šlape jako na steroidech, aktuálně prodávají: násobky zisku EBITDA nezřídka tančí kolem dvacítky i výš.\nMarek Španěl a Slavomír Pavlíček | Foto David Turecký\nA jestli se Bohemia Interactive v posledních letech může pochlubit něčím jiným než špičkovými střílečkami, je to výstavní výsledovka. Předloni tržby poprvé překročily miliardu a EBITDA přesáhla 670 milionů korun, konkrétně loňský rok „Bohemka“ ukončila s tržbami 1,6 miliardy. Striktně z pohledu tržeb je pandemie koronaviru pro herní byznys skvělá věc. Lidé po celém světě dostali zaracha, sedí doma a mnohem víc času tráví u počítače.\n„Covid má na naše hospodaření obrovsky pozitivní vliv,“ přiznal Forbesu na podzim Španěl. Jejich hry si loni podmanily víc než 14 milionů hráčů a společnost prodala 5,7 milionů kopií vlastních děl.\nO částečném exitu Španěl s Pavlíčkem otevřeně mluvili už od loňska, ačkoliv hlasitěji zaznívaly úvahy o vstupu na pražskou nebo jinou evropskou burzu.\nZprávy o tom, že by „Bohemka“ vzala na palubu investora, se poprvé objevily na přelomu roku. Už loni přitom Pavlíček Forbesu řekl, že čistě finančního investora společnost nehledá a nepotřebuje – i když se jich pravidelně ozývají zástupy.\nRole čínského obra Tencentu je ale pro české herní studio jiná, strategická. Bohemia Interactive s Tencentem už delší dobu spolupracovala, před třemi lety uzavřeli smlouvu o distribuci pro čínský trh, který je pro celý herní byznys rok od roku důležitější. I proto jejich spojení není tak překvapivé.\nO tom, že Tencent kolem českého herního studia krouží, se ostatně spekulovalo už loni v létě. Tehdy ale Bohemia Interactive zprávy o prodeji Číňanům dementovala (tehdy se mluvilo o částce šest miliard korun za 70 až 80 procent akcií).


Domů / FAQ -časté dotazy\nJak postupovat při nákupu na Dobrybrus.cz?\nDobrybrus funguje jako e-shop a objednávku je možné provést pouze přes webové stránky. Nepřijímáme objednávky telefonické, ani objednávky zaslané prostřednictvím e-mailu nebo chatu.\nVeškeré zboží, které je na e-shopu možné vložit do košíku, je skladem v Loděnici u Berouna a můžeme ho okamžitě expedovat.\nVeškeré vyprodané zboží se snažíme ihned doobjednat. Pokud si chcete jeho dostupnost ověřit, kontaktujte nás.\nSvou objednávku můžete zaplatit na dobírku, kartou online, bankovním převodem, a hotově u nás v Loděnici u Berouna. Více o způsobech platby naleznete zde.\nK přepravě si můžete vybrat Českou poštu, kurýrní službu GEIS, Zásilkovnu nebo se můžete zastavit přímo na našem skladu v Loděnici u Berouna. Více informací naleznete zde.\nAno, je to možné. Sídlíme v Loděnici u Berouna. Zastavit se u nás můžete jakýkoliv všední den mezi 8. a 15. hodinou.\nAno, v případě, že konečná hodnota zboží, které jste si vybrali, překročí 3000 Kč bez DPH, máte dopravu zdarma (při platbě na dobírku se však platí doběrečné). Zboží si také můžete vyzvednout bez placení dopravy osobně v našem skladu v Loděnici u Berouna.\nPokud si přejete zjistit, kdy bude vaše objednávka předána dopravci, kontaktujte nás. Pokud již byla dopravní společnosti předána (o expedici vás vždy informujeme e-mailem), využijte možnosti sledovat zásilku přímo v systému dopravců - České pošty, GEIS či Zásilkovny.\nPro přepravu využíváme externí dopravce. Jakmile se váš balíček vyexpeduje z našeho skladu na cestu za vámi, tak vámi vybraný dopravce pošle e-mail s číslem zásilky a vy svůj balíček můžete jednoduše sledovat prostřednictvím on-line systému České pošty, GEIS či Zásilkovny.\nPokud balíček přivezl GEIS:\nZe všeho nejdřív nás, prosím, kontaktujte. Stáhněte si reklamační list, vytiskněte a zašlete spolu se zbožím zpět na naši adresu Hořelická 334, 267 12 Loděnice u Berouna.\nAno, zboží můžete vrátit do 14 dnů od obdržení objednávky bez udání jakéhokoliv důvodu. Můžete vrátit jednu položku, ale i celou objednávku. Pokud vracíte celou objednávku, automaticky se vrací i dárky, které byly k objednávce přidané. Zboží, prosím, zasílejte na naši adresu Hořelická 334, 267 12 Loděnice u Berouna. Více informací naleznete v obchodních podmínkách.\nJak se dozvím o novinkách na Dobrybrus.cz?\nChcete být informováni o našich akcích, slevách a zajímavých nabídkách? Přihlaste se k odběru našeho newsletteru (prostřednictvím banneru na hlavní stránce) nebo se u nás zaregistrujte.\nPoradíte mi s aplikací?


Vánoční dárek ze Znojemska podpoří regionální výrobce a turistické služby - koupit se dá každou adventní středu v "dárkovém okénku" ZnojmoRegionu v centru Znojma.\nPrvní adventní středu se v historickém centru Znojma, přímo pod Radniční věží, otevře speciální „dárkové okénko“ ZnojmoRegionu. Nabídne regionální produkty místních výrobců, ale i dárkové poukazy na zážitky a služby cestovního ruchu.\nKdo hledá tip na originální vánoční dárek nebo chce svým přátelům a příbuzným věnovat něco ze Znojemska, měl by se zastavit ve znojemské Obrokové ulici u Radniční věže. Každou adventní středu, vždy od 9 do 19 hod., tu své „dárkové okénko“ otevře destinační společnost ZnojmoRegion zastřešující cestovní ruch celé turistické oblasti Znojemsko a Podyjí. Na výběr přitom budou jak malé drobnosti pro potěchu oka, tak velmi hodnotné dary.\nV nabídce budou výborná znojemská vína a unikátní vinné parfémy, regionální piva i pivní gastro-speciality, džemy a povidla, výrobky z ručního papíru, výpravné knihy, voňavé bylinky, pravěké šperky nebo hudební CD. Chybět nebudou dárkové poukazy nabízející turistické služby v průběhu roku 2021 – vouchery na ubytování, stravování, wellness, zábavu, sportovní aktivity nebo adrenalinové zážitky.\nProdej však bude v "dárkovém okýnku" ZnojmoRegionu probíhat pouze za hotové. Co však určitě ocení úplně každý, je fakt, že nabízené dárky zde sežene za stejné ceny, za které by je koupil přímo u výrobce či poskytovatele dané služby. Může si je tu také nechat rovnou zabalit do speciálního znojemského balícího papíru, který letos zdarma rozdává město Znojmo.\nJaké konkrétně budou nabízené Vánoční dárky ze Znojemska?\nKromě kvalitních vín ze Znojemské vinařské podoblasti zde seženete dárkové sady pivních speciálů ze Znojemského městského pivovaru (kompletní nabídka dárků od Znojemského pivovaru ZDE)\nnebo z Hasičského pivovaru Bítov, který slibuje i exkluzivní limitovanou edici Russian Imperial Stout. Nabídne také (a bude to vůbec poprvé mimo vlastní bítovskou provozovnu) své gastronomické rarity – pivní želé a pivní sirup pro výrobu domácí nealkoholické limonády (kompletní nabídka dárků od Hasičského pivovaru Bítov ZDE).\nDíky specializovanému vinařskému portálu VINOTRH, bude k dostání také dárková dřevěná kazeta se 4 druhy vín, které jsou speciálně vybrány a chuťově sladěny k jednotlivým svátečním chodům – těšte se na exkluzivní vína vhodná ke štědrovečerní rybě, ke sladkému cukroví, k červenému masu na Štěpána i víno lahodící k Silvestrovským chlebíčkům (kompletní nabídka dárků od portálu VINOTRH ZDE).\nZážitky bez hranic slibují dárkové poukazy na virtuální realitu nebo laserovou střílečku v INFINITY Laser Game ve Znojmě – v současnosti nejmodernější laser arénu v České republice (kompletní nabídka dárků od INFINITY Laser Game Znojmo ZDE).\nDalší voucher přinese možnost libovolného utrácení v nákupně-zábavním areálu Excalibur City, a to včetně Merlinova dětského světa nebo Muzea Terra Technica (kompletní nabídka dárků od Excalibur City ZDE).\nSpeciální poukázky na ubytování v různých hodnotách nabídne Vranovská pláž (kompletní nabídka dárků od Vranovské pláže ZDE);\nPREMIUM Hotel Znojmo přidává dárkové poukazy na zdejší gastronomické zážitky, ubytování nebo špičkové wellness služby (kompletní nabídka dárků od PREMIUM Hotel Znojmo ZDE)...\n...a zapojí se i Vodácké centrum Stará vodárna Znojmo, a to dárkovým poukazem na zážitkový vodácký kurz na rakouské Salze či zapůjčení rodinné lodě na klidné řece Dyji (kompletní nabídka dárků od Vodáckého centra Znojmo ZDE).\nPříjemnou domácí pohodu zaručí poslech CD s cimbálovou muzikou nebo koledami od společnosti Hudba Znojmo (kompletní nabídka dárků od Hudba Znojmo ZDE) ...\n...anebo krásné diáře, přáníčka a dárkové balení čajů v krabičce z ručního papíru vyrobeného tradičním manufakturním způsobem v Ruční papírně Stará škola Želetice. Zde si budete moct dopřát i zážitkovou exkurzi s možností si vyrobit svůj vlastní ruční papír (kompletní nabídka dárků od Ruční papírny Želetice ZDE).\nZajímavé originály zde nabídne Znovín Znojmo. Kromě špičkových vín bude totiž jeho nabídka obsahovat i unikátní vinné parfémy nebo vystřihovánku, papírový betlém, který zdobí malované pozadí v podobě Louckého kláštera, kostela sv. Mikuláše a Radniční věže – slavných symbolů města Znojma (kompletní nabídka dárků ze Znovínu Znojmo ZDE).\nBetlém jistě ocení rodiny s dětmi a ten, kdo má doma malého Indiana Jonese, jistě přivítá i dárek z archeologického muzea ve Vedrovicích: pravěký šperk. Vedrovická nabídka však zahrne i voňavé pytlíčky s bylinkami ze zdejší muzejní zahrádky (kompletní nabídka dárků od Vedrovického muzea ZDE).\nJihomoravské muzeum ve Znojmě pro změnu nabídne své výpravné publikace, a to včetně kuchařky s původními regionálními recepty (kompletní nabídka dárků od Jihomoravského muzea ve Znojmě ZDE)\nBudete-li podle nich péct něco sladkého, jistě oceníte věhlasné meruňkové džemy a švestková či hrušková povidla z Bohutic (kompletní nabídka dárků z Bohutic ZDE).\nMěsto Znojmo pak poskytlo k prodeji svůj tradiční stolní i nástěnný kalendář na rok 2021 plný klrásných fotografií (kompletní nabídka dárků z města Znojma ZDE).\nSortiment bude v průběhu adventu neustále doplňován a podrobnosti o jednotlivých dárcích a jejich dodavatelích zveřejňovány na facebookovém profilu ZnojmoRegionu nebo zde v Aktualitách na www.znojmoregion.cz. Je možné si také dárky předem vybrat a objednat už jen k vyzvednutí v kanceláři ZnojmoRegionu: KONTAKTY ZnojmoRegionu.


Sketch a Zeplin: Pomoc designéru a vývojářů při spolupráci\nSpolupráce mezi designéry a vývojáři je základem úspěšného webového projektu a to měří úspěch týmu. Zatímco sdílení stejného pracovního místa je neocenitelné, mít online zdroj pravdy pomáhá pří této spolupráci. V tomto článku se podíváme na Zeplin a jak to funguje v kombinaci se Sketchem, pro propojení týmu.\nPár slov o Sketchi\nPřed šesti měsíci, když jsem měnil práci, mi bylo doporučeno použít Sketch. Skvělá věc na tomto softwaru je, že se specificky zaměřuje na interface a design ikon; z artboardu se specifickou velikost9 pro web, mobil a ikony, k funkcím které pomáhají vylepší designový proces, Sketch je nutnost pro designery.\nDodatečně, učící křivka, pokud jste pokročilí ve Photoshopu nebo Illustratoru je téměř neexistující.\nZde je pár příkladů, které vám dají přehled toho, co můžete dělat se sketchem:\nTvorba stránek pro organizaci vašeho obsahu (například: mobilní design, desktop design) a Artboardy uvnitř těchto stránek pro náhled vašeho produktu (například: krok za krokem zákazníkova dobrodružství).\nPoužíjte Inspector pro vyhledání všech detailů o specifickém objektu (velikost, pozice, barva, styl fontu, krytí a další).\nPoužíjte funkci Export pro exportování Artboardů nebo individuálních objektu do specifických formátů (PNG, JPG, PDF, atd).\n"Jsem vývojař, ja nikdy nepoužil Sketch!"\nV posledních letech se designéři naučili spolupracovat mezi sebou pomocí nástroje jako je InVision, ale této platformě stále chybí funkce která dovolí rychlý design vývojařskému týmu.\nNeměli bychom chtít po vývojářích aby uměli ve stejném nástroji jako designéři. Takhle řečeno, neměli bychom chtít aby designéři odešli od toho, co umějí nejlépe: design! Tvorba "dokumentu specifikace" vždy když předají design je daleko od "agile" a také může znamenat mnoho ztraceného času mezi předáním design a předěláním, pokud je to potřeba.\nTo je místo, kde přichází Zeplin na scénu.\nZeplin je kolaborativní nástroj UI návrháře a front end vývojáře. Jde za workflow designu a pomáhá týmům s předáním designu.\nDovolí designérům nahrát jejich wireframes nebo vizuální design přímo ze Sketche a přidate je do projektových adresářů v Zeplinu. Nejlepší věc? Poznámky jsou automaticky přidány do designu (velikosti, barvy, okraje a dokonce i CSS pro určité elementy) které způsobí, že máte online knihovnu, do které může přispívat celý tým.\n"Zeplin funguje skvěle jako jednotný zdroj pravdy, pokud je tak použit.\nExport designu ze Sketche do Zeplinu\nZeplin funguje jako plugin ve Sketchi, takže uploadování designu je práce pro jedno kliknutí.\nZde je návod jak začít projekt:\nZačátek Zeplin projektu\nStáhněte Zeplin (mac only) a nainstalujte. Developeři nebudou potřebovat běžící OS X protože jim stačí přístup přes web, aby měli přístup k obsahu.\nVyberte platformu, pro kterou tvoříte.\nOznačte projekt (ujistěte se, že použijete název které je jasné celému týmu).\nExportování ze Sketche\nVe Sketchi, vyberte individuální objekty a udělejte je exportovatelnými. Toto dovolí vašemu vyvojařskému týmu exportovat každý element z Zeplinu. Takhle to funguje:\nNext, Vyberte artboard který chcete nahrát do Zeplinu.\nJděte do Plugins > Zeplin > Export Selected Artboards.\nVyberte projekt do kterého chcete nahrát vaše designy, potom stiskněte Import.\nPráce s Zeplinem\nJakmile jste v Zeplinu, můžete se navigovat mezi projekty jednoduše a prozkoumat všechny komponenty v nich. Zjistit jejich specifikaci určitých elementů je také intuitivní; vyberte element který chcete, potom se všechny relevantní informace objeví v pravém sloupci.\nVývojáři: zde to funguje takto, jakmile otevřete webový nástroj a přihlásíte se:\nVyberte objekt který chcete prozkoumat.\nPodívejte se na pravý sloupec pro detailní informace jako jsou fonty, barvy, atd (informace bude zobrazena podle objektu který vyberete).\nZkopírujte určené CSS\nPokud design tým povolil exportovatelným elementům při importu designu do Zeplinu, vývojářský tým by měl být schopen exportovat individuální zdroje. Zdroje budou k dispozici pro stažení v SVG formátu a třech různých PNG velikostech.\nZde můžete přidat poznámky a komentáře k designu.\nZde můžete zkopírovat a sdílet odkaz na projekt, možná dokonce integrovat týmový Slack kanál pro notifikace nebo pozvat členy týmu ke spolupráci!\nProč by měl váš tým udělat tento krok\nPráce s Zeplinem má mnoho výhod, zde je pár příkladů:\nVyhnete se tvorbě dokumentu specifikace; něco co není agilní a težce se udržuje.\nVytvoří rychlý design s poznámkami a všemi důležitými informacemi pro vývojáře a další designéry.\nMůžete vytvořit exportovatelný design, aby vývojáří rychle získali přístup k jednotlivým zdrojům.\nVytvořte projektů kolik chcete, potom nahrajte update pouze pár kliknutími.\nVytvořte stylový návod, který pomůže týmu zůstat konzistentní.\nVyužijte Slack integraci, hned informujte váš tým, když je k dispozici update.\nPráce se Sketchem a Zeplinem je skvělým způsobem spolupráce pro designery a vývojáře. Můj tým miluje práci tímto způsobem a já bych rád slyšel vaše myšlenky na zkušenosti s těmito nástroji!