.: ÚAMK AUTOMOTOKLUB RALLYE ČESKÝ KRUMLOV :.\nRallye Č. Krumlov\nI N F O R M A C E 2 0 1 3\nDnes proběhl nedaleko Českého Krumlova ostrý test dvojice Peugeotů 207 S2000 italského týmu Delta Rally. Před nadcházející Jänner Rallye 2014 se na místních a úzkých silničkách snažila dvojice posádek nastavit své soutěžní automobily. Jaké posádky testovaly? Odpověď Vám dá naše nejnovější fotogalerie.\nDnes připravili pořadatelé Rallye Český Krumlov šotolinový test před rakouskou Waldviertel Rallye pro dvojici jezdců. Odpoledne usedl za volant Citroënu DS3 R3T jezdec Petr Chodura. Testu se zúčastnil také Jan Černý, letošní mistrovský ČR v rally v kategorii 2WD. Prohlédněte si fotografie z tohoto testu.\nZpěvák a skladatel Daniel Landa v roli kouzelníka Žita přijel v závěru října do Českého Krumlova a okolí natáčet se Škodou Fabia WRC hudební videoklip ke své nové písni. Se štábem filmařů spolupracovala také desítka pořadatelů Rallye Český Krumlov. Prohlédněte si fotografie z tohoto natáčení.\nPředposlední zářijový víkend pokračovalo Mistrovství Evropy historických automobilů na italském ostrově Elba, kde se jela již XXV. Rallye Elba Storico 2013. Prohlédněte si nejnovější fotografie, které zachycují atmosféru nejen samotného závodu, ale i ostrova Elba.\nUplynulý víkend se jela v okolí Štrasburku a Colmaru další soutěž Mistrovství světa v rally, kterou byla Rallye de France - Alsace 2013. Sebastien Loeb se zde rozloučil se svou aktivní soutěžní kariérou, jeho krajan Sebastien Ogier zde získal svůj první titul Mistra světa. Prohlédněte si nové fotografie.\nVe dnech 13. - 14. 9. 2013 se na jihu Čech jel již čtvrtý ročník South Bohemia Classic. Jedná se o setinovou rallye klasických a sportovních vozů, s centrem v Hotelu Relax v Dolní Vltavici, kterou pořádal ČK motorsport. Soutěže se mohly zúčastnit historické vozy z let 1946 až 1990. Prohlédněte si nové fotografie.\nPouze jedna posádka odstartovala za AMK Rallye Český Krumlov do 43. ročníku Barum Czech Rally Zlín. Náročná soutěž, která je mimo Mediasport MMČR v rally zařazena i do FIA Mistrovství Evropy má své pevné centrum ve městě obuvi, Zlíně. Podívejte se na výsledky a fotografie.\nKonec léta patří v kalendáři Mistrovství světa v rally již několik let soutěži, kterou navštěvuje i velké množství fanoušků z Čech. O vítězi letošní ADAC Rallye Deutschland se rozhodlo až v poslední rychlostní zkoušce. Stal se jím Dani Sordo s Citroënem DS3 WRC. Prohlédněte si několik nových fotografií.\nPořadatelé Rallye Český Krumlov připravili pro tým Škoda Motorsport třídenní testování. Náročného testovacího programu na tratích českokrumlovských rychlostních zkoušek se zúčastnili všichni tovární jezdci týmu Škoda Motorsport. Prohlédněte si několik nových fotografií z tohoto testu.\nTimeseal MČR ve sprintrally pokračovalo o uplynulém víkendu tradiční EPLcond Rally Agropa Pačejov. Na startu této soutěže se objevil na dnešní dobu rekordní počet posádek. Na startu nechyběli ani zástupci ÚAMK Automotoklubu Rallye Český Krumlov. Podívejte se na výsledky a fotografie.\nRally Bohemia 2013 s centrem v Mladé Boleslavi se letos jela již jako 40. ročník. Během soutěže panovalo krásné letní počasí. Na start tohoto závodu, který je zařazen do Mediasport MMČR v rally, se postavila také naše posádka ve složení Jiří Sojka a Jindřiška Žáková. Podívejte se na výsledky a fotografie.\nZatím poslední rozhovor s jihočeským soutěžním jezdcem Jiřím Sojkou se uskutečnil po úvodní soutěži Timeseal MČR ve sprintrally, kterou byla Rally Vrchovina. V následujícím rozhovoru se podrobněji podíváme na další dva závody, které po Vrchovině následovaly.\n41. Rallye Český Krumlov 2013 se jela jako další soutěž Mediasport MMČR v rally. Domácí krumlovská soutěž měla na startu také trojici posádek startujících za pořádající AMK Rallye Český Krumlov. Podívejte se na výsledky a fotografie.\nOhlédněme se ještě za trojicí sprintrally, které se účastnily posádky startující za AMK Rallye Český Krumlov. Prohlédněte si výsledky a fotografie z Galaxy GRS Rally Lužické Hory, Mitmetal Rallysprint Kopná nebo Rally Krkonoše.\nMediasport MMČR v rally pokračovalo po delší pauze první domácí soutěží, kterou byla Rallye Šumava Klatovy. Tuto nejstarší českou soutěž s centrem ve městě Klatovy provázelo deštivé a v sobotu i chladné počasí. Podívejte se na výsledky a fotografie posádek, které startovaly za AMK Rallye Český Krumlov.\nPrvní dubnovou sobotu se rozjelo i „malé“ mistrovství sprintových soutěží. Úvodním podnikem osmidílného Timeseal Mistrovství ČR ve sprintrally totiž byla Rally Vrchovina. Premiéru s novým Suzuki Swift Sport si užil i Jiří Sojka. Více o zkušenostech s novým vozem během Rally Vrchovina se dočtete v následujícím rozhovoru.\nDnes proběhl na známém testovacím úseku nedaleko Českého Krumlova test týmu Orsák Rally Sport. Českokrumlovští pořadatelé připravili šotolinový test pro posádku Jaroslav Orsák a David Šmeidler před nadcházející Sata Rallye Acores. Prohlédněte si několik nových fotografií z tohoto testu.\nUplynulou sobotu se v okolí městečka Slavonice odjela úvodní soutěž letošního Timeseal MČR ve sprintrally, kterou byla Rally Vrchovina. Tento závod zkomplikovala stále se neloučící zima, když do místa konání přinesla vydatnou sněhovou nadílku. Podívejte se na výsledky a fotografie.\nV minulých rozhovorech jsme několikrát zmiňovali, že nás Jiří Sojka překvapí a místo osvědčeného Suzuki Ignis Sport představí nový vůz. Trvalo to nějaký čas, ale plán, který byl podmíněn dostatkem financí, se podařilo úspěšně splnit. Nejen o novém voze se více dozvíte v následujícím rozhovoru.\nPořadatelé Rallye Český Krumlov dnes připravili pro slovensko-českou posádku Martin Koči / Petr Starý šotolinový test před první letošní soutěží juniorského světového šampionátu, kterou bude Vodafone Rally Portugal. Prohlédněte si několik nových fotografií z dnešního testu.\nUplynulou sobotu se v okolí rakouského města Waidhofen an der Thaya odjela Thayaland Rallye 2013. Soutěž se odjela na úsecích známých z bývalé Semperit Rallye a byla zařazena do Austria Rally Challenge. I přesto se na startu objevily zajímavé posádky. Prohlédněte si nové fotografie z tohoto závodu.\nPřipravili jsme pro Vás další porci nových fotografií z letošního Winter Trialu, které pro Vás nejen ve Svatém Janu nad Malší nafotil Luboš Šalát.\nLetošní, již 13. ročník dálkové zimní soutěže veteránů Winter Trial, zavítal včera po roční pauze do tradičního místa ve Svatém Janu nad Malší. Pro soutěžící kategorie Trial zde byla připravena speciální zkouška "Col de Svatý Jan". Prohlédněte si nové fotografie, které jsme pro Vás připravili.\nDnešní historická fotogalerie nás nezavede nikam daleko, protože je takzvaně z domácích luhů a hájů. Opět zůstaneme v roce 1988 a nové fotografie Vám ukáží atmosféru Rallye Český Krumlov, na které zvítězila posádka Dalibor Mrština a Bohuslav Kabátek se Škodou 130 L.\nSe zatím poslední fotogalerií ještě zůstaneme v roce 1988. Na následující téměř čtyřicítce snímků Luboše Šaláta se přeneste na Moravu, kde se jela Rallye Valašská zima. Na stupních vítězů se objevila trojice vozů Škoda 130 LR, v nejrychlejší z nich seděli Ladislav Křeček a Bořivoj Motl.\nDnešní fotogalerie Vás zavede do roku 1988 směrem více na západ naší republiky. Prohlédněte si více než sedmdesát snímků z Rallye Šumava 1988, kterou vyhráli Jiří Sedlář s Josefem Častulíkem na Lancii Delta HF Integrale.\nJeště dnes se znovu podíváme do roku 1988 na další soutěž československého šampionátu v automobilových soutěžích. Tentokrát pomocí nové fotogalerie zavítáme na Rallye Vltava Příbram 1988.\nI letos budeme pokračovat v plnění našeho klubového fotoarchivu novými galeriemi. Jako první letošní fotografie Vám přinášíme více než stovku kousků z Rallye Bohemia 1988, které nafotil Luboš Šalát.\nPrvní lednový víkend se nedaleko našich hranic, v okolí rakouského města Freistadt, odjela úvodní soutěž nového FIA Mistrovství Evropy, kterou byla Int. Jännner Rallye. Za domácí AMK Rallye Český Krumlov odstartovala smíšená posádka Jiří Sojka a Jindřiška Žáková. Podívejte se na výsledky a fotografie.


RELAX > Archiv\nVybíráme pro vás to nej... z celé České republiky\núvod Archiv Zpravodajství - Aktuality vašeho kraje\nAktuality vašeho kraje\nTo nej z ČR\nAktuality z MS kraje ze dne 10.5.2018\nAktuality z MS kraje ze dne 9.5.2018\nAktuality z MS kraje ze dne 7.5.2018\nAktuality z MS kraje ze dne 4.5.2018\nValašské Meziříčí - Májová slavnost\nUž třetím rokem oslavili obyvatelé Valašského Meziříčí příchod nejkrásnějšího měsíce v roce Májovou slavností. Obnovená tradice stejně jako v minulých letech přilákala do parku zámku Kinských davy návštěvníků, kteří si mohli sváteční den užít v nádherném prostředí plném lákadel a atrakcí. Mezi jinými dětský parkur, ukázky sokolnictví a odpoledne v amfiteátru koncert Janka Ledeckého s kapelou.\nValašské Meziříčí - Protidrogový vlak\nProtidrogový vlak – Revolution Train / revolušn trein / - už třetím rokem projíždí české železniční tratě a na několik dní zastavuje na nádražích větších měst. Jeho posláním ovšem není přepravovat cestující, ale varovat před drogami. To probíhá edukativní a zároveň zábavnou formou - organizovaná exkurze vlakem záměrně přináší i šokující zážitky a vjemy. Natáčeli jsme na nádraží ve Valašském Meziříčí\nAktuality z MS kraje ze dne 3.5.2018\nValašské Meziříčí - Zahájení sezóny cyklostezek\nNa Valašsku naplno zahájili letošní cyklistickou sezónu. Jako už tradičně při té příležitosti proběhlo symbolické otevření Cyklostezky Bečva. Cyklisté na první jarní vyjížďku vyrazili hned z několika měst. Na každého čekal malý sportovní dárek a v cíli doprovodný program se spoustou zábavy.


Jak podávat okurky, když se pěstují na parapetu doma\nOkurky jsou velmi žádané plodiny, které lze pěstovat bez ohledu na sezónu, a to nejen ve sklenících. Všichni jsme zvyklí, že okurky mohou být pěstovány buď v otevřeném prostoru nebo ve sklenících. Zázraky výběru umožnily všechny odrůdy různých velikostí zeleniny a jejich kvality. Ale ne každý ví, že chrumkavé šťavnaté okurky mohou být pěstovány i ve vašem vlastním bytě nebo domě na okenním parapetu doma.\nChcete-li sbírat plody přímo ve vaší domácnosti, potřebujete takové vnitřní rostliny, abyste zajistili další péči a péči. Tento druh vnitřních prostor odrůdy v první řadě je třeba krmit. Koneckonců, na rozdíl od rostlin, které rostou v otevřeném poli a vezmou z nich všechny potřebné živiny, naše pokoje okurky prostě nemají takové látky a naším hlavním úkolem je pomoci jim s tím.\nZnámky rostlin, což ukazuje na potřebu hnojení\npodmínky Hnojení okurek na parapetu\nodrůd obvazy pro vnitřní okurka\nhnojiva při hromadné formaci vaječníků doma\nZnámky rostlin indikující potřebu hnojení\nJeden z příznaků nedostatku hnojiva je tvar hákugurtsov\nRoom okurka kultura sama o sobě vám řekne, kdy je potřeba ke krmení. Tyto příznaky zahrnují:\nSušení listů .\nŽloutnutí a vymírání drobného ovoce.\ntvar hubového tvaru .\nNačasování hnojení okurky na prahu\nJe nutné zahájit hnojení půdy před výsadbou v kontejneru. Za tímto účelem musí nejprve zvolit požadované složení substrátu .Zásobník můžete zakoupit ve specializovaných prodejnách a můžete je připravit sami. Provedete to rovnoměrně, rašelinou, trávou, humusem a pilinami. Pro 10 kg této směsi je třeba přidat 30 g nitrofosfátu, 15 g močoviny a 200 g dřevěného popela.\nPro každý jednotlivý okurkový pouzdro potřebujete 5-7 litrů půdy .Potřebujete osadit semena v samostatných hrncích tak, aby se navzájem nepotlačovaly.\nV další fázi se okurky přivádějí dva týdny po růstu osiva .\nV budoucnu musí být pouzdra napájena každých 10 dní .\nOdrůdy hnojení pro vnitřní okurku\nS podmínkami hnojiva jsme si s vámi všimli. Nyní zjistěte přesně, co hnojivo může a mělo by být aplikováno.\nVýživové substráty již byly diskutovány výše.\nDalší běžný typ hnojiva je organický.\nAsh Ash - nejoblíbenější organické hnojivo\nZkušení pěstitelé zeleniny zahrnují dřevěný popel mezi nejoblíbenějšími ekologickými produkty. Tento výrobek obsahuje draslík a fosfor ve velkém množství.Bez těchto mikroelementů není prostě možné pouze růst rostlin, ale také růst rostlin. Infuze popelu se zpracovává nejen půda, ale i listy. Přípravu takové infuze sama o sobě je velmi jednoduchá.Jedna polévková lžíce popela se nalije dvěma litry vařené vody a vdechuje se během dne. Před použitím infuzní filtr.\nRoss Univerzální organické hnojivo\nRoss hnojení je jedním z nejoblíbenějších ekologických produktů. Naneste ho na sekundární hnojivo rostlin podle pokynů pro přípravu.\nSamozřejmě v našem oddílu o organických hnojivech bylo možné zmínit takové oblíbené prostředky pro krmení okurky jako kuřecího hnoje, kalu. Tyto fondy mají jistě velkou účinnost, ale protože v domě rostou okurky, pak by použití takových organických látek bylo neúčinné a neetické .Ano, a je nepravděpodobné, že by někdo myslel na hnojení rostlin v domě s hnojem.\nListová hnojiva jsou také docela efektivní, i když nejsou příliš populární.Takové ošetření je zvláště důležité během tvorby vaječníků. V tomto stádiu rostliny potřebují stopový prvek jako je bór. Je to on, kdo je zodpovědný za formování a vývoj ovoce. Abyste si zajistili vynikající sklizeň, jakmile naše výhonky rozkvétají, musíte je postříkat roztokem kyseliny borité.Provede to rozpuštěním 1 gramu produktu v 1 litru vody. V budoucnu se takové postřikování může provádět každých 10 dní.\nV průběhu tvorby plodů\nhraje důležitou roli foliální obvaření okurky. Při aktivní tvorbě ovoce lze krmení listů provést manganem .K tomu se v jednom litru vody rozpustí 10 krystalů.Tento postup upevní pozitivní výsledek ošetření kyselinou boritou a zlepší chuť plodu.\nNamísto manganu můžete posypat rostlinou močovinou( 5 gramů na 3 litry vody).Tento nástroj výrazně zlepší metabolické procesy rostliny a omlazuje je.\nFolk remedy se také ukázaly být dobrým přírůstkem pro sazenice balkónů a pro dospělé okurky.\nNejoblíbenější z těchto prostředků lze identifikovat:\nEggshell je spolehlivý nástroj, protože obsahuje velké množství minerálů a stopových prvků.K přípravě užitečné infuze se skořápky tří vajec suší, rozdrtí a infuzí přes noc ve 3 litrech vody. Když se voda stane zataženou a bude nepříjemné vůně, můžete ji každodenně zalévat.\nBanana Peel je také bohatý na minerály a vitamíny. Je nasycen draslíkem, který je nezbytný pro normální růst zeleniny. Stačí, když trváte, že trváme 3 až 4 dny na kůži ve vařené vodě.\nKávový kámen, cibulová kůra, bramborové peelingy také podává a posiluje rostlinu. Taková infuze mohou nejen načerpat naši vnitřní kulturu, ale také ji postříkat keřmi.\noplodnění skořápky banánové slupce jako hnojivo pro pěstování okurek Potato kůry se používají jako hnojivo a jako ochranu proti některým škůdcům kávová sedlina je vynikající hnojivo\nHnojiva na masové tvorby vaječníků ve\ndomů v průběhu aktivního tvoření vaječníků závodu pečlivě služeboplodnit. Koneckonců, v tomto okamžiku je položen výnos naší zeleniny. V tomto okamžiku je rostlina může a měl by být napojena pokropí dřevěného popela, komplexní hnojivo NPK růstu koncentrátu nebo .\nToto hnojení by mělo být provedeno jednou za 10 dní.\nJe přísně zakázáno oplodnit naši rostlinu přípravky obsahujícími chlor.\nS řádnou a dostatečnou péčí získáte vynikající plodinu křupavých sladkých okurky přímo na parapetu nebo balkónu doma. Je důležité dodržovat všechny výše uvedené tipy a doporučení.\nOvlivňování plevelů - jaké prostředky a metody se s nimi vyrovnávajíKuchyňská Zahrada\nTyto nepříjemné plevele vždy komplikují naše životy. Vyrábějí nás na zahradě víc, než bychom rádi. Ovlivňování plevelů vyžaduje neustálou pozornost, trochu gape - znovu pokryli plochu pevným kobe...\nZahrada a zahrada na podzim - tipy, co můžete a měli byste udělat před zimouKuchyňská Zahrada\nNaše zahrada a zahrada na podzim nevyžadují od nás žádné menší úsilí než na jaře. Tipy, myslím, nebudou nadbytečné.Žádný článek už mi nebyl napsán, že můžeme dokonce mít čas, abychom to udělali p...


Jaroslav Havlíček: Spisovatel, který vynikl psychologickou kresbou postav - TOPZINE.cz\nTOPZINE.cz Literatura Čtenářský deník, profily spisovatelů Jaroslav Havlíček: Spisovatel, který vynikl psychologickou kresbou postav\nJaroslav Havlíček: Spisovatel, který vynikl psychologickou kresbou postav\nJaroslav Havlíček byl představitelem české meziválečné psychologické prózy. Ve svých dílech se zajímal o vnitřní prožitky lidí, popisoval v nich nejen společenské prostředí na počátku 20. století.\nPetrolejové lampy v divadelním provedení. Zdroj: www.klicperovodivadlo.cz\nJaroslav Havlíček se narodil roku 1896 v Jilemnici v rodině místního učitele. Rodným městem se inspiroval ve svých prózách, kde jej nazývá Olšany. Absolvoval reálku v Jičíně, chtěl se stát malířem, ale rodiče ho poslali na Obchodní akademii do Chrudimi.\nPoté začal studovat v Praze ČVUT, ale svá studia přerušil v době 1. světové války, kdy musel odejít bojovat na ruskou frontu. Po návratu z války se stal úředníkem devizového oddělení Živnobanky (deviza = bezhotovostní forma pohledávky na cizí měnu) a podařilo se mu dokončit si vysokoškolské vzdělání. Roku 1921 se oženil s Marií Krausovou, dcerou jilemnického mydláře.\nOd poloviny 20. let se kromě své úřednické práce, ve které nenacházel uspokojení, začal věnovat i literární tvorbě. Zpočátku publikoval pouze časopisecky, například v časopisech Cesta, Sever a východ a také v Lumíru. Náměty čerpal z mládí prožitého v podkrkonošské Jilemnici. Nejprve psal poezii a od roku 1928 povídky. Mezi jeho první díla patří prózy Neopatrné panny, které vyšly roku 1943.\nJaroslav Havlíček byl významným představitelem tzv. psychologické prózy. V díle se objevují i prvky naturalismu. Hrdiny jeho děl jsou často psychicky nemocní jedinci. Je zde patrná inspirace dílem naturalistického spisovatele Karla Matěje Čapka-Choda.\nPlánoval sepsat tzv. jilemnickou trilogii, ze zamýšleného souboru však dokončil pouze román Petrolejové lampy. Tento román vyšel poprvé roku 1935 pod názvem Vyprahlé touhy. Přepracované vydání pak vyšlo až po Havlíčkové smrti v roce 1944, tentokrát již s názvem Petrolejové lampy. Jaroslav Havlíček zde kritizoval rozpad a degeneraci měšťanského světa.\nRomán se odehrává za svitu petrolejových lamp. Zdroj: sxc.hu\nTento psychologický román vypráví tragický příběh z prostředí českého maloměsta na přelomu 19. a 20. století. Je rozdělen do tří částí. První nese název „Lampy svítí a prostírá se“, druhá „Sytý u stolu“ a část třetí je pojmenována „Lampy zhasínají“. Hlavní hrdinkou je Štěpka Kiliánová, dcera maloměstského stavitele Kiliána.\nŠtěpka není příliš pohledná, má nouzi o nápadníky, ale nakonec uzavře sňatek se svým bratrancem Pavlem Malinou, důstojníkem u rakousko-uherské armády, který je nemocný syfilidou a jeho zdravotní stav se postupně zhoršuje. Štěpčino vysněné manželství není naplněné a pomalu, ale jistě spěje k nešťastnému konci. Havlíček zde vyobrazil přelom století, tedy dobu nástupu moderního světa a období společenských změn. Románem se inspiroval režisér Juraj Herz a v roce 1971 natočil stejnojmenný film.\nNástup moderního světa\nHavlíčkův román Neviditelný z roku 1937 popisuje šílenství postihující rodinu Hajnů. Děj se odehrává v poválečném období v malém městě Jesenice. Román líčí úpadek jedné aristokratické rodiny, která odmítá připustit, že pokračovatelem rodu je duševně nemocný syn.\nHavlíček vynikl psychologickou kresbou postav.\nRoku 1939 byl vydán román Ta třetí. Hlavními tématy díla jsou slabošství, sobectví a zbabělost hlavního hrdiny, který se rozhoduje mezi dvěma zcela odlišnými ženami. Čtyřicetiletý Jiří Mánek žije staromládeneckým životem se svou matkou, avšak jeho stereotypní život naruší seznámení s temperamentní mladou dívkou Adélou Haimerovou. Na pohřbu tety Viktorky se setká se svojí stejně starou sestřenicí Mildou.\nAdéla se však jeho rodině vysmívala, považovala je za nudné. Po pohřbu Jiří pomalu změnil na Adélu názor, začal pochybovat o tom, zda by s takovou mladou a lehkovážnou dívku chtěl prožít zbytek života. Rozhodl se, že se raději zasnoubí s Mildou. Přesto ale stále touží po Adéle. Zdánlivě bezvýchodnou situaci se rozhodne řešit sebevraždou. Zvolí tedy „tu třetí“ – Smrt.\nRomán Helimadoe (1940) vypráví lyrický příběh pěti dcer svérázného venkovského lékaře Hanzelína. Název díla je složený z počátečních slabik jmen jeho dívek: Heleny, Lidmily, Marie, Dory a Emy. Příběh retrospektivně vypráví Emil. Vzpomíná období strávené v malé šumavské vesničce Staré Hrady, kde se u doktora Hanzelína léčil s onemocněním plic.\nPopisuje prostředí maloměsta na počátku 20. století. Mladý Emil se tehdy zamiloval do Dory, jedné z doktorových dcer, a tajně ji učil francouzsky. Ta však později utekla s kouzelníkem a Emila už ve vesničce bez Dory nic nedrželo. Emil se pak do míst svého dospívání už nikdy nevrátil, nechtěl přijít o krásné vzpomínky, které si uchoval z dětství. I toto dílo inspirovalo filmové tvůrce a roku 1993 vznikl stejnojmenný film v režii Jaromila Jireše.\nJaroslav Havlíček zemřel 7. dubna roku 1943 na zánět mozkových blan. Značná část jeho děl byla postupně vydávána až po jeho smrti. Je pohřben v rodném městě Jilemnice.\nŠtěpka ji však už neposlouchala. Šla, šermovala deštníkem. V duchu si opakovala, co byla právě řekla.\nŠla, šla, v lese narazila na mříčenského učitele Pavlíka. Hrozně uctivě ji pozdravil, Štěpka se po chvilce obrátila, a hle, on pořád ještě stál uprostřed silnice. Udělala na něho asi náramný dojem. Ech co, takový učitel, ještě k tomu hubený jako tříska, kdyby aspoň učil ve městě! Najednou ji napadlo: že to je ten plachý, obdiv z nízka! Už se to začíná vyplňovat! Ve věštbě jsou ovšem také mnohé mezery. Ani slova o tom, jak bude její pravý nápadník vypadat, o celém jejím manželství jen velmi chatrná zmínka. Babka jí ovšem slíbila, že příště promluví karty srozumitelněji. Srozumitelněji, toť se ví, Hanousková má chuť na další zlatku. Přesto ji Štěpka poslechne. Přijde, jak jen se jí to bude trochu hodit. Nepřišla. Zima nebyla vhodná k takovým návštěvám.


Víkend u koní 3 - SVČ Lužánky Brno\nSečtěte prosím čísla 825 a 5400:\nVíkend u koní 3\n30. - 31. 3. 2019 8:00 - 16:00\nTo vše pod dozorem zkušených trenérů. Celkem budou mít děti 3 hodiny ježdění + min.2 hodiny péče o koně. Součástí jsou i teoretická výuka o jezdectví, ekohry, tvoření, dle počasí táborák.\nZdravotní dotazník odešlete co nejdříve na dancakova@luzanky.cz nebo osobně do kanceláře, popř. poštou. Ti, kteří s námi jeli v září, nemusí dotazník vyplňovat, pokud se nic nezměnilo. Potvrzení o bezinfekčnosti + kopii kartičky pojišťovny vybíráme v den odjezdu na nádraží.\nPřihlášení na akci včetně platby je nutné do 23.3.2019.Po tomto datu místo postupujeme náhradníkům.


MMR: Garanční fond lépe ochrání klienty cest. kanceláří, zdražovat se nebude – Roklen24.cz\nMMR: Garanční fond lépe ochrání klienty cest. kanceláří, zdražovat se nebude\n16:11 13. prosince 2017\nMinisterstvo nepředpokládá, že by se povinný příspěvek cestovní kanceláře do garančního fondu výrazně projevil na ceně zájezdu, neboť pro první rok návrh zákona počítá s výší ročního příspěvku 0,1 % z tržeb za zájezdy (z každé 1.000 Kč – příspěvek do garančního fondu 1,- Kč). Tuto cestu zvolili sami zástupci cestovních kanceláří. MMR nabízelo podobný model jako např. v Německu, kde se zákonem regulují zálohy. To obě sociace cestovních kanceláří striktně odmítly.


Leták ASKO - 9. 9. 2021 - 22. 9. 2021 | Promotheus\nÚvod / ASKO / Leták 9. 9. 2021 - 22. 9. 2021\nAktuální leták ASKO\nPlatnost: 9. 9. 2021 - 22. 9. 2021 *\nHavířov, U Skleníků 1547\nTento leták obchodu ASKO s platností od 9. 9. 2021 do 22. 9. 2021 přináší nejnovější akční nabídku. Na 36 stránkách tohoto aktuálního letáku najdete nejžádanější produkty z kategorie Nábytek. Tento leták obchodu ASKO přináší slevové akce na více než 304 výrobků, které jistě rádi a často kupujete! Jestliže chcete při další návštěvě obchodu ASKO uspořit část svých rodinných financí, pak si určitě nenechte ujít možnost prolistovat tento leták kompletně od strany 1 až po stranu 36. Když chcete ušetřit podstatnou část Vašich financí při dalším nákupu v obchodě ASKO, nenechte si ujít tento akční leták plný úžasných nabídek a slev. Udělejte si z návštěvy webu Promotheus.cz svou každodenní rutinu a žádná z dalších úžasných nabídek Vašich oblíbených obchodů Vám už nikdy neunikne.


Tvrdý trest za pálení velkých šancí. Sparta s oslabenou Příbramí jen remizovala – ČT sport – Česká televize\nTvrdý trest za pálení velkých šancí. Sparta s oslabenou Příbramí jen remizovala\nVše nasvědčovalo tomu, že i v pátém utkání ligové sezony fotbalisté Sparty vyhrají. Dokázali otočit výsledek, hráli proti soupeři, který byl oslabený po vyloučení Jaroslava Treglera, vytvářeli si velké šance. Jenže své vedení Pražané nedokázali navýšit a hosté je vytrestali. Po povedeném brejku na konečných 2:2 vyrovnal při premiéře v nejvyšší soutěži Emmanuel Antwi. Dalším hrdinou utkání byl Milan Švenger, jenž pochytal několik tutovek.\nZklamaný Benjamin Tetteh ze Sparty po utkání s Příbramí\nPříbram pokračuje v povedeném vstupu do soutěže. Po pěti utkáních má osm bodů. "Bod to byl šťastný, ale zasloužený. Nezažil jsem žádného velkého trenéra nebo tým, který by neměl štěstí. O tom říkám, že to je ta nejcennější komodita, a když ho máte, tak je to bingo. Ale na druhou stranu musíte jít štěstí naproti," pronesl příbramský trenér Josef Csaplár.\nDo vedení šli v utkání jako první jeho svěřenci. Nejprve ve vápně Příbrami upadl Šural, rozhodčí však penaltu nenařídil a nováčka po rychlém brejku poslal po přihrávce Matouška do vedení exsparťan Slepička. Zákrok na Šurala pak ještě posuzoval videorozhodčí, ale verdikt nezměnil.\n"Výsledek je lepší než předvedená hra, se kterou jsem byl spokojený asi deset minut, pak jsem byl naštvaný," pokračoval v hodnocení příbramský stratég.\nDomácí totiž měli i po obdrženém gólu nadále výrazně navrch a Příbram se zatáhla. Až ve 36. minutě Plavšič trefil tyč a vzápětí byl ve vápně Fantišem podražen Stanciu. Rozhodčí po konzultaci s videem tentokrát pokutový kop pro Spartu odpískal. K penaltě se postavil Kanga a ranou do horního rohu vyrovnal.\nDomácí, kteří oslabeného soupeře po přestávce jasně přehrávali, se vedoucí branky dočkali v 69. minutě. Chipciu si narazil se Stanciuem a přesnou střelou k tyči si připsal první gól v české lize.\nTěsně nad poté mířil technickým pokusem z hranice vápna Kanga a v obrovské šanci hlavičkoval Šural zblízka přímo do Švengera. "Zahodili jsme řadu šancí, ale víc budu hráčům vyčítat góly, které jsme dostali, protože vedeme 2:1 a nemůžeme dopustit situaci jeden na jednoho. To je neuvěřitelné, co se nám stalo," uvedl kouč Sparty Zdeněk Ščasný.\nNečekaný trest totiž přišel čtyři minuty před koncem. Střídající Antwi si v souboji poradil s Frýdkem a po sólu překonal sparťanského brankáře Nitu. "Na lavici se mě ptali, proč půl hodiny před koncem dělám poslední střídání, a já jim řekl: 'Protože chci vyhrát'. Poslal jsem tam Antwiho a vyšlo to. Fotbal hrajete do 90. minuty, a dokud dýcháte, tak se perete. Proto jsem věřil. S tím se ráno probouzím, s tím žiju a usínám," prohlásil Csaplár.\n"Nechtěl bych to nějak přeceňovat nebo podceňovat. Nejsem s naší hrou moc spokojený, protože si myslím, že kdybychom byli v jedenácti a hráli to, co normálně hrajeme, tak tady vyhrajeme. O tom jsem přesvědčený," řekl s přesvědčením hostující forvard Slepička.\nSparta promarnila možnost jít na první místo v tabulce a s 13 body je o dva druhá za obhájcem titulu z Plzně. Naposledy letenský celek vedl ligu po čtvrtém kole v roce 2016.\n"Nechci říkat, že pro mě tabulka není důležitá, protože pokud máte šanci být po pěti kolech na špici, tak je to dobré. Ale tohle je ztráta dvou bodů na domácím hřišti proti oslabené Příbrami. Nevyužili jsme to, že jsme mohli mít plný počet bodů," dodal zklamaný Ščasný.\nBranky: 38. Kanga z pen., 69. Chipciu - 6. Slepička, 86. Antwi. Rozhodčí: Franěk - Moláček, Vlasjuk. ŽK: Květ, Skácel, Švenger (všichni Příbram). ČK: 42. Tregler (Příbram). Diváci: 11.987.\nTušil jsem, kam penalta půjde, prozradil Hrubý. Více si cenil ale jiného zákroku 19. srpna 2018\nZlín rozhoduje v závěru. Není to náhoda, říká kapitán Jiráček 19. srpna 2018\nStřelecké trápení v nastavení ukončil Jakubov a zajistil výhru Zlína nad Teplicemi 18. srpna 2018\nBohemians vzal gól v závěru odmávaný ofsajd a z Liberce si veze domů bod 18. srpna 2018\nKomličenko nasázel hattrick a Boleslav zničila Opavu šesti góly 18. srpna 2018\nJablonec se před Slavií opět nesklonil a veze z Edenu všechny body 18. srpna 2018\nPlzeň i Sparta, dva bezchybní, budou chtít využít zaváhání Slavie 19. srpna 2018


František Palacký a dějepisectví české – Wikizdroje\nFrantišek Palacký a dějepisectví české\nTitulek: František Palacký a dějepisectví české\nPodtitulek: (Viz premii k Poslu z Prahy na rok 1863.)\nAutor: Karel Sabina (jako K. S.)\nZdroj: Posel z Prahy : Kalendář historický a politický na obyčejný rok 1863. Ročník druhý. Uspořádal Karel Sabina. Praha : I. L. Kober, 1862. S. 1–10.\nF. Palackého už i cizina zná jakožto vůdce národních bojovníků českých na poli literarním i politickém, národ českého jazyka pak neopomíná nikdy rady tohoto předního svého muže se dotazovati ve všech podstatných záležitostech veřejných. Kdež pak se o zodpovídání životních otázek národních jedná, tu náhled jeho na mnoze bývá rozhodný. Dá se říci, že Palacký od osudného roku 1848 takové nabyl důležitosti a mocnosti politické v Čechách, jakouž národu českému nejen nutného střediště se dostalo, bez jakéhož by se byl sotva domohl oné výše národního uvědomění, na jakou se už skutečně povznesl, ale která i strany protivné, národní i politické, ve všeliké rozpaky a nesnáze uvedla.\nNahlédnutím do života muže, o jehož všestranné působení se takměř celé národní naše pohybování opírá, objevují se zajisté zřídla mnohých událostí národního kruhu našeho se dotýkajících a směle tvrditi nám jest, že působení Palackého v sobě zahrnuje podstatnou část nejnovější historie české.\nMnohostranná činlivost poskytuje rozličná i stanoviště pozorování a posuzování. Možnáť tu, že v jedné a tétéž povaze i protivy takové se objeví, pro které obyčejný zrak nemá spojidla a měřítka. Takových protiv nenalezáme u Palackého, ba naopak, souměr v snaženích jeho jest nápadný a ručí za politický ostrohled muže, který své síly vždy ustředuje k dosažení pěkného jakéhos cíle, jehož si vždy jest vědom, uváživ dříve všechny podmínky a neopomínaje též na všeliké možné výsledky pomýšleti. V snahách jeho se tedy chová patrná soustava. Obdivujeme taktiku, s kterouž postupuje k cíli, a vyhledáváme cesty, jimiž as duch tento kráčel, aby tak stkvělých se dopídil resultatův.\nStopování vývinu znamenitého člověka se povždy psychologickou jeví býti záhadou. Pouhé pozorování vnějších životních zjevů málo kdy podává klíče k nahlédnutí do nitra mysli, v kteréž skutkové zjevní se zrodili. Zárodky toho, co na bílední vystoupí, chovají se povždy v hlubinách duše. Pozorovati, kterak této vyrůstala křídla, kterak skromnými se chystala výlety ku vzletu rozhodnému, neméně důležité se nám zdá, nežli sřadování vnějších poměrů životních, jež obyčejně spíše nahodilé se jeví, nežli nutné.\nO vnějším životě a literarním působení našeho Palackého na rozličných už místech promluveno a na velké zásluhy jeho o vědu, literaturu a vznik národa českého vůbec poukázáno bylo. I politické jeho snahy tu a tam se vykládaly a osvětlovaly, vždy podle měřítka vykládačů a vysvětlovatelů.\nJedni horují, nevidíce jiného blaha pro národ český, nežli v provedení programu, jejž Palacký zastává, jiní se v přímý a tajný odpor staví zásadám a snahám jeho, vyhlašujíce je za neoprávněné a nevčasné, a třetí jedna strana považuje směry Palackým vytknuté za nedostatečné pro budoucnost a některé jeho politické cesty za zacházky. Máme za to, že poslední slovo úsudku o politické dráze Palackého pozůstaviti se musí budoucnosti; ona jediná s to bude, porovnáním snažení s resultaty, nestranný a spravedlivý soud pronésti o tom, zdali směr důmyslného politického doktrináře na rozluštění politických našich pohádek stačoval, aneb-li toliko vzhledem na zvláštní některé poměry platným a uznání hodným se osvědčil.\nTolik ale už nyní se projeviti dá, že politické názory Palackého na pevných spoléhají základech, že účely, jež on v popředí staví, skutečně nutné jsou, k politickým poměrům našim nejblíže přiléhají a snadněji uskutečniti se dají bez násilných převratů, nežli které koliv protivy jejich, že i schopnější jsou života a nadějnější mají budoucnost, nežli politika centralistů rakouských. Hlavní ale síla jeho spočívá v tom, že s jasným a národu českému přístupným vystoupil programem, vztýčiv prápor národnosti a federace, kolem kteréhož se liberální falanxe naše sřadují.\nNemáme v úmyslu, sepsati panegyrikon o muži, kterýž skutky svými se vyšinuv na výši znamenitou, uznán jest od celého národa a chvalořeči nepotřebuje. A však zajímá nás pozorovati genesis vývinu, jehož každá stopa účelnou se vyznamenává směrností. I to co za potřebné k vykonání pouze naznačil, i to co sám vykonal, i cesty, které jiným rážel, i ony, jimiž sám kráčel, ve všem se jeví rozumnost, jež sebevědomá jest pevného, nezvratného cíle.\nNikdo u nás pochybovati nemůže, že Palacký jest jeden z nejpřednějších veřejných karakterů, jež po dvé století se v národním kruhu našem objevili, nikdo mu upírati nesmí, že s jasnou a vhodnou myšlénkou vystoupil na politickém jevišti našem.\nČím to pak jest, že idea jeho s tak živým se potkala ohlasem, že se k ní patrná většina národu přiznává? Jest to tím, že on tu myšlénku teprv neutvořil a co svou nevynesl, že už hotova ležela v dějinství našem a on z tmy jí vytáhnuv mlhám zapomenutí jí vyrval a všestranně jí osvětliv ve všech konsekvencích jejích s neunavenou energií i podivuhodnou obratností jí zastává.\nPůsobení jeho veškeré v harmonickou splývá celost, jakož i duchový jeho vývin docela přirozenou cestou se konati a postupovati vidíme. Z mládí jej nalézáme tam, kam mladost téměř každého zvláště obrazivostí nadaného ducha táhne, totiž na poli básnickém. Již tenkráte stál na výši časové daleko vynikaje duchem svým nad obmezené názory skromných našich tehdejších kruhů literarních. Ohlížel se v literatuře evropské staré i nové a brousil vkus svůj na plodech klassických. Ráz ducha jeho však byl více uvažující, nežli pouze rozjímající, pročež udusil v sobě ruch mladický, v němž nenalézal pravé své cesty, a počal se s filosofií obírati, přilnuv zvláště ku krásovědě. Ale i na této dráze hojně myšlénkami se obohativ nesetrval, neboť študia veškerá, jež posud konal, objevila se mu co propyleji chrámu vědy jiné, již si napotom za stálé působiště své vytknul, totiž historie.\nPokusy jeho básnické a studia filosofická a aesthetická nebyla ale marná, nýbrž právě sloužila směrům jeho. Uchránila jej zajisté před suchoparným pedantismem, v nějž mužové vědy tak často upadávají, osvěžila ducha ku pochopení a vylíčování znamenitějších událostí a zasvětila jej v tajemství logiky, tohoto základu všeho vědectví.\nNevíme sice, kterou chvíli se ustanovil na tom, že všemi sílami svými se oddá historii, tušíme však, že se to stalo následkem onoho šťastného pudu, kterýžto v každém dokonalejším organismu co povzbuzující živel se chová, poháněje mysl od oboru k oboru, až ji dožene tam, kde hned vkročením zdomácnělá se pociťuje. A mimo to zajisté Palacký bystrým svým hledem záhy proniknuv poměry naše národní, uznal kde nejen největší mezera v literatuře naší, ale i nejnutnější potřeba ji vyplniti. Či už tenkráte tušil v duchu svém, že národ český tratí půdy pozbývaním historického svého postavení vedle jiných národů a že přijdou okamžení, kde se mu odvolávati bude na práva, na kteráž pro nevšímání sobě historie své vůbec zapomínati počíná? — Jisté jest, že Palacký, věnuje síly své historii, nejpraktičnější a nejpřiměřenější pole k působení si vytknul. A tamo zajisté se mu objevila idea, o kterou národ český ve všech dobách a všemi prostředky po mnohá a mnohá staletí se snažoval: osvěžení národnosti, zproštění jí nadvlády živlů cizích, a uvedení liberalního ústavního života do zemí koruny české, na základě starých práv.\nZdáloť se věru, že národ český se veškeré naděje už vzdal a tedy i snahy o uskutečnění takovéto myšlénky, ba že pozapomenuv na historii svou toliko o povinnostech poddaného, nikoliv ale o právech historického národa českého nevěděl. Historie česká byla jako mlhou pokryta a zrakům nového pokolení v podstatných svých stránkách už téměř nedostihlá. Měl-li národ český vůbec obstáti v řadech národův, bylo potřebí, aby se postavení svého v Evropě znovu uvědoměl a především sám sebe poznal. Dřímající duch jeho se probuditi musil zpomínkami, rozehřáti se musil pohledem na bývalou svou velikost a sílu, pochopovati musil historii svou a pravdy, kterým ona ho vyučuje, uznávati musil, že není prost všech práv, jakž mnozí se domýšleli, a především že právo k uchování podmínek individuální jsoucnosti své, právo jazyka a národnosti vůbec nedotknutelným jest majetkem jeho, jehož se netečně vzdáti nesmí, nechce-li se prohřešiti proti otcům svým, kteříž ho netoliko pro lehkovážné samovraždné kterés pokolení, ale pro všecka budoucí zůstavili. Nahlédnutím do historie své uznati musil národ český, že promrhá-li toto dědictví své, sám sebe v okovy hanby a poroby uvrhne, že se vymaže z řady národův, že přestane býti hospodářem v domě svém stana se pouhým podruhem.\nKdyž Čechy v první polovici šestnáctého století svou politickou důležitost pozbyly, a slavné jindy království skutečně na pouhou provincii pokleslo, když v zemi této běh vývinu národního tak se byl zvrátil, že veškerý sebecit v národě se udusiti musil, tenkráte nelze bylo rozehřáti národ český jakous myšlénkou vyšší a přimíti ho k tomu, aby se o napravení vnějších i vnitřních poměrů svých politických a socialních okusil. Nejméně však se to dalo činiti připomínáním mu dob skvělejších, před zraky mu uváděním historie jeho. Politická soustava, kteráž se v Čechách zavedla, neměla důležitějšího směru nad udušení takových upomínek! Vystoupilo-li ale přece několik mužů, jenž s obzvláštní oblibou do minulosti pohlíželi a historii vlasti své v úplné zapomenutí poklesnouti nedávali, nemohla literární činlivost jejich na historickém poli jiná býti, nežli stranná a kusá.\nHlavní jejich zásluhy spoléhají na tom, že vedle uchování starých i něco nových nasbírali látek, že na některé odjinud neznámé prameny historické upozornili. Kde se však na spracování takovýchto látek odvážili, mohlo se to jen ve smyslu panující reakce díti. Pavel Stránský († 1657), Pešina († 1680) a učený Bohuslav Balbin († 1688) pozůstavili nám mnoho historického materialu, jehož však pozdější věda toliko s velikou opatrností používati mohla. Již i to, že latinským jazykem psali, neprospělo ku všeobecnějšímu povzbuzení ruchu historického v národě. Jakož země česká v každém ohledu se pouští stala, na kteréž jen po různu některé osamělé oasy se jevily, takž i mnohém více ještě v duševním zpustošila ohledu a několik jenom jednotlivců jako k své pouze útěše pěstovalo literaturu, ježto v národě samém kořenu nemajíc a ohlasu v něm nebudíc vplyvu na přítomnost svou se ovšem minula. Pěstovala se věru spíše jako exotická a nikoliv jako domácí bylina. Mnozí ji zajisté za pouhý luxus považovali, jiní i za neřest, pokud z jezuitské zahrady nevycházela. Doktrina ultramontanská byla jediná platná, jediná trpěna, jediná panující. Všechno učení vycházelo od kněží buď přímo Jesuitů, buď jezuitsky smýšlících, a všechny učební knihy byly od nich sepsány, všechny učitelské stolice jimi obsazeny. Pokrok v jiném nežli od nich naznačeném směru byl za nepříslušný, ne-li za hříšný vyhlašován. Jakou disciplinou poutaní byli ti, jižto i v kruhu panujícího mínění se poněkud ráznějším směrem a vyšší vědomostí vyznamenávali, toho důkazem jest mimo jiné i to, že zasloužilému Balbinovi se zakázalo uveřejnění latinské jeho apologie českého jazyka!\nJakkoliv se však zalíbení na historii z kruhů vzdělanějších vytrácela a rozšiřování známostí dějin vlastenských cestou veřejného vyučování za zbytečné ba škodlivé považovalo, ačkoliv se ze škol vypudila historie, přece lid český se s ní s obzvláštní oblibou obíral. Kronika Hájkova, Paprocký ano i Veleslavínův historický kalendář byl velmi rozšířen po Čechách mezi lidem obecným. Sloh kronikářův šestnáctého století odpovídal lidu. Spůsob vypravování jejich mu lahodil odpovídaje ponětím jeho. Nebyla to ovšem mocnost pravdy, kterou si ku příkladu Hájkova kronika tak širokou cestu do národu proklestila, nýbrž byla to pohra obrazivosti, která v nekritických těchto dobách i báchorky přioděla pláštěm historickým. Kdo sám zřídla dějin nestopuje a logickou souvislost událostí nevyhledává, tomu stačí už pouhá pravdypodobnost. — Lid český čtěním Hájkovy kroniky nevnikl sice do dějin vlasti své, ale nabýval k nim aspoň náklonnosti. Nediv se také nikdo, že Hájek navzdor svým bezčíslným vadám tak nápadné obliby mezi lidem získal, ba stalo se to právě snad pro tyto vady. Historický román a historické básnictví se tehdáž nevyvinulo; Hájek působil na lid kouzlem tohoto druhu plodů literarních a to tím více čím méně komu napadlo, že větší část kroniky jeho pouhou směskou nekriticky sestavených a namnoze pouze vymyšlených jest pověstí.\nVěda historická tím ovšem nezískala, ba povstala z toho spíše korrupce v ponětích, a vymýtování nepravdivostí z kronyky této stálo zajisté neméně práce, nežli vyhledávání historické pravdy z prazřídel původních a věrohodných. Povídky Hájkovy se brzo přenášeti počaly do vědy. Latinští kronikářové se počali naň odvolávati a z něho jako z pramenu historického čerpati, tak že pohádky brzo nabyly jsou autority pravdy historické. Tím ovšem věda utrpěla na kořenech, a budova na písku stavena musila se sbořiti. Měla-li pravda historická zase práva svého dojíti, musili pozdější pěstovatelé její nejprv základem nepravdy zatřásti a Hájka s trůnu svrhnouti. Nesnadná to práce, neboť započíti se musilo takořka s abecedou naší historie. V osmnáctém století vystoupili pionérové historické vědy na vlastenské naší půdě, obdivuhodnou objevujíce píli, horlivost a taktiku při jarých svých snahách.\nPodivné to století, plné protiv nejasných, na jejichž osvětlení u nás snad ještě dlouho nám bude čekati. Na západě nová osvěta vztýčila svůj prápor, zápasíc se vším co svět tehdejší za dobré a pravdivé uznával. Celá minulost se kladla na pytevní stolec a kritickým se rozebírala nožem. K nám ovšem jen málo které jiskry encyklopedického světla od Sekvany zalétly, ale ruch kritický nezapřel i u nás svou mocnost. Duch času nikdy a nikde nevystupuje jedním a všady stejným rázem; naopak béře na se tvářnost místní a jeví se činlivostí zájmům národním odpovídající. Filosofický směr osmnáctého století neměl u nás připravené půdy a byl by nás tehdáž také nikam nedovedl. Historie jakož i příroda nedělá skoky v svém vniterním vývinu. Vše se tam vypřádá pásmem nepřetrženým. Panující ruch kritický se v Čechách osvědčiti musil na jiném poli nežli ve Francii, a osvědčil se skutečně na poli dějepisectví. Měla-li historie naše na vědu se povýšiti, bylo především potřebí aby rozptýlené její prameny a pomůcky se shledaly. Nejen v Čechách ale i na Moravě se objevila snaha o způsobení takových sbírek. Již l. 1747 zamýšlel Petráš v Olomouci vydati spis pod názvem Bibliotheka Bohemica, v němž poukázáno býti mělo na všechny historické prameny Čech, Moravy a Slezka se týkající. Později Ziegelbauer, z řádu Benediktinův, se chystal ku vydání sbírky všech dějepisů českých. Ještě blahodárněji si ale počínal Bonaventura Piter, prelát Rejhradský, rozený v Čechách, jenž o věrné opisování starých listin, kronik a diplomatářských památek se snaživ, na vydání kritického diplomatáře a na sbírky dějepiscův českých pod názvem Corpus scriptorum Bohemiae zamýšlel, avšak před vyvedením záměru svého umřel (1764). Sbírky jeho se udržely a nezůstaly bez účinků. Jisté jest, že Piter valně přispěl ku povzbuzení kritického ducha Dobnerova.\nGelasius Dobner, narozen v Praze 1719 († 1790 co rektor piaristského kolleje v Kroměříži) byl ale první, jenžto do starých historických památek českých kritickým vnikl duchem. Vydal Hájka s poznamenáními, v nichž zamítnuto co v kronice tvrzeno. Podivuhodná pročtenost a ostrohled jeho spůsobil úplný převrat v dějepisectví českém. Pohříchu není spis jeho ukončen. Šest dílů tiskem vydaných sahá toliko do léta 1198. Pravdivě o něm praví Procházka: Mentiendi finem fecit (konec učinil lhání).\nKronikářská doba Hájkova došla konce a nastala doba kritického dějepisectví v Čechách. Proto pro všecko byl ale zápas ideí nových se starými ještě velmi nesnadný. Neleželoť v účelu vlády ani Jesuitův, aby se osvěta v Čechách rozšířila a vzdělanosti aby přibývalo buďsi na základě historie aneb na základě filosofie. Neuznávala tedy vláda potřebu, aby ruch jakýs vyšší na školách se probuzoval, ba jistým učitelům záleželo na udušování takovéhoto ruchu více, nežli na čem koliv jiném. Vyučování filosofií konalo se způsobem, který se nemnoho lišil od středověké skolastiky, co se pak historie týkalo, ta téměř šmahem za zbytečný se považovala předmět, ba někteří jesuitští školometové zvláště vlastenskou historii za nebezpečnou a mysl mládeže znespokojující považovali. O tom, jak se studia historická na veřejných učilištěch pěstovala, stojíž zde jeden z mnohých příkladů. Okolo středu osmnáctého století uznali stavové Moravští, že by bylo záhodno, kdyby mládež Olomúckou akademii navštěvující také něco o minulosti zvěděla. Zřídila se tedy učitelská stolice pro historii a učitel franštiny vyučoval vedle ní také — dějepisům! Kterak se tu dějepis odbýval, o tom svědčí návrh Moravského gubernia l. 1746 o zbudování university v Olomouci, v kterémž doslovně uvedeno, že studenti po devíti- a víceletých studiích, ani ponětí nezískali o potřebné učencovi in statu politico jakož i ecclesiastico historii a geografii. Učinil se ťedy návrh, aby na universitě Olomúcké mimo filosofii také historie se přednášela (l. 1746), k čemuž však nedošlo, jelikož Jesuité proti tomu byli. Později se poměry ovšem změnily. Přednášela se historie Židovská, Babylonská, Assyrská, Perská, Řecká, Římská i j. v., ale o dějinách vlasti nebyla zmínka. — Na Pražské universitě bylo ovšem poněkud lépe, ale ne mnoho. Historie byla a zůstala dlouho zanedbána. Zvelebení její nevyšlo z akademických síní, nýbrž z komnat ochotníkův a učencův.\nDobner položil základy budoucímu dějepisectví nejen svým kritickým rozebráním kroniky Hájkovy, ale i vydáním starých historických památek země české (Monumenta historica Boemica nusquam antehac edita 1764—85). Vystoupením jeho znamenal se první krok postupu dějepisectví ku kritické vědě, ale právě jenom krok. Působení jeho bylo více přípravné a povzbuzující nežli systematicky ucelené. Ale již vedle něho a hned po něm vyvstali jsou mužové, jenžto na dráze jím nastoupené dále pokračovali. Nejprv Adaukt Voigt (člen řádu Piaristův † 1787) objevil snahu uznání hodnou o vlastenskou historii zdařilými monografiemi, ač větší zásluhy si získal o literární než o politický dějepis český. Vedle něho Bienenberg († 1798) zvláště co skoumatel starobylostí českých vynikal. Jeho Králodvorská a Králohradecká historie jsou záslužné příspěvky k dějinám českých měst. Rozsáhlejším působením a větší plodností se však vyznamenal Martin Pelcl († 1801). On byl první, jenžto se na sepsání celé historie české, v duchu svého času odvážil, totiž v duchu, jejž probudil Dobner. Snaživ se pravdou nahraditi báchorky v historii české, vydal spis velezáslužný, ač nedokončený: Nová kronika česká (r. 1791—97, 3 díly). Kronikou touto se postavil Pelcl ovšem nad předchůdce své, od Hájka započato, ale na pragmatickou historii nepovznesl svou kroniku. Ač dobrým a obzvláště jasným a svědomitým jest vypravovatelem, nedostává se mu přece oné psychologické hloubky, kterouž nejen věc sama o sobě živě vystupuje ze skupenin dějinstva, ale spolu i podmínkami svými osvětlena i na resultaty z ní vyplývající poukazuje. On vypravoval děje, ale nepoukázal spolu i na myšlénky, ježto v nich se skrývají. Také způsobem vypravování neobjevil umělce, jemuž dáno světla a stíny naznačiti, tak aby jisté kruhy událostí se neminuly pravého dojmu. Tyto nedostatky ještě více nežli v dotčené kronice na jevo vystupují v obsáhlých životopisech Karla IV. a Václava IV., jež s velikou pílí spracoval a vydal. Zde zajisté snesl, shrnul a seřadil veliké možství látek a podal práci bohatou na data i důležitou ohledem na prameny v ní uvedené, avšak celá architektonika životopisů těchto jest vadná. Vnější osudy dotčených znamenitých osob tu vedle sebe a za sebou vypravovány slohem někdy méně než kronikářským, ba snad i tím, že Pelcl s to nebyl plod svůj myšlénkou proniknouti, stalo se též, že nezvyklý z hluboka mysliti i logických vad tu a tam se dopustil, což v historii znamená tolik co částečné minutí se pravdy. Mimo to ale co sběratel a vydavatel historických pramenů, a co spisovatel literárních a historických monografií patrné si získal zásluhy o dějepisectví české.\nNenadarmo jsme se při něm déle než při jiných pozdrželi. Činlivost a ráz jeho nám příliš mnoho stránek poskytuje ku porovnání směru dějepiseckého doby jeho se směry dějepiscův doby naší. Za časů jeho došla národnost česká až na práh němectví. Pelcl sám i druzí literarní vrstevníci stáli jako Herkules na rozcestí a beznadějností přemoženi klonili se valně k němčině. Čtěním jejich spisů nám jest, jako bychom se octnuli v kruhu sběratelů památek minulosti národa umírajícího, jehož bývalý život před zapomenutím uchrániti se snažují. Tato nedůvěra v budoucnost národu, jejž miloval, jehož dráhné a slavné činy zkoumal a obdivoval, patrně ujařmila ducha jeho a nedopřála mu vzletu a rozhodného vystoupení. Jižjiž nepochyboval na vítězství národnosti německé, a aby toto své mínění i historickými osvědčil důvody, sepsal stručnou historii německé národnosti v Čechách. Článkem tímto jakoby omluviti zamýšlel Čechy, proč se zněmčili, tím, že staletému processu podlehli a podlehnouti musili, kterýžto celou minulou historii země české se protahoval, až posléze důsledně se ukončil nutným zaniknutím národnosti české. Velikého hříchu se dopustil Pelcl koncessemi, jež tu němectvu v Čechách podal. Klamal se tu na štěstí neméně co prorok jako co historik. Připomínaje Lipsko v Sasku, kde před padesáti ještě léty slovanský jazyk se ozýval, o čemž pak ani památky už nebylo, předpovídá, že taktéž i v Praze bude. Proroctví toto vyřknul l. 1791. Jungman byl tenkráte teprv osmnáct, Puchmayer dva a dvacet, Hněvkovský jeden a dvacet let stár, ale Dobrovský už se blížil čtyřicátému roku a literární činnost jeho byla se už nanejvýš rozvinula. Ale Dobrovský sám nejináče tenkráte smýšlel, i dá se tu souditi, jak hluboko tenkráte byla poklesla národnost, když přední její oslavovatelé a buditelé nad ní zoufali. Dobrovský, Ungar a Faustin Procházka důležitou činí trojici v době této. V Dobrovském se historický kriticismus v nejvyšší objevil plnosti, Ungar vydal opravy a dodatky k Balbinově učené Čechii a jiné pro historii literatury velmi důležité spisy, Faustin Procházka s neobyčejnou tenkráte u nás elegancí sepsal knihu o vývinu svobodných umění v Čechách a na Moravě, a takž se těmito i mnohými jinými muži, jež zde všechny uváděti nelze, z hrobu vykopávala minulost národa českého právě když všeobecné panovalo mínění, že přítomnost a budoucnost jeho jest ztracena.\nMáme za to, že snahy tyto, ač mimo některé nepoměrně skromné výminky, skoro vesměs v latině a němčině se objevovaly, více přispěly k probuzení národnosti a k znovu oživení jazyka českého, nežli jinaké, tenkráte a i brzo potom v češtině vydané spisy. Historickou vědou zajisté se získala vážnost české věci, kteréžto na nejvýš potřebovala, historickou literaturou znovu se vydobývala české národnosti pozbylá historická půda.\nNová pak doba vnesla nové živly do dějepisectví. Kronikářský sloh se z něho vytratil, kriticismus ustoupil pragmatismu. Dějepiscové přestávali zase všemi všudy svědectvími se dokládati a čtenáře takořka do dílny uváděti, v níž se látky historie připravují a spracovávají. Dějepiscové si zpomněli, že historie nejen vědou jest ale i uměleckou do sebe má stránku, že látky už hotové, zpracované a v skupení sestavené podávati má. Sloh nabyl mocnosti v dějepisectví evropském. Ale nejen forma i názory se dočkaly změny základné. Francouská revoluce zatřásla všemi duchy, a spůsobila takový obrat v světě myšlenkovém, jakovým veškerá literatura nového nabývala rázu. Nápadně se v ní osvědčovati počalo vzájemné působení všelikých nauk na sebe, filosofie vnikala do všech druhů literatury, známky své vtisknouc historii, kteréž se zvláště politika uchopila, na nové ji poukazujíc dráhy. U nás ale mezi tím staré a plodné pokolení sběratelů a kritiků historických vymíralo, až jediný takořka zbýval Dobrovský, a o nových jakýchsi Epigonech nejevilo se známky. Historická studia ovšem nabyla zatím širší půdy. L. 1806 uvedla se historie (všeobecná) do všech gymnasií (dekretem od 16. srpna 1805). Usnešením stavů českých ustanoven byl historiograf království českého, kteréžto místo zastával posléze Fr. Pubička († 1807). Historie země české, kterou Pubička v německém jazyku vydal, sahá až do l. 1618. Liší se od jiných polemickým svým rázem, ale před soudem historické kritiky neobstojí. Po něm pak Kornova některými též německy sepsanými spisy a zvláště učitelským svým vlivem na universitě Pražské v studující mládeži probouzel lásku k historii, avšak působení toto mělo jen přechodní důležitost a nevníkalo do národu. Též Rojko a Riegger nedali historickému ruchu v Čechách docela usnouti a zvláště pak Hormayer, Horký a Meinert přispívali k tomu, že se interesse na dějství a dějepisectví českém nevytrácelo, ale veškeré tyto snahy byly více uprostřeďující nežli přímo působící na vznik a zvelebení narodného našeho dějepisectví, neboť jazyk německý byl tehdáž téměř výhradním prostředníkem nauky historické v Čechách, čímž ovšem nebyl národní ráz historické vědy u nás zachráněn, ano i smýšlení nedosti rozhodně a váhavě se do historie vluzovati musilo. Směr všech historických spisovatelů těchto byl více literární než přísně historický. Nenalezáme při nich nějakého politického programu, pročež i úsudky jich o osobách a událostech jsou spíše náhodné nežli nutné a z jistého střediště, z pevného uvědomění vyšlé. Též vzhledem na historickou kritiku jsou spisy tyto jen částečně dovedeny. Vedle jasných zjevů mnoho nejistých a na důmínky založených. Pozorlivý čtenář brzo se přesvědčí, že tu a tam authentických zpráv se nedostává, tu a tam však dostávajících se nedosti aneb nepravě použito.\nMnoho se bylo už činilo ku vyhledání starých pramenů historických, ale více bylo toho, co ještě scházelo. Používalo se starých spisů historických, ale nepodvrhly se tyto posud dostatečné kritice. Bylo-li pochybeno v starém, přenesla se chyba do nového. Historikové čerpali z historikův a dokládali projevení svá důvody z bližších k věci ještě blíže přiléhajících zřídel, kterážto methoda a posteriori ad prius byla patrně opačná. Věda toho požadovala, aby se způsob tento snášení a přenášení základně překonal. Nutno bylo uvésti nový způsob bádání, od prvotných započíti zřídel a k pozdějším přecházeti, od původních k odvozeným. Zřídla pak tato musila obstáti před kritikou a se osvědčiti co authentická a neporušená v částkách. Vykonání těchto podmínek bylo nevyhnutelné. I tato práce byla jen přípravná. Započíti se mělo, kde už jednou se bylo započalo, ba ku počátku tomu nový počátek se měl učiniti. Pravda starých spisův historických se měla skoumati, jak dalece s listinami, prazřídly to dějepisu, souhlasí. Pravost listin se měla vyhledávati, ba nedostatek jich doplňovati. Kdož takovou práci na sebe mohl vzíti? Dobrovský už byl stár a sledil patrně jiný směr nežli politicko-historický. Literární kritika a hermeneutika, filologie a dějepis literární mu stály blíže. Z ostatních mladších se nikdo nejevil zvláštním ruchem k historii puzen, nikdo povolaným se necítil dějepisectví české na pravou uvésti dráhu. Palacký se na to odvážil.\nPatrný byl úspěch vědy a literatury domácí, kterýž se už v minulém století zařízením tak zvané učené společnosti v Praze získal. Ještě důležitější, vzhledem na dějepis, bylo založení Musea českého království, l. 1818. Měloť se Museum státi středištěm všeho, čím národní pokrok se kdy značoval a značuje, především ale jeviti se mělo skladištěm národní literatury a starých listin. Uvážíme-li, v jakých okolnostech Museum povstalo a jaká byla doba, v níž působení jeho započalo, uznati musíme, že počátečný vznik jeho byl dosti patrný. Hojnost starých listin, rukopisů a knih se scházela, sbírky vůčihledě vyrůstaly. Aby Museum činlivost svou ještě rázněji osvědčilo a směru svému dostálo, a zvláště aby zaměřený ruch zvšeobecnil, došlo ku vydávání zvláštního časopisu německého a českého. Redakcí obou svěřena byla Palackému. V letopisech těchto se potkáváme s Palackým nejprv na historické půdě, pozorujeme nejen bedlivé a kritické vnikání do jednotlivostí, ale i jasný přehled celku; pojednání jeho o dějepisném bádání a dějepisectví v Čechách v německém ročníku 1829 objevilo stanoviště, na které se postavil co posuzovatel snah jej na poli tomto předcházejících, ale teprv spisem: „Würdigung der alten böhmischen Geschichtschreiber“ (1830) odůvodnil svou povolanost kritikou důkladnou namnoze do nejmenších podrobností zasahující, jakož i genialním rozhledem po dějepiseckém poli od Kosmasa až do Hájka z Libočan.\nSpis tento nejen sám sebou jest důležitý, ale zvláště zajímavý i okolnostmi, v jakýchž povstal. Česká královská společnost nauk, aby kritickému studiu dějin vlastenských širší kruh vrstevníkův získala a studia tato pevnějšími ubezpečila základy, vypsala cenu na důkladné ocenění dějepiscův českých od prvního až na Hájkovu kroniku. Dobrovský předložil o předmětu tomto návrh formulovaný, jejž společnost přijala. Úloha byla dosti nesnadná. Jednalo se o sestavení a doplnění všech uveřejněných zpráv o dějepiscích českých do nadřečeného kruhu náležících, o bedlivé zkoušení vydání vzhledem na cennost rukopisů, z nichž vyšla, jakož i o udání jiných posud nepoužitých rukopisů, z nichž by se zprávnější text dal sestaviti; posléze o uvážení celého obsahu a rázu vypravování vzhledem na směr a poměry spisovatelovy. Na veřejné vyzvání došel v prodloužené mezi tím lhůtě toliko jeden jediný spis, o němž členové společnosti se projevili, že spisovatel této historicko-kritické úvahy přítomný stav vědomostí do oboru dotčeného sáhajících nejen úplně pochopil a na zřetelný přehled dovedl, ale i novými a důležitými zprávami obohatil. Cena byla tedy spisu přiřknuta. Byl to Palackého „Würdigung“ a t. d. Jasnější obraz dějepisectví českého nebyl posud podán. Kdyby Palacký tento svůj spis v jazyku českém spracoval a novými svými po dalších třicet let nabylými skušenostmi literarními doplnil, povznesl by tím část literarní naší historie na onu samu výši, na kterou se mu povedlo dějepisectví české povznésti. Ohledem na látku, o kteréž tu pojednal, a poněkud i na způsob provedení měl dva předchůdce. Knoll v Hormayerovu Archivu (1821) podal úvahu: Mittelpunkte der böhmischen Geschichtsforschung und Geschichtschreibung, pak Meinert, jenž ve Vídeňských Jahrbücher der Literatur (díl XV. a XVI.) uveřejnil úvahu: Die böhmischen Geschichtschreiber des ersten Zeitraumes. Knoll nevniká do hloubky a úsudky jeho nejeví úplné proniknutí všech částek, jakové úloha tato požaduje. Neobohatil také historii dějepisectví našeho ani jednou novou myšlénkou. Dovedněji a rázněji si počínal Meinert. On zajisté byl úplně mocen látky své a spracoval jí s uvědomněním jasným a slohem živým, místy takořka uchvacujícím. Ale zbývalo ještě mnoho po něm doplniti, zvláště co se porovnání rozličných rukopisů týká. Palackému se to povedlo. Není zde místa k tomu, abychom celý spis tento v uvážení brali. Podotýkáme toliko, že se Palacký vzhledem na znalost pramenů historických úplně schopným osvědčil ku sepsání dějin českých.\nPodotknuli jsme již, že za novějších časů Pelcl a Pubička se odvážili na sepsání dějin českých, a zvláště Pubička se velmi obšírně o nich rozhovořil. Mimo jiné mnohé nejvíce mu však vadilo, že obsah svůj ze knih toliko tištěných vážil. Toho se nebylo obávati u Palackého, jehož znalost starých písemních památek historických už nade vší pochybnost se postavila. A však staří kronikářové pozůstavili jsou příliš mnoho mezer, než aby používání jich kritickému dějepiscovi stačilo. Uznal nutnost hledati zřídla nová ještě neodkrytá. Z kterého ku př. létopisce by se byl dopídil authentických zpráv o temném půlstoletí od 1198, kde kronika Gerlachova nedokončeným slovem přestává, až do léta 1248, kteroužto mezeru žádný z létopisců českých nevyplnil, takže bádatel poukázán jest takořka výhradně na náhodné zprávy a zápisky kronikářův cizozemských a na vyhledávání pramenů archivárních?\nŽe se Palacký po takovýchto pramenech ohlídnouti neopominul, že jich i více než který z předchůdcův jeho sebral, o tom dostatečných podal důkazů. Nejen přední domácí a vůbec rakouské bibliotheky a archivy prohledal, nýbrž k účelům svým podnikl i cesty do dalekých zemí, ano nahlédl i do archivních pokladů Vatikánu v Římě (1837). Byla by to naivnost, kdybychom řekli, že nevíme proč strážníkové archivu tohoto nedopřejí bádatelům volné nahlédnutí do všech tamo chovaných listin. Vždyť i seznamy listin těchto jsou neúplné — snad úmyslně nedovedené; či stojí i jiných nepřístupných seznamů? — Palacký krátkým časem, jejž v Římě se zdržel, nemohl vše vyčerpati, co žádoucno se jevilo, přece velmi vzácné získal prameny nahlédnutím v regesta, jež od Honoria III. úplně prohlédnul, použiv jich pro historii až do vymření Přemyslovců. Literárnímu světu jest resultát cesty této známý, neboť Palacký tiskem uveřejnil (r. 1838) zprávu o své cestě do Italie. V cestopisu tomto podal seznam, jenž obsahuje též Bohemica a Moravica regesta Řehoře VII. a Innocence III., aby se takto pokud možná úplný přehled historické látky docílil, jež v nejstarších regestách se chová. Požádán byv od stavů Moravských, aby si též zřídel Moravské historie v Římě chovaných obzvláště všímal, poslal do Moravy 89 listin, jež obsahují dobu od l. 879 až 1306. Čtvero jich pochází z časů papeže Jana od l. 879, 880 a 881, ostatní počínají teprv létem 1227. Většina těchto listin byla docela neznámá. Jiná velmi důležitá sbírka obsažena jest ve spisu jeho „Ueber Formalbücher“ (2 svazky 1842 a 1847), jimiž diplomatika se co věda skutečně obohatila a historie 13. a 14. století místy takořka se doplňuje. Knížky tyto se připojují pobobným spisům čili kancelariím, jenž z velmi starých časů se zachovaly. Takž Henricus de Isernia uchoval kancelaria Otokara II., Jihlavský městský písař Jan z Gelnhausen zase kancelaria Karla IV. a Václava a j. v.\nPravý ale poklad pro milovníky dějepisu a vlastenské literatury vůbec jest Palackého Archiv Český, čili staré písemné památky české i moravské z archivův domácích i cizích sebrané. Obsahuje psaní soukromná i státní dopisy, nápisy, sněmovní věci, výpisy právní a dějinné, nálezy, práva a t. d. O obsahu spisu tohoto, o důležitosti jednotlivých jeho článků pro historii bychom musili sepsati zvláštní knihu, kdyby nám šlo o zevrubné jeho ocenění. Spisem tím se stávají nejdůležitější a posud nejvzácnější prameny historie české každému přístupné, obohacen jím dějepis literární i kulturní, osvětleny přemnohé zajímavé poměry osobní i společenské. Romanopisec zde tak dobře čerpati může barvy věrné ku vylíčení historických karakterů ba některých dob i ku osvětlení některých událostí jako historik, jemuž vůbec prameny takové obejíti ani nelze. — Mezi spisy zřídelní, kteréž vydal, ještě počítati sluší: Staří letopiscové čeští od roku 1378 do 1527, čili pokračování v kronikách Přibíka, Pulkavy a Beneše z Hořovic z rukopisů starých vydané. Jest to třetí díl důležité sbírky „Scriptores rerum Bohemicarum“ vydané od české společnosti nauk. Dosti dlouhá jest řada historických monografií větších i menších, jimiž Palacký nejen historickou vědu vůbec, ale literaturu českou zvláště, co dovednými, na mnoze skvělými plody obohatil. Stačuje zde poukázati na historické články jeho v Časopisu Musea, na monografie ve sbírkách společnosti nauk a jinde umístěné. Hlavním ale spisem jeho jmenovati sluší: „Dějiny národu Českého“, jež vydávati počal l. 1836.\nNikomu u nás před ním a nikomu vedle něj nesloužily tak hojné sbírky pramenův jako jemu, a nikdo je tak ostrým hledem nepronikl jako on. Jest tedy tento spis jeho vzhledem na zřídla nejdokonalejší a nejúplnější všech předešlých, a máme za to že není druhého, kdožby historické látky ku sepsání dějin českých tou měrou byl mocen jako on jest.\nVzhledem na stylistickou dovednost — mluvíme zde o českém vydání — nebude nikdo od nás žádati úsudek o Palackém. Nenedostává se mu ni filosofického vzdělání ni aesthetického ruchu, jest schopen vřelosti i vzletu duševního, jakož neméně rozvážlivostí a soudností historickou vyniká. Smýšlení jeho jest ryzé, vlastenské, národní, politické přesvědčení jeho jest jasné. Ve všem se jeví muž rázného ale povážlivého pokroku. Německá kritika mu učinila směšnou výčitku, že prý národnost českou příliš v popředí staví na ujmu německé, že příliš těsně listin se přidržuje a kulturní momenty v historii české namnoze zanedbává a j. v. Co Němci ohledem na národnost mu vyčítají, to my Čechové za přední zásluhu mu kladem; a Čech zajisté má první právo souditi o české, o své věci. Německý živel jest a zůstane v dějinách českých živlem cizím, němečtí přistěhovalci nezakládali v Čechách své bydlo na práva leda na výsady, jež krátkozraká politika jim postupovala. Živel německý stál u nás za starých časův vždy v pozadí, a historik by se prohřešil, kdyby jej z kouta vytáhl a na přední místo posadil. Živel německý se v staré historii české vždy jen co překážející protiva jevil, nikdy ale co podpora národního jakéhos vývinu. Všickní staří létopiscové naši domácí nejinače soudili o živlu německém, a nestojí kroniky ba ani listiny, ježby opak toho tvrdila. My naopak se domýšlíme, že Palacký na mnohých místech velmi šetrně si počínal, přidusiv poněkud hlas svůj, kde souvěká zřídla příliš živě si počínala.\nDruhá výčitka, že by si byl Palacký v své historii kulturních momentů příliš málo všímal, nejeví se též spravedlivou. Kde zjevy kulturní v historii v popředí vystoupily, nalézá se i v dějepisu vystoupení jich živě naznačeno, což bychom příklady nápadnými dosvědčiti mohli. Tu a tam by bylo hlubočejší nahlédnutí do kulturního života celku prospělo, a však Palacký se patrně vyhýbal všemu, čím se takořka od realistického směru vzdaloval, kterýž při něm zřejmě nadvládá. Smíme-li se odvážiti na úsudek o dějepiseckém rázu jeho, souditi nám jest, že mu nejprv o to se jednalo, aby skutečnost a postup událostí na pravém místě a v pravém času na základě nezvratných svědectví jistě a pevně ustanovil, aby konec učinil konjekturální historii české. Zásada jeho se nám jeví tu, že dříve pravda a skutečnost ubezpečena býti musí, nežli filosofie dějin se uchopiti může historické látky. Jest-li že subjektivní kritika z osobných svých názorů vycházejíc ovšem historikovi vytýkati může, že není filosof, a filosofovi, že není historik, střeží se toho kritika objektivní, která věc z věci samé vybírá a posuzuje. Jelikož směr Palackého patrně nejiný byl, než aby omyly v dějepisech českých odstranil a na jich místo pravdu historickou postavil, nastala kritice první úloha tato, aby chráníc se jej na jiné, formální cesty odkazovati, především sama a geneticky stopovala rozvin dějin českých a takto dějepisce našeho na omylech dostihla. Posud toho nedovedla.\nNaznačili jsme poněkud, kterak od minulého století až po novější doby se mnozí zasazovali o kritické pojištění látky dějepisné, a objevilo se, že badatelům se lépe dařilo u odstraňování a zrušování mínění nepravých, než u zbudování pevné historické stavby. Architektonika předchůdcův Palackého byla patrně vadná. Ač více méně šťastní u položení základů, nebyli přece v ekonomii stavby zasvěceni. Nejprv se jim nedostávalo souměru. Kdežto místy takořka až na dno vyčerpali látky, obešli jsou jinde lehkovážně momenty velmi důležité. Někdy se rozhovořili o událostech, na jejíchž příčiny ani nepoukázali a jejíchž výsledky čtenářům nevysvítají. Někdy z vlastního domyslu udali příčiny a výsledky nepravé. Logických takových pokleskův se Palacký nedopustil. Vidíme tu děje před očima se rozvinovati, dovršiti a přecházeti na výsledky, aniž bychom u mezer se v nejistotách nalézali. V odůvodnění dějin leží podstatná jeho síla. Jen kde nejnutnější toho potřeba, odpovídá na záhodné otázky logickým procesem vlastního domyslu, takže čtenář jej myšlénkou stopující nejiného dojde úsudku.\nJedna však věc cela jest pozůstavena domyslu dějepiscovu. Neníť on pouze vypravovatelem, jest i posuzovatelem dějin. Byťby i soud svůj nepřenesl přímo, již pouhé sřadění událostí, světlo neb stín, v kteréž osoby a skutky staví, objevují jeho mínění. A mínění své má každý, ba musí je míti, aniž mu lze jest zapírati je důsledně. Moderní dějepisectví v tom zvláště vyniklo. Ve francouské, německé a anglické historiografii novější zaujímá kritika dějin téměř předního místa. Přirozený to postup v dějepisectví. Když dějiny samy už zjištěny jsou, nastoupí jich kritika právě tím způsobem, jakým před jich pojištění se uchopovala pramenů a látek historických; kritický však proces tamo jiného jest rázu nežli zde. Archivní, diplomatářské a literarní vědomosti nestačují na posuzování dějin samých. Potřebí tu obšírného politického rozhledu a pevného smýšlení, potřebí tu především spravedlnosti. Vzhledem na spravedlnost, nechť se tu nikdo neklame obyčejným o ní ponětím. Dějepisec musí především spravedliv býti svému vlastnímu přesvědčení, pouhým však míněním, jež z pevného přesvědčení nevyšlo, ukřivdí buď sobě buď předmětu, o kterémž jedná. Důslednost v názorech jest přední podmínkou této spravedlnosti. Proti této důslednosti se mnozí jinak zasloužilí, a velmi oblíbeni dějepiscové namnoze prohřešili, anižby takovéto hříchy jejich kritikou byly objeveny. Uvedeme zde na příklad vyhlášeného Rottecka, jehož historie v sta tisících exemplářích po Německu se rozšířila. Připomenem tu na jeden nápadný příklad nedůslednosti, ač bychom jich valné skupení uvésti mohli. Kterak soudí ku př. o Oliverovi Kromvellovi? Živě líčí spoustu anglického vladaření před Kromvellem, objevuje takořka nutnost tehdejší revoluce, jelikož Anglie na prahu úpadu stála. Kromvell byl jediný muž, jenž duševní svou sílou pronikl všechny zmatky, anarchii konec učinil, pamětným navigačním-aktem námořní sílu britanskou udržel a upevnil. Ale Rotteck líčí jen vady jeho, a takořka se těší, že po smrti velikého agitatora zase reakce nastala. Tu ho ale potká něco lidského. Musí se přiznati, že po Kromvellovi zrušilo se zase vše dobré, co on zavedl. O tom dobrém ale jen jako mimochodem se zmínil, když o Kromvellu samém mluvil. To je nespravedlnost a nedůslednost historická. A však Rotteck nemá co dějepisec důležitostí. Jsou i jiní nám bližší časem a platnější v oboru vědy, jižto se podobných věcí dopouštěli, jakož i sám Macaulay, Gruizot, Thiers, Schlosser a Gervinus! Zda-li pak Palacký jest v úsudcích svých vždy spravedlivý, důsledný a sobě věrný? Na tuto otázku kdybychom odůvodněnou odpověď podati měli, musili bychom Dějiny Palackého od počátku až do konce, pokud totiž vyšly, s hlediště politického a logického zde rozebrati, aniž by nám poslední a rozhodné slovo bylo ještě promluviti, jelikož toho vždy pamětlivi býti musíme, že větší část historie jeho pracována byla v poměrech, jež nepřály svobodnému se rozhovoření o staré historii, a jimiž i úsudku o dějinách pevné meze byly vykázány. Psal pod dohlídkou absolutní vlády, pod dozorstvím censury. Ruch politický nebyl se tenkráte u nás ještě objevil, ruch národní se teprv zbuzoval, i nelze bylo dějepisci vyšinouti se takořka násilou nad panující mínění obecné, postaviti se na stanoviště, jenž přímou by působilo protivu všech stojících tenkráte poměrů. Proto pro všecko se jevil duch jeho i politicky odpoutanějším jiných, a liberální názory se osvědčují ve všech náležitých částkách historie jeho. Jakož ze všeho vysvítá, že Palacký historickými studiemi se utužil v politických svých přesvědčeních, takž zase na opak politické jeho náhledy z dějepisu jeho vyznívají. Na positivní půdě stoje přiznává se k tomu, co v živlech svých nejvyvinutější se mu jeví v národu českém, co se v něm samo sebou, přirozenou, poznenáhlou cestou postupujícího dějinstva vyvinulo. Jelikož národ český právně vždy na ústavní půdě se jevil, a vůle vladařův podléhala uznání stavův, tedy v zásadách konstitučních se dovršuje politické vyznání Palackého, a na representaci stavův kladl od počátku největší váhu. Staročeská šlechta se mu jeví co výkvět národní síly, na ni připomíná s nezapřenou vřelostí. Jevíť se v tom podstatná část historické pravdy, ač ne celá pravda, ale spolu tím osvědčuje dějepisec náš taktiku znamenitou, dílem morálním působením na zbytky této kasty, dílem také, že se mu umožní, až svého času na nejnešťastnější katastrofu v historii naší dojde, objeviti, kterak pád předních mužův šlechty české strhl celý národ.\nPalacký jest prozřetelný jak v historických tak v politických svých úsudcích. Na mnohých místech historie jeho mezi řádkami vyčítáme co přednedávnem přímo v říšské radě projevil, že se svoboda vnucovati nedá národům! Ponětí však o svobodě jest velmi obsáhlé a dá se vždy dále a dále vésti. Jest však divno, že historikové každé i nejnepatrnější uvolnění, jež vládařové národům poskytují, s velikým uznáním zapisují, kde však lid o nějaká práva se hlásí, s jakousi nedosti ukrytou nedůvěrou na blížící se zpouru poukazují. Ještě divnější ale jest, že pro vady rodem velkých se vždy více omluvy nalezá, nežli uznání se dostává snažením těch, ježto rodem malí ale duchem jsou byli velicí. Tuť se nám zdá, že i Palacký příliš mírně posoudil Sigmunda, obojetného toho sobíka, jenž se za cos velikého měl, ač když z českého národního stanoviště naň pohlížíme, s úplnym opovržením nás naplňuje tato nízká povaha. Naopak zase ani vzlet ducha Husova, ani světodějné demokratické zásady Táborův nejeví se nám v takovém ozáření, jakéhož jsme se dopíditi mínili v historii Palackého. Jest to jakoby konstituční svědomí učenci našemu nedovolovalo zřejmým slovem poukázati na plnou opravněnost strany Táborské, jež se toliko té politické chyby dopustila, že se neustanovila na jasném politickém programu, v němžby se všecky náboženské strany byly sjednotily a ústředily k souhlasné politické činlivosti.\nNelze tu ovšem dějepisci na písemní pozůstatky strany této poukázati, ale dosti tu přece nitek, jež spisy Příbramovy a j. v. poskytují ku spředení pásma, o nějž domysl historikův se opírati může. Avšak zde zůstal Palacký přece sobě věren, nedav se rozehřáti a uchvátiti směry a zásady demokratickými. S jasnou objektivností vypravuje co a kterak se dělo, spoléhaje přísně na pramenech. — Historie doby husitské není ještě dovršena. Palackým položeny jsou pevné základy k jejímu vyplnění, avšak mnohá husitica ještě odkrytí svého očekávají, jež objasněna býti musí, nežli možná bude všechny přední charaktery onoho času v pravé a úplné světlo postaviti. Spis takový bude ovšem nepoměrně většího objemu nežli všechny, v nichž o době této posud pojednáno bylo. — Velikým však utěšením naplňuje čtenáře líčení doby Jiřího Poděbradského. Zde se Palacký skutečně místy rozehřál, zde dovršil své umění a rozumnost svou nejjasněji osvědčil. Pozorujeme, že psán jest Jiří už v době politicky osvěženější a uvědomělejší, a že přítomnost se neminula působení na dějepisce našeho. Líčením doby Poděbradského se postavil Palacký po bok předním historikům doby nynější, časy nám vyobraziv, kde vlny dějinství vždy výše vystoupaly a kol kolem kdež vyrůstalo trní, pod nímž národ český posléze zkrvácel!\nCitováno z „https://cs.wikisource.org/w/index.php?title=František_Palacký_a_dějepisectví_české&oldid=244747“


Aktuality | Místostarosta Sladkovský je proti zrušení knihovny na Chmelnici | Praha 3 Online\nMístostarosta Sladkovský je proti zrušení knihovny na Chmelnici\n25. 01 2012 | Zástupce starosty pro kulturu Pavel Sladkovský se ostře postavil proti plánu Městské knihovny v Praze zrušit pobočku knihovny na Koněvově 217 na Chmelnici. Dnes měl navrhnout radě městské části, aby financování pobočky převzala žižkovská radnice.\nMěstská knihovna zdůvodnila svůj plán zrušit pobočku na Chmelnici úspornými opatřeními. Podle ní by vedle Chmelnice mělo po Praze skončit celkem pět poboček.\n„Městská knihovna v Praze nemá žádné finanční rezervy, je nucena přistoupit i k úplnému zavírání knihoven. Fakticky je náš rozpočet o 13 milionů nižší než rozpočet loňský a výdaje spojené s provozem rostou,“ uvedla Lenka Hanzlíková z Městské knihovny v Praze.\nPobočka by podle plánu vedení knihovny z minulého týdne měla ukončit svůj provoz v březnu. Proti tomu se však ostře postavil místostarosta Sladkovský.\n„Zrušení knihovny na Chmelnici musíme zabránit. Její služby hojně využívají děti z celého Jarova, pro které je doprava do druhé pobočky v Praze 3 v Husitské ulici téměř nemožná. Chápu potřebu úspor ve veřejných financích, ale nemůžeme šetřit tím, že zamezíme našim dětem v přístupu k literatuře. To je pro mne naprosto nepřijatelné,“ uvedl místostarosta Sladkovský.\nPokud není provoz pobočky schopna zajistit městská knihovna, musí tak podle Sladkovského učinit žižkovská radnice.\n„Musíme najít úspory jinde, ale nemůžeme dopustit, aby naši občané, především děti a mládež, ztratili možnost číst knihy,“ uzavřel Sladkovský.


Všem lidem dobré vůle, věřícím, nevěřícím, přátelům i odpůrcům - FreeMagOne\nBůh se usmál a odpověděl: „Můj čas je věčnost, a proto je ho dost na všechno. A na co se mě chceš vlastně zeptat?“\nBůh odpověděl: „To že je nudí být dětmi, a tak pospíchají, aby dospěli, a když jsou dospělí, zase touží být dětmi. Překvapuje mě, že ztrácejí zdraví, aby vydělali peníze, a pak utrácejí peníze za to, aby si dali do pořádku své zdraví. Překvapuje mě, že se natolik strachují o budoucnost, že zapomínají na přítomnost, a tak vlastně nežijí ani pro přítomnost, ani pro budoucnost. Překvapuje mě, že žijí, jako by nikdy neměli umřít, a že umírají, jako by nikdy nežili.“\nBůh mě vzal za ruce a chvíli jsme mlčeli. Pak jsem se zeptal: „Co bys chtěl jako rodič naučit své děti?“ „Bůh se usmál a odpověděl: „Chci, aby poznali, že nemohou nikoho donutit, aby je miloval. Mohou jen dovolit, aby je druzí milovali. Chci, aby poznali, že nejcennější není to, co v životě mají, ale koho mají. Chci, aby poznali, že bohatý není ten, kdo má nejvíc, ale ten kdo potřebuje nejméně. Chci, aby poznali, že není dobré porovnávat se s druhými. Každý bude souzen sám za sebe, ne proto, že je lepší nebo horší než jiní. Chci, aby poznali, že trvá jen pár vteřin způsobit lidem, které milujeme, hluboká zranění, ale trvá mnoho let, než se taková zranění uzdraví. Chci, aby se naučili odpouštět, odpouštět skutkem. Chci, aby věděli, že jsou lidé, kteří je velmi milují, ale kteří nevědí, jak své city vyjádřit, Chci, aby věděli, že za peníze si mohou koupit všechno kromě štěstí. Chci, aby poznali, že opravdový přítel je ten, kdo o nich všechno ví, a přesto je má rád. Chci, aby poznali, že vždycky nestačí, aby jim odpustili druzí, ale že oni sami musejí odpouštět.“\nChvíli jsem seděl a těšil se z Boží přítomnosti. Pak jsem Bohu poděkoval, že si na mne udělal čas. Poděkoval jsem mu za všechno, co pro mne a mou rodinu dělá. A Bůh odpověděl: „Kdykoli. Jsem tu čtyřiadvacet hodin denně. Jen se zeptej a já ti odpovím.“\nGuy Gilbert, Pokora\nÚvodní foto: Figure of the heavenly bodies – Illuminated illustration of the Ptolemaic geocentric conception of the Universe by Portuguese cosmographer and cartographer Bartolomeu Velho, zdroj: Wikimedia Commons\nRubriky Od věci, Politika Štítky Bůh, Láska, Pokora, Přátelství Navigace příspěvků\nV8 Putin Turecko Sýrie Volby Jeep Lidská práva Svoboda Vladimír Putin Rasismus Koncert Ukrajina Islám Komunismus Česká republika Čína Migrační krize USA Video 2016 Brexit Izrael Dodge ISIL Francie Uprchlíci Stalin Xenofobie Terorismus Válka Donald Trump Člověk v tísni Německo Rusko Miloš Zeman Polsko EU Velká Británie Ekonomika Evropa Demokracie Nacionalismus Trump Evropská unie Recenze


Důležitost stravy. Gastrický bypass není pro každého. Nejprve se musíte kvalifikovat a pochopit rizika a přínosy. Ti, kteří jsou způsobilí, jsou obvykle.Qarkův blog, kde se mimo jiné dozvíte i plno věcí o balení, rande, vztazích a rozchodech.Každý člověk má sedm základních energetických center, nebo-li čaker. Každá z nich je podporována jinou barvou. Zvolte si barvu lahve podle čakry, kterou.24. únor 2019 Pravidelně detoxikovat nebo začít pít ráno vodu s citronem? Možná se budete muset znovu zamyslet. Pro většinu lidí zůstávají nesmírně lákavé, protože slibují štíhlou postavu, krásnější pleť, delší vlasy či pevnější nehty. Vitaminy jsou skupinou látek, které tělo potřebuje pro normální buněčnou funkci, .Každý člověk má sedm základních energetických center, nebo-li čaker. Každá z nich je podporována jinou barvou. Zvolte si barvu lahve podle čakry, kterou.Jen cvičení Vám ale nepomůže. Budete muset také upravit jídelníček. Pokud Posilovat a formovat postavu můžete i doma nebo Krásné vlasy.Pít ráno na prázdný žaludek a večer před snem. ale i pro vlasy a nehty. pak za dvě hodiny budete muset jíst pět sladkostí znovu.V procesu života budete mít zpoždění tolik tuku, a vitaminy pít podle souhrnu mi to nelíbí, spíše než posilovat vlasy nehty.\nSprávné jídlo pomáhá posilovat vlasy, které také vyživují a posilují vlasy. Pokud se budete držet vegetariánské stravy, abyste prohloubili vlasy.Správná výživa a posilovat vlasy Je důležité sledovat dietu a zahrnují se do potraviny bohaté na vitaminy A tentokrát bude muset opustit.17. duben 2018 Vlasy jsou velice citlivé na nedostatek vitamínů. Naučím Jaké vitamíny potřebují vlasy pro pevnost a lesk? POSÍLIT VLASY S BIOSIL PLUS S nimi budete mít 100% jistotu, že vám a vašim vlasů nic důležitého nechybí.Domácí recepty pro vlasy; Domácí se používá jako ochrana a posílení vlasů. Předchází padání vlasů a používá se také na vlasy.Někdy budete muset proceduru opakovat několikrát, Kefír totiž tělu dodává důležité vitaminy B, * Pomáhají posilovat obranyschopnost.Posilovat negativní dopad UV záření může být takže budete muset prokázat maximální trpělivost, Pít zelený čaj s medem.Březová voda – účinky na vlasy. takže pro jeho získání budete muset požádat svého lékaře o vydání Také by měla posilovat játra.Budete vědět, že ačkoli se pít ze studánky, objímat stromy, pozorovat srnky, že se dané „zbytečnosti“ jednou budete muset zbavovat.\nI když budete pravidelně pít malé množství šťávy, kůže a vlasy značně zlepšila. K tomu budete muset koupit kilo jablek a 600 g sýra.Hezký večer, nenapsala jste bohužel, zda-li se již nějak s migrénami či pravidelnými nevolnostmi, pocity na zvracení a nechutenstvím léčíte.Většinou, pokud budete pít dostatek tekutin, doporučuji začít zvolna posilovat břišní a zádové svaly, budete muset zvolit jiný homeopatický.17. září 2018 Budete se bez něj cítit unavení ale zároveň pocítíte problémy se spánkem. Zároveň je zinek důležitý pro zdravé nehty, vlasy, pokožku a také .Budete také muset posilovat záda, Můžete pít také nízkotučné mléko, Muži se musí oholit a ženy si musí ostříhat vlasy na krátko.Informace čerpám ze života, z internetu a pomocníkem je mi kniha Příroda v ČSSR, vydaná v r.1988 Dle nových nařízení EU č.1924/2006 nelze u bylinek.Ale přesto se doporučuje pít čaj není příliš silný nebo zřeďte ji mlékem. Krome zelené a černé, tam je také nejvíce vzácný bílý.Listy a bobule brusinky: užitečné a léčivé vlastnosti a kontraindikace pro ženy, muže, děti. Používání brusinek v lidové medicíně jako diuretikum.\nJak zhubnout s onemocněním štítné žlázy. Hubnutí není snadné ani pro zdravé lidi, ale pokud trpíte onemocněním štítné žlázy, je ještě těžší.Pokud máte dostatek kyseliny askorbové, zjistíte, že je lepší podívat se. Vaše nehty budou silnější, vlasy a kůže Co vitamin pít pod stresem.23. leden 2019 Šednutí vlasů není jen známkou vysokého věku. První možností je samotná konzumace angreštu nebo pití džusu z něj. Obsahuje i řadu důležitých vitamínů, které jsou zodpovědné za kvalitu vašich vlasů. si i ze semínek této rostlinky vytvořit léčivý balzám, který budete aplikovat přímo na vlasy. Anebo .Když budete jíst více zinku, vaše tělo dokáže zvýšit hladinu testosteronu již Vitamín C. Pokud nemáte cukrovku, vitamín C vám s hladinou testosteronu Pro nejlepší výsledky ale budete muset zvedat vyšší váhy s menším počtem hladinu testosteronu to bude mít větší vliv, než kdybyste posilovali izolované malé svaly.Ihned, aby začala posilovat masky, je to Jednou za měsíc budete muset provést audit pravidelně pít průběh vitamínů posílit nehty a vlasy.Musím začít cvičit a posilovat, smoothie s madlovým mlékem, rýžové chleby, zeleninu pít hodně vody. Po Budete ho zařazovat po tréninku.lněný olej: prospěchu a škod na vlasy, řasy, obočí, vousy, tvář, tělo, nehty výhody lněného oleje pro trávení a hubnutí je známo, že mnoho.25. říjen 2010 Vlasy ve větší míře běžně vypadávají novorozencům, částečně i mladým lidem "Děje se tak z důvodu, že se estrogen v organismu opět.\nOtruby používá pro odstranění nadbytečných kg patří vitaminy A a E, které jsou užitečné pro vlasy, skupiny B, C, D, a železo, hořčík, selen.21. duben 2019 Odhalte způsoby, jak správně pečovat o své vlasy a jak posílit jejich přirozený růst V tomto článku se zaměříme na problém padání vlasů, jejich kvalitu, hustotu, byste těžko za jeden den přijali v podobě normálního jídla nebo pití. Pokud budete vlasy mýt po ránu, budou celý den krásně nadýchané.Další možností je pít čaj, přírodní džusy a vodu, aby se to nudilo. Když si umyjete vlasy, budete muset strávit několik minut na masáž hlavy.Jak se stříhají vlasy, anebo se budete muset potýkat s velkým množstvím stylingového přípravku. posilovat třepení. Ať jsou vlasy dlouhé.Ideální je pít čistou vodu, budete muset ke cvičení také Posilovací – důležité je také posilovat a formovat postavu. Když budete efektivně.Pokud víte, jak pít chaga, můžete si ji připravit tak, abyste zabránili celému tělu, prvky, které pomáhají posilovat imunitní systém.pokud si budete hlídat svoji míru a tento lahodný mok budete popíjet pouze v že budete muset posilovat svoji když.Dámské vypadávání vlasů forum; Vichy amineksil vlasů 4 cena; pít co vitamíny na vypadávání vypadávání vlasů opravné prostředky.\nPokud máte dostatek kyseliny askorbové, zjistíte, že je lepší podívat se. Vaše nehty budou silnější, vlasy a kůže - krásnější.Lék pro léčbu vypadávání vlasů; Prostředky proti vlasů elektrizující koupit.15. září 2015 Toužíte po nádherných vlasech až do půli zad nebo ještě dál? Pak jim budete muset v růstu trošku pomoci. Co byste měla pravidelně dělat.Většina lidí si myslí, že k tomu, aby se stal vegetariánem stačí prostě přestat jíst maso. Jako všechno, co člověk vezme do rukou, tak i ve výživě.2. leden 2019 Tohle bude perfektní nápoj pro ty, kteří mají rádi řidší pití. Salátová okurka je bohatá na vitamín A a salát na vitamín E. Budete si muset zvyknout .přípravky na vlasy Bliss Hair Jinak mým spouštěčem byl ale tím abych nezaèal tloustnout tak právì nìjaký protein. 76 minzu avenue nanning guangxi shuya.No, v tom případe, pokud jsou neduhy navštívil návštevou více než 6 krát, budete muset jít k lékaři-imunolog okamžite. S nejvetší pravdepodobností.Vitamíny pro sportovce, vitamíny pro těhotné, vitamíny na vlasy. Minerály a minerální látky.\nV dnešní článku představujeme 30 ověřených způsobů, jak posílit imunitní Možná jste viděli reklamy na tablety vitamínu C, které vyléčily nachlazení, nebo jste slyšeli od babiček, že pití Kokosový olej je přínosný pro naše vlasy i pokožku. U stresu budete muset jít o krok zpět a podívat se, co vás nejvíce stresuje.Informace čerpám ze života, z internetu a pomocníkem je mi kniha Příroda v ČSSR, vydaná v r.1988 Dle nových nařízení EU č.1924/2006 nelze u bylinek.Nepolykejte vitaminy, že budete mít nějaké zdravotní potíže. budete si muset vyšetření zaplatit.Budete souhlasit s tím, Skutečnost, že se jednalo o vodní meloun, že je vynikajícím diuretikum, pomáhá posilovat ledviny.tak si budu muset koupit aby odbouraly špatné návyky a nenásilnou formou posílily celé tělo Jenže co budete mít po krátké době vlasy pevnější.Vlasy na hlavě měl Tam se roztřístil o podlahu v desti.centra organizace dopingové péče. Dočteme se o tom v Závěrečné lékařské zprávě o Poprvé.Děti Jidášovy - Markus Heitz Být mladá, krásná, zdravá – a to navěky. Co zní mnohým jako sen, stalo se už pro Siu dávno prokletím.OâISTU TùLA Díky bylinkám získá va‰e tûlo novou energii a na jaﬁe budete jen betakaroten, vitaminy skupiny pít můžete také řepík.


Stavbaweb.cz – Kladno chce v březnu podruhé vypsat tendr na opravy divadla\nKladno 13. února (ČTK) - Kladno chce na začátku března podruhé vyhlásit tendr na zhotovitele rekonstrukce městského divadla. Původní tendr byl zrušen loni v říjnu kvůli údajným manipulacím se zakázkami. Město na opravy získalo dotace až 167 milionů korun. Práce by mohly začít v květnu až červnu, sdělil ČTK mluvčí radnice Vilém Frček. Rekonstrukce měla původně odstartovat už předloni v létě.\nKladno bude mít další moderní divadlo 14.5.2010