Rok 2020 v NZDM DoPatra - NZDM DoPatra\n28.01.2021 Štefan Bužo\nV roce 2020 navštívilo NZDM DoPatra celkem 92 dětí, mládeže a mladých dospělých ve věku 6 – 26 let. Bylo jim celkem poskytnuto 3 469 služeb při 1 628 kontaktech.\nV roce 2020 celosvětově propukla pandemie Covid-19. V ČR s tím bylo spojených mnoho zákazů a omezení služeb. Klub jsme byli nuceni v březnu a dubnu dle platného nařízení vlády uzavřít svůj provoz. I tak jsme nadále docházeli do zaměstnání, zpracovávali administrativu a sloužili pro uživatele na telefonu nebo pomocí sociálních sítí či emailu.\nVzhledem k tomu, že mnoho uživatelů je z multiproblémových rodin, které jsou zpravidla nízkopříjmové, pomáhali jsme tisknout domácí úkoly a zaslanou látku k výuce, kterou uživatelé dostávali v elektronické podobě ze školy. Kontakt s uživatelem při předání vytištěného materiálu probíhal bezkontaktně.\nVláda na jaře postupně rozvolňovala svá striktní nařízení a dovolila, aby byl provoz NZDM uvolněn a mohla probíhat i ambulantní forma. To znamená, že jsme mohli našim uživatelům být osobně opět k dispozici a poskytnout jim poradenství, ale také jim pomoci s látkou, probíranou při výuce online. Osobní kontakt dětem pomohl více, než poradenství prostřednictvím telefonu nebo sociálních sítí. Uživatelé látku pochopili snáz. Nutno podotknout, že u mnoha uživatelů, kde se rodiny vyznačují především nízkou vzdělaností, byl pracovník klubu jediný, kdo jim mohl probíranou látku vysvětlit a lépe jí pochopit.\nV květnu už bylo umožněno otevřít oba kluby. Pracovníci se vždy řídili aktuálním nařízením vlády a doporučenými postupy, které zasílala pravidelně Asociace poskytovatelů sociálních služeb.\nTaneční kroužek Děti z města v roce 2020 skoro vůbec neprobíhal. Z bezpečnostních důvodů jsme v klubu netancovali a nepořádali jarní ani vánoční výstavu. Zato ale, když se vždy situace trochu zlepšila, probíhalo několik akcí ve vnitřních prostorách klubu. Například „rozloučení s pracovnicí Míšou“, „Valentýnské harašení“ (dvojice), „Maškarník“ nebo „Loučení s prázdninami“. V únoru v NZDM proběhla v rámci tématu měsíce „Láska, Sex a Paragrafy“ beseda o mylných domněnkách sexu a o antikoncepčních metodách. Po besedě si každý zájemce mohl díky našemu sponzorovi firmě Libar.s.r.o. – Pepino odnést anonymně kondom z ošatky, která byla umístěna na chodbě. Našim uživatelům jsme letos velmi často vysvětlovali, proč nesmí do školy nebo navštěvovat své babičky a kamarády. Při skupinových a individuálních rozhovorech jsme si s dětmi a mladými dospělými povídali o základních faktech ohledně koronaviru/COVID-19, seznámili jsme je se základními pravidly ochrany, řekli jsme si jak smysluplně trávit čas v době pandemie a některým uživatelům jsme předali i kontakty na psychology či linku důvěry.\nV létě si NZDM DoPatra pro děti připravilo prázdninový projekt „Poznej své město“. V rámci tohoto tématu jsme pátrali o zajímavých místech v našem nejbližším okolí. Že místa, kde každý den chodíme, nejsou zdaleka tak nezajímavá. Dozvěděli jsme se mnoho zajímavého z historie města, o vzniku Nového Bydžova, památkách a slavnostech, pověstech a bájích, ale také o významných osobnostech a strašidlech.\nZ kraje podzimu jsme se zapojili do celostátní akce „Týden nízkoprahových klubů 2020“. Zájemci se mohli zapojit do výtvarných dílen, zahrát si fotbálek, stolní tenis či zapojit se do běžných činností, které NZDM DoPatra nabízí. Dále se seznámit s kompletní nabídkou sociálních služeb, s pracovníky a prostory, kam mohou děti po škole přijít trávit svůj volný čas, nebo řešit problémy bez jakýchkoli registrací či poplatků.\nKaždoročně v předvánoční čas naši uživatelé, kteří navštěvují kroužek „Děti z města“ vystupují v různých zařízeních. Ať už v sociálních službách, školkách či školách. Nyní to ale dle virové situace nešlo uskutečnit. A protože víme, že jsou senioři izolováni v daných seniorských zařízeních, rozhodli se je naši uživatelé potěšit alespoň obrázkem a osobním přáním. Aby věděli, že jsme na ně nezapomněli a těšíme se na další společné setkávání.\nNaše služby byly v roce 2020 výrazně omezené, ale chceme tady být i nadále pro naše uživatelé. Pracujeme online, hledáme stále nové cesty podpory, jak tady být pro naše uživatelé i za těchto podmínek. Jsme připraveni jít vypomoci do nejohroženějších služeb. V tuto chvíli je našim cílem zvládnout krizi, být ku prospěchu nejen naším uživatelům, ale i komunitám, kde působíme. Doufáme v lepší zítřky a díky všem, kdo pomáháte, společně zvládneme překonat vše.


Analýza: Tři adepti do Rady ČT prošli nezákonně, do volby může vstoupit Ústavní soud - Aktuálně.cz\n7. 5. 2021 6:12\nPoslanecká sněmovna by neměla hlasovat o nových členech Rady České televize, jak jim je navrhl volební výbor. Vyplývá to z analýzy, kterou má Aktuálně.cz k dispozici. Podle ní u několika kandidátů výbor nepostupoval v souladu se zákonem. V důsledku mohl nepřípustně zasáhnout do práv uchazečů, které vyřadil. Jeden z neschválených kandidátů už avizoval, že je připravený podat ústavní stížnost.\nČleny Rady České televize, jež je kontrolním orgánem klíčového média veřejné služby v zemi, volí Poslanecká sněmovna. Kandidáty doporučuje plénu volební výbor, jenž má záležitosti týkající se médií v kompetenci. Z 54 uchazečů výbor nominoval dvanáct finalistů (jeden z nich, Jiří Grund, v pondělí odstoupil). Z nich následně sněmovna vybere čtveřici nových radních.\n"Jmenování kandidáta navrženého nezpůsobilým subjektem, jakož i jeho předložení Poslanecké sněmovně k volbě volebním výborem, je v rozporu se zákonem a může zasáhnout do ústavně zaručených práv kandidátů, a to především do práva podílet se na správě veřejných věcí a práva na rovný přístup k voleným a jiným veřejným funkcím," zní jeden z hlavních závěrů analýzy, již Aktuálně.cz získalo.\nExpertizu vypracovala právní kancelář specializující se na mediální právo, kterou oslovila Stálá komise Senátu pro sdělovací prostředky. Přestože horní komora parlamentu do volby radních nezasahuje, z podstaty věci se mediální problematice věnuje. "Volbou i dalšími věcmi, které se týkají České televize a Rady ČT, jsme se docela intenzivně zabývali," vysvětlil Aktuálně.cz motiv k zadání analýzy předseda komise David Smoljak (STAN).\nPosuzovat spolky podle zákona\nPodstata expertizy je jednoduchá. Aby mohl sněmovní volební výbor uvažovat o doporučení některého ze zájemců o členství v Radě ČT plénu, dotyčného musí navrhnout příslušná organizace. Takový spolek je podle zákona o České televizi povinný reprezentovat kulturní, regionální, sociální, odborové, zaměstnavatelské, náboženské, vzdělávací, vědecké, ekologické či národnostní zájmy.\nZ výsledků analýzy plyne, že tři z dvanácti finalistů se do užšího výběru neměli dostat. Jde o Pavla Černého, Jaroslava Kravku a Karla Nováka. Zásadní problém spočívá v tom, že nominaci získali od neoprávněných spolků či organizací. Volební výbor je tedy podle expertizy měl vyřadit.\n"U jednotlivých subjektů jsou zjistitelné indikátory, které mohou nasvědčovat tomu, zda daný zájem skutečně představují, či nikoliv," stojí v analýze. Podmínky jsou, zda náplní spolku je zájem určený zákonem, aktivní činnost a pevná pozice v dané oblasti. "Všechny výše uvedené i další atributy jednotlivých nominujících subjektů je však nutno vždy vykládat ve vzájemné souvislosti," upozorňuje expertiza.\nZásadní pochybnosti o nominujících\nPavla Černého vyslal do volby spolek Liga Libe, Jaroslav Kravka získal nominaci od organizace Pétanque club Brněnští draci a Karla Nováka navrhl Nadační fond Filantia. Autoři analýzy ověřili, že žádný z nich neodráží veřejný zájem požadovaný zákonem. Liga Libe je politická organizace, Brněnští draci se věnují sportu a skutečnou aktivitu Nadačního fondu Filantia nelze dostupnými informacemi doložit.\n"Jednoznačně vyšlo najevo, že jsou dost zásadní pochybnosti o nezpůsobilosti těch nominujících organizací," podotkl senátor Smoljak. Volební výbor podle analýzy selhal v tom, že neprověřil legitimitu spolků. Úkolem poslanců na plénu je tento nedostatek zahladit. Na seznam finalistů by dle analýzy neměli nahlížet jako na hotovou věc, tím méně u kandidátů Černého, Kravky a Nováka.\nSenátor David Smoljak. | Foto: Milan Říha\n"V případě, že Poslanecká sněmovna zjistí, že jí byl předložen nezpůsobilý kandidát či kandidát navržený nezpůsobilým subjektem, lze proto doporučit, aby Poslanecká sněmovna volbu členů rady neprovedla a pověřila volební výbor opakovaným podrobným posouzením všech kandidátů a nominujících subjektů, včetně kandidátů v původním předvýběru vyřazených," stojí v expertize.\nMožná náprava ve sněmovně\nSmoljak se přitom minulý týden dosud posledního jednání volebního výboru jako host zúčastnil, jeho členům zmíněnou analýzu prezentoval. Výbor ovšem postoj k finalistům nezměnil. Místopředseda výboru Tomáš Martínek (Piráti) navrhoval, aby jeho kolegové stanovisko revidovali. Nicméně výbor ve výsledku vzal právní závěry pouze na vědomí.\n"Beru to tak, že pro většinu výboru neměla analýza smysl. Většina ANO, SPD a KSČM neudělá nic, co by volbu radních tak, jak je nyní připravená, mělo ohrozit. Do budoucna bychom chtěli zákon napravit tak, aby existovala možnost soudního přezkumu," řekl Aktuálně.cz Martínek. Plénum by mělo důkladně zvážit, zda nominace nevrátit výboru, nebo minimálně nebrat v úvahu kandidáty Černého, Kravku a Nováka.\nPokud by sněmovna do rady poslala právě zmíněnou trojici, riskovala by řízení u Ústavního soudu. Podle analýzy je tento scénář reálný. "Při absenci řádného posouzení způsobilosti kandidátů i navrhujících organizací je možné zasáhnout do ústavou chráněných práv ostatních kandidátů, (…), a vystavit tak Radu ČT možnosti zrušení usnesení Poslanecké sněmovny o volbě do Rady ČT Ústavním soudem."\nOtevřít téma před Ústavním soudem\nJeden z vyřazených uchazečů, novinář Michal Klíma, nominovaný dvěma náboženskými organizacemi, už avizoval, že je připravený se na Ústavní soud obrátit. "Podám stížnost, pokud sněmovna bude volit na základě předvýběru volebním výborem, který podle mého názoru proběhl v rozporu se zákonem," sdělil Aktuálně.cz Klíma.\nNěkteří další neschválení kandidáti připouštějí, že by se k jeho podnětu připojili. Jedním z nich je akademik a sociolog médií Jaromír Volek. "Konečně by se mohlo téma výběru radních do mediálních rad otevřít na tak respektovaném fóru, jako je Ústavní soud. Mohl by nabídnout interpretaci, do jaké míry jsou pravidla vymezená v zákoně závazná," řekl Aktuálně.cz.\nSněmovna měla nové čtyři radní zvolit 4. května. Na tento bod se však nedostalo kvůli uzavřenému jednání o okolnostech cesty ministra Jana Hamáčka do Moskvy. Podle informací Aktuálně.cz by se poslanci mohli vrátit k volbě v týdnu od 24. května. Nové složení rady je důležité pro pozici generálního ředitele České televize Petra Dvořáka. Největší hlasovací sílu mají ANO, SPD a KSČM, které jsou k televizi pod současným vedením kritické.\ndomácí Aktuálně.cz Česká televize Rada České televize Poslanecká sněmovna Senát


DEATHSPELL OMEGA - The Long Defeat | Metalopolis\nNorma Evangelium Diaboli 2022\nZveøejnìno: 22. dubna 2022\nZaøazení: Recenze, Diskuse: Zatím žádná, Hodnoceno: 4x, Zveøejnìno: 22. dubna 2022\nDeska, kterou uctívaèi francouzského disonantního kultu nepøekousnou. „The Long Defeat“ se v mnohém odklání od pùvodní erupce black metalové kreativity. Tedy né že by byla málo kreativní, ale ona tvùrèí cesta jde jiným smìrem. Pøedem øíkám, že mì si trojice z francouzského Poitiers svým novým albem rozhodnì podmanila. DEATHSPELL OMEGA jsou mnohem otevøenìjší a tím pádem i mainstreamovìjší. Syrný pekelný smrad (zde nevím, jak to bylo myšleno, proto ponechávám bez zásahu, jelikož i francouzský sýr dokáže zasáhnout nos jako Kinžal prázdné chlévy - pozn. korektora) lze cítit hlavnì z parádního vizuálu a vokálù. Hudba zvolnila. Francouzi se jali budovat atmosféru s rozmyslem, nikam nespìchají. Disonantní zvukomalbu za hømotu nasekané baterie bicí soupravy nahradily støední tempa a lehce rozvláèná kytara, která nemá potøebu dohonit rytmickou kanonádu. Nìjaké rychlejší výpady jsou spíše výjimkou než pravidlem.\nI když se výraznì zpomalilo a po technické stránce i zjednodušilo, tak nelze mluvit o tom, že by kapela nìjak uhnula z originálního vyznìní. Možná i naopak. Pøijde mi, že aranže jsou mnohem bohatší v tom, jak s posluchaèem pracují. Album obsahuje opravdu mnoho míst, které jsem si oblíbil. Je mnohem hitovìjší, chcete-li. Své tìžištì pøesouvá od disonantního útoèného black metalu mnohem blíže k temnìjším post-žánrùm, nìkdy i blackgaze, ve kterém hájemství black metalu nejvíce zastává poloha vokálu. U zpìvù se ještì na chvíli zastavím, protože stojí za to vypíchnout dvì jména. Miko³aj ¯entara z polských MGLA a Daniel Hans Johan Rostén z FUNERAL MIST a MARDUK. Chápu, že i tady budou fanoušci, kteøí pøísahali na pøedchozí alba, nadzvedávat oboèí a nadávat hlavnì na chvost celého „The Long Defeat“, který v nìkterých ohledech populární Poláky pøipomíná. A budou mít pravdu. „Our Life is Your Death“ je z mého pohledu nejslabší skladba alba. Naprosto tupé bicí, aranže, jež nìkdo opsal od armády prùmìrných black metalù, melodické trylkování, vokály podle šablony. Ne. Tato poloha veskrze konvenèního black metalového mainstremu DEATHSPELL OMEGA prostì nesluší.\nK mém náhledu na kapelu je nutné dodat i následující. Nejsem žádný zapøisáhlý fanatik, který by uctíval pøedchozí tvorbu. „The Long Defeat“ je jen mnohem blíže mému vnímání hudebního svìta. Je dostateènì rozkroèená a aranžérsky bohatá. Obsahuje atmo-pasáže, které je tìžké najít u jiných black metalových desek. Do dìní výraznì promlouvá basa a kytary jsou lehce potlaèené, jakkoli hrají v melodických linkách jednoznaènou dominanci. Kdyby nemìli skalní fans kapely zcela jiné nároky a oèekávání, tak onen shitstorm kolem aktuální desky DEATHSPELL OMEGA nebude žádný. Já do této kategorie nepatøím, takže mohu konstatovat: Za mì dobrý.\nDeska, kterou uctívaèi francouzského disonantního kultu nepøekousnou. Já do této kategorie nepatøím, takže mohu konstatovat: Za mì dobrý.\nTa magická divokost, která tìmto Francouzùm nalepila status kultu, je letos témìø pryè. Místo ní se do tvorby vloupala snaha o jakési post-black-progresivno se zachováním typické atmosféry. Není to úplnì špatné, ale tuto platformu si Omegáèi potøebují ještì více osahat, aby se z desky netahaly zajímavé pasáže jak králíci z Pokustónova klobouku, což je po døívìjších ultimátních jízdách trošku zklamání, i když drnèení basy zní krásnì po celou stopáž.\nDovolím si pøipomenout krajany BLUT AUS NORD, kteøí to zjemnìní projevu na své poslední desce "Hallucinogen" zvládli s obrovskou bravurou a za mìsíc (vychází nové deska "Disharmonium – Undreamable Abysses") oèekávám další velké vìci. Mimochodem RIP recenzi na "Hallucinogen" i pøes opakované urgence ani po tøech letech nedopsal, èímž pøekonal mùj vousatý rekord.\nJeštì provedu pár analyzujících poslechù a k dnešku sázím alibistických...\n... [21. dubna 2022]\nNa novou desku stylotvorných DEATHSPELL OMEGA si nemohu vùbec zvyknout. Lámaná komplikovanost a odtažitost je tatam, místo ní nastoupila pøílišná otevøenost a jednoduchá metalová pøímoèarost. Ano, nìkteré melodie a atmosférické doteky jsou velmi pøíjemné, nìkteré však pùsobí témìø diskontním dojmem. Pøekvapivý tah dámou zcela mimo šachovnici.


Hvězdami swingové tančírny v kině Sokol budou Orchestar a Sugarcutes | Kladno24\nHomeKULTURAHvězdami swingové tančírny v kině Sokol budou Orchestar a Sugarcutes\n16/05/2017 KULTURA, ZPRÁVY\nPřenést se do stylové atmosféry třicátých let, poslechnout si energickou živou hudbu a naučit se nové taneční figury a kroky. To vše mohou návštěvníci swingového večera So cool swing, jemuž bude patřit páteční večer v kladenském kině Sokol. Lákadlem je hlavně živá muzika v podání kladenské kapely Orchestar a ženského „retro“ kvartetu Sugarcutes.\n„Navazujeme na úspěšnou tančírnu z února, zatím se držíme swingu, výhledově bychom ale chtěli zařadit i další žánry. Kdo byl v kině v únoru, může přijít oprášit naučené kroky a přiučit se další, kdo nebyl, určitě se nemusí bát. Náš taneční mistr zopakuje i úplné základy,“ zve na akci Alžběta Bitnarová z pořadatelského spolku Kino žije.\nNávštěvníci se tentokrát mohou těšit hned na dvě stylové kapely – kladenské uskupení Orchestar s charismatickým zpěvákem Milanem Iléšem, které má na repertoáru evergreeny 40.–50. let, a ženský kvartet Sugarcutes s největšími hity let 20. a 30. Večer zakončí electroswingová kapela Universal Swing Brothers dje MGL a trumpetisty Davida Trumpeteera.\nTančírna začíná v kině Sokol v pátek 19. května od 20 hodin. Dobové oblečení bude odměněno welcome drinkem zdarma.\nZloději ze zahrádkářské kolonie v Kladně byli dopadeni\nDobrou operativně pátrací činností se podařilo kladenským kriminalistům zjistit dva muže ve věku dvaatřicet a čtyřiadvacet let, kteří se v září [více]


Obrácené pořadí nebo zrcadlové textu - Podpora Office\nObrácené pořadí nebo zrcadlové textu\n(Nebo odrážet) informací v dokumentu, musíte nejdřív zadat text v textovém poli. Po Storno text, můžete odebrat vzhled pomocí textového pole odebráním přehledu.\nVložení textového pole v dokumentu kliknutím na Vložit > Textové pole, zadejte a formátování textu.\nDalší podrobnosti najdete v tématu Přidání, zkopírování, nebo odstranění textového pole.\nKlikněte pravým tlačítkem myši na pole a klikněte na Formát obrazce.\nV podokně Formát obrazce klikněte na efekty.\nV části Prostorové otočení zadejte do pole Otočení kolem osy X hodnotu 180.\nPokud textové pole bude vyplněná barvou, můžete odebrat barvu v podokně Formát obrazce. V části Možnosti obrazce klikněte na kartu Výplň a čára , rozbalte výplně a vyberte přepínač bez výplně.\nPokud chcete odebrat obrys, klikněte pravým tlačítkem na textové pole, klikněte na Obrys na minipanelu nástrojů, který se zobrazí a vyberte Bez obrysu.\nV dialogovém okně X zadejte 180.\nPokud textové pole bude vyplněná barvou, můžete odebrat barvu pravým tlačítkem myši na textové pole, kliknutím na šipku u položky Výplň obrazce na miniaturním panelu nástrojů, který se zobrazí a výběrem Bez výplně.\nPokud chcete odebrat obrys, klikněte pravým tlačítkem na textové pole, klikněte na šipku u tlačítka Obrys obrazce na miniaturním panelu nástrojů, který se zobrazí a vyberte Bez obrysu.


9. Mezinárodní bluegrassový festival Bühl, Německo 13. – 14. května 2011 | [BlueGrass CZ] bgcz.net\nautor: Lilka Pavlak | 19. 5. 2011 | Reportáže | 0 komentářů\nNa programu bylo tentokrát šest kapel ze čtyř zemí. Poprvé v historii festivalu tam vystupovali také Švýcaři, a to Sunny Mountain Grass, Angličané The Toy Hearts z Birminghamu a Kanaďané Red Grass z Vancouveru. Zbývající kapely byli Američané, Valerie Smith & Liberty Pike z Tennessee, Special Consensus z Chicaga a Doyle Lawson & Quicksilver.\nJiž v pátek večer byl Bürgerhaus Neuer Markt vyprodaný. A úderem sedmé to vypuklo. Zahajovali Sunny Mountain Grass, ze začátku snad trošku nervózní, ale po vřelém přijetí publika to z nich brzy spadlo. Vznikli v roce 1988 a pořádají již po třináct let pod svou domácí horou Sonnenberg (od níž je odvozen název kapely) jeden z nejlepších zdejších bluegrassových festivalů. Zúčastnilo se ho již také několik českých i slovenských skupin. Hrají ve složení Robert Brunner – dobro, Andreas Kappeli – banjo, Thomas Custer – mandolína, Tom Borcherding (kromě Krüger Brothers jeden z nejlepších švýcarských muzikantů) – kytara a Daniel Girard – basa. Všichni krásně zpívají.\nKromě tradičních bluegrassových standardů jsme měli možnost slyšet také několik písní a capella, rychlé instrumentálky a také vlastní tvorbu. Celým programem je vtipně provázel Thomas Custer. Jeho „high lonesome“ hlasem zazpívaný a zajódlovaný Muleskinner Blues přivedl publikum přímo do extáze a musel pak několik částí opakovat znova a znova. Také Old Joe Clark v rytmu vlaku se moc líbil, a vlastni instrumentálka o španělském psu jménem Perruggio, který vždy ráno čekal na pláži, až začne Andy hrát na banjo…\nI když hráli celkem 90 minut, obecenstvo si ještě vyřvalo a vytleskalo pár přídavků, poslední byla nádherná Who Will Watch The Home Place. Hoši byli spokojeni a prohlásili, že jsem jejich nejvěrnější fanynka, skoro jako maminka, neboť je znám od úplného začátku a vždy když vystupují v cizině, tak jsem tam s nimi. (mimo území Švýcarska hráli pouze dvakrát, a to na Bohemian festivalu v Písku v roce 2008 a teď tady).\nA pak nastoupila formace Valerie Smith & Liberty Pike. Valerie Smith je bombastická zpěvačka a showmenka s obrovským charisma. Střídavě hrává na housle, mandolínu a tančí kolem mikrofonu. Tentokrát se ale představila pouze s mandolínou. Povídala, že si svoji zapomněla doma a zjistila to až na letišti. Chtěla prý si ji nechat poslat, ale stálo by to pomalu jako nová, tak se musí protentokrát spokojit s tím, že si ji bude půjčovat od Shane. Již deset let ji nerozlučně provází senzační houslistka, písničkářka a zpěvačka Becky Buller. Tu jsem kdysi poznala jako nesmělého teenagera. Za ta léta s Valerií se z nenápadné kukly vyklubal nádherný motýl. Také ona střídá housle pro změnu s banjem. Jejich hlasy fantasticky ladí.\nOstatní členové kapely se poměrně často mění. Tentokrát si děvčata přivezla pro mne úplně nového, ale opět výborného kytaristu Shane Blackwella a basistu Davida Tousley. Jako vždy je na cestách provází jejich neúnavný manažer J. Gregory Heinike. Valerie miluje lodičky na vysokém podpatku. Po příletu do Německa si koupila zrovna dva páry. Ze začátku koncertu básnila o tom, že konečně se její nohy prodlouží a zeštíhlí a nebude vedle Becky vypadat jako trpaslík. V krásných šatech a high heels se rázem proměnila v bluegrassovou Tinu Turner. První set měla na nohou ty první, v dalším ty druhé, ale její euforie pomalu vyprchávala. Ke konci již tancovala bosa. Politovala jsem ji, když jsem uviděla ty krvavé puchýře na patách po vystoupení… Parádo trp! A to má ještě pětitýdenní šňůru před sebou.\nBecky si německé publikum získala v tom okamžiku, když promluvila německy. Také zapívala pár písní Elvise Presleyho z dob, kdy sloužil jako voják v Německu a starý šlágr zpěvačky Neny – Sechsundsechzig Luftbaloons. A diváci šíleli. Jinak Valerie se pohybuje na rozhraní bluegrassu, horalské muziky, swingu a akustické country. Dá se říct, že hraje takzvaný Southern Mix.\nKapela účinkovala na tomto festivalu již podruhé. Do Evropy jezdí skoro každý rok a vždy je obrovský zážitek vidět je živě. Patří k mým nejmilejším. Samotnou Becky jste možná měli možnost vidět se slovenskou kapelou před pár lety v Bratislavě. V Česku ještě nebyli, ale jistě by obohatili každý festival.\nNakonec se na pódiu shromáždily obě sobotní kapely a společně nám zahráli několik písní. Nejkrásnější byla You Are My Flower v podání děvčat a úplně poslední přídavek, nádherná instrumentálka od Billa Monroea – My Last Times On Earth nejenom mně vehnala slzy do očí. Bylo již dlouho po půlnoci, když se v předsálí muzikanti – diváci sešli k jam sessionu. Ještě to pěkně hučelo, když jsem po druhé hodině odcházela spát…\nSobotní ráno nás přes špatnou předpověď počasí probudilo sluníčkem. Festival začínal o půl jedenácté vystoupením kapely Redgrass, sympatickým kanadským triem z Britské Kolumbie, venku na náměstí zvaném Johannesplatz. Představili se nám příjemnou směsí tradičního bluegrassu, a old time music. Kris Boyd střídal mandolínu s kytarou, Steve Charles banjo s kytarou a Sean Cronin hrál na basu. Moc pěkně zpívali.\nTaké ze začátku vypadali nejistě a povídali, že někdy hrávají i na ulici. Ale srdce publika si získali hned po pár tónech. Myslím, že nejenom mne vrátili zpět do minulého století a byl to pěkný pocit! Během jejich vystoupení zmizely za jevištěm dva historické kočáry z nedalekého zámku, poháněné motorem místo koňmi. Záhy se znovu objevily a přivezly z nádraží další účinkující, tentokrát pro změnu trošku skurilní anglickou rodinnou kapelu Toy Hearts, která slavila v Německu úspěchy na posledním Bluegrass Jamboree, aneb festivalu na kolečkách (také jsem o tom dřív tady na BGCZ.net psala). Kapelu tvoří dvě atraktivní temperamentní zpívající sestry Hannah, hrající na mandolínu, a Sophia Johnson, jejich táta Steward, výborně hrající jak na banjo tak na dobro, strýc Howard Gregory na housle a Tom Bull na basu.\nDěvčata nejenom že krásně zpívají, ale Sophia je snad nejlepší kytaristka, jakou jsem kdy viděla. Střídá Martinku s cikánskou kytarou na swing a na obě je jednička. Většinu svých mužských kolegů může klidně strčit do kapsy. Jak sama říká, její největší vzory jsou Clarence White a Django Reinhardt. Hrají trochu bluegrass, country, hodně swing, western swing a cikánské melodie. S naprostou lehkostí se pohybují mezi mnoha styly. Dají se charakterizovat jejich vlastní písničkou v rytmu swingu, Tequilla & High Heels – děvčata jsou stejně jako Valerie milovnice vysokých podpatků. V roce 2008 a 2009 se předvedli na IBMA v Nashvillu a byli na šňůře po USA. O Sophii se psalo v časopisu Acoustic Guitar. Také je sleduji řadu let, od jejich nesmělých začátků. Jdou nahoru jako rakety. Myslím, že se právě nacházejí na vrcholu své kariéry. Tatík mi prozradil, že se chystají natočit opět nové cédečko.\nHlavní program v Bürgerhausu začal ve dvě hodiny. Shromáždily se tam pěkné davy fanoušků, kteří se hned po otevření vrhli do sálu, aby získali co nejlepší místa. Bylo totálně vyprodáno. A to se už otevřelo nebe a začala parádní bouřka.\nOdpolední program zahájili Redgrass. Tréma z nich již dávno spadla a předvedli nám prvotřídní program, protkaný humornými historkami. Mezi tradicí a převzatými věcmi jsme slyšeli i jejich vlastní tvorbu.\nPo nich přišli na scénu Special Consensus Grega Cahilla z Chicaga. Ty jste měli možnost vidět v září 2009 v Jičínském divadle. V Česku se jim děsně líbilo a bylo jim tam moc dobře. Kamarádi muzikanti s nimi po koncertu jamovali a radostně popíjeli skoro do rána… Greg mi povídal, že poprvé v životě okusil moravskou slivovici. A tak se stalo, že také poprvé za svou dlouhatánskou kariéru zaspal a uletělo jim letadlo z Frankfurtu. Nejenom proto ale prý na ten koncert nikdy nezapomenou. Letos se mi nepodařilo jim něco sehnat, protože v té stejné době hraje v Praze Doyle Lawson. Ale doufají, že příště snad si tam budou moci opět zahrát.\nTaké oni trochu změnili obsazení. Místo Ryana Robertse, který byl v Jičíně, si přivezli nového kytaristu Dustina Bensona. Ten přijel do Evropy poprvé v životě. Také Ashby Frank změnil kapelu a místo něho nastoupil s mandolínou Rick Faris, který hrával odmalička v rodinné kapele The Faris Family. Kapela loni oslavila své 35. narozeniny a při té příležitosti vydala nove cédéčko The Special Consensus 35. Stejně jako tomu je u našich „čtyřicetiletých“ Poutníků, tři čtvrtiny členů nebyly v době vzniku kapely ani na světě. Greg za ta léta vychoval asi čtyřiačtyřicet mladých muzikantů. A projezdil s kapelou skoro celý svět. Donedávna byl prezidentem IBMA, mezinárodni bluegrassové asociace v Nashvillu. Jeho doprovodný styl hry na banjo je naprosto geniální. Pochopitelně, že kapela měla obrovský úspěch a všichni litovali, že hráli jen dva sety odpoledne a večer už ne.\nPo nich znovu nastoupili Toy Hearts a také hráli jako o život. Předvedli nám celou paletu svého různorodého repertoáru. Přítomní muži si mohli oči vykoukat, dvě tak atraktivní a výborné zpěvačky a muzikantky pohromadě, to se jen tak nevidí. Tatík střídal banjo s dobrem a těžko říct, na co hraje líp. I strýček s houslemi a basista dělali, co mohli. Zazněla i ta jejich proslulá píseň Tequila & High Heels a nějaký fanoušek jim flašku tequilly donesl až na jeviště… Jelikož píšu jen reportáž, a ne román, už toho raději nechám.\nOdpoledne uteklo jak voda a spousta přídavků zkrátila přestávku na večeři o víc než půl hodiny. Všichni museli opustit sál a hlavní hvězda večera – Doyle Lawson měl soundcheck (zvukovou zkoušku). Mělo se do sálu pouštět o půl sedmé, ale u dveří byly fronty už od čtvrt. Dovnitř nás nakonec pustili až skoro ve tři čtvrtě.\nVečerní program opět začínali Redgrass, již pěkně rozehraní a rozezpívaní, takže se ukázali v tom nejlepším světle. Totéž platilo i o Toy Hearts. Znám je deset let, ale tak výborné jako ten večer jsem je ještě nezažila. A pak přišlo to, na co všichni nejvíc čekali. Legendární Doyle Lawson se svou kapelou Quicksilver. V Německu hráli naposled před šestadvaceti lety.\nNapíši vám o nich jenom krátce, předpokládám, že se o nich po dvojitém květnovém vystoupení v Praze určitě dočtete z jiných zdrojů. Každopádně Doyle, ročník 1944, začínal v jedenácti letech na mandolínu, a již předtím zpíval jak doma s rodinou, tak v kostele. V osmi letech se obrátil k Ježíši Kristu a od té doby je hluboce nábožensky založený, jako ostatně většina amerických tradičních bluegrassových muzikantů.\nOdjakživa byl obklopen hudbou, vyrůstal ve východní Tennessee v okolí Bristolu, který platí za kolébku Country Music, neboť již v roce 1927 tam své první nahrávky točili Blue Jodeller Jimmie Rodgers a Carter Family.\nProšel několika kapelami, první se jmenovala Country Cousins a na profesionální dráhu se dal v osmnácti letech v kapele Jimmiho Martina, samozvaného Krále bluegrassu. Od něho přešel k J. D. Croweovi a pak následovalo osm let s Country Gentlemen. V roce 1979 si založil vlastní kapelu Quicksilver. Jeho život by byl na knihu a jenom vyčíst jeho úspěchy by bylo nad mé síly. Každopádně Quicksilver platí za nejlepší vokální bluegrassovou kapelu všech dob. A vždy se pohybují na úplném vrcholu. Před pár měsíci se bluegrassové publikum značně rozhořčilo, protože si přidal do kapely bubeníka. Diskuse kolem toho byly a jsou nekonečné. Do Evropy si ho naštěstí s sebou nevzali, a tak se i nadále můžeme nerušeně těšit z jejich nádherných vokálů, které jsou skoro bez konkurence.\nOstatní členové kapely jsou Mike Rogers – kytara a nádherný zpěv, Jason Barie – housle, Corey Hensley – basa, kapelní benjamínek, nejnovější přírůstek banjista Jessie Baker, kterého jste měli nedávno možnost v Praze vidět s kapelou Flamekeepers Mike Clevelanda. Tajnou hvězdou večera byl pro mnohé jejich senzační dobrista Josh Swift. Přímo dobrový kouzelník!\nNakonec se všichni účastnici festivalu sešli na jevišti a zahráli nám Will The Circle Be Unbroken a několik dalších přídavků. I když bylo už dávno po půlnoci, obecenstvo stále nemělo dost. Myslím, že to byl nejlepší festival za těch 9 let existence. Bude těžké tuto vysokou laťku překonat na příštím, jubilejním desátém. Walter Fuchs, německá country legenda, který tuhle velkolepou akci za pomoci města pořádá, odvedl pořádný kus práce. Patří mu vřelé díky nás všech. Doufám, že příští rok tam opět bude i nějaká česká kapela.\nLilka Pavlak v Bülachu, 17. 5. 2011 (pro bgcz.net upravil Milan J. Kalinics 18. 5. 2011)


Vyplácejme znečišťovatele, navrhuje Kerry. Bude to stát biliony dolarů | Týdeník pro ekonomiku, politiku a byznys\nVyplácejme znečišťovatele, navrhuje Kerry. Bude to stát biliony dolarů\nZvláštní zmocněnec prezidenta USA pro klima John Kerry navrhuje vyplácet největší producenty emisí mezi zeměmi. Kromě Číny a Ruska.\nZvláštní zmocněnec prezidenta USA pro klima John Kerry | foto Profimedia.cz\nSpojené státy americké a Velká Británie se na nedávném klimatickém summitu COP26 v Glasgow dohodly s Německem, Francií a dalšími zeměmi Evropské unie na pomoci Jihoafrické republice s odklonem od fosilních paliv. Africké zemi společně poskytnou 8,5 miliardy dolarů na vyřazení uhelných elektráren z provozu a následnou rekvalifikaci tamních zaměstnanců.\nPrávě takto si John Kerry, zvláštní zmocněnec amerického prezidenta Joea Bidena pro klima, představuje motivaci pro největší producenty emisí mezi zeměmi k odklonu od fosilních paliv a přechodu na obnovitelné zdroje energie. Jihoafrický model považuje za „zatraceně dobrou šablonu“. O podobnou dohodu už ostatně podle evropského komisaře pro klima Franse Timmermanse, který tlačí nový evropský Green Deal, vyjádřily zájem Indie či Indonésie.\nAby se podle Kerryho podařilo předejít nejhorším dopadům klimatické krize, bude potřeba změnit ekonomické podmínky velkých států, které podle jeho názoru nevyvíjejí dostatečnou snahu omezit emise skleníkových plynů. Bývalý neúspěšný kandidát na prezidenta USA má dokonce vypracovaný seznam těchto „hříšníků“. Kromě již zmíněné Jihoafrické republiky, Indie a Indonésie na něj patří ještě Čína, Rusko, Brazílie, Mexiko a Saúdská Arábie.\nKerry je v současné době na cestě po Evropě, kde s místními lídry vyjednává právě o formě podobné pomoci, jaká bude poskytnuta JAR. Zvýšení snahy znečišťovatelů o omezení závislosti na fosilních palivech, případně na odlesňování (např. u Brazílie) by podle něj měly podporovat právě bohaté západní státy.\nPotenciální překážkou pro podobné dohody jsou samozřejmě náklady. Sám Kerry připouští, že budou opravdu vysoké. V tomto směru bude potřeba investovat biliony dolarů, přiznává. „Pracujeme na detailech několika různých možností,“ řekl neurčitě webu Politico. „Chceme být velmi konkrétní. Musí to být ekonomicky dosažitelné.“\nNa dně a mimo hru\nSchůzka COP26 přinesla jeden konkrétní výsledek: důkaz, že schůzka COP26 neumí vyřešit problémy, kvůli nimž se konala\n22. listopadu 2021 / 0:01\nPodle Kerryho vize by se na nákladech na zmírnění klimatické krize měli kromě bohatých států podílet ještě multilaterální rozvojové banky, filantropové a soukromý sektor. Právě jeho zatím nepříliš konkrétní volání po větším zapojení soukromého sektoru je v posledních týdnech terčem kritiky, podle níž Kerry jen opakuje tradiční floskule a nepřichází s ničím konkrétním.\nPo velkých investicích bohatých států volá například Brazílie, která má v ochraně životního prostředí (alespoň oficiálně) velké plány. Do roku 2025 chce snížit produkci emisí o 37 procent (oproti roku 2005), do roku 2030 dokonce o 43 procent. Největší jihoamerická země zároveň slíbila, že znovu zalesní dvanáct procent amazonských pralesů a její energetický mix budou ze 45 procent tvořit obnovitelné zdroje. Podle vládního plánu by Brazílie měla být do roku 2060 uhlíkově neutrální. Podmiňuje to ale právě pomocí ostatních států. Ročně by od nich chtěla deset miliard dolarů.\nS podobnou dohodou ale podle očekávání nemohou počítat Čína a Rusko, které Spojené státy vnímají především jako rivaly. Kerry od Číny, největšího světového producenta emisí CO₂, chce, aby financovala sektory obnovitelných zdrojů jiných států, k žádné dohodě o pomoci menším zemím ji ale nepřizval.\nGreen Deal / životní prostředí / znečištění ovzduší / John Kerry\nAdam Štěpánek 13. prosince 2021\nUkončete nákupy a větrání, nedá se dýchat. Nová služba měří kvalitu ovzduší v Praze\nNový web pro měření kvality ovzduší v Praze spustila společnost DPD. Informační web umožňuje zjistit například i to, zda je vhodné v danou chvíli provozovat venkovní sportovní aktivity, nebo otevírat okna v bytě.\n4. dubna 2022 / 13:12\nDelší čas k přechodu na čisté vytápění. Výměna neekologických kotlů se má posunout o dva roky\nMinisterstvo životního prostředí chce prodloužit termín pro přechod na čisté vytápění. Zároveň už nebude dotovat plynové vytápění.\n30. března 2022 / 12:41\nPálení listí zahanbí i tovární komín\nPálení listí, trávy nebo dřeva, kterému se s takovou vášní věnují zahrádkáři, extrémně znečišťuje ovzduší v nejbližším okolí\n21. února 2022 / 0:01


Citadel Inn Makati Makati City | Huno Hotely\nCitadel Inn Makati Makati City - Huno.cz\nHotely > Filipíny > Makati City > Poblacion > Citadel Inn Makati Makati City\nCitadel Inn Makati Makati City\n5007 P. Burgos St., Bel-Air Makati City 3.3/5 "Poctivý" (409 Recenze)\nPorovnejte ceny pro Váš pobyt v Citadel Inn Makati Makati City\nHodnocení 33rd z 44 Makati City hotelů Booking.com\n3 Hvězda v Makati City\nCitadel Inn Makati je jednoduché, ale zábavné nemovitost s 3 hvězdičkami, nachází se v Poblacion oblasti Makati City, Filipíny. Host nazval nemovitost 'Poctivý' a udělil hodnocení 6.6. Navíc personál vám může poukázat místní atrakce.\nTo je také v současné době řadí 33rd na 44 hotelů v Makati City v ceně a hodnocení hostů. Ta příjemný nemovitost má řadu čestný vybavení, jako jsou Vysokorychlostní Internet a Pokojová Služba. Pro větší pohodlí, Business Centrum a Restaurace jsou k dispozici pro hosty. Ostatní služby a zařízení jako jsou například Parkoviště, Letištní doprava a Koupaliště.\nK dispozici jsou 110 pokoje s vynikajícími podmínkami, a levnou cenou od PHP1706 do PHP2236.\nKdy jste v Makati City, navštívte místní oblasti, jako jsou Poblacion a Bel Air, obojí nejsou daleko od hotelu. Bancal, Visaya a Tejeros jsou take ve snadne vzdálenosti od centra Makati City.\nNemovitost je k dispozici na 6 partnerských webových stránkach včetně Easytobook, Booking.com, Agoda, Hotels.com, Otels.com and Laterooms. Hledat Citadel Inn Makati sazby z těchto webových stránek online zadáním vyhledávání ve formuláři výše, nebo porovnat všechny objekty v Makati City vlevo.\nMístní možnosti ubytování včetně 2 hvězdiček Queen Suites Makati je blízko k Citadel Inn Makati. Také v rámci této oblasti je HHP Serviced Residences Makati a Bel Air Soho Suites. Pro další možnosti zkuste Royal Bellagio Hotel kousek dál.\nZdarma Nezávislý Průvodce Nejnižších Cen na Citadel Inn Makati Makati City.


Muzeum v Kopřivnici slaví dvacáté výročí - Novojičínský deník\nDvacet let od založení Regionálního muzea v Kopřivnici, které je se svými expozicemi jedním z největších lákadel pro turisty na Novojičínsku vůbec, si veřejnost připomíná v letošním roce.\nToto kulaté výročí oslaví muzeum se svými příznivci ve velkém stylu už tento pátek 1. prosince. Oslavy vypuknou v 15.30 hodin v prostorách Technického muzea Tatra v centru Kopřivnice, kde se mají návštěvníci zcela jistě na co těšit. Pořadatelé pro ně připravili nejen pestrý hudební program, bohaté občerstvení či tombolu o tatrovácké ceny, ale zároveň také lákají na celodenní poloviční vstupné do muzea včetně bezplatného odborného výkladu historie.\nOSLAVY OŽIVÍ VYSTOUPENÍ KAPEL\nK 20. narozeninám zahraje Regionálnímu muzeu v Kopřivnici řada kapel. Jako první se představí Cimbálová muzika Radhošť, kterou tvoří dívčí trio z Trojanovic hrající tradiční moravskou lidovou muziku. V 16.30 hodin ji vystřídá lichnovský dechový orchestr Javořinka, jehož repertoár tvoří kromě klasické dechovky i swingová a popová muzika. Úderem 18. hodiny udeří do strun Cizinci, tedy kopřivnická country a bluegrassová kapela, následovat bude revival Věry Špinarové Jawa a jako poslední od 22 hodin zahrají Rockoví lišáci.\nNechá město rozestavěné kino zbourat?\nČTYŘI STÁLÉ EXPOZICE\nRegionální muzeum v Kopřivnici vzniklo v roce 1997 jako obecně prospěšná společnost. V současné době spravuje čtyři stálé expozice, a to Technické muzeum Tatra, jehož součástí je i Expozice Dany a Emila Zátopkových, Lašské muzeum a Muzeum Fojtství.\n„Již je tomu skutečně dvacet let, co naše společnost prezentuje muzejní, kulturní a historické dění široké veřejnosti, především se zaměřením na produkci značky Tatra od její historie až po současnost. Rovněž naše expozice vypovídají o historii města Kopřivnice, jeho slavných rodácích či různých archeologických artefaktech, keramice a v neposlední řadě pak o životním příběhu našich legendárních olympioniků manželů Zátopkových,“ přibližují jednotlivé expozice ve městě pracovníci kopřivnického muzea, které každoročně navštíví tisíce návštěvníků z celé České republiky.\nKomplikace nekončí, oprava mostu se protáhne


HMOTNOSTNí TRéNINK A HUBNUTí - SPORTOVNĚ-AND-FITNESS\nHmotnostní trénink a hubnutí\nKombinace silového a vytrvalostního tréninku je nejúčinnější.\nTéma hubnutí obklopuje mnoho mýtů a fám. Jedním z nich je například myšlenka, že můžete zhubnout pouze prostřednictvím vytrvalostních sportů a růst v šíři prostřednictvím silového tréninku. Proto mnoho lidí dělá pouze vytrvalostní sporty a zcela se vzdává silového tréninku, protože chtějí zhubnout a nechtějí znovu nabrat na šíři. Tento pohled však není zcela správný. Vzhledem k vysokým podnětům během silového tréninku jsou svaly stimulovány k vytváření nových buněk, aby vytvářely silnější a větší svaly. Ale to se nestane jen přes noc. Stejně jako všechny orgány v našem těle i svaly potřebují energii k růstu. Toto velké množství energie pochází z jídla, které jíme každý den. K vytváření nových svalových buněk obvykle dochází během přestávek v tréninku, během nichž je potřeba více energie v důsledku vytváření nových svalových buněk než při vytrvalostním tréninku. Pokud nyní zahájíte silový trénink a nezměníte svůj jídelníček, zvýšená energetická náročnost v tréninkových přestávkách povede k nedostatku energie z vyčerpaných zásob tuku, takže svaly mohou stále tvořit nové buňky s vyššími energetickými požadavky a stejným množstvím jídla.\nZde je zřejmé, že mýtus „silový trénink vás jen dělá širokým a nepomůže vám zhubnout“ není pravda.\nPro zdravé hubnutí byste se určitě neměli obejít bez silového tréninku. Pro muže i ženy je kombinace silového a vytrvalostního tréninku nejzdravější a nejlepší způsob, jak zhubnout.\nSilový trénink vytváří několik prospěšných účinků, které vám pomohou zhubnout. Na jedné straně, prostřednictvím silového tréninku, bude mít energetická náročnost vyšší hodnotu i po tréninku, takže ve fázi regenerace může být stále stanovena mírně vyšší spotřeba kalorií. Kromě toho má silový trénink v dlouhodobém výhledu tu výhodu, že více svalové hmoty také spotřebovává více energie, a tak se v klidu zvyšuje bazální metabolismus těla. Tento jev zvýšených energetických požadavků po silovém tréninku se nazývá efekt afterburn. Efekt afterburn popisuje zvýšenou metabolickou aktivitu po tréninku. Metabolismus pracuje během tréninku plnou rychlostí a metabolismus se samozřejmě po ukončení tréninku zcela nezastaví. Absorpce kyslíku je také zvýšena po silovém tréninku a neklesá přímo na klidovou hodnotu.\nRoli hrají také další ovlivňující faktory, jako je tělesná teplota jádra a úroveň stresu. Stresové hormony adrenalin a noradrenalin regulují metabolismus, dýchání a srdeční činnost. Čím vyšší je intenzita tréninku, tím vyšší je hladina stresových hormonů. Tvrdý trénink tak vytváří vyšší efekt po spálení než střední trénink. Zvýšená energetická náročnost pro účinek po spálení může být vysvětlena regeneračními mechanismy těla a doplňováním zásob energie. Rozklad a odstraňování metabolických produktů také stojí energii těla. S efektem dohoření to může samo o sobě představovat až 15%. Kromě toho tělo potřebuje energii k přeměně proteinů na aminokyseliny. Dalším ovlivňujícím faktorem je svalové napětí, které může být zvýšeno až dva dny po tréninku a které také zvyšuje potřebu kalorií, i když jen minimálně.\nCo vás také může zajímat: Zhubnout na břiše, zhubnout na stehně - jak rychle to opravdu funguje?\nKaždý, kdo chce zhubnout, potřebuje zápornou energetickou rovnováhu.\nPokud jste po určitém čase trénovali další kilogram svalové hmoty, spotřebují tyto svaly každý den 20 kg kalorií v úplném klidu (kCal) navíc. To znamená, že tělo spotřebovává více energie, protože je potřeba dodávat více svalové hmoty. Tento zvýšený energetický požadavek má pak také přímý účinek na tělesný tuk. Pokud se budete držet svého stravovacího plánu, ale nyní musíte dodávat více svalové hmoty, pak vzniká energetická nerovnováha. Vzhledem k dalším svalům potřebuje tělo více energie, než je mu k dispozici prostřednictvím jídla. Energetická bilance sklouzne do negativního teritoria.\nPříklad to může ilustrovat. Člověk spotřebuje 3000 kCal denně a stěží se pohybuje, takže jeho energetická náročnost je 2800 kCal. Tělo požívá více kalorií, než dokáže použít, člověk přibírá na váze. Na jedné straně silový trénink zvyšuje bazální rychlost metabolismu a zvýšená svalová hmota také spotřebovává kalorie. Energetická náročnost osoby vzrostla z 2800 kCal na 3200 kCal. Energie 3000 kCal je však stále absorbována potravou. Tělo tedy denně spotřebuje o 200 kcal více, než jaké má k dispozici při jídle. Za účelem kompenzace tohoto chybějícího 200 kCal dostane tělo chybějící energii z tukových zásob vytvořených pro „špatné časy“. Osoba pomalu, ale stále ztrácí váhu.\nKromě toho silový trénink zajišťuje lepší pohodu a může také pomoci při snižování stresu. Chcete-li účinně zhubnout prostřednictvím silového tréninku, je zde několik rad a tipů, které byste měli dodržovat.\nPřečtěte si více o tom pod Zhubněte proteinovým práškem\nVstup do silového tréninku\nPokud začnete se silovým tréninkem, neměli byste se přímo převzít sami, ale spíše začít s malými váhami a poznat jeho vývoj síly. Jedině tehdy, když jste určili úroveň svého výcviku, byste se měli zabývat Vytvoření plánu školení obchod. V Frekvence školení člověk by se měl také přiblížit pomalu. Dostačující na začátku dvě až tři jednotky týdněaby si tělo mohlo zvyknout na stres. Poté můžete integrovat čtvrté školení. Délka tréninku by měl mezi 30 a 60 minutami protože silový trénink vyžaduje maximální výkon a tělo je stresováno. Důležitým bodem je to rekreace. Mezi jednotlivými školeními by měla být jedna celodenní přestávka pro regeneraci lhát. Zotavení je důležité, aby se tělo mohlo připravit na následující napětí a doplnit zásoby energie. Přerušení obnovy je nezbytné pro tvorbu nových svalových buněk.\nVýcvikový plán a cvičení\nPřednost by měla být volná závaží a činky.\nPři vytváření plánu školení byste se měli ujistit, že se odrážejí vaše vlastní potřeby a cíle školení. Začátečníci by měli nejprve vytvořit odborníka při vytvářeníTělocvična nebo osobní trenér) otáčet se. S trochou zkušeností a praxí si však můžete snadno vytvořit tréninkový plán sami. Volba cvičení také hraje důležitou roli ve výsledku tréninku. Pokud je to možné, měly by být všechny hlavní svalové skupiny použity v jednom tréninku. Doporučují se následující standardní silová cvičení: bench bench, squat, deadlifts, pull-up, dips, bench presses and barbell rows.\nDalší variantou je split trénink. Cvičení jsou rozdělena na dva dny, takže v první den, např. spodní končetiny a jádro jsou trénovány. Druhý den tréninku následuje horní část těla, ramena a paže. Než použijete nebo rozdělíte svůj tréninkový plán, měli byste si být jisti, že zvládnete cvičení. Znovu se doporučuje požádat odborníka, protože některá cvičení nejsou tak snadno proveditelná. Správné provedení a technika zabraňuje zraněním a zajišťuje efektivní výcvik. Aby se tato technika naučila, je vhodné nejprve vyzkoušet cvičení s lehkými váhami.\nPři samotném tréninku byste se měli ujistit, že máte volnou hmotnost a co nejvíce Činky preferuje stroje. To má několik výhod. Získáte jeden s volnými váhami lepší pocit pohybu a současně stabilizuje zapojené svaly. Především koordinace a Zůstatek těží z toho.\nV Počet opakování záleží na cíli školení. Pokud chcete zhubnout, měli byste si nejprve vybudovat svaly. Doporučujeme formu školení, ve kterém jeden asi pět sad pět až dvanáct opakování provádí. Více svalové hmoty znovu znamená jeden vyšší bazální rychlost metabolismu, což má pozitivní vliv na hubnutí. Za předpokladu pěti vět se získá následující sled cvičení. K přípravě na cvičení začíná jeden první sada s velmi nízkými váhami. Sady dva a tři se pak provádějí se stále vyšší hmotnostípomalu se přibližovat maximu. Poslední dvě sady se pak provádějí kontrolovaným způsobem na hranicinastavit efektivní tréninkový stimul. Pouze vhodný tréninkový stimul zajišťuje vysokou úroveň stresu na svaly a tím i na růst svalů.\nAby se školení v dlouhodobém horizontu nenudilo, měli byste se ujistit, že Tréninkový plán dost rozmanitý obsahuje. Cvičení lze za tímto účelem nahradit nebo změnit. Například při nahrazování mohou být cvičení, jako jsou dřepy a tahy, nahrazena izolovanějšími cvičeními. To vytváří nový podnět a dělá školení pestřejším. Každý sportovec nebo sportovec by měl mít na paměti, že sport by měl být zábavný. Existuje mnoho různých sportů a pouze jeden sport, který je zábavný, bude pokračovat důsledně. Proto byste měli pečlivě přemýšlet o tom, zda chcete dělat silový trénink, jak zhubnout nebo zda jiný sport může lépe vyhovovat vašim osobním zájmům a preferencím.\nPokud porovnáte vytrvalostní sporty se silovým tréninkem z hlediska hubnutí, lze vyvodit následující závěry. Silový trénink má tendenci budovat svaly, zatímco vytrvalostní trénink může vést ke ztrátě svalů, protože některé svaly se nepoužívají nebo jen těžko používají. Pohybové vzorce v vytrvalostních sportech jsou příliš jednostranné, aby vždy účinně využívaly všechny svaly. V silovém tréninku Svalová stavba 2,5 kilogramů svalové hmoty spaluje každý měsíc dalších 1500 kCal. Je zřejmé, že silový trénink je velmi účinná metoda hubnutí, protože bazální metabolismus může být zvýšen až na dva dny i po tréninku díky efektu afterburn, a protože zvýšení svalové hmoty také vede ke zvýšení bazální metabolické rychlosti. Samozřejmě byste měli udržovat stravu nebo ji měnit tak, aby byla vyvážená a zdravá. Je zvláště důležité, aby kalorie spotřebované denně byly vyšší než kalorie přijímané potravou.\nKaždý, kdo má nadváhu a právě začal silový trénink, je povolen není divu, pokud po několika týdnech nebylo na stupnici příliš mnoho. Protože silový trénink vytváří svalovou hmotu, můžete Nejprve sotva ztratí jakoukoli váhu, když se vytvoří svaly a tuk se rozkládá. Redukce je zpočátku omezená. Účinnost silového tréninku se projeví až v určitém bodě a zhubnete stabilně a zdravě a můžete snížit podíl tuku ve složení těla.\n2021 © https://publichealthglobal.org Hmotnostní trénink a hubnutí


Lloyds plánuje primární úpis pro bankovní divizi TSB | Investičníweb.cz\n27. 5. 2014 10:14 | redakce\nLloyds plánuje primární úpis pro bankovní divizi TSB\nProspekt by měl být publikován v polovině června, uvedla londýnská banka v tiskové zprávě. Lloyds se zaváže k prodeji zbývajícího podílu v TSB.\nDivize TSB má 631 poboček, 4,5 milionu zákazníků a její účetní hodnota činí 1,5 miliardy liber. Zdroje z bankovního sektoru však podle agentury Reuters předpokládají, že Lloyds prodejem divize získá nižší částku.\nEvropská komise nařídila bankovní skupině v roce 2009, že musí prodat část svého byznysu, v reakci na to, že Lloyds přijala od vlády záchrannou půjčku přesahující 20 miliard liber. Banka 13. května získala souhlas od evropských regulátorů ke snížení objemu aktiv, která musí prodat.\nLloyds původně plánovala prodat pobočky TSB společnosti Co-operative Bank. Tento plán však loni ztroskotal kvůli finančním problémům Co-operative Bank.\nLloyds plánuje primární úpis pro bankovní divizi TSB Co se děje Doporučená témata Nejnovější videa Výběr z trhů


České házenkářky prohrály se Švédskem - iDNES.cz\nČeské házenkářky prohrály se Švédskem\nC h e b - České házenkářky utrpěly na turnaji o Štít města Chebu druhou porážku v řadě, když v německém Wunsiedelu podlehly Švédkám 20:22. V sobotu, kdy turnaj vyvrcholí závěrečnými zápasy, se český tým utká se Slovenskem, které si už dnes zajistilo obhajobu loňského prvenství.Českým reprezentantkám se proti Švédsku vydařil nástup a ujaly se vedení 3:1. Soupeřky však poté vytvořily v obraně nepropustný val a vyrážely do rychlých protiútoků. Přesto svěřenkyně trenéra Vojtěcha Mareše vyhrály o gól první poločas.\nVe druhé části měl český celek opět dobrý začátek a vedl 12:9. Po vyrovnaném průběhu v dalších minutách se rozhodovalo o vítězi v samém závěru. V přesilovce přišly české házenkářky o míč, nevyužily tak šanci na vyrovnání a naopak Švédky potvrdily těsnou výhru.\nČeská republika - Švédsko 20:22 (10:9)\nSestava ČR: Škavronková, Zvoničová - Zubková, Fabíková 2, Navrátilová 1, Polozová 5, Kovačiková, Simerská, Romanová 1, Majíčková 3, Arnošová, Válová, Čumplová 7/1, Vašková 1. Nejvíce branek Švédska: Arfwidssonová 6/4, Erikssonová 4, Karssonová, Agrenová po 3. Rozhodčí: Oťapka, Podlucký (oba SR).\nSedmimetrové hody: 5/1 - 5/4. Vyloučení: 1:5.\nChorvatsko - Slovensko 15:21 (7:12)\nUkrajina - Nizozemsko 27:22 (12:11)\nTabulka: 1. Slovensko 4 3 1 0 93:83 7 2. Švédsko 4 3 1 1 96:89 5 3. Chorvatsko 4 2 0 2 83:89 4 4. ČR 4 2 0 2 95:90 4 5. Ukrajina 4 1 2 1 95:91 4 6. Nizozemsko 4 0 0 4 75:95 0\nPři rovnosti bodů mezi Chorvatskem, Českou republikou a Ukrajinou rozhodují vzájemné zápasy.


Tikety 11.6.2018 - Bez komentáře\nPoslední týden před startem Mistrovství světa ve fotbale 2018 konaném v Rusku utekl jako voda a před námi je tak milá povinnost; podívat se na poslední Tikety týdne před koncem „období sucha“. Zatímco momentálně nejsledovanější soutěže a turnaje Evropy i světa „spí“ a tomu odpovídají i fotbalové tikety, za dalších 7 dní tiket areny sázkových kanceláří Tipsport, Chance a Fortuna jistě budou přetékat inspirativními sázenkami z obou pólů spektra úspěšnosti. Zpět ale k následujícímu souhrnu, který ovládl úspěšný sázkař, který vyhrál téměř čtvrt milionu korun! Co dalšího bylo k vidění?\n1. V prvním poločase padne alespoň 1 gól. Bum, prásk, a čtvrt mega bylo na světě!\nPředmětem prvního tiketu, který mimochodem spadá do kategorie výherních, je jediná příležitost týkající se 9. června od 17:00 hraného přátelského utkání Lotyšsko vs Ázerbájdžán. Rommis24, jak si autor výše přiloženého tiketu v online rozhraní sázkové kanceláře Tipsport přezdívá, vsadil neuvěřitelných 150.000,- Kč na to, že během 1. poločasu předmětného klání padne alespoň 1 gól. Bez ohledu na to, zda jej vsítí domácí či hosté. Vypsaný kurz? 1,64.\nDuel skutečně po 45 minutách skončil 0:1 (po 90 minutách 1:3) a rommis24 se tak mohl radovat ze super výhry 246.000,- Kč!\nČtěte také: Borec oškubal Tipsport o ČTVRT MILIONU! Co dalšího Tikety týdne přinesly?\n2. Jde z vkladu 80 korun vyhrát 2,5 tisíce?\nOdpovídat na otázku otázkou se sice nemá, ala na druhou stranu: „Proč by to nešlo?“. Jasný důkaz aktuálně předložil klient sázkové kanceláře Fortuna s přezdívkou jan***. Ten 10. června vsadil 80,- korun v celkovém kurzu 32,06 na kombinaci 6 příležitostí z Norska, Islandu, Itálie a kategorie mezinárodních zápasů. Dílčí kurzy z intervalu od 1,56 do 2,05 daly po vzájemném vynásobení dohromady celkový kurz výše zmíněné hodnoty. Typologicky se jednalo v 5 případech o tip na výhru jednoho ze soupeřů, a ve zbylé příležitosti šlo o tip na to, že v zápase v součtu padne více než 2,5 gólu.\nSvěte div se, i tentokrát vše vyšlo, jak autor tiketu doufal. Výhra? 2.564,80,- Kč!\n3. Úspěšný sázkař na MAXIKOMBI tiketu vyvařil 75 litrů!\nZpátky k Tipsportu. Právě u něj si totiž sázkař registrovaný pod kódem 006140 vsadil 10. června krátce po obědě 1.262,92,- Kč v celkovém kurzu 94,02. Vzhledem k tomu, že se typologicky jedná o MAXIKOMBI tiket, daly jej dohromady dílčí kurzy z intervalu od 1,24 do 4,02. Pravda, nejedná se o čistě fotbalový tiket; jeho autor si vypomohl i tenisovými a baseballovou příležitostí. Ve všech 8 zápasech přitom tipoval na výhru jednoho z týmů.\nTipér se nakonec rozhodl nečekat na výsledek tenisového klání mezi Estrellou a Kolářem a využil možnost předčasného vyplacení. Odměnou mu byla výhra 75.236,28,- Kč!\n4. Z padesátikoruny mohlo být 50 tisíc. Ale nebylo.\nO největší sázkařský fail uplynulého týdne se postaral 8. června jeden z klientů společnosti Chance, který vsadil 50,- korun na výše přiložený tiket čítající celkem 23 příležitostí. 22 fotbalových tipů doplnila sázka na tenisový „mač“ mezi Rafaelem Nadalem a Del Potrem. Dílčí kurzy z intervalu od 1,02 do 1,79 daly dohromady celkový kurz 998,99. Kdyby se jím vynásobil padesátikorunový vklad, představovala by výsledná částka 49.949,50,- Kč!\nDuel Binh Duong vs Sanna Khanh Hoa však neskončil výhrou domácích, jak sázkař předpokládal. Hosté zvítězili 0:3, a jakožto jediná negativně vyhodnocená příležitost poslali sázenku ke dnu.\n5. Smolař na konec! 5 pětikoruny mohl vyhrát 2,5 tisíce, ale…\nPoslední příspěvek dnešního souhrnu „Tikety týdne“ pochází opět z tiket areny Tipsportu. A znovu se jedná o tiket výherní. Úspěšný sázkař surokyn vsadil 20.000,- Kč na 5 fotbalových a 1 tenisovou příležitost s kurzy o hodnotách od 1,04 do 1,35, což dalo dohromady celkový kurz 2,78.\nSurokyn tak vyhrál 56.600,- Kč!\nTags:Chance tikety, Fortuna tikety, Fotbalové tikety, Jak tipovat, Jak vsadit, nejlepší tikety, sázení, sázkařské faily, smolař, tikety týdne, Tipsport tikety, top tikety, Úspěšný sázkař, Výherní tikety


Prodej bytu 2+kk 68 m2 s garáží 17 m2, Praha 9, Čakovice – QARA\nProdej bytu 2+kk 68 m2 s garáží 17 m2, Praha 9, Čakovice\nObytná plocha 68 m2 Praha Čakovice, Ke stadionu\nNabízíme k prodeji velmi prostorný a světlý byt se samostatnou gařáží v novostavbě bytového domu o užitné ploše 68 m2 s balkonem (6m2) a se sklepem. Byt se nachází v prvním patře domu třípatrového domu z roku 2010.\nSoučástí prodeje je samostatná uzamykatelná garáž, která je umístěna v přízemí domu. Plocha garáže je 16,5 m2.\nBytová jednotka o dispozici 2+kk dominuje prostornými pokoji a praktickým rozložením místností.\nByt disponuje samostatnou toaletou, koupelnou s vanou, kuchyňskou linkou se spotřebiči, myčkou, horkovzdušnou troubou s keramickou varnou deskou a lednicí s mrazákem. V pokoji zůstává šatní skřín a kvalitní postel.\nCelý byt je koncipován tak, aby co nejvíce plnil funkční využití prostoru.\nVzhledem k nízké energetické náročnosti budovy, jsou měsíční náklady na bydlení nízké. Celkem 3200,- Kč měsíčně.\nV lokalitě naleznete veškerou občanskou vybavenost, obchodní centrum Globus, restaurace, školy, gymnázium a mnoho dalšího Dům se nachází ve velmi klidném a tichém prostředí plné zeleně, kde dále naleznete sportovní vyžití např. cyklostezky. Volný čas také můžete využít na procházky např. okolo zámku, nebo v létě využívat veřejné koupaliště vzdálené pouze 350 m od domu.\nAutobusovou zastávku naleznete 200 m od domu.\nNemovitost lze financovat úvěrem na bydlení ( hypotékou), kterou vám rádi pomůžeme získat.\nID zakázky 6669/2918\nLokalita Praha Čakovice, Ke stadionu\nProdej, byt 3+1, 91 m2, OV, Praha 5 – Smíchov, ul. Dienzenhoferovy sady\nCena 13 192 000 Kč


Vliv onkologického onemocnění ženy na její sebehodnocení » Linkos.cz\nVliv onkologického onemocnění ženy na její sebehodnocení\nČíslo abstraktu: S15\nOnkologické onemocnění, rakovina, chemoterapie, ozařování – to jsou pojmy vzbuzující u mnoha lidí pocit beznaděje, strachu a úzkosti. Člověk najednou změní své hodnoty, začíná si uvědomovat možný konec svého bytí. To co dříve vytěsňoval, měl pocit, že se ho to snad nemůže týkat, se najednou stává realitou. Po různých individuálních reakcích začíná uvažovat co dál.\nRole ženy je rozdílná od role muže. Rozdílné je myšlení žen, jejich emocionalita, smysl pro detaily, schopnost percepce atd. I v prožívání nemoci se setkáváme s rozdílným přístupem k nemoci a bolesti. Ženská role má několik dimenzí - je milenkou, partnerkou, matkou, výdělečně činnou osobou, přítelkyní, dcerou, babičkou. V každém období ženy se vyskytuje specifické období vycházející z momentálních priorit. Diagnostika onkologického onemocnění (kromě vysokého stáří) vždy zasáhne ženu na velmi citlivém místě. Mnohdy se těžko s touto diagnózou vyrovnává, bilancuje co udělala, co ji ještě čeká, co vše na ní závisí. Tyto problémy jsou velmi individuální a jsou ovlivněny mnoha faktory (jako např. pochopením partnera, sociálním zázemím, vlastní osobností, věku při stanovení diagnózy, počtu nezaopatřených dětí). Právě pozitivní sebehodnocení, vyrovnání se s diagnózou, získání optimismu do života v boji s nemocí, hraje významnou roli ve zvládání životních těžkostí. Je třeba pomocí zdravotnického personálu, rodiny, psychologů naučit nemocné efektivním formám boje se životními těžkostmi – modifikací chování, kognitivním ovlivňováním, psychologickým očkováním proti stresu a bolesti, ventilací emocí.\nKaždému jedinci jde o to „být živ a zdráv“. Z toho důvodu se každý snaží zvládat nepříznivé situace. Způsoby, jak to lze provádět, jsou různé. Problematika zvládání těžkostí a stresu – mezi které onkologické\nonemocnění jistě patří, je velmi těžká a individuální. Proto kladné sebehodnocení má vliv na psychiku nemocné a tím i vliv na imunitní systém a na léčbu samotnou.


Do Česka přijel evropský věrozvěst Zeleného údělu. Co od něj můžeme čekat a kdo to vlastně je? | Reflex.cz\nPetr Sokol 16. července 2021 • 14:30\nMezi nejmocnější postavy Evropské unie už sedm let patří první místopředseda Evropské unie Franciscus Cornelis Gerardus Maria, zkráceně „Frans“ Timmermans. Nizozemský diplomat se téměř na samý vrchol evropské byrokracie prosadil po dlouhé domácí diplomatické a politické kariéře. Rodák z Maastrichtu a římský katolík studoval v Belgii, v Římě i ve Francii, což položilo základ jeho široké znalosti cizích jazyků.\nAbsolvent francouzské literatury a evropského práva začínal na ministerstvu zahraničí, které ho brzo vyslalo na nizozemskou ambasádu do Moskvy. I díky tomu patří mezi šest jazyků, kterými plynně vládne, také právě ruština.\nPozději Timmermans pracoval jako osobní asistent nizozemského komisaře Hanse van der Brooka a Vysokého komisaře pro menšiny OBSE Maxe van der Stoela. V mládí byl Timmermans chvíli členem levicově liberální strany D´66, politickou kariéru ale udělal až jako člen socialistické Strany práce. Dlouhé roky byl jejím poslancem, ale nakonec se vypracoval na státního tajemníka pro evropskou integraci, a dokonce i na ministra zahraničí ve vládě pravicového liberála Marka Rutteho.\nTento kabinet Timmermanse v roce 2014 nominoval jako nizozemského zástupce v nové Evropské komisi. V ní získal nově vytvořený a mocensky dost silný post prvního místopředsedy. Jeho role byla navíc reálně ještě silnější díky tomu, že v čele Komise tehdy stál trochu rozevlátý Lucemburčan Jean-Claude Juncker. Timmermans měl v Komisi na starost hlavně dohled nad dodržováním právního státu v členských státech a brzo se na tomto poli dostal do tvrdého sporu s polskou vládou. Ve střední Evropě si velkou oblibu místopředseda Komise nezískal ani jako velký obhájce kvót na přerozdělování migrantů.\nZ pozice dvojky v Junckerově Evropské komisi byl v roce 2019 evropskými socialisty logicky vybrán jako kandidát rodiny socialistických stran na budoucího předsedu Komise. Ve volbách socialisty sice opět porazili evropští lidovci, ale Timmermans přesto zůstal před vyjednáváním evropských lídrů hlavním favoritem. Evropští lidovci totiž na šéfa Komise nejprve tlačili evropského poslance Manfreda Webera, kterému ale chyběly jakékoli exekutivní zkušenosti. Když Webera fakticky vetoval francouzský prezident Macron, zdál se Timmermans opravdu blízko vysněné pozici „nejvyššího evropského úředníka“. Jenže pak podle zákulisních informací zřejmě zasáhl jeho socialistický kolega a španělský premiér Pedro Sánchez, který prosazoval vlastního ministra zahraničí Josepa Borrella do funkce šéfa unijní diplomacie a jednoduše si spočítal, že socialisté nemohou obsadit dva nejprestižnější posty v Komisi. Hlas aktuálně nejvýraznějšího socialisty na kontinentu proto posunul do čela Komise zástupkyni evropských lidovců Ursulu von der Leyenovou a na Timmermanse opět zbyla „jen“ funkce prvního místopředsedy Komise. I teď mu ale byla jeho pozice „oslazena“ speciálním postavením, když se oficiálně stal odpovědným za celou evropskou „klimatickou akci“, která se stala vlajkovou lodí současného mandátu Komise.\nTahle oblast bezpochyby odpovídala Timmermansově politickému pohledu na svět. Nizozemec se už jako kandidát na nejvyšší post v Evropské komisi jednoznačně hlásil k výrazně levicové agendě. Avizoval, že bude prosazovat speciální ekologickou daň z CO2 na unijní úrovni jako klíčový nástroj v boji proti klimatické změně, podporoval koncepci „feministické Evropy“ či adopce dětí stejnopohlavními páry. Zároveň představoval Evropu jako hlavní protipól Trumpových Spojených států na mezinárodním poli. Jeho obvyklým politickým terčem byl ovšem také finanční sektor. Často zdůrazňoval svůj názor, že velké firmy, a zejména banky musí platit vyšší daně, a to opět nejlépe na úrovni EU, protože jednotlivé státy jsou prý na boj s velkými ekonomickými hráči příliš slabé. Ostatně odpor k velkému byznysu je pravděpodobným hybatelem i řady Timmermansových receptů na boj s klimatickou změnou. Do téhle škatulky patří i ve středu zveřejněný návrh fakticky zakázat už od roku 2035 v EU výrobu aut na benzin, k jehož autorům Nizozemec patří.\nS Janšou ne\nLevicový pohled na svět z Timmermanse také často dělá hlavního kritika více konzervativních evropských vlád. Už ve svém prvním funkčním období byl proto hlavním kritikem Orbánova Maďarska a Polska za vlád strany Právo a spravedlnost (PiS). V posledních týdnech se jeho hlavním sokem očividně stal poslední člen „konzervativní premiérské trojky“ – šéf slovinského kabinetu Janez Janša –, který od počátku července předsedá EU. Když při slavnostním zahájení slovinského předsednictví Janša kritizoval kontakty socialistických europoslanců s vysokými slovinskými soudci a mluvil o dvojím standardu ze strany západoevropských členských států, odmítl se Timmermans se slovinskou vládu vyfotit na tradiční skupinové fotce. Diplomatický poprask následně vyvolalo, když slovinský ministr vnitra Hojs veřejně mluvil o „praseti, které sedí vysoko v evropské byrokracii“, i když podle vlastních pozdějších slov prý vůbec neměl na mysli Timmermanse.\nI tahle epizoda ale potvrdila, kam dvojka Evropské komise v politickém spektru Unie patří. Timmermans zkrátka velmi přesně ztělesňuje pohled západoevropské levice na fungování Evropy, a je proto často trnem v oku národně orientovaných konzervativců.\nPetr Sokol 14. července 2021 • 12:53\nmc 2. července 2021 • 08:47\nTragické osudy tří šlechtičen ve 20. století způsobili bolševici, podivné nehody i tlak…\nKlíčová slova: Evropská unie, Evropská komise, Frans Timmermans


STALIN A VÍTR DĚJIN - Severočeská pravda\nSTALIN A VÍTR DĚJIN\nStalin kdysi řekl, že po jeho smrti budou na jeho hrob nakydána kvanta hnoje, avšak vítr dějin je nemilosrdně rozmetá.\nVše se událo přesně tak, jak vůdce předvídal. Neuplynulo mnoho vody od doby, kdy jeden z hlavních „stachanovců teroru“ let třicátých N. S. Chruščov vyžadoval navýšit kvóty zastřelených. Stalin ho tehdy okřikl: „Ztichni, hlupáku“. Jistě nejen z tohoto důvodu neváhal Chruščov na J. V. Stalina po vůdcově zavraždění, zejména pak během tajného zasedání při XX. sjezdu KSSS lít kýble žumpy zbabělých lží. Chruščov nebyl v tomto ohledu prvním: Systematicky počal znevažovat Stalina již L. D. Trockij (jakkoli své dehonestace umně mixoval se skutečnou kritikou), avšak byl to právě byvší trockista Chruščov, jenž jako jeden z bandy pučistů zosnujících vraždu J. V. Stalina, vypálil startovní výstřel k rozvratu světového komunistického hnutí. Z toho důvodu se ke Chruščovi připojily jako faktické nejzarputilejší odpadky z tzv. „šedesátníků“ rozliční disidentíci hýkající a krákající falešnými skřeky, cizími „hlasy“, „plavící se na cizích bárkách a pod prapory jiných mocností. A konec konců takoví o sobě nemohou vypovědět nic jiného, než prostý fakt, že vespolek byli součástí západní protisovětské propagandy.\nStalin byl hlavním cílem, ústředním terčem byl však sovětský socialismus, sovětský společenský systém, sovětské dějiny, především však dějiny ruské en bloc. Koneckonců, jeden z démonů perestrojky prohlásil, že se mu přestavbou podařilo zničit právě socialismus, sovětské zřízení, sovětské dějiny, včetně kompletní destrukce tisícileté ruské historie. A skutečnost, že za hlavní postavu zlomu byl vybrán Stalin, znovu svědčí o vůdcově bezpříkladné roli jako ryzího fenoménu, skutečně olbřímí osobnosti nejen sovětských, ale především ruských dějin. Stalinismus se ve finále právě z uvedeného důvodu stal aktivní a mocnou formou ruského přežití ve 20. století. Sovětský svaz i hospodář prvního státu budujícího socialismus J. V. Stalin se po gigantických úspěších 30. let ocitli dne 22. června 1941 v takřka bezvýchodné situaci. V ten den vtrhly nacistické hordy bez vyhlášení války na sovětské území a obyvatelstvo národů SSSR i vůdce sovětského a světového proletariátu se rázem ocitli v takřka bezvýchodné situaci tváří v tvář akutní hrozbě úplného vyhlazení obyvatelstva SSSR. Hitler to nazval konečným řešením ruské otázky. Hitler v tomto ohledu není jediným, kdo plebejským způsobem - nejuřvaněji ze všech, opakoval to, co pobral u Anglosasů.\n(„Sovětský svaz se zhroutil, sovětský systém byl zničen. Zdá se, že by se profesionální sovětofobové měli, pokud jde o Stalina a SSSR, zklidnit. Ale co vás nemá! Pravdou je, že současní destalinizátroři — jsou figurky v zásadě oddané falši, plytkostí srovnatelní snad jen s chamradí hlavounů perestrojky. Na obrazovkách televize se pitvoří zhůvěřilé sociální typy jako nedovzdělaný publicista, prodejný šmok - napůl vzdělaný Bretschneider, opilec aspirující na roli významného podnikatele a další panoptikum zabedněných pitomců.\nPak si nedobrovolně vzpomenete na Karla Čapka („přijdou jako tisíc masek bez tváří“ – Válka s mloky) a Nikolaje Zabolotského („Vše se smísilo ve společném tanci, / a létají po všech čertech / pavijáni a Briti, / Čarodějky, blechy, mrtví... / Kandidáte z dávných staletí, / vojevůdče nové doby, / Rozume můj! Těmito mrzáky jsou / jen fikce a deliria“).\nSkutečně, jinak než blouzněním a blábolením nelze nazvat to, co „kovaní antistalinisté“ předkládají jako „argumenty“. Jedná se o vypjaté emoce na pokraji šílenství v duchu kolektivní hysterie provázené výkřiky hrůzy a „nočních můr“, „děsu“, „hanby“, které velmi připomínají šakala Tabaku z Kiplingova románu „Mauglí“ s jeho výkřiky „Hanba džungli!“ - emoce bez nižádných faktů ani čísel. Lze rovněž pracovat i s fantaskními ciframi obětí „stalinistických represí“: „desítkami a desítkami milionů“ (proč ne rovnou stovkami?!). Stěžejním pramenem je v tomto ohledu román Souostroví GULAG z pera sedmilháře a obdivovatele španělského fašismu Alexandra Solženicyna. Solženicyn byl však velmistrem legendy, falše i klamu či jak se říká „pěkná podšívka“. Pravdu se ani nesnažil předstírat, odkazuje k právu na svou „uměleckou licenci“.\nAle v posledním čtvrtstoletí byly sovětské archivy zpřístupněny vědcům, výzkumníkům i badatelům. Tito výzkumní pracovníci (zejména američtí), které ze sympatií ke Stalinovi, k Sovětskému svazu či dokonce k Rusku nelze podezřívat, vypočítali reálný počet pronásledovaných v letech 1922-53. Mimochodem připomínám, že ačkoliv „stalinistická“ éra oficiálně začala roku 1929, ve skutečnosti, právě v roce 1939, kdy Stalin získal úplnou kontrolu nad „stranou a vládou“, nemohlo být o žádných „desítkách“ či dokonce snad „stovkách“ milionů" vězněných a popravených ani řeči.\nV posledních letech se objevily dobře zdokumentované práce, jež ukazují skutečný mechanismus „represí třicátých let“, které masově rozpoutala „stará garda“ a „regionální baroni“ jako Chruščov a Eiche v reakci na Stalinův návrh uspořádat alternativní volby s možností výběru z minimálně dvou kandidátů. Prolomit odpor „staré gardy“ vůdce nemohl, ale drobný (nikoli masový!) úder na její štáby vykonal. Ponechávám stranou boj s reálně existujícími spiknutími — Stalinovu opozici vůči levicovým globalistům - kominternovcům, jako Trockij, kteří věřili, že Stalin zradil světovou revoluci atd. Reálný obraz „represí třicátých let“ je tedy mnohem komplikovanější, než se ho pokouší vykreslit hanobitelé a ostouzeči J. V. Stalina; jednalo se o vícevrstvý a multi-vektorový proces konce občanské války, v němž samotný „Stalinův segment“ nezaujal významnou část. Stejně tak selhal i druhý hlavní blok obvinění Stalina spočívající v tom, jak se vyvíjely první měsíce Velké vlastenecké války: „prošvihl“, „propásl“, „nevěřil Sorgemu“, „věřil Hitlerovi“, „utekl z Kremlu a strávil tři dny neznámo kde“ atd. Celá tahle lež byla již dávno a kompletně vyvrácena, badatelé to vědí, stejně jako je jim zřejmé i to, že Stalin ve skutečnosti Hitlerovi nikdy nevěřil, natož aby věřil Sorgemu, o skutečné chybě generálů v předvečer 22. června ani nemluvě. Není zde místo, aby bylo možné všechny tyto otázky rozebrat, ale na jednu otázku upozornit musím. Jak jen se antistalinisté posmívali prohlášení TASS ze dne 14. června 1941, že ve vztazích mezi SSSR a Německem je vše v pořádku, že SSSR pokračuje v mírovém kurzu atd. „Hadráři“ to považují za „Stalinovu hloupost a slabost“, za jeho „vlichocení se Hitlerovi“. Nedošlo jim však, že adresát sovětského prohlášení nebyl Hitler a Třetí říše, ale Roosevelt a Spojené státy. V dubnu 1941 americký kongres rozhodl o tom, že v případě útoku Německa na SSSR budou Spojené státy pomáhat Sovětskému svazu a v případě útoku SSSR na Německo, pak hitlerovskému Německu. Prohlášení TASS názorně demonstrovalo naprostou absenci agresivních záměrů SSSR vůči Německu, prokázalo jejich neexistenci právě Spojeným státům, nikoliv však Německu. Stalin si byl dobře vědom toho, že v nevyhnutelné bitvě s Říší mohou jeho jedinými skutečnými spojenci být pouze Spojené státy, odvrátí-li Velkou Británii od jejího plánovaného příklonu k vizi německo-britské proti sovětské aliance.\nA pochopitelně, nebylo možné neopatrným a neobezřetným pohybem, k němuž Rusy tlačil Hitler, vyvolat možnost vzniku severoatlantického (а přesněji světového — s účastí Japonska a Turecka) protisovětského bloku. V tomto případě by Sovětský svaz (relativní vojenský potenciál pro rok 1937 - 14%) byl nucen čelit USA (relativní vojenský potenciál 41,7%), Německu (relativní vojenský potenciál 14,4%), Velké Británii (relativní vojenský potenciál 10,2% - bez imperiálních držav), Francii (relativní vojenský potenciál 4,2%), Japonsku (relativní vojenský potenciál 3,5%), Itálii (relativní vojenský potenciál 2,5%) a dalšími drobnějšími šakaly. Mimochodem, vzhledem k těmto číslům i faktu rozhodnutí Kongresu USA je definitivně vyvrácena celá tupá falše schématu Rezuna & comp. o údajné přípravě Stalina k útoku na Německo i celou Evropu.\nV obviněních vědeckých a téměř vědeckých bratří vůči Stalinovi existuje čistě psychologická nuance. Ve všem, přesněji řečeno ve všem, co je ve Stalinově vládě považováno za negativní (to pozitivní se událo „Stalinovi navzdory“), je jediná osoba vytrvale viněna z toho, že byla údajně obdařena absolutní a proto naprostou mocí. Za prvé, Stalinovi se podařilo konsolidovat svou moc až na konci třicátých let, do té doby vedl boj na život a na smrt, balancuje na ostří nože, stále ve střehu připraven k bleskové reakci na radostný výkřik smečky: „Akela promáchl“. Válka není tím nejlepším časem k samostatným rozhodnutím. Vskutku období 1945-1953 bylo časem postupného překrývání bojů různých nomenklaturních skupin navzájem - a proti Stalinovi.\nPoválečné 8. výročí od vítězství Sovětského svazu ve Velké vlastenecké válce je příběhem postupného obkládání a obkličování stárnoucího vůdce sovětskou nomenklaturou (za účasti některých zahraničních sil a struktur); Stalinův pokus o návrat proběhl na říjnovém XIX. sjezdu roku 1952, který se usnesl změnit název strany ze Všesvazové komunistické strany (bolševiků) —VKS (b) — na Komunistickou stranu Sovětského svazu (KSSS). Pět měsíců od ukončení sjezdu generalissimus J. V. Stalin za podivných okolností zemřel. S pravděpodobností větší než malou, přesněji řečeno s naprostou jistotou byl Stalin otráven jedem dekumarin podávaným mu po jistou dobu v malých dávkách. Ve skutečné, nikoli „profesorské" historii, o níž si již Goethe všiml, že nemá nic společného s reálným duchem minulosti, že je „...duchem profesorů a jejich pojetí, vydávaného za skutečnou dávnou minulost“, Stalin nikdy nebyl absolutním vládcem — Neměl prsteny moci. Neznamená to však, že J. V. Stalin nenese osobní odpovědnost za chyby, krutost atd. — spolu s krutou dobou, jež však musí být hodnocena v celé své komplexnosti.\nTakto však věc nestojí. Prostou pravdou je následující: ten, který vedl tým nejméně deseti lidí, ví, že absolutní moc je nemožná – resp. je možná tím méně, čím více má podřízených. Většina těch, kdo psali a píší o Stalinovi, nikdy nic neřídila, aniž by nesla jakoukoli odpovědnost, tj. v tomto smyslu se jednalo o lidi nezodpovědné. Navíc často projevují své ambice, obavy, stížnosti a touhy, „snivé myšlenky na zbytky“ (N. Zabolotský) a v neposlední řadě i tíhu udavačství (není tajemstvím, že většina z práskačů sovětské éry Stalina a pozdější KGB jsou nenávidění bývalí informátoři a podvodníci, protože je vždy snazší nenávidět systém a jeho vůdce, než pohrdat svou vlastní podlostí). Absolutní moc je snem sovětské inteligence, která našla jeden ze svých výrazů v Bulgakovově románu Mistr a Markétka; mimo jiné proto se román stal kultem sovětské inteligence (a „Poznámky zesnulého“, kde této vrstvě nastavil zrcadlo, už téhož efektu nedocílily). Chcete-li omezit podstatu systému na individuum jedné osoby, pak v tom není nic jiného, než sociální schizofrenie a mělký infantilismus, nemluvě o profesionální nekonzistenci. Bylo by možné poukázat na spoustu dalších absurdit, chyb a falšování „kálečů žumpy“ na hrob Stalina, ale jaký má smysl kopat do nositelů jedovatých zbabělých lží a nenávisti promixovaných s komplexy, mindráky a fobiemi? Ještě zajímavější je podívat se na zoubek příčinám nenávisti vůči Stalinovi, strachu celých vrstev a klanů v naší zemi i v zahraničí, hrůzám, nenávistem i úzkostem, jež s minulostí nezmizely, ale naopak, jak se často zdá, rostou přímo úměrně od časů Stalinové éry. Jak můžete vědět, že právě toto nebylo klíčovým vojenským tajemstvím sovětské éry, jež dodnes není dáno buržoasii rozluštit a které nad ní visí ní jako pověstný „Damoklův meč“?\nČasto se říká: „Řekni mi, kdo je tvůj přítel, a já ti povím, kdo jsi ty.“ Ve skutečnosti právě přátelé definují člověka daleko méně, než jeho nepřátelé: „Pověz mi, kdo je tvůj nepřítel a já řeknu tobě, kdo jsi“. Přemýšlejme o Stalinovi prizmatem nenávisti k němu a strachem, který z něho měli jeho nepřátelé, jejich slouhové a patolízalové.\nPostoj k vůdcům: carům, generálním tajemníkům, prezidentům, — je zajímavým fíglem a při pohledu zvnějšku svým způsobem přinejmenším paradoxem. V ruských dějinách byly tři krutí vládci - Ivan Hrozný, Petr I. a Josef Stalin. Nejnásilnější a nejdestruktivnější byla činnost toho druhého, cara Petra I.: za jeho vlády pokles populace činil asi 25% (obyvatelé zmírali či uprchli); v době smrti Petra I. byla pokladna prakticky prázdná, ekonomika byla totálně zničena a po několika letech zůstaly z carského loďstva Petra I. pouhé tři lodě.\nA to měl snad být veliký modernizátor?! Ve vzpomínce lidu zůstal Petr Antikristem - jediným ruský carem - Antikristem, což je naprosto příznačné. Ale Ivan IV. vešel do dějin jako Hrozný a doba jeho vlády v 17. století je vzpomínána jako poslední desetiletí svobody rolníků. A skutečnost, že opričnina zůstala v chápání lidu prakticky neblahým až nepřátelským slovem - to je „zásluha“ liberálních historiků dynastie Romanovců. Na rozdíl od Petra však sovětský vůdce J. V. Stalin, který, slovy Winstona Churchilla, zdědil Rusko s rádlem a zanechal jej vyzbrojené jadernou zbraní, dokázal Hospodář vybudovat antikapitalistickou supervelmoc, jež nejen rozdrtila ozbrojenou pěst světového kapitalismu, chvástavý německý imperialismus, ale jejíž Rudá armáda osvobodila nacismem zotročené národy střední a východní Evropy a především jim umožnila život v míru až do dnešních dnů. Především z tohoto důvodu může Ruská federace být v současnosti považována za seriózní mocnost (jakkoli údajně regionální, jíž však bez stalinského fundamentu čekal a čeká tristní osud Srbů, Afgánců a Libyjců a není třeba, abychom žili v iluzi, že tomu tak není).\nZdánlivý paradox, ale ze tří zmíněných vládců, je to právě Petr Veliký, jehož navzdory extrémní osobní krutosti a neúspěšnému vládnutí, milují současní ruští vládci a významná část inteligence. Nedostal ani desetinu kritiky, kterou liberální historiografie a žurnalistika snesly na hlavu Ivana Hrozného a Josefa Stalina. Hrůzný car Ivan IV. - Hrozný se v soutěži „Tisíciletí Ruska“ neumístil a Petr Veliký naopak zvítězil. Co že to učinil Petr a co naopak neudělali Ivan a Josef? Velmi prostou věc: dovolil věrchušce krást ve velkých objemech a byl liberální vůči nezákonnostem těchto zlodějských vrstev, skupin a klik. Toto i neutuchající láska (či spíše chtivost) k moci (portrét Petra I vévodící kanceláři Černomyrdina je více než symbolický) trefně odráží zájmy, vkus i preference určitého segmentu historiků a publicistů.\nIvan Hrozný i Stalin byli pevnými, nekompromisními a dokonce surovými především ve vztahu k věrchušce. „Prokletá kasta!“ – přesně taková slova vyřkl Stalin, když se dozvěděl, že evakuovaná nomenklatura se ve městě Kujbyšev snaží organizovat speciální oddělené školy pro své děti.\nPo celou dobu svého života Stalin tuto „prokletou kastu“ cíleně konfrontoval, aniž by ji umožnil, aby se stala třídou. Dokonce pochopil, že pokud by se tato transformace uskutečnila, bude „kasta“ sveřepě odolávat výstavbě socialismu – právě to bylo smyslem Stalinových slov, když hovořil o přímo úměrně sílícím třídním boji během budování socialismu. Jak ukázala perestrojka, měl vůdce naprostou pravdu: již v šedesátých letech se zformoval kvazi-třídní stínový SSSR-2, který ve spojenectví se západem zničil SSSR-1 se všemi jeho úspěchy. Ve stejnou dobu existovala skutečná nespokojenost sovětského obyvatelstva s realitou SSSR-2, tj. s odkláněním se sovětského státu od leninsko-stalinského modelu socialismu, avšak zainteresované vrstvy byly doslova rozemlety prohnaným propagandistickým trikem: předvést obyvatelstvo SSSR-2 s jeho nedostatky, narůstající nerovností, uměle vytvořeným schodkem atd. jako model, dle něhož má být SSSR-1 naléhavě „reformován“.\nV sovětských dobách, a to jak během Stalinova života, tak i po jeho smrti, byl vůdce nenáviděn především dvěma mocnými skupinami (a s nimi spoutanými řadami sovětské inteligence). Za prvé, je to ta část sovětského establishmentu, jež byla nabita světovou revolucí a jejíž představitelé považovali Stalina za zrádce projektu světové revoluce, či alespoň za odchylku od ní. Mluvíme o levicových globalistech — kominternovcích —, pro něž byly Rusko a SSSR jen odrazovým můstkem ke skoku do světové revoluce. Takovým se přirozeně nemohl pozdávat ani „socialismus v jedné zemi“ (tj. Renesance „Říše“ v „Rudé verzi“), ani obrat k ruským národním tradicím, na něž byli zvyklí pohrdlivě hledět svrchu, ani zrušení oslav 7. listopadu jako prvního dne světové revoluce, o němž sovětská moc vedená J. V. Stalinem rozhodla roku 1936, ani zavedení termínu „sovětské vlastenectví“ v témže roce, ani mnoho věcí dalších. Je příznačné, že v polovině dvacátých let G. Zinovjev, „třetí Griška“ ruských dějin (zda-li by ti, kdož počítali, jak bezvýznamným byl ve srovnání s tím třetím, neřkuli se čtvrtým), argumentoval, že je třeba odstranit Stalina z postavení generálního tajemníka, protože „nemá rád Kominternu“, stejně jako jeden z hlavních kritiků Stalina, jímž byl v roce 1930 vysoce postavený funkcionář Kominterny G. Pjatnitskij.\nDruhá skupina nenávistníků stalinského modelu může být prozatímně nazývána „sovětskými liberály“. Co je to takový „sovětský liberál“?! Samo sebou, že to není liberál v klasickém smyslu, není to ani liberál vůbec — dokonce ani mali-lin-ka-ťoun-ko- liberálem není. Sovětský nomenklaturní liberál — svůdné razítko: to je úředník, který touží spotřebovávat více, než je mu dle přísných pravidel sovětského nomenklaturního hierarchického systému spotřeby umožňováno, a proto je kdykoli připraven vyměnit sovětskou moc za své materiální bohatství, snaží se častěji cestovat na Západ a lačnými prsty se prohrabuje stínovou ekonomikou, v níž se povýšeně rochní omámen sociální extází. Dnes se to trefně nazývá korupcí, ale pro sovětský společenský systém té doby je tento termín sotva použitelný: Korupce byla, je a bude využíváním veřejné sféry k soukromým účelům, cílům a zájmům. Faktem je, že ve skutečnosti žádný právní rozpor mezi těmito sférami neexistoval, protože v prvé řadě nebylo žádné soukromé sféry – „vše vůkol byla kolektivní hospodářství, všechno kolem bylo mé“. Namísto korupce se spíše jednalo o podkopání systému, který po jistou dobu, až do poloviny sedmdesátých let, kdy do země počaly proudit neevidované ropné dolary, byl kvantitativní povahy. Proto je přesnější mluvit o deformaci systému. Tito deformátoři nenáviděli Stalina především proto, že nomenklatura a její zlodějská kamarila dobře chápaly, že pod jeho nebo jemu podobným vedením nebudou schopny provedení potřebného úderu, k čemuž přispíval i strach z možného příchodu neostalinisty A. Šelepina. Ve finále tedy upřednostnili v zájmu vlastní záchrany nástup Leonida Brežněva. Jmenovitě v jeho „hrdinovi Malé země“ vyrostl stínový Sovětský svaz (2), (nikoli „obyčejná“ stínová ekonomika, ale speciální stínová ekonomika SSSR spojená jak se stínovou ekonomikou vlastní, tak i se západním kapitálem a jeho nadnárodními strukturami i jejich tajnými službami). Avšak stín takového hospodářství pod Brežněvem už své místo znal a uchystán ke skoku vyčkával až do poloviny sedmdesátých let. Ve finále když Gorbačov převzal po následných peripetiích dvou nezvykle rychle po sobě jdoucích úmrtích generálních tajemníků jeho místo v čele SSSR, celou fasádu SSSR-1 kompletně zlikvidoval.\nSkutečný SSSR na počátku 80. let připomínal Galaktickou říši z románu Isaaka Asimova „Akademie“ („Nadace“) - bezpečné fasády s korodujícími vnitřnostmi. Avšak v SSSR se na rozdíl od imaginární asimovské říše nevyloupla Seldenova matematika i s jeho plánem do hloupé situace - měli jsme matematika „stříbrného meče“, Borise Berezovského, což už samo hovořilo za vše.\nAle zpět k stalinofóbii. To zcela jasně souvisí s náročným sestavením, umnou instalací s nasměrováním k spotřebě jako smyslu života. Je naprosto symbolické, že jeden z „kovaných antistalinistů“ se přímém televizním přenosu nechal slyšet: „národní ideu si strčte za klobouk, mně však dejte příležitost a nechte mně konzumovat. Může snad takový typ člověka nenávidět Stalin a Stalinismus?! Ne, nemůže! Stalinismus je dějinnou tvorbou, kladným postojem k tvořivosti jako cíli i smyslu života, přičemž evidentní skutečností zůstává, že SSSR byl jednoznačně kreativním, neobyčejně duchovním projektem, který nezřídka uznávají dokonce i ti, jenž nesouhlasí s vizí ani realizací budování Sovětského svazu.\nV tomto ohledu je poukázáno na tvrzení bývalé ministryně školství A. Fursenkové, že samotná esence sovětské školy tkví ve faktu jejího důkladného a na výsost pečlivého úsilí o vzdělání tvůrce, zatímco úkolem školy Ruské federace bylo vzdělávat kvalifikovaného spotřebitele. Jedná se o národní, či přesněji, skupinovou ideu, neboť spotřebitel ani „spotřeba“ státní příslušnost nemají. Tou kruciální věcí je tu však koryto a kdo ho zaopatří, jde-li o troky vlastní či cizí a jedná-li se o věc desátou co do důležitosti nebo klíčovou. Kam ho ale položit…?!\nSymbolické je rovněž následující. Ta samá postava, jež si pro sebe vyžádala „volno o dovolené“, se vyjádřila v tom smyslu, že pokud zemi na východ od Uralu dokáže ovládnout, pak ať si je ponechá. Takové konzumistické nastavení anti-stalinismu se shoduje s globalizačním - jsou to dvě strany téže mince. Tímto způsobem se načrtla linie od anti-stalinismu k smerdjakovštině, tj. k rusofobii. Sociální svět anti-stalinistů je globálním „dobytčím dvorem“, jehož hlavním cílem je zabezpečovat spotřebu pod vedením a dohledem světové vlády. Výstavbu takového světa na ruské půdě Stalin třikrát zablokoval, za což ho anti-stalinisté dodnes k smrti nenávidí. Všechno je prozaické, mluvit o svobodě, demokracii, „sovětské totalitě“ bývalých sovětských kariéristů a informátorů nemůže nikoho oklamat.\nParadoxně se jimi ukázala být část levice (podmíněně: „trockisté“, levicoví globalizované) a část pravých (podmíněně: „bucharinci“). V tomto ohledu je zřejmé, že „trockisticko-bucharinský blok“ nebyl porušením zdravého rozumu, ale dialektickou logikou, jíž Stalin odpověděl na otázku, jak je levicový blok možný, těmito slovy: „Pokud vyrazíte doleva, přijdete napravo. Jestli se vydáte doprava, dojdete nalevo. Taková je Dialektika.“\nStrach pozdní sovětské nomenklatury ze Stalina je strachem „stínového SSSR“ z původního projektu, strachem parazita ze zdravého organismu, strachem ze Stalinovy odplaty a v neposlední řadě pak strachem z lidí. Po roce 1991získal tento strach novou, zjevnou a již neskrytou třídní dimenzi, jež, jak čas od času uběhnuvšího od doby destalinizační kampaně, činí tento strach doslova hrůzou, a to panickou a fatální.\nAndrej Iljič Fursov (nar. 1951) je ruský historik, publicista, vědec a sociolog. Je autorem více než 200 vědeckých prací.\nV roce 2009 byl zvolen akademikem Mezinárodní akademie věd\nVědecky se zaměřuje na metodologii sociálně-historického výzkumu, teorii a dějiny složitých sociálních systémů, rysy historického subjektu, fenoménu moci (a světového boje o moc, informační zdroje), ruské dějiny, historii kapitalistického systému a srovnávacích dějin Západu, Ruska a východ.\nZ ruského originálu Сталин и ветер истории přeložil Lukáš Sluka\n1 Opričnina (starorusky: oprič – mimo) byla vládní opatření Ivana IV. Hrozného z roku 1565, jimiž za livonské války chtěl zlomit opozici bojarů a posílit centralismus. Rusko bylo rozděleno na dvě oblasti – ZEMŠTINU, spravovanou tradičně, a OPRIČNINU, zvláště carovu doménu v místech strategicky i hospodářsky důležitých. Významnou úlohu v opričtině hrála nová vrstva vojenské šlechty opričniků, jmenovaná carem z nebojarských rodů a obdarovávaná pozemky perzekvovaných bojarů. V roce 1572 byla opričnina formálně zrušena.\n2 Černomyrdin, Viktor Stěpanovič (1938–2010): byl sovětský a ruský státník, předseda Rady ministrů Ruské federace (1992- 1993), úřadující prezident Ruské federace (5. - 6. listopadu 1996), předseda vlády Ruské federace (1993-1998), ruský velvyslanec na Ukrajině (2001-2009). Od 11. června 2009 až do konce života byl poradcem prezidenta Ruské federace a zvláštním zástupcem ruského prezidenta v otázkách hospodářské spolupráci s členskými státy SNS. V roce 1980 se seznámil s Borisem Jelcinem, v té době prvním tajemníkem Sverdlovského zemského výboru KSSS. Byl poslancem Nejvyššího sovětu SSSR (1984-1989) a poslancem Nejvyššího sovětu RSFSR (1985-1990). Členem ústředního výboru KSSS byl v letech 1986-1990. Po nástupu Michaila Gorbačova od roku 1985 čtyři roky zastával funkci ministra ropného a plynárenského průmyslu SSSR. Od 25. prosince 1993 byl předsedou vlády Ruské federace. Od 14. prosince 1992 do 26. května 1998 stálým členem Rady bezpečnosti Ruské federace. Od 24. srpna 1998 opět působil jako předseda vlády, ale dvakrát nebyl schválen dumou, na potřetí Boris Jelcin podal dumě kandidaturu Jevgenije Primakova, jehož schválením předsedou vlády skončil krátký návrat Viktora Černomyrdina na post premiéra. 14. dubna 1999 byl jmenován zvláštním zástupcem prezidenta Ruské federace k vyřešení situace kolem Svazové republiky Jugoslávie. Společně s finským prezidentem Marttim Ahtisaarim dojednal u prezidenta Miloševiče ukončení operací v Kosovu výměnou za konec bombardování Jugoslávie vojsky NATO. V. S. Černomyrdin zemřel 3. listopadu 2010 v Moskvě, bylo mu 73 let.\n Pjatnickij, Josif Aronovič (1882-1938), pracovník ruského a mezinárodního komunistického hnutí, jenž se roku 1898 stal členem VKS(b). Od 1901 zajišťoval ilegální dopravu listu Jiskra do Ruska. Mezi lety 1918-22 byl členem Všesvazového výkonného výboru (VCIK) zároveň byl jedním z vůdců VŘSR v Moskvě a v roce 1920 se stal tajemníkem moskevského výboru KSR (b). J. A. Pjatnickij byl mezi lety 1920-21 zároveň kandidátem Ústředního výboru a od 1927 pak právoplatným členem ÚV VKS(b). Již od roku 1922 a především mezi lety 1923-28 působil v Exekutivě Komunistické Internacionály (EKI) jako její tajemník. Navíc v letech 1924-27 pracoval v Ústřední kontrolní komisi EKI a počínaje létem 1935 zastával významné funkce ve stranické aparátu.\n4 Berezovskij, Boris Abramovič ( 1946–2013)byl ruský matematik a podnikatel židovského původu. V 90. letech 20. st. se stal miliardářem, jedním z nejbohatších Rusů. Berezovskij, který měl rovněž vazby na představitele politických elit, tak byl v této době jednou z nejvlivnějších osob veřejného života v Rusku. Během privatizace na přelomu 80. a 90. let 20. století ovládal podíly v několika bankách, ropných a leteckých společnostech a především v médiích (televize ORT a TV6). Byl přítelem tehdejšího ruského prezidenta Borise Jelcina a roce 1996 přesvědčil i další ruské oligarchy, aby sponzorovali znovuzvolení Jelcina. Berezovskij se dokonce stal poslancem ruské Dumy za Putinovu stranu, ale později rezignoval a Putinovy návrhy na změnu ústavy označil za "restauraci autoritářského systému". Berezovskij byl následně zbaven podílu v televizi ORT, a když dostal předvolání na prokuraturu, rozhodl se pro exil v Londýně. V roce 2003 získal ve Velké Británii politický azyl. V Rusku byl stíhán za vytunelování automobilky AvtoVAZ, za což byl v nepřítomnosti odsouzen k 13 letům vězení. Příčina jeho smrti dosud není známa, jednou z variant je sebevražda. Podle několika známých byl v závěru svého života ve špatném psychickém stavu, zvláště kvůli prohraným soudním bitvám. Podle BBC v roce 2011 přišel o více než 100 milionů liber (přes 3 miliardy korun) při rozvodovém řízení, v roce 2012 zase soud nevyhověl jeho žalobě o 3 miliardy liber (přes 90 miliard korun) proti ruskému majiteli fotbalového klubu Chelsea Londýn Romanu Abramovičovi, kterého nařkl z vydírání při sporu o prodej akcií ruské ropné společnosti Sibněfť.\n Podle postavy Pavla Smerdjakova z románu F. M. Dostojevského Bratři Karamazové.


forum.odorik.cz / forum.4smart.cz • Zobrazit téma - Zvýhodněná cena volání na jedno-dvě zvolená čísla\nZvýhodněná cena volání na jedno-dvě zvolená čísla\nod swejzi » čtv 28. črc 2016 17:12:51\nNeuvažujete o zavedení zvýhodněné ceny pro jedno, dvě... uživatelem zvolená např. mobilní čísla, byť i třeba za nějaký symbolický měsíční poplatek? Chápu, že vás to stojí stále stejně, ale pro uživatele by to mohlo být atraktivní. Navíc mě napadá varianta, že pokud bych si nastavil svoje vlastní číslo, volal bych výhodněji přes callback.\nRe: Zvýhodněná cena volání na jedno-dvě zvolená čísla\nod xsouku04 » čtv 28. črc 2016 19:15:40\nswejzi píše: Neuvažujete o zavedení zvýhodněné ceny pro jedno, dvě... uživatelem zvolená např. mobilní čísla, byť i třeba za nějaký symbolický měsíční poplatek? Chápu, že vás to stojí stále stejně, ale pro uživatele by to mohlo být atraktivní. Navíc mě napadá varianta, že pokud bych si nastavil svoje vlastní číslo, volal bych výhodněji přes callback.\nAno, o tom uvažujeme. Je to cesta jak cenově konkurovat různým "neomezeným" voláním pro dlouhé hovory a přitom nepoužívat reklamštinu.\nod luky » čtv 28. črc 2016 20:20:05\nswejzi píše: Navíc mě napadá varianta, že pokud bych si nastavil svoje vlastní číslo, volal bych výhodněji přes callback.\ntak to zní dobře.\nod alfi » pon 01. srp 2016 22:09:04\nCo nastavit vlastní 910, přesměrovat na cílové číslo = volám vlastní 910 (s balíčkem dokonce free) a dál za 0,59? Mně to přijde celkem vyhovující, i cenou\nod xsouku04 » pon 01. srp 2016 23:17:36\nalfi píše: Co nastavit vlastní 910, přesměrovat na cílové číslo = volám vlastní 910 (s balíčkem dokonce free) a dál za 0,59? Mně to přijde celkem vyhovující, i cenou\nTohle je určitě dobré vhodné pro každého, kdo má balíček, nebo neomezené volání po ČR a kdo se potřebuje dovolat někam, kde to už neomezené nemá.\nOdorik program pro android a též Odorak tohle umí automatizovat jako jeden ze způsobů volání, tedy je to i pohodlné.\nProblém je trochu v tom, že 110 Kč/balíček není úplně málo.\nod alfi » úte 02. srp 2016 9:36:00\nxsouku04 píše: Problém je trochu v tom, že 110 Kč/balíček není úplně málo.\nJasně, na druhou stranu 1,18 Kč/min bez příplatků, závazků nebo jiných limitů (nahoru i dolů), je podle mě dobrá cena. Aneb balíček kvůli ~30 minutám se myslím moc nevyplatí ani připravovat (sleva bude podobná těm 1,18, ne-li horší?), na 150 minut tady už balíček je - a taky to není žádný zázrak (vyplatí se fakt jen při současném volání do vlastní sítě a nebo při výrazném překročení těch 150 minut a dalším minutám za 1 Kč)\nod luky » úte 02. srp 2016 20:32:13\nBude nějaká další alternativa, jak volat na jedno své číslo levněji? Klidně jednosměrně.\nNebo za měsíční poplatek na to jedno číslo zdarma? Tak abychom si mohli nastavit přesměrování?:\nod speedy » stř 13. čer 2018 21:10:25\nZdravím, vím, že máte ceny hodně levné, to chválím. Ovšem napadá mě nešlo by přijít s nějakou novinkou? Např.: toto volání ze SIM na 1-2 čísla výhodněji...\nod alfi » úte 19. čer 2018 11:44:10\nspeedy píše: Zdravím, vím, že máte ceny hodně levné, to chválím. Ovšem napadá mě nešlo by přijít s nějakou novinkou? Např.: toto volání ze SIM na 1-2 čísla výhodněji...\n1,18 Kč/min. je moc? (call-back nebo "call-through"). Nebo 0,59 Kč/min s balíčkem za 100 Kč? (110 bez LTE - beru, že LTE stejně chcete). Ale ten se vyplatí až přes 170 minut/měs. (např. 400 minut kamkoliv v ČR = 100 + 236 Kč -> 0,84 Kč/min, na pevné ještě míň)\nI když se podívám na balíčky naruby (mmch. docela složité), tak se na o moc lepší cenu dostat nedá - a musíte fakt každý měsíc fakt hodně volat (400 minut = 385 + 100 Kč -> 1,21 Kč/min).\nAneb "na 1-2 čísla výhodněji", ale s jakou útratou? A chcete se dostat s cenou ještě pod 0,9-1,1 Kč/min?