Hotel Residence Exchange 5 hvězdiček Rostovnadon oficiální stránky 2021\n/ Hotel Residence Exchange 5 hvězdiček Rostovnadon oficiální stránky\nAlyona Yermilova otevřel v Tobáčku Stavební centrum Design Mini-Hotel. Hotel Fabrika je 8 pokojů od 15 m2 do 45 m2, z nichž každá se vyznačuje unikátním řešením designérů. Celková plocha hotelu je 300 m2. Třída pokojů se liší od kategorie Standart do kategorie Delux.\nDříve v areálu, který se konal hotel Fabrika, který se nachází Alena Rudé náměstí. Nicméně, v loňském roce bylo rozhodnuto replikovat podnikání a budovat hotel zde.\nMíra infrastruktury je již odůvodněna. Ihned po otevření poskytlo čísla účastníkům mezinárodního turnaje kulečník. Kulečníkový klub je. Amphidianians se nacházejí ve stejné budově Tobachka Center.\nDesign aktualizace pro značku radisson BLU Síťová značka. Zároveň uložte drahé materiály původního povrchu, integrujte je do nového interiéru.\nHotel má pouze 80 pokojů, ale jejich architektura je jiná. V koupelnách bylo nutné aktualizovat interiér, udržet mramor, opustit onyx a mramorovou podlahu ve veřejných prostorách, a nabídnout zcela nové řešení pro restauraci. Bylo důležité upravit existující detaily a současně všechny prostory kombinovat do jednoho harmonického a nezapomenutelného interiéru.\nPoloha hotelu na centrálním nábřeží řeky Don a jeho úspěšnou architekturu - z panoramatických oken do podlahy vstupní haly, restaurací a pokojů s výhledem na řeku - tyto položky, které jsme porazili v novém interiéru .\nChcete-li upozornit nejen hosty, ale i kolemjdoucí, v recepci jsme udělali lehkou uměleckou instalaci ve formě spirály s mosazným povrchem a teplým světlem. Je také vidět z lobby, lobby, restaurace, výtahové síně druhého patra.\nVe středu lobby jsme dali parní krb, to není jen snadné použití, ale také zvlhčuje vzduch, a samozřejmě dává pocit pohodlí a tepla. Jsme také Zdůraznil plánování zaokrouhlování, přidání velkého koberce půlkruhových tvarů, sofas-lubs, obrovské zaoblené židle a zaoblené čítače baru.\nBar zachránil onyx cíl, ale zároveň změnili geometrii poněkud: byly posunuty v hale, kovu a zrcadla byly přidány, které rozšiřují prostor a kontrast s omezenou barvou Gamut lobby, věnují pozornost baru. Koneckonců, příjmy z baru jsou důležitou součástí ziskovosti hotelu, takže musí být přiděleno v moderním interiéru hotelu, zavolat hosty a náhodné kolemjdoucí.\nv restauraci jsme dodržovali koncept požárního jezera, které si zákazníci vybrali. V interiéru je spousta dřeva: sada parket na podlaze, dřevěná dýha se podsvíceným podsvíceným podsvícením zevnitř na sloupech haly, nábytku a pracovních desek. Obloukové okna jsou podporovány designem otevřeného kuchyňského prostoru a dokončování sloupců, kulaté centrální přistání a pohovky-louches podél oken, které nabízí panorama na řece.\nv koupelně jsme přidali tmavé pozadí s grafickým tématem, aby sesteisticky propojena s číslem. V důsledku toho se ukázalo moderní, ale ne s výhledem na trend interiér, který bude relevantní a po 10 letech.\nv srdci historické části Rostov-on-dona, daleko od hlučných ulic, obklopen památkami architektury města, čeká na nejvýznamnější hosty, náš pětihvězdičkový hotelový komplex "Residence" se nachází. Měli byste se k nám dostat jen jednou, než se chcete vrátit znovu a znovu. Chcete-li to udělat, máme vše, co oceňují ve zbytku vysokého komfortu. Výjimečné požadavky na službu a kvalitu jsou naší prioritou. To je to, co nemusíte očekávat, ale nezapomeňte si na dlouhou dobu pamatovat!


Hotel Villa Vik, Kanárské ostrovy - eTravel.cz\nModerní design hotelu\nCentrum s nákupními možnostmi a restauracemi 1,5 km\nod 30 500 Kč za\nV jihovýchodní části ostrova, 3 km od letiště v rezidenční čtvrti Playa del Cable. Hotel je vhodný pro páry které hledají luxusní a klidnou dovolenou, pobyt je možný pouze pro osoby starší 12 let.\nStandardní pokoj (35 m2): Dvoulůžkový pokoj je plně klimatizovaný, moderně zařízený a velmi prostorný. Ve svém vybavení má telefon, televizi se satelitními programy, minibar, trezor, plně vybavenou koupelnu s WC, vysoušeč vlasů a balkon nebo terasu. Maximální obsazenost – 2 osoby (starší 12 let).\nTato elegantní luxusní vila byla v roce 2003 přestavěna na hotel, který byl kompletně rekonstruován v roce 2007. Její vybavení kombinuje moderní design s původním klasickým stylem a splňuje požadavky i těch nejnáročnějších klientů. Nabízí vstupní halu s recepcí, 11 dvoulůžkových pokojů, l pokoj superior, 2 suity, bar s terasou, restauraci, privátní parkoviště, přístup na internet, prádelnu. Na sluneční terase je bazén s lehátky a jacuzzi.\nHotelová recepce nabízí půjčovnu kol. Golfové hřiště je vzdáleno přibližně 6 km. Různé obchody, restaurace a bary najdete v blízkém centru městečka Playa Honda, přibližně 2 km od hotelu. Větší nákupní centrum je v městečku Puerto del Carmen, vzdáleném 6 km.


Zažít na vlastní kůži: London fashion week 2013 | On-line časopis pro ženy Joy - joyonline.cz\nZažít na vlastní kůži: London fashion week 2013\nAť chcete nebo ne, je to ten nejlepší týden ve světě módy. Londýnský fashion week probíhal letos od 15 do 19. února. Spolupracovnice redakce Jitka Mertová byla na místě a přináší tak pro Joyonline.cz exkluzivně reportáž z místa, které určovalo trendy nadcházejícího roku.\n21.02.13 / Natalie Debnarová\nPrvní úsměv na tváři nastal, když jsem vstoupila do nádvoří Somerset domu, kde se LFW konal. Potkáte zde spoustu zahraničních fotografů, kameramanů. Přítomní jsou také blogeři, na který tisk v posledních letech nedá dopustit.\nPo registraci, záleží pouze na vás, co chcete dělat. Pokud máte vstupenky na přehlídku, tak jděte včas stát frontu, abyste seděli na lepších místech. Jestli máte volno, tak si můžete jít prohlédnout místní "showroomy" nebo pouze stát na nádvoří se svojí zrcadlovkou a fotit inspiraci kolem vás.\nHlavním úkolem je, být ve správnou dobu na správném místě, jedině takto se vám podaří ulovit ty nejlepší "Street Style fotky". Moje letošní úlovky si můžete prohlédnout v galerii.\nJedna z nejzajímavějších výstav byla část "Skandinávská" tyto kousky byly vyloženě navrhnuty na londýnský fashion week. Fascinující byly šperky z kolekce "Pinocchio". U sposty návrhařů byla vidět inspirace "Colour blocking", metalika, pruhy,...Mým absolutním vítězem se stala značka "Sophia Webster". Sama Sophia řekla, že tato kolekce je ve znamení zábavy a barev. Její hravé boty, kabelky si zamiluje každá dívka.\nVelký potlesk obdržely značky: Burberry, House of Holand, Mary Katrantzou, Tom Ford. Slavná barbadorská zpevačka Rihanna představila exklusivně svoji první kolekci pro River Island (která bude dostání v obchodech od 5.března).\nWarning: Invalid argument supplied for foreach() in /data/www/virtuals/joyonline.cz/www/www_root/media/com_form2content/templates/includes/gallery1.php on line 87


Peter Zamarovský CESTA OMYLŮ JE I CESTOU PRAVDY. Hans Reichenbach - ppt stáhnout\nPeter Zamarovský CESTA OMYLŮ JE I CESTOU PRAVDY. Hans Reichenbach\nPrezentace na téma: "Peter Zamarovský CESTA OMYLŮ JE I CESTOU PRAVDY. Hans Reichenbach"— Transkript prezentace:\n1 Peter Zamarovský CESTA OMYLŮ JE I CESTOU PRAVDY. Hans Reichenbach\nProč je v noci tma? Peter Zamarovský CESTA OMYLŮ JE I CESTOU PRAVDY. Hans Reichenbach\n2 gravitace x magnetismus\nKdyž Slunce zapadne … Kepler, Digges, Galileo, Halley, Olbers, Engels, Poe … Bondi, Harrison … Nesamozřejná samozřejmost gravitace x magnetismus\n3 Miliardy cizích sluncí, aneb proč by v noci tma být neměla\n... existují-li slunce, která mají tutéž povahu jako to naše, tážeme se, proč tato slunce ve svém úhrnu daleko nepřekonají naše Slunce, pokud jde o jasnost? Johannes Kepler\n4 Podobenství s lesem (Halley)\n5 Co na obloze vidíme? Okem 2-3 tisíce hvězd (6 tisíc – obě hemisféry)\nDalekohled 5 cm 100x více 50 cm x … ? Hvězdy – svítící body Tycho Brahe – 2` Sirius 0,006`` Betelgeuse 0,09`` (800x Slunce, 130 ly)\n6 Vesmíry nejstarších hvězdářů\nAnaximandros “3D” vesmír Archýtás Paradox ohraničeného vesmíru: Co se stane, když hodíme oštěp přes hranici vesmíru? Odrazí se, nebo zmizí ze světa?\n7 Démokritos (asi 460 – 370 př. n. l.)\nSvětů je nespočetně a odlišují se velikostí. V některých je slunce, v jiných slunce i měsíc větších rozměrů jako naše, v některých je jich i větší počet. ... někde je světů více, jinde méně, jedny světy ještě rostou, jiné jsou v rozkvětu, třetí hynou. … V některých světech nejsou živočiši a rostliny, ani vlhkost ...\n8 Vesmír epikúrejců Vesmír byl vždy takový, jako je nyní, a vždy takový i bude. Vesmír je nekonečný a všude stejný... (z listu Hérodotovi) Metagalaxie? 1948 Kosmologický princip – E. A. Milne Silný a slabý kosmologický princip Všudestejnost - “Koperníkův princip”(?) → PARADOX?\n9 Stoický vesmír Vesmír - hvězdný ostrov obklopený nekonečnou prázdnotou\nEkpyróse dynamický pohled, cyklický vesmír od renesance mnohé reinkarnace stoického vesmíru ŘEŠENÍ PARADOXU?\n10 Aristotelsko – ptolemaiovský kosmos\nKlaudios Ptolemaios (2. století n. l.) Konečný vesmír “Křišťálové” sféry Tmavá obloha je černá poslední sféra stálic. Ale, co je za touto poslední sférou?\n12 Model matematicky propracován\nEgocentrismus → geocentrismus křesťanská modifikace → stvoření Planetární sféry – původně pomyslné, u Aristotela materiální\n13 Návrat Epikúrova vesmíru\nRenesance, odklon od aristotelismu 1417 P. Bracciolini nachází Lucretiovu De Rerum Natura. 1475 překlad Díogena Laertského Hvězdy jsou vzdálená slunce (Kusánský, Descartes, Kepler, Bruno) Koperník obrátil Ptolemaiovu námitku proti otáčení Země nechává ale nehybnou sféru stálic! Evokuje otázku: Existuje vůbec střed? → Návrat k epikúrejskému vesmíru\n14 Objev paradoxu Thomas Digges 1576 sféra stálic zbytečná!\nHvězdy rozptýlil do prostoru a zrušil “nebe”: A právě tam (v té „udivující vzdálenosti“) se nachází slavný dvůr velikého Boha ....\n16 paradoxy kolem paradoxu\nDigges: “Většina oněch světel nám tak zůstává neviditelná právě pro jejich udivující vzdálenost.” Ale: ve sporu se zákonem o ubývání intenzity světla se čtvercem vzdálenosti (formuloval až 1604 Johannes Kepler)\n17 paradoxy kolem paradoxu\nGaliei Diggesovo řešení nesprávné: součet nepatrných světel nemusí být nepatrný → návrat ke stoickému modelu\n18 paradoxy kolem paradoxu\nJohannes Kepler 1610 (Dissertatio cum Nuncio Sidereo) Kdyby svítilo 1000 hvězd podobných Slunci o průměru 1`, pak by jejich celkový prostorový úhel měl odpovídat velikosti Slunce! 1618: Vidíme jen část vesmíru! Dále je neprůsvitná stěna (Epinome astronomiae Copernicianae)\n19 paradoxy kolem paradoxu\nOtto von Guericke (1602 – 1686) návrat ke stoickému vesmíru - hvězdy v prázdnotě\n20 Argumenty proti stoickému modelu\n1687 Newton zákon všeobecné gravitace: vesmír by zkolaboval! Kdyby rozloha celého světa ze všech stran byla sevřena v určité hráze a konečná, byla by se už zásoba hmoty svou těžkou vahou odevšad sesedla dolů … Lucretius, O přírodě, str. 55\n21 1720 Edmond Halley Světla ubývá rychleji než se čtvercem vzdálenosti.\n22 paradoxy kolem paradoxu\n1744 Jean Phillip Loys de Chasaux (Švýcar) Vypočítal, že bychom měli vidět do vzdálenosti ly* a počet hvězd na nebi by měl být asi Na Zemi by mělo být krát jasněji! *dnes do 1023 ly\n23 Řešení: pohlcování světla mezihvězdnou látkou “mlha v lese” Stačila by jen nepatrná absorpce: mezihvězdná látka by mohla být 3x1017x průzračnější než voda. (Vzduch by se jevil zcela neprůhledný!)\n25 paradoxy kolem paradoxu\nHeinrich Olbers lékař, astronom Zpopularizoval paradox (1823 – 1826), řešením je prý mezihvězdná absorpce 1952 Herman Bondi: “Olbersův paradox”\n26 1831 John Herschel Pohlcování světla mezihvězdnou látkou paradox neřeší: Kdyby obloha zářila, vypařila by se i jakákoli látka, která absorbuje záření. Ale: absorpce funguje “lokálně”\n27 paradoxy kolem paradoxu\n1909 Fournier d´Albe – zákryty hvězd “nevážné řešení” Halley 1718 vlastní pohyb hvězd\n29 návrat stoického vesmíru\n1920 Harlow Shapley Celý hmotný vesmír je tvořen Galaxií nezkolabuje díky rotaci\n30 Ale: Astronomové zjistili, že mnohé z toho, co považovali za mlhoviny jsou další galaxie. Miliardy galaxií…\n32 Konec věčného vesmíru Edgar Allan Poe\nČím vidíme dále, tím vidíme i do hlubší minulosti! "kdyby posloupnost hvězd byla nekonečná, pak by se nám pozadí oblohy jevilo jako jednolitě zářivé, … protože by nemohl na celé obloze existovat jediný bod, ve kterém by neexistovala hvězda. Jediný způsob, jakým za takového stavu věcí můžeme pozorovat onu prázdnotu, … by byl předpoklad tak nezměrné vzdálenosti … že žádný paprsek z takové vzdálenosti k nám ještě nikterak nemohl dosáhnout". Euréka, 1848\n33 Epikúrejský model počítající s konečnou rychlostí světla c.\n(c změřil 1676 Olaf Romer) Je Poe autorem řešení? (E. Harrison, F. Tippler) Johann Mädler 1869 (?) vesmír vznikl (byl stvořen), dohlédneme jen do vzdálenosti c x t Friedrich Engels: Dialektika přírody (1873 –1883)\n35 Na scénu přichází astrofyzika\nPředsudek odlišnosti nadlunární a podlunární oblasti 1901 Lord Kelvin Hvězdy nemohou zářit věčně, za určitý čas své „palivo“ vyčerpají. Zákon zachování energie! Jak a kdy vesmír vznikl?\n36 Cesta k velkému třesku 1915 Einsteinovy rovnice pole\n1922 Fridmanovo nestacionární řešení Einstein odmítl, zavedl kosmologickou konstantu λ. Standardní model – veliký třesk Dynamický – rozpínající se vesmírný prostor Neplatí silný kosmologický princip! (Anti-epikúrejský model!) Pokusy zachránit statický (epikurejský) rámcový model „kreační“ teorie (Gold, Bondi, Hoyle) neustále se tvoří hmota, „stárnutí“ fotonů, Milneho nelineární čas\n37 1929 E. Hubble, M. Humason červený posuv spekter vzdálených galaxií Dopplerovská interpretace – expanze vesmíru\n38 Paradox vyřešen? Gamow Standardní model\n(1904 – 1968) Standardní model Veliký třesk – rozpínání, fotony 0 – roků, rekombinace, vznik atomů, sféra posledního rozptylu fotonů, zprůhlednění vesmíru, doba temna (ič. záření) Další chladnutí záření (Dopplerův jev?), formování hvězd, galaxií Dnes záření 2,7 K (mm vlny)\n39 „Uvidět“ toto záření se podařilo v roce záření reliktové (Penzians, Wilson). Je to zbytek žáru, který tu před třinácti miliardami let panoval. Měli bychom vidět do 1023 ly vzdálenosti a do 1023 roků minulosti. Vesmír je však stár jen 1010 roků. 1965 Edward Harrison\n40 Konec paradoxu? Celá obloha (téměř) homogenně září, ale záření má díky červenému posuvu velmi malou energii a hustotu. Díky tomu existuje noc, Země i my … Odpovědí není nějaký partikulární jev (rozpínání vesmíru, Dopplerův efekt, hustota energie, hustota hvězd…), ale celý model vesmíru.\n41 Ite missa est … Děkuji za pozornost\nStáhnout ppt "Peter Zamarovský CESTA OMYLŮ JE I CESTOU PRAVDY. Hans Reichenbach"


Diskuze – 5 důvodů, proč vybrat nový 9,7″ iPad Pro namísto iPadu Air 2 – Letem světem Applem\n5 důvodů, proč vybrat nový 9,7″ iPad Pro namísto iPadu Air 2\n29. 3. 2016 19:07\nAir 2 sa predava aj 128GB\n29. 3. 2016 19:15\nVubec si nejsem jisty, jestli mne takoveto vychytavky primeji ke koupi tohoto iPadu. Svuj iPad Air (1) WIFI + cellular ve 128 GB jsem kupoval za 22 990,- vcetne DPH.\nTento uz stoji 27 590,- ve stejne konfiguraci.\nNe, opravdu z toho nemam zadnou radost. A uvedene duvody bych bral vramci inovace, nikoli jsko duvod ke zvyseni ceny.\n29. 3. 2016 19:22\nA koukam ze Air 2 ve stejne konfiguraci se dnes da sehnat od 20 000 + nejake drobne.\n29. 3. 2016 19:45\nNavíc se nedá klávesnice objednat v CZ verzi, což je další mínus\n29. 3. 2016 21:43\nAle je prostě dražší, přitom je to normální nástupce. Nebo je to tak, že jakmile apple zvýší paměť, tak už se za to musí připlácet? Dávno měly být ty paměti větší.


Každý hráè rád reprezentuje svou zem, usmívá se Filip Pavlík | Mountfield HK\nèt 18.4.2019 | Adam Kodet, Vlastimil Mourek | Foto: Aleš Krecl / Èeský hokej\nÈeský národní tým je v plném zápøahu a v rámci pøípravy na nadcházející svìtový šampionát momentálnì v Karlových Varech hostí reprezentaci Nìmecka. Nechybí u toho ani dvojice hradeckých bekù, kterým trenér Miloš Øíha dává dùvìru i nadále. První ze dvou duelù Èeši ovládli, byla z toho nakonec možná až neèekaná pøestøelka. Na konci tøetí tøetiny totiž svítil na kostce stav 5:4. Za nároèným utkáním se ohlíží i obránce Mountfieldu HK Filip Pavlík.\nÈeský tým mìl v Realistic Arénì velmi silný nástup a po necelých šesti minutách vedl 2:0, když se prosadili dva obránci. „Samozøejmì, hráli jsme doma, takže jsme chtìli být aktivnìjší. Myslím, že se nám to povedlo, protože jsme dali hned dva góly a dostali jsme se do vedení,“ potvrzuje hradecká pìtaètyøicítka. Jenže o další ètyøi minuty pozdìji byl stav opìt vyrovnaný. „Dostali jsme gól v oslabení, nìkdo ze soupeøù to tam dorazil a bohužel pro nás to tam propadlo. My jsme se z toho museli vzpamatovat a zápas zvrátit zase na naši stranu, což se nám povedlo,“ kvituje øízný zadák fakt, že Èeši si ještì do konce tøetiny vzali dvoubrankový náskok zpìt.\nSoupeø ve druhé tøetinì dokázal opìt snížit, pøed závìreènou periodou tedy nemìl národní tým rozhodnì nic jistého. „V kabinì jsme si øekli, že musíme zlepšit urèité vìci, a že do ní musíme vstoupit tak, jak jsme vstoupili do prvních dvou. Vìøili jsme, že ten zápas dopadne dobøe,“ pøibližuje situaci ze zákulisí utkání. Oba celky nakonec pøidaly po jednom gólu a Èeši se tak mohli radovat z domácího triumfu. Nìmci jim však rozhodnì nedal nic zadarmo. „Nìmecko vùbec nemá špatný tým, je to silný soupeø. Mìli hlavnì výborné pøesilovky a dobrý pohyb,“ chválí výkon soupeøe, proti kterému se postaví znovu hned následující den.\nObránce s nejtvrdší støelou v extralize prožil vydaøenou sezónu, odmìnou mu tak jsou další starty v nejcennìjším dresu. „Užívám si to hodnì, každý hráè je rád, když mùže reprezentovat svou zem,“ pøisvìdèuje skromnì. Ve støedeèním støetnutí nastupoval po boku Jakuba Krejèíka, který v reprezentaci odehrál nìkolikanásobnì víc duelù. „Hráli jsme teï spolu poprvé, Krejèa je zkušený bek, tak nám to tam snad nìjak moc nehaprovalo. Každý hráè v týmu má svoje kvality a tím pádem se s každým hraje dobøe,“ vysekává poklonu svým spoluhráèùm.\nRodák z Tøebíèe také nezapomnìl na dálku pozdravit hradecké pøíznivce. „Naši fanoušci jsou super, uvidíme se s nimi zase pøíští rok a slibujeme, že budeme ještì lepší,“ vzkazuje závìrem Filip Pavlík.


Metoda identifikace falešných titanových tyčinek - Znalosti - Baoji ChuangXin Metal Materials Co., Ltd (CXMET)\nMetoda identifikace falešných titanových tyčinek\nTitanový prut získávání času, chcete si koupit vysoce kvalitní titanový prut, ale jak identifikovat dobrý nebo špatný titanový prut? Slitina titanu z mnoha hledisek, víceúhlová pro identifikaci dobré nebo špatné titanové tyče.\n1, vzhled falešné titanové tyčinky mají často označený povrch.\nŠikmá plocha je způsobena vážným opotřebením drážky způsobeným nepravidelnými nerovnoměrnými povrchy titanu. Protože výrobci padělaných titanových tyčí hledají zisk, často představují válcování drážkových válců nejčastěji.\n2, falešné titanové tyčinky jednoduché poškrábání, důvodem je falešné titanové tyčinky výrobců jednoduchých zařízení, náchylné k otřepy, poškrábání titanového materiálu vzhled. Hluboké škrábance snižují pevnost titanu.\n3, falešné titanové tyčinky je tenká a nízká, často plná nespokojenosti, důvodem je, že výrobci dosáhnout velké negativní služby, výrobek před několika řádky tlaku dolů množství velké, malé železo, díra vyplněné nespokojenost.\n4, falešné titanové tyče snadno skládací.\nSkládání je řada skládacích linií tvořených vnějším povrchem titanových tyčí. Tato vada často prochází podélným směrem celého produktu. Důvodem skládání je, že výrobci, kteří se obracejí, hledají vysokou účinnost, tlačí velké množství, výskyt ucha, další válcování při skládání, skládací výrobky po ohybu prasknou, pevnost titanového materiálu je výrazně snížena.\n5, vzhled falešné titanové tyčinky náchylný k jizvě.\nExistují dva důvody: (1), surové titanové tyčinkové suroviny nejsou jednotné, nečistoty. (2) průvodce výrobci pálivých materiálů je jednoduché, jednoduché adheze titan, tyto nečistoty kousnout role náchylné k jizvě.\n6, Shoddy vzhled materiálu náchylný k prasknutí, důvodem je to, že jeho sochor je adobe, adobe vzduchové otvory, adobe v procesu chlazení kvůli vlivu tepelného napětí, trhliny, po válcování trhlin.\n7, falešné titanové tyčinky bez kovového lesku, byla světle červená nebo podobná barva surového železa, protože tam jsou dva body dva, jeho sochory jsou adobe. Falešná teplota válcování není standardní, jejich teplota titanu se měří okem, takže jej nelze válcovat podle pravidel austenitické oblasti, funkce titanu nelze kvalifikovat.\n8, část falešné titanové tyče je oválná, důvodem je, že výrobci, aby zachránil informace, produkt válec před druhým způsobem tlakového objemu je velký, tato nit titanová síla je velmi snížena, a nesplňuje specifikace velikosti tvaru titanu niti.


Lektorka fitness Eliška Růžičková: Jak na dovolené při Ultra All inclusive NEPŘIBRAT? - Blog KalorickeTabulky.cz\nNastal opět letní čas a s ním zasloužené a dlouho očekávané dovolené. Jako správní „ČECHÁČCI“ jsme si letos vybrali “dovču“ u “moříčka“ se vším všudy.\nA protože máme dvě malé dcerky, zvítězila nabídka, kde se nemusíme o nic starat, a děti si mají kde hrát. Má to ovšem i významné „ALE“.\nCelý rok jsme dost vytíženi, tak alespoň na dovolené chci vypustit povinnost vařit, nakupovat a organizovat dětem program. A přesto chceme byt všichni spolu. Za lenost se platí, tak jsme si i letos připlatili trochu toho luxusu.\nLetní sedmidenní all inclusive dovolená pro celou rodinu u moře (Turecko)\nCíl: O nic se nestarat a užít si to po svém ve zdraví\nPoznámka: Udržovat se v relativně dobré kondici a NEPŘIBRAT (haha)\nNechci popisovat naši dovolenou a už vůbec nechci dělat reklamu žádné CK. Jen jsem si díky tomu zážitku uvědomila, jak lehce člověk sklouzne do obžerství a k jiným neřestem (smích). Slovo hlad se změnilo na slovo chuť. A bohužel vždy, co si nastřádám na váze nad rámec, se mi dost těžce shazuje. Pak jsem na sebe akorát naštvaná a plná výčitek. Ve finále z toho jídla nemám vůbec radost. A jídlo by mělo být snad radost, ne?\nNicméně nakonec se mi snad povedlo skloubit všechny výše uvedené body k relativní spokojenosti a necítím žádné výčitky.\nVěřím, že se to podaří i vám (když budete chtít). Co vlastně obnáší dovolená Ultra All Inclusive? V podstatě máte k dispozici neustále dostatek jídla a pití včetně tamního domácího alkoholu a limonád. Co vám budu vyprávět? Všude jsou hromady kalorií – a hlavně prázdných kalorií! Nepřeberné množství cukrů a tuků, ale zároveň i kila ovoce a zeleniny. Pokusím se tak nějak nastínit, jak se dá vybalancovat v tomto “ráji“ lákadel a udržet si čisté svědomí a pocit skvělé dovolené.\nTady je pár mých doporučení ve třech bodech. Za nic neručím, jelikož ne každý má stejné cíle. A představy o dovolené mohou být dosti rozdílné.\nNevím, jak moc jste zběhlí ve švédských stolech, ale to je v podstatě princip těchto hotelových resortů. Pulty, jež jsou neustále doplňovány, praskají ve švech a jsou plné všeho možného. Je až neskutečné, co si dovedou nandat a kombinovat na talíři někteří lidé. Někdy se za ně až stydíte. A ve finále to samozřejmě ani nesnědí a vy jen trpíte, kolik se toho jen tak vyhodí. Ach jo. Já si rozdělila den dle našeho neustálého a zběsilého harmonogramu breakfast, lunch, snack, dinner.\nMoje nejoblíbenější část “pažravého maratonu“ začíná hned po ránu – snídaně (breakfast). Doslova miluji snídat třebas hodinu. Popravdě normálně moc nesnídám a často si uvědomím až kolem oběda, že jsem vlastně ještě nejedla. Tak snad i proto si snídaně na dovolených tak užívám. Moc mě bavila variace vajíček (míchaná, volská oka, omelety) se zeleninou a sýrem feta s minimem pečiva. No a to veliké lákadlo pro mne byly lívance s jejich super tureckou nutellou a fíkovou marmeládou s čerstvým pomerančem. Ach. Takže “cukrbomba“. Však je ráno a celý den je před vámi. S chutí jsem se nacukrovala a den mohl začít. Pití a pohyb vylíčím níže.\nOběd (lunch) pro mě byl spíše menší. Jelikož je v Turecku v tomto období dost vedro, tak většinou jsem skončila u melounů nebo kombinace zeleniny a kuřecího křidélka či stehýnka (pečené). Vodní melouny jsem vlastně jedla skoro neustále. Tak podvědomě na ně máte chuť, skvěle vás osvěží a zavodní. Nebo jsem kombinovala strouhanou mrkev zakápnutou citrónem. Však trocha beta karotenu se vždy hodí. A popravdě jsem byla ještě plná ze snídaně.\nTrochu “podpásovka“ byl odpolední sladký bufet (snack). Můj glykemický index opět kolísá. Nabízela se opět možnost místních sladkých buchtiček, lívanců a jejich nutelly. Těžko se odolává, zvlášť když to vaše děti přinesou na talíři (smích). No a co, tak jsem si taky sem tam zobla či lízla. Tady platí známe “Joyeho“ pořekadlo z Přátel (seriál): Nejlepší dezert jsou prstíčky s nutellou. Pokud podobné věci odoláte, je to jedině dobře, protože tohle už byl fakt úlet.\nNo a večeře (dinner) byla už trochu větší strategie. Snažila jsem se každý večer udělat jiné menu. Jednou kombinace grilované zeleniny s bulgurem, jindy zase těstovinová variace. A opět se zeleninou. Nebo pro změnu ryba se salátkem. A samozřejmě nechyběla grilovaná nebo pečená krůta, hovězí, jehněčí. Prostě pravidlo bylo udělat si hezkou kvalitní tabuli. Zákusky jsem si po večeři opravdu zakázala. Ony by se už stejně nikam nevešly. Nechyběl tady dietní pultík, kde byla nabídka suché rýže, dušené mrkve, atd.\nVeliké doporučení z mé strany je tedy hodně čerstvé nebo grilované zeleniny ke všemu. Však to se musí využít. Tolik variací a typů zeleniny či ovoce na jednom místě se jen tak nevidí. Mimochodem, v Turecku mají neskutečně dobrá rajčata. Omezila jsem pečivo a vyhýbala jsem se všemu smaženému a mastnému.\nKaždý den si zkuste jinou místní specialitu. Nemějte pocit, že musíte hned všechno ochutnat. A dejte tomu čas. Buďte trochu ukáznění a jezte na kvalitu, a ne kvantitu. Rozložte si různá jídla do celého týdne. Vyhnete se tak pocitu i faktu, že každý den je na pultech neustále téměř to samé.\nTip od delegátky: Pokud holdujete sladkému a opravdu chcete ochutnat místní speciality, tak se vyhněte barevným zákuskům a směřujte své chuťové pohárky k méně výrazným barvám. Bývají chutnější a tradičnější.\nMyslím, že na těchto dovolených je kámen úrazu alkohol a ty děsné všudypřítomné limonády. Samozřejmě máte lednice plné lahví s balenou vodou, ale co si budeme povídat? Všichni tam do sebe od rána “lejou“ pivo, víno a místní kořalku. A navíc ve zběsilých kombinacích. Takže za mě doporučuji jednoduché pravidlo: Omezte alkohol.\nVíno jsem začala popíjet až odpoledne – a to hlavně u večeře. Kořalku jsem nepila, obecně tvrdý alkohol moc nepiji a ty jejich místní pálenky mi stejně nechutnají. Žádné střevní potíže jsem neměla. Již mnohokrát jsem se setkala s tím, že naopak tvrdý alkohol pomůže zlikvidovat nežádoucí střevní bakterie, ale zvolila jsem osobně jen probiotickou kúru. Nejsem lékař, ale prostě jsem nepotřebovala vypalovat svoje tělo kořalkou. A byla jsem taky v pořádku.\nPila jsem jen jejich balenou vodu, červené víno (nic moc) a místní černý čaj. Ten jsem měla místo kávy, protože to jejich automatové umělé cosi mě vůbec neoslovilo. A turecká káva nebyla paradoxně po ruce. Takže jsem v podstatě vyměnila kofein za thein, což je kofein obsažený v čaji. Tam se navíc nevyskytuje ve volné formě, ale vázané, což má za následek jiný způsob účinku i jiné vstřebávání. Zatímco kofein v kávě rychle povzbudí, ale stejně rychle vyprchá, účinkuje kofein v čaji šetrněji a povzbudí delší dobu. O čaji tedy můžeme říci: Povzbudí, ale nerozruší. Myslím, že pro mne super změna a to jsem hodně “kafíčková“.\nMůj tatínek o mně říká, že jsem “dobře postižená“. Ke svému životu potřebuji pohyb. A když ho nemám, jsem protivná a nevyrovnaná. Manžel mi zase říká, že mám syndrom ADHD (smích). Pohyb je součást mého života a moc dobře si uvědomuji, že příjem a výdej musí být v rovnováze. Ono totiž není nic zadarmo. A jelikož nás čekají toto léto ještě náročné závody, nemůžu si moc dovolit vypadnout z tréninku. Žádný speciální trénink jsem neměla, měla to být spíše odpočinková dovolená, ale aktivní odpočinek je také odpočinek.\nPrvní čtyři dny jsem chodila každé ráno před snídaní plavat. Většinou 1 km a nebo v kombinaci s kliky (100). Byla jsem u bazénu sama a pak jsme se těšila na svou super zaslouženou snídani. Mňam. Nejtěžší je ráno vstát, ale pak to stojí za to, i kdybyste dali jen deset bazénů. Není potřeba přeplavat La Manche, ale prostě jen nastartovat tělo. Plavání je podle mě jedna z nejlepších pohybových aktivit, kterou může provozovat každý.\nPak jsem objevila místní “fitness“. Párkrát jsem ho navštívila. Moc tam toho nebylo. Našla jsem tam jen běžecký pás, kolo, pár strojů, jednoručky (dumbbells) a hurá i jedna osa (činka). Pár tréninků před večeří jsem si tam vykouzlila. Ale obecně všechna tahle fitness jsou dost ve špatném stavu. A spíše bych to nazvala “Fitness-zoufalství“.\nPro zajímavost: „crossfitová udržovačka“:\n1.trénink (100x angličák, 100 sed lehu, 100 hang snatch)\n10 sit-up s 5 kg (sed leh)\n10 hang snatch 15 kg (alternace s dumbbell)\n2. trénink (50x over head squat, 200x sed leh, 50x hang power clean)\n10 OHS 25 kg (UB – unbroken)\n20 sit-up (sed leh)\n10 hang power clean 35 kg (UB – unbroken)\n10 thruster s dumbbells (UB – unbroken) 12,5 kg\n3 man maker (dumbbells 12,5 kg)\nA pak samozřejmě plavání v moři a skákání z mola. To byla naše společná aktivita. Jednou jsem i s holčičkami vyzkoušela animátorský “Morning gym“. Byla to spíše taková protahovací sranda záležitost s hypermobilní Turkyní.\nObecně si myslím, že animátorský program vás nepsasí, ale když není jiná možnost, tak vřele doporučuji i to vodní pólo, beach volejbal a společný taneček. Však je to taky pohyb, tak proč vlastně ne? Jen ten jejich Step aerobic jsem prostě nezvládla, jelikož slečna byla úplně mimo rytmus a na to já jako cvičitelka nemám nervy.\nI zde platí, že na všechno si každý musí přijít sám. Najít si cestu k pohybu je důležitou součástí života i dovolené, pokud se chcete udržet v nějaké kondici. To, jestli pít alkohol, je na každém z vás. Ale jestli si znesvětíte na dovolené chrám, tak se také pro jednou nic nestane. A na závěr bonmot mého může: Nehoň opičku, ona přijde sama.\n14.7.2019 Eliška Růžičková Články, Jak si udržet zdraví


Vysoké pokuty pro nepoctivce - Euro.cz\nVysoké pokuty pro nepoctivce\nNepoctiví obchodníci možná dostanou v budoucnu pokutu až 50 milionů korun. Počítá s tím novela zákona o ochraně spotřebitele, kterou schválila sněmovna. Zákon by měl podle předkladatelů nabýt účinnosti dnem vyhlášení. Obchodníkům se zvýšení pokut nelíbí a tvrdí, že to není systémové řešení problémů v obchodní síti.\nNepoctiví obchodníci možná dostanou v budoucnu pokutu až 50 milionů korun. Počítá s tím novela zákona o ochraně spotřebitele, kterou schválila sněmovna. Zákon by měl podle předkladatelů nabýt účinnosti dnem vyhlášení.\nObchodníkům se zvýšení pokut nelíbí a tvrdí, že to není systémové řešení problémů v obchodní síti. Podle ministra průmyslu a obchodu Milana Urbana má zvýšení pokut omezit nekorektní jednání obchodníků, z nichž největší ročně utrží několik desítek miliard korun. „Vzhledem k tomu, že boj proti nekalým obchodním praktikám je v centru pozornosti také evropské legislativy, bylo nezbytné přistoupit k zavedení potřebné míry regulace i u nás. I nadnárodní obchodní řetězce musí začít vnímat českého spotřebitele jako rovnocenného partnera,“ řekl Urban.


Zemědělské půdy Poustka | TISCALI, s.r.o.\nAktuální nabídka zemědělské půdy Poustka denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si zemědělské půdy Poustka než Vás někdo předběhne.\nKategorie zemědělské půdy Poustka se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele zemědělské půdy Poustka neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je zemědělské půdy Poustka právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné zemědělské půdy Poustka\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii zemědělské půdy Poustka, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující zemědělské půdy Poustka, a to zemědělské půdy na prodej Poustka, pronájem zemědělské půdy Poustka, dražby zemědělských půd Poustka.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii zemědělské půdy Poustka nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích zemědělské půdy Poustka, zemědělské půdy na prodej Poustka, pronájem zemědělské půdy Poustka, dražby zemědělských půd Poustka.\nNehledáte zemědělské půdy Poustka ?\nPokud jste v této kategorii zemědělské půdy Poustka omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :


Školku Sluníčko v Hradci Králové čeká oprava | Hradecký Večerník | Zpravodajství z Hradce Králové a okolí\nŠkolku Sluníčko v Hradci Králové čeká oprava\n06. 05. 2020 - 09:16\nRada města schválila výběr zhotovitele první etapy oprav mateřské školy Sluníčko, ve které bude zrekonstruován hospodářských pavilon včetně jeho vnitřních prostor, provede se rekuperace, také dojde k výměně a zateplení fasády a výměně oken. Stavební práce za 10, 6 milionů korun bez DPH budou zahájeny nejpozději do začátku června a potrvají do poloviny listopadu. Celkově má rekonstrukce mateřské školy Sluníčko tři etapy, ta druhá by mohla být realizována v průběhu příštího roku.\n„Nyní je třeba dořešit veškeré náležitosti v souvislosti s podpisem smlouvy a poté harmonogram oprav projednat i s vedením mateřské školy. Snahou je, aby stavební práce co nejméně zasáhly do běžného chodu školky,“ říká náměstek primátora pro oblast investic Jiří Bláha. Opravy hospodářského pavilonu, ve kterém se nyní nachází zázemí pro pedagogický i nepedagogický personál, sklady a také vývařovna, by se tak rodičů a dětí měly dotknout minimálně. „Rodiče již byli s tímto plánem rekonstrukce obeznámeni. Jedinou věcí, kterou je třeba z důvodů rekonstrukce změnit, je způsob stravování. Mateřská škola si do poloviny listopadu nebude vařit sama, ale jídla jí budou dodávány ze základní školy Milady Horákové,“ dodává Bláha.


Vzpomínky na Atlantidu | MATRIX-2012 52. Vzpomínky na Atlantidu – MATRIX-2012\nDomů Články Historie 52. Vzpomínky na Atlantidu\nZ knihy Záhadná planéta od Johannesa von Buttlar.\nV neposlední řadě vyplývá z bájí a pověstí mnoha národů skutečnost, že došlo k posunům oběžné dráhy samotné Země. V hrobce egyptského vezíra Sejmuta existuje mapa hvězdného nebe, jejíž konstelace neodpovídají tomu, co dnes můžeme na noční obloze pozorovat. Indické báje vyprávějí o přemístění Země z jejího „obvyklého místa“ o sto „jojánas“, což odpovídá asi 800 až 1400 kilometrům. Dochovala se svědectví o tom, že si póly vyměnily místo, když se Země v důsledku jakési katastrofy převrátila. Změnily se světové strany, a tudíž i roční období. Kalendáře, hvězdné mapy, sluneční a vodní hodiny rázem nesouhlasily. Na potácející se planetě došlo k apokalyptickým katastrofám – k zemětřesením, sopečným výbuchům, rozsáhlým požárům a potopám. „Hladina vody byla patnáct loktů nad horskými vrcholy,“ dočítáme se v „Knize Mojžíšově“. Kontinenty klesly v rámci tohoto pekla pod hladinu a jiné se zase z moře vynořily. Severoameričtí indiáni kmene Hopi pocházejí podle prastaré pověsti z kontinentu jménem Kasskara, nacházejícího se uprostřed Tichého oceánu. Hopiové vyprávějí, že v oněch dobách byla většina jihoamerického kontinentu ještě pokryta vodou. Avšak v jiné části Země, na pevnině v Atlantském oceánu, žili tehdy lidé, kteří se vznášeli ve vzduchu a mohli navštěvovat jiné planety. Obrovská ostrovní říše byla v důsledku katastrofy nesmírně rychle pohlcena mořem. Podle nejnovějších geologických průzkumů se jihoamerický kontinent vynořil z Tichého oceánu teprve v mladší době geologických dějin modré planety. V nepříliš vzdálené minulosti bylo dnešní jezero Titicaca, nacházející se téměř čtyři tisíce metrů nad vodní hladinou, ještě pouhou mořskou lagunou. Na jaře roku 1981 objevila sovětská expedice na mořském dně 700 kilometrů před portugalským pobřežím tisíce let staré trosky města. „Narazili jsme na záhadné architektonické struktury, které mohou být jedině zbytky budov, zdí, schodišť a ulic,“ prohlásil Andrej Monin, šéf vědeckého týmu ruské výzkumné lodi Akademik Kurčatov. „Vyslali jsme do této oblasti tři různé expedice a všechny se vrátily s ohromujícími podvodními fotografiemi zatopeného města.“ Více než 450 těchto snímků bylo pořízeno v oblasti podmořské hory Ampere, ležící 700 kilometrů západně od Gibraltarského průlivu, mezi ostrovem Madeira a Casablankou. „Na četných snímcích severozápadní části hory jsou zřetelně patrné pravoúhlé struktury. Na jedné fotografii jsou vidět pravoúhlé desky, vyčnívající metr vysoko z mořského dna,“ upozornil Monin. „Jak poloha desek a bloků, tak i jejich pravidelný tvar zjevně nasvědčují umělému původu.“ Na dalším z podvodních snímků je vidět 50 centimetrů širokou kamennou stěnu a pravoúhlé kamenné desky, ležící na krychlových blocích. Na jiné fotografii lze rozpoznat strukturu sestávající z kamenných desek, narovnaných v rovnoměrných odstupech. Fotograficky se podařilo zachytit i vnitřek obezdívky z malých cihel a její konvexní zakřivení. Ruským vědcům se už dva roky předtím podařilo na osmi fotografiích, pořízených z potápěčského zvonu lodi Akademik Kurčatov, zdokumentovat obrovské stěny a schodiště na horských svazích Amperu. Oficiální sovětská zpravodajská agentura – TASS -tehdy oznámila: „Po vyhodnocení těchto fotografií byli archeologové přesvědčeni, že jde o výsledek práce lidských rukou.“ První informace o těchto troskách zprostředkovala už roku 1976 výzkumná loď Univerzita Moskva. „Tyto trosky by skutečně mohly být zbytky zatopeného města Atlantis,“ spekuloval Monin a narážel tím na 2 500 let starou pověst, známou z podání řeckého filozofa Platona (427-347 př. n. L). Podle tohoto autora existoval „8 000 nebo 9 000 leť před jeho dobou „před Heraklovými sloupy“ – tak Řekové nazývali Gibraltarský průliv – pruh země „velký jako Malá Asie a Libye dohromady“. Tento mocný ostrovní kontinent, zvaný Atlantis, se rozprostíral „až k protilehlým ostrovům a na ně navazující pevnině“ – to je zřetelná narážka na Karibskou oblast a Ameriku bezmála 2 000 let před Kolumbem. „Během jediného strašlivého dne a jediné strašlivé noci“ se mocný ostrov údajně potopil do moře, zatímco širokým okolím otřásaly potopy a zemětřesení. Platon ve svých dialozích Kritias a Timaios uvádí, že toto tradiční podání o Atlantidě původně pocházelo z Egypta. Aténský státník Solon (640-560 př. n. 1.) narazil během své cesty po Egyptě na dějiny této staré civilizace, zaznamenané na chrámových sloupech v Sáidě. „Na tomto atlantském ostrově,“ dočítáme se u Platona, „povstala veliká a neobyčejná královská moc, panující nad celým tím ostrovem i nad mnoha jinými ostrovy a částmi pevniny; mimoto pak ještě na straně k nám vládli nad Libyí až po Egypt a nad Evropou až po Tyrrhénii“. Centrem tohoto impéria byla údajně obří metropole o rozloze 400 čtverečních kilometrů, v jejímž středu se na hoře majestátně tyčil královský hrad, obklopený třemi mohutnými vodními příkopy. Zakladatelem mocné Atlantidy byl osobně bůh moře Poseidon. „Již svrchu bylo řečeno o losování bohů, že si rozdělili veškerou zemi tu na větší, tu na menší úděly a zařizovali pro sebe svatyně i oběti,“ napsal Platon, „tak tedy i Poseidon dostav ostrov Atlantský, usadil své děti ze smrtelné ženy na takovémto asi místě ostrova.“ Byla to nepředstavitelně bohatá země, skutečný ráj na Zemi. Její panovníci byli neobyčejně zámožní: „… jejich bohatství bylo tak veliké, jaké se nikdy dříve nevyskytlo v žádných rodech královských, ani později se tak snadno nikdy nevyskytne, a měli pohotově všechno, čeho bývá potřebí v městě i v ostatní zemi. Mnoho důchodů jim přicházelo zvenku z jejich panství, nejvíce však životních potřeb poskytoval ostrov sám…“ – nevídané bohatství přírodních surovin, především zlata, i tajuplnou rudu „orichalkum“, cosi jako mosaznou slitinu, „po zlatě nejvzácnější u tehdejších lidí“. Tomu odpovídala i přepychová nádhera hlavního města: „… a hradbu kolem vnějšího pásu obložili po veškerém obvodě mědí jakoby nátěrem, hradbu vnitřní pak polili cínem a kruh kolem samé akropole mosazí s ohnivým leskem… Byl tam chrám Poseidonův… Celý chrám kromě akroteria potáhli zevně stříbrem, akroterium pak zlatem; uvnitř pak vyložili strop z bělostné slonoviny zlatem a stříbrem a mosazí, všechny pak ostatní plochy zdí, sloupů i podlahy obložili mosazí.“ Podle Platonova líčení byl tento ostrovní kontinent se svou rozmanitou vegetací jediným úrodným sadem, v němž žili dokonce i sloni: „… a také zvířectva choval se sdostatek krotkého i divokého. Zvláště také bylo (tam) velmi mnoho slonů; rostlo tam totiž hojně potravy jak pro všechna ostatní zvířata, která žijí v bažinách, močálech a řekách, nebo zase na horách či na rovinách, tak také pro toto zvíře, které jest největší a potřebuje nejvíce potravy. Mimoto plodil a dobře živil všeliké vonné kořeny, byliny, dřeva i kapalné šťávy, květy a plody, co jen jich země nyní chová; k tomu pak jedlé plody, a to jednak plodiny suché, které nám jsou za potravu, a ty, kterých užíváme za příkrm — nazýváme pak všechny jejich druhy obilím a zeleninou – i tu plodinu, která jest dřevnatá a poskytuje nápojů i pokrmů i tuků k mazání, dále pak těžko uchovatelné plody ovocných stromů, jež rostou pro naši lahůdku a pochoutku, i všechno, cokoli po obědě předkládáme přesycenému jako vítaný prostředek proti přeplnění žaludku: všechny tyto krásné a podivuhodné plodiny nesl v nesčíslném množství ten posvátný ostrov, na nějž tenkráte ještě slunce svítilo.“ Byl to pozemský ráj, jemuž připravila konec povýšenost jeho obyvatel. „Po mnoho pokolení, pokud v nich působila božská přirozenost, byli poslušní zákonů a chovali se přátelsky k sourodému božskému plemeni… Ale když božská částka v nich mizela, směšujíc se opět a opět s mnohým živlem smrtelným, a povaha lidská nabývala převahy, tehdy již nemajíce síly snášeti vezdejší statky, kazili se a ohyzdnými se jevili tomu, kdo dovedl viděti, protože ztratili nejkrásnější z nejvzácnějších statků; ale lidem, neschopným viděti život vpravdě blažený, zdáli se právě tehdy nejkrásnější a nejblaženější, když se plnili nespravedlivou zištností a mocí. Tu pak bůh bohů Zeus, podle zákonů kralující a svou mocí toto všechno vidoucí, zpozorovav, že řádné pokolení jest v bídném stavu, pojal úmysl uvaliti na ně trest…“ (Všechny citáty z Platonových dialogů jsou v překladu Františka Novotného převzaty ze svazku: Platon, Timaios. Kritias. Edice Oikúmené, Praha 1996. – Pozn. překl.)\nBohové pak rozhodli o zániku ostrovní říše. Přimohutném zemětřesení zmizela pod hladinou nekonečného oceánu. Není to tedy žádný div, že se Atlantis uchovala v paměti potomků až do současnosti: „Nejedná generaci začalo při zaslechnutí slova Atlantis bít srdce rychleji. Knězi litovali, že moudrost degradovala na bezbožnost, filozofové moralizovali o božských králích a básníci chvalořečili svou bájeslovnou dokonalost. Ale všechny ctnosti, všechny vědomosti a veškerá nádhera ojedinělé civilizace vybudované na tehdy ještě mladé Zemi se z lidské paměti vypařily jako krásný sen. Zlatý věk, všechno, po čem člověk tajně touží, se zdá být čímsi více než jen pouhou iluzí. Silná touha proměňuje přání ve skutečnost. Vzdycháme nad starým Egyptem, zasypaným tisíciletými nánosy písku, nad velikostí Babylonu, pohřbenou pod bahnem a jílem, nad truchlivými troskami někdejší slávy antického Řecka. Všichni jsme němými svědky pomíjejících triumfů člověka.Atlantis? Její věže, chrámy, paláce – její nesčetní muži a ženy, kteří se celá tisíciletí procházeli v prostorných dvoranách — to všechno zmizelo jako přízrak… Jsme schopni i my vidět svou civilizaci v zrcadle budoucnosti, kdy upadne do beznadějného zapomnění? V tisících knih je prokázáno, že Atlantis existovala; stejné množství titulů to však popírá.“ Tímto způsobem shrnul anglický spisovatel W. Raymond Drake své myšlenky o Atlantidě. Vědci se už dva a půl tisíce let pokoušejí zařadit „skutečné a nevymýšlena“ dějiny Atlantidy, jak je popsal Platon, do říše mýtů a utopií. Existence někdejšího kontinentu v Atlantském oceáně je totiž pro nás stejně málo představitelná jako skutečnost, že její příslušníci žili 6 000 let před Egypťany. Během doby se však odkazy na potopený kontinent neustále množily. Už Kolumbovým objevením Ameriky roku 1492 se začala Platonova tvrzení o „protilehlém kontinentu“ naplňovat konkrétním obsahem. Když španělští dobyvatelé v roce 1519 narazili na vyspělou indiánskou kulturu s chrámovými pyramidami, vykazovala nepřehlédnutelnou podobnost s kulturami Předního východu. Zásadní informace o jejím původu však pocházela z mytologie mexických Aztéků. Španělský dobyvatel Hernando Cortéz se dověděl od aztéckého Hue-Hue-Tlatoaniho („Nejvyššího mluvčího“) Motecuhzomy Xokoyotzina – Španělé mu říkali „Montezuma“ -, že jejich původní vlast byla na východě. „Naši otcové se nenarodili tady, nýbrž sem dorazili ze vzdálené země, jež se nazývá Atzlan. Tam stála vysoká hora se zahradou, v níž přebývali bohové.“ Ať Španělé pronikli kamkoli, všude uslyšeli legendy o „Atlanu“, „Atzlanu“, „Atalantě“ nebo „Tollanu“, bájné pravlasti indiánských kmenů východního Mexika. Všechny uváděly, že předkové indiánů připluli přes moře, když se jejich původní vlast při strašlivé katastrofě potopila pod mořskou hladinu Ještě v tomto století se americký etnolog L. Taylor-Hansen dozvěděl od starého indiána z kmene Apačů — jednoho z posledních přežívajících kmenů svého času velkého aztéckého společenství — následující legendu o jejich původu: „Kdysi jsme žili ve staré ohňové zemi. To bylo dlouho před potopou. Už jen vchod do našeho města byl tak rozlehlý, že se v něm dalo klidně zabloudit. Tehdy byla naše země srdcem světa; mnoho národů se na ni obracelo, aby byla zjednána spravedlnost — stejně jako se dnes obracíme na Washington. Hlavní město bylo obrovské a četné lodě se míjely ve vjezdu do jeho přístavu. Hory mé země byly nejvyšší na světě a v jejich vnitřnostech přebýval bůh ohně. Jeho záští a zlobou byla země zničena. Bůh opustil své podzemní jeskyně a rozséval oheň a smrt na lidi, kteří strachy zešíleli. Obyvatelé naší země prchali a při útěku se dostali přes moře na západ. Potom příboj opadl a my jsme už nikdy nespatřili moře — my, kteří v době slávy panovali nad vodstvy celého světa!“ Jsou to snad tisíce let ústně předávané vzpomínky na Atlantidu? Ve čtyřicátých letech se hodně mluvilo o Američanu Edgaru Cayceovi kvůli jeho prohlášením o zatopeném kontinentu, o němž získával informace ve stavu vytržení. Cayce, svými současníky označovaný také jako „spící prorok“, popisoval v tranzu v období let 1923 až 1945 při svých pravidelných „readings“ preinkarnace svých klientů. Mnozí z nich už žili v Atlantidě, jak Cayce každopádně tvrdil. Podle jeho informací se kdysi nesmírně vyspělá technická civilizace Atlantidy stala obětí rozkladné síly svého vlastního odlidštění. Obyvatelé Atlantidy měli k dispozici obrovské krystaly, které jim sloužily – kromě jiného – k výrobě energie.\nUprostřed Poseidie, hlavního města Atlantidy, stál mohutný krystal, „který byl aktivován sluncem,“ jak tvrdil Cayce. Doprava byla zajišťována a koordinována pomocí jakéhosi „naváděcího systému soustředných světelných paprsků“. Když Cayce hovořil ve třicátých letech o těchto technických výdobytcích, nebyl ještě objeven ani princip laseru. „Energetický krystal“ byl umístěn v rozlehlé kopulovité budově s posuvnou střechou. Intenzivní, vše pronikající paprsky tohoto krystalu mohly být použity jako ničivá síla i jako nevyčerpatelný zdroj energie. Poháněly „magnetické dráhy“, vzducholodě a ponorky, jejichž pomocí Atlanťané dobývali moře, vzduch a vesmír. Podle „spícího proroka“ Cayce se Atlanťané časem rozdělili do dvou skupin: první tvořili „Synové zákona Jediného“, druhou pak „Synové Belialovi“, černého mága, amorální a materialističtí. Právě oni zneužili síly centrálního krystalu a přivodili katastrofální sopečný výbuch, který vyvolal obrovskou záplavovou vlnu, jež smetla většinu pevniny. Když výstřelky Belialových synů proti „zákonům Stvořitele“ po tomto prvním „varování“ vedly ke stále horším a horším důsledkům, vyvolalo zhroucení energetického systému řetězovou reakci s následnou explozí, což vedlo k definitivnímu zániku Atlantidy. Je však možné, že silou „krystalové laserové energie“ měl být zničen meteorit nebo asteroid, který se nebezpečnou rychlostí řítil k Zemi. „V nepříliš vzdálené budoucnosti, v každém případě však po letech 1968/1969, bude Atlantis znovu objevena,“ prorokoval svého času Cayce.\nPrvní nálezy byly učiněny v oblasti Bahamského souostroví a u ostrovů Andros a Bimini a Cayceho proroctví se potvrdilo. V roce 1968 objevil známý americký podmořský archeolog dr. J. Manson-Valentine před pobřežím Bimini v jedenáctimetrové hloubce obrovské symetrické kamenné bloky, dlouhé sto metrů, které byly na sobě navrstveny a uspořádaný do tvaru písmena „J“. Snad šlo o prehistorický dok nebo kultovní zařízení. Roku 1976 prozkoumal tuto „biminskou stěnu“ Philippe Cousteau, syn známého francouzského mořského badatele Jacquese Yvese Cousteaua. Tento Francouz, jenž před několika lety tragicky zahynul, natočil o své potápěčské expedici u tohoto ostrova pětačtyřicetiminutový dokumentární film a dospěl k následujícímu závěru: zkoumaný architektonický komplex byl zbudován uměle, patří do epochy megalitické kultury a je starý přinejmenším 8 000 let. Tvrzení skeptiků, že takzvaná „biminská silnice“ je jenom náhodným shlukem pobřežních skal, oponoval Philippe Cousteau nesporným argumentem, že komplex je směrem k proudění orientován diagonálně. Navíc objevil, že mohutné kameny spočívají na sloupech jako střecha jakéhosi gigantického chrámu, ovšem dnes už jsou pokryté silným nánosem písku. Prof. dr. David Zink z americké Lamar University potvrdil jejich umělý původ: „Musela je vytvořit neznámá kultura. Odhaduji jejich stáří asi na 12 000 let.“ To ovšem byla údajně epocha Atlantidy. Roku 1978 objevila francouzská expedice 150 kilometrů jižně od Miami na Floridě na mořském dně obří pyramidu. Už předtím tento 200 metrů vysoký a dokonale symetrický útvar zaměřil rybářský člun sonarem. Dr. Manson-Valentine, vedoucí potápěčské expedice k pyramidě nacházející se v hloubce 400 metrů, prohlásil: „Jsme nezvratně přesvědčeni o tom, že ji postavili lidé. Kamenné bloky tvarovala a opracovala lidská ruka. Jsme na stopě vysoce rozvinutého národa, jehož existence nám dosud zůstávala utajena.“ Pro antropologa dr. Míra Movonora ze světoznámé Harvardské univerzity v Cambridgi (stát Massachusetts) není nijak udivující skutečnost, že objevené zbytky megalitické kultury jsou roztroušeny napříč Atlantikem, od Bahamských ostrovů až po Portugalsko. „Podle teorie o zatopeném kontinentu se Atlantida měla rozprostírat v celém oceánu, který byl po ní pojmenován. Madeirské ostrovy u portugalského pobřeží by mohly být částí této ostrovní říše stejně jako Bahamy,“ uvažuje Movonor. Po sedmiletých výzkumech oznámil jeden amatérský archeolog z Baton Rouge (stát Mississippi) v březnu 1981 objev podmořské pyramidy v Mexickém zálivu. Zbytky pyramidy se nacházejí nedaleko Chandeleurských ostrovů, jižně od Biloxi. Podle názoru jejich objevitele, architekta L. George Geleho, je nalezené město staré zhruba 10 000 let, což je domněnka, vycházející z geologických výzkumů podmořských částí pobřeží. Gele vědcům nabídl, že jim trosky záhadného města ukáže při další expedici. Prohlásil, že na dně Mexického zálivu objevil 40 až 50 kamenných architektonických struktur, zčásti pokrytých nánosem mořského písku. Útvar, jenž vyčnívá deset metrů z písku, připomíná vrchol pyramidy. Při svých výzkumech Gele použil před potápěním nejprve echolot. „Toto město kdysi leželo v sedmiramenné říční deltě. Tehdejší pevnina dnes tvoří mořské dno,“ objasnil Gele. Při průzkumu satelitních fotografií této oblasti narazil v Mexickém zálivu na „útvar ve formě písmene U, proťatý přímkou“. Satelitem však v těchto místech nebyl zjištěn žádný potopený ostrov, nýbrž čtyři čtvereční kilometry velký komplex pravoúhlých útvarů na mořském dně. Některé stěny, vysoké až sedm metrů, se dochovaly do současnosti. Profesor dr. Ray Brown z Mesa University v Arizoně oznámil už v březnu 1975 jeden z nejzajímavějších objevů v této oblasti. Roku 1970 vynesl na denní světlo z podmořské pyramidy, připomínající spíše stínový obraz, dokonale tvarovanou křišťálovou kouli. Stál tehdy v čele pětičlenného potápěčského týmu, jehož posláním bylo vlastně vypátrat vrak španělské lodi a zajistit případné artefakty. Jeden potápěč však ve větší hloubce pohlédl zakalenou vodou vzhůru a spatřil, jak sluneční paprsky, pronikající pod vodní hladinu, „obkreslují“ tvar pyramidy. Stavební dílo vypínající se z mořského dna bylo vysoké třicet metrů. „Na tohle monolitické stavební dílo, jehož vrcholek končil pouhých 40 metrů pod mořskou hladinou, byl opravdu zvláštní pohled,“ uvedl později profesor Brown. Skutečnou velikost pyramidy nedokázal odhadnout, protože nevěděl, jak hluboko vězí v písčitém mořském dnu. Byl si však jistý tím, že před sebou má jen horní část stavebního díla. Zaujalo ho, že se na leštěném mramorovém povrchu monumentu nevytvořily žádné korálové útvary, které jsou na podmořských archeologických artefaktech naprosto běžným úkazem. Když potápěč v určité vzdálenosti zvědavě obeplouval namodralou kamennou masu pyramidy, povšiml si znenadání velkého otvoru bez dveří. Bez přemýšlení veplul dovnitř a objevil místnost se zašpičatělým stropem. Svit jeho lampy klouzal po kamenných stěnách, pokrytých záhadnými symboly. Uviděl dvě vztyčené ruce svírající křišťálovou kouli. Potápěč s ní horečnatě cloumal, až se nakonec uvolnila. Když ji držel v rukou, plaval co nejrychleji na hladinu, protože ho zničehonic zaplavil podivný pocit. O několik měsíců později, při dalším pokusu proniknout do této pyramidy, tragicky zahynuli tři ze čtyř potápěčů a sám profesor Brown byl vážně poraněn. Pak onen monument z dávné minulosti zcela beze stopy zmizel, takže už nemohl vydat žádná další tajemství. Jedním z důvodů mohla podle všeho být bleskurychlá proměna mořského dna vlivem bouře nebo podmořského zemětřesení. Z mořského dna se často vynořují různé artefakty, které třeba hned následujícího dne beze stopy mizí. Kouli, kterou se podařilo v pyramidě „odcizit“, stále ještě vlastní profesor Brown. Ve Phoenixu a Mese ji několikrát poskytl k veřejným výstavám a ukázal ji svým studentům. Byla tato tajuplná koule v nějakém vztahu k někdejší síti krystalových generátorů, které tak barvitě popsal Edgar Cayce? Kvůli nečekanému orkánu musel soukromý italský výzkumný tým, vedený P. Cappelanem, přistát při plavbě do karibské oblasti u kanárského ostrova Lanzarote. Když se bouře uklidnila, badatelé při potápění v patnáctimetrové hloubce nečekaně objevili na více než 80 čtverečních metrů rozlehlé plošině obrovské kamenné desky, pečlivě uložené na mořském dně. Navíc narazili na cosi jako „alej“, z níž vedly široké kamenné stupně směrem dolů. Měli co činit se zbytky jakéhosi prehistorického města? Podobně jako u Baham a Malty byly i tady objeveny pozůstatky mohutného zdiva z bazaltových kvádrů a vrypy na kamenných deskách, připomínající záhadné písmo. V zimě 1990/1991 se pátrání po Atlantidě dostalo nového podnětu. Na ostrově Bimini byl z letadla vyfotografován 150 metrů dlouhý pevninský útvar, podobající se žralokovi. Byl to metr vysoký násep v mangrovníkové bažině, hustě porostlý stromy, jehož obrysy zdůrazňoval pruh písku. V bezprostřední blízkosti byl objeven i pahorek ve tvaru delfína a aligátora. Zoolog dr. Douglas Richards, výzkumný ředitel americké Atlantic University, tyto nápadné formace důkladně prozkoumal jako první a na základě exaktního a dokonale věrného okopírování zvířecích těl dospěl k přesvědčení, že zde nezapracovala náhoda, nýbrž cílevědomá lidská ruka. Podle Richardse odpovídají ploutve a všechny tělesné proporce přesně anatomickým zvláštnostem místního druhu žraloků. Při kartografickém zpracování „žraloci vyvýšeniny“ bylo ostatně nápadné, že ocasní ploutev byla orientována přesně pravoúhle podle světových stran – podobně jako pyramidy v Gize nebo prehistorické megalitické chrámy. Podmořské nálezy mají jednu nespornou výhodu: lze je poměrně přesně datovat. Vznikly před koncem poslední doby ledové a po zaplavení tehdejšího pásu pobřežní pevniny. Podle názoru geologů a oceánologů k tomu došlo asi před 10 000-12 000 lety -tedy přesně v době, kterou Platon udává jako období zániku Atlantidy. Existovala tedy nějaká souvislost mezi koncem doby ledové a katastrofou, která postihla Atlantidu? Hledá ji především sovětský vědec dr. Vladimír Ščerbakov, v jehož práci o Atlantidě, publikované v únoru 1991 v jednom společně připraveném americko-sovětském vědeckém sborníku, se dočítáme: „Je-li třeba, jak to alespoň napovídají Platonovy údaje, hledat Atlantidu v Atlantském oceánu, narazíme tu na ohromující klíč, jímž je Golfský proud. To je velký teplý oceánský proud, který ovlivňuje klima v celé Evropě. Před mnoha tisíciletími však tento proud nesměřoval severovýchodním směrem, tedy do Skandinávie, nýbrž končil kdesi poblíž Gibraltaru. V této době — totiž v epoše velké doby ledové – byla celá severní Evropa pokryta ledovci. Co však změnilo směr Golfského proudu? Bylo to zmizení nějaké překážky? Ostrova Atlantis? Pokud by to byla pravda, mohl by teplý proud potopením ostrova nerušené pokračovat severním směrem a pod jeho mohutným teplým dechem by roztály ledovce. Přesně tak se to nejspíš stalo. Souhlasí tyto údaje? Nepochybně. Po celé Zemi docházelo k silným sopečným erupcím, byla to doba masového úhynu mamutů a dalších zvířecích druhů; prostě a jednoduše počátek rapidního ústupu ledovců. Hladina vodstev celosvětově stoupla o bezmála 200 metrů. To všechno jsou články jednoho řetězce. A to všechno se stalo před 11 000 až 12 000 lety. Příčinou univerzální katastrofy podobného rozměru byl možná náraz gigantického meteoritu na Zemi.“ Po důkladné analýze všech geologických, klimatických, meteorologických a geografických okolností dospěl rakouský inženýr Otto H. Muck ke stejnému závěru. Podle jeho domněnky se Atlantis nacházela v oblasti Středoatlantského hřbetu, u Azorských ostrovů. Rovněž on chápe Atlantidu jako překážku volného plynutí Golfského proudu. Tím by bylo vysvětleno její mírné podnebí, které — společně s úrodnou sopečnou půdou atlantského ostrova — zajišťovalo rajskou úrodnost této říše. Podle Muckových propočtů došlo k zániku Atlantidy 5. června 8498 př. n. 1. Trojnásobná konjunkce Slunce, Venuše, Země a Měsíce — všechny tyto planety byly uvedeného dne vyrovnány do přímky — znamenala takovou koncentraci přitažlivých sil, která silně ovlivnila dráhu takzvaného asteroidu Apollon, domnívá se Muck. Jiní badatelé datují zánik ostrovního kontinentu o tisíc let později. Po geologických průzkumech mořského dna v centrální oblasti Atlantiku je tato teze velmi pravděpodobná. Během výzkumného projektu, realizovaného v letech 1973-74 univerzitou v Halifaxu, byly ve Středoatlantském hřbetu provedeny vrtné zkoušky a analyzovány odebrané vzorky. Přitom se zjistilo, že horninová formace, nacházející se nyní 800 metrů hluboko, musela kdysi ležet nad mořskou hladinou. Švédští badatelé R. Malaise a P. Kolbe dospěli už roku 1956 k obzvlášť zajímavému objevu. Podařilo se jim totiž na Atlantském hřbetu v hloubce 3 700 metrů identifikovat relikty křemenitých řas, které se nepochybně vyskytovaly před 10 000-12 000 lety ve sladkovodních jezerech. Roku 1898 se severně od Azorských ostrovů prováděly opravy 750 km trans atlantského kabelu. Při pátrání po místě poruchy se ukázalo, že mořské dno v této oblasti je tvořeno údolími, horskými vrcholy a rozeklanými skalami. Ze vzorků hornin, odebraných v hloubce 3 100 metrů, se vyklubal tachylyt — přírodní bazaltové sklo. Tachylyt však vzniká výhradně působením atmosférického tlaku, což je jev možný pouze nad mořskou hladinou. Kromě toho se láva rozkládá až po 15 000 letech, takže Středoatlantský hřbet musel být v této době ještě pevninskou masou. Tuto teorii plně potvrdila roku 1977 sovětská expedice, která severně od Azorských ostrovů odebrala z hloubky větší než 2 000 metrů vzorky horniny, které vznikly asi před 17 000 lety pod atmosférickým tlakem – tedy na zemském povrchu. Už Platon věděl, že původ atlantské katastrofy spočíval v jedné z mnoha drastických proměn Země, které neustále ovlivňují vzestup i zánik celých civilizací. Tento filozof napsal: „Lidstvo bylo a bude mnohokrát a rozmanitým způsobem zničeno. Nejvýznamnějšími příčinami zkázy jsou oheň a voda, jiné, menší katastrofy, jsou způsobeny tisíci jiných náhod, po nichž se lidstvo do jisté míry znovu vrací do doby svého mládí, aniž by co tušilo o tom, co bývalo za starých dob.“ Tento cyklický model evoluce nenacházíme jen u Platona, ale i v kosmologiích všech vyspělých kultur, ať už to jsou Mayové, Aztékové nebo staří Indové. Například bráhmanský letopočet je rozdělen do cyklů, které jsou samy o sobě delší než stáří kosmu, odhadované moderními kosmology. Jeden takový cyklus neboli máhá-júga zahrnuje 4 320 000 let a je rozčleněn na čtyři evoluční stupně čili júgy: kríty-júgy, tréty-júgy, dvápara-júgy a kálí-júgy (což odpovídá zlatému, stříbrnému, bronzovému a železnému věku starých Řeků). Do „temné éry“ bohyně smrti Kálí vstoupil náš svět v roce 3102 př. n. 1. Doba panování jednoho manúa neboli světového učitele čítá 71 máhá-júg čili 306 720 000 let. Čtrnáct period manúů, to znamená 4 294 080 000 let plus ranní a večerní červánky každého manúa navíc, tedy dalších 25 920 000 let, odpovídá jednomu Bráh-movu dni či po přepočtu našim 4 320 000 000 dnům. Bráhmova noc je stejně dlouhá a 360 těchto „Bráhmových dní a nocí“ dává dohromady „Bráhmův rok“ neboli 3 110 400 000 000 let. A konečně sto těchto let je Bráhmův život — životní fáze našeho vesmíru, který umírá s Bráhmou a znovu se rodí do nového megacyklu, tedy do 3 110 400 000 000 000 let. Jen pro srovnání: Podle dnešních kosmologických představ se poslední „prvotní třesk“ uskutečnil přibližně před dvaceti miliardami let. Indové nás učí úctě k věčnosti! Vláda posledního manúa začala asi před 18,5 milionem let a podle bráhmanské tradice je to druhý manu. Panování prvního manúa na Zemi -a tudíž věk lidí – začal tedy před (nepředstavitelnými) 325 miliony let! I Kniha Dzyanova, prastará kronika lidstva, vychází z této chronologie. Helena Petrovna Blavatská se v Tajném učení pokusila uvést tyto chronologické údaje do souladu s našimi přírodovědeckými poznatky. Protivníci Tajného učení se dopouštějí základní chyby: vykládají text Blavatské příliš doslova a diskvalifikují celek na okultní blábol, místo aby Tajné učení chápali jako nesmírně důkladně propracovaný symbolický jazyk „zasvěcenců“. Podle Tajného učení vypadá vývoj lidstva takto: „Nejprve se na tuto Zemi dostavily Samoexistence… Z nich vzešla První rasa, Samorození, jako astrální stíny svých předků… Z První rasy vzešla rasa Druhá, takzvaní V potu zrození a bez kostí… obdaření původní jiskrou, zárodkem inteligence… Z nich vzešla Třetí rasa, Kořenová, ,Dvoutvářnf nebo .Domorodí'“ — raná forma lidstva. V Knize Dzyanově jsou označeni jako „Mocní, Silní s kostmi, Pánové moudrosti“. Stvořili „Syny vůle a jógy… svaté otce“. O nich se z Tajného učení dovídáme, že žili v době dinosaurů. K lezoucím tvorům „se připojili draci hloubek a létající sarpové. Tvorové lezoucí po zemi byli obdařeni perutěmi. A živočichové s dlouhými krky ve vodě se stali předky ptáků.“ To vcelku odpovídá evoluční teorii, protože ptáci se podle všeho skutečně vyvinuli z říčních živočichů.\nKromě toho se Kniha Dzyanova zmiňuje o „rase hrbatých, rudou srstí zarostlých netvorů“, kteří „chodí po čtyřech. (Je to) němá rasa, neznající stud.“ Byli to raní hominidové? Tato rasa žila na kontinentě Lemurie, spojujícím východní Afriku s Indií a Austrálií. Jen málo kmenů Třetí rasy přežilo zánik lemurijského kontinentu a geologického středověku Země. Když před 18,5 milionem let sestoupili na „bílý ostrov“ uprostřed moře, jež se mezitím proměnil v poušť Gobi, „Synové moudrosti“, „Vládci plamene“, vzešla ze Třetí rasy rasa Čtvrtá. Ta osídlila Atlantidu. Její příslušníci „budovali velká města, která zdobili vzácnými nerosty a kovy. Z vyvřelé lávy, bílé horniny a černého kamene vytvořili obrazy sebe sama, podle své velikosti a formy, a jali se uctívat sebe“, je uvedeno v Knize Dzyanově.\nK tomu Helena P. Blavatská dodává: „Do této doby je třeba zařadit národy, jež se označují jako nejstarší na světě — Sumery, Chaldejce a Féničany. Tyto národy byly ovládány božskými dynastiemi a králi, jejichž tělesný vzhled se podobal lidskému. Tito tvorové však přišli ze světů, jež byly mnohem rozvinutější než naše planeta.“ K příslušníkům „sedmé podrasy“ patřili Tmoahalové, Tlavatliové a Toltékové jako praotcové rudých ras; Turanové, Prasemité, Akkadci a Mongolové patřili k rase žluté a hnědé. Podle Tajného učení došlo k zániku Atlantidy roku 9564 př. n. 1.: „Objevily se první obrovské vlny. Pohltily sedm velkých ostrovů. Všichni svatí byli zachráněni, všichni nesvatí zničeni… Přežilo jenom málo lidí — několik žlutých, několik hnědých a černých a několik rudých lidí… Pátá rasa, pocházející ze svatého kmene, zůstala zachována; ovládli ji první božští králové… Hadi, kteří opět sestoupili z nebes, uzavřeli mír s Pátou rasou, učili ji a vyučovali v moudrosti.“ „Synové moudrosti“? Nejde zde o obyvatele Adamovy záhadné páté planety – o Anunnakie, jak je nazývali Sumerové? Nebyli to „oni, kdož sestoupili z nebes na Zemi“? Podle prastarých pověstí údajně ovlivnili na dlouhé věky evoluci lidstva. Existuje jeden klíč k událostem pozemské minulosti – stavební dílo, které spojuje Zemi s Marsem a zaniklou pátou planetou Anunnakiů: pyramida. Planetu Zemi totiž obepíná pás pyramid. V pradávných dobách byly pyramidy nezřídka astronomicky orientovaným ústředním bodem velkolepě zakládaných měst.\nV centrální oblasti Mexika se rozkládalo město, které Aztékové později nazvali Teotihuacan – „místo, kde přebývají bohové“. Před 2 100 lety byla džungle vyždařena, aby mohlo být toto město postaveno podle plánů z „rýsovacího prkna“. Bylo vytvořeno jako moderní New York, mělo 45 metrů široké bulváry, které se protínaly v pravém úhlu, a úřední budovy a obytné domy pro dvěstě tisíc lidí. K tomu je třeba připočítat panská sídla o rozloze 2 000 čtverečních kilometrů. Byly zde obchody s lahůdkami, v nichž bylo možné koupit krocany, kachny, tykve, avokádo a mnohé další zboží. Stavebních pozemků bylo více než dost, a proto nebylo třeba stavět výškové budovy. Nejvyšší stavba dosáhla 63 metrů. Stavaři se činili 850 let, než toto město v nadmořské výšce 2 400 metrů vybudovali. Avšak jen co bylo dostavěno, zmizelo opět v nepřehledné džungli dějin. Badatelům se teprve nedávno podařilo rozluštit záhadu tohoto tajuplného místa. Francouzská etnoložka Laurette Sejourneová objevila, že tato metropole, postavená 40 kilometrů severně od dnešního Mexico City, byla svého času zbudována k poctě boha Quetzalcoatla – „opeřeného hada“. Na pyramidě přímo v centru města se nacházelo 365 soch této bytosti, tvořené ptáky a hady – každému dni příslušela jiná socha. Tento bůh ztělesňoval jitřenku i večernici. Byl strážcem veškerého vědění mezi nebem a zemí. Jak se mezitím podařilo zjistit, celé město bylo vlastně jedno obrovské planetárium. S výjimkou Sluneční pyramidy v centru města jsou všechny stavby orientovány západovýchodním směrem. Pouze zmíněná pyramida, postavená na ploše o rozměrech 220 x 225 metrů, se od této osy odchyluje o 17 stupňů. Tím ovšem přesně zaměřuje oba body, kde slunce vychází a zapadá při průchodu zenitem. Sluneční pyramida je jako stavební dílo opravdu mistrovským výkonem. Dennodenně po celých třicet let muselo 3 000 lidí vršit miliony cihel do výšky 63 metrů, omítat je maltou a nakonec vše barevně pomalovat. Od pyramidy vycházela nádherná ulice ke čtvercovému kultovnímu centru o délce strany 400 metrů, s menšími pyramidami v jednotlivých rozích. Vedle skvostně zdobeného chrámu stály domy knězi. Ti v prvé řadě organizovali procesí k poctě „opeřeného hada“, jichž se zúčastňovaly úctyhodné počty poutníků. Přespolní účastníci měli k dispozici pohodlné hotely, jejichž všechny pokoje byly standardně vybaveny tekoucí vodou. Tento vysoký životní standard byl všeobecně rozšířený. Napojeny na kanalizaci byly nejen byty, ale i řemeslnické dílny tkalců, hrnčířů, brusičů diamantů, sochařů, barvířů nebo výrobců nástrojů. Žádné polorozpadlé domy ve městě neexistovaly. Profesor René Milion z univerzity v Rochesteru zjistil, že pod každým dosud vykopaným obytným sídlem se nacházejí zbytky předchozích staveb. Každých 52 let byly obytné domy strženy a znovu postaveny. Ve Střední Americe dříve tento časový úsek odpovídal jednomu století. Další senzační nález je možné odvodit z tehdy používané míry, teotihuacanského metru (1,059 m). Když americký archeolog Hugh Harleston změřil všechny vykopané stavby, vložil veškeré získané údaje do počítače. K jeho údivu se ukázalo, že nejdůležitější budovy města jsou směrem od městského centra postaveny tak, že naprosto přesně označují vzdálenost Země od ostatních planet našeho slunečního systému. Někdejší architekti tedy naplánovali a postavili toto město jako kamenný model sluneční soustavy. Avšak nejen to — znali i planety, které jsme my sami objevili teprve „nedávno“. Uran byl objeven roku 1781, Neptun 1846 a malý Pluto teprve před 69 lety, tedy roku 1930. Neprůhledný závoj historie skrývá odpověď na otázku, proč 200 000 obyvatel najednou opustilo své město a zdánlivě beze stopy zmizelo. Nenašly se dosud žádné indicie válečných událostí nebo stopy po nakažlivé chorobě, které by podobný jev mohly vyvolat. Vykopávky pokračují. Badatelé musí zvládnout ještě devět desetin svého úkolu. Kdo ví, jaké objevy na ně ještě čekají. [Autor : Slavko]\n19 března, 2006 / Historie / Štítky: Historie


Naøídili mezi tím na reformací komisaøe, jezuity a mnichy, pøidav¹e nìkterého z pánù aneb rytíøù, kteøí by po krajích, po mìstech, po vsech jezdíce, kacíøství oduèovali, øímské nábo¾enství schvalovali. i uvozovali a ku pøestupování lid pøednìj¹í cti a pøíznì slibováním namlouvali, obecní pak lid pøíkladem jejich mámili aneb hrozením k tému¾ donucovali.\nPotom pak, kdy¾ ji¾ na Pra¾anech a za tìmi i na pánech a rytíøstvu ¹tìstí ko¹tovati chtìli, vydáni jsou mandátové vypovídací a naøízení nad reformací nábo¾enství za plnomocné komisaøe (léta 1627.) arcibiskup pra¾ský kardinál z Harrachu, opat strahovský, Jaroslav Boøita hrabì z Martinic, jinak Smeèanský, Fridrich z Talmberka a Kri¹tof Vratislav z Mitrovic. Tìm správcùm ta loï veøejného od víry odpadání v království na¹em byla poruèena, èeho¾ v¹ak oni (na radu Smeèanského) pøijíti na se nechtìli, leè s výminkou dokonalé moci, aby cokoli oni proti komu koli usoudí a vyøknou, toho ani císaø mìniti nemohl, ani ¾ádný k císaøi apellovati práva nemìl. Tak místo senátu inquisicí ¹panìlská, tento reformátorù nejvy¹¹í soud, Èechùm vìrným na hlavu jest vsazen.\nOd tìch, kdo z zemì vyjeti chtìli, svìdectví ¾ádati museli, byv¹e prvé rozliènými namlouváními a osvìdèováními, jezuitskými poku¹eními, a¾ i ¹acuòky nazbyt utrápeni. Bránil-li se kdo svìdomím, a ¾e nábo¾enství, kterému se neuèil, nerozumí, tázán býval, chtìl-li by se aspoò uèiti? Povolil-li kdo, tomu aneb sami termin jmenovali, aneb aby sobì sám termin vzal, dopou¹tìli. Ale takový termin kdokoli pøijal, ji¾ po nìm bylo. Nebo hned mu knìze dali, který¾ ho ka¾dodennì nav¹tìvaval a trápil. Mnozí jen tím úmyslem, aby své vìci lépe uspoøádati mohli termin pøijav¹e na krátký èas, veliké na se svalili tì¾kosti. Nebo kdy¾ se termin pøiblí¾il a oni ¾e v svìdomí svém nic jiného ne¾ co prvé najíti nemohou, mluvili, tedy nová podnikali, jako¾to z Jeho císaøské Milosti posmìchy sobì strojící, nebezpeèenství. Ale o tom, jak ti milí reformátorové sobì postupovali, ní¾e na svém místì se pøipomene.\nzpìt na obsah Dal¹í: Jak zacházeli s knì¾ími, a jaká proti nim po místech od vojákù provozována ukrutnost.


Electrolux Grily české návody\nNa této stránce naleznete české návody pro spotřebiče Electrolux Grily . Máme pro vás k dispozici 2372 návodů od Electrolux. Pro rychlejší hledání můžete využít výhledávání v pravé části obrazovky.\nAutomatické pračky (397)\nmyčky nádobí (408)\nPečící trouby (256)\nGril Electrolux EHB 334 X Domino nerez\nSháníte český návod k výrobku Gril Electrolux EHB 334 X Domino nerez? Gril Electrolux EHB 334 X Domino nerez – český návod Předtím, než uvedete svůj nový spotřebič Gril Electrolux EHB 334 X Domino nerez do provozu, pročtěte si pozorně český návod k použití,...\nGril Electrolux EHB 338 X nerez\nSháníte český návod k výrobku Gril Electrolux EHB 338 X nerez? Gril Electrolux EHB 338 X nerez – český návod Předtím, než uvedete svůj nový spotřebič Gril Electrolux EHB 338 X nerez do provozu, pročtěte si pozorně český návod k použití, abyste předešli zbytečným...\nGril Electrolux EHB 337 X Domino nerez\nSháníte český návod k výrobku Gril Electrolux EHB 337 X Domino nerez? Gril Electrolux EHB 337 X Domino nerez – český návod Předtím, než uvedete svůj nový spotřebič Gril Electrolux EHB 337 X Domino nerez do provozu, pročtěte si pozorně český návod k použití,...


Rozchod bolí, a to i tehdy, kdybyste jej sami iniciovali a chtěli. Mnoho lidí se rozchodu bojí tak, že raději zůstávají ve vztahu, který jim je vlastně naprosto cizí, jen aby nebyli sami a nemuseli podstoupit trauma spojené s takovým koncem. Je pravdou, že s odstupem času tohle vidí každý jinak – ale odhodlat se k podobnému kroku chvíli trvá. A rozhodně není namístě pouštět se do dalších dobrodružství…\nOpustit někoho je opravdu těžké – proč vlastně?\nJe to prostě v hlavě, každý má nějakou vizi, jak by měl partner vyhlížet, jak se chovat a tak podobně. Nicméně hlava má úplně jiný pohled na svět než srdce, protože emoce se nastavují v šedé kůře mozkové. Stačí, aby zhruba ze tří čtvrtin partnerovo nastavení odpovídalo vaším představám a už je ruka v rukávě.\nVětšina lidí nesnáší změny, i kdyby byly v dlouhodobém horizontu spíš k lepšímu. Je to prostě zásah do něčeho, co je už zažité, a právě možná z tohoto důvodu si partnery mnohdy idealizujeme, stejně tak partnerský vztah jako celek. Jak spolu vlastně žili rodiče nebo prarodiče? Jste z úplné rodiny, spokojených rodinných poměrů? Možná právě tady odstartoval proces tvorby modelu, který máte uhnízděný v hlavě. Zkuste porovnat vztah svých rodičů a ten váš, uvidíte, že se v mnoha bodech překrývají. Máte je totiž odmala jako takový první a jediný příklad, na tom přece není nic zvláštního.\nProč nezačínat vztah s partnerem, co je chvíli po rozchodu?\nMá ještě ne tak docela dořešený vztah, ale už by se překotně hrnul do dalšího? To není úplně nejlepší vizitka a určitě byste neměli také hned kývnout. Na co byste si měli dát pozor? Jsou to třeba velmi nevyvážené emoce, protože pokud ještě rozchod úplně nevstřebal, může to s ním být jako při sledování aprílového počasí. Možná jen nechce být sám, ale bere situaci od špatného konce, kupí se problémy a zamilovanost je pak hodně zvláštní – nebudete zamilovaní do člověka, ale spíš do jeho nynější pózy.\nMožná jde jen o jeho potřeby, protože nechce být sám a cítit se opuštěný. Lepší je mít u sebe někoho, o koho se může opřít (ale naopak to už bude trochu složitější). Do doby, než si v sobě uzavře minulý vztah, bude pořád v říši vzpomínek – a ptát se sám sebe, jestli dříve bylo lépe nebo je to teď zajímavější s vámi. Neustále na vážkách, nebudete tím jediným partnerem, ale spíš alternativou. Co kdyby se ještě nedořešený vztah z dřívějška povedlo obnovit? Pak vám zbydou jen oči pro pláč. Co kdyby se po nějaké době vrátil, zvláště pokud má stále aktuální profil na online seznamce a vlastně přesně neví, co bude dál?\nOba dva musí být připraveni na nový vztah\nBolest po rozchodu je pryč, smutnění po dřívějším partnerovi také. Pak je konečně ta pravá chvíle začít něco nového! Oba musíte být připravení, jinak nemá cenu vstupovat společně do stejné řeky. Každý minulý vztah musí být pevně uzavřen, jako když zamknete místnost v penzionu, o níž víte, že už do ní nepůjdete – odevzdáte klíč a jdete si každý svou cestou. Teprve potom je možné myslet na nějakou další lásku. Proč vlastně?\nMinulost ovlivňuje přítomnost a pak i budoucnost. Mohli byste pak být v neřešitelném kruhu.\nVolba a její svoboda – jsou samozřejmě na vaší straně. Ale budete se pak cítit komfortně?\nVztah započatý ihned po rozchodu nemá perspektivu, aby vůbec vydržel. Zřejmě budete mít za pár týdnů oči pro pláč a začnete si říkat, co jste vlastně udělali špatně? Zamyslete se…


Verze z 23. 8. 2012, 18:52\nOdebráno 147 bajtů , před 8 lety\nVerze z 8. 8. 2012, 09:18 (editovat)\nm (r2.5.4) (Robot: Upravuji el:Δημήτριος Β΄ Παλαιολόγος)\nVerze z 23. 8. 2012, 18:52 (editovat) (zrušit editaci)\n'''Demetrios II. Palailogos''' Demetrios se narodil roku 1407 jako devátý z deseti dětí ([[Manuel II.|Manuela II.1407]] a jeho manželky Heleny Srbské. Jeho nejvýznamnějšími bratry byli císaři- [[Jan VIII. Palaiologos]] a [[Konstantin XI. Palaiologos1470]].) Bylbyl guvernéremguvernér ostrova Lémnos (1422-1440), Mesembrie (1440-1451) a Selymbrie (1448-1451) a despotou Morejským (1449-1460).\nDemetriosNarodil bylse nevalnéjako povahydevátý z deseti dětí [[Manuel II.|Manuela II.]] a jeho manželky Heleny Srbské. Byl nevalné povahy - nepokojný, ctižádostivý a bez skrupulí. Považoval se za bojovníka za řeckou víru proti latinizujcím tendencím svého bratra Jana, kterého doprovázel na [[koncil]] ve [[Florencie|Florencii]].\nZa svého života se dostával často do sporu se svou rodinou. V mládí požadoval [[Morejský despotát]], avšak jeho otec Manuel ho roku [] jmenoval guvernérem na ostrově Lémnos. Ambiciozní Demetrios se s tím však nespokojil a utekl roku [] na dvůr [[seznam uherských králůUhersko|uherského krále]] [[Zikmund Lucemburský|Zikmunda Lucemburského]]. Zde pobýval až do roku [], kdy se po smrti otce Manuela vrátil na své panství na Lemnosu. JakV již bylo výše zmíněno, rokuroce [] se spolu s bratrem Janem účastnil jednání koncilu ve Florencii. Zpět do Byzance se vrátil roku [], avšak bez souhlasu Jana, který když seho roku [] vrátilpo domů,návratě hodomů zbavil Lémnu. Místo Lémnu ho Jan jmenoval guvernérem [[Mesembrie]].\nUražený Demetrios se roku [] pokusil s pomocí [[Osmanská říše|Osmanských Turků]] dobýt [[Konstantinopol]]. To se mu však naštěstí nepodařilo díky včasnému příchodu Konstantina XI., který s posilami pomohl svému bratru Janovi Demetria porazit. Po smrti bratra Jana pospíchal Demetrios ze svého panství v Selymbrii ohlásit své nároky na trůn. Jeho snahy však překazila císařovna Helena, která se zasadila o to, že na trůn musí nastoupit její nejstarší žijící syn Konstantin.\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/wiki/Speciální:Mobilní_rozdíl/8936435“


Máte rádi animované filmy pro celou rodinu? Pokud ano, tak jste našli ten pravý film. Jde již o druhé pokračování úspěšného animované filmu o autech. Jeho režisérem je Brian Fee a o hudební doprovod se postaral Randy Newman. Hlavním hrdinům propůjčili své hlasy Owen Wilson nebo Larry The Cable Guy a mnoho dalších. Na velkých plátnech uvidíte tento snímek poprvé v polovině června, tedy 15. 6. 2017.\nFilm nás zavede za legendární závodním autem Bleskem McQueenem, který zjišťuje, že ho nová série závodních aut může poslat mimo závodní dráhu. K novému úspěchu mu může pomoci pouze automechanička Cruz Ramirezová, která však pomýšlí na vítězství a o inspiraci od Doktora Hudsona Horneta. Podaří se číslu 95 opět vyhrát zlatý píst a dokázat, že není ještě starý?


Školní mléko ve hře – KIS Ústecký kraj\nŠkolní mléko ve hře\nS obratem nového ministra zemědělství Jakuba Šebesty ve vztahu ke školnímu mléku, které chce znovu zavést se státní podporou do škol, se rád podělím o nedávnou příhodu. Velmi úzce totiž souvisí právě se školním mlékem.\nZačátkem března tohoto roku se na mne obrátil nejmenovaný úředník Evropské komise se žádostí o kontakt na nějaké dvě základní školy v Praze. Obrátil se na mne, protože jsem za prvé Čech a za druhé protože mám v Bruselu v nevládní agrární organizaci COPA/COGECA, kde pracuji, na starosti sektor mléka. Na Evropské komisi je totiž napadlo, že by komisařka Mariann Fischerová Boelová mohla při příležitosti své návštěvy v Praze, kde se měla zúčastnit konference o kvalitě potravin (v tento den se zároveň konala i mezinárodní zemědělská demonstrace v Praze), návštěvou dvou škol za účasti tisku propagovat program Školní mléko. Eurokomisařka ho propaguje, kdykoli je v zahraničí od počátku tohoto roku. Bylo to například v Belgii, na Kypru, ve Francii při příležitosti zemědělské výstavy v Paříži. Oficiální propagační kampaň Evropské komise podporuje mediálně i COPA/COGECA na svých stránkách. Kampaň má název Drink it up.\nNež jsem stačil za dva dny kontakty na dvě pražské školy najít, dotyčný úředník mi zavolal zpět. Prý, že návštěvu škol musí z politických důvodů zrušit, protože se dozvěděli, že naše vláda a ministr nemá zájem na využití programu Školní mléko v České republice. Kdyby došlo k propagaci programu komisařkou v Praze, shodila by tím ministra zemědělství předsedajícího evropské Radě ministrů na půl roku. Vlastně by tak i upozornila na špatnou reklamu evropského programu u nás. Takže nakonec se plánovaná akce zrušila. Jednoduše se na poslední chvíli našla jiná škola a o mléce se nehovořilo.\nJe nutné podotknout, že program Školní mléko je dobrovolný (Evropa nikoho nenutí) a národními vládami kofinancovaný program. A když ho zavádějí do praxe ve všech zemích EU, tak jsou přesvědčeni, že je to dobrá investice. Jde o investici do zdraví dětí a zavedení dobrých návyků.\nkandidát Strany důstojného života (14) na europoslance, podporovaný AK ČR jako odborník na zemědělství


Výrobce etiket labelprint24.com | Labelprint 24\n/ Výrobce etiket labelprint24.com\nmožná jste jen jeden klik od toho, abyste objednali Vaše první etikety u labelprint24 a rádi byste se před tím dozvěděli více o naší firmě. Na této stránce Vás nechceme přemlouvat, abyste objednali právě u nás, ale můžeme Vám tu prezentovat několik skutečností, které Vám s rozhodnutím o koupi mohou pomoci.\nNáš okruh zákazníků se neustále rozrůstá.\nBěhem toho, co čtete tyto řádky, opouští opět tisíce etiket naše moderní digitální tiskárny. Logistický tým v současné době zasílá balíčky čerstvě potištěných zabalených produktů více než 2000 stávajícím zákazníkům. Naše etikety, bookletové a sendvičové etikety se dostávají napříč Evropou na adresy malých, středních i velkých podniků ze všech průmyslových odvětví, od kosmetiky k chemickému průmyslu, od plnění nápojů až po obaly ekologických výrobků v Bio kvalitě. A tento okruh zákazníků se v posledních letech ještě zvětšil.\nNa čem stojí naše podnikání?\nJako prodejci v internetovém prostředí stojíme za obchodním modelem, kde jsou online nabízeny vysoce kvalitní etikety, příslušenství k etiketám a další výrobky pro balení za skvělé ceny. Vyrábíme skoro všechny výrobky sami. Přednosti pro naše zákazníky jsou zjevné:\nEtikety a tiskoviny ve vysoké kvalitě za nejnižší cenu\nTransparentní a okamžitý výpočet bez dalších skrytých nákladů\nOtevírací doba 24 hodin denně a zaslání zdarma\nBezpečný a snadný nákup\nMožnost zhotovit etikety bez rizika přenosu částic mezi obalem a obsahem pro choulostivé potraviny a léčiva\nNaše motto “Tiskneme budoucnost” představuje konzistentní zavádění digitálních technologií od objednání přes výrobu až po další zpracování.\nZde spatřujeme také následující výhody pro zákazníky:\nSnížení nákladů na jednu etiketu\nUnikátní způsoby personalizace\nŽádný odpad a rychlejší zpracování zakázek\nVedení a zaměstnanci v labelprint24 jsou vysoce kvalifikovaným a motivovaným týmem specialistů zaměřený na potřeby zákazníka. V našem blogu se dozvíte více o tom, jací lidé u nás mačkají tlačítka a jaká motivace žene naše specialisty na etikety. Přesvědčily Vás naše argumenty? Pak jsem rád, že Vás mohu uvítat jako nového zákazníka na labelprint24.\nVáš Stefan Harder Partnerské weby\nSídlo firmy Weingarten


Citroen Xantia 1,9td 66kw na díly nebo na opravu - Svitavy - Bazoš.cz\nHlavní stránka > Auto > Citroën > Inzerát č. 105406831\nCitroen Xantia 1,9td 66kw na díly nebo na opravu\nProdám Citroen Xantia 1,9td 66 kw, r.v.:1996, najeto pouze 160xxx!!!!!\nVozidlo komplet bez koroze, je to po servisu výměna čepů, brzd, nová spojka, dofoukaná hydraulika. Výbava 2x el. okna, centrál na d.o., klimatizace (funkční). STK skončila 5/2019, ale bez problému by prošla další. Teď závada jsou skočené rozvody z důvodu že spadl pomocný řemen do rozvodů. A na vozidle chybý vstřikovací čerpadlo. K vozidlu za 2500,- mohu přidat komplet nastrojený motor včetně převodovky. Na ceně se dá domluvit není pevná! A le po telefonu nesmlouvám.\n679 21 313 x\n394 70 179 x\n783 24 548 x


Epilog - Littera scripta manet\nPovídka je u konce, tak nezbývá než poděkovat Elze a Claire - betám, které na povídce vystřídaly a staraly se o správnost mnou napsaného. Samozřejmě také děkuji komentujícím čtenářům, kteří vydrželi až do konce a ještě si našli nějaký ten čas na přidání názoru. Díky!\nHermiona získala v Austrálii titul Mistr lektvarů a společně se Severusem a dětmi se vrátili zpět do Anglie. Severus se rozhodl změnit povolání - začal přednášet na anglické univerzitě, kde dříve studovala Hermiona. Tvrdil, že ho to nestojí tolik sil, protože zde přítomné tupé hlavy nejsou tak tupé jako v Bradavicích. Hermiona, ač zavalena mnoha lukrativními nabídkami, přijala místo po svém příteli - stala se profesorkou lektvarů v Bradavicích. Krátce na to ji Severus po druhé požádal o ruku. Tentokrát neměla důvod odmítnout. Od té doby zdobil její ruku jednoduchý prsten s modrým kamenem, který patřil Severusově matce a do své smrti ho nosila také Anna.\nAčkoliv původně neplánovali mít další děti - Hermiona dvojčata přijala za svá a necítila potřebu mít vlastní potomky - po třech letech manželství přesto náhle otěhotněla, čímž dala Severusovi důvod posmívat se mudlovské antikoncepci. Ten ve snaze přesvědčit ženu o svých lektvarových dovednostech začal pravidelně připravovat podle jeho slov stoprocentně účinný antikoncepční lektvar.\n„Mathyasi? Kam tak letíš?" křikla Hermiona na mladíka, který kolem ní proběhl jako žíznivá čára a jen něco zamumlal předtím, než se za ním zabouchly vchodové dveře.\n„Náš Matýsek má randez-vouz," zapitvořila se Sophie, která líně scházela ze schodů do přízemí.\n„Rande?" ozval se zpoza novin Severus a tisk sklonil, aby mohl pohlédnout na dceru.\n„Na mě se nedívej, já ho nemám," pokrčila jeho dcera rameny a kousla do jablka.\n„Vždyť je vám teprve šestnáct!"\n„Ano, miláčku, je jim už šestnáct, můžou randit, jak je jim libo," usmála se na něj sladce manželka a s dcerou si plácla na znamení jejich malého vítězství.\nSeverus něco nesouhlasně zamumlal a raději se schoval zase za noviny. Věděl, že když jsou jeho ženy v přesile, nedávají mu moc šancí na argumentaci.\n„Ale co mě trápí víc, je to, že Mathyas mi slíbil, že vyzvedne Thomase ze školky," postěžovala si Hermiona.\n„Klid, mami, já pro bráchu dojdu," usmála se Sophie na Hermionu a oblékla si kabát.\n„Alespoň jedno moje dítě je rozumné, díky, Sofi," mrkla na dívku. Ta jí oplatila stejně a zmizela venku, stejně jako její bratr.\n„Když je naše domácnost tak náhle prázdná," přikradl se k ní zezadu manžel, a pokračoval, „napadlo mě, že bychom toho měli využít a užít si," zapředl jí do ucha, pažemi ji zezadu objal a přitáhl k sobě.\nVymanila se z jeho sevření a otočila se na něj.\n„Severusi, obávám se, že ty si budeš od teď užívat spánku v obýváku na gauči," zapředla sladce s nevinným úsměvem.\nZamračil se. „A smím vědět proč?" ohradil se. Nebyl si vědom žádného svého prohřešku. Letos si vzpomněl na všechna výročí, svátky i narozeniny.\n„Protože," prsty přejela přes knoflíkovou légu jeho košile, „tvé zdivočelé spermie zase úřadovaly," dokončila a přejela i přes poklopec jeho kalhot.\nChvíli mu trvalo, než si spojil její šifru v konečnou informaci. Nedůvěřivě na ni hleděl. „Nemůžeš být těhotná," řekl samolibě. „Ne, pokud správně užíváš lektvar, který ti připravuji. Jsem mistr lektvarů, nezapomínej, ne nějaký mastičkář."\n„Takže ty mi jednoduše nevěříš?" podivila se, ale úsměv na její tváři nemizel. Kdyby si toho všiml, možná by přibrzdil své argumenty, protože by pochopil, že má jeho žena v rukávu ukryté nějaké to eso.\n„Ne, myslím si, že ses vrátila k těm svým mudlovským lékům, díky kterým máme Thomase. Můj lektvar je bezchybný."\n„Ano, díky pilulkám máme Thomase, to se stane, je tam sice mizivé procento možného otěhotnění, ale je tam, zatímco ty jsi sliboval stoprocentní účinnost," připomněla mu. „A když jsme u těch jmen, můžeš vybírat další, miláčku, protože díky tvému bezchybnému lektvaru budu následujících osm měsíců chodícím inkubátorem pro dva uličníky. Kdyby to tak chtěla být alespoň děvčata," povzdychla si.\n„Dva?!" vypadlo z něj překvapeně. Tohle tedy nečekal.\n„Jestli mi teď doporučíš, abych šla na potrat nebo redukci, vlastnoručně tě vykastruju, takže važ slova, drahý," usmála se na něj opět sladce.\nKonečně se probral z šoku. „Ne, nic takového říct nechci. Jen jsem trochu vyvedený z míry," přiznal.\n„Věř mi, že to já byla dnes u lékaře taky. A vysvětluj mu, že manžel je lektvarový mistr a není schopný připravit fungující antikoncepční lektvar."\n„Brzdi," ohradil se, „na lektvar to nesváděj, ten byl dobrý."\n„Ano, lektvar je tedy ze hry, v tom případě je logické, že spíš na gauči," teď už ho vysloveně provokovala. Věděl to.\n„Hm, říkáš, že jsi v prvním měsíci? Pokud si dobře vzpomínám, když jsi čekala Thomase, užívali jsme si ještě na začátku osmého. A navíc, není lepší antikoncepce než probíhající těhotenství," zašeptal jí do ucha a něžně pohladil zatím ploché bříško.\nPlácla ho přes ruku. „Z tebe se stal přes noc gynekolog, jak tě tak poslouchám," rozesmála se. „Ale teď vážně, měli bychom si o tom promluvit a zvážit, zda-"\nUmlčel ji prsty přiloženými na její rty. „Hermiono, zcela vážně prohlašuju, že jsem nikdy neplánoval vlastní famfrpálové družstvo sestavené z mých potomků, ale když to přišlo, tak to nechci měnit. Miluju tebe, miluju naše děti a nic se nezmění, pokud jich bude o dva víc, budu je milovat všechny stejně," řekl upřímně.\nHermiona se na něj láskyplně podívala a nechala ho, aby si ji znovu přitáhl do náruče a svou dlaň položil na místo, kde vznikaly nové životy. Položila svou ruku na jeho. „Miluju tě."\nSophie, Mathyas i Thomas byli Moudrým kloboukem zařazeni do Zmijozelu, což jejich otec náležitě zdůrazňuje, kdykoliv k tomu dostane příležitost. Jeho žena se jen blahosklonně usmívá a myslí si své.\nJean a John Grangerovi se rozhodli po dceřině druhém porodu odejít do důchodu a plně si užívat vnoučat.\nRemus a Nymphadora Lupinovi nadále pracují jako bystozoři a vychovávají své dvě děti - Teddyho a Rose. Potom, co Rose zopakovala stejnou scénu s rybím koktejlem, jako dlouho před tím Teddy, si už nikdy akvarijní rybičky nepořídili.\nMinerva McGonagallová každoročně posílá Severusovi dopis s prosbou, zda by po ní nepřevzal ředitelskou funkci. Severus doposud nepocítil chuť na cokoliv, co by mělo citrónovou příchuť, a pravidelně s díky odmítá.\nHermioně se splnil sen a porodila zdravá dvojčata - holčičky. Severus už teď spřádá plány, jak zamezí nápadníkům v jejich dobývání a trénuje na nápadnících starší dcery Sophie. V londýnské čtvrti Belgravie se tak vyskytuje poměrně velké procento chlapců, kteří se snaží maskovat prasečí ocásek a jiné defekty.\n1beruska: Tak konečně docteno a super. Moc dě...\nveldo: Děkuju moc za další povídku na téma...\nTNT: boží HG/SS, dokonalost sama:-)díky ...\nwixie: Beruško, pokud se budeš nudit, urči...\n1beruska: wixi, renculka rovná se beruska (fa...


Valašská bible 1 - Velká léčivá kniha | Centrum digitálních služeb MINO\nCDSM Fotodárky z vlastních fotografií Léčivé knihy Hotové léčivé knihy Hotové léčivé knihy 0,7 l\nFormát 0,7 l\nValašská bible 1 - Velká léčivá kniha\nCena je uvedena za 1 ks při objednání 1 ks formátu 0,7 l\nPrvní vydání knihy knih. Originální Valašská bible. Nesmí chybět ve Vaší knihovně. Má léčivé účinky.\nLahev slivovice, nebo nápoje, dle nabídky (za příplatek)\nDvě originální, ručně vyráběné sklenky (štamprlata)\nHotové léčivé knihy 0,7 l\n1 1 249,00 Kč