Pět šokujících lží o Ebole, které nám nutí vlády a hromadné sdělovací prostředky :: Avatar 07\nHomepage > Pět šokujících lží o Ebole, které nám nutí vlády a hromadné sdělovací prostředky\nNejen, že se Ebola již začíná šířit v Americe, ale top vědec, který pracoval pro CDC (Centra pro kontrolu a prevenci nemocí) nyní tvrdí, že je to jen začátek a že se Ebola bude šířit po celé Americe.\nTato šokující lež lékařů může brzy stát životy miliónů lidí. Po pravdě řečeno, Ebola se může šířit vzduchem na krátké vzdálenosti prostřednictvím aerosolů - částic ve vzduchu.\nPokud má vláda Spojených států vše pod kontrolou, tak proč vláda nakoupila 160.000 ochranných obleků? Proč Obama nedávno podepsal dekret, který povoluje nucenou vládní karanténu pro každého, kdo bude mít příznaky této infekční choroby?\nVe skutečnosti, schopnost mnohem lepšího přenosu kmene Eboly v současné době (ve srovnání s předchozími ohnisky v minulých letech), vzbuzuje u mnoha lidí přesvědčení, že tento kmen je vylepšenou variantou, která buď unikla z vládních laboratoří, nebo byla úmyslně nasazena jako zbraň pro kontrolu populace (= snížení množství lidí) .\nzdroj :https://www.naturalnews.com, https://www.biodefense.com,https://www.google.com,https://theextinctionprotocol.wordpress.com, https://www.liberianobserver.com,https://www.lifesitenews.com


Dobrovolníci našli při úklidu u silnice i skleněné oko - Liberecký deník\nDobrovolníci našli při úklidu u silnice i skleněné oko\nLiberec - Dámské spodní prádlo, kreditní kartu, skleněné oko, dvoukolový přívěsný vozík nebo igelitové tašky s plastovými lahvemi naplněnými močí. I na takové kuriozity narazili dobrovolníci podél silnice z Oldřichova v Hájích do Raspenavy při tradičním úklidu odpadků.\nTen organizuje Jizersko-ještědský horský spolek. Dobrovolníci sbírali odpadky v bezprostřední blízkosti silnice, která prochází ochranným pásmem Národní přírodní rezervace Jizerskohorské bučiny.\n„Naprostou většinu sesbíraného odpadu tvořily různé obaly od svačin, PET láhve, plechovky od piva a dalších nápojů, láhve od alkoholu, igelitové pytlíky a podobně. Mezi největší znečišťovatele bezpochyby patří kuřáci, jelikož krabičky od cigaret tvořily opravdu velmi významný podíl mezi nasbíranými odpadky. Pod strmými srázy silnice leželo také několik pneumatik,“ uvedl člen výboru spolku Pavel Schneider.\nTuto oblast přitom čistil spolek už v květnu loňského roku. „Nezbývá než doufat, že přístup lidí k odpadkům se bude neustále zlepšovat a budou k problémům s odpady přistupovat zodpovědněji. K tomu bychom chtěli právě takovými akcemi přispět,“ dodal Schneider.\nJizersko-ještědský horský spolek pořádá podobné akce několikrát do roka, například na konci dubna uklízeli dobrovolníci PR Meandry Smědé u obce Višňová.


LG zadní ochranný kryt pro LG G5, titan CSV-180.AGEUTB | CZC.cz\nÚvodní stránka Mobily a navigace Mobilní telefony Příslušenství Pouzdra a kryty Zadní kryty LG GSM zadní ochranný kryt pro LG G5, titan\nLG zadní ochranný kryt pro LG G5, titan https://iczc.cz/bdgl017264hocb89ebc8n9b4a8-1_1/obrazek 188638 CSV-180.AGEUTB LG\nLG zadní ochranný kryt pro LG G5, titan CSV-180.AGEUTB\n100 % z 1 hodnocení Náš kód: 188638 *188638*\nOdolný plastový kryt pro LG G5. Další informace\nZadní kryty pro mobilní telefony Zadní kryty pro mobilní telefony LG\nKvalitní a odolný plastový kryt pro LG G5, který vašemu zařízení poskytne perfektní ochranu. Pogumovaný povrch je příjemný na dotyk a poskytuje jistotu, že vám zařízení nevyklouzne z ruky. Váš telefon tedy bude chráněný ze všech stran. Kryt chrání rohy a zadní části. Je velmi tenký a flexibilní. Na 100% zaručuje využití všech portů a funkcí.\nKód výrobce: CSV-180.AGEUTB


Novodobé trendy aneb kam spějí pojišťovací služby - iDNES.cz\nNovodobé trendy aneb kam spějí pojišťovací služby\nNejen růst popularity pojistných derivátů, ale rovněž integrace bankovních, pojišťovacích a ostatních finančních služeb pokračovala i v loňském roce. Tato integrace má tři fáze. V prvním stupni jde o společnou distribuci produktů, druhý stupeň představuje vzájemné propojování finančních balíčků a třetí stupeň představuje již dokonale provázané produkty, které jsou integrovány nejen funkčně, ale i marketingově a klientsky.\nKonsolidace na ústupu?\nKonsolidace byla v loňském roce na ústupu (co do počtu i hodnoty transakcí), a to nejenom na pojistném trhu, kde se pokles dotkl nejvíce neživotních pojišťoven. Přesto konsolidace zůstává významným trendem na pojistném trhu, což je nejvíce patrné v oblasti životního pojištění, kde je cílem úspora nákladů a zvýšení efektivity. Rok 2001 také přinesl největší transakci v pojišťovnictví, kdy Prudential Plc získala American General Corp za 24,6 mld. USD.\nNejvětší transakce v pojišťovnictví v roce 2001\nKupující spoločnost<?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />\nHodnota transakce (mld. USD)\nLincoln National Reassurance\nKeyport Life Insurance Co. and IFMG\nJ.C. Penney Direct Marketing Services Inc.\nNa evropském trhu se očekává konsolidace německého bankovního sektoru, na kterém by rády participovaly pojišťovny a zajišťovny. Po vstupu Allianz do Dresner Bank, navýšila největší světová zajišťovna Munich Re svůj podíl v Commerzbank, jejíž akcie získala za historicky nízkou cenu a vystřídala na postu dosud největšího akcionáře této banky pojišťovnu Generali. Sama Munich Re tuto transakci považuje za investici, nikoliv za strategický tah se snahou urychlit případné fúze či převzetí. Kromě toho Munich Re vlastní rovněž 25,7% akcií HypoVereinsbank a podle odborníků se nachází v dobré pozici před téměř jakoukoli fúzí či převzetím velkých německých bank.\nPrivatizace penzijních systémů\nVelkou výzvou pro pojišťovny je také možnost uplatnění se v probíhajících procesech privatizace penzijních systémů. I v letošním roce tak bude důležitou výzvou pro pojišťovny participace na finančním zabezpečení stáří.\nNové formy distribuce\nKlíčovou otázkou pro pojišťovny zůstává zvolení vhodných distribučních kanálů. Snižování nákladů na distribuci je zásadním předpokladem k dosažení ziskovosti. V této souvislosti je očekáván také pozvolný růst prodeje pojištění prostřednictvím moderních technologií.\nDalším trendem je proces liberalizace, který zahrnuje několik fází. V podstatě jde o zrušení monopolů na trhu, odstranění kapitálových omezení pro zahraniční pojistitele a možnost zakládání v daných zemích pobočky nebo získávat kontrolní podíl na vlastnictví domácích společností. K významné deregulaci došlo v uplynulých letech v Evropské Unii. Jinak je tomu v USA, kde míra regulace je obecně vyšší a existují rozdíly mezi jednotlivými státy. Pokrok v liberalizaci trhu je také patrný v jihovýchodní Asii a Latinské Americe, která umožnila globalizaci pojistných trhů. V loňském roce byla patrná zejména orientace velkých světových pojišťoven na tzv. emerging markets v Asii (Čína, Indie, Taiwan apod.), kde řada významných světových pojistitelů otevřela své první pobočky s očekáváním růstového potenciálu těchto trhů.\nZajímavým trhem je také bermudský trh, který přitahuje zejména kaptivní společnosti a zajistitele, kteří jsou nejdůležitějčím zdrojem zajistné kapacity pro společnosti ve Spojených Státech. Atraktivita tohoto trhu spočívá ve výhodném daňovém a regulačním prostředí, tedy k zakládání tzv. offshore pojišťoven, které se zabývají pojišťováním rizik vznikajících mimo území registrace. Takové pojišťovny vykazují vyšší flexibilitu, nižší základní kapitál, což umožňuje vynětí ze zdanění v zemi registrace a nepodléhání devizovým omezením v místě registrace. Hlavními faktory, které podporují tento rozmach, jsou především stále silnější internacionalizace kapitálu a s tím spojená snaha o maximální efektivnost. V neposlední řadě také existence vyššího zdanění ve vyspělých zemích.\nKaptivní pojišťovny v oblibě\nKaptivní pojišťovny představují pojišťovny zakládané mateřskou holdingovou společností za účelem pojišťování obchodních rizik dceřinných společností (forma samopojištění). Výhodou tohoto přístupu oproti běžnému pojištění u nezávislé pojišťovny je to, že pojistné smlouvy mohou lépe zohlednit specifické problémy daného klienta. Důležitým motivem pro zakládání těchto pojišťoven je to, že marže pojišťovny zůstává v konečném důsledku k použití mateřské společnosti. Vzhledem k obvyklému vynětí ze zdanění v místě registrace, může kaptivní pojišťovna vykazovat vyšší čisté zisky než standardní pojišťovna. Kaptivní pojišťovny jsou často zakládány v daňových rájích (Antigua a Barbuda, Barbados, Bermudy, Britské Panenské ostrovy, Gibraltar,…), v Evropě je oblíben například Luxemburg či Irsko.\nAkcie pojišťoven – nahoru a dolů\nV očekáváních pro letošní rok je nejčastěji uváděn růst ziskovosti odvětví ve srovnání s loňským rokem. To je odůvodňováno již zmiňovanou rostoucí poptávkou po pojistných produktech, která jde ruku v ruce se vznikem stále nových a potenciálně neúnosnějších rizik. S předvídaným růstem ziskovosti souvisí také narůstající atraktivita tohoto odvětví pro investory. Zde je ale třeba upozornit, že akcie pojišťoven vykazují značnou volatilitu.\nTak například v roce 1999 upadly akcie pojišťoven v nemilost z důvodu zájmu investorů o technologické akcie. Teprve v polovině roku 2000 začaly být akcie pojišťoven v oblibě a nakonec investorům přinesly za rok 2000 značně nadprůměrné zhodnocení. V roce 2001 ovšem zaznamenaly akcie pojišťoven opětovný pokles. Na počátku tohoto roku přinesl trh investorům několik pozitivních zpráv v podobě dobrých výsledků několika amerických zajišťoven za poslední čtvrtletí loňského roku, což se odrazilo v mírném růstu indexu S&P 500 Insurance Index - USA.\nNejznámější pojišťovací společnosti obchodované v USA (sežazené podle tržní hodnoty k 2.2.2002)\nPrice/LTM Earnings (x)\nJak si odvětví pojišťovnictví povede v letošním roce? Poradí si s novými výzvami? Je vhodný okamžik k investování do akcií pojišťoven a jaký titul je podle Vás vhodný k nákupu? Děkujeme se názory.\nAutor: Dušan Šídlo (Externí spolupracovník)\nTémata: Asie, Banky, Čína, Gibraltar, Indie, Irsko, Latinská Amerika, Pojištění - Ostatní, Aegon, Berkshire Hathaway, Commerzbank, Daně, Deregulace, Evropská unie, Hypoteční zástavní listy, Investice, Monopol, Nemovitosti, Pojištění, Pojišťovny, Pracovní doba, Zisk, Životní pojištění


Air Jordan VI ‚Washed Denim‘ – datum uvedení. Nike SNEAKRS CZ\nV roce 1991 MJ poprvé získal titul nejužitečnějšího hráče finále NBA. Měl přitom na nohách boty Air Jordan VI a odstartoval tím desetiletí svojí neotřesitelné nadvlády. Tahle denimová retro verze šestky pokračuje v materiálové linii, která začala v roce 2008 s modelem AJ I. Od té doby se oblékla do denimu spousta klasických bot Air Jordan napříč celou řadou. Tahle bota AJ VI ‚Washed Denim‘ se pyšní ležérním svrškem ze seprané džínoviny ve třech odstínech, černou mezipodešví a jednotkou Air pod patou.\nMichael Jordan se zapsal do povědomí jako špičkový basketbalista svojí vítěznou trefou, která zajistila slavný mistrovský titul Severní Karolíně. V roce 1985 se poprvé vydal na palubovku v originálních botách Air Jordan I, kterými současně porušil ligová pravidla, porazil soupeře a zaujal fanoušky po celém světě.


Každých deset let nový dům? Takové řešení praktikuje majitel nynější dřevostavby | Dřevostavby, časopis o bydlení - DřevoStavby\n›Každých deset let nový dům? Takové řešení praktikuje majitel nynější dřevostavby\nKaždých deset let nový dům? Takové řešení praktikuje majitel nynější dřevostavby\nDagmar Šimonová | Sobota, 03. duben 2021 |\nSe stěhováním opravdu problém nemám, jako dítě jsem se s rodiči stěhoval hned sedmkrát a sám pak ještě pětkrát. Své tři předchozí domy, které byly postaveny převážně ze standardních materiálů, jsem tedy na rozdíl od své ženy opouštěl s klidem. Zhruba po deseti letech vyžadoval každý dům určitou renovaci – do té se nám však nikdy nechtělo, a tak jsme dům prodali a postavili si jinde nový.\nStejně jsme postupovali i zhruba před pěti lety, kdy jsme s ženou skončili s podnikáním a rozhodli se odejít do penze. Svůj dům jsme se rozhodli postavit v Děčíně, odkud manželka pochází a kde žijí naše děti a vnoučata. Protože jsme chtěli jít s dobou, rozhodli jsme se náš čtvrtý dům postavit jako nízkoenergetický.\nS rodinou téměř pod jednou střechou\nUž na začátku jsme se rozhodli, že budeme stavět dřevostavbu. Se zděným domem jsme měli z předchozích bydlení bohaté zkušenosti a věděli jsme, že v něm vzniká řada tepelných mostů, kterým se dá jen omezeně čelit. Rozhodnutí pro dřevostavbu do velké míry ovlivnila i rychlost, s níž stavba probíhá. Protože jsme současný dům museli nejdříve prodat, abychom získali prostředky na nový dům, a nastěhovat se do podnájmu, byl čas výstavby dost důležitý.\nProstudovali jsme všechny možné konstrukční systémy novostaveb, od roubenek přes hrázděné k panelovým, navštívili jsme nespočet vzorových domů i již zabydlených dřevostaveb. Nakonec jsme se rozhodli pro systém skeletové dřevostavby (two by four) a oslovil i architekta Miloše Černého.\nPo zkušenostech z minulých tří domů jsme měli poměrně jasno, jaké by mělo být vnitřní uspořádání domu. Pan architekt nám po několika konzultacích předložil studii, která splňovala naše požadavky. Pozemek o velikosti 5000 m2 jsme rozdělili na půl, takže jsme získali místo pro dva domy.\nProtože jsme však nechtěli, aby v těsném sousedství vyrostl dům, který by se do zdejšího prostředí nehodil, vybrali jsme si za sousedy rodinu dcery. Když bylo tedy jasné, že se místo jednoho domu budou stavět domy dva, rozhodli jsme se pro stavbu „zrcadlových domů", na kterých by mohla stavební firma pracovat postupně.\nMou původní představou byl nízký přízemní dům s pultovou střechou. Stavebnímu úřadu v Děčíně se však tato podoba zdála příliš moderní, a tak muselo v návrhu vzniknout patro se sedlovou střechou. Dopředu jsme přitom věděli, že toto patro nebudeme potřebovat a časem pro nás bude dost nepraktické.\nAby mohly být splněny parametry nízkoenergetického domu, bylo na sever ponecháno jen minimum oken a veškeré prosklení bylo orientováno na jih. Realizaci obou domů jsem svěřil děčínské stavební firmě Slavomíra Svobody, kterého jsem kdysi vedl ve skautském oddílu a učil ho stavět různé táborové dřevostavby. Nyní mi měl své skautské dovednosti oplatit.\nPráce na dvou stavbách\nNež se však mohlo začít se stavbou, bylo nutné napojit pozemek na kanalizaci, natáhnout zde elektrické vedení, vybudovat příjezdovou cestu, a protože zde nebyl ani přívod vody, tak také vykopat studnu. Ačkoli se její hloubka pohybuje okolo 40 metrů, voda z ní není pitná. V domě se proto muselo zhotovit zařízení na úpravu vody. V současnosti máme v kuchyni dva kohoutky – jeden na užitkovou a druhý na pitnou vodu.\nSamotná stavba začala zapuštěním betonového skeletu, který tvoří podsklepení domu. To není s domem nijak dispozičně propojeno, aby nedošlo ke vzniku tepelných mostů. Po dokončení betonových konstrukcí podsklepení byla na suterénním zdivu postavena sloupková konstrukce two by four a v rychlém čase postupovaly i další práce.\nJedna firma stavěla současně domy dva. Řemeslníci tak postupně přecházeli z první stavby na druhou. Přestože se u dané firmy jednalo o první dvě realizace dřevostaveb, byli jsme s její prací spokojeni. Sám jsem denně dojížděl na stavbu a od rána do večera zde dozoroval.\nBěhem stavby už se neprováděly žádné výraznější změny a práce se obešla bez komplikací. I když je náš čtvrtý dům oproti předchozím již značně zdokonalený, jednu chybu v návrhu jsme přece jen neuhlídali – kvůli nedostatečnému přesahu střechy došlo k většímu odkrytí galerie, což způsobuje drobné přehřívání interiéru.\nŘešením bude zvětšení přesahu střechy nebo doplnění speciální okenní fólie. Zhruba půl roku po započetí stavebních prací byla první stavba dokončena, práce na druhém domě skončily o tři měsíce později.\nobr.: O úpravu zahrady se majitel domu postaral sám. Nadchnul ho styl asijských zahrad a některé jejich principy aplikoval i v okolí svého domu. Jezírko má přirozený, jílový podklad, bohužel v jeho dně rejdí koi kapři a vodu často kalí. To ale nijak nevadí divokým kachnám, které sem pravidelně na jaře zavítají. Dokonce se tu prý objevil i černý čáp – přiletěl si pochutnat na rybách. Foto: Martin Zeman\nNávštěvníci z lesa\nAčkoli jsme se rozhodli bydlet v dřevostavbě, nechtěli jsme dřevo přiznat i v interiéru. Stěny a stropy jsme proto nechali zakrýt sádrokartonem. Jelikož dům nemá velkou akumulační schopnost, zůstává zde teplota vzduchu stále stejná.\nV létě brzy ráno dům vychladím přirozeným větráním a příjemně chladivý vzduch se zde pak drží po celý den. Podmínkou je samozřejmě to, že přes den již v domě nevětráme. Výměnu vzduchu za nás zajišťuje řízené větrání s rekuperační jednotkou, která funguje zároveň jako teplovzdušné vytápění. Teplotu v místnosti si jednoduše nastavíme na pokojovém termostatu a o víc se nestaráme.\nV zimě si přitápíme v kachlových kamnech, která díky dostatečnému výkonu moho sloužit i jako záložní zdroj. Přestože jsou umístěna ve společenské místnosti, dali jsme po zkušenostech z předchozích domů přednost uzavřené variantě, takže se do kamen přikládá z chodby na druhé straně stěny. Dříve se takto topilo třeba na zámcích; hlavní výhodou je to, že v místnosti se tolik nepráší.\nV současnosti se věnujeme především zahradním úpravám. Veškeré terénní práce si provádíme sami, naštěstí máme sousedy, kteří se o pozemek také starají. O zahrady jsem se začal zajímat až v poslední době. Metodou pokusů a omylů tak získávám zkušenosti, sem tam pravda něco umrzne, ale člověk se aspoň poučí pro příště.\nProtože se svažitý pozemek nachází na kraji lesa, zatoulávali se na naši zahradu divočáci, kteří po sobě často zanechávali velké škody. Pravidelnými návštěvníky zde také byli srnci, někdy i celé rodiny, které se brzy ráno pásli na naší zahradě. Museli jsme proto celý pozemek oplotit.\nDům jsem projektoval asi před osmi lety. Investor po svých předchozích zkušenostech (se třemi domy) již věděl, co chce i co nechce, a k ostatnímu mi nechal volnou ruku. Jednalo se o zajímavý pozemek se specifickou polohou, severní svah u lesa s pěkným výhledem do okolí na neosluněnou stranu (ten je zachován z obytné kuchyně horizontálním oknem). Pozemek se podle regulí města neměl upravovat terénními zásahy a zároveň mělo jít o více méně bezbariérový dům, což splňuje dispozice přízemí. Díky svahu se nabízelo využití prostoru pod domem pro nevytápěné podsklepení (nakonec se změnilo v úplné). Hlavní obytný prostor s galerií je bohatým prosklením otevřen slunci, které ovšem přechází nad lesem na kopci. Inspirací vnějšího vzhledu byly mimo jiné staré stodoly rozeseté po stráních v okolí, jejich opršené fasády a eternitová či břidlicová střešní krytina. Tak vznikla první skica od ruky, od níž se výsledek prakticky neliší. Jen hliníková okna měla být původně antracitově šedé barvy, aby ve fasádách spíše zanikla. S milým panem investorem, který je vždy v dobré náladě, jsem občas v kontaktu, tak uvidíme, jestli za dva roky zavolá a pustíme se do dalšího domu :-)\nobr.: Vzdušnému a střídmě zařízenému obytnému prostoru vévodí starožitný lustr. Původně měl skončit na skládce, majitel ho ale zrenovoval a prodloužil mu tak život. Foto: Martin Zeman\nobr.: Těleso kachlových kamen zabírá jinak špatně využitelný prostor pod schody na galerii. Foto: Martin Zeman\nNa stavění vlastních domů je nejkrásnější období příprav před zadáním projektu. Při studiu odborných časopisů objevujete nové a nové technologie, stále si kreslíte znovu a znovu vnitřní uspořádání jednotlivých místností, vycházíte z chyb, kterých jste se dopustili v minulém domě, a měníte dispozici bydlení s ohledem na počet budoucích obyvatel. Odcházejí děti a přichází některý z rodičů, který zůstal sám. Proto bylo zapotřebí část domu uzpůsobit jako samostatné bydlení pro seniora. V druhém domě tuto část obývá junior. Když je vše rozhodnuto, hledáte projektanta. My jsme měli štěstí. Naše představy pan architekt dokonale naplnil. Vlastní realizace stavby probíhala díky firmě pana Svobody téměř bez problémů a já se na ní účastnil pouze jako dozor. Po pěti letech bydlení v tomto domě jsme zatím nenašli žádné chyby a jsme s atmosférou a vůní dřevěného domu spokojeni. Kdybych snad stavěl ještě jednou, byla by to rozhodně dřevostavba, tentokrát pasivní.\nobr.: Světlá kuchyňská linka je díky vhodně zvolené barvě v prostoru opticky poměrně nenápadná. Foto: Martin Zeman\nVelikost pozemku: 2 500 m2\nZastavěná plocha: 155,2 m2\nSpodní stavba: úplné podsklepení\nFasáda: modřínový obklad bez povrchové úpravy\nStřešní krytina: vláknocementová šablona Cembrit\nPodlahy: plovoucí dřevěné (dub), korek a dlažba\nVytápění: teplovzdušné s řízeným větráním a rekuperací tepla, elektrický kotel; kachlová kamna\nTopení: rekuperační jednotka Atrea


Palestina, Izrael a křesťanství\n2020 06 PalestínaReligionistický Kapitál\nFilip Outrata9. júna 2020910\nDva tisíce let starý příběh, který stále bolí\nUchopit téma křesťanství v Palestině a vztahu křesťanů k Palestině a Izraeli ve zkratce je troufalé počínání. Máme před sebou příběh odvíjející se dva tisíce let. Dvoutisícileté dějiny křesťanství v Palestině a vztahu křesťanů k Židům a ke „Svaté zemi“ přímo ovlivňují ty nejaktuálnější události v Palestině a Izraeli, například postoje předních politiků zejména ve Spojených státech formované evangelikálním křesťanstvím a křesťanským sionismem nebo působení proizraelských lobbistických organizací křesťanského ražení v zemích, jako je Slovensko a Česko, ale vlastně po celém světě.\nÚzemí dnešního Izraele a Palestiny, zejména jeho historicky nesmírně vlivné centrum, Jeruzalém, je místem vzniku a formování křesťanství, které zpočátku bylo směrem v rámci židovství a postupně se od židovství a židovského prostředí vzdalovalo. Rozporuplný vztah křesťanů a Židů, o kterém bude podrobněji řeč dále, má své kořeny ve společném původu, který se ale namísto toho, aby spojoval, pro obě náboženské skupiny stal příčinou rozdělení, jež bylo z větší části překonáno až v posledním století.\nKřesťané v Palestině byli nejprve pronásledovanou náboženskou menšinou, pak několik staletí příslušníky státního náboženství římského impéria, tedy privilegovanou náboženskou skupinou, od poloviny 7. století náboženskou menšinou v islámském prostředí a konečně od poloviny 20. století, po vzniku státu Izrael, menšinou ve většinově židovské zemi a zároveň nadále i menšinou náboženskou v arabské palestinské populaci.\nStatisticky vzato tvoří dnes křesťané na území Izraele i Palestiny menšinu v řádu nižších jednotek procent, na palestinském Západním břehu se jejich počet odhaduje maximálně na 2,5 procenta, přibližně okolo 50 000, v Izraeli se uvádí okolo 150 000 křesťanů. Tradičními centry jsou na území Izraele Nazaret v historické Galileji, na palestinském území Betlém, tedy místa spojená s klíčovými postavami křesťanství, Ježíšem a jeho matkou Marií. Nejpočetnější církví je řecká pravoslavná, tedy tradiční původní místní církev (Jeruzalém byl jedním ze sídel patriarchů v prvních křesťanských staletích). Dalšími významnými církvemi jsou katolíci, řeckokatolíci (melkité), další historické východní církve, v menším počtu anglikáni, luteráni a další.\nKřesťané ve „Svaté zemi“ byli a jsou ve zvláštní situaci právě proto, že obývají území, ke kterému se vztahují a na něž si v různém smyslu činí nárok tři světová náboženství, židovství, křesťanství a islám. Musí si své postavení vydobýt jak vůči státu Izrael, který je de facto národním židovským státem, tak vzhledem k islámu, který ani v Palestině není imunní vůči fundamentalismu. A pochopitelně i vůči některým směrům světového křesťanství, jež neberou příliš ohled na původní křesťanské obyvatele „Svaté země“.\nTuto zvláštní situaci reflektuje působení a svědectví některých význačných osobností dnešního palestinského křesťanství, jak v Izraeli, tak na palestinských územích. Elias Chacour, emeritní řeckokatolický biskup a zakladatel rozsáhlé sítě vzdělávacích zařízení, svou identitu označuje za „palestinsko-arabsko-křesťansko-izraelskou“. Neúnavně usiluje o smíření mezi palestinskými Araby a Židy a třikrát byl navržen na Nobelovu cenu míru. Mitri Raheb je luteránský pastor z Betléma, zakladatel univerzity Dar al-Kalima v Betlémě, autor mnoha knih, v současnosti nejvydávanější palestinský teolog. Angažuje se například v podpoře sociálně odpovědné či autentické turistiky, o níž bude více řečeno dále. Naim Ateek, palestinský anglikánský duchovní, rozvíjí ve svém díle „palestinskou teologii osvobození“, která aplikuje přístupy teologie osvobození, spočívající v důrazu na konkrétní sociální a politické podmínky dané komunity a místa, na situaci palestinských křesťanů.\nPalestinský Kairos: okamžik pravdy (nejen) pro palestinské křesťany\nVe výčtu významných a podnětných osobností současného palestinského křesťanství by se dalo pokračovat, důležité přitom je, že pocházejí ze všech církví a denominací. Palestinské křesťanství má zvláštní ekumenický, sjednocující rozměr. Ten se výrazně projevil v roce 2009, kdy zástupci mnoha palestinských církví vydali společné prohlášení Kairos (v biblické řečtině kairos znamená „příhodný čas“, tedy takový, ve kterém má zaznít prorocké slovo k aktuálním problémům). Dokument je inspirován obdobným prohlášením jihoafrických křesťanů různých církví, jímž v roce 1985 podrobili kritice režim apartheidu a postoj světových církví vůči němu. Palestinský Kairos nejprve konkrétně pojmenovává dopad okupace na život Palestinců, nejen křesťanů. Otevřeně mluví o zabírání půdy, okrádání o vodu a zdroje k živobytí, o každodenním ponižování, jemuž Palestinci čelí ze strany židovských osadníků a izraelského státu. Vyzývá k tomu, nesmířit se s daným stavem, ale stavět se mu na odpor, a to nenásilnou cestou a zejména na půdě mezinárodních institucí.\nMezi podepsanými pod dokumentem Kairos nechybějí Naim Ateek a Mitri Raheb, dále třeba řecký pravoslavný patriarcha Jeruzaléma Theodosios (Atallah) Hanna a katolický latinský arcibiskup jeruzalémský Michel Sabbah. Mnozí ze signatářů zažili opakované zatčení ze strany izraelských bezpečnostních sil. Jeden ze spoluautorů dokumentu a koordinátor následně vzniklého hnutí Kairos Rifat Odeh Kassis byl jako mnoho dalších Palestinců vězněn a je mu zapovězen vstup do Jeruzaléma.\nZvláštní pozornost iniciativa Kairos věnuje podpoře zodpovědného turismu a poutnictví. Upozorňuje na to, že turismus je ze strany Izraele zneužíván k propagandě, opomíjí Palestinu a situaci jejích obyvatel a vytváří u návštěvníků zkreslený, povrchní a nepravdivý obraz reálné situace, navíc vylučuje Palestince z podílu na příjmech z turistického ruchu. Cílem poutnictví „ve znamení Kairos“ je seznámit zahraniční hosty se skutečnou Palestinou, ne pouze s ikonickými místy křesťanských dějin země, ovšem bez jejich dnešních křesťanských obyvatel.\nZajímavou podobou zodpovědného, k palestinské situaci citlivého cestování do Izraele a Palestiny je „Ekumenické doprovázení“, iniciativa Světové rady církví, spuštěná v roce 2002. Křesťané z mnoha zemí a různých církví působí po dobu tří měsíců v Palestině jako průvodci, kde jednak svou přítomností chrání místní obyvatele a mohou monitorovat porušování jejich práv, jednak poté podávají svědectví o tamní situaci a ovlivňují tak postoje svých domovských zemí a církví.\nTo je v prostředí křesťanských církví o to důležitější, že míra znalostí o palestinských křesťanech i o reálné situaci v Palestině je u mnoha křesťanů ve světě stále nízká a pro nemálo z nich je překvapením sama existence palestinských křesťanů. Na druhé straně, v křesťanském prostředí víceméně napříč církevními hranicemi se lze často setkat s jednostranně proizraelskými postoji. Jejich nejradikálnější podobu představuje křesťanský sionismus, k němuž nyní obrátíme pozornost.\nKřesťanský sionismus a vina za holokaust, spojenci Izraele\nDůležité je ještě jednou připomenout, že vztah křesťanství a křesťanských církví k židovství a Židům je zatížen mnoha staletími vzájemné nedůvěry i aktivního pronásledování a utlačování obyvatel židovského vyznání ze strany křesťanských států. Křesťanský antijudaismus, který na rozdíl od moderního antisemitismu není definován nacionálně, ale nábožensky, zapustil během staletí kořeny v křesťanském prostředí a způsobil mnoho zla. Zcela právem se od něj dnešní církve snaží oprostit a odmítají veškeré projevy antisemitismu.\nV době reformace, kdy se od katolické církve evropského Západu oddělily církve protestantské, se začal utvářet jiný přístup k Židům, než byl ten dosud převažující negativní. Protestanti měli bližší vztah k hebrejské bibli a ke starozákonním postavám, identifikovali se silněji a bezprostředněji s „lidem Staré smlouvy“. V protestantských, zvláště reformovaných zemích, jako bylo Nizozemí, našlo útočiště mnoho Židů vypovězených z katolických zemí, jako bylo Španělsko. V radikálnějších proudech reformačního myšlení poznamenaných milenarismem – představami o brzkém konci světa – se vytvořilo přesvědčení, že konci světa a druhému Kristovu příchodu musí předcházet návrat Židů do historické země Izrael. To je vlastní počátek křesťanského sionismu, původně ale neměl podobu podpory židovského státu na území dnešního Izraele, ale byl založen na představě, že Židé, respektive ti z nich, kteří budou spaseni, se před konečným zúčtováním obrátí ke křesťanství.\nZ historických důvodů byl křesťanský sionismus nejsilnější v Anglii, kde se vliv radikálních evangelikálních skupin propojil s nově vzniklým židovským sionismem jakožto nacionalistickým hnutím za návrat Židů do Palestiny, ale také s britským imperialismem. Ten přijal myšlenku obnovení židovské země jako projekt britského panovníka coby „nového Kýra“, perského krále, který dovolil Židům vrátit se z babylonského zajetí do své domoviny. Ve 20. století převzaly britské imperiální dědictví Spojené státy, základní pojetí se ale nezměnilo. Prezident Harry Truman přivítal vznik Izraele v roce 1948 radostí nad tím, že právě on je novým Kýrem, který konečně dosáhl návratu Židů do svého státu.\nEvangelikální křesťané, mezi nimiž je křesťanský sionismus nejsilnější, jsou ve Spojených státech dlouhodobě vlivnou částí společnosti a rekrutují se z nich mnozí přední politici, zejména v řadách republikánů, dnes mimo jiné viceprezident Mike Pence. Dá se říci, že jsou jedním ze dvou pilířů americké podpory Izraele; tím druhým jsou proizraelské lobbistické skupiny jako AIPAC, jejichž vliv je ovšem silný v obou hlavních politických stranách Spojených států. Křesťanský sionismus, coby nábožensky založená podpora státu Izrael spojená s představou o posledním soudu a konci světa, se tak stal přímým aktérem politiky největší světové supervelmoci vůči Izraeli a Palestině.\nOpomenout nelze zásadní událost dějin 20. století, nacistický holokaust (šoa) vůči Židům. Dnešní stav věcí v Palestině a Izraeli ovlivnil mnoha způsoby, bezprostředně tím, že mnoho přeživších Židů se hned po válce usadilo v Palestině a tím posílilo osadnické hnutí usilující o nezávislý židovský stát. Dlouhodobě důležitější je změna postoje světových církví vůči Židům, kterou vyvolal otřes holokaustu. Spoluvina za holokaust a snaha jej odčinit a zabránit jeho opakování vedly například k přehodnocení postoje římskokatolické církve vůči Židům na 2. vatikánském koncilu v letech 1962–1965.\nKromě těchto jednoznačně pozitivních důsledků měl ale „syndrom holokaustu“ v křesťanském prostředí i svou odvrácenou stranu, umožňuje udržovat při životě jinak neospravedlnitelné ztotožňování veškeré kritiky Izraele s antisemitismem. Mark Braverman, psycholog a aktivista, autor pozoruhodných knih věnovaných vztahu křesťanů k izraelsko-palestinskému konfliktu, mluví o „osudovém objetí“ touhy Židů zabezpečit se získáním a ovládnutím svého národního státu a pocitu viny za antijudaismus a antisemitismus na straně křesťanů. Na základě zkušenosti především s křesťanskými komunitami ve Spojených státech ukazuje, jak těžké je překonat tento zakořeněný pocit viny a dospět ke spravedlivějšímu hodnocení situace v Palestině a Izraeli.\nKřesťanský sionismus v praxi: Mezinárodní křesťanské velvyslanectví Jeruzalém\nPřejděme k závěrečné části úvahy, v níž si přiblížíme konkrétní fungování proizraelské vlivové organizace založené na myšlence křesťanského sionismu. Křesťanské velvyslanectví Jeruzalém (ICEJ – International Christian Embassy Jerusalem) bylo založeno v roce 1980 evangelikálními křesťany s výslovně politickým cílem – dosáhnout mezinárodního uznání Jeruzaléma namísto Tel Avivu jako hlavního města Izraele. Cílem organizace s údajně více než 90 národními pobočkami včetně české a slovenské je podpora Izraele. Jak deklaruje mezinárodní ústředí ICEJ na svých stránkách, dalším z hlavních úkolů je „vzdělávat celosvětovou církev ve věci Božího záměru s Izraelem a národy Blízkého východu“. Již z použité rétoriky je zřejmé, že přístup ICEJ je fundamentalistický, pracuje s představou jakési jasné a nezměnitelné Boží vůle (případně „věčných biblických pravd“), jíž se musí všechno podřídit a která zahrnuje bezvýhradnou podporu Izraele a naopak totální ignorování Palestiny.\nV tomto smyslu organizace používá zavádějící a nebezpečně dvojznačnou terminologii, když hovoří o potřebě smíření mezi „Židy, křesťany a Araby“, čímž na jedné straně vytváří dojem, že křesťané a Arabové jsou dvě od sebe odlišné komunity, a popírá existenci palestinských křesťanů, na druhé straně ale vytěsňuje i samotnou existenci Palestiny a Palestinců. Tím pomáhá udržovat tyto zkreslující a předsudečné představy ve veřejném povědomí.\nK metodám, jimiž Mezinárodní křesťanské velvyslanectví Jeruzalém pracuje, patří především pozitivní referování o Izraeli ve všech možných ohledech, aktuálně třeba vyzdvihováním úspěšnosti země v ochraně před koronavirem. Velmi důležitou roli hraje boj proti antisemitismu, s nímž ovšem ICEJ ztotožňuje jakoukoli kritiku Izraele. Jak se uvádí na stránkách české pobočky ICEJ: „Takzvaný ‚nový‘ antisemitismus si bere na mušku židovský stát Izrael, kterému zase upírá právo, aby se s ním zacházelo stejně jako s každým jiným.“ Na těchto akcích vystupují významní politici, jako je předseda Senátu Miloš Vystrčil, spolu se známými a populárními osobnostmi kultury. Samozřejmostí je účast izraelského velvyslance.\nPohled na stránky slovenské pobočky ukazuje podobné politicky profilované akce, v květnu 2019 se například konala připomínka 71 let od vzniku Izraele pořádaná slovenským ICEJ, které se účastnil mimo jiné tehdejší poslanec Marek Krajčí (OĽaNO-NOVA), ale i menší, komornější a méně politicky exponované akce, jako byl na konci ledna tohoto roku Deň pre Izrael v modlitebně Slova života v Bratislavě, kde o vztahu slovenského státu a holokaustu promluvil mimo jiné renomovaný historik Ivan Kamenec.\nDobrou ukázkou vlivu křesťanského sionismu a jím formovaného církevního prostředí na vrcholnou politiku je současný slovenský ministr zdravotnictví, již zmíněný Marek Krajčí. Krajčí je členem evangelikální Bratrské jednoty baptistů, celosvětově páté největší církve, vlivné zejména ve Spojených státech. Je velice zapáleným a aktivním křesťanem, věnuje se různým formám evangelizace (platforma Kresťania v meste).\nNa jeho podnět vznikla 30. května 2016 v Národní radě skupina Spojencov Izraela. Při jejím ohlášení za přítomnosti delegace izraelského Knessetu se mluvilo o ekonomické a vědecké síle Izraele, ale i o antisemitismu a snahách o „démonizaci“ Izraele na mezinárodní scéně. Pro zajímavost, parlamentní skupina ČR–Izrael v české sněmovně zahrnuje 58 jmen poslanců z celkových 200, tedy téměř třetinu. Mezi nimi najdeme větší počet poslanců hlásících se ke křesťanství, zejména katolíků (Marek Benda z ODS, Jan Bartošek z KDU-ČSL). Jak ukázal čerstvý spor ohledně prohlášení tří ministrů zahraničí kritizujícího izraelský záměr anexe části Západního břehu, velká většina českých vrcholných politiků je silně proizraelská. Svůj podíl na této situaci na české, ale podobně i na slovenské politické scéně má i křesťanství, a to jak v osobách politiků křesťanského ražení, tak i prostřednictvím působení organizací, jako je ICEJ. Křesťané v obou zemích mají ale na druhé straně i díky aktivním jednotlivcům i skupinám a organizacím s kontakty na palestinské křesťany příležitost k tomu, objevit svět palestinských křesťanů a využít ho jako jakýsi most k uznání palestinského nároku na důstojnou a rovnoprávnou existenci ve své vlasti.\nAutor vystudoval historii, bohemistiku a ekumenickou teologii, na Evangelické teologické fakultě UK v Praze vyučuje na oboru Teologie křesťanských tradic. Pracuje také jako redaktor nakladatelství Vyšehrad a publicista v Deníku Referendum. Je křesťanem katolického vyznání, aktivním v mezinárodním ekumenickém dialogu. Je členem ČSSD a podílel se na fungování Křesťansko-sociální platformy této strany.\nLiterárna príloha: Básne súčasných palestínskych poetiek


Chemický peeling Zlín | Estheticon.cz\nEstetický dermatolog na ošetření chemickým peelingem Zlín\nChemický peeling je neinvazivní metoda vyhlazení jemných vrásek, zjemnění jizev, omlazení pleti, odstranění pigmentových skvrn a rozšířených pórů. Ošetření provádí estetický dermatolog. Opravdový specialista má s ošetřením zkušenosti. Ví, pro koho je ošetření vhodné, jak dlouho může nechat chemický peeling působit a jakou koncentraci látky volit pro váš problém. Nejčastějším prostředkem používaným pro chemický peeling je kyselina glykolová. Buďte trpěliví. Výsledek je viditelný po hojící fázi, tedy po několika dnech, kdy ustoupí zarudnutí, případné stroupky. K zákroku chemický peeling Zlín máme 0 recenzí, bohužel zatím žádný pacient neuvedl cenu. Buďte první, pomozte ostatním s rozhodováním.\nOšetření chemickým peelingem se dle stavu a problému pokožky obvykle provádí v několika sezeních přibližně 4-6x s frekvencí po 1-2 týdnech. S ohledem na nutnost opakování ošetření je tedy výhodné, pokud bydlíte v Zlín, vybírat estetického dermatologa pro chemický peeling Zlín a okolí. Cena by neměla být hlavním hodnotícím kritériem při výběru plastického chirurga. V případě, že nemůžete zákrok uhradit najednou, zvolte chemický peeling na splátky.