Interpretační manko hermeneutické metody - Distance\nPlatón připodobňoval život člověka k plavbě na širém moři. Tímto pro Řeky familiárním symbolem se snažil postihnout samotnou podstatu lidské existence - její zaměřenost k transcendentnímu cíli. Vodní masa moře symbolicky zastupovala ten aspekt skutečnosti, který je nestabilní, nevyzpytatelný, neustále mobilní, tedy empirickou tvář světa zachytitelnou prostřednictvím vnějších smyslů. Tak jako oko mořeplavce uprostřed oceánu nevidí nic jiného než vodní plochu, tak je i zrak člověka žijícího ve světě poután nekonečným počtem empirických dat. Pouhé oko nestačí k přehlédnutí rozsáhlosti bezprostředně dané skutečnosti. Ta se jeví jako neomezená, neboť za smyslově vnímatelným horizontem se rozprostírají nové, nedozírné prostory.\nSnížením zájmu na úroveň smyslového prožívání se lidský život zbezvýznamňuje, neboť se noří do neukončitelného dynamismu hmoty, který ovládá všechna lidská hnutí a činí z nich nepatrnou, ba naprosto zanedbatelnou součást kolosálního univerzálního dění, jehož počátek i konec zůstává smyslům provždy skryt. Člověk zcela vnořený do hmotné skutečnosti si uvědomuje svoji ztracenost. Nezná ani svůj původ, poněvadž nezná původ hmoty, ani svůj cíl, poněvadž každá materiální meta je dále překročitelná směrem k opět nově překročitelné hranici. V této situaci se mravní život člověka stává iluzí.\nPlatón však situaci člověka nepovažuje za tak zoufalou. Ví o její dramatičnosti, ale neztotožňuje ji s nenapravitelnou tragičností. Mořská plavba jakožto symbol pozemského putování má totiž určitelný počátek i konec. Moře má své hranice, tvořené pevninou. Každá plavba začíná v nějakém přístavu a směřuje k zakotvení v nějakém jiném přístavu. Pevnina je pro Platóna symbolem bezpečí, stability, neměnnosti. Je znamením toho, co přesahuje hmotný svět. Člověk je ve své nejvnitřnější povaze „suchozemskou bytostí". Na moři se nachází proto, aby se přes něj dopravil ke svému poslednímu určení. Moře-historie je transitním místem, nedá se na něm trvale žít. Chce-li člověk pevninu odhalit, nemůže se spoléhat jenom na své smysly. Ty tak daleko nedohlédnou. Pevná zem - domovina se odhaluje teprve rozumu, který je s ní vnitřně spřízněn. Protože pro Platóna není rozum něčím hmotným, nýbrž nehmotným, nenachází platónsky pojatý člověk uspokojení na úrovni smyslového života. Díky rozumu přesahuje lidská bytost vše smyslově vnímatelné, a to jak co do svého původu, tak co do své destinace. Člověk nepochází z hmotného světa a nemá v něm svůj cíl. Rozum hledá to své - pevninu, na níž by našel své poslední spočinutí.\nPocit ztracenosti a dezorientace lidské existence je tudíž překonatelný pozvednutím se k vpravdě rozumovému životu. Jeho nejčistší výraz se nachází ve filosofii. Filosof je schopen určit pevné souřadnice každého individuálního života. Základní orientační body jsou objektivně dané a jsou neměnné. Člověk má z titulu svého lidství již předem stanovený cíl života. Cestu k dosažení tohoto cíle, který je nadhistorické povahy, ukazuje přirozený mravní zákon. Aby bylo možné naplnit smysl-cíl existence, musí se dávat k poznání uprostřed nahodilé historie života. Díky rozumu je platónský člověk nadán schopností přehlédnout celek svého života a dát mu svobodně chtěný směr. Etické jednání je podle něj možné jen pro ty hmotné bytosti, které nejsou zcela absorbovány materiální bezprostředností. Příliš hluboký ponor do hmoty zbavuje člověka rozhledu a vnucuje mu cíle prostřednictvím citových vášní, které ho pod rouškou opaku postupně odvádějí od jeho pravého určení, z jehož pozice se nepatřičně absolutizované materiální cíle ukazují jako pouhé prostředky.\nPro současnou filosofii je takový pohled na člověka naprosto nepřijatelný. Je odepsán jako překonaný, jako poplatný fiktivní řecké metafysice, která rozštěpuje realitu ve dvojí svět - v tento konkrétní svět a v jeho nadhistorický metafysický stín, jemuž je ovšem přisuzována dokonalejší skutečnost než světu vezdejšímu. Novodobé myšlení přehodnotilo svůj postoj k tomuto konkrétnímu světu, k jeho bohatosti, k jeho měnlivosti. Zatímco pro řeckou metafysiku je změna signálem nedostatečnosti a nedokonalosti, a tím pádem i ontologické nepůvodnosti, což zaměřuje její pohled směrem k transcendentnu, dívá se moderní člověk na změnu ze zcela nového úhlu. Moderní věda totiž umožnila vidět změnu jinak než prismatem klasických filosofických kategorií. Změna je matematicky popsatelná, dynamismus přírody je člověkem využitelný v jeho vlastní prospěch. Beze změny by nebylo vývoje, a tedy ani dokonalosti. Dokonalost tedy naopak na změně spočívá, předpokládá ji. Z periferního aspektu skutečnosti se najednou stává její centrum. Skutečnost beze změny přestává být skutečností.\nNovodobá valorizace změny je zároveň valorizací tohoto světa. Platónský svět metafysických entit přestává být zajímavý, protože je neměnný (1). A jelikož již nelze koncipovat realitu nezávislou na změně, ztrácí metafysický svět nárok na skutečnost - je pouhou fikcí, projekcí. Pro život člověka to má samozřejmě nezanedbatelné důsledky. Jeho existence už není zaměřena nikam nad historii, její cíle se imanentizují. Dějiny jsou nepřekročitelnou realitou, mimo ně není nic. Filosofie se z tohoto obratu rychle poučila. Žádné stanovování absolutních měřítek, kriterií a souřadnic života! Orientovat se v životě už pro člověka nemůže znamenat myslet v metafysických, historii odcizených pojmech, nýbrž naopak pochopit své místo v dějinách prostřednictvím ryze dějinných kategorií. A protože v dějinách není nic absolutního a nic definitivního, nenachází člověk žádné již jednou pro vždy dané významy věcí i sebe samého, nýbrž toto vše se musí učit interpretovat vzhledem k historickému kontextu, do něhož je existence každé věci i každé osoby včleněna. Metafysickou orientaci života nahradila orientace kontextová, vertikála se přeměnila v horizontálu. Novým vůdcem k pochopení smyslu světa a života se stala filosofická disciplína zvaná hermeneutika.\nHERMENEUTIKA V PODÁNÍ GADAMERA\nJméno Hanse Georga Gadamera je s hermeneutikou neoddělitelně spjato. Hermeneutika pro něj není jenom nějakou pomocnou metodou, kterou by se doplňovaly metodologické mezery tradičního filosofického výzkumu. Hermeneutika v jeho pojetí má mnohem zásadnější dosah. Je jedinou možnou filosofickou metodou od doby, kdy člověk pochopil dějinnou povahu světa, a tím i sebe samého. „Vznik dějinného uvědomění", píše Gadamer ve své knize Problém dějinného vědomí (2), „je pravděpodobně ta nejvýznamnější z revolucí, jimiž jsme od počátku moderní doby prošli."\nV čem toto dějinné vědomí vlastně spočívá? „Dějinným vědomím", odpovídá autor, „rozumíme privilegium moderního člověka, který si plně uvědomuje dějinnost všeho přítomného i relativnost všech názorů" (str. 7). Zmíněná relativnost názorů znamená, že žádný názor jedince nemůže být povýšen do hodnosti absolutní platnosti, nýbrž musí být vyvažován a doplňován jinými hledisky, třeba i zcela opačnými. „Aby se totiž různé strany ve sporech, každá ze svého hlediska, shodly - což se už vícekrát stalo - na tom, že jejich opačné postoje tvoří srozumitelný a soudržný celek (což zřejmě na obou stranách vyžaduje ochotu uvažovat o relativnosti vlastních postojů), musela si každá z nich plně uvědomit dílčí povahu svého pohledu. Nikdo se dnes už nemůže vymknout z této reflexivnosti, jež charakterizuje moderního ducha. Bylo by už prostě absurdní, uzavřít se do naivity a do uklidňujících mezí nějaké výlučné tradice, je-li moderní vědomí naopak ochotno chápat možnost množství relativních hledisek" (str. 7).\nZákaz absolutizace vlastního hlediska se netýká jen jedinců, nýbrž celých epoch: „Mít smysl pro historii znamená důsledně přemáhat tu přirozenou naivnost, jež by nás vedla k posuzování minulého podle takzvaně samozřejmých měřítek našeho současného života, v perspektivě našich institucí, našich hodnot a nabytých pravd... Moderní život, poslušen této metody, začíná odmítat naivní následování nějaké tradice nebo nějakého celku tradičně přijímaných pravd. Moderní vědomí - právě jako „dějinné vědomí" - zaujímá vůči všemu, co mu bylo předáno tradicí, reflexivní postoj. Dějinné vědomí nenaslouchá zbožně hlasu z minulosti, nýbrž přemýšlí o něm a zasazuje ho zpět do kontextu, z něhož vyrostl, aby zjistilo jeho relativní význam a hodnotu, jež mu přísluší. Toto reflexivní chování vůči tradici nazýváme interpretací. (...) Toto slovo udělalo kariéru, jaká připadá jen slovům, symbolicky vyjadřujícím postoj celé epochy" (str. 8).\nNutno si přitom uvědomit, že pojem pravdy vlastní přírodním vědám se nekryje s pojmem pravdy v humanitních oborech. Přírodní vědy byly po dlouhou dobu brány jako vzor pro všechny ostatní disciplíny, včetně oněch humanitních. Gadamer nepopírá, že by mezi přírodovědou a Geisteswissenschaften byly i určité podobnosti. Stejně jako přírodověda chtějí být i současné humanitní vědy „skutečně empirické vědy, prosté každého metafysického vměšování" (str.10). Proto autor zdůrazňuje trvalou touhu humanitních věd „opřít se o současnou filosofii" (3). Ale rozdíl obou oblastí spočívá v tom, že zatímco přírodovědec hledá prostřednictvím indukce nějaký obecný zákon, v jehož světle může číst všechny individuální případy, má zástupce humánních věd jiný úkol - pochopit skutečnosti v jejich neopakovatelné jedinečnosti. „... skutečným záměrem historického poznání není vyložit konkrétní jev jako jednotlivý případ nějakého obecného pravidla... Jeho skutečný cíl - i když používá obecných znalostí - je naopak pochopit nějaký historický jev v jeho zvláštnosti a jedinečnosti. To, co zajímá historické poznání, není, jak se lidé, národy a státy obecně vyvíjejí, nýbrž právě naopak, jak se tento člověk, tento národ, tentostát stal tím, čím je, jak se to všechno mohlo seběhnout a dospět právě sem" (str.12).\nGadamer ukazuje, že u zrodu současného dějinného myšlení stojí filosof Wilhelm Dilthey. Ten rozpoznal rozdíl mezi objektivistickou metodou přírodních věd a metodou věd humanitních, v níž sehrává zásadní úlohu už ne jenom vnější předmět, ale i „vnitřní zkušenost" poznávajícího. „Neboť všechna tvrzení humanitních věd se nakonec opravdu týkají skutečností „vnitřní zkušenosti": oblasti bytí, na níž se nevztahuje kategorie „vysvětlení", nýbrž kategorie „porozumění" (str.15). Dilthey se podle Gadamera ocitl v podobné situaci jako I. Kant. Ten prý dokázal učinit zadost autentickým požadavkům protikladných směrů empirismu a racionalismu, když korigoval jejich nedostatky a zachoval jejich přednosti v nové, veškeré vědění čistého lidského rozumu zakládající syntéze. Obdobná situace se týkala i humanitních věd. Německý idealismus je vtáhl do „autonomního vývoje rozumu, čímž zařadil historické poznání do oblasti čistě racionálního vědění" (str. 16). Jenže ono se ukázalo, že svět smyslové zkušenosti nemůže být zredukován na chod absolutního ducha, že má svoji nahodilost, která se nutnosti absolutna příčí. „Je nějaký způsob, jak zdůvodnit empirické poznání v historii, a přitom neupadnout do dogmatických konstrukcí?" (str. 16).\nNutnost počítat kognitivně s empirií vede v humanitních vědách k relativizaci jejich hledisek. „Dilthey zdůrazňuje, že poznávat můžeme vždy jen v jisté historické perspektivě právě proto, že sami už jsme dějinné bytosti. Nepředstavuje pak dějinný způsob bytí našeho vědomí nepřekročitelnou mez? (...) Podle těchto požadavků je každý historický moment třeba chápat z něho samého a nelze ho podřizovat měřítkům nějaké přítomnosti, která je vůči němu vnější. A neznamená ‚smysl pro dějiny‘ právě přesvědčení, že jsem se vymanil ze zajetí předsudků doby, v níž žiji? (...) Úlohou dějinného vědomí je podle Diltheye neustálé přemáhání své vlastní relativnosti, na němž se tak zakládá objektivnost poznání v humanitních vědách" (str. 16-17). Hegelovo absolutní vědění je nedosažitelné, neboť lidský rozum má vazbu na historii, která není nikdy definitivně uzavřena. „Potřebujeme tedy historickou zkušenost, protože lidské vědomí není nekonečný intelekt, jemuž by všechno mohlo být současně přítomno" (str. 17). „Toto dějinné vědomí se dnes umí postavit do reflexivního vztahu k sobě a k tradici; rozumí samo sobě skrze a přes své vlastní dějiny. Dějinné vědomí je způsob poznání sebe sama" (str. 18).\nGadamer Diltheyův příspěvek k utváření současného hermeneutického vědomí vítá, přesto mu však vyčítá i jisté nedostatky. Námitka, která obviňuje Diltheyův historismus z relativismu je podle Gadamera irelevantní, neboť je formulována z pozice idealismu, jenž hájí své absolutní stanovisko, ale jenž byl již historicky definitivně překonán (4). „Diltheyův postoj, plně zaměřený na vztahy mezi životem a věděním, dokonale odolává idealistické námitce, jež ho označuje za ‚historický relativismus‘. Zasadit kořeny filosofie do prvotního faktu života znamená zanechat hledání jen nerozporného systému výpovědí a konceptů... Programem této reflexe není konstruovat z jednoty spekulativního principu tu jednu a jedinou možnou filosofii, nýbrž jít cestou dějinného Selbstbesinnung (sebeuvědomování). V tomto smyslu se jí výtka relativismu nijak netýká... Nicméně platnou odpověď na tento problém relativismu bychom u Diltheye marně hledali. Možná ne tolik proto, že by takovou odpověď nenašel, jako spíš proto, že se tento problém v poslední analýze skutečného středu jeho myšlení netýkal. Neboť v rozvíjení dějinného Selbstbesinnung, jež ho vedlo od jedné relativity ke druhé, se Dilthey už cítil být na cestě k absolutnu" (str. 19-20).\nGadamer spatřuje v Diltheyově filosofii jiný problém. Podle něj Dilthey sice dokázal rozlišit „rozhodující rozdíl" mezi jistotou vědeckou a jistotou „života", ale svým myšlením nedokázal tento rozdíl plně respektovat. Vědecká jistota je ta, které se dosahuje aplikací patřičné metody, a je tudíž zprostředkovaná. Jistota života je bezprostřední a vyrůstá z něj samého (srov. str. 21-22). Ačkoliv je pro Diltheye „vědecká jistota jen naplněním této jistoty, která vládne uvnitř života" (str. 22), prokazuje ve svém myšlení instinktivní tíhnutí k modelování postupu humanitních věd po vzoru věd přírodních. I pro ně totiž požaduje hledání pevných forem a zajištěných výsledků. Přitom mu uniká dějinná povaha zkušenosti, na níž tyto vědy ve skutečnosti stojí (srov. str. 23). K žádným pevně zajištěným výsledkům zde tedy nemůžeme z povahy věci dojít.\nPro překonání tohoto nedostatku byl důležitý Husserlův návrat „k dimenzi žitého života". „Jeho analýzy ‚přirozeného světa‘ (Lebenswelt) a této anonymní konstituce veškerého smyslu a veškerého významu, jež tvoří půdu a tkáň zkušenosti, definitivně ukázaly, že koncept objektivity, představovaný vědami, vyjadřuje jen zvláštní případ. Protiklad přírody a ducha je třeba revidovat; humanitní i přírodní vědy je třeba chápat vycházeje z intencionality života vůbec" (str. 25). Podle Heideggera je tato intencionalita života již rozuměním: „rozumět je původní forma vyplnění lidského pobytu vcelku jako bytí-na-světě" (str. 25). „Historické poznání ... je vždycky mensuratio ad rem. Ovšem s tím, že res nechápeme ve smyslu factum brutum: není na ní nic ‚pouze výskytového‘ (bloss vorhanden v heideggerovském smyslu), konstatovatelného či instrumentálně měřitelného, nýbrž naopak sama patří do způsobu bytí lidského pobytu" (str. 27). Poznání člověka je možné jenom proto, že mezi ním a poznanou skutečností vládne jistá afinita. Tou afinitou je dějinnost (srov. str. 28). A poněvadž dějinnost člověka značí konečnost, požaduje zákon afinity, aby byla poznávaná skutečnost rovněž dějinně konečná (srov. str. 29). Myšlení je uzavřeno do dějinnosti. Nic nedějinného není ani na straně člověka, ani na straně poznaného. „Chceme-li dospět k historické hermeneutice, musíme v důsledku toho začít zrušením abstraktní opozice mezi tradicí a historickým bádáním, mezi dějinami a věděním. Všechno, co přináší na jedné straně živá tradice a na druhé historické bádání, vytvoří nakonec účinnou jednotu, již bude možno analyzovat jen jako síť vzájemných působení" (str. 30).\nGadamer hledá a nachází model hermeneutického postupu v aristotelské analýze etického jednání člověka. Aristoteles totiž odmítá, že by v oblasti etiky mohl člověk dosáhnout takového stupně jistoty jako například v matematice, a to proto, že lidské jednání se musí opírat o nahodilou dějinnou skutečnost. To pro hermeneutiku platí i pro jakékoliv lidské poznání. Každé poselství předávané tradicí „bude přece pokaždé znovu pochopeno odlišně, totiž ve vztahu ke konkrétní dějinné situaci toho, kdo je přijímá" (str. 31).\nGadamerovi se hodí poukaz k aristotelské etice z důvodu její vazby na nahodilost skutečnosti. Německý filosof dokonce tvrdí, že Aristoteles vytrhl svoje reflexe o jednání člověka ze závislosti na metafysice: „Kritikou sókratovsko-platónského intelektualismu v otázce Dobra se Aristoteles stal zakladatelem etiky jako disciplíny nezávislé na metafysice" (str. 31). Aristoteles ukázal, že člověk nemůže pochopit etiku a nemůže jednat dobře, pokud už předchůdně není disponován k chápání a konání dobra. Z toho „je zřejmé, že hermeneutické poznání ... musí odmítnout objektivistický styl poznávání... Neboť ani etické poznání, jak nám je popisuje Aristoteles, vůbec není poznáním ‚objektivním‘. Ani zde poznávající nestojí před nějakou věcí, kterou by měl konstatovat, nýbrž je už předem zaujat a zavázán svým ‚předmětem‘, to jest tím, co by měl činit" (str. 33). Proto se nedá nikdy obecně říci, co je správné. „To, co je ‚správné‘, je naprosto relativní vůči etické situaci, v níž se nacházíme. Nedá se obecně a abstraktně říci, která jednání jsou správná a která ne: nejsou žádná jednání správná ‚o sobě‘, nezávisle na situaci, jež si je vyžaduje" (str. 35).\nPro potvrzení těchto názorů se Gadamer opět obrací k Aristotelově autoritě. Prostřednictvím učení o epeikei dává řecký myslitel najevo, že žádnému obecnému zákonu nelze přisoudit univerzální platnost. Je totiž řada případů, kdy je ho třeba silně modifikovat. „Neboť podle Aristotela", píše Gadamer, „platí idea neměnného přirozeného práva jen pro božský svět. Dozvídáme se, že mezi námi lidmi se přirozené právo mění právě tak, jako právo pozitivní. Tuto teorii potvrzují příklady, které u Aristotela čteme. Tak třeba pravá ruka - myšlenka pochází od Platóna - je od přírody silnější než levá, nicméně i levá se dá vycvičit tak, aby se druhé vyrovnala. Jiný příklad: míry na víno jsou všude stejné; a přece - jak se zdá - jsou při nákupu menší než při prodeji. Aristoteles tím vůbec nemyslí, že by prodávající kupce pravidelně šidil, ale že ke každému konkrétnímu uplatnění zákona patří, že není nespravedlivé tolerovat jistou nepřesnost. Z toho tedy plyne, že idea přirozeného práva má podle Aristotela jen jistou kritickou funkci. Nic nás neopravňuje užívat ji dogmaticky a třeba připisovat neporušitelnost přirozeného práva nějakým konkrétním a určitým právním obsahům" (str. 36-37). Etické (a v transferu i hermeneutické) vědění je vedeno „aktualitou dané chvíle" (str. 39).\nHistorická konkrétnost tedy stojí v základech samotného poznání. „Historické poznání nelze popsat podle vzoru poznání objektivistického, neboť je samo procesem, který má všechny znaky historické události. Porozumění je třeba chápat ve smyslu aktu existence, je to tedy ‚vržený roz-vrh‘. Objektivismus je iluze" (str. 40). V hermeneutickém přístupu je třeba pochopit, že „jeho první, stálou a poslední úlohou zůstává, aby si své záměry, předtuchy a předjímání nenechal vnutit z různých nápadů a všeobecně přijímaných pojmů, nýbrž aby si v jejich vypracovávání z věcí samých zajistil své vědecké téma" (str. 43); Gadamer se zde odvolává na Heideggera). „Je zřejmé, že má-li být zkoumající pohled autentický, musí být zaměřen na ‚věc samu‘, a to tak, aby ji zachytil takříkajíc ‚in persona‘ (str. 43).\nHermeneuticky postupující poznání se vztahuje ke skutečnosti vždy s jistou anticipací, s jistým předporozuměním. Objektivita hermeneutické pozice spočívá v postupné korekci předjímání ze strany věci samé. „To, co by se zde dalo označit jako objektivita, nemůže být nic jiného než potvrzení jisté anticipace v samém průběhu jejího vypracovávání. Neboť jak jinak si můžeme uvědomit, že něco předjímáme libovolně a nepřiměřeně k danému úkolu, leč tím, že to postavíme do přítomnosti oné věci, jež jediná může ukázat, že to bylo k ničemu? Každá interpretace textu má tedy začínat reflexí interpreta nad předjatými myšlenkami, jež vyplývají z jeho „hermeneutické situace". Měl by je legitimovat, to jest hledat jejich původ a jejich cenu" (str. 44) (5).\nJe možné očistit své vědomí od všech předjímání a předsudků tak dokonale, aby se v něm zaskvěla „věc sama" ve své čisté objektivitě? To by byl pro Gadamera „objektivismus", který zásadně odmítá. Heidegger zde podle Gadamera viděl správně: „Naopak Heidegger ve svém popisu poznávacího kruhu silně zdůrazňuje skutečnost, že porozumění textu nikdy nepřestanebýt určováno předjímacím elánem předporozumění" (str. 47). Schází nám schopnost vysvléknout se z vlastní kůže a postavit se před skutečnost v naprosté oproštěnosti ode všeho. Tzv. objektivistický historismus tuto naši podmíněnost nechápe: „To byl naivní předsudek historismu, který se domníval, že se na půdu historické objektivity dostane tak, že se postaví do perspektivy jisté doby a bude myslet v pojmech a představách ‚vlastních‘ té době" (str. 49). Autentický hermeneutický postoj je oproti tomu uvědoměním si, že ono časově vzdálené, ono „cizí", je vždy v dialektické jednotě s „přítomným", s „mým vlastním" (srov. str. 50-53).\nHermeneutika od moderního člověka vyžaduje, aby si uvědomil relativnost svých názorů, aby uznal jejich dílčí charakter. Tento požadavek je velmi důrazný, neboť nestrpí odporu. Gadamer sám říká, že dnes už se nikdo nemůže vymknout z této reflexivnosti, jež charakterizuje moderního ducha. Zmíněný požadavek tedy ohlašuje něco nutného, nevyhnutelného, osudového. Apel ve stylu „dnes již nemůžeme jinak" je nepřehlédnutelným signálem každého imanentismu (6). A skutečně ani Gadamerova hermeneutika horizont imanentismu nijak nepřekračuje.\nCo se však stane, nechceme-li se podvolit takové dějinné nutnosti? Staneme se outsidery, které dějiny odsoudí a vyvrhnou je na svou periferii? Dosavadní vývoj potvrzuje, že tomu tak skutečně je. Ale možná právě pohled z periferie zajišťuje hledícímu zdravý odstup a umožňuje mu lépe pochopit dění ve středu. Hermeneutika se zaměřuje na předpoklady porozumění. Inspirujme se tím a snažme se porozumět samotné hermeneutice, tj. hledejme její předpoklady. Ty pak srovnejme s předpoklady, které jsou vlastní nám samým.\nPoukazem na dějinnou nutnost vývoje přiznal Gadamer alianci hermeneutiky s imanentismem. Proč se hermeneutika nechala strhnout samovolným historickým děním? Protože, jak Gadamer sám připomíná, zásadně odmítá jakoukoliv metafysiku. Metafysiku pak odmítá proto, že je přesvědčena o historičnosti všeho. Jinak řečeno, neexistuje jakási nadhistorická, či nehistorická skutečnost, která by se mohla stát předmětem metafysického výzkumu. Všechno je proces.\nPtejme se dále, odkud takové přesvědčení pramení. I na tuto otázku nám autor odpovídá. Důvodem je „touha humanitních věd opřít se o současnou filosofii". A současná filosofie, jak víme, je charakteristická svou fóbií ke všemu, co i jen vzdáleně připomíná metafysiku. Metafysika si totiž činí nárok na celostní pohled na skutečnost. Moderní člověk se ovšem vzdal aspirací na takové globální vědění. Je proto pochopitelné, že odstranění metafysiky vyznávající možnost zachycení reality jako celku vede nevyhnutelně k parcializaci lidského poznání. Výzva hermeneutiky má přesně toto pozadí: naše názory jsou dílčí a relativní, poněvadž metafysika není možná.\nGadamer chce být kritickým myslitelem a kritičnost myšlení spatřuje v tom, že mu ukládá povinnost zkoumat své vlastní předpoklady. V tom opravdu kritičnost poznání spočívá. Máme-li tedy kriticky přijmout hermeneutiku, reflektujme její předpoklady a v prvé řadě její předpoklad o nemožnosti metafysického poznání. Intence tohoto druhu by možná hermeneutika znepokojila. Asi by se zeptal, zda je vůbec možné zkoumat předpoklady hermeneutiky, neboť by se domníval, že je přijatelné zkoumat předpoklady jen v jejím rámci.\nPokud by skutečně nešlo reflektovat předpoklady myšlení než v rámci samotné hermeneutiky, odpovídalo by to sice její imanentistické situaci, ale zároveň by to bylo jasným důkazem její dogmatičnosti. Nemožnost překročení hermeneutického stínu potvrzuje uskutečněnost dnešní touhy být v souladu s moderní filosofií. Ta totiž učí, že lidské myšlení není objektivně založitelné. Jestliže má být hermeneutika autentickým výrazem myšlení a jestliže má své kořeny v současné filosofii, pak nepřekvapuje, že vyhlašuje nutnost zkoumání předpokladů, ale vždy jen v limitech své vlastní metody. Dogmatismus takového postoje je nepřehlédnutelný.\nPředpoklad hermeneutického poznání, na který se zaměříme, je předpoklad o nemožnosti metafysiky. Kdyby byl tento předpoklad pravdivý, ani samotná hermeneutika by nebyla možná. I myšlení moderního interpreta má totiž metafysický rozměr, jenom je zasut hluboko do jeho nevědomí. Již pojmy dějiny, dějinné období atd., bez nichž se hermeneutika neobejde, jsou čistě metafysické. Jak to? Metafysické poznání se týká celku skutečnosti a právě řečené pojmy mají vyjádřitskutečnost jako celek. Na ně se hermeneutický požadavek relativity a parciálnosti nevztahuje. Jde o pojmy, které jsou i pro hermeneutiku absolutní v jejich nejzákladnějším významu. To se však stává pro moderní interpretační vědomí osudné. Chce být plně dějinné, relativní, dílčí, tj. důsledně antimetafysické, a přitom se může ustavit jenom tehdy, když svým myšlením koření v metafysice. Hermeneutika je tudíž rozporným postojem ke skutečnosti a myšlení.\nGadamer, ač uvězněn ve zcela konkrétní historické perspektivě, operuje vedle pojmu dějin i dalšími pojmy, jejichž základní významy se týkají a musí se týkat všech historických epoch. Hermeneutika sice tvrdí, že člověk s jeho vědomím je produktem historie, ale v kontrastu s tím předpokládá pravý opak, totiž že v celých dějinách žije a myslí specificky stále tentýž člověk. Vždyť každé dějinné údobí zůstává dějinným údobím, byť je pro něj ústavní různost, každá dějinná situace zůstává dějinnou situací, byť se pokaždé jedná o situaci jinou a obé (údobí i situace) je vždy bráno ve vztahu k člověku. Proto v celých dějinách zůstává člověk člověkem, jinak se pojem dějinnosti vyprazdňuje a znesmyslňuje - dějinnost ve specificky hermeneutickém smyslu je vždy vázaná na člověka. Řecký, středověký, moderní i současný člověk je tělesně-duchovní bytostí a jeho dějinnost, chce-li zůstat dějinností, nemůže nahlodat ústavní znaky lidské identity (esenci) natolik, že by (dějinně) přešla v něco zcela jiného. Nebyl-li člověk minulosti člověkem, nebyl tělesně-duchovní entitou a pak se nemohl nacházet v dějinné situaci. Bez inkarnovaného ducha (člověk) se dějiny nekonají.\nZ toho je patrné, že dějiny jsou možné jen díky určitým konstantám. K nim v prvé řadě patří člověk se svou identitou. K lidské, dějinně konstantní přirozenosti patří i poznání se svou ke skutečnosti vztaženou intencionalitou. Intencionalita poznání tedy vede k realitě neodvozené z úkonu poznání. A jsme opět u neodvolatelných, třebaže nepřiznaných, ba odmítaných předpokladů každé hermeneutiky. Pro každý dějinný moment platí, že se v něm nachází člověk, který se poznáním (a nejen jím) vztahuje k určité situaci. V nejobecnějším smyslu slova je situace tvořena mnohými entitami („věcmi" ve významu filosofickém). V žádném případě se nejedná o momenty jednoho, jde naopak o původně plurální skutečnosti. Hermeneutická záliba v kategorii jinosti na těchto předpokladech nemůže nic změnit. Dějiny prý mají in radice podmiňovat lidské vědomí, a tím i celého člověka jako kulturní bytost. Jenže ono se naopak ukazuje, že je to právě esence člověka, která jakožto metafysická konstanta dějiny podmiňuje tím, že tvoří conditio sine qua non dějinného procesu. Jak tedy podmíněné (dějiny) může ústavně podmiňovat svoji vlastní ústavní podmínku (lidskou esenci)?\nZatajované supozice hermeneutiky znemožňují vidět, že zužování rozsahu lidského poznání na danou historickou dobu je nelegitimní. Platí-li výše řečené, pak se před lidským rozumem otevírají brány vedoucí k metafysickým rozměrům světa. Metafysik totiž na rozdíl od moderního vyznavače hermeneutiky kriticky nahlíží, že jinost spočívá na stejném, dějiny na neměnném. Metafysik ví o rozdílu mezi člověkem a historií, protože smazání této diference, tedy úplné ponoření člověka do dějinného proudu, ruší historii samu.\nObjektivní poznávání světa i objektivní sebepoznávání člověka by samozřejmě nebylo možné ani tehdy, kdyby diference mezi člověkem a světem byla prohlášena za absolutní. Moderní filosofie vedla právě k odluce člověka a skutečnosti. Kategorie hodící se pro popis světa (objektivistické) se prý nehodí k pochopení člověka (subjektu). Mylnost tohoto předpokladu, který je sdílen i Gadamerem, plyne z rozpornosti pojmu „absolutní diference". Všechny skutečnosti, byť jakkoliv rozdílné, musí být nutně podobné: jejich podobnost se ohlašuje již v tom, že jde o reality v sobě určené a reálně existující. Mezi subjektem (člověkem) a objektem tudíž nemůže být absolutní, poznáním nepřeklenutelná diference. Subjekt je objektivně poznatelný proto, že se analogicky podobá objektu a přichází dokonce k sobě jen oklikou přes něj. Ono surplus subjektu ve srovnání s objektem není něčím absolutně jiným, nýbrž nese v sobě analogičnost jsoucího. Pro moderního myslitele to zní skandálně, ale alternativou k tomuto postoji je pouze kontradikce.\nZabřednutí hermeneutiky do imanence nutného historického vývoje můžeme pozorovat i v Gadamerově pojednání o filosofii W. Diltheye. Oprávněná obava z Diltheyova relativismu nevyvádí Gadamera z klidu, neboť podle něj zde o relativismu nemůže být řeč. Zdůvodnění tohoto názoru je poplatné dramatickému limitu hermeneutiky. Námitka prý vychází z intelektualismu německého idealismu, který byl již historicky definitivně překonán. Jak tomu máme rozumět? Pro Gadamera jako pro každého opravdu moderního myslitele existují určité dějinné mezníky, které jsou nepřekročitelné. Když proto přeci jen ještě hovoří o nějaké metafysice, mají samozřejmě na mysli tu, která jim je dějinně nejbližší, a to je právě metafysika německého idealismu. Ta znásilňovala historickou skutečnost nepřijatelnými racionalistickými schématy, což se postupně ukázalo jako neudržitelné. Metafysika německého idealismu tak padla a pro moderního hermeneutika tím padla metafysika jako taková. Namítat proti relativizaci přítomné v Diltheyově myšlení Gadamerovi připomíná absolutní nárok idealismu. Historie ho ale smetla ze scény, tedy námitka již není relevantní. Hermeneutikovi tato odpověď stačí. Jeho důvěra v bezvadný chod Dějin je bezmezná.\nAle pro Diltheye platí stejné výhrady, jaké jsme uvedli výše. Uzavřít myšlení jen do určité perspektivy a učinit to pojmy, které prokazatelně nejsou výsledkem jen jednoho perspektivního pohledu, je prostě beznadějně kontradiktorní. Gadamerovi na Diltheyovi vadí, že by chtěl nalézt pevnost a jistotu v myšlení samotném, že by chtěl tyto hodnoty vytvořit pouhým myšlenkovým postupem. To mu však opět připomíná již překonaný německý idealismus. Jistota musí mít zemitější původ než z abstraktního poznání. Nutno ji nalézt na úrovni konkrétní historické zkušenosti subjektu (přirozený svět, žitý život).\nTímto postojem Gadamer projevuje svoji závislost na empirismu a jeho předsudcích o abstraktním myšlení. Noetika hermeneutiky netrápí, a proto s typicky novověkým instinktem kladou jistotu do empirie. To má jistě svou logiku v momentě, kdy stlačíme myšlení na roveň konkrétního, empiricky evidovatelného procesu. Ale v tom případě se ptáme, z jaké konkrétní dějinné zkušenosti a z jaké konkrétní perspektivy hermeneutik odvodil své neempirické, obecně platné dogma o hermeneutické povaze poznání všech lidí všech dob (7)?\nGadamerův pokus ilustrovat povahu hermeneutiky odkazem k Aristotelově etice odhaluje novým způsobem limity tohoto způsobu myšlení. Je skutečně pravda, že Aristotelova etika nemá s metafysikou nic společného? Německý filosof si myslí, že ne, a má pro to přinejmenším dva důvody. Za prvé, etika musí na rozdíl od metafysiky zohledňovat nahodilé situace, v nichž člověk jedná, a tudíž za druhé, nelze v této oblasti dosahovat takového stupně jistoty, jakou Aristoteles přiznává poznání metafysickému.\nObě dvě tvrzení jsou správná, jen z nich neplyne ten závěr, kterým Gadamer vyjadřuje dynamiku hermeneutického poznání. Platí totiž úplný opak Gadamerovy teze: Aristotelova etika je bez vazby na jeho metafysiku nemyslitelná. Aby vůbec Aristoteles mohl něco říci o etické závaznosti lidského jednání, musí nejprve vědět, kdo je člověk. Bez znalosti konstantních znaků lidské přirozenosti je iluzorní stanovovat mravní obligace, které mají člověku ukazovat cestu k jeho přirozenému cíli. Pro Aristotela je lidská přirozenost dynamickou skutečností v tom smyslu, že je zdrojem-principem jednání zaměřeného k odpovídajícímu cíli. V čem podle Aristotela spočívá cíl-smysl lidského života? V přátelství a v kontemplaci Boha. K oběma cílům je člověk přirozeně zaměřen. Je k nim predisponován, ano předurčen tím, čím je. Bez druhých lidí a bez Boha člověk nemůže realizovat potenciality, které jsou vloženy do jeho přirozenosti. Jen člověk dokáže přátelským postojem k jinému člověku aktivovat onen proces zvaný redamatio, v němž přirozené zaměření člověka ke společenskému životu dosahuje svého vrcholu ve sdílení všeho svého, i toho nejintimnějšího, s druhým. Bez vědomého vztahování se k Bohu pak zůstává nenaplněna základní lidská touha-potencialita neomezeného poznání a chtění (8).\nŘíci tedy, že aristotelská etika nezávisí na metafysice, je absurdní. Gadamer přehlíží, že vazba etiky na kontingenci životních situací ještě neznamená úplné vypuštění dimenze nutnosti z etického poznání a jednání. Mravní principy jsou totiž nutné, nemohou být jinak. Člověk nemůže mít jiný mravně legitimní cíl svého života než v přátelství s druhými a v Bohu. Na nutnosti (necessitas finis) tím pádem mají podíl i všechny prostředky (mravní normy), které k dosažení cíle vedou.\nGadamer se mýlí, když považuje přirozený mravní zákon za měnlivý. Neboť měnlivost přirozeného mravního zákona implikuje měnlivost lidské přirozenosti a měnlivost lidské přirozenosti, jak jsme viděli, implikuje negaci dějinnosti člověka. Zastánce dějinnosti člověka si tak nemůže dovolit zastávat nahodilost přirozeného mravního zákona. Příklady, které Gadamer uvádí na podporu svého přesvědčení nedokazují naprosto nic. Možnost vycvičení levé ruky, která je „od přirozenosti" slabší, se netýká přirozeného mravního zákona, neboť ve hře není poslední určení lidského života. Praxe nákupu zboží v jiné míře než v té, v níž se prodává, také nesvědčí o měnlivosti přirozeného zákona. Naopak. Je-li obchodování mravně nezávadné, pak je dokonce nutné, aby se nakupovalo za nižší ceny než se prodává. Jde samozřejmě o míru rozdílu, ne o rozdíl jako takový. Etické jednání člověka je jistě situačně podmíněno, ne však natolik, že by zvrhlo etickou normu v její opak.\nGadamer chce pro svoji hermeneutickou tezi využít i nevyhnutelnost etické předpojatosti mravního jednání. Zásada „aby člověk mohl jednat dobře, musí už být dobrý" se v aplikaci na hermeneutiku mění v axiom „aby člověk mohl něco poznat, musí už disponovat nějakým předporozuměním". Moderní myslitel však aristotelskému učení rozumí po svém a nerespektuje ani autentický význam Aristotelových tvrzení, ani povahu skutečnosti, kterou reflektují. Nutná predispozice člověka k mravně dobrému jednání nemá stejnou hodnotu jako predispozice, kterou člověk získává prostřednictvím svého etického jednání. Člověk je totiž k mravně dobrému jednání předurčen svou přirozeností, která je předpokladem každého jednání, a není tudíž tímto jednáním vytvořitelná. Predispozice k dobrému jednání získaná samotným dobrým jednáním je něco jiného, protože už je v moci člověka, závisí na jeho svobodě. Z tohoto důvodu, tj. z důvodu nestejnohodnosti zmíněných předpokladů, zde nevzniká kruh vzájemných závislostí.\nPodobně je tomu i v případě poznávání teoretického. Je pravda, že každé poznání už předpokládá určité poznání, jakési předporozumění je vždy nezbytné. Ale to nejzákladnější předporozumění není výsledkem nahodilého, historického myšlenkového pochodu, nýbrž je i zde založeno v přirozenosti člověka. V každém myšlenkovém úkonu musí být přítomny ty nejfundamentálnější předpoklady-principy každého porozumění, které se nazývají „první principy rozumu". První principy rozumu nejsou výsledkem nějakého zkoumání, protože jakékoliv zkoumání teprve umožňují. I ony vycházejí z lidské přirozenosti (z povahy rozumu), a jsou tudíž nadhistorické. Mezi nimi a následným, jejich prostřednictvím získaným, věděním proto neexistuje kruh vzájemné podmíněnosti, z čehož plyne, že hermeneutická teorie předporozumění nemůže být univerzálně platným vysvětlením průběhu lidského poznání. Naprostá fundamentálnost prvních principů rozumu a jejich subjektivistická nezfalšovatelnost zajišťuje možnost objektivního poznání překlenující nejen časová údobí a různé perspektivy pohledu, ale i domnělou propast mezi subjektem a objektem. V každé době, v každé perspektivě, v subjektu i objektu jsou první principy funkční a disponují poznání ke kognitivnímu průniku do všech těchto oblastí. Na rozdíl od Gadamera tedy tvrdíme, že objektivní poznání není iluzí.\nGadamerovo ujišťování o tom, že hermeneutice jde o „věc samu" se zdá být v mnohém přijatelné. V řadě případů probíhá lidské poznávání historické skutečnosti opravdu tak, jak ho Gadamer popisuje. Ale nesmíme se orientovat jen podle bezprostředních autorových výkladů. Opět je nutné zohlednit jejich předpoklady. I v těchto pasážích věnovaných možnosti dosažení „věci samé" prostřednictvím interpretace Gadamer intimně závisí na moderní filosofii, zvláště na Heideggerovi. Heidegger má ovšem rozporné představy o pravdě a o lidském poznání vůbec. Moderní filosofie prostě nemá k dispozici adekvátní metodu, kterou by se jí podařilo zajistit objektivitu poznání, a tím i konzistenci „věci samé". Když tedy Gadamer staví do středu hermeneutického poznání „věc samu", nemají jeho výklady realistický význam, čímž ovšem ztrácejí na filosofické přesvědčivosti.\nHermeneutika dokáže dobře popsat, jak se lidské poznání v některých případech uskutečňuje. Je-li ale vyvýšena na vysvětlující teorii veškerého lidského poznání, zvláště pak jeho základů, stává se teorií rozpornou, a proto zodpovědně nepřijatelnou.\nDnes je „platonismus" už jen pouhou etiketou užívanou k označení jistých tezí o idealitě matematických objektů či přijetí abstraktních entit ve Fregeho stylu (Alain de LIBERA, Il problema degli universali da Platone alla fine del Medioevo, La Nuova Italia Editrice, Firenze 1999, str. 141).\nHans-Georg GADAMER, Problém dějinného vědomí, Filosofia, Praha 1994, str. 7.\nIbid., str.10. Na téže straně Gadamer přiznává, že současné humanitní disciplíny zdědily během svého vývoje antimetafysický postoj.\nGadamer tvrdí, že Dilthey, který se námitce vystavil a hledal na ní odpověď, „přehlédl její intelektualistický motiv" (str. 20).\nK hermeneutické objektivitě dále čteme: „Nicméně autentickou intencí porozumění je toto: čteme-li nějaký text ve snaze mu porozumět, vždycky očekáváme, že nás něčemu naučí. Vědomí, utvářené skutečným hermeneutickým postojem, bude vždycky předem otevřené pro úplně cizí původ a povahu toho, co k němu zvenčí přichází. Tato receptivnost se však nezískává objektivistickou ‚neutralitou‘: není ani možné, ani nezbytné, ani žádoucí, aby člověk sám sebe dával do závorek. Hermeneutický postoj předpokládá jen jisté uvědomění, které když rozvrhuje své názory a předsudky, je za takové také označí - čímž je zároveň zbaví jejich extrémní povahy. A uskutečňování tohoto postoje dává textu příležitost, aby se ukázal ve svém odlišném bytí a projevil svoji vlastní pravdu proti předpojatým idejím, které proti němu předem stavíme... Odtud se s plnou silou ohlašuje potřeba, vypracovat si v sobě takové vědomí, jež by vedlo a kontrolovalo, co ve svých poznávacích činnostech předjímáme" (str. 45-46).\nSrov. Augusto DEL NOCE, Il problema dello ateismo, il Mulino, Bologna 1965, str. 71.\nGadamerova ambice postihnout hermeneutickým modelem to, co se týká všech lidí všech dob se například projevuje v těchto jeho slovech: „Bylo by tedy správnější nepokládat dějinné vědomí za radikálně nový fenomén, nýbrž za relativní, byť ‚revoluční‘ proměnu uvnitř toho, co odjakživa tvoří chování člověka vůči jeho minulosti". (Problém dějinného vědomí,ed.cit., str. 30).\nSrov. Marie-Dominique PHILIPPE, Introduction a la philosophie du Aristote, Editions Universitaires, Paris 1991, str. 67-77.


FIREMNÍ Vánoční reklamní dárky pro klienty cz eshop drobné dárky\nČokoládové vánoční reklamní originální dárky i balíčky, to je dobrý tip na dárek pro zaměstnance, jako propagační a reklamní předměty. Novoročenky se hodí jako firemní dárek na Vánoce. Máme dobré nápady na vánoční reklamní originální dárky i balíčky. Snadno s nimi zrealizujete svoje firemní vánoční přání tak zvaná Pfka nebo-li novoročenky 2018. Posloužíme Vám, hledáte-li tipy na reklamní předměty. Dnes jsou stále populárnější novoroční přání z čokolády místo dřívějších novoročenek jen z papíru. Někdy je ale jako tip na dárek lepší značková bonboniéra s belgickými pralinkami. U nás si vždy vyberete originální lahůdkové pralinky jako dárkové předměty pro firmu na Vánoce. Máme také skvělé nápady na firemní vánoční reklamní originální dárky i balíčky a blahopřání pro firmy, na přání vytvoříme dárkové balíčky. Balíček z reklamní čokolády i firemní víno jsou vhodné jako reklamní originální dárky i balíčky pro firmy i jako reklamní originální dárky i balíčky pro klienty. Objednejte si potisk dárků. Novoročenky 2018 a firemní PF 2018 je vhodné objednat včas jako novoroční přání pro firmy. Reklamní cukrovinky jsou oblíbené jako firemní dárek. Dárkové předměty Praha a reklamní agentury Praha jsou vhodným místem, kde si koupíte tak dobrou věc, jakou je firemní čokoláda. Stále populárnější jsou reklamní originální dárky i balíčky z čokolády jako tip na firemní vánoční reklamní originální dárky i balíčky, musejí však mít potisk čokolády. Jako dobrá firemní propagace poslouží třeba i vánoční přání firemní tak zvaná firemní Pfka 2018. Nezapomeňte včas nakoupit dárkové předměty pro Vaše zaměstnance. Novoroční přání z čokolády, bonboniéra jako tip na dárek a další originální dárkové předměty, třeba luxusní čaj pro firmu na Vánoce. Právě firemní originální anglické čaje v podobě vánoční kolekce jsou hitem letošních Vánoc. Naše reklamní kancelář Vám ráda poslouží. Firemní Pfka, kalendář s potiskem, firemní víno, firemní diáře, to vše jako letošní vánoční reklamní originální dárky i balíčky pro zákazníky. Mezi originální reklamní předměty a firemní reklamní originální dárky i balíčky patří firemní bonboniéry. Firemní bonboniéry jsou úžasné jako propagační předměty, jako výborné nápady na vánoční reklamní originální dárky i balíčky. Také víno pro firmu nebo reklamní kalendáře pro firmu, to je docela dobrá volba, chcete-li originální reklamní originální dárky i balíčky pro firmu. Luxusní vánoční přání jsou někdy lepší než reklamní kalendáře pro firmu. Náš e-shop Vám dobře poslouží k nákupu firemních dárků, novoročenek 2018, čokoládových dárků, firemních bonboniér i čokolády s firemním potiskem. Prodáváme neodolatelné firemní dárky i balíčky a reklamní předměty z čokolády, máme tipy na dárky i balíčky na Vánoce. Vánoční reklamní dárky pro klienty cz. Nápady na drobné dárky k Vánocům, kalendáře, vánoční dárkové balíčky.\nVánoční reklamní dárky pro klienty cz správná volba. Firemní čokoládové vánoční best drobné dárky jako dobrý tip na drobné dárky pro zaměstnance, propagační a reklamní předměty. Novoročenky se hodí jako firemní dárek na Vánoce.\nMáme dobré nápady na vánoční best drobné dárky pro firmy, na přání vytvoříme dárkové balíčky nebo dárkový koš. Reklamní čokolády i firemní víno jsou vhodné do dárkových košů a balíčků jako drobné dárky pro firmy i jako drobné dárky pro klienty. Objednejte si potisk dárků. Novoročenky 2018 a firemní PF 2018 je třeba objednat včas jako novoroční přání pro firmy. Reklamní cukrovinky jsou oblíbené jako firemní reklamní předmět a dárek. Reklamní agentura Tereza je vhodným místem, kde si koupíte tak dobrou věc, jakou je firemní čokoláda. Stále populárnější jsou drobné dárky z čokolády jako tip na firemní vánoční drobné dárky, musejí však mít potisk čokolády. Jako dobrá firemní propagace poslouží třeba i vánoční přání firemní tak zvaná firemní Pfka 2018. Vánoční reklamní dárky pro klienty cz, radost pro každého. Nezapomeňte včas nakoupit dárkové předměty pro Vaše zaměstnance. Novoroční přání z čokolády, bonboniéra jako tip na dárek a další luxusní originální dárkové předměty pro firmu na Vánoce. Naše reklamní kancelář Vám ráda poslouží. Firemní Pfka, kalendář s potiskem, firemní víno, firemní diáře, to vše jako letošní vánoční best drobné dárky zákazníkům. Mezi originální reklamní předměty a firemní drobné dárky patří firemní bonboniéry. Firemní bonboniéry jsou úžasné jako propagační reklamní předměty, jako výborné nápady na vánoční drobné dárky. Víno pro firmu nebo kalendáře pro firmu, to je docela dobrá volba, chcete-li originální drobné dárky pro firmu. Luxusní vánoční přání jsou někdy lepší než kalendáře pro firmu. Náš e-shop Vám dobře poslouží k nákupu firemních dárků, dárkových balíčků i košů, novoročenek 2018, čokoládových dárků, firemních bonboniér i čokolády s firemním potiskem. Prodáváme moc dobré firemní drobné dárky z čokolády, máme dobré nápady na best drobné dárky na Vánoce. Vánoční reklamní dárky pro klienty cz, nápady a tipy na firemní vánoční drobné dárky pro klienty a zaměstnance.


Úspěch umělé inteligence: Program porazil lidského šampiona v Go - ITBiz.cz\nProgram AlphaGo opakovaně triumfoval nad evropským šampionem ve hře Go, Číňanem Fan Hui; v zápase na desce o plné velikosti vyhrál 5:0. Jedná se o natolik významný průlom, že o něm referoval i časopis Nature. A současně jde i o úspěch Googlu a jeho projektů umělé inteligence.\nProgramy specializující se na deskové hry zaznamenaly celou řadu úspěchů. V dámě se např. podařilo v roce 2007 hrubou silou popsat veškerý „stavový prostor“ hry a dokázat, že při správné hře obou stran partie končí remízou. Jinak řečeno, příslušný program hrající dámu je neporazitelný a stačí mu k tomu databáze pozic (byť jejich počet dosahuje až 10 na 20 – toto číslo lze nicméně snížit s využitím různých symetrií atd.).\nŠachy? Software jasně vítězí\nV šachách začaly programy triumfovat nad nejlepšími lidskými hráči od památného vítězství programu Deep Blue nad tehdejším mistrem světa Kasparovem v roce 1997. Dominance programů je v současné době již naprostá (i když špičkový velmistr s podporou programu je stále silnější než program sám). Šachové programy ovšem používají metodu hrubé síly, kdy těží z pokroku ve výkonnosti hardwaru, mají k dispozici databáze zahájení a koncovek a stále dokonalejší algoritmy pro hodnocení pozice i triky, jak si usnadnit průchod stromem možností (odsekávání větví apod.).\nSamotné jádro šachových programů je ale jednoduché a nemění se už přes 20 let. Sice se pravidelně objevují návrhy šachových algoritmů, které mají nějak simulovat lidské myšlení nebo aspirovat na zařazení mezi umělou inteligenci, ale tyto programy nedosahují oproti hrubé síle příliš dobrých výsledků (a po jejich vývoji neexistuje ani příliš poptávka). Příkladem je program Girafee, který loni představil Matthew Lai z Imperial College London.\nAlphaGo: Skutečná inteligence\nGo je jiný případ. Tato hra oproti šachům stojí mnohem méně na propočtu a využívá více rozpoznávání vzorů (geometrických struktur). Dosáhnout triumfu programů nad člověkem čistě hrubou silou by proto bylo minimálně obtížnější, a tvůrci se tak snažili o využití přístupů souvisejících s umělou inteligencí.\nNyní úspěšný program AlphaGo vznikl v rámci projektu Google DeepMind. DeepMind byl původně britský start-up, který Google koupil v roce 2014 za 500 milionů dolarů poté, co se o něj přetahoval s Facebookem. Na měření sil mezi Googlem a Facebookem došlo i nyní. V době, kdy vyšel článek v Nature, uvedl Mark Zuckerberg, že jejich tým AI v čele s Yuandongem Tianem se blíží témuž výsledku. Projekt Facebooku v oblasti umělé inteligence se označuje jako DarkForest.\nTým Google Deep Mind nyní k zápasu s AlphaGo vyzval Lee Sedola z Jižní Koreje, který je považován za nejlepšího současného hráče Go. Měl by se uskutečnit v březnu.\nPoznámka: Šachy vs. Go\nNěkdy se rozdíl mezi hrami popisuje tak, že Go může mít až 10 na 700 pozic, zatímco šachy 10 na 60 (existují i jiná čísla – zde uvádíme jen pro ilustraci), to ale podstatu věci nevystihuje. Šachové programy také nedokáží obsáhnout celý stavový prostor a musí spoléhat na počítání stromů a hodnocení variant. Naopak lidé hrají šachy podobně jako Go, více či méně intuitivně (na základě obecných úvah a odhadu spíše než propočítávání variant) a mnohdy i velmi úspěšně. Rozdíl je spíše v tom, že v šachách se tato „intuice“ dá porazit hrubou silou, zatímco v Go bylo třeba do programu zahrnout i simulaci toho, jak o pozici přemýšlejí lidé. AlphaGo se údajně snaží úspěšně odhadnout soupeřův tah, šachovému programu je to jedno, ten možné tahy soupeře maximálně seřadí podle toho, jak jsou dle něj relativně silné.\nMnohem širší potenciál\nFirma DeepMind před akvizicí Googlem uváděla, že se zaměřuje na rozpoznávání obrazu (viz také: Rozpoznávání obrazu – nenápadný příchod nové killer aplikace). Úspěch programu AlphaGo by na rozdíl od šachů (kde jde o jednoúčelové programy) mohl mít širší dopad, protože příslušné neuronové sítě a dalším systémy strojového učení by měly najít využití i jinde. Konkrétně jde třeba o rozpoznávání tváří nebo obecně o nacházení struktur („smyslu“) v záplavě dat, schopnost přecházet od jedné roviny analýz k jiné.


4. Pohyb paží v bočním vzporu – Boční vzpor je účinný sám o sobě na zpevnění a posílení celého těla. V oporu o předloktí je opět nutné držet celé tělo v rovině, boky nevystrkujeme vzhůru ani neklesají k zemi. Vrchní paži se závažím propínáme vzhůru a pokrčenou stahujeme pod tělo. Hrudník stále směřuje kupředu.\n5. Zkracovačky – Další z náročných a velice účinných cviků na posílení spodní části přímého i bočního břišního svalstva. Za tělem se opíráme pouze o dlaně, propnuté nohy směřují šikmo vzhůru.\nNohy krčíme v kolenou střídavě přímo k břichu, na levou a pravou stranu.\n6. Plank s přetáčením boků – Výchozí pozice je stejná jako u cviku číslo 1. Otáčíme boky střídavě na levou a pravou stranu. Tělo musí být stále v jedné rovině, pohled směřuje mezi dlaně. Pro posílení středu těla je ale dostačující výdrž (30 sekund) v poloze bez přetáčení.


Články o Jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo rychlovečeře z mikrovlnky - Receptnajidlo.cz\nČlánky o Jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo rychlovečeře z mikrovlnky\nČlánky o Jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo rychlovečeře z mikrovlnky pro Vaší inspiraci nejen v kuchyni. Chcete-li se o Jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo rychlovečeře z mikrovlnky dozvědět více, přečtěte si články, jejichž hlavním tématem je Jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo rychlovečeře z mikrovlnky. Přejeme zajímavé čtení!\n...vůbec nezastaví. Občas můžete houbičku vložit do mikrovlnky na nejvyšší výkon na pouhou minutu, povařit v...\nNajít recepty, články a fotografie podobné Jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo rychlovečeře z mikrovlnky recepty, články a fotky\nPodívejte se v galerii na Jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo rychlovečeře z mikrovlnky fotky\nKdyž nikde, tak na internetu budou Jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo jídlo rychlovečeře z mikrovlnky recepty


Hlavní příznaky poruchy turbíny motoru automobilu a 3 důvody selhání turbodmychadla.\nAutomobilové turbodmychadlo, navzdory životnosti (10 let) a životnosti slibované výrobcem, stále selhává, skáče a praskne. Proto je nutné čas od času odstranit poruchu turbíny naftového i benzínového motoru. A abyste včas identifikovali známky poruchy, musíte vždy věnovat pozornost nestandardnímu chování automobilu.\nTurbína je mimo provoz, pokud :\nexistuje pocit, že trakce zmizela (výkon se snížil);\npři zrychlování automobilu vychází z výfukového potrubí kouř modré, černé a bílé;\npři běžícím motoru je slyšet pískání , hluk , broušení ;\nspotřeba prudce vzrostla nebo došlo k úniku oleje ;\ntlak vzduchu a oleje často klesá .\nPokud se takové příznaky objeví, je v těchto případech nutná důkladná kontrola dieselové turbíny.\nZnámky a poruchy turbodmychadla\nModrý kouř z výfuku je známkou spalování oleje ve válcích motoru, který se tam dostal z turbodmychadla nebo motoru. Černá označuje únik vzduchu a bílý výfuk označuje ucpaný odtok oleje z turbodmychadla.\nPříčinou píšťalky je únik vzduchu na křižovatce výstupu kompresoru a motoru a skřípavý zvuk naznačuje třecí prvky celého systému přeplňování.\nRovněž stojí za to zkontrolovat všechny prvky turbíny na motoru, pokud se vypne nebo přestane fungovat úplně .\n90% problémů s automobilovými turbínami souvisí s ropou.\nSrdcem všech poruch turbodmychadla jsou tři důvody\nNedostatek a nízký tlak oleje\nDochází k netěsnostem nebo sevření olejových hadic a také k jejich nesprávné instalaci na turbíně. Vede to ke zvýšenému opotřebení kroužků, čepů hřídele, nedostatečnému mazání a přehřátí radiálních ložisek turbíny. Budou muset být změněny.\n5 sekund provozu turbíny vznětového motoru bez oleje může způsobit nenapravitelné poškození celé jednotky.\nStává se to kvůli předčasné výměně starého oleje nebo filtru, vniknutí vody nebo paliva do maziva, použití nekvalitního oleje. Vede k opotřebení ložiska, zablokování průchodů oleje, poškození nápravy. Vadné díly by měly být vyměněny za nové. Silný olej také poškozuje ložiska, protože vytváří usazeniny a snižuje těsnost turbíny.\nVniknutí cizího předmětu do turbodmychadla\nVede k poškození lopatek kola kompresoru (proto klesá tlak vzduchu); lopatky turbínových kol; rotor. Na straně kompresoru vyměňte filtr a zkontrolujte těsnost sacího traktu. Na straně turbíny stojí za to vyměnit hřídel a zkontrolovat sací potrubí.\nTurbínové zařízení motoru automobilu: 1. kolo kompresoru; 2. ložisko; 3. aktuátor; 4. armatura pro zásobování olejem; 5. rotor; 6. kazeta; 7. horký šnek; 8. studený šnek.\nMohu sám opravit turbínu?\nTurbodmychadlo vypadá jednoduše a přímočaře. A vše, co potřebujete k opravě turbíny, je znát model turbíny, číslo motoru a výrobce a mít po ruce náhradní díly nebo tovární sadu na opravu turba.\nMůžete samostatně provádět vizuální diagnostiku turbodmychadla, demontovat jej, demontovat a vyměnit vadné prvky turbíny a znovu ji nainstalovat. Zkontrolujte vzduchové, palivové, chladicí a olejové systémy, se kterými turbína úzce spolupracuje, zkontrolujte jejich provoz.\nPrevence rozbití turbíny\nPro prodloužení životnosti turbodmychadla dodržujte tato jednoduchá pravidla:\nOkamžitě vyměňte vzduchové filtry.\nNaplňte originální olej a kvalitní palivo.\nPo každých 7 000 km kompletně vyměňte olej v systému přeplňování .\nSledujte velikost plnicího tlaku.\nNezapomeňte zahřát vozidlo se vznětovým motorem a turbodmychadlem.\nPo dlouhé jízdě nechejte horký motor vychladnout minimálně 3 minutami volnoběhu a poté jej vypněte. Nebudou žádné uhlíkové usazeniny, které by poškodily ložiska.\nProvádějte pravidelnou diagnostiku a získejte profesionální servis.\nPoskytnutý materiál (?): Opravárenská společnost turbodmychadel Turbo Magic Automotive


Úspěch Vysoké školy uměleckoprůmyslové v Praze v Miláně - artguide.cz\nÚspěch Vysoké školy uměleckoprůmyslové v Praze v Miláně\nExpozice EPHEMERAL_ETERNAL pražské UMPRUM byla vybrána v soutěži Miláno Design Award mezi 40 neinspirativnějších instalací Týdne designu v Miláně.\nU příležitosti mezinárodního veletrhu nábytku Salone Internazionale del Mobile a týdne designu v Miláně se pražská UMPRUM představila výstavou EPHEMERAL_ETERNAL. Kurátorem kolekce tří projektů byla Lada Hubatová a práce prezentovali Lenka Vacková, Ondřej Přibyl a Vendula Radostová. Výstava propojuje více jak 130 letou historii školy, trvalé uměleckořemeslné hodnoty se soudobými trendy a kritikou konzumního životního stylu. Významový kontrapunkt mezi různými přístupy k času je tématem expozice – pomíjivý nebo věčný, prchavý nebo stálý, rychlý nebo pomalý, momentální nebo udržitelný. Na třech autorských projektech studentů nebo absolventů UMPRUM z oboru produktového, módního designu a fotografie je v obecné rovině sledována otázka časovosti věcí a obrazů.\nProfesor Jiří Pelcl, autor architektonického řešení expozice k tomu říká: „Je to pro školu velký úspěch uplatnit se v tak silné mezinárodní konkurenci. Ocitli jsme se ve vybrané společnosti značek jako: Cartier, Cassina, Panasonic, Wallpaper, Foscarini, Audi, Samsung, mezi významnými školami jako Central Saint Martins v Londýně nebo Aalto University v Helsinkách.“\nUMPRUM tímto nejen potvrzuje výjimečnou úroveň a postavení v rámci uměleckých škol v České republice ale i její mezinárodní přesah.


CESNET přispěje k LinuxDays 2016 pěti přednáškami – FeedIT.cz\nCESNET přispěje k LinuxDays 2016 pěti přednáškami\n23/09/2016 od Daniel Bradbury Dočekal, posláno do Tisková zpráva\nPraha 23. září 2016. Jako každoročně i tentokrát přispěje sdružení CESNET k otevřené konferenci LinuxDays. Už pátý ročník této největší linuxové akce u nás proběhne v sobotu 8. a v neděli 9. října v prostorách Fakulty informačních technologií ČVUT v Praze-Dejvicích. (TZ)\nCESNET je partnerem konference. Do nedělního přednáškového bloku připraví odborníci sdružení pět vystoupení.\nKonference LinuxDays 2016 nabídne devadesát přednášek a workshopů. Spousta zajímavých projektů, například Ubuntu, Debian, Gentoo, Slax, openSUSE nebo vpsFree, se bude prezentovat vlastním stánkem. Vstup na akci je volný.\nPodrobný program a další informace o setkání se dozvíte na stránkách konference: www.linuxdays.cz/2016/.\nCESNET na LinuxDays 2016 – anotace jednotlivých přednášek\n10.00 až 10.20 hod. / Tomáš Čejka: Monitorování sítě pomocí OpenWR\nPrezentace nastíní, jak zkompilovat, nastavit a provozovat modul pro sběr flow dat, který je součástí projektu NEMEA. Cílem přednášky je ukázat, jak monitorovat provoz na síti pomocí routerů s linuxovou distribucí OpenWrt.\n12.00 až 12.20 hod. / Jan Mach: Mentat – systém pro zpracování informací z bezpečnostních nástrojů\nBezpečnostních nástrojů, které monitorují síťový provoz a detekují útoky na infrastrukturu, služby a uživatele, neustále přibývá. S tím roste i objem dat, které bezpečnostní týmy a správci musí zpracovat, analyzovat a distribuovat. CESNET za účelem zpracování velkého množství dat vyvíjí a provozuje systém Mentat, který postupně dotváří do podoby SIEM systému.\n13.30 až 13.50 hod. / Michal Halenka: Tinc VPN aneb Jak snadno najít toho pravého\nCentralizované VPN jsou jako hra na tichou poštu – spoléháte na dalšího, že vaši zprávu doručí za vás. Připravit svou síť na komunikaci „každý s každým“ ale může být namáhavé a nudné zároveň. Tinc za vás vytvoří a udržuje full-mesh VPN. Dejte svému počítači šanci oslovit rovnou toho pravého.\n14.30 až 15.20 hod. / Ondřej Caletka: eduroam tajemství zbavený\nVšichni chceme Wi-Fi. Nejlépe kvalitní, zdarma a všude dostupné. Skoro nikdo ale nechce do své sítě vpouštět anonymy, za jejichž chování později ponese odpovědnost. Jak z tohoto problému ven? V akademické komunitě po celém světě to řeší eduroam. V přednášce se dozvíte o detailech fungování tohoto systému s přihlédnutím k možnosti uplatnění podobného řešení i za hranicí akademické sféry.\n16.00 až 16.20 hod. / Michal Halenka: Z shell aneb Jak neříkat počítači věci, které už ví\nTrávíte prací v řádce nezanedbatelnou část dne? Otevíráte stejné man stránky pořád dokola? Měli byste se seznámit se Z shellem. Tento o rok modernější bratříček Bourne Again shellu dovedl automatické doplňování na další úroveň. Ne nadarmo Z shell začíná posledním písmenem abecedy. Je to poslední shell, který budete zkoušet.\nPředchozí příspěvekSpolečnost Panasonic pokračuje v růstu na evropském trhu s odolnými notebooky a tablety\nNásledující příspěvekPředvolební debata Deníku se uskuteční již ve čtvrtek


Šabach Petr Čtyři muži na vodě (3. vydání) 2019 | Česká beletrie | Nakladatelství Paseka\nČtyři muži na vodě (3. vydání) 2019\nÚvod » Česká beletrie » Čtyři muži na vodě (3. vydání) 2019\nFrajeři z knihy Opilé banány jsou zpátky, po dvaceti letech se znovu sešli v plné polní a jako by se za ty roky nic nezměnilo. Právníka Honzu Břečku dovedli k oltáři opilého, Víťovi s sebou na výlet musí vzít aspoň nafukovací pannu a Jirka Ptáčník hraje ve filmech, kde mu nejlíp ze všeho jdou mrtvoly. A Petr nějak nevědomky sešel na cestu vyšlapanou alkoholickým otčímem Béďou. Touhu někam pláchnout má tohle mužstvo pořád stejnou. Tentokrát to ale vezmou po vodě. Jejich vtipné a trapné eskapády plynou příběhem stejně jako gumový člun naložený namísto posádky basou piv. Kafe se tam pije jedině ovoněný rumem a čeká se, až všechno uschne a kocovina vyprchá. A i když člověka pozře jez, cestou po proudu poztrácí parťáky, nebo když se kvůli rybičkou prodloužený čáře života nedozví datum svý smrti, není důvod k panice. Občas se totiž může mimo ocitnout každej z nás a zkrátka nikdo nikdy neví.


Studánková voda | PrůvodciZdravím.cz\nDomů › Magazín › Studánková voda\n18. 8. 2017 | 730 shlédnutí | Ing. Jirka Veselý\nJako malé dítě jsem s babičkou často chodil pro studánkovou vodu, která vyvěrala na okraji sousední vesnice. Nad studánkou byl strom a na něm v surovém dřevěném rámečku obrázek Panny Marie. Babička se k ní pokaždé pomodlila a poděkovala. Já jsem bral její počínání s rezervou a vůbec jsem nevěřil, že by obyčejná voda mohla být léčivá.\nLéčivá síla studánkové vody nespočívá v žádné magii, ale pouze a jen v její čistotě. Z toho důvodu tedy není každá studánka „léčivá“. Sílu nemá jen ta studánková voda, v níž jsou rozpuštěny minerály. A taková voda může naopak i škodit. Přestože je všeobecně známo, že by se voda s vysokým obsahem minerálů – minerálka neměla pít často, lidé si pozvolný negativní dopad na své zdraví při jejím nadužívání mnohdy ani neuvědomují.\nPrincip léčivé studánky je jednoduchý: Čistá dešťová voda spadne do míst, kde je jílové či jiné nepropustné a hlavně nerozpustné podloží. Tam se voda hromadí a pak v nejslabším povrchovém místě vyvěrá jako pramen.\nVšechno živé je stvořeno na bázi čisté vody. Avšak nejsme sestaveni pro pití různých chemických směsí. To si bohužel nemyslí zákonodárci v jedné malé zemi. Domácnosti používají přístroje na výrobu absolutně čisté vody. Půlka Asie, americký kontinent, celá Afrika. Jen jedna malá zemička se brání. Ano, Česká republika. Zákonodárcům nestačila aféra z 80. let, kdy byl do pitné vody povinně přidáván fluor. Když se později zjistilo, že se díky tomu rodí děti s různým poškozením mozku, od fluoru se upustilo, avšak přitlačilo se na jinou chemii – anorganický vápník a hořčík. Vládní úředníci v České republice to odůvodňují tím, že bez mineralizace pitné vody by lidstvo vymřelo. Je však zajímavé, že lidé na vesnicích, kteří pijí vodu ze studny a ne z vodovodního řadu, ještě žijí, a naopak, jsou zdravější než ostatní populace, která díky chemii v potravinách drží naši zemičku na prvních místech v onkologických onemocněních. Je pravda, že čistá voda z těla minerály vyplaví. Ale jen ty špatné, anorganické. Zdravou tkáň organizmus nepustí.\nVyplavené nefunkční anorganické minerály si tělo obnoví z různých zdrojů. Buď je v ideálním případě nahradí těmi organickými – zdravými – z ovoce a zeleniny, nebo si zpět zbuduje onu málo funkční anorganiku. A to buď z vařené stravy (ano, i takový řízek či vlašský salát s rohlíkem jsou zdroje anorganického vápníku a jiných minerálů), nebo z chemie (dodané do vodovodního řadu).\nRostliny žádné nařízení vlády nezajímá a vodu si čistí důmyslným systémem fungujícím na bázi osmotických tlaků. Buněčné membrány nic nefiltrují, ale propustí jen čisté molekulu vody. Tento princip využívá i moderní technika, díky níž můžeme i doma pít absolutně čistou studánkovou vodu. Babička by takovou vodu nejspíš nazvala „Studánková voda Svaté panenky Marie pod dřezem“. My ji dnes říkáme zkrátka „Osmotická voda“. Bez ní by se neobešel žádný ozdravný institut ani domácnost, která žije zdravým životním stylem.


Cviky na odstranění lymfatických otoků | Žilní poradna\n» Cviky na odstranění lymfatických otoků\nCviky na odstranění lymfatických otoků\nKdyž lymfatický systém nedokáže správně odvádět z tkání mízní tekutinu, vytvoří se otok – lymfedém. Příčiny tohoto hromadění tekutiny v podkoží mohou být různé.\nObčas jím trpí i jinak zdravé osoby, třeba těhotné ženy nebo typicky zaměstnanci v profesích, kde je potřeba stát delší dobu na nohou.\nOtok může mít různé příčiny\nLymfatický systém přijímá z tkáňového moku mízu a odvádí ji do krevního oběhu. Zbavuje tak tělo bakterií a odumřelých nebo abnormálních buněk.\nPrimární lymfatický otok vzniká méně často jako vrozená nedostatečnost vývoje lymfatických cév. Obvykle jde o patologické změny mízního systému nebo jeho nadměrné zatížení – například právě v určitých profesích nebo při hormonálních změnách, například během těhotenství či menopauzy, případně při sádře na končetině.\nSekundární lymfedém způsobují vnější příčiny, jako jsou třeba úraz, infekce, operace, nádor, ozáření.\nKromě komprese s bandážováním, masáží a lymfodrenáže jak ruční, tak i přístrojové při otocích končetin pomůže cvičení. A to u otoků lymfatického, žilního i smíšeného původu.\nTady je přehled jednoduchých cvičení, které zvládne každý:\nCvičení na oteklé ruce\nCvičení je důležité, protože při něm svaly stlačují stěny lymfatických cév, a zlepšují tak průtok lymfy. Prospívá zejména lehké celkové cvičení – podle kondice to může být chůze, běh, plavání, jízda na kole a podobně. Kromě toho existují speciální cviky na lymfedém horních končetin:


15 mililitrů je kolik? - Důvody\n15 ml (mililitry) je měřítkem objemu, který je kvantitativní charakteristikou prostoru obsazeného tělem, strukturou nebo látkou. Chcete-li zjistit toto opatření v různých místech, použijte naši kalkulačku. Na konci stránky se podívejte na informace o objemu nádob, které byly při tomto výpočtu používány. Základní informace - 15 ml vody je 15 gramů.\nVzorec pro výpočet měrného objemu je 15 / x, kde x je objem vybrané nádoby nebo měřicího zařízení.\nTato stránka představuje velmi jednoduchý výpočet a odpověď na otázku - 15 mililitrů je, kolik gramů, lžící, sklenic a dalších produktů. Jedná se o nejjednodušší kalkulačku online, která přenáší 15 ml na další objemová opatření.\nna 0, 1 ml se objeví první dělení na injekční stříkačce? je to jedna desetina mililitru,,, nebo je 0, 1 plný mililitr?\nna 0, 1 ml se objeví první dělení na injekční stříkačce? je to jedna desetina mililitru,,, nebo je 0, 1 plný mililitr? 15. 6. 2010 16:01\nna 0, 1 ml se objeví první dělení na injekční stříkačce? tato jedna desetina mililitru,,, nebo 0, 1 je plný mililitr\nna 0, 1 ml se objeví první dělení na injekční stříkačce? je to jedna desetina mililitru,,, nebo je 0, 1 plný mililitr? 15.6.2010 16:33\n0, 1 je jedna desetina mililitru.\nNa injekční stříkačce o objemu 2 ml je jedna dělicí část.\nNa injekční stříkačce o objemu 5 ml se jedná o značku dělení.\nObecně existují různé stříkačky. Je třeba se podívat, kde je mililitr a kolik divizí v něm.\nPředtím než položíte otázku na fóru, přečtěte si téma "Jak se ptát na otázku vet.rachu" a seznam odpovědí na často kladené dotazy, pomůže vám ušetřit čas a rychleji odpovědět na vaši otázku.\nVěnujte zvláštní pozornost dokumentu: Příznaky onemocnění zvířat. Snad ve vaší situaci nemůžete očekávat odpověď na fórum, ale musíte naléhavě zavolat lékaře nebo vzít zvíře na veterinární kliniku!\n0 15 ml je v injekční stříkačce\n4. prosince 2018, 00.07: 02\nNemoc a léčba (Moderuje DrUnk, Vorona)\nConfused: jak měřit 0,1 ml na injekční stříkačce s inzulínem?\nAutor Téma: Zmatené: jak měřit 0,1 ml na injekční stříkačce s inzulínem? (Přečteno 32363 krát)\nStránka vygenerována za 0.252 sekund. Žádosti: 26.\nOznačovací stříkačky a dávkování pro figuríny.\nMnozí nechápou, jak vypočítat dávku! Chtěl bych vypočítat dávku celého internetu a najít takové téma jako na fóru plazů a ptáků!\nA tak se nebudeme léčit hodiny, jak číst dávku. Přijdu sem a přečtu! Na jakémkoli fóru je správné čtení oddělení stříkaček! Na ptáku a na reptolínu, tak proč by neměla být? Nerozumím!\nNa fóru potkanů a myší jsou neustále tématy oh kolik značek zaškrtněte. věčnou otázkou!\nJenom trochu jsme zde správně neposílali informace. Najdu to přesnější a dejte to tak, aby se nedotklo inzulínu! Přidáno po 1 minutě se změním později!\nJenom trochu jsme zde správně neposílali informace. Najdu si přesnější a položí se, aby se nedotkl přesně inzulín!\nNicméně, připomínky a primitivní vysvětlení mohou být užitečné, vzhledem k tomu, že budete provádět výpočty ve zvláště nervózním stavu kvůli nemoci dítěte.\njednotek určité dávkové formy (tablety, kapsle, ampule atd.).\nZákladní jednotka měření  hmotnosti je gram a její deriváty - miligram a mikrogram.\nZákladní jednotka měření objemu je mililitr. Obvyklý litr v každodenním životě je zřídka používán jako dávka, ale stále se používá občas. Například "objem kapaliny potřebné pro čisticí klystýru je 1 litr" nebo "denní objem infuzní terapie je 1,5 litru."\nJe třeba uvést jednotku objemu!\nBuďte opatrní: nejběžnější rodičovskou chybou je, když MG a ML jsou zmateni.\nOpět věnujte pozornost, protože tento moment je nesmírně důležitý!\nNezaměňujte hromadné a objemové jednotky - je to velmi, velmi důležité!\nKdykoli je určitá léčiva předepsána parenterálně v určitém množství ml, znamená to, že tento objem bude měřen injekční stříkačkou pro injekci správné velikosti nebo bude použita láhev s infuzním roztokem s příslušnými značkami objemu.\nBalení moderních mililitrových dávkovaných léků pro orální podání nutně obsahuje speciální měřicí přístroje: čepice, pipety, stříkačky, šálky, odměrné lžíce.\nNeštandardní a nepřesná jednotka měření objemu je pokles. Objem kapky je z velké části určován fyzikálními vlastnostmi dávkované kapaliny.\nLékárníci a lékaři po dlouhou dobu souhlasili, že standardní lékárna, léčebné opatření kapky je 0,05 ml.\nKdyž je roztok konkrétního léku předepsán vašemu dítěti v kapkách a je to moderní léčivý přípravek, balení obvykle obsahuje speciální pipetu nebo víčko na lahve je speciální kapátko.\nPokud není pipeta nebo kapátko, můžete použít standardní lékařskou pipetu prodávanou v jakékoliv lékárně. Pokud je předepsáno mnoho kapek, je možné použít jednorázovou stříkačku k měření požadovaného množství tekutiny.\nNejdůležitější je zapamatovat si, že kdykoli je určitý přípravek předepsán v kapkách a nemůžete zjistit, co se má dostat, změřit tyto kapky, takže v takových situacích je zřejmé, že objem jedné kapky je 0,05 ml. A to znamená, že s 1ml lékařskou stříkačkou ve vašem domě můžete snadno a naprosto přesně určit požadované množství léku: 2 kapky - 0,1 ml, 3 kapky - 0,15 ml, 5 kapky - 0,25 ml a tak dále\nJeště více nestandardních (ve srovnání s kapkami) jednotkami měření objemu jsou různé domácí lžíce, které se někdy (ale méně a méně často) používají pro dávkování nízkoaktivních a relativně bezpečných léků.\nChcete-li úplně zavřít téma kuchyňského náčiní pro měření hlasitosti, přemýšlejte o skle. Dávkovací brýle přijatelnější při vaření, ale někdy se používají v medicíně k měření objemu infuzí, odvarů, máchání apod.\nAktivní složka je v kapalném léčivu v určité koncentraci. Číselná hodnota této koncentrace se odráží v tak zřetelně viditelném, ale ne vždy jasném vyjádření jako procento řešení.\nVýraz "5% roztok kyseliny askorbové" nevypadá vůbec složitě a záhadně. Přesto by mělo být poskytnuto určité objasnění, aby bylo nakonec dotováno i.\nJe tedy obvyklé, aby koncentrace byla zobrazena ve farmakologii jako počet jednotek hmotnosti na jednotku objemu. Výraz "1% roztok" znamená, že 1 g účinné látky je ve 100 ml kapaliny.\nVe většině případů se objem tekutiny přidělené dítětem měří v mililitrech. Proto přepočítáme:\nUkazuje se, že pro výpočet požadovaného množství účinné látky v jednotkovém objemu (v 1 ml) není obtížné: pro to stačí přidat nulu k počtu procent.\nv 1 ml roztoku 66,7% laktulózy - 667 mg laktulózy;\nObrovské množství tekutých léků je k dispozici v různých koncentracích. V 1 ml paracetamolové suspenze může být 20 a možná 50 mg: "120 mg / 5 ml" nebo "250 mg / 5 ml" bude napsáno na krabici se suspenzí. Lékařský pracovník se nebude moci správně uvolnit a matka nebude schopna správně dát dětem paracetamol podávaný v dávce "5 ml suspenze" - potřebujete vědět, o jakou koncentraci suspenze se jedná. Takže vždy, když je vaše dítě podáno tekutině, je důležité, abyste se ujistili, že znáte nejen jméno roztoku, ale i jeho koncentraci!\nSituace, kdy lékař předepisuje roztok, sirup, suspenze atd., Ale neuvádí koncentraci, je však možné.\nNapříklad laktulózové sirupy jsou vyráběny téměř všemi výrobci ve formě 66,7% roztoku. A když lékař napsal: "Laktosový sirup 5 ml ráno před snídaní", pak není žádná chyba.\nPříklad takové schůzky: "Nurofen pro děti, suspenze při teplotě nad 39 ° C, 10 ml uvnitř." Suspenze nazývaná "nurofen pro děti" je dostupná pouze v jedné koncentraci - 100 mg / 5 ml. Proto je vše napsáno správně, nelze udělat chybu.\nDalší otázkou je, že lékárna vám může říci něco jako: "Nyní nemáme nurofen pro děti v pozastavení. Máme jiný přípravek, ale jako součást ibuprofenu, stejně jako u nurofenu, a to je další - pouze v tabletách s hodnotou 0,4. Všechno ostatní je v regionálním centru, autobus zítra ráno... "\nDalším důležitým bodem. Znalost koncentrace je nutná nejen při orálním podání léků a dávkování v ml. Pro místní použití a dávkování kapkami - to není méně relevantní.\nA pokud je předepsáno "xylometazolin 2 kapek v každé nosní dírce 3krát denně", je třeba předem předčasně upřesnit, jaký je xylometazolin - 0,1% nebo 0,05%?\nKoncentrace účinné látky v dermatologických látkách je také uvedena v procentech, ale zde není žádná specificita. Pokud se tedy uvádí "hydrokortizonová masť 1%", znamená to, že 1 ml této masti obsahuje 10 mg hydrokortizonu. Stejně jako u paracetamolové suspenze nelze jednoduše napsat "hydrokortizonovou masti", protože tato masť je 0,5%, 1%, 2,5%.\nNyní o dávkování pomocí speciálních jednotek. Pokud jde o určité dávkové jednotky, počet těchto jednotek je spojen buď s jednotkou objemu nebo s konkrétním balením nebo dávkovou formou. A tento vztah musí být nutně objasněn!\nTo znamená, že je nutné si uvědomit, že přesně je to 40 jednotek nebo 100 jednotek léku obsažených v 1 ml roztoku inzulínu.\nJe nezbytně nutné vědět, že v této sterilní lahvičce je nalezeno 500 000 jednotek sodné soli benzylpenicilinu.\nVe stejné pilulce stejného farmaceutického prostředku může být jiné množství aktivní složky. Například v jedné tabletě paracetamolu může být 80, 120, 125, 200, 285, 325, 500 nebo 564 mg. Je zřejmé, že nikdo nemůže řádně prodávat v lékárně nebo dát dětem paracetamol, předepisovaný v dávce "1 tablety".\nLéčivo je dostupné v této dávkové formě pouze s přísně definovaným množstvím účinné látky. Například ornidazol je dostupný v tabletách po 0,5. Neexistují žádné další pilulky. Nebudete se mýlit;\nlék je přísně definovaný, chráněný kombinací obchodních názvů určitých složek. Například dekatilen, pastilky. Neexistují žádné další dekatilény. Nebudete se mýlit.\nJiž víme, že optimální způsob výdeje léčivých přípravků pro děti je založen na vztahu dávky s hmotností dítěte.\nZvažte jemnost tohoto dávkování na příkladu nejpopulárnějšího antipyretického prostředku pro děti - paracetamolu.\nMáme dítě s hmotností 15 kg. Proto se jediná dávka léčiva pohybuje od 150 (10 x 15) do 225 (15 x 15) mg.\nKoupili jsme 200 mg tablety. A potřebujeme od 150 do 225. Proto jsme měli jednu dávku - 1 tabletu.\nTeď se podívejme na denní dávku stejného paracetamolu. Pokud existují důkazy, může být tento léčivý přípravek podáván opakovaně během jednoho dne, ale ne více než 4 až 5krát, a je velmi důležité, aby interval mezi dávkami činil nejméně 4 hodiny.\nTotéž dítě - tělesná hmotnost 15 kg. Maximální denní dávka léku by v žádném případě neměla překročit 60 mg / kg. To znamená, že naše dítě nemůže být vyšší než 15 x 60 - 900 mg denně.\nJiž toto je náš výpis, který ukazuje, že vědět váhu a požadovanou jednotnou / denní dávku, je poměrně jednoduché provést racionální volbu dávkové formy. Je zřejmé, že dávkování 3 ml suspenze dítěti je ve většině případů mnohem jednodušší než 10 ml nebo půl tablety. Proto u dítěte s hmotností 15 kg bude optimální dávková forma paracetamolu možná suspenze 250/5 ml.\nJe známo, že při použití čípků je jednorázová dávka paracetamolu vyšší než při perorálním podání a je 20-25 mg / kg. Děti o hmotnosti 10 kg by proto měly dostávat svíčku obsahující 200 až 250 mg. Pojedeme do lékárny a tam se ukázalo, že paracetamolové svíčky obsahující účinnou látku v množství 50, 80, 100, 125, 150, 250, 300, 500, 600 a dokonce i 1000 mg jsou komerčně dostupné. V naší situaci je nejvíce logické nakupovat svíčky o hmotnosti 250 mg a používat je s minimálním zatížením pro psychiku dítěte. Ale to možná nevíme a děkujeme dětem tím, že do něj vložíme dvě 100 mg svíčky, nebo se na něho pokoušíme, abychom se snažili ořezat polovinu 500 mg svíčky ze svíčky.\nUpozorňujeme také na skutečnost, že důkladná studie listu s lékařskými předpisy vám v mnoha případech umožní ušetřit značné finanční prostředky.\nPříklady přiřazení: "Suspenze azithromycinu. 200 mg jednou denně, půl hodiny před jídlem, 3 dny za sebou. " Půjdeme do lékárny a ukáže se, že antibiotikum azithromycin v suspenzi se prodává v následujících baleních:\nprášek pro suspenzi 100 mg / 5 ml, lahvička 20 ml;\nBohužel se často jedná o situaci, kdy lékař prostě nemá čas sledovat rychle se měnící rozsah lékáren. A v takovém případě jsou takové jmenování celkem možné: "loratadin 5 mg jednou denně po dobu 2 týdnů." To samozřejmě není správné, ale velmi malé rodičovské intelektuální úsilí řeší problém.\n5 mg je půl tablety nebo 5 ml sirupu. Nechceme tablety rozdělit a dokonce i při polykání tablet máme problém s našimi drobky, takže dostaneme tekutinu chutnou a dáme tomu, co lékař předepsal...\nMimochodem, před nákupem provádíme jednoduché výpočty: 5 ml denně a po dobu 2 týdnů to je 5 x 14 - ukazuje se, že pro léčbu je zapotřebí 70 ml. A kolik je v láhvi? Máme zájem: ukazuje se, že v jedné lahvičce sirupu nebo suspenze loratadinu může být 30, 50, 60, 100, 120 a 150 ml. Pravděpodobně nejvíce racionální koupit láhev 100 ml - prosím, dejte...\nA poslední věc, na kterou bych chtěl upozornit. Kdykoli lékař předepíše rozdělené pilulky, znamená to buď slova (polovina, třetí, čtvrtletí) nebo zlomek: 1/2, 1/3, 1/4.\nA pokud se říká "glukonát vápenatý 0,5" - to není polovina pilulky (!), To je půl gramu - 0,5 g.\n Dále, když říkáme výraz "základní jednotka", myslíme jednotku, která je základní z hlediska dávkování léků. To znamená, že z pohledu mezinárodního systému jednotek (Mezinárodní systém, SI) je základní jednotkou hmotnosti kilogram (kg) a standardní objemová jednotka je kubický metr (m 3).\nPřínosy rybího tuku a poškození produktu jsou téměř kompletně studovány a testovány podle času. Jeho chuť si pamatují mnozí od dětství (a dokonce i konzistence a vůně...\nV jakém věku můžete dítěti dát cukr?


Gymnastické / taneční cvičky RENATA\ncvičky Renata vel. 28 Skladem do 5 ks\ncvičky Renata vel. 40 Skladem do 5 ks\ncvičky Renata vel. 27 Skladem do 5 ks\ncvičky Renata vel. 42 Skladem do 5 ks\ncvičky Renata vel. 39 Skladem do 5 ks\ncvičky Renata vel. 38 Skladem do 5 ks\ncvičky Renata vel. 36 Skladem do 5 ks\ncvičky Renata vel. 35 Skladem do 5 ks\ncvičky Renata vel. 32 Skladem do 5 ks\ncvičky Renata vel. 31 Skladem do 5 ks\ncvičky Renata vel. 30 Skladem do 5 ks\ncvičky Renata vel. 29 Skladem do 5 ks\ncvičky Renata vel. 41 Aktuálně nedostupné\nKvalitní gymanstické cvičky české výroby.\nsvršek - přírodně upravená useň (vepřovice), již po několika použitích částečně změkne a perfektně kopíruje tvar nohy a chodidla, elastická textílie zajišťuje lepší fixaci přes nárt\ncvičky Renata vel. 28:\ncvičky Renata vel. 40:\ncvičky Renata vel. 27:\ncvičky Renata vel. 42:\ncvičky Renata vel. 39:\ncvičky Renata vel. 38:\ncvičky Renata vel. 36:\ncvičky Renata vel. 35:\ncvičky Renata vel. 32:\ncvičky Renata vel. 31:\ncvičky Renata vel. 30:\ncvičky Renata vel. 29:\ncvičky Renata vel. 41:\nDiskuze ke zboží Gymnastické / taneční cvičky RENATA


Jak pečovat o stárnoucí pleť: Látky, které vám pomohou | MeziŽenami.cz\nVýběr kosmetických přípravků představuje pro řadu žen doslova alchymii, přitom se občas stačí více zaměřit na složení jednotlivých přípravků. Na co se tedy zaměřit?\nAlfa a Beta hydroxykyseliny\nObě látky patří mezi organické kyseliny působící na pleti jako exfolianty. AHA kyseliny pochází z ovoce a mléka a mezi nejčastější řadíme kyselinu glykolovou, kyselinu mléčnou a kyselinu jablečnou. Naopak BHA kyseliny zastupuje v kosmetice především kyselina salicylová získávaná z rostlin. Oba typy kyselin podporují exfoliaci – jemné olupování pleti.\nAHA kyseliny jsou rozpustné ve vodě a působí na povrchu pleti, zatímco BHA kyseliny jsou rozpustné v tucích a pronikají hlouběji do pokožky, kde redukují například ucpané póry a akné. S BHA kyselinami se můžeme více setkat v přípravcích pro mastnou pleť s pupínky, naopak AHA kyseliny prozáří unavenou či suchou pleť.\nKyselina hyaluronová je tělu vlastní, proto představuje daleko bezpečnější alternativu než syntetické látky. Na rozdíl od cizorodých látek je organismem velmi dobře přijímána. Pokud však vybíráme krémy s jejím obsahem, měli bychom se zaměřit na ty, v nichž jsou zastoupeny její malé molekuly. Ve své přirozené formě totiž látka špatně prostupuje svrchní vrstvou kůže díky velkým molekulám.\nSílu Alfa a Beta – hydroxykyselin využívá tonik Medik8 Pore Minimising.\nvždy si nechám ráda poradit\nDobré tipy pro krásnou pleť a hlavně pro správný výběr krémů.\nSouhlasím. ČÍM VÍCE ROKŮ, TÍM VĚTŠÍ MUSÍ BÝT PÉČE O PLEŤ.\nto je pravda a hodně čisté vody bez bublinek\nJá o pleť pečuju přírodními krémy a maskami, používám i přírodní čistící tonikum. Zbožňuju přírodní produkty a cítím se po nich výborně.


NEPEČENÝ BORŮVKOVÝ CHEESECAKE - Zdravě na venkově\nNejsem žádná velká pekařka ani cukrářka. Přijde mi, že to vyžaduje precizní techniku a pokud nevíte, jak se jednotlivé ingredience chovají například za tepla, jakou mají savost, pak nemůžete ani příliš experimentovat a spíše se držet receptu. Vaření mi proti tomu přijde kreativnější. Nebudu se ale vymlouvat, prostě na pečení nemám talent, vlastně nejsem ani moc velká milovnice sladkého a tím pádem mě to zkrátka tolik neba. Manžílek naopak sladké miluje, proto jednou za čas seberu odvahu a o něco sladkého se pokusím. Tento cheesecake je sice nepečený, ale vyžaduje práci se šlehačkou a hlavně želatinou, takže pro mě i tak velký úkol.\nJAK VZNIKL RECEPT NA TENTO CHEESECAKE?\nLegrační je, jak vlastně tento konkrétní recept vznikl. Odebírám časopis Food, který mi taťka před třemi lety předplatil k narozeninám (a jsem moc ráda, že předplácet ještě nepřestal 😀 ) a v červencovém čísle byl recept na borůvkový pečený cheesecake. Nakoupila jsem si všechny ingredience kromě borůvek, na které jsme měli s babičkou v plánu jít do lesa. A když jsem se do receptu chtěla pustit, zjistila jsem, že časopis nikde. Prohledala jsem všechny šuplíky ve všech místnostech, všechny kabelky, přemýšlela jsem, jestli jsem ho někam nenesla, no zkrátka po časopisu ani památky. Čekala jsem několik dní, jestli se někde nevyrojí a víte co? Nevyrojil a je to již skoro 14 dní. Dokonce již přišel srpnový Food :-D.\nZkrátka a dobře když mi sestřička v práci donesla čerstvě natrhané borůvky, brala jsem to jako znamení a rozhodla jsem se najít jiný recept na cheesecake a uzpůsobit si ho podle svých surovin a chutí. Jelikož se tento cheesecake nepeče, je klíčovou ingrediencí pro zdárné ztuhnutí plátková želatina. Zádrhel u většiny nepečených cheesecaků je ten, že musí tuhnout přes noc. Ale tento můj tuhne 1-2 hodiny a zároveň není příliš „gumový“, takže pojďme do něj!\n220 g Lotus sušenek\n680 g žervé (např. Lučina)\npřibližně 120 g moučkového cukru\npřibližně 300 g lesních borůvek\nlístky máty, pár kousků borůvek či jiného ovoce na ozdobení\nRozdrťte sušenky, nejlépe to jde v mixéru (stačí s nízkým výkonem, aby byl ze sušenek prach a ne máslo) a smíchejte je s rozpuštěným máslem.\nObkreslete na pečící papír dno dortové formy a vystřihněte nůžkami přibližně o půl centimetru větší kruh. Papír dejte do formy a pomocí prstů upěchujte na dno promíchanou směs sušenek a másla. Dejte do lednice ztuhnout.\nMezitím dejte do mixéru s vysokým výkonem borůvky a mixujte, dokud z nich nebude pyré. Pokud je výkon mixéru dostatečný, není třeba již borůvky pasírovat přes jemné síto. Jestliže se vám nezdají dokonale rozmixované, klidně se pusťte do pasírování, ale opravdu to není nutné.\nPlátky želatiny dejte nabobtnat do misky se studenou vodou.\nRučním šlehačem vyšlehejte nejprve vychlazenou smetanu. Poté smíchejte žervé a borůvkové pyré a také chvíli šlehejte. Nakonec smíchejte našlehanou smetanu s borůvkovou směsí, vanilkovým extraktem a doslaďte podle chuti. Množství cukru je přibližné, záleží na sladkosti borůvek a samozřejmě vaší chuti, takže nedávejte najednou všechen.\nNyní z želatiny vymačkejte vodu (nemusíte dokonale) a opatrně, velmi opatrně ji zahřejte v kastrůlku. Pozor, nesmí se vařit. Jakmile se rozpustí, ihned kastrůlek dejte z ploténky pryč a vmíchejte 3 lžíce borůvkové náplně. Důkladně rozmíchejte.\nKorpus vyndejte z lednice a nalijte na něj borůvkovou náplň. Uhlaďte povrch a dejte alespoň na 1-2 hodiny do lednice. Před krájením by měl být vršek na dotek pružný, ne tekutý.\nDort ozdobte podle vaší fantazie. Cheesecake se nejlépe krájí nožem namočeným do vody.\nTags: borůvky, cheesecake, nepečený\nCHIA PUDINK NA TŘI ZPŮSOBY


Beyerdynamic Custom Headset Gear 2nd Gen jen za 1590 Kč - Reloop DJ.cz\nTradiční bestseller, Beyerdynamic Custom Headset Gear 2nd Gen s jakostní značkou Beyerdynamic - toto zboží si můžete nechat dodat za jedinečnou cenu 1590 Kč. V našem katalogu zařazené zboží vás nezklame. Máte rádi DOPRAVU, kterou za vás zaplatí e-shop? Stačí nakoupit nad 3000 Kč a je vaše. Vy tak neplatíte nic navíc!\nVe slevě je Beyerdynamic Custom Headset Gear 2nd Gen co odebíráme od výrobce Beyerdynamic - tento hit snadno najdete v sezónní slevě za 1590 Kč. Doporučujeme také ostatní produkty z nabídky e-shopu. Naplníte-li košík zbožím nad tři tisíce, okamžitě máte ZADARMO dopravu až k vám. Naše heslo: kvalita, výhodná cena, prozákaznický přístup.\nPřídavný mikrofon pro sluchátka. Odpojitelná náhlavní souprava / kabel s délkou 1,6m / s mikrofonem pro multimediální a hráčské využití. Připojitelná k sluchátkům ze série Custom pomocí 3,5mm jack konektoru. Profesionální kondenzátorový mikrofon zaručuje dokonalou komunikaci. Mikrofon má kardioidní charakteristiku což zamezuje vzniku zpětné vazby. Integrované kabelové dálkové ovládání umožňuje rychlé a snadné ztlumení mikrofonu a nastavení hlasitosti. Balení obsahuje prodlužovací Y kabel 0,8m pro používání s počítačem. Konektor pro sluchátka je vybaven 6,3mm adaptérem. Barva: černá\nParametry produktu Beyerdynamic Custom Headset Gear 2nd Gen\nNázev: Beyerdynamic Custom Headset Gear 2nd Gen


Přečtěte Si Více Informací O Cukrovce A O Její Závažnosti. - Paisleycafe\nPřijít na to, jak kontrolovat cukrovku, začíná objevováním toho, co by mohlo vědět o nemoci a o tom, jak je velká. To pomůže snížit stres a úzkost, zatímco vy děláte zlepšení životního stylu, které jsou důležité, aby zůstaly zdravé.\nPřečtěte Si Více O Vašem Problému S Cukrovkou\nCukrovka znamená, že hladina glukózy ve vaší krvi je příliš vysoká a překročila nebezpečnou hranici. Existují dva různé typy cukrovky. Zjistíme o nich víc.\nDiabetes 1.typu – v této formě diabetu přestává tělo pacienta produkovat inzulín. Inzulín umožňuje tělu využívat glukózu z jídla, které jíme každý den kvůli vitalitě. Jedinci, u nichž se rozvine diabetes typu 1, jsou povinni užívat inzulín každý den.\nDiabetes 2.typu – v této formě diabetu tělo nedokáže produkovat nebo správně využívat inzulín. Jedinci s diabetem 2.typu často potřebují brát prášky nebo inzulín. Nejčastěji se vyskytující diabetes typu 2.\nGestační Diabetes-vyskytuje se u několika žen, když jsou těhotné. Zvyšuje budoucí riziko, že pacient bude postižen cukrovkou, obvykle 2.typu. To by mohlo zvýšit její novorozence je riziko nadváhy a dostat postižených z Typu 2 diabetes později v životě.\nCukrovka Je Hlavní Otázkou A Měla By Být Brána Vážně.\nMožná jste narazili na mnoho jedinců, kteří říkají, že mají” trochu cukrovky “nebo že jejich” hladina cukru je poněkud vysoká.”Tato slova znázorňují, jako by cukrovka nebyla vážnou nemocí. To vůbec není pravda. Cukrovka není malý problém, ale můžete se naučit řídit nebo kontrolovat ho!\nJe to těžké, ale je to možné, navzdory všem potížím! Všichni jedinci s cukrovkou musí konzumovat pouze zdravé potraviny, mít dobrou váhu a pohybovat se konzistentněji.\nPéče o vaše zdraví a problémy s cukrovkou vám umožní cítit se lépe. To by vám mohlo umožnit držet se dál od hlavních zdravotních problémů způsobených cukrovkou, jako je:\nOční potíže, které mohou mít za následek problémy s viditelností nebo dokonce slepotu\nPoškození nervů, které může vaše ruce a nohy třást, nebo cítit bolest a necitlivost. Několik jedinců může dokonce přijít o nohu nebo nohu.\nProblémy s ledvinami, které je mohou dokonce donutit přestat pracovat.\nZtráta zubů a problémy se žvýkačkou\nJe-li hladina krevního cukru téměř normální, pak se budete cítit jako,\nMéně žízně a unaveně, také močit méně často\nMéně problémů s kůží nebo močovým měchýřem\nHojení ran se zlepší\nMéně problémů s viditelností očí, nohou a dásní


Živě: Kvitová - Lučičová 6:1; skreč. Češka po půlhodině hry postoupila do v Sydney do 2. kola (IHNED.cz)\n10:30 • WTA Sydney • 1. kolo\nDobré dopoledne, vítejte při sledování online reportáže z utkání 1. kola tenisového turnaje WTA v australském Sydney mezi Petrou Kvitovou a Chorvatkou Lučičovou. Souboj o postup do 2. kola začne v pondělí 8. ledna v 7:20.\nČeská tenistka Petra Kvitová bude v letošní sezóně startovat vůbec poprvé. Naposledy se představila v tenisové extralize a poté měla delší pauzu. Startovat měla už na nedávno skončeném turnaji v Brisbane, jenže její start zhatilo zranění, a tak se česká dvojka z úvodního podniku sezóny odhlásila.\nTo Chorvatka Mirjana Lučičová turnaj v Brisbane absolvovala, přešla přes první kolo, ale v tom druhém prohrála s Italkou Cornetovou. Chorvatská hráčka nezažívá příliš dobré období, od loňského dubna vyhrála pouze pět duelů z celkových sedmnácti odehraných.\nDuel byl o více než tři hodiny odložen, neboť předchozí duel Šafářové s Kerberovou zhatil déšť, ale nyní už je vše připraveno, obě hráčky jsou na rozcvičce a za chvíli jdeme na to!\nČeská tenistka začíná výborně, otevřela si cestu k vítěznému úderu a bekhendem po lajně zakončila.\nNásledně však z forhendu chybovala od základní čáry a míček poslal do autu.\nSvé zaváhání ale napravila esem.\nLučičová šla na síť, pokusila se zahrát kraťas, ale její úder zastavila páska.\nPetra Kvitová získává gem!\nČeská tenistka jde do vedení, její úder donutil Chorvatku k chybě a ta nakonec z bekhendu v těžké pozici trefila opět jen síť.\nKvitová na úvod druhé hry zaútočila po pravé lajně z bekhendu, Lučičová míček vybrala opět jen do autu.\nDalší příliš dlouhý úder chorvatské hráčky, tentokrát aut trefila z forhendu.\nDvojchyba a jsou tu tři brejkboly!\nTen první je odvrácen, když česká tenistka trefila jen síť.\nTen druhý už nikoliv, Chorvatka pálila opět jen daleko do autu a Češka tak rychle vede s brejkem.\nTvrdé podání a eso na úvod třetí hry.\nNásledně zahrála Kvitová servis-volej, její úder Lučičová ještě doběhla, ale lobovala jen do autu.\nDalší eso, Kvitová útočí se třemi gemboly.\nČeská tenistka zatím hraje podle představ. Její úder z bekhendu dopadl na lajnu, Chorvatka pod tlakem jako dnes již poněkolikáté vybrala míček jen do sítě.\nTvrdé podání Chorvatky, následně Petra zvládla returnovat jen do sítě.


Profesionální Masér Z Prahy\nPetr Chtěli bychom vám poděkovat za krásné středeční odpoledne, které jste nám připravili ve vašem salonu s vašimi maséry Milanem O. Alena S tantrou ani tantrickými masážemi jsem ještě nedávno neměla žádné zkušenosti, ale jelikož se o ní všude psalo, rozhodla jsem se ji nakonec přece jen vyzkoušet.\nAlena S Davidem jsem zažil vrcholný chvíle mého života! Andreas Davida nemohu jinak, než upřímně navrhnout. Jiří Děkuji Nikol za překrásnou tantra masáž, při které jsem cítil, jak jsme se energeticky propojili a prožili krásné souznění. Masáže skutečně umí, žádné "šudláni" ale poctivá práce! Miluje svou práci a dělá ji s vášní. Zavolal jsem tam během odpoledne, abych zjistil, zda all for mě mají místo na tření ve 22hod. Masáže mně pomáhají od fyzického a psychického napětí, včetně svalových spasmů.\nCarlo, Italy Milé Tantra masáže Praha, rád bych se s vámi podělil o svou zkušenost z poslední tantrické masáže s Janou. Lymfodrenážní techniky jsem studovala v Dexter Academy u prof. Martin, 43 Chtěl bych Vám říci, že včerejší masáž od slečny Adély byla naprosto úžasná! Už delší dobu mě tantrický pohled na svět oslovuje, měl jsem tedy před masáží jistá očekávání. Very much worth coming ov Děkuji, rád se k tobě vrátím. Jde jen o vteřiny, minuty, hodiny\nMasáže Praha - rehabilitace\n13.01.2019 : 17:12\nSTRIKANI NA • HLEDÁM VOLNÉHO MUŽE • ŽÁDNÝ VYKŘIČENÝ • A MOKRÝ • SMIROVANI HOLESEX • LADY DEE • JIŽNÍ ČECHY • HLEDAM HOLKU • AZYL POBLÍŽ •


29. listopadu 2018,\nKde se vidíte za deset let? Jaké indiánské jméno byste si dali? Můžete mi zkusit prodat tuhle tužku? Jestli vás zajímá, u čeho na pohovorech dnešní dvacátníci v duchu protáčí panenky, jste tu správně. Jejich zážitky jsme rozdělili do šesti kategorií.\nManažery, kteří si hrají na žoviální světáky, mileniálové vážně neocení.\nVlci z Wall Street\nZačneme rovnou vysokým stupněm trapnosti. Podle zkušeností nejmladší generace zaměstnanců sem spadají ti, kteří chtějí působit jako sebevědomí světáci, ale ve výsledku budí (přinejmenším) rozpaky. Jak popisuje pětadvacetiletá Alena:\n„Na pohovoru mě uvítal chlapík, jak se ukázalo můj potenciální nadřízený, slovy – můžeme si tykat, jo? Pak se naproti mně rozvalil do křesílka, zvážněl a řekl: „Takže ty tady chceš pracovat, jo? Tak se mi prodej.” Vzhledem k tomu, že jsem se hlásila na lektorskou pozici do jazykovky, přišlo mi to celé hodně mimo.“\nDo podobného šuplíku jako žoviální vlci, patří i pokladači rádoby chytrých otázek. Ty však mileniálům, pokud tedy zrovna nebojují v šestém kole pohovoru v Google, připadají spíš legrační. Jak říká Jura, který se ve 23 letech hlásil na marketingovou pozici do velkého obchodního řetězce:\n„Mimo jiné se mě ptali, k jakému zvířeti bych přirovnal svou osobnost. Moc jsem si s tím nevěděl rady, tak jsem odpověděl, že asi k mývalovi, protože si dokáže poradit v každé situaci, i když třeba musí sníst párek z popelnice. Už se nikdy neozvali.“\nJestli něco mileniála spolehlivě odradí, tak je to jakákoliv levárna – ať už zamýšlená, nebo nechtěná. Svými rozpaky kategorii fejků přibližuje čerstvý třicátník Vojta:\n„Před pár lety jsem se hlásil do celkem známé reklamky, která navenek působila jako hrozně přátelské místo. Pohovor šel fajn, vedla ho fakt profesionálně externí personalistka. Trapas ale přišel ve chvíli, kdy mě po jeho konci s úsměvem vybídla, jestli si nechci prohlédnout prostředí a možné kolegy. Za dveřmi čekaly poloprázdné kancly, kde se na mě mlčky otočilo pár evidentně zpruzelých obličejů. To mi přišlo dost blbé, vzhledem k tomu, že to byl v podstatě jediný autentický kontakt s firmou.“\nTahle kategorie nemůže chybět. Populární otázkou kde se vidíte za [dosaďte libovolný počet let] se u mileniála celkem spolehlivě pohřbíte. Jak komentuje absolventka Nikola:\n„Je totální bullshit ptát se na to někoho, kdo má za sebou první větší práci, a ještě navíc ženy. Já se třeba vidím jako pracující máma, ale naprosté většině zaměstnavatelů nemůžu narovinu říct, že děti plánuju. Přece se na sny a cíle dá zeptat i jinak, než aby to působilo jako rada z vygoogleného článku top otázek na pohovor.“\nScénu jako z výběrového řízení na tajemníka Interpolu popisuje Alžběta, která při hledání pozice juniorní bankovní analytičky narazila na zástupce kategorie Staré školy:\n„Přivítala mě odměřená skupina pěti lidí. Předem jsem samozřejmě netušila, že osazenstvo bude tak početné. Pohovor zahájila zástupkyně HR, kdy do ticha položila otázku: ‚Tak tedy co o této pracovní pozici víte?‘ Celou dobu jsem se pak už cítila jako při zkoušení u státnic.“\nPeloton trapnosti uzavírá kategorie otázek zaměřených na pracovitost uchazeče. Z pohledu zaměstnavatele možná i racionální dotazy totiž mileniál vnímá jako úplně mimózní. Šestadvacetiletá Petra slyšela na pohovorech na různé pozice variaci na totéž:\n„Trapné jsou otázky typu: jste ochotná dělat přesčasy? To sice jsem – když to má smysl – ale když se mě někdo zeptá takhle, a ještě dodá, že jsou neplacený, tak mizím. Chci mít work-life balance a považuju za samozřejmé, že to bude zaměstnavatel respektovat.“\n23. června 2021,\n13 nejotravnějších vět, které v práci nikdo nechce slyšet… ale slyší\n26. května 2021,\n12 případů fotografií z životopisů, nad kterými si personalisté lámou hlavu\nHomo perfectus, myčkus ignorus a další vývojové stupně kancelářské zoo\n24. března 2021,\nObrazovka naruby, pomatená klávesnice a další aprílové žertíky z českých kanceláří\n24. února 2021,\nDolebez, pan Nosní dírka a dalších 11 lidských druhů, které zaručeně potkáte na videocallech\nSommelier, psycholog, úča... která povolání HRisté dělají, aniž by si to uvědomovali