zusaf 17. 9. 2015 20:00\nZdravíčko, potřebovala bych se zeptat těch, kteří pobírají dávky hmotné nouze a příspěvek na bydlení nebo těch, co s tím mají zkušenosti. Já se momentálně dohaduju s úřady ohledně výše těchhle dávek, tak mě napadlo se zeptat, jak to máte vy. Prosím, klidně i anonymně, mi jde jen o ty částky, můžete mi napsat výši Vašeho nájmu a kolik peněz pobíráte z příspěvku na bydlení, z doplatku na bydlení a z příspěvku na živobytí? Pokud možno takhle rozepsat, vím, že je to individuální, ale moc mi to pomůže, abych si udělala nějakou představu, moc Vám všem děkuji\nMoník31 17. 9. 2015 22:05\nZatím nepobírám nic, ale ať budu platit jakýkoli nájem, dostanu příspěvek na bydlení vždy jen 5257kč, protože už nějaký malý příjem mám - ID, takže když budu v mínusu, tak smolík. Do hmotné nouze se počítá živobytí - to by mi prý nevyšlo a doplatek na bydlení, to se zatím neví. Zaleží, pokud máš nějaký příjem, pokud ne, je to v podstatě lepší. Na internetu je spousty kalkulaček:\nJohanita 18. 9. 2015 16:44\nMůj příspěvek na bydlení za letošní první kvartál byl 2300 měsíčně, za druhý kvartál 1300 měsíčně. Podpora v nezaměstnanosti mi náležela od ledna do května. K vyšší částce za 1Q došli na základě toho, že na účtu mi za ty tři měsíce přistál nižší příjem (tedy podpora) v únoru a březnu. Nižší částka za 2Q je proto, že byl vyšší příjem (podpora) za všechny tři měsíce + vrácení daně. Hmotná nouze mi nenáleží, protože mám na účtu zůstatek, který úřad vyhodnotil jako dostatečný, dokonce u mě doma byli na inspekční prohlídce a fotili si spotřebiče\nMoník31 19. 9. 2015 10:16\nŽe některé jsou pěkné šťoury a počítají i kartáčky na zuby vím, nebo opisují firmy spotřebičů, ale fotit si je? S tím bych tedy nesouhlasila. A ještě nic nepřiznají. Ono záleží na příjmu, když nějaký je - větší než životní minimum, většinou hmotka nehrozí, jen ten příspěvek na bydlení.\nJohanita 20. 9. 2015 11:14\nReaguji na Moník31: Tož taky mě to překvapilo, ale bez toho by prý nebyla žádost úplná, prý je to podmínka. A to jsem tehdy ani netušila, že se zohledňuje ten zůstatek na účtu, to mi paní říkala při odchodu po focení na rozloučenou a pak mi to asi tak 10x zopakovali v rozhodnutí.\ndaniele1 24. 9. 2015 9:12\nNo jako pro všechny se počítá stejně.Pro ov nájem je max 95 kč za m2 prostě pro dva dospělé a dvě děti 2 a 14 let to vychází necelých 19 tis.Životní minimum dospělý 3140,druhý dospělý 2830,dítě do 6 let 1740,dítě 6-15 let 2140,celkem 9850 + byt s inkasem a popelnicemi je 9 tis asi tak,nic víc nedostaneš jen náklady na bydlení a životní minimum dle počtu a let osob.Ještě je pouze příplatek na diety.\nMoník31 24. 9. 2015 12:51\nZůstatek na účtu? Po mě chtěla slečna výpis za 3 měsíce akorát, aby věděla, kolik mám příjem, ale jelikož jsem žádost pak "odvolala", tak nevím, jak by to probíhalo dál...\nMoník31 24. 9. 2015 12:57\nReaguji na daniele1:\nTak ono záleží, zda je slečna sama a zda má nějaký příjem. Pak by měla živ. minimum 3410kč. Kdyby neměla žádný příjem tak hmotná nouze - příspěvek na živobytí, doplatek na bydlení, popřípadě okamžitá pomoc v HM. No a na státní. soc. podpoře ten příspěvek na bydlení. Pokud má děti, tak je toho ještě víc, ale samozřejmě stejně dohromady člověku zůstane ***. Jinak mi přijde a občas to i čtu, že je to všude trochu jinak, některé mamině zbyde 460kč na měsíc, některé to ž.m. ...\ndaniele1 25. 9. 2015 9:36\nReaguji na Moník31: jasně je to tak.Jinak musím dokládat každý měsíc výpis z účtu.\nZvýšení DPH v roce 2013 a jeho dopad na Vás 34\nPřevedení smlouvy ve fitku a nucení ke zvýšení měsíční částky 5\nPráce na černo - vyšetřování policie 39\nNezvýšila jsem si indexaci pojištění 11\nKde si půjčit peníze bez potvrzení o výši příjmu 15


židle Q099 zelená - Bez obrázku\nSEDIA - židle Q099 zelená\nžidle Q099 zelená Židle Q099 zelená je židle vhodná především do dětských pokojů. Opěradlo i sedák je čalouněno do double mesh potahu. Okraje opěradla židle Q099 jsou olemovány eko kůží v černé barvě. Židli Q099 si můžete vybrat z více barevných variant, které najdete na našich stránkách. Vla...celý popis tech. parametry\nAlternativní produkty pro židle Q099 zelená\nŽidle Q099 zelená je židle vhodná především do dětských pokojů. Opěradlo i sedák je čalouněno do double mesh potahu. Okraje opěradla židle Q099 jsou olemovány eko kůží v černé barvě. Židli Q099 si můžete vybrat z více barevných variant, které najdete na našich stránkách.\nVlastnosti židle Q099 zelená:\nPotah z látky s mesh potahu s černým olemováním opěráku z ecokůže\nText zprávy: Zajímavý výrobek je na adrese: /zidle/detske-zidle/bez-obrazku/1042615-zidle-q099-zelena.php . Je to židle Q099 zelená za 1700 Kč.\nSouvisející produkty k židle Q099 zelená:\nŽidle dětská HandySitt lakovaná\nZde napište váš dotaz k židle Q099 zelená *\nHodnocení zboží židle Q099 zelená\nKomentář k židle Q099 zelená *\nChcete darovat zboží židle Q099 zelená, ale nestihli jste jej objednat včas, nebo má delší dostupnost?\nVšechny ŽIDLE Dětské židle Bez obrázku SEDIA jsou zabaleny v originálních krabicích výrobce a při expedici od nás jsou pečlivě zabaleny proti poškození při přepravě. V den odeslání zboží na Vaši doručovací adresu obdržíte zprávu ve formě SMS o tom, že jsme zboží odeslali, a do emailu Vám zašleme číslo balíku, kde můžete zásilku sledovat.\nžidle Q099 zelená :\nžidle, židle Q099, židle Q099 zelená\n(vygenerováno za: 0.09564s) Mapa webu | Zajímavé výměnné odkazy © 2010 - 2020 vytvořil David-Studio.net


About: Vladimír Župan\nVladimír Župan (* 1. ledna 1955, Ukrajina) je klavírní virtuos, hudební skladatel a pedagog.Narodil se na Ukrajině v umělecké rodině. Věnoval se hře na kytaru, na střední hudební škole vystudoval obor hru na klavír a kompozici u prof. Martona. Od roku 1975 pokračoval ve studiu tohoto oboru na Státní kyjevské konzervatoři.Dvacet pět let působil v Užhorodské Státní filharmonii.\nVladimír Župan (* 1. ledna 1955, Ukrajina) je klavírní virtuos, hudební skladatel a pedagog.Narodil se na Ukrajině v umělecké rodině. Věnoval se hře na kytaru, na střední hudební škole vystudoval obor hru na klavír a kompozici u prof. Martona. Od roku 1975 pokračoval ve studiu tohoto oboru na Státní kyjevské konzervatoři.Dvacet pět let působil v Užhorodské Státní filharmonii. Účinkoval na mnoha koncertech doma i v zahraničí, účastnil se mezinárodních klavírních soutěží a přehlídek.Každoročně vede mezinárodní mistrovské kurzy v oboru hry na klavír a klávesové nástroje, vyvíjí bohatou činnost koncertní i v oblasti kompozice. Podílí se na řadě uměleckých projektů hudby klasické, populární i jazzové. Jeho virtuózní umění je patrné i v jeho fondu nahrávek pro Český rozhlas a televizi. Vladimír Župan je klavírní virtuos vyhledávaný pro svou osobitou interpretaci a nenapodobitelný projev nejen v oboru klasickém ale např. i v hudbě jazzové, swingové, bluesové i populární. V současnosti žije v Hradci Králové.<templatestyles src="Portály/styles.css" />


Magická sedmička. Rychlosti elektrokola, to je zásadní téma - AKTIV TONO - Tomáš Nohejl\nČtenář našich “aktivních” stránek určitě není ortodoxní uživatel elektrokola. Přesto jejich svět jistě vnímá, neboť ví, že je na segmentu elektrokol závislý osud cyklistiky (nebo velobyznysu, jak chcete) jako oboru.\nPo letech odmítání přišli všichni výrobci high-end i low-cost jízdních kol na to, že stejně jako je budoucnost automobilismu pouze v elektropohonu z baterie nebo palivového článku, tak drtivá většina jízdních kol pro dopravu i zábavu bude za několik (velmi málo) let vybavena motorem.\nProč? Je to přirozená lidská lenost a pohodlí? Nebo tím získá kolo větší užitnou hodnotu?\nJistě od každého trochu. Pro autora článku je elektrokolo dopravním prostředkem, o kterém si za deset let (nejen) užívání potvrdil, že je ve městě rychlejší než auto, MHD nebo motocykl.\nNicméně budoucnost má v Evropě jeden podstatný háček, a tím je rychlost, kterou elektrokolu dodává motor. Ta je totiž omezena na 25 km/h. Což se může na první pohled zdát jako dostatečné, protože přece průměrná rychlost nevýkonnostního cyklisty na mírně zvlněné trase je do 20 km/h.\nJakmile ale elektrokolo osedláte, záhy zjistíte, že vzrušení při výjezdu do kopce dvacítkou bez zapocení zakalí jízda po rovině, která bude omezena právě zmíněnými 25 kilometry.\nKrátkodobě lze samozřejmě jet rychleji, většina moderních pohonů elektrokol neklade při šlapání takřka žádný odpor, ale vyšší hmotnost elektrokola – okolo 20 kg – to jezdci neumožní nadlouho.\nV tom okamžiku, kdy vás na elektrokole na rovném úseku začnou předjíždět lidé na klasických kolech, a to nejenom „žiletkáři“ na silničkách, se začnete zamýšlet nad tím, jestli by s tím nešlo něco udělat. A trh má samozřejmě řešení.\nJak překonat rychlostní bariéru e-kola?\nVětšina motorů na dnešních elektrokolech je konstruována tak, aby byly použitelné jak na „klasická“ elektrokola, tak pro kategorii tzv. rychlých elektrokol. Tato kategorie, která je legislativně ošetřena jako elektrický skútr (L1e-B), nabízí rychlost asistovaného šlapání až do 45 km/h, nicméně kolo musí projít homologací, být pojištěno, mít registrační značku, uživatel musí vlastnit řidičský průkaz atd… I když tedy rychlé elektrokolo vypadá k nerozeznání od normálního ekola, fakticky jím není.\nProtože rychlost asistence motoru se upravuje softwarově, je možné zrychlit i klasické elektrokolo. K řídicí jednotce stačí nainstalovat malý (ale relativně drahý) čip, který změní informaci o rychlosti a kolo pak jede až oněch 45 km/h. Pro majitele upraveného elektrokola to s sebou nese několik nepříjemností – vedle vyšší investice je to strach, zdali bude v případě nějaké poruchy pohonu tato uznána v záruce.\nDalší problém vychází z toho, že zrychlením dochází s podstatně vyšší spotřebě energie a snižuje se dojezd. Nejpodstatnější je ale fakt, že pokud takové kolo člověk použije na veřejné komunikaci a bude účastníkem nějaké nehody – i jím nezaviněné – stává se z pohledu vyšetřujícího orgánu řidičem neschváleného dopravního prostředku.\nI když to vypadá nebezpečně, statistiky, které si dělám, ukazují, že očipovaných elektrokol je přibližně 80 %. A v jiných zemích to není jiné. I v Německu, kde se obecně pravidla respektují více než u nás, se uvádí cca 70 % středových motorů s upravenou rychlostí. Lidé tedy chtějí používat elektrokolo, které si za své peníze koupili, jinak, než jim diktuje unijní nařízení. Ale je opravdu 45 km/h nutných?\nTakovou rychlost vyvine trénovaný silničář na rovině a trochu odvážnější cyklista z kopce. V Americe, kde se rozvoj elektrokol za Evropou o několik let opozdil, si tamní asociace definovali tři třídy elektrokol.\nTzv. Class 1 je v podstatě stejné elektrokolo jako známe u nás – tedy uvedené do pohybu pouze šlapáním. Ale rychlostní limit je zde 32 km/h (nebo 20 mi/h v USA). A právě v těch 7 kilometrech za hodinu navíc podle mého názoru leží zakopaný pes. To je totiž rychlost, kdy vás chování elektrokola při jízdě po rovině přestane omezovat.\n…anebo zvýšit povolenou rychlost?\nJiž nějakou dobu se snažím zjistit přesné místo „zakopaného psa“ – tedy co je důvodem k rychlostní restrikci v EU a pozici výrobců pohonů, kteří sami žádnou aktivitu ke změně legislativy a zrychlení nevyvíjejí.\nOmezení 25 km/h se v relevantních dokumentech EU objevilo dávno předtím, než se na trh masově dostali elektrokola, již v roce 1992. Omezení se ale týkalo výhradně benzinových strojů, například německého Motor-Fahrrad (MoFa), obdoby naší Babety pro jezdce 15+ let.\nFakt, že toto omezení bylo převzato v roce 2003 i pro elektrokola, je výsledkem silné lobby motoristického průmyslu. Rychlejší elektrokola rovná se menší prodeje skútrů. A protože výrobci pohonů elektrokol jsou velkými dodavateli pro automotive průmysl, je celkem logické, že z jejich strany aktivitu čekat nelze.\nKdyž nejednají výrobci, musí konat uživatelé. Nikdo z nás nechce vlastnit produkt, který jej omezuje. Většina z nás nechce vědomě porušovat dané předpisy. Evropa je společenstvím občanů a instituce by měly naslouchat jejich hlasům. Proto byla podána Petice v Evropské Komisi za zrychlení elektrokol.\nJejí český text a možnost podepsat se pod ní najdete na stránce www.32kmh.eu.\nPokud vás téma zajímá více, jistě vás zaujme debata na e-bike konferenci v rámci veletrhu Sport LIfe v Brně o tomto víkendu.\nnapsal Jakub Ditrich\nNejvýš položený sport shop v Česku otevřel Mammutovi horolezec Holeček\nTak trochu jiný emirát. Nejen na lov perel, ale i na kola, běhání a největší ziplajnu světa láká Rás al-Chajma\nTomáš Nohejl 22. 2. 2020\nŠrumec na horských kolech v Andoře, to je sportovní fotografie roku\nTomáš Nohejl 20. 2. 2020\nCo chystá veletrh For bikes? Posouvá se o týden dříve do března\nTomáš Nohejl 19. 2. 2020\nHynek se Stoškem. První česká dvojka chce triumf na bikovém Cape Epiku\nTomáš Nohejl 18. 2. 2020


Dům s pečovatelskou službou, Ústecká 2855, Česká Lípa - PDF\nDownload "Dům s pečovatelskou službou, Ústecká 2855, Česká Lípa"\n1 Dům s pečovatelskou službou, Ústecká 2855, Česká Lípa Smlouva o nájmu bytu zvláštního určení uzavřená níže uvedeného dne, měsíce a roku v souladu s ustanovením 2201 a násl. zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů, mezi stranami Sociální služby města České Lípy, p. o. Školní 2213, Česká Lípa, , IČ zastoupené: Mgr. Evou Stehlíkovou, ředitelkou dále jen pronajímatel a.. trvale bytem: Ústecká 2855, Česká Lípa dále jen nájemce I. Předmět a doba nájmu 1. Předmětem této smlouvy je nájem bytu č.. o velikosti 1 + 0, I. kategorie, spolu s příslušenstvím, v 1. patře Domu s pečovatelskou službou, Ústecká 2855, Česká Lípa, dále jen předmět nájmu. 2. Byt se skládá z následujících prostor: pokoj obytný 15,54 m 2 předsíň 2,95 m 2 koupelna 2,17 m 2 WC 0,80 m 2 balkon 1,68 m 2 Celková podlahová plocha bytu: 23,14 m 2 3. Příslušenství bytu sestává z: vestavěná skříň kuchyňská linka termoregulační ventily Přesný popis bytu, jeho vybavení, příslušenství a stavu je uveden v protokolu o předání a převzetí bytu, který je nedílnou součástí této smlouvy a tvoří přílohu č. 2. Podpisem protokolu nájemce stvrzuje, že se s technickým stavem bytu podrobně seznámil a shledal jej ve stavu způsobilém pro užívání k účelu bydlení, a že převzal klíče k bytu a hlavnímu vchodu objektu.\n2 4. Pronajímatel touto smlouvou přenechává nájemci byt k zajištění bytových potřeb nájemce, a to za podmínek níže uvedených. 5. Nájem se touto smlouvou uzavírá na dobu určitou, od. do.. II. Hrazení nájemného a úhrady za plnění spojená s užíváním bytu a související služby 1. Nájemce se podpisem této smlouvy o nájmu zavazuje hradit pronajímateli nájemné a zálohy na úhrady za plnění spojená s užíváním bytu a souvisejících služeb (dále jen služby) v celkové výši Kč (slovy: ) a to v pravidelných měsíčních splátkách splatných vždy do 20. dne v měsíci, na který se platby vztahují. Stanovená výše úhrad vyplývá z evidenčního listu, který je nedílnou součástí této smlouvy a tvoří přílohu č. 1. Platby nájemného za ubytování a služby je nájemce povinen hradit buď v hotovosti oproti dokladu (stvrzenka), nebo na účet číslo: /0300, vedený u ČSOB Česká Lípa, pod variabilním symbolem 2855.(číslo popisné objektu a číslo bytové jednotky). 2. Za služby dle článku 1. se považují dodávky vody, dodávky tepla a TUV, osvětlení společných prostor v domě, náklady na společnou televizní anténu, provoz výtahu, úklid společných prostor v domě, vytápění společných prostor v domě. 3. Nájemce se zavazuje oznámit okamžitě jakoukoliv změnu mající vliv na výpočet úhrady za ubytování a služby. 4. Pronajímatel je povinen skutečné náklady na služby nájemci každoročně vyúčtovat a provést vyrovnání případných přeplatků či nedoplatků. Vyúčtování doručí pronajímatel nájemci nejpozději do 31. května od skončení zúčtovacího období. Na požádání nájemce mu pronajímatel předloží potřebné doklady. Po zúčtování daného kalendářního roku bude vždy proveden přepočet úhrad za služby, který bude platný pro rok nadcházející a to vždy nejpozději do 20. dne následujícího kalendářního čtvrtletí. Případný nedoplatek nebo přeplatek zjištěný při vyúčtování je splatný do 15- ti dnů ode dne, kdy bylo vyúčtování doručeno nájemci. 5. Nezaplatí-li nájemce nájemné nebo zálohy na úhrady za služby do pěti dnů po splatnosti, je povinen zaplatit pronajímateli poplatek z prodlení podle platných právních předpisů. Nezaplatí-li nájemce nájemné nebo zálohy na úhrady za služby za dobu delší než tři měsíce, je pronajímatel oprávněn nájem vypovědět bez výpovědní doby postupem dle článku IV., odst Počínaje rokem 2015 může vlastník každoročně s účinností na období od 1. ledna upravit výši nájemného na částku, kterou jako nejvyšší možné nájemné stanoví zvláštní právní předpis. Není-li nájemné upraveno zvláštním právním předpisem, může vlastník každoročně s účinností na období od 1. ledna upravit výši nájemného v závislosti na růstu spotřebitelských cen v předchozím kalendářním roce.\n3 III. Práva a povinnosti spojené s nájmem bytu 1. Pronajímatel je povinen zajistit nájemci plný a nerušený výkon práv spojených s užíváním bytu. 2. Nájemce bytu má vedle práva užívat byt i právo užívat společné prostory a zařízení domu, jakož i požívat plnění, jejichž poskytování je s užíváním bytu spojeno. Nájemce se zavazuje užívat předmět nájmu za účelem bydlení pouze pro svou osobu. Nájemce je povinen zajistit, aby jiné osoby neužívaly předmět nájmu bez předchozího písemného souhlasu pronajímatele. Nájemce bere na vědomí, že případné neoprávněné užívání předmětu nájmu jinou osobou bude hrubým porušením jeho povinností vůči pronajímateli 3. Nájemce je povinen užívat byt, společné prostory a zařízení domu řádně a řádně požívat plnění, jejichž poskytování je spojeno s užíváním bytu. 4. Nájemce je povinen při výkonu svých práv dbát, aby v domě bylo vytvořeno prostředí zajišťující ostatním nájemcům výkon jejich práv. Nájemce je povinen odstranit poškození a vady, které způsobil v domě sám nebo ti, kdo s ním bydlí. Nestane-li se tak, má pronajímatel právo po předchozím upozornění nájemce poškození a vady odstranit a požadovat od nájemce náhradu. 5. Nájemce provádí a hradí běžnou údržbu a drobné opravy související s užíváním bytu. Vymezení drobných oprav a nákladů spojených s běžnou údržbou je obsaženo v příloze č. 4, která je nedílnou součástí této smlouvy. 6. Nájemce je povinen oznámit bez zbytečného odkladu, nejdéle do 3 dnů od jejich zjištění, referentce majetkové správy pronajímatele potřebu těch oprav v bytě, které má nést pronajímatel, a umožnit jejich provedení; jinak odpovídá za škodu, která nesplněním této povinnosti vznikla. 7. Nájemce nesmí provádět stavební úpravy ani jinou podstatnou změnu v bytě bez písemného souhlasu pronajímatele, a to ani na svůj náklad. 8. Oznámí-li to pronajímatel předem v přiměřené době, umožní mu nájemce v nezbytném rozsahu prohlídku bytu, jakož i přístup do něho za účelem provedení potřebné opravy nebo údržby věci. Předchozí oznámení se nevyžaduje, je-li nezbytné zabránit škodě nebo hrozí-li nebezpečí z prodlení. 9. Nájemce je povinen bez zbytečného odkladu oznámit pronajímateli změny v počtu spolubydlících osob v bytě a další skutečnosti rozhodné pro výpočet výše úhrad za služby, a to nejpozději do jednoho měsíce ode dne, kdy tato skutečnost nastala. Neučiní-li tak nájemce ani do dvou měsíců, co změna nastala, považuje se to za závažné porušení povinností nájemce. Pronajímatel provede na základě tohoto oznámení změnu svých evidencí a vystaví nájemci doklad o provedené změně v měsíčním předpisu záloh na služby.\n4 IV. Skončení nájmu bytu 1. Nájem bytu skončí písemnou dohodou mezi pronajímatelem a nájemcem nebo písemnou výpovědí. Písemná výpověď nájmu sjednaného podle této smlouvy, bude doručována vždy prostřednictvím doručujícího orgánu (pošta), a to jako poštovní zásilka dodávaná do vlastních rukou adresáta do místa jeho bydliště. Nepodaří-li se poště takovou zásilku dodat, např. proto, že obeslaná strana či obeslaný zástupce na své adrese nebyli zastiženi, a obeslaná strana či obeslaný zástupce si zásilku od pošty nevyzvedne do deseti dnů od uložení zásilky podle poštovních předpisů, považuje se poslední den této lhůty za den doručení zásilky, i když se obeslaná strana či obeslaný zástupce o uložení nedozvěděli. Výpovědní doba běží od prvního dne kalendářního měsíce následujícího poté, co výpověď došla druhé straně. 2. Pronajímatel může vypovědět nájem na dobu určitou nebo neurčitou v tříměsíční výpovědní době zejména poruší-li nájemce hrubě svou povinnost vyplývající z nájmu, má-li být byt vyklizen, protože je z důvodu veřejného zájmu potřebné s bytem nebo domem, ve kterém se byt nachází, naložit tak, že byt nebude možné vůbec užívat, nebo je-li tu jiný obdobně závažný důvod pro vypovězení nájmu. Vypoví-li takto pronajímatel nájem, uvede ve výpovědi výpovědní důvod. 3. Pronajímatel může vypovědět nájem bez výpovědní doby a požadovat, aby mu nájemce bez zbytečného odkladu byt odevzdal, pokud nájemce porušuje svou povinnost zvlášť závažným způsobem, zejména pokud nezaplatí nájemné a náklady za služby za dobu alespoň tří měsíců, poškozuje-li byt závažným nebo nenapravitelným způsobem, způsobuje-li jinak závažné škody nebo obtíže pronajímateli nebo osobám, které v domě bydlí nebo užívá-li neoprávněně byt jiným způsobem nebo k jinému účelu, než bylo ujednáno. Pronajímatel má povinnost uvést ve výpovědi, v čem spatřuje závažné porušení nájemcovy povinnosti. 4. Vypoví-li nájem pronajímatel, má povinnost poučit nájemce o jeho právu vznést proti výpovědi námitky a navrhnout přezkoumání oprávněnosti výpovědi soudem. Nájem bytu zvláštního určení může pronajímatel vypovědět pouze s předchozím souhlasem toho, kdo takový byt svým nákladem zřídil, popřípadě jeho právního nástupce. 5. Nájem bytu skončí také smrtí nájemce. Pronajímatel vyzve osoby, které bydlely v bytě společně s nájemcem, aby byt vyklidily a uvedly do původního stavu do jednoho měsíce ode dne, kdy výzvu obdrží; nejsou-li v bytě takové osoby, pronajímatel vyzve obdobně nájemcovy dědice. Předchozí věta se použije i na případ, kdy nájemce byt trvale opustí. Pro oba případy platí dohoda, která je nedílnou součástí této smlouvy a tvoří přílohu č V případě, že nájem bytu byl sjednán na určitou dobu, skončí uplynutím této doby.\n5 V. Závěrečná ustanovení 1. Touto smlouvou neupravená práva a povinnosti stran se řídí platným Domovním a provozním řádem s názvem Zásady pro provoz, který tvoří přílohu č. 5 této smlouvy. Pokud tato smlouva a její přílohy nestanoví jinak, platí pro užívání bytu, společných prostor a zařízení domu příslušná ustanovení občanského zákoníku a další obecně závazné předpisy. 2. Případné změny a doplňky této smlouvy vyžadují ke své platnosti písemný souhlas obou smluvních stran. 3. Tato smlouva o nájmu byla mezi výše uvedenými stranami sjednána s účinností ke dni převzetí předmětu nájmu nájemcem na základě protokolu o převzetí bytu, který tvoří přílohu č. 1 této smlouvy. Od tohoto dne platí pro nájemce povinnost hradit nájemné a úhradu za služby. 4. Strany této smlouvy prohlašují, že si znění smlouvy před jejím podpisem přečetly, jejímu obsahu porozuměly a že souhlasí se všemi jejími ustanoveními, dobrovolně vstupují do všech zde uvedených práv a závazků. 5. Tato smlouva byla stranami podepsána ve dvou vyhotoveních, z nichž každá smluvní strana obdržela po jednom vyhotovení. 6. Přílohy této smlouvy tvoří nedílnou součást. Přílohy: 1. Evidenční list 2. Protokol o převzetí bytu 3. Dohoda ke smlouvě o nájmu bytu zvláštního určení 4. Vymezení drobných oprav a nákladů spojených s běžnou údržbou. 5. Zásady pro provoz V České Lípě dne... Mgr. Eva Stehlíková, ředitelka pronajímatel... nájemce


Zulice.cz | K desítkové opozici se připojují další nespokojení kvůli dani či nájemnému. Reakce TOP 09 či Starostů\nČeské dráhy nemusejí vracet miliardy!\nDana Morávková vytáhla z archivu doslova poklad. Rozesmát musí snad každého!\nPraha 9\t℃\nDomů/Praha/K desítkové opozici se připojují další nespokojení kvůli dani či nájemnému. Reakce TOP 09 či Starostů\nK desítkové opozici se připojují další nespokojení kvůli dani či nájemnému. Reakce TOP 09 či Starostů\nOdložení splátek (ne odpuštění) možná rizika při budoucím úvěru mohou ale i nemusí ovlivnit. Ilustrační fot o Pixabay\nPo včerejším zastupitelstvu v Praze 10 patrně přibudou další nespokojení. A nejde jen o daň z nemovitostí nebo zdražení nájemného.\nOpozice totiž při téměř dvanáctihodinovém jednání opakovaně poukázala na to, že ve zprávě o zvládnutí koronavirové krize v desáté městské části, (podle opozičních zastupitelů byla přehnaně dlouhá a nekriticky sebechvalná) a následující diskuzi od koalice (Vlasta, Piráti, ODS) příliš zaznívaly úspěchy. Opozice naopak komentovala fakt, že třeba pomoc živnostníkům a podnikatelům se smazává tím, že koalice zvedla daň z nemovitosti či nájmy na nejvyšší možnou míru. O tomto se při zdejších zastupitelstvech mluví již dlouho. Dokonce se zde organizují různé petice za obnovení původní výše daně. Tu organizuje především TOP 09, přidali se další organizátoři (ČSSD či Jan Čížek), s další novou peticí včera vystoupila paní Adamíčková a další řečníci z řad občanů.\nTOP 09: Koalice ODS, Piráti a Vlasta namísto pomoci lidem život v Praze 10 zdražila\nZde je například prohlášení desítkové TOP 09: „Mnohahodinovou diskuzí o nemoci COVID-19 se na dnešním zastupitelstvu radní za ODS Praha 10 , Piráti Praha 10 a koalice VLASTA snažili zakrýt, že zatímco ostatní města lidem pomohla, současná koalice obyvatelům Prahy 10 život po epidemii zdražila. Lidé zde platí dvakrát větší daň z nemovitosti, zvýšily se nájmy a podnikatelé se větších úlev taky nedočkali. My jsme se snažili prosadit levnější bydlení i místa pro podnikání – radní to ale odmítli,“ uvedl za desítkovou TOP 09 Tomáš Pek. **\nCo říkají Starostové pro Prahu – Ivana Cabrnochová\n„Včerejší zastupitelstvo bylo schizofrenní. Připomínaalo hororový román Doktor Jekyll a Mr. Hyde. Vládní koalice (Vlasta, Piráti, ODS) se snažila vytvořit dojem, jak v těžké situaci způsobené koronavirem svým obyvatelům pomáhá. Ale to jsou jen hezká PRová slova. Když dojde na konkrétní skutky, tak se ukáže, že ze svých obyvatel koalice jen tahá peníze na zaplacení vlastních průšvihů. Na nepožádání o dotaci na sociální služby – 50 milionů nebo připravovanou megalomanskou rekonstrukci radnice za miliardu a jiné. V době nouzového stavu proto lidé na Desítce musí platit o 20 % vyšší nájemné v obecních bytech, 100% zvýšení daně z nemovitostí a drobným podnikatelům, téměř nepohnuli. Je smutné, jak se v této nelehké době koalice za své těžce zkoušené obyvatele nepostaví a řeší si jen své PR. I třeba tím, že si za 440 000 Kč platí profesionální PRovou agenturu na svou propagaci,“ napsala pro Zulici.cz Ivana Cabrnochová (Starostové pro Prahu).\nNepřehlédněte: Svatba za virózy: Byly to nervy, ale vzali se\nDaň z nemovitosti Paha 10 Petice Praha Zastupitelstvo\nHřib promluvil k Pražanům! Tohle musíte číst!\nZ regionů 367\nVolný čas 390


Asus A7F :: Katalog Notebooků\nKatalog Notebooků › Asus › A7F\nPřeposlat Asus A7F\nAhoj, posílám tip na model: Asus A7F.\nASUS A7F představuje milník mezi notebooky značky ASUS. Vedle skutečně nadstandardní výbavy využívá horkých novinek mobilní platformy společnosti Intel - tedy Napa čipset a nový mobilní dvoujádrový procesor Intel Core 2 Duo s frekvencí sběrnice 667 MHz. Díky inovaci sběrnice se dočkala výrazného povýšení i grafická karta. Součástí je i 1.3 megapixelová CMOS kamera. Srdcem notebooku je 65 nm dvoujádrový procesor Intel Core 2 Duo na frekvenci 1.66 GHz s 2 MB vyrovnávací paměti druhé úrovně a rychlejší sběrnicí, která nyní pracuje na 667 MHz. Používá čipové sady Intel 945GM Express a mobilní technologie Intel Core 2 Duo, která přináší PCI-Express sběrnici a DDR2 paměťové rozhraní i do skutečně mobilní oblasti. Velký TFT displej s úhlopříčkou 17 palců a rozlišením WSXGA+ 1440 x 900 bodů. O kvalitní grafiku se stará integrovaná grafická karta Intel 945GMZ, která je připojena přes PCI Express sběrnici x16. Dodává se s nadstandardní kapacitou operační paměti - celý 1 GB paměti typu DDR2 (1 x 1024 MB) je k dispozici, rozšiřitelné až na 2 GB (k dispozici jsou celkem dva sloty). Pro data a aplikace je určen dostatečně velký 120 GB disk se SATA rozhraním. DVD kombinovaná mechanika umožňuje zápis, přepis i čtení všech typů DVD i CD médií, včetně dvouvrstvých DVD+R médií. Notebook je vybaven 10/100 MBit síťovou kartou (konektor RJ-45) s podporou Wake-on-LAN a bezdrátovou kartou standardu Wireless LAN 802.11 a/b/g (Intel Pro/Wireless 3945ABG; Wake-On-WLAN). Dále nechybí data/fax modem standardu V.92 (konektor RJ-11) a moderní bezdrátové rozhraní Bluetooth ve verzi 2.0. Pro připojení externích zařízení je k dispozici pět portů USB 2.0 a také jeden port moderního rozhraní IEEE 1394 FireWire - nebudete tedy mít problém připojit k notebooku Váš MP3 přehrávač, externí disk, digitální kameru, digitální fotoaparát a ostatní moderní zařízení. Na notebooku dále najdeme 5-v-1 čtečku paměťových karet (pro MMC, Secure Digital, Memory Stick a Memory Stick Pro) a 1x ExpressCard II slot. Výstup z grafické karty je možný na televizor. O stereo zvukový výstup se stará dvojice reproduktorů (samozřejmostí jsou audio vstupy i výstupy). Notebook je napájen z Li-Ion baterie s výdrží 2 hodiny. Notebook má rozměry 405 x 314 x 38.2 mm při váze 4 kg.\nGalerie Asus A7F\nFotografie notebooků Asus A7F\nZákladní údaje Asus A7F\nZákladní vlastnosti Asus A7F\nKomponenty Asus A7F\nHard disk 120 GB, 5400 rpm, SATA\nVelikost grafické paměti až 128 MB sdilené paměti\nDisplej Asus A7F\nSítě, rozhraní Asus A7F\nMechaniky Asus A7F\nVýdrž Asus A7F\nBaterie 2 hod\nDalší vlastnosti a možnosti notebooku Asus A7F\nSouvisející Asus A7F\nHodnocení Asus A7F\nHodnocení notebooku Asus A7F\nDiskuze Asus A7F\nDiskuse ke A7F


Na téma Dragon Age: Prameny - Rozhodnutí | To read, you must believe...\n13. února 2010 v 13:49\t| Mash!nkaB00M\t| Něco, co považuji za nezbytné v mém životě\nPohladil ji po tváři. Byla tak sladká, když spala... Teda aspoň jemu to tak připadalo. Ve sporém světle svíčky viděl pouze málo z jejího přenádherného těla. Nikdy předtím tohle necítil. Bylo to zvláštní, to teplo, které se jím rozlévalo, když pohladil její sametovou světlou pleť, tak odlišnou od jeho snědé...\nZevran se posadil. Uslyšel jakýsi zvuk zvenčí. To se jen Alistair vrátil z lovu, pomyslel si pak. Uklidněně si zase lehnul vedle elfky s vlasy jako plamen svíčky, který hořel na stole nad ním. Lehce se pousmál a vzal mezi prsty jeden z copánků, který měla zapletený v krátkých vlasech. Bavilo ho hrát si s jejími vlasy pokaždé, když měl příležitost.\nOtevřela oči. Byly tmavě modré, jako hlubiny oceánu... Zabodly se do jeho karamelových a po chvíli se koutky jejích rudých rtů zvedly.\n"Jsi vzhůru." okomentoval Zevran její náhlé procitnutí. Lyrian se převalila na záda a upřela pohled do plachty nad sebou.\n"Už nějakou dobu." Zamračila se. Vypadala zamyšleně. Zevran ji nechtěla rušit, zrovna teď. Pustil copánek, lehl si, převalil se na druhý bok a skoro vzápětí usnul.\nLyrian stále zírala na plachtu nešlo jí to do hlavy. Proč mluvil Alistair tak chraplavým hlasem, když k němu promluvila? Snažila se mu říci, že by spolu stejně nemohli zůstat. Byla elfka. On byl člověkem. Byla neklidná. Její srdce bylo neklidné. Nepravidelně tlouklo. Náhle uslyšela syknutí zvenčí stanu. Vzápětí to byl Morriganin naštvaný hlas, který se ozval.\n"Tak a dost, Alistaire. Končím! Ošetři si to sám. Nebyla jsem vyučena lékařkou, a ty se mi tu škubeš jako... jako..." Morrigan zjevně vzteky došly slova.\n"Jako zplozenec s nožem u krku," pronesl znenadání svým hlubokým hlasem Sten. Lyrian skoro slyšela, jak se na něj všichni ohlédli. Musela si dát ruku před pusu, aby se nezačala hlasitě smát. I v Morriganině hlase byla poté slyšet špetka pobavení.\n"Třeba! A vůbec, Alistaire, proč si neřekneš Lyrian? Ona je ta, která to s obvazy opravdu umí!" obořila se pak na Alistaira.\n"Já..." zachraptěl tázaný. Morrigan ale zjevně nechtěla čekat a odpochodovala ke svému malému tábořišti, stranou od ostatních.\nLyrian s bušícím srdcem vystoupila ze stanu. Napětí ve vzduchu by se dalo krájet. Beze slova vzala obvazy, které Morrigan zahodila, a poposedla si směrem k Alistairovi. Nedal najevo, že si všiml, že ho začala ošetřovat. Ani se nepohnul, což bylo podivné vzhledem k nedávné scéně. Když Lyrian skončila, odložila obvazy a opatrně pohladila Alistairovo napjaté, chvějící se rameno. Všichni vycítili jejich potřebu samoty a tak se Leliana, Sten i Wynne odebrali do svých stanů. Ticho narušovalo pak jen praskání ohně.\n"Nechceš... mi něco říct?" začala opatrně. Alistair nejprve jen mlčel, ale pak se k ní otočil. Pohlédl jí přímo do očí.\n"Od té chvíle, cos mi řekla důvod, proč musíme ukončit náš vztah, jsem s tebou nemluvil. Byl jsem zdrcený tím, co jsi udělala. Řekni mi jedno - proč? Proč jsi mě nechala kvůli muži, který tě doopravdy nemiluje?" Vyčítavě na ni hleděl a tlačil ji k odpovědi.\n"Ty odpověď znáš, Alistaire." Držela svou ruku stále na jeho rameni. Alistair vojensky přikývl. Vypadal zneklidněně.\n"Ano," promluvil po chvíli a odvrátil pohled zpět k plamenům, "Ano, znám." Lyrian pouze přikývla a pohladila ho po svalnaté paži. Alistair jen sklopil hlavu a zavřel oči, jako by si chtěl ten okamžik patřičně užít a věděl, že je poslední. Lyrian se na něj namáčkla, co nejvíce mohla. Náhle pocítila... touhu dotýkat se Alistaira intimně... Otřela se o něj, aby ho vyprovokovala...\nAlistair odolával. Snažil se udržet, nevrhnout se na ni a nerozsápat na ní tu trochu oblečení, co na sobě měla. Když mu však zajela prsty do vlasů, jeho hranice se prolomily.\nAniž by to čekala, vrhnul se na ni a začal ji divoce líbat. Nejdřív na rty, pak na každý kousek odhalené kůže, na který narazil. Povalil ji zády na zem a nechal ji, aby mu obtočila ruce kolem krku. Hltavě jí nadzvedl roucho a splnil tu touhu, která ho spalovala od chvíle, kdy ho opustila...\n"Zevrane... Zevrane." Zevran se s trhnutím probudil. Omámeně se otočil k budiči, otevřel oči a instinktivně zajel Lyrian rukou za krk a přitáhl si ji k sobě. Jen na krátko, přesto vášnivě. Lyrian využila příležitosti a vytáhla ho do sedu.\nZevran se od ní odtáhl a všiml si, že je jen ve spodním prádle. Nep\nřekvapilo ho to, ale pak mu pohled zůstal na Alistairovi, stejně spoře oblečeném.\n"A sakra..." zamumlal rozespale. "Myslím, že jsem právě porušil sázku s Isabelou... Další trojka?" Ptal se sám sebe. Evidentně si nemohl rozvzpomenout. Lyrian zavrtěla hlavou a její obličej pobledl.\n"Ne, Zevrane... Tentokrát... jsi se neúčastnil." Lyrian ještě více pobledla.\n"Ach... ach tak." Zevranovy oči posmutněly. Alistair si pomalu začal oblékat zbroj, byl to jediný zvuk, který se v dané chvíli ozýval v prostředí stanu. Pak z něj Alistair vyšel a nechal je, ať si promluví osamotě. Sám už od ní slyšel dost.\n"Zevrane..." Když zvedl oči, zjistil, že se na něj soucitně dívá. Soucit? pomyslel si. K čemu? Neví, jak mi je. "Je to tak, že... Nevím, koho mám svobodně milovat. Známenáš pro mě moc, opravdu, a vím, že tě milovat mohu. Jenže je tu Alistair. Já... Nevím, co k němu cítím. Když jsem s ním, cítím, že toužím po něm, jenže..." Odmlčela se a prohrábla si své rudé vlasy. "...já ho nemůžu milovat. Až... tohle všechno skončí, stane se králem. A elfové nemohou být králi nebo královnami." Zavrtěla hlavou a sklopila ji. Pak vzhlédla, v jejím obličeji se zračila prosba. Prosba, ať pochopí.\n"Já... tě chápu, Lyrian." Zevran jí položil ruku na tu její. "Věř mi. Chápu, že ho miluješ, přitom já..." Odvrátil od ní zrak. Po zádech mu běhal mráz. Mnul její ruku a snažil se najít správná slova. "Ale... vždycky můžeš být... jeho milenka, ne?" Podíval se na ni. Lyrian se na něj s nadějí podívala.\n"Ano. Já... se nerad zavazuji, takže by to se mnou bylo... složitější," pousmál se Zevran. "Takže... Bych měl asi zajít na někým jiným, že?" promluvil pak. Chvíli bylo ticho, ale pak ho Lyrian nečekaně a silně objala. Ramena se jí otřásala pláčem. Byl to ale pláč vděčný. Zevran znovu ucítil její vůni... A s ní přišly i vzpomínky. A tak tam seděli v pevném objetí a plakali, každý kvůli vlastním starostem.\nAlistair venku seděl u ohně a jemně do něj šťouchal klackem. Leliana i Sten opět vyšli ze svých stanů, nejspíš, aby ho tam nenechali samotného. Leliana zašívala poničené obleky všech. Právě jí do ruky přišel Morriganin oblek. Hluboce si povzdychla, pohlédla nenápadně směrem k jejímu tábořišti, ale dala se do šití.\nMezitím Alistair přemýšlel o všem, co mu Lyrian řekla. Podle toho, co slyšel z jejího stanu, tam oba plakali. Nikdy neslyšel Zevrana plakat a, popravdě, ani nechtěl. A tak tam jen seděl a snažil se neposlouchat Zevranovy vzlyky plné žalu, takové, co by od něj nikdy nečekal.\n"Zevrane," vzlykla Lyrian, když se od něj odtáhla, "pak tedy, musíme to skončit. Pro dobro nás obou."\n"Pro dobro?" usmál se uslzeně Zevran. "No ale dobře. Jenom... poslední věc mi splň..." Skoro zašeptal a začal ji nenasytně líbat. Lyrian se mu poddala a nechala se. Lehce se odtáhla, když jí začal rukou zajíždět do záhybů roucha, ale jen, aby mu zašeptala:\n"Musíme být tiší." Zevran v jejím hlasu poznal obavy.\n"Neboj. Budu se snažit." Jeho úsměv byl úlevný. Položil ji na studenou zem a ona se kousla do pěsti.\nAniž by na sobě dala něco znát, Lyrian vyšla ze stanu. Posadila se tiše a cudně vedle Alistaira. Pohlédl na ni a ona na něj také. Na tváři se jí vykouzlil úsměv a malinko přikývla. Alistair jí pohladil rukavicí po vlasech tak jemně, jak jen dokázal a stále se svým úsměvem spokojeného muže se otočil k plamenům. Leliana vzhlédla od roucha Morrigan a na spokojenou dvojici se usmála.\nSten mohl jen nechápat. Když přelétl pohledem tu podivnou scénu, nechápavě zavrtěl hlavou a ponořil se do svých snů, kdy kolem něj bude spousta zplozenců, které může porazit a zmrzačit.\nMorrigan se záhadně dívala směrem k nim. Nebylo jí dobře v prozatimním rouchu, které jí nabídla Lyrian, ale co se dalo dělat. S rukama kolem ramen se mimoděk pousmála. Byla ráda, že to skončilo takhle, pokud se to dalo říct. Lyrian jí byla dobrou přítelkyní, bez ohledu na to, jestli byla Morrigan arogantní, nebo ne. Dcera legendární čarodějky z Pustiny se usadila na zem poblíž ohně a snažila se zahřát.\nKdesi v dálce zahřměl hrom. Všichni se otočili po zvuku - a nebe proklál záblesk křivolakého pruhu světla.\n1 Lilian | 21. října 2010 v 19:41 | Reagovat\nPěkný, ale je tam dost chyb, co se srozumitelnosti týče.. Jsem v tom dost ztracená :P Jinak je to skvělý téma..


Obala Stjepana Radica 25, Dubrovník, Chorvatsko\nHostel Petra Marina ses nachází v staré části města Dubrovník, poblíž najdeme Onofrio's Fountain, Dubrovnik old town a Dubrovník.\nDíky nedalekému umístění zastávky autobusu je dobře propojený s ostatními částmi města Dubrovník. Hosté se mohou najíst v Restaurant Amfora a Taverna Nostromo umístěné ve vzdálenosti 5 minut pěšky od hostelu.\nHostel Petra Marina zaručuje příjemný pobyt, jelikož nabízí 8-bed mixed Dorm, Quadruple Room, 8-bed female Dorm a 6-bed mixed Dorm vybavené Wi-Fi zdarma, sejfem v pokoji, topením, balkónem a šatnou. Hostel Petra Marina poskytuje hostům společné koupelny.\nMezi obchodní vybavení hostelu Hostel Petra Marina patří označené prostory pro kuřáky, parkování a výtah.\nSluneční terasa, stroj na hotovost a úschovna zavazadel zpříjemní pobyt ve městě Dubrovník.\nHostel Petra Marina, Chorvatsko\nRomulus in Řím – website\nLes Diamants Spanish Steps in Řím – website\nOne Ramblas in Barcelona – website\nWaizenegger Am Kurfurstendamm in Berlín – website\n3beauty in Florencie – website\nMaritim in Kolín nad Rýnem – website\nPirelli in Milán – website\nContinental Hotel-pension in Vídeň – website\nRaphael in Řím – website\nSantana in Segovia – website\nVistula Apartments in Krakov – website


Irena, 722 337 341, Praha 1 - Holky na sex | bezpasaka.cz\nIrena, 25 let\nZákladní informace dívky Irena\nAhoj, mé jméno je Irena, jsem z Prahy, můj věk je 25 let.\nHledám tu společnost, kterou mohu potěšit svou polovičkou. Mám ráda lidi, společnost, poznávání se a ten čas, který bychom spolu strávili a kdo ví, co by jsme vše spolu dělali, na co měli chuť :P.\nKdyž bych se měla popsat, tak jsem dáma, stydlivá a nesmělá, hodná, a to jak v Tvé přítomnosti, tak ve společnosti.\nTohle vše se ovšem mění, pokud se necháme unést společnými chutěmi, kde se ráda stávám divokou, chtivou, živočišnou a vychutnávám si každou chvíli s Tebou a ráda Tě pěkně povzbuzuji, slovy které budou sílit na našem vzrůstajícím vzrušení a naprostému oddání se tomu, jak to máme rádi, až se poznáme a budeme v euforii.. a uslyšíš to velmi hlasitě.\nPokud by Tě lákalo se potkat s holčinou jako jsem já, velmi ráda Tě poznám. Jezdím pouze v rámci eskortních služeb a nedisponuji místem. Takže se můžem potkat třeba u Tebe nebo na hotelu, nebo místě, které by jsi se mnou rád prožil a vložil si do paměti to, co bychom věděli jen my dva! Upřednostňuji formu domluvy po telefonu.


Na houby autem? Pozor, kam jedete. Policie rozdává pokuty a honí čtyřkolky - Krkonošský deník\nLiberecký kraj - Výlet do lesa se může pěkně prodražit. Zvláště, pokud se s autem vydáte na místa, která jsou chráněná.\nNaposledy mohli najít za stěračem „pozdrav“ od policistů houbaři a výletníci v Jizerských horách, kteří si zřejmě jen chtěli zkrátit cestu, ale porušili tak zákon. Někteří i nevědomky.\nPOZOR KAM JEDETE\n„Jeli jsme jen na houby a dostali jsme pokutu. Ani jsem si nevšimla, že by někde byl nějaký zákaz vjezdu,“ popsala zážitek houbařka Jana z Liberce. Jak ale upozornila krajská policejní mluvčí Vladimíra Šrýtrová, značka upozorňující na zákaz vjezdu na lesních cestách být nemusí. „Ze zákona do lesa motorová vozidla nesmí. Značení nebo závory doporučujeme tam, kam řidiči často protizákonně jezdí,“ dodala mluvčí s tím, že některé řidiče ovšem nezastaví ani závory.\nOBLÍBENÁ MÍSTA JSOU POD DOZOREM\nVe spolupráci s lesníky se proto policie zaměřuje především na turisty oblíbená místa. Naposledy tak policisté kontrolovali oblast například kolem Souše, přehrady Černá Nisa, Josefova Dolu, na Bedřichově nebo v okolí Šámalovy chaty. „Řešili jsme hned několik případů, kdy řidiči zaparkovali svá auta tam, kde je to zakázáno. Těm byla buď uložena bloková pokuta přímo na místě nebo ji našli po příchodu k autu,“ vysvětlila Šrýtrová.\nDOŽENOU I ČTYŘKOLKU\nMnohem větší problém než houbaři, kteří se často proviní jen špatným parkováním, jsou zběsilé jízdy motorkářů a především čtyřkolkářů. Ti mohou na přírodě, jak upozorňují lesníci, napáchat nešetrnou jízdou velké škody. Policie podle Šrýtrové už ale používá techniku, díky které se může dostat do míst, kam dříve tyto narušitele lesního klidu pronásledovat nemohla. „Disponujeme pěti kusy motorových čtyřkolek, které jsou určené do horských chráněných krajinných oblastí, i dostatečným počtem vycvičených a proškolených policistů,“ vysvětlila mluvčí krajské policie.\nPřestože se jedná o další čtyřkolky v terénu navíc, lesníci i tak jejich přítomnost vítají. „Raději, ať projede jednou za čas policejní čtyřkolka, než aby přibývalo těch, co jezdí po lese nezákonně,“ vysvětlil krajský ředitel Lesů ČR Ludvík Řičář, který upozornil, že počet těch, kteří si do lesa jedou užít adrenalin, stále stoupá. Podle policie tím ale mohou porušit hned několik zákonů, například zákon o přírodě nebo lesní zákon.\nPivaři slaví. Pivovarem roku se stal Rohozec v Českém ráji Pojizeří - Vedle hlavní ceny získal pivovar i bronzovou medaili v…


Mladé rodiny to nemívají s penězi opravdu jednoduché. Nemluvíme o rodinách, kde rodiče nepracují a žijí ze sociálních dávek, ale pro ně tu také máme tip, ale spíše o rodinách, které myslí na budoucnosti svých dětí, investují do ní a řeší vlastní bydlení, ale neví, kde ještě ušetřit, aby vše vycházelo dobře a bez problémů se jim žilo.\nVěříme, že každá taková novinky, která ulehčí život mladým rodinám, může být pro vás inspirací nebo může inspirovat právě vaše kamarády.\nObecně tedy mají rodiny možnost čerpat slevy na daních, stavebním spoření, úvěrech na bydlení či existují různá bankovní konta právě pro děti.\nProtože senátem prošlo zvýšení slevy na dani na první dítě na 15.204,- Kč, zvýšilo se samozřejmě i zvýhodnění na druhé dítě a to o 2.400,- Kč. Tedy to činí 19.404,- Kč za rok. Samozřejmě s tím vzrostla sleva i na třetí dítě a to na 24.204,- Kč. Teď už jenom budeme čekat, zda tuto změnu podepíše prezident republiky. Pokud ano, uplatňovat tuto výhodnější sazbu budete moci za celý rok 2017, nikoli jen za měsíce, které bude tento zákon nově platit.\nNezapomeňte také na to, že pokud rodiče nejsou výdělečně činí, mohou slevu na dani uplatnit prarodiče. Samozřejmě musí žít vnouče ve společně hospodařící domácnosti právě s danými prarodiči.\nDalší výhodou je, že v tuto chvíli bude mít větší skupina rodin nároky na přídavky na děti. Budou se týkat rodin, které mají příjmy do 2,7 násobku životního minima (do této doby to byl násobek 2,4). Pokud alespoň jeden rodič pracuje, zvýší se přídavky o 300,- Kč, celkově tedy na 800,- Kč, 910,- Kč či 1000,- Kč. Výše je určena věkem dítětem.\nOd roku 2018 se také zvýší příspěvek rodičů, kteří budou mít dvojčata či více najednou narozených dětí. Současná výše tzv. “rodičáku“ je 220 tisíc korun, ale u rodin s dvojčaty budou nově příspěvky 330 tisíc korun. O dodatečné zvýšení budou moci žádat i rodiče, kteří budou mít tyto děti mladší čtyř let.


Zmizet v cizině! Češi mají jasno o výuce jazyků | Barrandov.tv\nZmizet v cizině! Češi mají jasno o výuce jazyků\n#Průzkum | #Cizí jazyk\nNejlepším způsobem, jak se naučit cizí jazyk, je podle zhruba poloviny Čechů pobyt v zahraničí. Školní výuku považuje za efektivní zhruba pětina lidí, podobně jako konverzaci s rodilým mluvčím.\nZejména znalost angličtiny je přitom podle tří čtvrtin Čechů důležitá, a stát by proto podle nich měl přispívat na jazykové vzdělávání i mimo školní výuku. Vyplývá to z průzkumu STEM/MARK pro společnost EF Education First, která se zaměřuje na jazykové vzdělávání. Informoval o tom mediální zástupce společnosti Radovan Suk.\nPrůzkumu se zúčastnilo 306 rodičů s alespoň jedním potomkem ve věku 13 až 25 let a 306 studentů ve věku 15 až 25 let. Podle 76 procent oslovených rodičů a 82 procent dětí ovlivňuje znalost cizího jazyka prosperitu společnosti, a stát by se tak měl na jazykovém vzdělávání podílet například formou půjček na jazykové pobyty. Podobně podle autorů průzkumu podporují jazykovou výuku například Švédsko, Dánsko či Finsko, jejichž obyvatelé vynikají velmi dobrou znalostí cizích jazyků.\nAngličtina je nejpreferovanější\nJako zdaleka nejužitečnější pro cestování, kariéru i studium vnímají Češi s velkým odstupem před dalšími jazyky angličtinu. Tři čtvrtiny rodičů podle průzkumu chtějí, aby jejich děti zvládly cizí jazyk alespoň na komunikační úrovni. Kolem čtvrtiny lidí se kloní k názoru, že díky moderním technologiím nebude znalost jazyků brzo tolik potřebná. Častěji než dospělí zastávají tento názor děti.\nZa nejefektivnější formu výuky jazyka označila v průzkumu polovina studentů i rodičů pobyt v zemi, kde se mluví příslušným jazykem. Za takový pobyt pro své dítě je ochotno 85 procent rodičů zaplatit částku nad 20 tisíc korun. V průměru jinak lidé na jazykové vzdělávání svého dítěte vynaloží kolem pět tisíc korun ročně, ukázal průzkum. Průměrná hrubá mzda v ČR byla ve třetím čtvrtletí loňského roku podle Českého statistického úřadu 33 697 korun měsíčně.\nZ nedávno publikovaného mezinárodního srovnání společnosti EF Education First vyplynulo, že studenti angličtiny z Česka zaznamenali ve svých dovednostech mezi stovkou zemí meziročně pokles z 20. na 23. místo. "Nadále to sice Českou republiku řadí do skupiny zemí s vysokou mírou znalosti angličtiny, ale ve srovnání se skupinou prominentních zemí, mezi něž patří Nizozemsko či skandinávské země, nám ovšem stále schází větší důraz na využívání jazyka v praxi," řekla Monika Petrásková z EF Education First. Nizozemsko skončilo v mezinárodním srovnání na prvním místě a skandinávské země Švédsko, Norsko, Dánsko či Finsko se vešly do 7. místa.


Tety z Moravy a Čech v Číně | Alias Tour – Šárka Morávková\nTety z Moravy a Čech v Číně\nMilé děti, určitě jste zvědavé, jak jsme se my, tety z Moravy a z Čech měly v té daleké Číně… Jak začít? Představte si, že máte skoro rok předem bloknutou krásnou pětihvězdu Prime Bejing v centru Pekingu, za super cenu, po dni cestování přicházíte na recepci a je vám řečeno, že byla vaše rezervace komplet zrušena, protože jste se neubytovaly do 18.00. Je 18.20 a pokoje jsou už obsazené, prodané v minutě za čtyřnásobek ceny a hotel je totálně plný, nemaji jediný volný pokoj. WTF No.1.\nPo hodině dohadování s hotelem i s Bookingem rezervujete přes Booking jediné možné volné pokoje v hotelu cca 2 km odtamtud. Taxi vás odmítají vzít, protože 2 km nepojedou, i když jim zaplatíte… WTF No.2.\nJedete jednu stanici metrem, do hotelu CityGo. Podáváte slečně na recepci potvrzení o rezervaci. Rezervace není platná, musely byste se ubytovat do 18.00. To si dělají srandu? V 9 večer si zarezervujete pokoje, do kterých máte dorazit nejpozději v 6?!? Slečna anglicky neumí, nezajímá jí, že je půl 10 večer, pokoje nedá, rezervace neplatí. WTF No.3. Totální bezmoc! Co teď?\nDvě hodiny jsem chodila sama v noci po Pekingu, hotel od hotelu, hostel od hostelu, marně, nikde postele pro osm bab neměli… Nikdo! nemluvil anglicky… Další dvě hodiny mi s hledáním, obvoláváním a obcházením pomáhal mladý Číňan Liu, který mi chtěl naprosto nezištně pomoct… Ve 2 ráno jsem zarezervovala hotýlek aspoň na následujíci noc. Spaní na “ulici” bylo nakonec prima . Terry Pratchett napsal o Číně díl Zeměplochy s názvem “Zajímavé časy”. Nám to rozhodně zajímavě začalo!\nS pocitem, že za všechno může Tvrdík , jsme přečkaly noc pod širákem a ráno jsme se po skvělé snídani na Luogu Alley (vyhlášená pěší zóna) přesunuly na jednu noc do hotýlku Tran ve staré části. Rychle jsem překopala program a vyrazily jsme do okolních ulic, do čtvrti hutongů. Hutongy jsou malé uličky, kde bydlí lidé “po staru”, dnes už je to skoro jako skanzen, kterým projiždějí turisti v rikšách. Čekaly jsme smrad a špínu, ale nic takového se nekonalo, asi jsme byly v lepší části…\nOdpoledne jsme si daly pár hodin relaxu na pokojích, zjistily, že nás soudruzi opravdu nepustí ani na Facebook, ani na Instagram, o WhatsApp nebo Gmailu nemluvě, takže fungujeme jen my spolu, a to přes místní aplikaci WeChat. Odpoledne jsme přejely do východní části Pekingu, do moderní čtvrti SoHo. Moc pěkný to tam mají. A konečně jsme si daly pořádný dlabanec v bistru. Trochu problém je, že oni fakt nerozumí. Kluk prodává kuře, ale slovo “chicken” nezná, prodává nudle a “noodle” netuší co je… takže jsem pochopila, co myslel Tomáš tím “budete tam jak hlochoněmý”.\nVečer jsme zakončily u Ptačiho vejce, jak se říká Muzeu umění a jely se konečně slušně vyspat. Cestou jsme si ješte prošly celou Luogu Alley, všude samé malé obchůdky, fresh džusy, zmrzlina, suvenýry, takže jsme stejně přitáhly až kolem 23. hod. (jak jde o shopping jakéhokoliv druhu, mění se moje tety na motorové myši ). Pravda, nebylo mi ten den moc dobře po těle, přece jen jsem cítila odpovědnost za to všechno, ale uklidnila mě Janka, která ráno při snídani svým ostravským stylem prohlásila:\n“Šarino, tak jsem koukala do prográmu, tam pišeš nocleh v pětihvězdě, ti to, kurva, nějak nelicúje!”\n„Magic, vole!“ Ono se na velmi častou otázku „Holky, jak je možný, že …?“ nebo „Chápete to?“ ani jinak odpovědět nedá.\nTak jsme na všechno nevysvětlitelné používaly „Magic!“. Peking je plný paradoxů. Perfektně fungující metro, ale v exponovaných časech čekáte 15 minut na scener a kontrolu tašek (v každé stanici) a zabaví vám třeba antiperspirant, protože je nebezpečný. Informace z cestopisů, že jsou Číňani hluční a pořád řvou a nahlas mluví, se ukazuje jako zastaralá. V metru je totální ticho, páč všichni čumí do mobilů a hlučné jsme tak byly pouze my. Autobusy jezdí v hojném počtu, ale nevíme kam, protože je všechno jen čínsky. Pokud přejedete jednu stanici, vracíte se kilák, protože je tady všechno hrozně daleko. My jsme naopak vystoupily ráno o jednu zastávku dřív a táhly naše čemodany do hotelu „One-more-try“ Ano, vrátily jsme se do Prime Bejing. Předevčírem večer jsem totiž s managerkou hotelu domluvila, že nás od pátku do úterý nakonec ubytují (samozřejmě za mnohem vyšší cenu, ale i tak to byla nejlepší možná varianta). Tentokrát všechno klaplo, do jednoho nachystaného pokoje jsme si daly kufry a vyrazily na pozdní snídani. Kafe v bistru tady dělají tak slowly, že se ze snídaně stal skoro brzký oběd…\nProšly jsme si horní půlku nákupní třídy Wanfujing a došly až na Náměstí nebeského klidu. Tisíce lidí, davy v podchodech, prohlídky, kontroly pasů a po hodině jsme v tom vedru konečně stanuly na Tianmen square. Místo nechvalně proslulé kominustickými přehlídkami, kultem Mao Ce-Tunga a hlavně krvavým potlačením studentských demonstrací na jaře 1989. Musím přiznat, že jsem tam necítila žádnou energii, ani špatnou ani dobrou (narozdíl od WTC v NY), ale nijak pozitivně to tam teda nepůsobí. Neskutečná výheň, všude oči tajnejch, děti s vlaječkama… no, bylo dobrý to vidět, ale rychle pryč. Obešly jsme Ptačí vejce (foto ve dne) a zamířily na spodní část Wangfujing a do hotelu. A tam skončila moje průvodcovská práce.\nOzvaly se výkřiky „Holkýýýý, Viktorkááááá…“.\nVítězství v podobě obrovského showroomu Victoria Secret smazalo veškerá dosavadní protivenství. Věděla jsem, že mám do večera volno (neee, dělám si srandu). S příslibem, že bude večer dost času a mají otevřeno do 22 hodin, jsme se šly konečně ubytovat. Hotel Prime Bejing je vážně hezký, dekorovaný v čínském stylu, velké pokoje s oddělenými postelemi, prostornou koupelnou, ledničkou, plazmou, wi fi, ráno jsme měly skvělé snídaně… a konečně jsme si vybalily věci. Po delší pauze jsme vyrazily do parku Chrámu nebes.\nPrvní příznaky snídaně v podobě sedvičů s vejcem a majonézou na sebe nenechaly dlouho čekat. Občas si říkám, jestli je lepší se zaťatýma zubama hledat záchod, nebo z nudy sednout v šatech na žvejkačku… no nevím. Po vynucené pauze a dvou kilometrech podél zdi parku (v Pekingu má většina parků dva vchody a zásadně u nich nestaví žádná MHD) jsme si konečně vychutnaly kouzlo zelené trávy, malých chrámů a zlatou půlhodinku na focení. Krásnou fotku stylu Venca Chloubek má zase jen Dorka (jestli to není tím, že je prostě nejkrásnější). Před setměním a cestou na Quianmen jsme potratily Janku, která si evidentně zamilovala čekání na přechodech pro chodce a nehnula se z fleku. Posunuly jsme se autobusem pár stanic do čtvrti, která je pověstná malými restauracemi a pekingskou kachnou v plackách. Dokonce je tam nejvyhlášenější restaurace s „peking duck“ (zmínka o ní je v knížce Pán ohně do Petera Maye). Holky už byly unavené, dost složitě jsme se odtamtud dostávaly, ale slíbila jsem jim Victorku, tak ať si to užijou. Já jsem se s Renatou a Silvií statečně prodírala místním nočním trhem, ale to se prostě nedalo. Ani smažení škorpioni a kvílející zpěvačka mě nedonutili zůstat.\nPozn.: z Victorky přitáhly před 23. hodinou. Prý to v ní funguje stejně jako jinde ve světě: kalhotky zkoušet nelze, leda podprdy. Dělává se to tak, že do kabinky vezmete podprdu a tam pak zkusíte i kalhotky. Janka pak jen musela prodavačce vysvětlit, proč šla do kabinky s podprsenkou velikosti 70 A!\nHotelová snídaně byla výborná. Endiaron, Immodium a to třetí na předpis si nepamatuju. Podrobnosti taky popisovat nebudu. Ale pohled na kamarádku, která si otírá zpocené čelo chumlem toaletního papíru před dveřmi WC v McDonaldu s vědomím, že uvnitř to bude ještě horší než venku, ten pohled je k nezaplacení. Na ostatní je tu MasterCard .\nAle jezte tady suchý rohlíky a hořkej čaj, to prostě nejde. Taky je prima doslova utéct z metra, lítat po ulicích a hledat WC, abyste pak zjistily, že záchody jsou na každém nástupišti… A tahle situace byla o to složitější, že jsme si vyrazlily na sobotní výlet za město. Summer Palace je pro Peking něco jako Průhonice pro Prahu. Obrovský park s velkým jezerem, zahradami, s desitkami galerií a uprostřed toho všeho císařův Letní palác. I když bylo pod mrakem, bylo jak v prádelně. První hodinu jsme si užily ve Su Zhou street. To je takové “podhradí” kolem vody plné starých domků lidí, kteří císaři sloužili. Mělo to hezkou atmosféru, hlavně děti se tam fotily v kostýmech. Na konci jsme měly možnost nastoupit na loďku a nechat se převézt přes jezero na druhou stranu, což by ušetřilo asi 3 km chůze. Váhaly jsme, ale pak jsme se shodly, že pokud budeme nutně “potřebovat”, přinutíme kormidelníka zakotvit kdekoliv! Loďku jsme měly jen pro sebe, ale nebylo nám to nic platný. Po tři sta metrech nás vykopli ven a přes půl hodiny jsme čekaly na mnohem větší loď skrz celé jezero. Bylo to nakonec dobrý, ale těmhle “pastičkám” se člověk nevyhne. Číňani jsou nesmírně trpěliví, pořád všude čekají ve frontách, jak je jich tak strašně moc, nemají jinou možnost. Ale jejich národním sportem je jednoznačně předbíhání. Naprosto bez skrupulí využijou každou skulinu, každou mezeru, kdy se před tebe procpou a za nimi následuje početná rodina. Neskutečný! První dny jsme jim dávaly dokonce přednost, ale pak jsme přitvrdily a česky na ně pořvávaly, ať se necpou. I místa jsme si hlídaly ze všech stran,\nJanka vždycky hlásila “Bacha, cpou se zleva, bacha, obcházej nás zprava…”.\nOni se naštěstí Janky báli. Je veliká a když si rozráží cestu, vypadá jak vikingská bojovnice (já jí teda říkala vikingská princezna, abych jednu nechytla). Janka, když si otřela pot z čela a máchla při tom rukou, zabila většinou dvě až tři čínské děti cupitajíci kolem, ale v tom počtu lidí se to ztratilo :-).\nV parku paláce jsme se rozdělily, protože v těch davech bychom se nemohly v osmi držet pohromadě. Modelky se fotily, Renča s Jankou si to v klidu obešly, Sylvie je celkem sólista a já lítala sem a tam, abych viděla co nejvíc. Nakonec jsem se potkala s modelkama hoďku a půl před srazem a už s nimi zůstala. A fotilo se. Jenže opačně! Většinou si fotili nás, trochu z ostychem, ale přišli si říct… počítaly jsme s tím, přece jen 3 blondýny, 2 zrzky… my tmavovlásky jsme je moc nebraly, ale třeba Libuška by mohla ihned adoptovat několik dětí. Hodinu před koncem jsme se zašily na kamenech u cesty ven z parku a jen pozorovaly lidi (dělaly módní policii), u některých modelů jsme se fakt řehtaly.\nNo a bylo skoro 6 a my se přesunuly omrknout, jak moc se Burešova chlouba podobá originálu. Olympijský areál je obrovský (jak jinak), má několik částí, kterým dominuje samozřejmě Ptačí hnízdo, Cube plavecký bazén a velká barevná pagoda. Ptačí hnízdo je fakt bomba, na kovové pruty dopadalo zapadající slunce a pak se celý areál pomalu rozsvěcel a v osm už to bylo jako na pouti. Janka se odměnila za statečnost hodinovou prohlídkou uvnitř hnízda, moc jsem tam chtěla taky, ale zvítězilo courání po areálu. Pořešily jsme jídlo a šly pomalu na metro, byla to taková pohoda… dokud nezavřeli vstup do metra a ty tisíce lidí mířících ven nacpali do jedinýho vlezu. Do minuty jsme byly mokré jak myši. A dostat se do metra? Zavelela jsem “Tlačíme!” a bylo. Ani nevím, kdo se šel ještě projít kolem hotelu, cesta od metra většinou končila u malého obchodu, před kterým byl dostatečný prostor na kombinaci Corona+cigáro . Ráno si můžeme přispat, v poledne nás čeká Zakázané město!\nNeděle je odpočinku den, každý rád vyrazí si ven. My si mohly přispat, protože jsme měly „fast“ vstupenky do Zakázaného města. Když jsme se v pátek prodíraly na Náměstí nebeského klidu a viděly ty davy hrnoucí se hlavní branou, vůbec jsme netušily, jak to pořešíme. Nakonec pomohla baba z recepce, která nám zařídila lístky na poledne (dřív to už nešlo), měla posledních 19 kusů. Ano, mohly jsem si koupit prohlídku s guidem, ale ještěže jsme to neudělaly…\nPo vydatné snídani (Dorka výjimečně kus melounu a půlku vajíčka, Lucka možná nádech nad miskou s knedlíčky) jsme se shodly, že nám dělá blbě asi jejich kafe s mlíkem. Tím pádem se hodila hodinová pauza mezi snídaní a odchodem. Jenže! Holky se pořád divily, proč mám nachozeno (aplikace v iPhonu) víc než ostatní. To je jednoduchý, protože pořád něco řeším. „Šári, já nemám toto, pojď tam se mnou, Šári kde najdu toto, pojď tam se mnou… holky, kde máme Janku? (kdo se vrací, já!), Šárko, počkej na mě, já musím zpátky na pokoj… atd. atd.“ Takže ve chvíli, kdy je sraz v lobby v 9.30 je jasný, že se za 1) čeká na Silvii, za 2) někdo ještě musí čůrat a za 3) si někdo splete hotelovou kartu s kartou na metro. A tak dále, den po dni stejná klasika . Silvie tentokrát svoji samostatnost projevila dokonce svým absolutně samostatným odchodem a krátká zastávka ve Victoria Secret s malou reklamací se protáhla taky na dýl, než bychom chtěly. Ale nakonec jsme kolem 11 dorazily před první kontroly a scenery. Pokud pojedete do Číny, noste vždycky originál pasu, mohou vás kontrolovat kdekoliv! Ihned se k nám přitočil mladík, že je průvodce, a když mu dáme každá 100 juanů, vezme nás přednostně. Prý nás čekají 4 hodiny ve frontě. Selským rozumem a s trochou risku jsme si šly dál po svých a nakonec jsme byly před půl 12 v hlavní dvoraně.\nVšechno klaplo, lístky v mobilu zafungovaly a mohly jsme „vstoupit“. Teda, spíš jsme byly vtlačeny. Zakázané město je obrovský komplex na celodenní prohlídku, ale to bychom asi chcíply. Bylo vedro a pod mrakem, všechny stavby byly stejné, blbě se fotilo a díky převážně čínským nápisům jsme se nedozvěděly skoro nic. Ale jo, je fajn to vidět a být tam, bez toho by návštěva Pekingu nebyla úplná. Když to ale srovnám s tím výletem na Kokořín ….\nKolem třetí jsme vypadly ven, vzdaly vyhlídku z Jinghsan parku a šly rovnou do parku Beihai, kde je bílá dagoba a park je spíš laděný na budhistickou strunu. Opět jsme se projely lodí přes jezero a pak jsme jen koukaly na tanečníky v altáncích. Číňani celkem hodně tančí na ulicích a v parcích, večer na obchodních třídách, na náměstích, někdy je to styl tai-či, někdy Poupata. Ale evidentně si to užívají. Pak jsme se dloooouho pokoušely dostat ven (jako vždy dva vchody a MHD dva kilometry od nich) a jely jsme na hotel. Večer jsem dala tetám konečně volno! My s Renatou jsme jely znovu do čtvrti Quianmen na kachny (Renča si mááálem koupila krásnou kšiltovku), holky šly pro další podprdy do Victorky, a tak nějak jsme si daly oraz před tou pondělní cestou. Počasí hrozilo jasnou oblohou a 36 stupni.\nA je to tady! Kvůli tomuhle sem turisti jezdí. My samozřejmě taky. Fotku Velké čínské zdi mám na svojí Mapě pokladů už několik let (a teď ji slavnostně sundám).\nVstávaly jsme brzy ráno, abychom v 7 přejely metrem na hlavní autobusové nádraží (aspoň že ty číslice jsou tu občas arabský). Skoro hned nám jel autobus 916. Pohodlně jsme se usadily a hodina jízdy na sever utekla jak nic. Pořád jsem v aplikaci Maps.me sledovala, kudy a kam jedeme, protože název přestupní stanice v městečku Huariou jsem na netu nenašla. Skoro jsme se blížily ke konečné zastávce, když v tom přišel průvodčí, že pokud jedem na zeď, musíme vystoupit tady. Já koza pitomá. Takovej skok na špek! Samozřejmě, že to byla blbost, venku už čekal chlápek s dodávkou, a že odtud nic nejede… a tak. Kecal, jezdí tam asi 3 busy. Jojo, ale že bus tam jede 2 hodiny (to by musel jet krokem, těch 25 kiláků). Posílala jsem ho do háje, ale pak řekla „Ok, kolik?“ Že 10 RMB za každou (což je obvyklá cena, jak píše strejda Google). Neměl auto pro 8, teda on si myslel že má, ale my statný Slovanky jsme mu trochu poopravily počty. Smlouvám vždy a všude, takže 50 za minibus a ani o juan víc. Nakonec kývnul, byly jsme tam namačkané jak sardinky, ale ušetřily jsme spoustu času a bus by stál jen o trochu míň. Za půl hoďky jsme dorazily na místo. No je to teda masakr, davy lidí, autobusy, 6 pokladen každá pro něco jiného… řidič se furt motal kolem nás a radil mi, co a kde mám koupit, poslal mě do jiný fronty, tak jsem ho pak poslala taky… .\nKdyž jsem doma vybírala, na kterou část zdi jet, měla jsem dva favority (Badaling jsem zavrhla okamžitě). Buď trochu divočejší občas neupravenou Huanghuacheng nad jezerem, nebo pak Mutyaniu s lanovkou. Po zvážení reálné situace jsme zvolily tu druhou, přece jen už nám není dvacet a v tomhle vedru… Jak se nám nakonec lanovka hodila! Jen Google a Ambruska neměli pravdu v tom, že tento úsek není tolik navštěvovaný turisty. Hahaha! Na lístky se čekalo půl hodiny ve frontě, pak se muselo na shuttle, ten nás odvezl na začátek areálu a pak jsme v tom dopoledním vedru stály hodinu a půl na cable car. Čas jsme si krátily pozorováním Číňanů, kteří se s výškou 150 cm pokoušeli dostat přes nás. Měli štěstí, že Janka, oslabená střevní chřipkou, nebyla v obvyklé kondici a vždycky jen zařvala: „Bacha, berou nás zleva!“ Občas se jim pokusila moravsky vysvětlit, že „Slušny člověk nepředbíha a co se sem tak cpéte…“, ale jinak slabota . V půl 12 jsme vystoupily z lanovky s plánem udělat pár fotek, dokud ještě žijeme. Pak jsme se rozdělily, každá máme jiné tempo a míru zvědavosti (já teda i chuti zase si hrábnout na dno). S Renčou a Jankou jsme nakonec zdolaly 8 strážních věží (a to samé zpět), já si jako bonus navíc prubla nejstrmější a nejdelší úsek oblasti. Schody, kde se dalo stoupat jen po jednom, jsem s vyplazeným jazykem zdolala přesně ve 13.00. Když jsme zvedla hlavu, stál naproti mě Číňaň s dotazem „Cold beer?“ Říkala jsem si, co bych dělala, kdyby se mi udělalo zle, nebo si zlomila nohu nebo cokoliv, tak jsem se držela jedněch Francouzů, kteří se se mnou fotili na jedné z věží. Kolem 14. jsme se všechny baby potkaly ve frontě na lanovku zpátky. Máme krásné fotky, byly jsme na Velké zdi, hurá do hotelu.\nOdmítly jsme všechny návrhy taxikářů a za 5 minut chytly bus do města, a pak hned ten další až do Pekingu. Ten byl teda otřesnej, během 5ti minut jsem v něm chytla svrab, blechy a neštovice, takže jsem se obsypala pupencema a štípancema. Ještě lepra a jsem komplet (tímto děkuji přípravku Fenistil za záchranu života). Kolem páté už jsme byly v hotelu a daly si zaslouženou sprchu a nohy nahoru. Teda já ne. Měla jsem tajný úkol. A díky němu na mě zavolali dokonce tajnou policii. Totiž: mám kamaráda, Jardu Vavřinu, který v ČR šéfuje Harley Davidson. A když jedu hodně daleko, vozím mu trička H-D. Našla jsem si, že jedinej čínskej showroom H-D je v Pekingu a kousek od našeho hotelu. Tak jsem se tam před večeří vydala. Obchodní centrum Oriental Pearl Mall. Seznam firem, nic., Logo, nic. Ptala jsem se v BMW, v Hyundai, v krámech s hadrama, nic. Nikdo nevěděl, nikdo mému „motorcycle, harley, vrrm vrrm“ nerozuměl. Až na recepci Mallu jsem narazila na anglicky mluvící děvče. Sdělila mi, že „showroom is gone“. Na moje dotazy, zda se přestěhovali, nebo proč tam už nejsou, odpověděla jediným telefonátem. Přišel soudruh, který se mi legitimoval, byl velmi strohý, s kominusticky přezíravým pohledem a lámanou angličtinou se zeptal, proč to jako chci vědět. A proč se tak vyptávám. A co jsem zač. Na nic jsem nečekala, řekla jsem „sie sie“ (děkuju) a mazala pryč (ještě aby mě vyslýchali kvůli triku).\nDo hotelu už jsem nestíhala, potkala jsem se s tetam v blízkém obchoďáku, kam jsme šly na poslední pekingskou večeři. Zprvu velmi podivná (rozuměj jejich normální) restaurace (všechno čínsky na iPadu, ale číšník trpělivě vysvětloval) se ukázala jako dobrá volba.\nJen z nás musejí být všude totálně hotoví, když se kdekoliv dohadujeme stylem: „Děckááá, kolik těch nudlí? (Dorka: ale oni nemají ty smažené, že?) Holkýýý, kdo chcete colu? Já nechcu. Já taky nechci. Holkýýý, co je to tady to steamed? Já ani nemám hlad. Takže budou dva bífy, ne, tři, ne, dva, ty chceš jen bíf nebo i tu bíf polívku? Tak tři bífy a dvakrát soup a dvě coly, ne, tak tři coly. Já chci zelenej čaj. Máte zelenej čaj? Tady nemají zelenej čaj? A co je toto? To je pivo, ne? To není pivo, to je čaj. Tak jeden čaj. A pivo máte?“ Atd. atd. Já je prostě miluju ❤ (když je miluješ, není co řešit).\nPřicházíme na recepci luxusního šanghajského hotelu Metropolo Classiq, podávám recepční vytištěnou rezervaci, půlka tet jde hulit, půlka na záchod. Recepční kouká na konfirmaci, povídá něco kolegyni, něco si šeptají, kroutí hlavou a o mě se poukoušejí mdloby. Přichází recepční a šišlavou angličtinou opatrně a nesměle povídá: „Sorry, this no my hotel“.\nNéééé, potřetí už nééééé !!!\nAle vezmu to od začátku… úterní ráno jsme se pomalu a v klidu přesunuly na jižní vlakové nádraží v Pekingu. Jedeme totiž rychlovlakem! Sylvie statečně táhla svoji Štěknu (Štěkna = kufr na provázku, protože na něj hned první den příjezdu spadl v metru Číňan a zlomil mu rukojeť). Cesta byla jednoduchá, o to složitější bylo nádraží. Měla jsem jen dva čárové kódy v mobilu a nic víc. No, uvidíme. Nikdo neporadil a na můj dotaz „train, speed train to Sanghaj“ jen vrtěli hlavou. Můj pokus o zvukovou podporu typu „train, šššš, hůůůů,“ byl zbytečný, jejich vysokorychlostní vlaky žádné ššš nedělají. Tak jinak. Zkusím jednu přepážku. Jo! Jakmile jsem slyšela od úřednice „passport“, běžela jsem je vybrat od holek. Máme jízdenky a můžeme do McCafé na snídani. Scenerová kontrola dopadla dobře, jen Renča přišla o svůj žabikuch na ovoce. Nože do vlaku nesmějí…\nPlácly jsme se přes kapsu a já zařídila první třídu toho nejrychlejšího možného vlaku na trase Peking – Šanghaj. A byla to paráda. Obrovské polohovací sedačky, stolečky, obsluha, klimoška a rychlost 350 km v hodině. Super zážitek a za 4 a půl hodiny jsme byly v Šanghaji. Další mega nádraží, další davy lidí a další desítky automatů obsypaných hrozny lístkůchtivých cestujících. Po půlhodině hledání automatu na travel karty jsem to vzdala a koupila jednorázovou jízdenku. Nikde! živý člověk, jen „machine“. Za 30 minut jsme už vystupovaly na stanici Nanjing East. Do hotelu to bylo asi 300 metrů, nic dramatického. Dveře nám otevřel portýr, nádherná recepce byla v prvním patře a tam už pokračuje náš příběh z úvodu…\nStřídavě mě polívalo horko a mrtvolnej chlad zároveň. Jak jako tohle není náš hotel? Čí by byl? Naštěstí se to za chvíli vysvětlilo. Řetězec Metropolo Classiq má v Šanghaji několik hotelů a ty jsou zmateně značené jak v Google mapách, tak na Bookingu (ano, i to je možné). Takže název hotelu dobrý, adresa jinde. Tak to neva, popošly jsem tři ulice a octly se v nádherném art deco hotelu s krásnou recepcí a momentáně probíhající happy hours s kávou, malými zákusky a pitím. Holky se tam nahrnuly, já šla raději zkontrolovat pokoje. Byla to paráda a mně se hóóódně ulevilo. Do šesti jsme seděly v lobby, pak vybalily čemodany a kolem sedmé se vydaly na největší tahák Šanghaje, na promenádu Bund. Bože!\nMyslela jsem, že nejhezčí promenáda u vody (kromě Prahy) je v Hong Kongu, ale teď teda fakt nevím. Je to ú-žas-ný! V sedm se rozsvítila Orient Pearl televizní věž, pak Šanghaj tower, „otvírák“, Ťin Mao a pak už svítilo celé nábřeží. Levý břeh je ovlivněný koloniální anglickou architekturou, pravý břeh je plný mrakodrapů. Večer jsme zakončily v malém bistru vedle hotelu. Beef nudle a maso s rýží, jak jinak. Spaly jsme jak zabité a první dojmy z Šanghaje předčily naše očekávání. A Janka mě pochválila! Za vyhřívaný prkýnko na záchodě a nejen to. „Šarinko, ono to i sprchúje! Na několik způsobů a fouká mi to na …. to je bomba!“ Ještě měla dodat „Já su tak šťástné!“\nPředstavte si sedm ženských na přechodu pro chodce. Řadíme se do řady za sebe, já jdu první a počítám „raz, dva, raz, dva, raz, dva ..”. Chodci jdoucí proti nám si nás fotí a nemizí z přechodu. „Jdětě, sakra. Nevšímejte si nás, bože, tak jděte už konečně…“. Místní to nechápou, zvlášť, když se akce opakuje několikrát sem a tam. Protože ….\n„Holkýýýý, musíme si udělat společné fotkýýýý. A ještě dokud nebudem zpocenýýýý. A se mnou na samospooooušť.“\nČeká nás celý den v moderní čtvti Lujiazui. Vystoupily jsme jen dvě stanice metrem od našeho hotelu a ocitly se v jiném světě. Ne, že by nás ohromily vysoké budovy, to přece jen už známe z HK, NY a SAE, ale druhý nejvyšší barák na světě (po Burj Khalífě) přece jen poněkud vyčnívá nad normálem. „Tak se vyfotíme jako Beatleeees!“ „Jóóó‘, to bude dobrýýýý“. Z deseti pokusů vyšel jeden, i když na tom nejlepším snímku chyběla Libuška a nenechala se přemluvit, že jako ten den zaspala\nSlunce už pálilo, tak jsme se chvíli schovaly na ferry a přepluly na druhou stranu řeky, na Bund. Když jde o fotky, jsme schopné neskutečných obětí. Dvě hodiny! jsme se procházely po promenádě a pózovaly. Cíl č. 1 – úvodka (jako titulka na Fcbk, např.), cíl č.2 – společná s Dorkou, cíl č. 3 – skákací bez Dorky. Jakoby nestačilo, že kamkoliv přijdeme, vzbuzujeme pozornost. Naše skupina se přirozeně rozdělila na „modelky“ a „blbky“. Neznalec to nepostřehne, ale když Dorka zavolá „Fotííím“, tak: Lucka okamžitě zaujme pózu, Libuška vymyslí veselou figuru, Sylvie vypne hrudník, Míša si upraví vlasy, já začnu házet ksichty nebo koukám do dálky, Renata nahodí úsměv a Janka se skryje dozadu s kamenným obličejem. Neplatí to vždycky, ale pár důkazů bych vyhrabala . Tak jsme si tak couraly tím popoledním vedrem a došly až na konec celého toho dlouhého nábřeží, odkud Lujiazui vypadalo zase úplně jinak. Přejely jsme dalším trajektem a já tušila, že pokud se neochladíme a něco nesníme, bude zle (měla jsem v plánu jeden park a tam by mi už nedošly).\nV blízkém Mallu jsem naštěstí objevila sushi koutek, takže bylo jasno, co a kde ochutnáme, a bylo to moc dobrý. Pak jsme pokračovaly směr Lujiazui central green space, dokud Dorka neuviděla další „vhodný“ přechod. Bez komentáře, tentokrát… . V parku bylo nádherně, máme odtamtud asi nejhezčí fotky. V pozdním odpoledni jsme se konečně shodly na návštěvě jedné z věží. Rozhodovaly jsme se mezi Shanghai tower a SWFC tower přezdívané „otvírák“. Otvírák zvítězil, takže jsme kolem 17. hod vyjely do výšky 450 metrů a snažily se v pauzách něco vyfotit (v čase mimo pauzy si totiž fotili nás). Nejvyšší patro „otvíráku“ má prosklené dno, škoda jen, že skrz něj není líp vidět. Kolem oken už poposedávaly hloučky lidí a bylo evidentní, že tam budou sedět až do 20 hodin, kdy už je tma a celé město svítí. Tak jsme to zabalily a v nádherném počasí se loudaly a fotily a kouřily a fotily… a u hotelu si daly rozchod. Šla jsem si projít místní dvorky a postranní ulice a bylo to úžasný, jen na mě policajti koukali trochu nedůvěřivě, protože turisti do dvorků většinou nelezou. Nakonec jsem prošla i půlku východní Nanjing road, dala si masový špíz a ananasový fresh a šla na kutě.\nNo co myslíte, že jsem viděla při příchodu k hotelu? Tety z Moravy seděly celou tu dobu na schodech, hulily a pily pivo. Bože! Jaké to bude, až se zítra ráno probudím?\nNecejtím nohy, bolí mě záda, mám 4 kila navíc a od půl čtvrtý nespím… co se to sakra děje?\nUž vím: mně je dneska PADESÁT! A první dárek dostávám hned po probuzení od Renaty, můžu jít dřív do sprchy .\nHotelovou snídani jsem oproti ostatním dnům obohatila o vepřový plátek, čínské nudle a závitek. Už je mi to jedno, tady jsou záchody všude… „Děkujeme, že ses vylíhláááá“, vítají mě holky na schodech hotelu. Tenhle slavnostní den strávíme činností, kterou tety milují nadevše, a to shoppingem. V Šanghaji existují stovky různých obchodních center, ale jedno je vyhlášené. V přizemí OC ve stanici Science and Technology muzeum je něco jako Ladies market v Hong Kongu. Boty, tašky, kufry, trička, brýle, mobily, audio, video… na co si vzpomenete. Kvalita mizerná, ceny smluvní, což znamená, že pokud máte nervy trvat na třetině původní (samozřejmě vyšponované) ceny, budou obě strany spokojené. Čtyři hodiny čistého času mezi stovkami stánků. Co jsem koupila neprozradím, protože mám většinu jako dárky. Radost jsem si udělala kufrem velkým (ten z Hong Kongu se se mnou po sedmi letech rozloučil) a malým příručním, kterej je sice luxusní, ale tak těžkej, že mi asi jako cabin luggage bude na houby. Ale je krááásnej. Jak tohle zase povezeme domů, když máme jen 20 kilo …? Jediný štěstí, že všem došly prachy .\nOdpoledne bylo volnější, dotáhly jsme ty naše nákupy do hotelu a užily si zase happy hours s dobrotami a kafem (jen se ti číšníci pořád tak divně koukaj, stejně jsou to všechno tajný, agenti a tak, zvlášť v takovýmhle hotelu). Janka se tak vysílila nakupováním, že večer vzdala a Sylvie šla na rande s nějakou viceprezidentkou spřátelené firmy, a i když vyhrožovala, že je v deset na pokoji, přitáhla v jednu v noci z místního jazz clubu. Klasika… I z tohohle důvodu jsem přesunula oslavu svých narozenin na sobotu, protože jsem chtěla holky původně pozvat na projížďku lodí s večeří (neexistuje) nebo na afternoon tea v House of Roosevelt (jen v odpoledním pařáku). Takže jsme si užily nádhernou, hodinovou plavbu po řece sice jen v šesti, ale v rozzářeném městě. Dárek jsem dostala na promenádě, než jsme se nalodily. Knížku s fotkama z našich cest a peníze na jeden ze zážitků expedice Nový Zéland 2020.\nByla jsem dojatá, jasně že jo a plavbu jsem si skvěle užila. Po ní jsme ještě pocouraly jen spolu s Renatou a skončily v úžasné jídelně s umělohmotnými miskami a bordelem pod stoly a já si konečně dala krevetové knedlíčky . Na pokoji jsme si ťukly na moje zdraví zeleným čajem a … a můj narozeninový den skončil. Ale mám přenádhernej a asi úplně zbytečnej kufr !!!\n„Šariků, je tu někde Victorka?“\n„Je, ale už nemáme prachy!“\n„Ale tam berú aj karty, a ty máme nabité….“\n„Je tady Victorka, ale je odsud daleko“.\n„A nemohly bysme …….?“\n„Nemohly. Ale vezmu vás do největšího Starbucksu na světě!“\nPo vydatné hotelové snídani (jak jinak), jsme se tentokrát vydaly na „západ“. Jely jsme asi pět stanic metrem do areálu Jing’an Temple. Je to jedna z mála původních staveb dochovaných v centru Šanghaje. Krásný klášter o třech patrech, který se nesměle schovával mezi mrakodrapy, ještě dnes obývají mniši (zrovna tam měli nějaký pohřeb). Věřící si u okýnka koupí odpustky v podobě plíšků a házejí je do „sloupu“ na nádvoří, kde hoří oheň. Po hodině klidu v rušném městě jsme se přesunuly jen přes ulici do dalšího místa, které slibovalo ticho a nakonec jsme tam zůstaly opravdu dlouho, protože se v Jing´an sculpture parku tančilo. Ale JAK se tančilo! Na pomalou hudbu, stylem taj-chi, mohly jsme na nich oči nechat. V tomhle parku byla ještě jedna krása veliká, jezírko s Viktorií královskou a mlhou a tam se to fotilo! Skákací, společné, se samospouští… konečně! mi někdo vysvětlil, že i když sotva zvednu zadek na oběžnou dráhu, sekvence foťáku si s tím poradí a já budu opravdu ve vzduchu. „Magic, vole!“\nSlíbila jsem jim ten Starbucks, takže jsme v pozdně obědovém čase zdolaly kus moderní tepny Šanghaje, Nanjing West, a musím říct, že teda i mně spadla brada. Čekala jsem velkou kavárnu, ale tohle? Barák jako menší hala, dvě patra, stovky stolků, malé bary, velké bary, čísnice chodily mezi lidmi a braly objednávky rovnou do iPadů, platby to samé, všude to vonělo, obrovský mlýnek mlel kila zrnek, vypadalo to tam jak v malé továrně. No a protože braly i karty … nedejte si kafe a dortík v The largest Starbucks on the world… takže holky, sedáméééé . Po vydatném obědě v ceně luxusní večeře jsme si prošly zbytek Nanjing road až k hotelu. A protože bylo všude co k vidění, daly jsme si rozchod a šly, kam nás srdce, chutě a foťáky táhly. Šla jsem se ještě rozloučit na večerní promenádu a pak už nás čekala poslední pořádná večeře. Takže kam, tety? Tam, co jsme byly s Renatou včera, protože tam to bylo hustý. A taky jo. Obsluha našla točící stůl pro osm tím, že od něj vyhodila pět v tu chvíli už baštících lidí a my začaly vybírat (ale to už znáte z minula). Moc jsme si pochutnaly, byl tam neskutečněj bordel a hluk, ale vzniko krátké video na méme Facebooki, které jsem tam prostě musela nasdílet. I s rizikem, že mě aktérky umluví, abych ho smazala a já je neposlechnu . Na obhajobu Dorky podotýkám, že nudle byly opravdu dlouhé a bez nožů je prostě nerozpůlíš a na obhajobu Janky podotýkám, že ty kousky se fakt blbě nabíraj, kurva!\nNejfrekventovanějším předmětem dnešního rána byla Lucky příruční váha. Ta mi sdělila smutnou skutečnost, že můj fešnej přiručák váží sám o sobě 4,5 kila, tak to si dám do něj tak troje spoďáry a polštářek…\nUžily jsme si poslední báječnou snídani, nechaly kufry pod volejbalovou sítí na recepci… a Šanghaj se s námi začala loučit pláčem. Mířily jsme do Old Townu, kde jsme si chtěly prohlédnout slavnou zahradu Yu Garden. Naivně jsem si myslela, že tety už nemají vůbec žádné peníze. Omyl! “Děcka, tak si cestou koupíme nějaké deštníky”. Z nákupu deštníků se stala hodinová pauza v domě ala Holešovická tržnice a pomalý posun směr zahrada zpestřovaly občasné výkřiky typu “Ještě tu masku”, “Holky já furt nemám žádný vějíř”, “Našla jsem stovku!”, “Budem dnes ještě něco jíst?” apod. Konečně jsme v drobném dešti dorazily na Yuyuan Old street. Kousek od ní jsem koupila vstupenky do zahrady a domluvila s holkama, že sraz bude před 16 v hotelu. Poznávací znamení řeka, věžák s korunou a pak už musejí trefit. Škoda, že pršelo, zahrada byla krásná, ale fotky jsou mizerný. Jediná! jsem tam chodila v pláštěnce, koukali na mě jak na exota a konečně si mě taky fotili.\nVe čtyři jsme z hotelu vyrazily slavit. Na recepci mi hned druhý den poradili vyhlášenou restauraci s mnoha oceněními, kde jsem zarezervovala ten největší kulatý stůl, poděkovala jsem tam tetám za báječné dárky a jejich super společnost a “Dejte si každá, na co máte chuť a šérneme si to na kulaťáku”. Chlapec, co nás obsluhoval, přinesl pití. Pak dlouho nic. Pak na stůl postavil asi pětilitrovou mísu s masem a zeleninou a odešel. Zůstaly jsme jak opařené. Co to může být…? Nějaký předkrm pro všechny? Nebo omáčka k „něčemu“? Ptám se: “Kdo to objednal?” Nic. Po chvilce Janka: “To vypada jako to móje”. “A co to je?” “Má to být hovězí. Ale tady na tom obrázku je to malé…. ježiš to stojí péněz!” Peníze jsou fuk, ale proč toho je tolik? Začínáme rozvíjet teorie, jako že nám nerozuměl a objednal to 8x a dali nám to dohromady, nebo že je to omyl, nebo to patří na jiný stůl… No co, tak to holt dojdu zjistit: “Excuse me, what is this?” Číšník ukazuje Jančin obrázek. “And for how much persons is it?” Číšník vztyčuje ukazovák. “Only for one ?” Číšník kýve. “Not for an army?” Číšník se zubí a odchází, vedle u stolu baštící Holáni z nás mají srandu. Postupně nám nanosili všechny dobroty, kuřecí kung po, sladkokyselé hovězí, houby, nudle, rýže, vepřové na medu… Lucka dobrovolně vyloupala všechny krevety a my se konečně totálně přežraly!\nAle ještě nás čekala cesta na letiště. Nabídla jsem Sylvii svůj starý kufr na převoz, ale její Štěkna byla jen zraněná, jinak úplně nová, takže si zaslouží restart. S dvacetikilovými čemodany jsme zvládly všechny scenery i turnikety a byly zvědavé na MAGLEV. Když jsem v metru zjišťovala, na které stanici se na něj přestupuje, kroutili hlavou, proč že nejedeme metrem až na letiště (když jsme na přímé lince). Že je Maglev moc drahý. No to my víme, že je drahý, ale chceme v tom jet, když to u nás nemáme :-). Levitující magnetická jednokolejka ujela 15 km za 6 minut. Na letišti jsme utratily opravdu poslední kačky a o půlnoci vzlétly směr Dubaj, směr fungujíci sociální sítě…


Autor: Martina Němečková | Kurz: Online Stisk | Kategorie: Publicistika\nPrvní chybou bylo, že jsem si nezjistila, co bude obnášet projekt Rektor 2011: Kandidáti veřejně. Už email od naší editorky nás měl upozornit, že to nebude jen takový klidný projekt, kde se všichni uklidíme a budeme šťastní, hlavně ať nemusíme vymýšlet témata do Stisku. Omyl, první úkol - rešerše. A že rešerše znamenala takovou tu opravdovou rešerši, jsme zjistili, až když nám ji editorka vrátila k přepracování. S heslem: Hlavně na kandidáty hledejte špínu, jsem se brodila džunglí drbů, bulvárních mokřadů a pokoutní šeptandy. Po napsání rešerše jsem měla pocit, že jsem jako zdroj použila i kolejní záchod.\nPak nastaly menší i větší problémy, ale ten opravdu kolosální byla volba děkana. Už první článek, kdy jsem čerpala ze dvou zdrojů, byl naprosto strhán kritikou. První zdroj editorka a její špatné informace, druhý zdroj - pozvánka na fakultních stránkách a její nejasné informace. Výsledek? Článek paskvil a výhružný email od kandidáta na děkana. Uznávám, nebyl výhružný, ale mně hrůzu docela naháněl.\nDalším omylem byla aktualita o konečné volbě děkana. S informací, že se volba bude konat ve dvě hodiny v aule, jsem suverénně vkročila před druhou do auly, sedla si a čekala zázraky. Zázrak se skutečně odehrál, v aule se odehrávala bloková výuka jakéhosi předmětu do půl šesté. S pocitem, že moje aktualita musí postihnout všechny okamžiky volby, jsem hned běžela zjistit k počítači zjistit, kde se proklamovaná volba má konat. Na fakultních stránkách pusto a prázdno, na univerzitních taktéž. Vyšší moc mi však seslala Facebook. Na jeho stránkách zjišťuji, kde se volba má konat. S vypláznutým jazykem doběhnu na místo. Všichni ale vycházejí ven. Moje slepičí hlavička nepozná léčku a vleze do místnosti nevrle vyhlížejících akademiků. Stihnu závěrečnou větu děkana Rabušice, něco ve smyslu, že nový děkan snad bude dobrým nástupcem a dobře povede fakultu. Volba je u konce. Všichni v tahu, fotky nemám. Informace zjišťuji od redaktorky z rádia R. Nejdřív se mi chce umřít, ale ze získaných informací nakonec aktualitu odešlu.\nNakonec mi po všech volbách začaly mé průšvihy a omyly chybět. Příště se určitě někam zase dobrovolně přihlásím. Třeba rovnou do armády, podle dostupných zdrojů je to tam velmi příjemné!\nKlíčová slova: rektor, děkan, dva zdroje


Zásady používání cookies :: CZStatik.com - Projekční a statická kancelář Hodonín\nCZStatik.com - Projekční a statická kancelář Hodonín\nStatika staveb a stavebních konstrukcí\nStavební a technické průzkumy a posudky\nNíže uvedené zásady ochrany osobních údajů jsou platné pro veškeré činnosti zpracování osobních údajů živnostníkem Ing. Jiří Ilčík bez ohledu na to, zda jsou osobní údaje poskytovány a zpracovávány prostřednictvím webové stránky www.czstatik.com, v sídle nebo na pobočce živnostníka nebo při jiné činnosti zaměstnanců nebo ostatních osob, které živnostníka zastupují při obchodních jednáních nebo při činnostech souvisejících s vnitřními správními činnostmi a to vždy v rozsahu, v jakém jsou na konkrétní činnost použitelné.\nTyto zásady vymezují a upřesňují podmínky a pravidla užívání webové stránky ve vztahu ke zpracování osobních údajů a subjektu údajů a práva a povinnosti správce osobních údajů a subjektu údajů a to bez ohledu na to, zda stránky pouze navštěvujete nebo zda prostřednictvím nich poptáváte služby živnostníka. Upozorňujeme, že ochrana osobních údajů podle Zákona o ochraně osobních údajů i obecného nařízení je poskytována pouze fyzickým osobám nikoliv právnickým osobám.\nIng. Jiří Ilčík, se sídlem Brandlova 36, 695 01 Hodonín, IČ 11519231, zapsaná v obchodním rejstříku vedeného MěÚ Hodonín.\nadresa elektronické pošty: gdpr@czstatik.com\n6. Způsob zpracovávání osobních údajů a jejich ochrana\n7. Informace o právech subjektu údajů v souvislosti se zpracováváním osobních údajů\n7.3 Právo na oznámení opravy, výmaz nebo omezení zpracování\n7.4 Právo vznést námitku proti zpracování osobních údajů\n7.5 Právo na odvolání souhlasu se zpracováním osobních údajů\nSouhlas se zpracováním osobních údajů pro obchodní účely je možné kdykoliv po 25. 5. 2018 odvolat. Odvolání můžete učinit písemně na doručovací adresu živnostníka uvedenou v bodě 1 tohoto dokumentu nebo telefonicky na kontakt uvedený taktéž v bodě 1 tohoto dokumentu a to vždy výslovným, srozumitelným a určitým projevem vůle.\n7.6 Právo obrátit se na Úřad pro ochranu osobních údajů\n8. Služby společnosti Google a soubory cookies\n8.1 Co jsou soubory Cookies a souhlas s jejím používáním\nPoužíváním webové stránky udělujete svůj souhlas s využíváním souborů cookies, a také se zpracováváním údajů o Vás společností Google a pro naše účely, a to způsobem a k účelům podrobněji popsaným na webové stránce společnosti Google. O používání souborů cookies jste byli informováni už při prvním vstupu na naše webové stránky.\n8.2 Odmítnutí a blokování souborů cookies\n8.3 Využití dat společností Google\nProč si vybrat nás? 310\nStručně o firmě 310\nProjekční kancelář Ing. Ilčíka vznikla v roce 1990 a od svého vzniku se zaměřuje na projektování staveb a inženýrskou činnost ve výstavbě. Majitel a vedoucí firmy Ing. Jiří Ilčík je autorizovaný inženýr v oboru pozemních staveb a v oboru statika a dynamika stavebních konstrukcí.\nProjektové práce zpracováváme softwareov&...\nPodrobněji o firmě →\nNaši partneři 310\nMartin Adamec - tvorba webů na míru\nCopyright © 2010-2022. Všechna práva vyhrazena, www.czstatik.com,\nHTML&CSS, CMS: Martin Adamec - www.AdamecMartin.cz\nWebdesign: Jaroslav Bereza


MATRACE a ROŠTY - Matrace 1a1 akce\nKvalitní sendvičová sedmizónová matrace složená z polyuretanových pěn bez lepení. Kvalitní pěna gramáže 30 a 32 kg/m3. Uživatel může volit mezi tužší a měkčí stranou. Celé jádro je upraveno vertikálními otvory jež odvádějí přebytečné teplo a vlhkost od těla. Hustotou otvorů jsou vytvořeny anatomické zóny. Jádro je opatřeno separačním úpletem. Snímatelný froté potah s plošným proševem. Potah je pratelný při 60°C a pro snadnější manipulaci a praní je zipem dělitelný na dvě poloviny. Matrace je vhodná na lamelový rošt nebo pevnou podložku. Výška matrace cca 18cm. Nosnost matrace do 120kg. Záruka na jádro matrace je 5 let.\nZákladní cena: 5381 Kč vč. DPH\nDalší obrázky Matrace Pola:\nCena: 5381 Kč\nŽidle El Paso\nŽidle Kuba se vyrábí z čtvrcové trubky v broušené nerezové podnoži v koženkách (antracid,hnedá, kari, a taupe).\nKvětináč block design hnědá\nJednoduchá elegance to jsou květináče řady BLOCK DESIGN. Set 3 kusů květináčů nabízí široké možnosti použití a dekorací.Rozměr 46/46/46 cm, rozměr 2 36/36/36 cm, rozměr 3 27/27/27 cm. Materiál polyratan. Květináče jsou dodávány s vnitřní plastovou vložkou, kterou jiste oceníte při sázení živých květin. Moderní materiál polyratan je vysoce odolný proti nepřízni počasí i UV záření. Květináč je upleten na stabilní drátěné konstrukci.\nKvětináč New Advance černá\nSet 3 kusů elegantních květináčů nabízí široké možnosti jejich použití a dekorací. Kónická forma zdůrazňuje eleganci těchto květináčů. Set obsahuje i praktické vnitřní vložky, které jistě oceníte při osazování živými rostlinami.(Velikost 1 (V×Š×H): 90x40x40 cm,velikost 2 (V×Š×H): 70x35x35 cm,velikost 3 (V×Š×H): 50x30x30 cm).\nKvalitní sedmizónová matrace z antibakteriálních pěn. Dvě různé tuhosti - zelenožlutá tužší 40kg/m3 a červená měkčí 32kg/m3. Kombinace horizontálních a vertikálních otvorů zaručuje výbornou prodyšnost a prodlužuje životnost matrace. Otvory spolehlivě odvádějí vlhkost a přebytečné teplo mimo matraci. Jádro je chráněno separačním úpletem. Potah s 3D provzdušňovací mřížkou z materiálů které umocňují účinky antibakteriálních pěn – AEGIS, ONE4ALL, AMICOR, SILVER. Elastický potah s vysokou PES výplní (400gr/m2) je díky čtyřstrannému zipu snadno pratelný v běžné pračce. Potah matrace je pratelný při 60°C. Vhodná pro lamelové rošty nebo pevné podložky. Výška matrace cca 22cm. Nosnost do 130kg. Záruka na jádro matrace je 5 let.


FOTO, VIDEO: Náměstí zaplnili čerti a démoni - Tachovský deník\nFOTO, VIDEO: Náměstí zaplnili čerti a démoni\nBavorská Železná Ruda – Krampusové, čerti, čarodějnice, démoni, ale i andělé. To vše a mnoho dalšího bylo k vidění na náměstí v Bavorské Rudě, kde se v předvečer posledního dne v roce konala akce nazvaná Rauhnacht čili Noc vykuřování.\nRauhnacht v Bavorské Železné Rudě. | Foto: Deník / Loudová Daniela\n„Šlo o kulturní představení, které navazuje na bavorský lidový zvyk, jímž je Rauhnacht. Různé skupiny vystupovaly s ohni, se zvonci, dělaly zkrátka velký randál a běhaly mezi lidmi. Akce se zúčastnilo devět skupin z Německa, z Rakouska a dokonce mezi nimi byla i jedna skupina z České republiky,“ uvedl za pořadatele Tomáš Eisner.\nZdroj: DENÍK/Tomáš Kanta\nNeobvyklá akce se v Bavorské Rudě konala vloni počtvrté.\nČtenáři zvolí sportovní hvězdu Klatovského deníku 2017\nFord Ranger první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované, v záruce Ford Transit první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované Ford Mondeo servisní knížka, koupeno v D, nehavarované Ford Ka koupeno v F Ford Kuga koupeno v CZ, nehavarované Ford Mondeo první majitel, koupeno v NL Ford Ka první majitel, servisní knížka, koupeno v D Ford Mustang koupeno v CZ, nehavarované


skywalker 2011-05-23 10:25:44\nZdravím grunty,jak to vypadá s třením kaprů?už je hotovo?díky za info\nroburak 2011-05-20 20:15:54\ncaute.Chceme ist traja prvy krat na grunty co mame rezervovat v1,v2,v3 alebo v2,v3,v4 a ako daleko vyvazat alebo nahadzovat? dakujem za radu\nGrunty 2011-05-20 22:07:36\nJestli jedete tři, tak si rezervujte místa V1-V3, budete všichni spolu na větším prvním místě a budete mít dostatek prostoru. Z tohoto místa se chytá kousíček od břehu, plus krajní udice se kladou těsně ke břehu k hrázi, nějaké udice ke stavidlu do hloubky a prostě zkoušet :)\nmagyar 2011-05-20 11:03:30\nJo ješte neco dekuju majiteli a všem z gruntu jsou tam opravdu krasne ryby a dik taky zpravcove zdravi Kutna Hora Nabytek\nmagyar 2011-05-20 10:57:48\nahoj všem a hlavne kdo rybaril dne 13.14.15 kvetna na Gruntech na misrech 2 5 a 6 super jizda dekuju Kamilovi Ladovi Adrianovi a Petovi motor je v poho cip Dobra rybačka a jeste lepši parta\nFilda 2011-05-19 14:47:48\nDobry den chci se zeptat kdyz si rezervuju misto, treba s karavanem cena je 1600kc,to znamena ze mam uz na dva dny povolenku na tri udice? nebo je 1600 jen za misto a musim priplatit za povolenku? diky za info\nGrunty 2011-05-20 21:57:54\nmísto=povolenka tzn, místo na dva dny=povolenka na dva dny\ntzn. 1600Kč/48 hodin chytání pro jednoho rybáře\nZvlášt se platí karavan (podle velikosti, např třímístný karavan stojí 300Kč/noc)\nKaproš 2011-07-02 20:02:29\nZdravím .Dotaz na tie karavany 5 - 6 miestne , veľa ľudí vravelo že je to katastrova na spanie v takomto počte.minimum jeden človek dole , ale aj tak to je masaker na spanie ak nejde rodina,čo vy nato ,dá sa tam vyspať v pohode,alebo my to viete nafotiť.Chystatm sa ku Vám , len chcem nejaké info bližšie.Že vraj to máte nadhodnotené s miestami na spanie , hlavne že matrace nie sú v celku a že to lieta a neda sa na tom spať v počte ľudí , ako píšete informujete.\nbaraban 2011-05-19 14:41:30\nodpovídá tady někdo z gruntů na dotazy???třeba jaké boilie preferujete?zajímá mě značka\nGrunty 2011-05-20 22:01:30\nto je nikdy nekončící diskuze :) Na co to bere apod.\nPokud tam nedáte starý shnilý boilies bez příchuti, tak určitě nachytáte :)\nnormen 2011-05-18 10:03:27\nzdravim vsechny gruntaky chci se zeptat jaky je nejlepsi nebo nejuspesnejsi lov sumcu na gruntech.Ze dna na podvodni splavek nebo na klasickou kacenu dekuji za rady cau\nGrunty 2011-05-20 22:03:16\nCo vím, tak nebyly moc úspěchy na bójky s trhačkama, ale spíš se lovili sumci ze dna.\nAle bude lepší, když Vám odpoví nějaký sumčák. :)\nslovan 2011-05-16 08:20:41\ndobrý den, mám malý dotaz a to jestli při lovu sumce, jak je ve vašem řádu napsáno na jednoháček je povolen protihrot nebo nikoli, popř.zda je přípustné protihrot zamáčknout nebo jinak odstranit\npoptával jsem větší háčky bez protihrotu,\nale zatím s neúspěchem, děkuji za odpověď.\nGrunty 2011-05-20 22:11:47\nStačí nám, když protihroty zamáčknete\nPenn 2011-05-15 11:00:41\nChtěl jsem pozdravit majitele Gruntů Pepína.Je škoda že v době naši návštěvy byl mimo naši republiku.Zdaví kluci z Bohumína samozřejmě i dědu.Jindřich\nbaraban 2011-05-15 10:16:56\nje mozné si zarezervovat lodku??mam to celkem dalekoa vozit ji sebou je dost obtížné.děkuji\nGrunty 2011-05-20 22:08:36\nmůžete buď na můj telefon nebo na mail.\npeletka 2011-05-15 09:37:58\nDobrý den Grunty,je prosím možné zapůjčení váhyˇ?Děkuji zdravím Juru\nGrunty 2011-05-20 22:09:22\nVáhu máme jen jednu na vážení nových ryb, ale dobrý nápad pro rozšíření služeb. Díky\nJuro 2011-05-15 07:43:10\nAhoj Grunty.Je možné u Vás chytit nastražní rybku na sumce/je možnost si zakoupit na Gruntech,nebo někde v okolí?Zdravím peletku-víkend to rozjedem!\nGrunty 2011-05-20 22:11:17\nRybky na Gruntech neprodáváme, ale můžete si ji chytit, ale obávám se, že nic jinýho jak cejna nechytnete, proto je lepší si přivézt. Můžete chytat i na kapra.\nV okolí prodávají rybky myslím v Ravenu ve Slatině (cca 8km) nebo u Vaňkovky v Milu (cca 12km).\nbaraban 2011-05-14 08:57:05\nDobrý den,zajímalo by mě,jaká je na gruntech osádka kaprů.Zajímal by mě přibližný počet kaprů 18 kg +.děkuji za odpověd\nmarek 2011-05-14 11:28:52\nZdravím,počet kaprů nad 18kg je podle mého názoru několik desítek..35let nebyl žádný výlov!!!..a stále se doplňje osádka ryb...\nbaraban 2011-05-14 14:17:11\nA to je kolik desítek ? :) a těch nad 20 kg ? :) a jaký je,nebo má být největší kapr na gruntech,popřípadě,jaký největší se chytil ?.díky\nGrunty 2011-05-14 22:36:47\nNěkolik desítek je několik desítek :) ...dá se jen těžko odhadovat. My jsme jich nasadili opravdu hodně plus ty ryby, co tam byly. Jen pro představu jsme si mysleli, že tam je jen několik desítek tolstolobiků a bylo jich tam tak 200 a to byly kusy kolem metru a přes metr. (co loni vyhynuly kvůli otravě)\nNejvětší kapr, o kterým víme tam je přes 30kg a jak jsem už psal, minulý týden se chytl kapr 25kg.\nwish.master 2011-05-13 22:48:23\ndobrý den,dá se dojet k místům 1,2,3 autem a nechat ho tam zaparkované.podle fotek to nepoznám.děkuji\nskywalker 2011-05-14 08:20:07\nGrunty 2011-05-13 22:28:48\nDnes proběhlo na Gruntech nové přečíslování chytacích míst - ubrání dvou míst (1 a 15) a tím došlo k rozšíření každého místa!\nProběhnou ještě další změny k lepšímu, co se týče rezervování míst - nová grafika, větší přehlednost při výběru místa, lepší popisy a fotografie.\nNa Grunty průběžně dovážíme velké ryby 10 a více kg.\nmarek 2011-05-14 11:02:17\nubrání míst na Gruntech velice vítám a ne jenom já..Do budoucna bych zrušil víc míst.Myslím si,že se zvýší kvalita chytání a minimalizují se pře mezi rybáři...pokud mohu přidat svůj poznatek k chytacím místům tak se přimlouvám o zrušení místa V3..které není vhodne na nahazování a zdolávaní ryb..tzn.malý prostor!!!...přeji hezký den Marek.\nGrunty 2011-05-13 22:28:01\nnormen 2011-05-13 13:58:26\nZdravim termin odjezdu na grunty se nam krati a zacinaj chodit echa ze kapri se trou muzete nam nekdo odepsat jak dlouho se ryby trou na gruntech nebo az to skonci dat to na forum diky\nGrunty 2011-05-13 22:11:34\nTření kaprů nikterak nevadí, stačí to jen nahazovat/vozit víc ke břehu. Třou se podle toho, jaký je počasí.\nPenn 2011-05-13 09:33:44\nJak jsem psal o těch místech 3-9 nahodit se ještě da ovšem člověk si musí dávat pozor a problém začíná večer za tmy a to už je problémek.A to stačí málo to trochu ořezat.Měl jsem smůlu že tam nebyl majitel tak to bychom tam domluvili na místě a sám jsem si to ma cizím nedovolil.A otázka na co to šlo?Pelety halibut a boilie od maxcarpu.Samozřejmě smrady.Přeju pěkné úlovky.\nGrunty 2011-05-13 22:12:10\nMísta prořežeme, dnes jsem tam byl a viděl jsem to. Ale díky za postřeh..\nslovan 2011-05-14 09:38:27\nje jistě dobrou vizitkou rychlá reakce byť i na malý nedostatek.\nslovan 2011-05-14 09:51:11\ndíky , tímto způsobem by se mělo asi řešit vše co vede k lepšímu .\nmarek 2011-05-13 08:14:13\nbyl jsem 10.5...na Gruntech zjistit situaci a ryby jsou ve tření!!!..nej kapr zatím uloven 20kg..par 16kg,ale spíš menší..tím myslím...od 9kg-15kg..max.:-)..myslím si,že ty větší teprve čekají na Vás všechny,kteří se připravují během 1 měsíce navštívit tuhle krásnou vodu...Petrův Zdar!!!!\nGrunty 2011-05-13 22:13:35\npak se chytl ještě kapr 25kg. Vložím sem fotku, jakmile ji dostanu na mail.\nslovan 2011-05-13 07:46:41\ndobrý den, je situace s nahazováním na místech 3 - 9 opravdu tak špatná? děkuji za odpověď.