Představy zázemí. Stručný popis diskuze o podmínkách kultury - Artalk.cz Představy zázemí. Stručný popis diskuze o podmínkách kultury - Artalk.cz\nKristina Láníková | 2. 6. 2022 |\nV současnosti se na kulturním poli intenzivně řeší pracovní a platové podmínky a také role státu v podpoře kultury. Probíhající diskuze o tíživé ekonomické situaci po pandemii propojuje pracovníky a pracovnice z různých kulturních scén – výsledkem jedné z takových iniciativ napříč kulturou je i panelová debata s ministrem kultury a kulturní obcí, která proběhne dnes večer v Paláci Akropolis. V různých podobách se ovšem politicko-ekonomická problematika tematizuje již řadu let. Dílčími výstupy této debaty jsou výzkumy, knižně publikované ankety, dotazníky a podcasty zveřejněné v posledních letech. Některým z nich se věnuje následující text, který pro Artalk sepsala umělkyně Kristina Láníková.\nOd října loňského roku probíhá na Nové scéně Národního divadla série diskuzí ND Talks, v nichž byla soustavně diskutována prekarizace umělecké obce. S tematizací sociálních problémů a vzrůstající chudoby v Česku se setkáváme také mimo kulturní oblast, a to například v publicistickém projektu Chudé Česko 2021 na serveru Aktuálně.cz, jehož jeden díl se věnoval situaci lidí pracujících v kultuře. Vedle již uvedených ND Talks se v poslední době v této problematice angažuje širší iniciativa Nerůst v kultuře, která rovněž upozorňuje na skutečnosti spojené s prekarizací práce a neuspokojivými sociálními podmínkami. Zaměřuje se zejména na nízké mzdy, konstantní tlak na výkon, kvantitu výsledků a důsledky pracovního vyčerpání. Tato iniciativa letos uveřejnila otevřený dopis ministru kultury pojmenovaný Působíme ve vyčerpaném systému.\nJak diskuze v Národním divadle, tak i otevřený dopis ministru kultury přicházejí ve druhém roce pandemie, ovšem jejich primárním tématem nejsou dopady uzavření kulturních institucí během lockdownů, ale spíše nemožnost navrátit se ke stavu „před covidem“. Intenzivní diskuze o pracovních podmínkách ukazuje, že se jedná o mnohem hlubší problém kulturní scény jako takové, který pandemie ani tak nezpůsobila, jako především zviditelnila. O jaké průzkumy a dotazníky můžeme toto tvrzení opřít? A co z nich vyplývá? Seznam materiálů nebude úplný, primárně se chceme zaměřit na nejobsáhlejší dotazníky, které byly provedeny v prostředí vizuálního umění v posledních deseti letech.\nŽivá kultura pod mikroskopem\nV divadelní oblasti se na kulturní politiku dlouhodobě zaměřuje Institut umění – Divadelní ústav (IDU) v projektu Mapování kulturních a kreativních průmyslů v ČR a v sérii diskuzí a workshopů Střed zájmu, v jejichž rámci bylo diskutováno například téma společenské odpovědnosti divadel. IDU uvedl také podcast Suflér věnovaný potřebám a strategiím v kultuře, ale také statusu umělce či ekologickému směřování kultury, již dříve akcentovanému v rámci Týdne pro klima, globální stávkou za klima 20. září 2019 či setkáním kulturních organizací nad tématem klimatické změny. IDU spolu s Magistrátem hlavního města Prahy letos v dubnu také rozeslaly dotazník určený kulturním organizacím, s cílem shromáždit data k budoucímu zlepšení postupů ekologické udržitelnosti.\nV oblasti vizuálního umění se socioekonomické problematice v minulosti věnovala iniciativa Nulová mzda, věnují se jí Spolek Skutek, Feministické umělecké instituce a již zmiňovaná iniciativa Nerůst v kultuře. Na politicko-ekonomické podmínky kultury se zaměřovala loni zahájená podcastová série Továrna na kulturu, kterou pro Artalk připravily redaktorky Anežka Bartlová a Anna Remešová. V jednotlivých dílech prostřednictvím rozhovorů s pozvanými hosty sledovaly vývoj kultury a státní kulturní politiky po roce 1989.\nNázory na vývoj státní politiky v kulturní oblasti během uplynulých desetiletí odrážejí následující ankety: anketa v knize CO14 sborník 2003–2005 iniciovaná skupinou Rafani a publikovaná roku 2010 Vědecko-výzkumným pracovištěm AVU, anketa v brožuře Sociální postavení umělce/umělkyně, kurátora/kurátorky a kritika/kritičky, kterou v roce 2017 iniciovaly historičky a kritičky vizuálního umění Anežka Bartlová a Johana Lomová v rámci aktivit Spolku Skutek, a naposledy anketa Když couvám, tak se zouvám vizuální umělkyně a kurátorky Sráče Sama a historičky umění a kurátorky Denisy Bytelové, publikovaná loni v souhrnném katalogu věnovaném jejich kurátorské rezidenci v Galerii Kurzor. V roce 2014 vyšla také v nakladatelství AVU publikace Kdo je to umělec? vizuální umělkyně Barbory Kleinhamplové a kurátorky a kritičky Terezy Stejskalové, taktéž věnovaná politickému a ekonomickému rozměru umění. Tato kniha se od zmíněných anket liší, otištěné rozhovory jsou totiž vedeny výhradně se zahraničními osobnostmi, a tvoří tak paralelu s uvažováním v zahraničí.\nJmenované ankety dokumentují představy o zázemí současného vizuálního umění i obecněji o živé kultuře v porevolučním Česku a vedle toho jsou v nich zaznamenány dosavadní zkušenosti. V odpovědích ovšem umělkyně a umělci, kurátorky a kurátoři a kritičky a kritici zachycují také komentáře k jeho nutným změnám. Zaměříme se nyní na to, co vyplývá z jejich porovnání.\nVýstup z dotazníku mezi českými režiséry/režisérkami, dramaturgy/dramaturgyněmi a herci/herečkami iniciovaném Činohrou Národního divadla. Screenshot ze záznamu diskuze ND Talks: Inventura IV – Ekonomická a sociální situace lidí pracujících v divadle, 28. 3. 2022.\nAnkety tematizující zázemí umělecké tvorby se obracejí k dosavadní porevoluční historii, dokumentují totiž reflexe devadesátých let, nultých let a období druhé dekády 21. století. Hlediska dotazovaných přitom nejsou výhradně generační. Každá z anket je totiž mezigenerační výpovědí, a to i v případě sborníku CO14, který by se dal za generační portrét označit nejsnáze. S ohledem na zvolenou problematiku by neměl zůstat opomenutý ani pojem angažovaného umění, který se u nás nachází ve specifické situaci s ohledem na totalitní minulost země a pozdější zkušenost s kulturou emancipující se od státní moci. Společenské angažmá, které představují iniciativy jmenované výše, se s okruhy umělců angažovaného umění překrývá pouze částečně. Angažovaná tvorba přitom nebyla kritériem výběru dotazovaných ani v jedné z anket, může však vytvářet jakousi paralelní podpůrnou pozici uvedených iniciativ.\nSborník CO14 2003–2005 obsahuje obsáhlý dotazník sestávající z otázek po roli umění ve společnosti, dotazování se na to, zda by měl stát podporovat umění, i na původ příjmů umělců. Jako celek sborník funguje i jakožto generační portrét umělců devadesátých a nultých let. Odpovědi umělců a umělkyň generace devadesátých let zároveň dokumentují představy o kapitalismu v transformující se postsovětské zemi. Jejich představy nebyly homogenní, spojuje je však napětí mezi optimismem spojeným s emancipováním se od státu a kritickými komentáři sledované komercializace.\nV části odpovědí se odráží dobové přesvědčení, že kultura se má emancipovat od státu. U generace osmdesátých let, která před revolucí neměla přístup do institucí, a tudíž na ně nebyla vázaná, je takový postoj pochopitelný. Tento postoj poté ještě dlouho doznívá. Po devadesátých letech ideál kultury, která si na sebe vydělá, vystřídala zkušenost generace nultých let, které ovšem fungující státní instituce výrazně chyběly. V anketě na východiska generace devadesátých let navazují nutně odlišné, o poznání kritičtější představy umělců generace nultých let. Ti požadují rehabilitaci státního aparátu kulturních institucí a dotačních opatření. Obě generace se ovšem shodují na tom, že stát by umění podporovat měl.\n„Väzba výtvarného umenia na architekturu je prerušená, súkromné galérie sa opierajú o diela moderny, galérie organizujú výstavy na útraty autora. Vedľajším efektom tohoto stavu je, že na umeleckej scéne prevládajú ‚krátkodobé‘ nenáročné projekty. Diela nemajú šancu dozrieť po obsahovej a ani po formálnej stránke. Paradoxne sa tak oddiaľuje aj záujem zo strany zberateľov. Niektoré kategórie výtvarného umenia ostanú odkázané na podporu štátu. Štipendijná činnosť, projekty mladých autorov a galérií, ponuka prednášok, podpora odborných publikácií, zbierková činnost v štátnych galériách… Iné oblasti, jako napríklad produkciu nových umeleckých diel, snáď v budúcnosti pokryje komerčný sektor. Zberateľ, ktorý nakupuje kvalitné (normálne?) umenie, je v našom prostředí zatiaľ veľkou raritou. Podpora zo strany štátu, ak nechce napomôcť kultúrnemu vákuu, je zatiaľ nevyhnutná.“\n„Přidáme-li k tomu, že Display se snaží fungovat standardně, vypadá to jako dost nudný příběh. Jenomže standard znamená v případě výstavního prostoru kontinuitu programu a jeho alespoň minimální flexibilitu ve vztahu k aktuálním pozicím současného umění. V podmínkách Prahy a České republiky je něco takového stále ještě spíše experimentem. Display však rozhodně není a nechce být označován jako alternativní nebo komunitní projekt. V neartikulovaném prostředí (slabý galerijní provoz, nepružnost státních institucí, nerozvinutý trh s uměním, malá informovanost publika, nekonzistentní umělecká kritika) je projekt, jako je Display, zákonitě odsouzen do hybridní role. Neziskový, státními dotacemi střídmě živený, ve volném čase provozovaný (…) Co dál? Improvizovaný, intuitivní (…) Aha, že by přeci jen lokální stereotypy? Takže, aby bylo jasné: No a co!“\n(z ankety ve sborníku CO14 2003–2005)\nV tematizování neuspokojivé situace státní podpory umění pokračují Anežka Bartlová spolu s Johanou Lomovou brožurou Sociální postavení umělce/umělkyně, kurátora/kurátorky a kritika/kritičky, vydanou Spolkem Skutek. Tematizují v ní životní podmínky uvedených profesí v rámci státního sociálního systému. Johana Lomová v úvodu píše: „Pro Spolek Skutek jsou otázky sociálního postavení umělců, zodpovědnosti a sociální citlivosti velmi důležité. Nedůstojné důchody, nedostačující podpora v mateřství a obecně jistý nezájem státu o každodenní problémy umělců jsou oblasti, které nelze nadále přehlížet. Pokud tyto a jiné problémy nebudeme tematizovat, pak sociální bariéra nadané umělce, kritiky a kurátory jednoduše donutí vzdát se své práce, jelikož nejenže nebudou schopni ze svých honorářů důstojně žít, ale budou – stejně jako tomu je často již dnes – na svou práci doplácet.“\nAutorky dále seznamují čtenáře s analýzou spolku Fair Art, která je exkurzem do právních souvislostí problematiky. Z uvedených srovnání se situacemi v několika evropských zemích mimo jiné vyplývá, že na rozdíl od nich český stát ve svém sociálním systému neposkytuje profesionálním umělcům žádná zvýhodnění. Po analýze Fair Artu následuje anketa, jež se soustředí na konkrétní tematické okruhy – jsou jimi příjem, mateřská, důchod, ateliéry a posledním okruhem jsou daně. Většina dotazovaných je ve svých odpovědích explicitně kritická. Přitom hlas byl dán z větší části etablovaným jménům, která již měla určité postavení v rámci lokální scény. Anketa se však obrací také k těm, kteří se etablovanými nestali či nestanou a v jejichž profesním životě jsou právě materiální podmínky nejvíce určující. Mezi výrazné detaily této ankety patří rozlišení samotné tvorby a práce přímo spojené s výstavou.\n„V současné době problém nacházím spíše ve výši odměny vzhledem k rozsahu odvedené práce. Obvyklá výše odměny za kurátorskou přípravu samostatné výstavy ve středně velké galerijní instituci se pohybuje kolem částky 5 000 Kč. U neziskových galerijních subjektů ovšem nejsou výjimkou odměny ve výši 1 500 Kč bez započtení osobních nákladů.“\n„Tím, že jsem přijal místo vedoucího ateliéru na Fakultě umění a architektury v Liberci, kde jsem zaměstnán na plný úvazek, jsou mé daňové odvody majoritně pokryty z této činnosti. Má čistá mzda pedagoga je ale cca 15 tis. Kč, což zcela nepokrývá mé životní potřeby. U pedagoga se očekává, že má i jiné příjmy; děkan mu pak dává souhlas k další činnosti přes OSVČ. Situace ve školství je trapná, osobně se snažím tuto otázku průběžně otevírat. (…) Co se týče danění příjmů, často se stává, že dostanu na projekt určitou sumu, z níž většina padne na materiál a na autorský honorář zbývá minimum, daň ale musím odvádět z celé částky.“\n„Moje finanční bilance je přesto, že neustále pracuju, tak katastrofální, že vůbec nevím, jestli ji mám číslo po číslu zveřejnit. Odhodlávám se k tomu. Je to jednak kvůli příšerným kunsthistorickým platům, potažmo penzím, za naše výkony (vlastně instituce parazitují jedna na druhé a u externistů počítají s tím, že práci vykonají v pracovní době jinde), jednak mou mimořádnou situací, že žiju sama a nevlastním vůbec nic, co by mi dělalo potenciální finanční zázemí.“\n(z ankety Sociální postavení umělce/umělkyně, kurátora/kurátorky a kritika/kritičky)\nMezi další dílčí aktivity Spolku Skutek, který vznikl za účelem zlepšení životních podmínek jeho pracovníků, patří i další brožura Umění ve veřejném prostoru: Procenta na umění, dále sklad nevyužitého uměleckého materiálu Art Re-use, cena Grand Prix Spolku Skutek nebo účelová finanční podpora „Tvůj skutek“, udělovaná dvěma projektům ročně. Spolek se tak zasazuje o solidaritu mezi pracovníky v kultuře, kterou spolu s dalšími principy deklaruje ve svém programovém prohlášení.\nTřetí jmenovanou anketu nalezneme v katalogu nazvaném Když couvám, tak se zouvám Sráče Sama a Denisy Bytelové, jenž souvisí s jejich roční kurátorskou rezidencí v Galerii Kurzor, během níž připravily čtyři výstavy. Jejich dotazy směřují k podmínkám umělecké tvorby a okolnostem profesních vztahů a vyplývají mimo jiné z dlouhodobé praxe péče a práce spojené s aktivitami galerie sam83. Podobně jako předchozí ankety sdružuje i tato umělkyně a umělce různých generací a (podobně jako anketa ve sborníku CO14) přitom nezohledňuje nutnost jejich dlouhodobého zapojení v uměleckém provozu. Střetávají se zde představy ukotvené v rozdílných zkušenostech s institucionálním fungováním. Část dotazovaných je z generace, která začala vystavovat v druhé dekádě 21. století, a na základě odpovědí je patrné, že situace ztížených politicko-ekonomických podmínek v Česku je touto generací přijímána poměrně nekriticky. Výslovně kritických odpovědí totiž anketa obsahuje minimum. Umělkyně a umělci své odpovědi často vztahují k vlastnímu dílu a k jeho objasňování, ne však k obecnějším podmínkám jeho vzniku. U většiny dotazovaných vyplývá, že přijetí neoliberálních podmínek v profesním životě je do velké míry neuvědomělé. Kladu si proto otázku, do jaké míry je tato skutečnost generační a také do jaké míry je kritičnost k životním podmínkám a k zázemí umělecké tvorby daná i tím, zda se dotyčná či dotyčný považují za součást místní umělecké obce, nebo nikoliv. Nepřítomnost určitého sebevědomí, potřebného k vnímání sebe sama jakožto součásti většího celku (zde celku kulturní scény), je jen jednou z okolností neoliberálního diskurzu, v němž je jednotlivec izolovanou jednotkou.\n„Každý má komfort nastavený jinak, naučil jsem se nic moc neočekávat, také záleží na typu galerie, instituce. Nadstandardní aspekty? To netuším…“\n„Umělec poté, co skončí studium, prochází určitými stupínky vývoje. Získává zkušenosti na poli výstavnictví. Co je komfortní a co a kdy akceptuje nebo neakceptuje. Ze začátku jsou zkušenosti obvykle široké a dosti nekomfortní. V průběhu času se snižuje míra jeho tolerance k diskomfortním zkušenostem. Takže přirozeně směřuje k určité míře komfortu. Nicméně to je dost subjektivní a řekla bych, že potom i určitá věková usazenost zase vede k větší míře akceptace nekomfortních podmínek. Ráda bych za běžné aspekty považovala to, aby byl kurátor a galerista velmi dobře obeznámený s prací umělce – co se týká jeho vývoje, minulé a současné tvorby –, ale také to, aby díla znal fyzicky. Taktéž bych ráda považovala za běžné například převoz a instalaci děl. Katalog k výstavě a další propagaci výstavy. Všechno, co jsem vyjmenovala, ale z mé zkušenosti patří do nadstandardních aspektů.“\n„Výstava je jedním z finálních aktů toho, co autor ve svém ateliéru vytváří. Za samozřejmost považuji pokrytí financí na realizaci výstavy. Finanční ohodnocení autora je dodnes spíše vzácností, ale myslím, že se to bude muset změnit, na základě zahraničních zkušeností si už jiný model ani neumím představit.“\n(z ankety katalogu Když couvám, tak se zouvám)\nVšechny popisované ankety ovšem spojuje promýšlení role umění ve společnosti. Porevoluční Česko, jak se odráží v odpovědích umělkyň a umělců devadesátých a nultých let, je jiné než transformované Česko druhé dekády 21. století. Kultura je dnes realizována v podmínkách, ve kterých její aktéři nadále nemohou důstojně pracovat. Provizorní zázemí kultury je proto v poslední době soustavně kritizováno, upozorňováno je přitom zejména na byrokracii a náročnost současného grantového systému a také nemožnost uspokojivě skloubit osobní a pracovní život, a to v souvislosti s nejistotou spojenou s nynějším fungováním aparátu státní podpory. Akcentována je potřeba definování statusu umělce a potřeba navýšení financování kultury. Její pracovníci požadují, aby kultura přestala být vnímána jakožto nadstavba, a zdůrazňují také potřebu revize stávajících podmínek grantových řízení v rámci krátkodobého a dlouhodobého financování – i s přihlédnutím k okolnostem, v nichž se kultura ocitla po pandemii, která výrazně prohloubila sociální nerovnosti, v době, kdy na pracovníky v kultuře tísnivě doléhají krize bydlení a extrémní inflace. Nyní potřebujeme nejen diskuzi o ekonomických tématech, ale také širší diskuzi o roli kultury. Ideálně by totiž potřeba navýšení státní podpory neměla být argumentována jen z pozice práce, ale také ve vztahu k celku společnosti, která se bez dobře (a zdravě) fungující kultury neobejde.\nÚvodní autorská kresba: Kristina Láníková\nGalerie KurzorMinisterstvo kultury České republikySpolek Skutekstatus umělce


Taktické propagační cvičení Ostrava-Třebovice – Sbor dobrovolných hasičů PUSTKOVEC\nby A N D R E A S / Redaktor žhavých zpráv · Published 9.4.2010 · Updated 17.4.2010\nDvanáct jednotek hasičů z okresu Ostrava-město, z toho 11 dobrovolných, se zapojilo v pátek 9.4.2010 v podvečer do taktického propagačního cvičení v Ostravě-Třebovicích, kde hasiči letos slaví 115. výročí vzniku sboru. Hasili požár zdejší orlovny a zachránili přitom 11 osob. Cvičení přihlíželo několik desítek dospělých a dětí, ze své nedaleké zahrady u domu také europoslanec Evžen Tošenovský a jeho příbuzní.\nPostupně dojelo 11 dobrovolných jednotek z Třebovic, Pustkovce, Martinova, Plesné, Svinova, Krásného Pole, Polanky nad Odrou, Dolní Lhoty, Čavisova, Horní Lhoty a Velké Polomi. Někteří hasiči se zapojili do hašení objektu, ochlazování hořlavé střechy a zkrápění okolí orlovny, další roztahovali hadice od čtyř hydrantů a starali se o dálkovou dopravu vody. Celkem hasiči natáhli k orlovně 38 hadic B, 8 hadic C a dva vysokotlaké proudy.


JenProŽeny » Ruce napoví…\nPokud se pečlivě staráte o obličej a dekolt, ale packám se už vaší pozornosti nedostává, jednoho dne jistě prozradí váš věk.\nPřesvědčila jsem se o tom před týdnem na jednom londýnském večírku. Byly tu ženy, u kterých se nedalo vůbec odhadnout, jestli jim je osmadvacet, pětatřicet, nebo pětačtyřicet. Bylo však velice překvapivé, že ruce mnohých z těch, jejichž dekolt a obličej působily mladistvě, vypadaly navzdory pěkné manikúře „stařecky“. Byly buď kostnaté, vrásčité, nebo skvrnité.\nMáme pro vás tedy pár tipů, co můžete pro své krásné ruce „na poli“ antiage udělat.\n1. Mazat, mazat a zase mazat. Nespoléhejte jen na svůj oblíbený krém na ruce, na který večer či ráno v koupelně stejně z důvodu spěchu nedojde. Rukám dopřejte luxusní antiage či hydratační krém na tvář. Pečlivě ho rozetřete i na hřbety rukou. Testujeme tuto metodu už přes měsíc s krémem La Mer a se sérem Visionnaire od Lancôme a oba fungují více než skvěle. Aspoň jednou za dva týdny rukám dopřejte peeling.\n2. Krém na ruce mějte v kabelce! A v případě potřeby jej používejte. Doporučujeme krém od Institutu Karité s bambuckým máslem, Profimed, 350 Kč – voní po medu a mandlích.\n3. Myslete na ochranu před sluncem. Hřbety rukou mažte stejným faktorem jako tělo.\n4. Více než péče… Dobrou možností, jak hřbety rukou omladit, je mezoterapie – šetrná aplikace výživných a hydratačních látek, speciální směsi vitaminů, hyaluronové kyseliny a dalších substancí. Tento výživný koktejl se vpravuje do hřbetu rukou pomocí drobounkých jehel nebo speciálního válečku, na jehož povrchu jsou mikroskopické jehličky, které jemně masírují pokožku a stimulují tvorbu elastinu a kolagenu. Toto ošetření je velmi jemné a nebolestivé a je dobré ho opakovat alespoň třikrát v rozmezí tří týdnů. Pro lepší výsledek se kúra provádí dvakrát do roka. Cena ošetření: od 3600 Kč. Náš tip: Klinika GHC.


Ti z nich, kteří se zaregistrovali automaticky vstoupili do soutěže o hodnotné ceny. Slosování proběhlo dne 1.12.2017 v areálu teplárny Komořany, přičemž výherci si odnesli ceny za více než 50 tis. Hlavní výhrou nazvanou „ Cesta za teplem“byl čtyřdenní pobyt pro dvě osoby v Lázních Teplice, dále zajímavé ceny z oblasti gastronomie, elektroniky, kultury i wellness.\nVěrnostní program tím však nekončí. Další slevové kupóny obdrží všichni odběratelé, kteří se zaregistrovali, popřípadě nově zaregistrují na www.vyhrajsteplem.cz, nebo na http://setep.cz/vernost do konce tohoto roku, tedy do 31. 12.2017\nPro ty z Vás, kteří se již zapojili do věrnostního programu, nebo teprve tak učiní, máme připraveny zajímavé slevy na různé aktivity z oblasti sportu, zábavy, adrenalinu i relaxu.\nV Komořanech dne 20. 12. 2017


Synonymem názvu tur domácí je označení skot domácí, které se užívá společně s pojmenováním plemene: např. herefordský skot, charolaiský skot. Po narození se mládě nazývá tele. Odrostlá samice která ještě nerodila je jalovice. Po připuštění – oplodnění se gravidní samice označuje pojmem březí nebo stelná. Samice po porodu – otelení se nazývá dojnice – kráva. V období kdy kráva nedojí se z hlediska mléčné užitkovosti se užívá označení odstavená, zaprahlá nebo zasušená kráva. Potrat se nazývá zmetání a potracený plod je zmetek. Samec se nazývá býk nebo jalovec, vykastrovaný býk se označuje slovem vůl. Vůl je méně agresivní, snáze ovladatelný a má chutnější maso než býk.\nV zemědělství se skot domácí chová především pro mléko a maso. V mnoha zemích Afriky, Asie a Latinské Ameriky, v minulosti taktéž v Evropě, slouží především voli jako pracovní síla při tahání nákladů, polních pracích i nošení nákladů na hřbetě. Malí hospodáři v Evropě i ČR používali dojnice jako pracovní sílu pro tahání nákladů a při polních pracích. V Africe se místy na volech dokonce jezdí. Maso z tura domácího se nazývá hovězí, z mláďat do půl roku věku je telecí. Své využití také najde hovězí kůže (kožené oblečení, boty), kosti (mýdla, kostní moučka), z výkalů se připravuje hnůj, sloužící na hnojení rostlin. V Indii a v Tibetu se sušenými kravskými výkaly topí. Skot byl od starověku symbolem plodnosti a blahobytu, starověcí Germáni i Slované používali slovo pro skot jako synonymum slova majetek, u afrického kmene Masajů skot stále slouží jako platidlo. Býk ve starověkých civilizacích Řecka, Kréty, Egypta, Persie či Indie symbolizoval plodnost a byl uctíván jako posvátné zvíře, nebo obětován při rituálech. Starověcí Egypťané uctívali zbožštěného býka jménem Hapi, či Apis, který byl po smrti mumifikován a kněží museli vybrat jeho nástupce. Na Krétě byly součástí rituálů býčí hry, spojené s přeskakováním běžících býků, jiný způsob přeskakování býků praktikují mladíci v povodí etiopské řeky Omo při slavnosti iniciace. V Indii a v Nepálu uctívají hinduisté skot jako posvátná zvířata, která je zakázáno zabíjet, býk je jízdním zvířetem boha Šivy a Kršna, vtělení boha Višnua, bývá zobrazován jako pastýř s kravami.\nNejstarším způsobem chovu skotu je extenzivní pastevectví, často kočovné, při němž je skot chován celoročně venku a živí se výhradně přirozenou pastvou. Kočovní pastevci s dobytkem putují krajinou, aby zabránili devastaci krajiny nadměrným vypásáním. Na rozdíl od koz a ovcí je skot poměrně náročný na kvalitu píce a potřebuje napajedla, proto jej nelze chovat v pouštních a polopouštních oblastech. Tímto způsobem skot chovají hlavně afričtí pastevci jako jsou Masajové nebo Fulbové, ale také asijští Mongolové, Kazaši nebo i maďarští pastevci v oblasti pusty. Podobným způsobem se dobytek chová i v argentinské pampě nebo na prériích Texasu a středozápadu Spojených států. Tímto způsobem se chovají hlavně primitivní plemena skotu jako je watusi, uherský stepní skot nebo texaský longhorn, a to hlavně pro maso. Moderní specializovaná plemena jsou na podmínky chovu daleko náročnější. Dojnice jsou dnes chovány ve vazných stájích. Vazné stáje jsou nahrazovány bezvaznými stájemi s volným pohybem zvířat ve stáji, výběhu a případně i pastvině. Dojnice jsou vybaveny čipy pro jejich identifikaci a komunikaci s počítačovým systémem, který rgistruje nasnímané veličiny teploty, pohybu, dojivosti, běhání a dalších údajů. Dojení probíhá v dojírně do které dojnice sama dochází. Některá masná plemena jsou rovněž chována převážně ve výbězích na pastvinách a přikrmována senem či siláží, u plemen dojných převažuje stájový chov. Skot chovaný pro maso se poráží ve věku 12–14 měsíců a poskytují kvalitní hovězí maso. Krávy dojných plemen jsou chovány pro mléko, poprvé jsou oplodněny (obvykle inseminací) ve věku 2,5 roku a po prvním otelení začínají dávat mléko. Dojivost krav stoupá do 6. roku života, ale po 10. roce začne opět klesat a krávy se poté vyřazují. Mléko dojných plemen je užíváno pouze pro lidskou výživu, telata se odchovávají odděleně od krav v teletnících na mléčných směsích, býčci poskytují telecí maso.\nBřezost krávy trvá průměrně 285 dnů někdy i déle, v závislosti na celkovém fyzickém stavu a plemenné příslušnosti. kráva rodí jedno tele, zřídkakdy dvojčata. Pokud se narodí dvojčata rozdílného pohlaví, jalovička často bývá neplodná a nazývá se býčice. Pohlavní dospělost nastává ve věku 7–12 měsíců, tělesná dospělost 4–5 let.\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Tur_domácí&oldid=20497798“\nNaposledy editováno 24. 9. 2021 v 16:04\nStránka byla naposledy editována 24. 9. 2021 v 16:04.


Poslušnost vůči autoritě - Milgram Stanley | Artforum - dobrodružstvo myslenia\nJe člověk ve své podstatě dobrý či zlý? Rozhodne se v souladu se svou morálkou i v zátěžové situaci?\nMohli bychom opět podlehnout propagandě podobně, jak se to stalo téměř před sto lety v hitlerovském Německu? V šedesátých letech provedl Milgram sérii experimentů, které změnily způsob, jímž vnímáme morálku a svobodnou vůli. O významu těchto experimentů svědčí i mnoho navazujících výzkumných studií, textů, replikací experimentu. Zájem nejširší veřejnosti o toto téma se zvýšil zejména po událostech ve věznici v Abu Ghraíbu. Jak píše Philip Zimbardo v předmluvě, filmoví tvůrci, které toto téma láká, často v zájmu dramatičnosti zkreslují skutečnou podobu a průběh experimentů, mnozí odborníci i laici se pak domnívají, že Milgramovy experimenty znají, ale opak je pravdou. I proto je třeba se ke zdroji, k popisu experimentů, jejich analýze a dovozeným poznatkům vracet. Stanley Milgram byl významný americký sociální psycholog. Působil na Yaleské a Harvardově univerzitě.\nAdresa titulu https://www.artforum.sk/katalog/104740/poslusnost-vuci-autorite\nNižšie nám napíšte svoje meno a e-mailovú adresu známeho, komu chcete knihu Poslušnost vůči autoritě odporučiť.


> Oleje, maziva, kapaliny a filtry>Mazací prostředky a spreje>MAXIMA SYNTHETIC CHAIN GUARD /397G\nCesta: Home > Oleje, maziva, kapaliny a filtry > Mazací prostředky a spreje > MAXIMA SYNTHETIC CHAIN GUARD /397G\nVíceúčelový penetrační mazací prostředek, vytěsňuje vodu, vynikající antikorozní ochrany, vytváří ochranný film, nenapadá plasty ani lakované povrchy.\nOchranný silikonový preventivní film, k nastříkání zespoda na blatníky, vyvinutý speciálně pro čtyřkolky a motokros.\nMAXIMA SC1 CLEAR COAT (SILICONE DETAILER)...\nVysoce účinný sprej na čištění a osvěžování povrchu plastů a laků, „Nová motorka ve spreji“, čistí, oživuje, omlazuje a chrání plasty.\nMAXIMA SPEED WAX, SPRAY&SHINE DETAILER...\nProfesionální vysoce účinný čistič pro čištění vnějších i vnitřních dílů pérování, rychle vyprchává.\nVysoce účinný čisticí sprej, rozpouští i silné usazeniny, rychle a bez námahy odstraňuje olej, maziva, tér, brzdovou kapalinu.\nČistič pro odmašťování a rozpouštění silných nečistot jako olej, maziva, asfalt atd, neleptá gumu ani lak\nMazací, ošetřující a ochranný prostředek pro díly z umělé hmoty, gumy a všechny kovové části, vysoký lesk, gumové části nepřimrznou.


Merkelová je v Praze! Můžete se na ni podívat. Foto jako důkaz! - Bleskove.cz\nUSMÍVAJÍCÍ SE KANCLÉŘKA\nMerkelová je v Praze! Můžete se na ni podívat. Foto jako důkaz!\n11:59, 23.srpna 2016 / Zprávy\nVšichni se připravují na čtvrteční návštěvu německé kancléřky Angely Merkelové, která se setká s premiérem Sobotkou, prezidentem Zemanem i dalšími politiky. Ovšem ona už v Praze vlastně je. A existuje jen jediné místo v ČR, kde ji každý může potkat a klidně jí i vynadat!\nAngela Merkelová na oficiální fotografii. (Zdroj: archiv )\nOficiálně Merkelová přijede do Česka tento čtvrtek, aby jednala s představiteli státu o migrační politice. Ale vidět ji, vyfotit se s ní, nebo jí třeba od plic říct, co si myslíte, můžete téměř kdykoli. Její naprosto věrná kopie je už dva roky v pražském muzeu voskových figurín Grévin. Zde stojí v oddělení politiků, takže se nachází vedle Václava Havla, Baracka Obamy, kousek od Alexandera Dubčeka nebo T. G. Masaryka.\nAngela Merkelová je oproti dnešku v muzeu v poněkud mladším vydání. Na otázku redakce Bleskove.cz proč tomu tak je, se nám dostalo této odpovědi. „Všechny osobnosti, které u nás v muzeu máme, jsou vyobrazeny v době své největší slávy či v době, kdy nastupovaly do svých úřadů. Proto se někdy stává, že se lidé diví, že někdo už vypadá momentálně trochu jinak. A autoři figurín se snaží je zachytit co nejvěrněji,“ uvedla marketingová manažerka Grévinu Daniela Pedret.\nZatímco postoj německé kancléřky v Muzeu je s detailem – pravé ruky držící si levý palec, momentálně na oficiálních fotkách má ruce sepnuté do “pyramidy“. Je tak jasné, že podobizna vznikla na základě dřívějšího gesta Merkelové. [bomba]\nNa sochu kancléřky lidé podle našeho zjištění buď vůbec nereagují, nebo si ji prohlížejí. Případně pronesou pro sebe nějaké ostřejší slůvko. „Baba jedna zákeřná,“ ozvalo se z úst jedné z dvojice žen, které si prohlížely právě její figurínu. Zatímco u Václava Havla se zastavily a jedna pronesla: „To byl fešák a chytrej chlap.“\nMerkelová dorazí do Prahy ve čtvrtek. Není jasné, zda vůbec ví o tom, že v samém centru hlavního města má svou “dvojnici“, a zda by se na ni šla podívat. Protože půjde ale o jednodenní, krátkou návštěvu České republiky, návštěvu muzea by zřejmě i tak musela nechat na jindy.\nNicméně, kdo neuvidí Merkelovou ve čtvrtek v Praze naživo, má možnost jít se na ni podívat kdykoli a klidně jí říct od plic, co si o ní či o migrační krizi myslí. Vosková kancléřka zcela jistě kritiku unese a bude se i nadále mile usmívat!


Audio 30/1 Vaše Vědomí je zodpovědné za vše - ADVAITA.cz\nAudio 30/1 Vaše Vědomí je zodpovědné za vše\n21. 4. 2015 - Aleš a Gabriela\nPoznání Já lze stěží držet. Stane se to snadné pro opravdového oddaného, který zcela zůstává v Guruových slovech. Pro oddaného jsou Guruova slova pravdou. Tato slova jsou „Vědomí je forma Boha, forma Já.“ Oddaný medituje na Vědomí, díky němuž se tělo stává hodnotné. Vaše Vědomí je zodpovědné za vše. Je to Bhagavan neboli zářné světlo. Uctívejte své vědomí jako chodidla vašeho Gurua. Vaše Vědomí je Išvara, neboli Brahman, a je ze všeho tím nejdůležitějším. S přesvědčením o tom, že je vaše Vědomí vaše Já dojde k očistě astrálního těla a stáváte se ....\nAudio 30 - první část\nVaše Vědomí je zodpovědné za vše\nPoznání Já lze stěží držet. Stane se to snadné pro opravdového oddaného, který zcela zůstává v Guruových slovech. Pro oddaného jsou Guruova slova pravdou. Tato slova jsou „Vědomí je forma Boha, forma Já.“ Oddaný medituje na Vědomí, díky němuž se tělo stává hodnotné. Vaše Vědomí je zodpovědné za vše. Je to Bhagavan neboli zářné světlo. Uctívejte své vědomí jako chodidla vašeho Gurua. Vaše Vědomí je Išvara, neboli Brahman, a je ze všeho tím nejdůležitějším. S přesvědčením o tom, že je vaše Vědomí vaše Já dojde k očistě astrálního těla a stáváte se ryzím Brahman. Toto přesvědčení je velmi výjimečné. Stejně jako jste dosud podporovali totožnost sebe s mužem či ženou, nyní podporujte své vědomí, jež je Bohem, Já. Být mužem či ženou označuje tělesnou formu, a ne Já. S pravým poznáním budete plně spokojení a volní, oproštění od tužeb. Běžně si mysl přeje stále víc a víc příjemných zážitků, což nebere konce. Mentální naplnění znamená konec všech potřeb. Není tu jiný Bůh než Vědomí v lidské formě. Stejně jako považujete jméno, které vám dali rodiče, za své já, nyní musíte považovat Guruova slova za své Já. Dokud žijete, nemáte žádné potíže s tím pokládat jméno od rodičů za své. Dosud jste ochraňoval své tělo a bral ho za své já, nyní to dělejte se svým vědomím. Hříchy, zásluhy, znovuzrození … zde jsou kvůli astrálnímu tělu, které se vytratí, jakmile jste vědomím. Vy jste Brahman, realizujte to s přesvědčením, že vaše vědomí je Bůh. Buďte velmi pozorní a zřete sebe za to, co není tělem a jeho jménem. V nepřítomnosti astrálního těla vám vaše světské činnosti nezpůsobí znovuzrození. Nejlepší náboženství je přebývat v Guruových slovech – to je setrvání v Já. Pravý žák poslouchá Gurua, který mu sděluje, aby bral vědomí neboli ryzí Brahman za svou totožnost a stabilizoval se v něm. Potom již neklesne a nevrátí se nazpět. Setrvání v Já je nejvyšší náboženství a tím nejnižším je držet se tělesné totožnosti.\nKonec 1. části audio přednášky 30


Apo-medroxy 10mg, 5mg, 2.5mg koupit bez předpisu\nJe apo-medroxy správná?\nLéčebná rehabilitace Kučerová s.r.o, apo-medroxy 10mg, 5mg, 2.5mg. With Marcello Malpighi, Grew is considered a founder of the science of plant anatomy. Koncert Jablkoně, Greenland Whalefishers, Syndrom Snop 90,- Kč, koupit apo medroxy v lékárně online za dostupné ceny liberec. Poměrně přesně zobrazil a popsal čichový bulbus a čichový nerv na spodině mozku. První spočívá v otevřené výrazné přední kapsulorafii, která limituje zevní rotaci humeru natolik, že se Hill-Sachsův defekt k přednímu okraji glenoidu nepřiblíží, duramed lékárna liberec. Ájurvédská detoxikace a omlazení celého organismu, byla původně určena jen pro příslušníky královské rodiny Orientu, aby jim zajistila prodloužení jejich. Drobná poranění a i větší oděrky se hojí nejlépe, nejsou-li zakryta, prodej bez receptu apo medroxy cena. A tak karoteny jsou méně polární než chlorofyly, xanthofyly jsou polárnější než chlorofyly. Jedná se o jednoho z nejjedovatějších pavouků v Česku a žalhostický, apo medroxy porovnání ceny. Nevíte někdo o validním tree menu.\nUžívání apo-medroxy poprvé\nPřístroj se aktivuje trvalým stisknutím ovladače 1, následně se objeví kruhový záměrný kříž, medroxyprogesterone 10mg, 5mg, 2.5mg. Musculocutaneus Po - fasciculus Posterior Ramenou - n. Elektrolyticka jednotka obsahuje bipolarni titanove elektrody, ktere pomoci, levné ceny medobis recept. Nejčastějším řešením je primární excize a marsupializace sinu. Tangenciální odlučovač nečistot využívá hydrodynamiku proudění, odstředivou sílu a gravitaci, apo medroxy v praze levně. Encefalitida je zánět mozku, který je vyvolán obvykle virovou infekcí. Walter 73 Ransome, Arthur 121 Reeveová, Clara 171 Reynolds, Joshua, pořádek apo medroxy recepta. Bolí vás zuby, klouby, záda, máte teplotu, chřipku, menstruační. Morčeti se udělala boule na těle, prodej bez předpisu meomel bez recepty. Menu proti radiaci nejen z Fukušimy.\nMohu koupit apo-medroxy online?\nDefekt síňového septa typu ostium primum se obje- vuje v dětství, Apo-medroxy (medroxyprogesterone) 10mg, 5mg, 2.5mg. V následujícím kroku se přenáší skupina nebo molekula na druhý substrát. Pojem stres, patří dnes ve vědecké terminologii údajně k, prodej bez předpisu meomel bez recepty458. Byla jsem u obvodní lékařky a prý. Penis tvoří dvě kavernózní tělesa a jedno spongiózní těleso obsahující uretru, lékárna apo medroxy brno. Výchovná opatření jsou pochvaly a jiná ocenění a. Oblast očního okolí mohou trápit i otoky, často zde nacházíme milia, objevují se xantelasma, což jsou kožní útvary nažloutlé barvy, které, apo medroxy kde koupit recepty. The precursor of aluminium round bars are cast and heat treated slabs with round diameter, called billets. Kalafuna z přírodních pryskyřic a látek omezujících těkání silic, tablety lékárna apo medroxy brno. Sangerovo činidlo nebo také sangerovo reagens bylo poprvé použito Frederikem.\nApo-medroxy: rezim davkovani\nPlody jsou velmi drobné nažky bez, apo-medroxy medroxyprogesterone. Říkám tomu syndrom rovinkových závodníků tj. Tento růstově distribuční přechod vellusu na terminální vlas navozují androgeny, pilulky neuropen online. V italském městě Boloni žil profesor anatomie Luigi Galvani. Lékař záchranné služby zahajuje oživovací manévry - masáž srdce a umělé, prodej apo medroxy levně. Nejhorší průběh má zpravidla u malých dětí a. Spánek může ohrozit střídání letního a zimního času, protože, bez předpisu apo medroxy levně. Základní materiál a technologie je shodná s řadou Premium, navíc se zde na zvolené detaily nanáší speciální transparentní lesklý lak. Aktivní detekce činnosti startovacího systému je totiž zakázána, apo medroxy prodám brno. Reedukační pomůcky, Pomůcky, které jsou zaměřeny na rozvíjení všech postižených nebo.\nCo byste měli vědět o apo-medroxy?\nPsoriáza: Psoriáza.Explore Tomi Pomi's board psoriaza on, 10mg, 5mg, 2.5mg apo-medroxy. Th: chronická gastritida, chronická a recidivujíci kolitida, colitis ulcerosa, neoblomný. Hnědý tuk je typ tuku, který jsme měli všichni krátce po narození paravertebrálně mezi lopatkami a na krku, v oblasti velkých cév a kolem, prodej bez předpisu meomel bez recepty586. Metabolizmus rakovin je složitější, stejně tak i rovnováha pH. Proprioceptivní neuromuskulární facilitace je koncept, který je cílen na člověka jako celek, ne jen na jeho problém či č, apo medroxy cena s receptem brno. Uvede se symbol prvku, jehož prostřednictvím se cukerná složka váže na aglykon, případně doplněný lokantem v horním. Etiologie manifestní křehkosti je multikauzální a individuálně, kde koupit apo medroxy recepta. Je-li diabetes kompenzován, žena nemá žádné vážné komplikace a dítě - fetopatie, dodávka může být normální, stejně jako mnoho žen bez. Klinika: chronické průjmy, malabsorbce, osteoporóza, přítomnost protilátek, pantor lék cena. Benzol obsahují barvy, plastické hmoty, čistící prostředky, oleje a některá léčiva.


Dutina ústní u diabetiků\nCukrovka (diabetes mellitus) zvyšuje riziko vzniku onemocnění dutiny ústní (zubní kazy, onemocnění dásní a parodontu) a způsobuje pocit sucha v ústech. Zvýšená koncentrace cukru ve slinách a nedostatečná ústní hygiena tato onemocnění podporuje.\nVětší přítomnost glukózy ve slinách vytváří ideální životní podmínky pro mikroorganismy v ústech a tedy i vznik bakteriálních infekcí. Správná ústní péče je preventivní opatření, které tyto problémy co nejvíce omezí nebo rovnou zabrání jejich vzniku. Je známo, že diabetici reagují zánětem na přítomnost nevyčištěného zubního povlaku daleko dříve než zdraví jedinci. Zánět dásní a posléze parodontitida se u nich vyskytuje 3-4 krát rychleji, proto klademe důraz především na prevenci.\nSprávná domácí péče o dutinu ústní u lidí s diabetem mellitem (DM) by měla být samozřejmostí. V praxi je situace bohužel opačná a většina diabetiků není poučená, jak by se měla o zuby a dásně starat. Vztah mezi DM a stavem parodontálních tkání je vzájemný. Můžeme říci, že zánět dásní zhoršuje diabetes a diabetes zhoršuje zánět dásní. Další riziko u lidí s diabetem je zvýšená frekvence kvasinkových infekcí postihující ústní sliznice, zvláště u lidí se snímatelnými náhradami, kde je nedostatečná domácí péče o tyto náhrady i sliznice. Velmi častá je špatná ústní hygiena u fixních protetických náhrad (můstky, korunky, implantáty). Pacienti to zdůvodňují, že se kolem bojí čistit. Je důležité jim vysvětlit, proč se nesmí bát, a připomínat pravidelné stomatologické ošetření, eventuálně nasměrovat pacienty na dentální hygienistku.\nDentální hygienistka jim vysvětlí, jak je pro ně správná péče o dutinu ústní významná a důležitá. Seznámí je s vhodnými a pro ně nejlepšími pomůckami (mechanickými i chemickými), jak je správně používat a jakou technikou čistit. Mechanické jsou všechny typy zubních kartáčků (klasické, mezizubní, jednosvazkové, dentální nitě, superflossy, různé typy párátek, škrabky na jazyk a ústní sprchy). Chemické jsou různé typy zubních past a ústních vod, masážních gelů na dásně a fluoridačních gelů na posílení zubní skloviny. Používání fluoridačních gelů (například elmex ®gelée) přispívá k ochraně před vznikem zubního kazu (diabetici mají zvýšenou kazivost a velmi často u krčků zubů). Hygienistka dále odstraní zubní kámen. Nakonec pacienta poučí o „recall“ systému, pravidelných opakovaných návštěvách u stomatologa, eventuálně parodontologa a dentální hygienistky s odstraněním zubního kamene - při závažných stavech 4 krát a při lehčích 2 krát do roka. Pokud diabetici dodržují pečlivou domácí ústní hygienu, používají správné pomůcky a chodí na pravidelné kontroly ke stomatologovi a dentální hygienistce, nemusí se problémy v dutině ústní nijak výrazně projevit.\nVhodným produktem pro diabetiky je meridol® (zubní pasta a ústní voda), přirozeně regeneruje podrážděné dásně, má antibakteriální účinek, zklidňuje a redukuje zánět dásní, remineralizuje zubní sklovinu a zvyšuje její odolnost, neobsahuje alkohol ani pěnivá činidla SLS, předchází krvácení dásní i v léčbě parodontálních onemocnění. Používat ho mohou i děti od 6 let se špatnou ústní hygienou nebo s fixními rovnátky, dále pacienti s protetickými náhradami fixními i snímatelnými (ty mají velmi často právě diabetici). Jedná se o komplexní systém pečující o zuby i dásně, oblíbený u pacientů. Navíc na náš trh právě přichází novinka zubní pasta meridol® PARODONT EXPERT, která je určena pro jedince se sklonem k parodontitidě (a těmi diabetici bezesporu jsou).\nAutor článku: Marie Dlouhá, Parodontologie, dentální hygiena, Fakultní nemocnice u sv. Anny v Brně


Postel LK121 100 x 200 cm - Drewmax - Maxi postele\nJedinečná, minimalistická a bytelná postel od výrobce DREWMAX.\nVe tvarech postele LK121 se skrývá definice současného trendu bytového minimalismu. Skutečně prosté křivky, minimum ozdob, žádné zbytečné součásti, zato však vynikající kvalita zpracování s velkým důrazem na každý detail.\nNacházíte-li zalíbení v jednoduše elegantních a do puntíku dotažených věcech, toto 100 cm široké jednolůžko se vám musí velmi líbit. Jeho lehká a vzdušná konstrukce však není samoúčelná, skvěle se díky svému vzhledu hodí do menších pokojů. Tam nepůsobí dojmem přílišné a rušivé mohutnosti.\nPřesto je však postel LK121 velmi bytelným kusem nábytku, a to zásluhou materiálu. Celý rám je vyroben z masivního borového dřeva, které je nejen funkčním, ale též designovým prvkem. Jeho přirozený světlý odstín nebyl nijak upraven a zachována zůstala i kresba dřeva. Základní borovicové dřevo je tedy bez moření, můžete si však objednat moření olše, dub, grey nebo ořech. Doporučujeme k posteli zakoupit rošt a matraci z naší nabídky v rozměru 100 x 200 cm. Postel je dodána v demontu s návodem. Na přání zajistíme montáž i výnos.


pojem kofeinismus až pojem kogitace (myšlení) - ABZ.cz: slovník cizích slov\nkofeinismus >> závislost na kofeinu, nejčastěji je zneužíván, jako látka obs. v kávě, energetic. nápojích, čaji, tabletách. Obv. rysem je chronická nespavost, sklon k podrážděnosti, úzkostnost a odvykací syndrom při vysazení (bolesti hlavy, slabost, obtíže se soustředěním, dysforie). Toxická psychóza je velmi vzácná, typická spíše pro značně závažný abúzus, rovněž má-li kofeinista určité psychické predispozice\nKoffka Kurt >> Kurt Koffka (1886-1941) byl německý psycholog, spoluzakladatel gestalt (celostní) psychologie, který gestaltismus uvedl i do USA. Celek (tvar) je podle gestaltistů více než součet částí. Části jsou na celku závislé. Celek obsahuje kvalitu sebe sama, která je dokonce dílčím kvalitám fenomenálně a funkčně nadřazená. Je-li změněna část celku, změní se i tento celek a nabývá nových kvalit. Dominance celku znamená, že si uvědomujeme zřetelněji celek než jeho části. Části jsou závislé na celku, tvaru, struktuře. Genetická dominance celku znamená, že v mládí ještě více převládá celek nad částmi. Průběhovou stránku duševních procesů určuje cíl. Celostní psychologie klade také důraz na naši tendenci k smysluplným celkům a k pregnantnosti našich představ. Myšlení je považováno za členité celky se specifickou dynamikou. Posledním členem myšlenkového průběhu je dosažení cíle. Volní jevy jsou považovány za dynamické celky s počátečním a konečným členem. Hybnou silou je vnitřní napětí zaměřené k určitému cíli.\n» Koffka Kurt\nkofinancování >> spolufinancování\nvložil uživatel Bodie a ověřil editor\nkoflík >> nízká nádobka (opatřená ouškem) k pití kávy, čaje ap., zpravidla z porcelánu, z jemnější keramiky, šálek\nkófoi (řeč.) >> hluší\n» kófoi (řeč.)\nkogenerace >> kogenerační jednotka: zařízení, které slouží k vytápění a zároveň vyrábí elektřinu.\nkogenerace >> Kogenerace je společná výroba elektřiny a tepla. Umožňuje zvýšení účinnosti využití energie paliv.\nkogitace >> přemýšlení, uvažování, myšlení\nKOGITACE (myšlení a jeho poznávání) >> Pro učeného a vzdělaného člověka žít znamená přemýšlet (Marcus Tullius Cicero). Jsi tím, o čem jsi přemýšlel (Konfucius). Přemýšlet, a to dá práci, umí jenom část lidstva. Ona část, ona tenoučká vrstva, která válčí s lidskou hloupostí (Jan Werich). Myšlení je nejtěžší práce, která existuje, což je pravděpodobně důvod, proč tak málo lidé myslí (Henry Ford). Pro úspěšnou komunikaci a interakci s lidmi v pracovním procesu i v běžném životě je důležité mít poznatky o způsobu a úrovni jejich myšlení. Často se rozlišuje myšlení praktické či empirické a teoretické či kategoriální. Když dítě na obrázek čtverce reaguje slovem "okénko", jde o případ myšlení empirického či praktického. Pokud správně odbornou terminologií popíše obrázek jako čtverec, jde o myšlení teoretické či kategoriální. Podle švýcarského psychologa a psychiatra C. G. Junga (1875-1961) lze myšlení třídit na: empirické, intuitivní a spekulativní. Myšlení může vysoce zefektivňovat činnost člověka. když nejčastěji patrně myslí člověk ve slovech, tedy verbálně, existuje však i vizuální myšlení. Jde o schopnost vytvářet ve vědomí nové vizuální představy a myslet v představách. S termínem vizuální myšlení souvisí pojem vizuální gramotnost. Je to soubor schopností a dovedností porozumět vizuálnímu materiálu (slovu, znaku, symbolu, ikoně, grafu, diagramu, schématu, tabulce aj.). Přísně racionální myšlení znamená myšlení relativně nezávislé na emocích, které je neodborně popisováno jako většinové přemýšlení a reagování hlavou, nikoliv srdcem (emocemi). Pojem je výsledek odrazu obecných, podstatných vlastností předmětů a jevů v našem vědomí. Jinými slovy: pojem je pochopení podstatných vlastností (podstaty) předmětů a jevů. Na rozdíl od představy je nenázorný. Každý předmět má mnoho vlastností. Některé z nich musí mít, jinak by nebyl, čím je. To jsou tzv. vlastnosti obecné. Pochopíme-li, jaké podstatné vlastnosti má předmět, máme pojem tohoto předmětu (např. strom). Pojem vyjadřujeme slovem nebo skupinou slov (termíny). Soud vyjadřuje vztah mezi pojmy. To, čeho se soud týká, je subjekt soudu. To, co se o subjektu tvrdí, je predikát soudu. Např. v soudu "tráva je zelená" je "tráva" subjekt a "je zelená" predikát. Soud je často vyjádřen větou. Úsudek je nový soud vyvozený z jiných známých soudů nebo je to vyjádření vztahu mezi soudy. Soudy, z nichž vycházíme, se nazývají premisy. Nový soud je závěr. Rozlišujeme tyto druhy úsudku: induktivní úsudek (je dosahován formou myšlení zvanou indukce) je ten, při kterém docházíme k obecnému závěru na základě poznání jednotlivých konkrétních případů. Z jednoho nebo několika případů určité třídy soudíme na všechny případy třídy. Zjistíme například, že měď vodí elektřinu, železo vodí elektřinu, stříbro vodí elektřinu atd., učiníme tedy závěr, že kovy vodí elektřinu. Induktivní úsudky vedou k hypotézám nebo obecným tvrzením, zdůvodněným pravděpodobnostně. Deduktivní úsudek (je dosahován formou myšlení zvanou dedukce) je ten, při němž z obecného soudu vyvozujeme závěr pro jednotlivé případy. Např. z obecného pravidla o obsahu kvádru vyvodíme závěr o množství vzduchu v pracovně. Úsudek z analogie (per analogiam) je dosahován formou myšlení zvanou analogizace. Je to úsudek založený na podobnosti dvou jevů. Zjistíme-li, že dva předměty mají několik shodných vlastností, usuzujeme z toho, že mají i některé další vlastnosti stejné. Metody analogie se používá např. při projektování nových organizačních struktur. Analýza (rozbor) je racionální postup myšlenkových pochodů založený na rozboru celku i jeho částí s cílem oddělit podstatné prvky od nahodilých, obecné od jedinečných, a tak proniknout k podstatě jevu, případně jeho příčinných zákonitostí a souvislostí. Bývá zdrojem důkazu, který je označován za základ vědy. Základem tzv. hodnotové analýzy je vyhledávání hlavních, vedlejších a neužitečných funkcí sledovaného objektu. Určuje např. neužitečné, nadbytečné náklady. Systémová analýza pomáhá přesně formulovat cíle jak vyšších orgánů řízení, tak i jejich podsystémů. Jejím charakteristickým rysem je podřízení cílů podsystému cíli nadsystému. Síťová analýza stanoví grafickou formou optimální průběh současných nebo budoucích akcí v daném čase. Používá se např. při plánování velkých staveb. Organizační analýza rozebírá současný stav dané organizace a zjišťuje její nedostatky. Vede k návrhu změn do budoucnosti. Syntéza (sjednocení) je myšlenkový postup spočívající ve spojování jednotlivých druhů materiálních nebo ideálních systémů (resp. kooperačních celků) v jeden celek. Často navazuje na analytické práce. Podstatou syntetických prací je zásada, že se spojuje to, co existuje jako jednota i ve skutečnosti. Syntetické informace zpravidla ústí do návrhu na opatření. Analyticko-syntetická metoda se využívá pravidelně např. při kontrolní činnosti na pracovištích. V současné době je v centru zájmu také kreativita (z lat. creo = tvořím), tvořivost člověka. Je podmíněna složitým a dynamickým komplexem podmínek materiální i duchovní povahy. Tvořivost bývá označována jako faktor C (creativity). Podle amerického psychologa Joy Paula Guilforda (1897-1987) jsou s tvořivostí nejúžeji spjaty schopnosti divergentního (tvůrčího) myšlení. Kombinací operací divergentního myšlení s produkty a obsahy rozlišuje Guilford 18 faktorů. Faktorové analýzy potvrdily Guilfordovy předpoklady, a tak umožnily stanovit faktory tvořivého myšlení. U schopnosti produkovat obsahy se rozlišují např. faktory flexibility a senzitivity. Faktor flexibility, pružnosti je schopnost měnit řešení, opuštění konvenčních způsobů. Snad bychom sem mohli zařadit také zkracování myšlenkových operací. Zavedení nového způsobu symbolizace, stručnějšího, ekonomičtějšího, lakoničtějšího má také tvořivý, originální charakter a vyžaduje nestandardní myšlení. Velmi podstatná je také schopnost aplikovat dovednost získanou při řešení jedné úlohy na řešení úlohy jiné, tj. umění oddělit specifické "jádro" problému a přenést je do jiných oblastí. Je to v podstatě schopnost elaborovat, rozpracovávat zevšeobecňující strategie. Jde o hledání analogií - např. bionika přenáší do techniky, čeho si technici všimli ve stavbě živých organismů. Faktor citlivosti na problémy, senzitivita je schopnost vidět problémy, rozpoznat jádro problému a praktické problémy. Někdy se hovoří o všímavosti při hledání problémů. Z proudu vnějších podnětů vnímají lidé obyčejně jen to, co zapadá do "koordinativní sítě" jejich dosavadních vědomostí a představ, ostatní informace podvědomě zavrhují. Na vnímání mají vliv navyklé orientace, hodnocení, city a též věrnost všeobecně přijatým názorům. Schopnost nezávisle pozorovat věci, které se nevtěsnají do rámce toho, co jsme si již osvojili, je víc než jen pozorovací schopnost. Tak svěžest pohledu a "citlivost" nejsou spojeny s bystrým zrakem nebo se zvláštnostmi sítnice, ale jsou kvalitou myšlení, protože člověk nevidí jen očima, ale především mozkem, podobně jako nepíše jen rukou, ale především mozkem. Prognostické myšlení je tvořivé myšlení předvídavé, předpovídající, předvídající, např. varianty vývoje dané problematiky v budoucnosti, nazývané též produktivní a anticipační myšlení. Tvořivé myšlení je dáno specifickými schopnostmi, které jsou v různé míře závislé na výši inteligence. Při nízké inteligenci se vysoká úroveň tvořivosti těžko projeví, ale ani vysoké inteligenci automaticky nemusí odpovídat vysoká tvořivost. Rozvíjením poznávacích procesů se zabývá rozumová výchova. Hlavními úkoly rozumové výchovy jsou: vytváření vědomostí, dovedností a návyků, rozvoj smyslu pro detaily a souvislosti, kritického myšlení a tvořivosti. Problematikou stylů učení žáků a studentů se u nás monograficky zabývá např. Jiří Mareš (1998). Velmi rozšířenými metodami tvůrčího myšlení jsou brainstormingové metody. Vycházejí ze zásady upřednostnění optimálního řešení před respektováním autorit. Jejich základním prvkem je odložení kritiky nápadu na pozdější dobu, plné využití představivosti a poznání, že i "nejdivočejší" nápady mohou inspirovat k dobrému řešení. Brainstormingové metody jsou založeny na vzájemném obohacování nápadů. Umožňují zapojení i méně zkušených a kvalifikovaných pracovníků. Possession je brainstormingovou metodou, při níž paralelně pracuje několik týmů, které řeší stejný problém. Nejlepší nápady se projednávají v plenárním zasedání. Zpětný brainstorming zjišťuje, ve kterém směru může zvolená myšlenka zklamat. Často se používá i metod modelování. Modelem rozumíme myšlenkový nebo reálný systém, který zobrazuje originál, případně jiný reálný systém. Model umožňuje rozpoznat včas některé problémy budoucích rozhodnutí. Při tvorbě modelu je nutné vyloučit všechny nepodstatné prvky, protože jejich zařazením je v podstatě prohlašujeme za rozhodující. Z hlediska zobrazení originálu rozeznáváme modely izomorfní a homomorfní. U modelů izomorfních je tvarová i funkční jednota mezi originálem a modelem (modely měst, aut, strojů atd.). U modelů homomorfních existuje mezi originálem a modelem pouze podobnost. Jde o jednosměrné přiřazení prvků a jejich vlastností, případně vazeb (např. mapy). Podle způsobu realizace mohou být modely materiální a ideální. U modelů materiálních je model zpracován podle fyzických prvků (maketa sídliště, letadla atd.). Modely ideální vyžadují větší odbornou představivost a kvalifikační přípravu. Modely analogové zobrazují pomocí předem stanovené soustavy znaků (čar a jiných symbolů) dynamické nebo statické jevy (grafy, mapy, výkresy). Symbolické modely zobrazují originál pomocí slov nebo jiných symbolů a mohou být popisné, logické nebo matematické. Vypracováním formalizovaných, matematických, grafických nebo jiných modelů se souborně zabývá metoda organizačního modelování. Jako organizační modely se zpracovávají i organizační vztahy, nejen organizační struktura. Existují vlastnosti myšlení, které poukazují na určitá spojení myšlení a inteligence. Zde jsou příklady. Šíře myšlení se projevuje schopností obsáhnout široký okruh dané problematiky. Hloubka myšlení je charakterizována schopností vnikat do podstaty problému, zjišťovat příčiny jevů. Samostatnost myšlení je typická pro člověka, který hledá nová fakta a zákonitosti, objasnění a teorie. Pružnost myšlení je schopnost změnit obvyklý způsob řešení, jestliže se ukázal nesprávným a najít nové metody zkoumání. Hbitost myšlení je nutná, kdykoli se vyžaduje rychlé řešení. Přitom nemá dojít k újmě její kvality, hloubky, důslednosti a správnosti. Stimulaci myšlení u dětí (a příp. též některých seniorů a seniorek) lze pomocí tzv. didaktických her. Individuální i skupinové psychologické a edukační či didaktické hry jsou obdobou spontánních a přirozených činností, které podněcují formou hry nejen myšlení a jeho dovednosti, ale i vnímání, představování, fantazii, paměť, plošnou a prostorovou představivost a řeč, čtení, psaní, kreslení i počítání. Často se při aplikaci didaktických her např. ve stimulačních skupinách či kurzech pro děti (např. ve školských poradnách) využívají i různé didaktické pomůcky, např. skutečné předměty (např. přírodniny, preparáty, vycpávky), modely, obrazy, fotografie, zvukové pomůcky, zrakové pomůcky a dotykové pomůcky i literární a hudební i filmové pomůcky. Závady a poruchy myšlení Nejčastější poruchy myšlení jsou dány tím, že jde o nesprávnou syntézu z nesprávné analýzy, o nepřiměřený výklad skutečnosti, který je však provázen přesvědčením o správnosti závěrů. Také sníženou či zvýšenou kritičnost myšlení můžeme zařadit mezi poruchy myšlení. Jednou ze skupin poruch myšlení jsou bludy. Jsou poruchou interpretace skutečnosti. Jde o chorobně vzniklé sebeklamy. Určitou pohotovost k bludům tvoří tzv. paranoidní tendence (vztahovačnost). Dalším typem poruch myšlení jsou ty poruchy, kde převládá jeden z obou základních nervových procesů (vzruch nebo útlum) a dochází buď k myšlení chorobně zrychlenému nebo chorobně utlumenému. Při chorobně zrychleném (překotném) myšlení (tachypsychismus) může dojít až k myšlenkovému trysku. Postižený člověk nestačí zpracovat myšlenky, nedokončuje věty. Je zesílena dynamická složka myšlení. Nastává silný tok, příliv myšlenek, zrychlená výbavnost představ často s náhodnými či povrchními asociacemi. Determinující tendence zde sice nechybí, ale nemůže se dobře uplatnit, neboť postižený často nedovede myšlenku do konce. Další myšlenka vždy navazuje na předchozí pouze povrchní podobou. Tok řeči je zrychlen. Kvantita a halasnost je zvýšena na úkor kvality. Člověk se nechává odvádět ve svém usuzování okamžitými nápady a emočními vlivy. Útlum myšlení (bradypsychismus) - bývá obyčejně spojen s útlumem tělesným. Dynamický element je oslaben, odpovědi přicházejí pomalu, po latencích, nemocný nemá potřebu myslet, je duševně unaven, ulpívá na tématu, je těžkopádný při vybavování asociací. Často se zarazí v myšlení, neboť ho nic nenapadá. Úplný myšlenkový útlum (mutismus) je charakteristický tím, že postižený neodpovídá ani na otázky životně důležité. Při roztržitém myšlení se člověk nedovede dostatečně soustředit na určitý myšlenkový komplex, a následkem toho nedokáže udržet determinující tendenci. Řeč je podobná jako u překotného myšlení. Při zabíhavém myšlení jedinec nevolí kroky myšlení podle důležitosti a determinující tendence, odbočuje k vedlejším myšlenkám, které sice souvisejí s hlavním tématem, ale nejsou podstatné pro to, co chtěl právě říci, opakuje se. Není schopen spontánně se vrátit k původní myšlence. Toto myšlení se vyskytuje hlavně u dětí, primitivů, starých lidí a slabomyslných. Perseverace (ulpívání v myšlení) znamená, že člověk opakuje stejné slovo nebo skupinu slov. Normálně se vyskytuje při únavě, v opilosti, při oslabené pozornosti apod. Někdy člověk vkládá do řeči parazitní výrazy. Perseverace se vyskytuje hlavně u encefalopatií, mozkových arterioskleróz, afázií, různých organicit, které postihly mozek z větší části, či jako difuzní proces a u duševně nemocných se známkami demence. Nevýpravnost myšlení působí, že postižený člověk se nemůže dostat v myšlení dál, protože se točí kolem jedné myšlenky či tématu. Chceme-li, aby se dostal k jinému předmětu, musíme mu pomoci otázkami. Někdy odpoví správně, ale zase se vrací ke svému původnímu tématu. Je to typické pro epilepsie, výskyt je častý též u starších lidí, zejména u senilní demence. Též mentálně retardovaní bývají nevýpravní. Myšlenkový záraz znamená, že člověk se náhle bez zjevné příčiny zarazí, někdy i uprostřed slova nebo věty. Někdy lze stěží rozhodnout, zda jde o záraz v řeči či v myšlení. Tento patologický jev souvisí i s jednáním, bývá pozorovatelný např. u schizofrenie. Bývá doprovázen i útlumem motoriky. Subjektivně mívá člověk pocit úniku myšlenek, prázdné hlavy, není schopen spontánně pokračovat ve sdělování myšlenek. Inkoherentní myšlení je nesouvislé, myšlenky nejsou logicky a obsahově spojené, řeč se skládá z jednotlivých vět, úryvků, eventuálně slov, která nejsou vázána obsahovým poutem. Inkoherentní myšlení má dvě varianty odlišující se vznikem, patogenezí a zevní formou, a to myšlení zmatené a roztříštěné. Zmatené myšlení je projevem obluzeného vědomí. Pozornost nedokáže řídit myšlení daným směrem, determinující tendence není zachována. Při obluzeném vědomí jsou i všechny vjemy nejasné, často se mění v iluzi, střídají se emoce, soudnost je otupena. Nejasné vjemy, iluze i vlastní představy se ve vědomí spojují v nejasné a nesouvislé myšlenky, protože jim chybí řídící element. Člověk nemá vliv na vznik představ, přijímá jednotlivé představy pasivně, a ty se pak spojují bez pravidel do nesouvislých myšlenek. Je to stav podobný snům, proto nazýváme tuto změnu snové či oneirické vědomí a představy vzniklé v tomto stavu jako oneirické, snové. Roztříštěné (rozbíhavé) myšlení nelze subjektivně pochopit. Logická stavba vět zaniká, věty jsou pronášené bez obsahové souvislosti. Asociace jsou rozvolněny (,,slovní salát"). Typické je toto myšlení u schizoformních psychóz. Autistické (dereistické) myšlení znamená, že člověk se nechá v myšlenkách volně unášet svojí fantazií bez ohledu na skutečnost a vlastní zkušenost. Látku dodávají obyčejně přání emočně vyhovující, ale těžko uskutečnitelná. Přání určí směr, ale tento směr není dále řízen logickými zákony, zkušenostmi či skutečnými možnostmi. Někdy bývá předmětem autistického myšlení nějaká záliba, zřídka obavy. Každý z nás se občas oddává autistickému myšlení. Patické je autistické myšlení teprve tehdy, je-li příliš časté, takže narušuje společenský kontakt a nedovoluje člověku přizpůsobit se prostředí. Patická je také ztráta schopnosti rozlišovat mezi skutečností a jejím fantastickým přehodnocením. Magické (symbolické) myšlení má blízko k pověrám. Přisuzuje jevům jakýsi tajemný, symbolický význam. Mírná kognitivní závada je lehká duševní porucha (obvykle ve vyšším věku) projevující se situační poznávací dysfunkcí (např. porucha vštípivosti a výbavnosti paměti nebo učení se nové látce, lehčí porucha pozornosti, mírně zpomalené myšlení a chápání), nedosahující však hloubky a intenzity ani mírné demence. Demence je získané chorobné mírné, středně těžké nebo těžké oslabení rozumových schopností. Jde o snížení již vyvinuté inteligence (nejdříve po druhém roce života). Rozlišují se demence mnestické, tj. ztráta paměti, demence apercepční, tj. ztráta schopnosti odlišit nahodilé od zákonitého, strukturální, tj. ztráta logické stavby myšlení, senilní, tj. stařecké, juvenilní, tj. v mladém věku a traumatické, tj. po úrazu. mezinárodní klasifikace nemocí (10.revize) uvádí např. demenci u Alzheimerovy choroby, u Pickovy choroby, u Creutzfeldt-Jakobovy choroby, u Huntingtonovy choroby, u Parkinsonovy choroby a demenci u infekci HIV. Jednotlivé závady a poruchy mohou být buď jen mírné a přechodné (tj. dificility) nebo může jít o středně těžké nebo i těžké poruchy. Odborné psychologické diagnostické zkoušky myšlení, speciálních schopností a inteligence První psychometrické (kvantitativní, číselně vyjádřitelné) hodnocení inteligence bylo prováděno pomocí první, druhé a třetí revidované verze Binet-Simonova testu z let 1905, 1908 a 1911. Položky byly upraveny tak, aby odpovídaly věku zkoumané osoby. Šlo o vícedimenzionální, komplexní test inteligence. Tímto dílem začala éra objektivní psychodiagnostiky u dětí. Binet a Simon v této práci použili jako první pojem inteligenční věk a ukázali, jak lze pomocí jejich stupnice inteligenční (mentální) věk měřit. Jejich metoda se rychle rozšířila po celém světě. Bylo dohodnuto, že úloha je adekvátní pro věk, ve kterém ji poprve vyřeší 66-75 % vyšetřovaných. Alfréd Binet (1857-1911), známý francouzský psycholog (viz foto), ředitel psychologické laboratoře pařížské Sorbony a Th. Simon (1873-1961) se domnívali, že tříleté vývojové opoždění v období dětství svědčí pro mentální defekt. To znamená, že např. osmileté dítě, které splní úkoly testu odpovídající jen věku pěti let, je mentálně defektní. Ukázalo se, že norma takto absolutně chápaná má řadu nevýhod, a proto byl v roce 1914 na návrh W. Sterna obecně přijat relativní ukazatel, označený jako inteligenční kvocient - IQ. Inteligenčním kvocientem rozumíme u dětí do 15 let podíl mentálního věku a skutečného chronologického (matrikového) věku vynásobeného stem. Dosáhne-li např. jedinec v testu úrovně 15 let a jeho věk je rovněž 15 let, je jeho IQ = 100. Z četných revizí Binet-Simonovy metody jsou nejznámější revize Lewise Madisona Termana (1877-1956). Největší úspěch ve světě měla pravděpodobně jeho první Standfordská revize Binetovy-Simonovy stupnice z roku 1916, která obsahovala i úkoly pro dospělé. Praxe ukázala, že škála je vhodná pro věk 5 až 14 let. U dětí od tří do pěti let neměřila spolehlivě. Druhá Standfordská revize, která měla paralelní řadu L a M byla provedena v roce 1937, a to nejen Termanem, ale i Maud Amandou Merillovou (1888-1973). Ve třetí revizi v roce 1960 byly obě paralelní řady opět staženy v jednu. Stále je hodnotnou diagnostickou pomůckou pro zjišťování úrovně inteligence odbornými psychology Standford-Binetův inteligenční test -forma L-M, dále test Terman -Merillové či původní Binet - Simonův test a test kresby lidské postavy podle Florence L. Goodenoughové a testová omnibusová baterie Davida Wechslera, která má své varianty pro věk předškolní (WPPSI), školní (WISC) i dospělý (W. -B.), tj. Wechsler-Bellevue. Oblíbený je také omnibusový Test struktury intelektu (T. S. I.) podle Rudolfa Amthauera, který obsahuje subtesty diagnostikující konkrétně praktické myšlení, jazykový cit, chápání vztahů, zobecňování, schopnost zapamatování, praktické početní myšlení, teoretické početní myšlení, plošnou představivost a prostorovou představivost. Často jsou odbornými psychology aplikované při odborném vyšetření intelektu Ravenovy progresivní matrice, které mají variantu pro děti, pro dospělé a pro nadprůměrné dospělé (pro pokročilé). Stále užitečná je i metoda Jaroslava Jiráska DOI (duševní obzor a informace), která zjišťuje u dětí úroveň jejich verbální inteligence. Cenné jsou i Kohsovy kostky zjišťující nonverbální schopnosti. V individuálním psychologickém poradenství je využívána diagnostická metoda TDS (Testy diferenciace schopností) K. Bennetta, H. G. Seashore a A. G. Wesmana, kterou pro Českou populaci standardizoval a přeložil R. Kohoutek. Pro Slovensko přeložili a upravili tuto metodu V. Hlavenka a I. Rapoš. Testy diferenciace schopností obsahují subtesty: verbální úvaha, numerická schopnost, abstraktní úvaha, rychlost a přesnost vnímání, chápání mechanických vztahů (příklad viz zde) a prostorové vztahy. Pro psychologické poradenství při výběru technických povolání a studia technických oborů byl často samostatně používán subtest chápání mechanických vztahů. Oblíbený je rovněž Analytický test inteligence (A-I-T) Richarda Meiliho, který obsahuje např. obrazové řady, číselné řady, kresby a analogie. Speciálně pro výběr na vysoké školy byla původně sestavena J. Doležalem a R. Mudrochem Poradenská zkouška. Má šest subtestů. Každý má určený časový limit. Celkový čas administrace testu je asi jeden a půl hodiny. Významná je i WJIE (Woodcock-Johnson International Edition) psychologická diagnostická metoda mentální výkonnosti vytvořená Richardem W. Woodstockem a Mary E. Bonner Johnsonovou. Metoda je standardizovaná i pro českou populaci pro věk od pěti do šedesáti pěti let. Diagnostikuje více kognitivních schopností (verbálních i myšlenkových a kognitivní efektivnost). Cenné pro využití v praxi je také pravidlo francouzského vývojového psychologa a vysokoškolského pedagoga René Zazza (1910-1996) podle kterého dítě opožděné ve vývoji intelektu o třetinu až polovinu svého chronologického věku je lehce mentálně retardované (podle staré terminologie je buď lehce, středně nebo těžce debilní). Při testování inteligence musíme mít ovšem na zřeteli, že jde často jen o aktuální výkon v psychologické zkoušce, který může být ovlivněn i některými faktory mimointelektovými, např. momentální indispozicí, strachem, přílišnou úzkostí apod. Proto je žádoucí neomezovat měření jen na jedinou zkoušku, zejména pokud byla aplikována při hromadném testování. Předpokládá se, že inteligence se vyvíjí do 16-18 let. Rozpracovává se také tzv. dynamické hodnocení, dynamické testování a posuzování potencionálu kognitivních funkcí např. podle americké psycholožky Carol S.Lidz, německého psychologa Jürgena Guthke (1938-2004) a židovského psychologa Reuvena Feurersteina (1921-2014). Dynamické testování se snaží poznat myšlení zkoumaných dětí jako proces, který se rozvíjí v závislosti na tom jak adekvátně s dítětem rodiče, učitelé a další odborníci pracují. Na rozdíl od tradičního psychologického testování mentální výkonnosti je dynamické testování časově náročnější. Uvádí se, že trvá minimálně dvanáct hodin (rozdělených do tří čtyřhodinových bloků během tří dnů). Klasické testy poznávací (kognitivní) výkonnosti potřebují většinou jednorázovou dotaci tří-čtyř hodin. Dynamické testování bude proto možno ve školských poradnách aplikovat jen u zdůvodněně vybraných dětí. Podstatně kratší, ale i méně exaktní je orientační kvalifikovaný odhad úrovně myšlení na základě odborného pozorování odpovědí žáka na zkušební otázky učitelů při vyučování a na základě rozhovoru s psychologem. Při posuzování rozumových schopností se musíme vyvarovat tendence dát se ovlivnit hezkým, sympatickým nebo naopak nesympatickým zjevem člověka, zdravotním stavem, úhledností (upraveností, usměvavou tváří), tendence přeceňovat schopnosti defektních jedinců a tendence podceňovat schopnosti nadaných osob, zejména když mají mezery, tj. didaktický deficit v některých školských vědomostech a dovednostech buď pro sociální nedbalost nebo pro předčasnou zájmovou specializaci či z jiného důvodu. Odborné vyšetřovaní specifickými psychologickými diagnostickými metodami by vždy měli lege artis realizovat a vyhodnocovat pouze vysokoškolsky vzdělaní, kompetentní odborně kvalifikovaní psychologové. Literatura KOHOUTEK, R. Základy užité psychologie. Brno: Akademické nakladatelství CERM, 1.vyd. 2002. 544 stran. ISBN 80-214-2203-3.\n» KOGITACE (myšlení a jeho poznávání)\nkogitace (myšlení) >> kogitace (myšlení) je zprostředkované zobecněné poznání skutečnosti, vytváření vztahů (souvislostí) mezi vjemy, představami, pojmy a soudy, a to jak ve směru horizontálním, tak i ve směru vertikálním (to znamená jak mezi vjemy, pojmy, představami, soudy a úsudky navzájem, tak mezi vjemy a představami, mezi vjemy a pojmy, mezi vjemy a soudy, mezi představami a pojmy atd.). Často se rozlišuje myšlení praktické a teoretické či kategoriální. Když dítě na obrázek čtverce reaguje slovem "okénko", jde o případ myšlení praktického. Pokud popíše obrázek jako čtverec, jde o myšlení kategoriální. Podle C. G. Junga (1875 – 1961) lze myšlení třídit na empirické, intuitivní a spekulativní. Myšlení může vysoce zefektivňovat činnost člověka. I když nejčastěji patrně myslí člověk ve slovech, tedy verbálně, existuje i vizuální myšlení. Jde o schopnost vytvářet ve vědomí nové vizuální představy a myslet v představách. S termínem vizuální myšlení souvisí pojem vizuální gramotnost. Je to soubor schopností a dovedností porozumět vizuálnímu materiálu (slovu, znaku, symbolu, ikoně, grafu, diagramu, schématu, tabulce aj.). Pojem je výsledek odrazu obecných, podstatných vlastností předmětů a jevů v našem vědomí. Jinými slovy: pojem je pochopení podstatných vlastností (podstaty) předmětů a jevů. Na rozdíl od představy je nenázorný. Každý předmět má mnoho vlastností. Některé z nich musí mít, jinak by nebyl, čím je. To jsou tzv. vlastnosti obecné. Pochopíme-li, jaké podstatné vlastnosti má předmět, máme pojem tohoto předmětu (např. strom). Pojem vyjadřujeme slovem nebo skupinou slov (termíny). Soud vyjadřuje vztah mezi pojmy. To, čeho se soud týká, je subjekt soudu. To, co se o subjektu tvrdí, je predikát soudu. Např. v soudu "tráva je zelená" je "tráva" subjekt a "je zelená" predikát. Soud je často vyjádřen větou. Úsudek je nový soud vyvozený z jiných známých soudů nebo je to vyjádření vztahu mezi soudy. Soudy, z nichž vycházíme, se nazývají premisy. Nový soud je závěr. Rozlišujeme tyto druhy úsudku: induktivní úsudek (je dosahován formou myšlení zvanou indukce) je ten, při kterém docházíme k obecnému závěru na základě poznání jednotlivých konkrétních případů. Z jednoho nebo několika případů určité třídy soudíme na všechny případy třídy. Zjistíme např., že měď vodí elektřinu, železo vodí elektřinu, stříbro vodí elektřinu atd., učiníme tedy závěr, že kovy vodí elektřinu. Induktivní úsudky vedou k hypotézám nebo obecným tvrzením, zdůvodněným pravděpodobnostně. Deduktivní úsudek (je dosahován formou myšlení zvanou dedukce) je ten, při němž z obecného soudu vyvozujeme závěr pro jednotlivé případy. Např. z obecného pravidla o obsahu kvádru vyvodíme závěr o množství vzduchu v pracovně. Úsudek z analogie (per analogiam) je dosahován formou myšlení zvanou analogizace. Je to úsudek založený na podobnosti dvou jevů. Zjistíme-li, že dva předměty mají několik shodných vlastností, usuzujeme z toho, že mají i některé další vlastnosti stejné. Metody analogie se používá např. při projektování nových organizačních struktur. Induktivní a deduktivní úsudky i úsudky z analogie patří stejně jako myšlenková analýza a syntéza mj. mezi základní metody řízení (managementu). Analýza (rozbor) je racionální postup myšlenkových pochodů založený na rozboru celku i jeho částí s cílem oddělit podstatné prvky od nahodilých, obecné od jedinečných, a tak proniknout k podstatě jevu, případně jeho příčinných zákonitostí a souvislostí. Bývá zdrojem důkazu, který je označován za základ vědy. Základem tzv. hodnotové analýzy je vyhledávání hlavních, vedlejších a neužitečných funkcí sledovaného objektu. Určuje např. neužitečné, nadbytečné náklady. Systémová analýza pomáhá přesně formulovat cíle jak vyšších orgánů řízení, tak i jejich podsystémů. Jejím charakteristickým rysem je podřízení cílů podsystému cíli nadsystému. Síťová analýza stanoví grafickou formou optimální průběh současných nebo budoucích akcí v daném čase. Používá se např. při plánování velkých staveb. Organizační analýza rozebírá současný stav dané organizace a zjišťuje její nedostatky. Vede k návrhu změn do budoucnosti. Syntéza (sjednocení) je myšlenkový postup spočívající ve spojování jednotlivých druhů materiálních nebo ideálních systémů (resp. kooperačních celků) v jeden celek. Často navazuje na analytické práce. Podstatou syntetických prací je zásada, že se spojuje to, co existuje jako jednota i ve skutečnosti. Syntetické informace zpravidla ústí do návrhu na opatření. Analyticko-syntetická metoda se využívá pravidelně např. při kontrolní činnosti na pracovištích. V současné době je v centru zájmu také kreativita (z lat. creo = tvořím), tvořivost člověka. Je podmíněna složitým a dynamickým komplexem podmínek materiální i duchovní povahy. Tvořivost bývá označována jako faktor C (creativity). Podle J. P. Guilforda (1897 – 1987) jsou s tvořivostí nejúžeji spjaty schopnosti divergentního (tvůrčího) myšlení. Kombinací operací divergentního myšlení s produkty a obsahy rozlišuje Guilford 18 faktorů. Faktorové analýzy potvrdily Guilfordovy předpoklady, a tak umožnily stanovit faktory tvořivého myšlení. U schopnosti produkovat obsahy se rozlišují např. faktory flexibility a senzitivity. Faktor flexibility, pružnosti je schopnost měnit řešení, opuštění konvenčních způsobů. Snad bychom sem mohli zařadit také zkracování myšlenkových operací. Zavedení nového způsobu symbolizace, stručnějšího, ekonomičtějšího, lakoničtějšího má také tvořivý, originální charakter a vyžaduje nestandardní myšlení. Velmi podstatná je také schopnost aplikovat dovednost získanou při řešení jedné úlohy na řešení úlohy jiné, tj. umění oddělit specifické "jádro" problému a přenést je do jiných oblastí. Je to v podstatě schopnost elaborovat, rozpracovávat zevšeobecňující strategie. Jde o hledání analogií - např. bionika přenáší do techniky, čeho si technici všimli ve stavbě živých organismů. Faktor citlivosti na problémy, senzitivita je schopnost vidět problémy, rozpoznat jádro problému a praktické problémy. Někdy se hovoří o všímavosti při hledání problémů. Z proudu vnějších podnětů vnímají lidé obyčejně jen to, co zapadá do "koordinativní sítě" jejich dosavadních vědomostí a představ, ostatní informace podvědomě zavrhují. Na vnímání mají vliv navyklé orientace, hodnocení, city a též věrnost všeobecně přijatým názorům a vnímání. Schopnost nezávisle pozorovat věci, které se nevtěsnají do rámce toho, co jsme si již osvojili, je víc než jen pozorovací schopnost. Tak svěžest pohledu a "citlivost" nejsou spojeny s bystrým zrakem nebo se zvláštnostmi sítnice, ale jsou kvalitou myšlení, protože člověk nevidí jen očima, ale především mozkem, podobně jako nepíše jen rukou, ale především mozkem. Tvořivé myšlení je dáno specifickými schopnostmi, které jsou v různé míře závislé na výši inteligence. Při nízké inteligenci se vysoká úroveň tvořivosti těžko projeví, ale ani vysoké inteligenci automaticky nemusí odpovídat vysoká tvořivost. Rozvíjením poznávacích procesů se zabývá rozumová výchova. Hlavními úkoly rozumové výchovy jsou: vytváření vědomostí, dovedností a návyků, rozvoj tvořivosti a myšlení. Problematikou stylů učení žáků a studentů se u nás monograficky zabývá např. Jiří Mareš (1998). Velmi rozšířenými metodami tvůrčího myšlení jsou brainstormingové metody. Vycházejí ze zásady upřednostnění optimálního řešení před respektováním autorit. Jejich základním prvkem je odložení kritiky nápadu na pozdější dobu, plné využití představivosti a poznání, že i "nejdivočejší" nápady mohou inspirovat k dobrému řešení. Brainstormingové metody jsou založeny na vzájemném obohacování nápadů. Umožňují zapojení i méně zkušených a kvalifikovaných pracovníků. Possession je brainstormingovou metodou, při níž paralelně pracuje několik týmů, které řeší stejný problém. Nejlepší nápady se projednávají v plenárním zasedání. Zpětný brainstorming zjišťuje, ve kterém směru může zvolená myšlenka zklamat. Často se používá i metod modelování. Modelem rozumíme myšlenkový nebo reálný systém, který zobrazuje originál, případně jiný reálný systém. Model umožňuje rozpoznat včas některé problémy budoucích rozhodnutí. Při tvorbě modelu je nutné vyloučit všechny nepodstatné prvky, protože jejich zařazením je v podstatě prohlašujeme za rozhodující. Z hlediska zobrazení originálu rozeznáváme modely izomorfní a homomorfní. U modelů izomorfních je tvarová i funkční jednota mezi originálem a modelem (modely měst, aut, strojů atd.). U modelů homomorfních existuje mezi originálem a modelem pouze podobnost. Jde o jednosměrné přiřazení prvků a jejich vlastností, případně vazeb (např. mapy). Podle způsobu realizace mohou být modely materiální a ideální. U modelů materiálních je model zpracován podle fyzických prvků (maketa sídliště, letadla atd.). Modely ideální vyžadují větší odbornou představivost a kvalifikační přípravu. Modely analogové zobrazují pomocí předem stanovené soustavy znaků (čar a jiných symbolů) dynamické nebo statické jevy (grafy, mapy, výkresy). Symbolické modely zobrazují originál pomocí slov nebo jiných symbolů a mohou být popisné, logické nebo matematické. Vypracováním formalizovaných, matematických, grafických nebo jiných modelů se souborně zabývá metoda organizačního modelování. Jako organizační modely se zpracovávají i organizační vztahy, nejen organizační struktura. Existují vlastnosti myšlení, které poukazují na určitá spojení myšlení a inteligence. Zde jsou příklady. Šíře myšlení se projevuje schopností obsáhnout široký okruh dané problematiky. Hloubka myšlení je charakterizována schopností vnikat do podstaty problému, zjišťovat příčiny jevů. Samostatnost myšlení je typická pro člověka, který hledá nová fakta a zákonitosti, objasnění a teorie. Pružnost myšlení je schopnost změnit obvyklý způsob řešení, jestliže se ukázal nesprávným a najít nové metody zkoumání. Hbitost myšlení je nutná, kdykoli se vyžaduje rychlé řešení. Přitom nemá dojít k újmě její kvality, hloubky, důslednosti a správnosti. Poruchy myšlení Nejčastější poruchy myšlení jsou dány tím, že jde o nesprávnou syntézu z nesprávné analýzy, o nepřiměřený výklad skutečnosti, který je však provázen přesvědčením o správnosti závěrů. Také sníženou či zvýšenou kritičnost myšlení můžeme zařadit mezi poruchy myšlení. Jednou ze skupin poruch myšlení jsou bludy. Jsou poruchou interpretace skutečnosti. Jde o chorobně vzniklé sebeklamy. Určitou pohotovost k bludům tvoří tzv. paranoidní tendence (vztahovačnost). Dalším typem poruch myšlení jsou ty poruchy, kde převládá jeden z obou základních nervových procesů (vzruch nebo útlum) a dochází buď k myšlení chorobně zrychlenému nebo chorobně utlumenému. Při chorobně zrychleném (překotném) myšlení (tachypsychismus) může dojít až k myšlenkovému trysku. Postižený člověk nestačí zpracovat myšlenky, nedokončuje věty. Je zesílena dynamická složka myšlení. Nastává silný tok, příliv myšlenek, zrychlená výbavnost představ často s náhodnými či povrchními asociacemi. Determinující tendence zde sice nechybí, ale nemůže se dobře uplatnit, neboť postižený často nedovede myšlenku do konce. Další myšlenka vždy navazuje na předchozí pouze povrchní podobou. Tok řeči je zrychlen. Kvantita a halasnost je zvýšena na úkor kvality. Člověk se nechává odvádět ve svém usuzování okamžitými nápady a emočními vlivy. Útlum myšlení (bradypsychismus) - bývá obyčejně spojen s útlumem tělesným. Dynamický element je oslaben, odpovědi přicházejí po latencích, nemocný nemá potřebu myslet, je duševně unaven, ulpívá na tématu, je těžkopádný při vybavování asociací. Často se zarazí v myšlení, neboť ho nic nenapadá. Úplný myšlenkový útlum (mutismus) je charakteristický tím, že postižený neodpovídá ani na otázky životně důležité. Tok řeči je zpomalen. Při roztržitém myšlení se člověk nedovede dostatečně soustředit na určitý myšlenkový komplex, a následkem toho nedokáže udržet determinující tendenci. Řeč je podobná jako u překotného myšlení. Při zabíhavém myšlení jedinec nevolí kroky myšlení podle důležitosti a determinující tendence, odbočuje k vedlejším myšlenkám, které sice souvisejí s hlavním tématem, ale nejsou podstatné pro to, co chtěl právě říci, opakuje se. Není schopen spontánně se vrátit k původní myšlence. Toto myšlení se vyskytuje hlavně u dětí, primitivů, starých lidí a slabomyslných. Perseverace (ulpívání v myšlení) znamená, že člověk ulpívavě opakuje stejné slovo nebo skupinu slov. Normálně se vyskytuje při únavě, v opilosti, při oslabené pozornosti apod. Někdy člověk vkládá do řeči parazitní výrazy. Perseverace se vyskytuje hlavně u encefalopatií, mozkových arterioskleróz, afázií, různých organicit, které postihly mozek z větší části, či jako difuzní proces a u duševně nemocných se známkami demence. Nevýpravnost myšlení působí, že postižený člověk se nemůže dostat v myšlení dál, protože se točí kolem jedné myšlenky či tématu. Chceme-li, aby se dostal k jinému předmětu, musíme mu pomoci otázkami. Někdy odpoví správně, ale zase se vrací ke svému původnímu tématu. Je to typické pro epilepsie, výskyt je častý též u starších lidí, zejména u senilní demence. Též slabomyslní, zvláště imbecilové jsou nevýpravní. Myšlenkový záraz znamená, že člověk se náhle bez zjevné příčiny zarazí, někdy i uprostřed slova nebo věty. Někdy lze stěží rozhodnout, zda jde o záraz v řeči či v myšlení. Tento patologický jev souvisí i s jednáním, bývá pozorovatelný např. u schizofrenie. Bývá doprovázen i útlumem motoriky. Subjektivně mívá člověk pocit úniku myšlenek, prázdné hlavy, není schopen spontánně pokračovat ve sdělování myšlenek. Inkoherentní myšlení je nesouvislé, myšlenky nejsou logicky a obsahově spojené, řeč se skládá z jednotlivých vět, úryvků, eventuálně slov, která nejsou vázána obsahovým poutem. Inkoherentní myšlení má dvě varianty odlišující se vznikem, patogenezí a zevní formou, a to myšlení zmatené a roztříštěné. Zmatené myšlení je projevem obluzeného vědomí. Pozornost nedokáže řídit myšlení daným směrem, determinující tendence není zachována. Při obluzeném vědomí jsou i všechny vjemy nejasné, často se mění v iluzi, střídají se emoce, soudnost je otupena. Nejasné vjemy, iluze i vlastní představy se ve vědomí spojují v nejasné a nesouvislé myšlenky, protože jim chybí řídící element. Člověk nemá vliv na vznik představ, přijímá jednotlivé představy pasivně, a ty se pak spojují bez pravidel do nesouvislých myšlenek. Je to stav podobný snům, proto nazýváme tuto změnu snové či oneirické vědomí a představy vzniklé v tomto stavu jako oneirické, snové. Roztříštěné (rozbíhavé) myšlení nelze subjektivně pochopit. Logická stavba vět zaniká, věty jsou pronášené bez obsahové souvislosti. Typické je toto myšlení u schizoformních psychóz. Autistické (dereistické) myšlení znamená, že člověk se nechá v myšlenkách volně unášet svojí fantazií bez ohledu na skutečnost a vlastní zkušenost. Látku dodávají obyčejně přání emočně vyhovující, ale těžko uskutečnitelná. Přání určí směr, ale tento směr není dále řízen logickými zákony, zkušenostmi či skutečnými možnostmi. Někdy bývá předmětem autistického myšlení nějaká záliba, zřídka obavy. Každý z nás se občas oddává autistickému myšlení. Patické je autistické myšlení teprve tehdy, je-li příliš časté, takže narušuje společenský kontakt a nedovoluje člověku přizpůsobit se prostředí. Patická je také ztráta schopnosti rozlišovat mezi skutečností a jejím fantastickým přehodnocením. Demence je získané chorobné oslabení rozumových schopností. Jde o snížení již vyvinuté inteligence (nejdříve po druhém roce života). Rozlišují se demence mnestické, tj. ztráta paměti, demence apercepční, tj. ztráta schopnosti odlišit nahodilé od zákonitého, strukturální, tj. ztráta logické stavby myšlení, senilní, tj. stařecké, juvenilní, tj. v mladém věku a traumatické, tj. po úrazu. Demence arteriosklerotická vzniká v důsledku kornatění tepen v mozku ve stáří či poškození mozkové kůry.\n» kogitace (myšlení)


Měřicí technologie a odborné znalosti související s koncepcí HACCP | Testo SE | Testo, s.r.o.\nMěřicí technologie a odborné znalosti související s koncepcí HACCP | Testo SE\nKoncept HACCP - základní informace a pozadí\nV 50. letech 20. století byl závod do vesmíru mezi USA a Sovětským svazem v plném proudu. Jakmile Moskva v roce 1957 vyrobila Sputnik, zahájili Američané svou špičkovou fázi plánování kosmického letu s posádkou. Jedním z důležitých aspektů tohoto projektu byla bezpečnost potravin ve vesmíru. Jídlo muselo být 100% bezpečné - cokoliv jiného by mohlo mít katastrofální následky.\nPillsbury - vynálezci HACCP\nPři vývoji bezpečných potravin pro astronauty úzce spolupracovala NASA s potravinářskou společností Pillsbury. Ke splnění tohoto úkolu použil Pillsbury již existující koncept americké armády. Cílem bylo rovnou zabránit chybám od samého počátku, než je následně objevovat a napravovat. Výsledkem byl HACCP, který se osvědčil velmi rychle a celosvětově se používal již v roce 1985 - 16 let po úspěšném přistání na Měsíc.\nHACCP znamená “ Analýza rizik a kritické kontrolní body”.\nHACCP je mezinárodně závazný systém řízení kvality potravin.\nSměrnice HACCP stanoví, že je naprosto nezbytné prokázat dodržení teploty.\nDodržování předpisů HACCP je v mnoha zemích přísně kontrolováno.\nTo zahrnuje preventivní měření pro analýzu rizik a kritických kontrolních míst v procesním řetězci.\nKontrolní systém HACCP nastavuje teplotní limity pro všechny produkty.\nMěřicí přístroje Testo vám mohou pomoci dosáhnout bezpečnosti potravin a dodržování předpisů HACCP.\n1. Analýza nebezpečí\n2. Kritické kontrolní body\n4. Průběžné monitorování\n7. Pravidelné prověřování\nPrávní rámcové podmínky pro implementaci HACCP v gastronomii\nPotravinová legislativa předepisuje prokázání dodržování chladícího řetězce a dostatečné zahřívání jídla před servírováním. Tento důkaz je poskytován ve formě písemné dokumentace s prováděným měřením. Restauratér musí zajistit, aby byla měření prováděna v dostatečné frekvenci pro zajištění bezpečnosti potravin.\nHygiena, monitorování a dokumentace\nCílem je stálé a nepřetržité monitorování produktů a výrobních kroků. To je důležité zejména pro kritické kontrolní body, které jsou pro koncept HACCP zásadní. Kritické kontrolní body jsou kritickými body, ve kterých může dojít k ohrožení zdraví hostů z důvodu nedostatečné hygieny potravin. Důležitým příkladem je dodržování mezních hodnot při měření teploty jádra.\nPři kontrole potravin ve stravování platí tato zásada: „Vše, co není zdokumentováno, neexistuje.“ Proto úřady ukládají pokuty za nedodržení koncepce HACCP. V nejhorším případě - např. v případě závažných nedostatků v oblasti hygieny potravin – potravinoví inspektoři uzavírají restauraci.\nTesto: Váš spolehlivý partner pro implementaci principů konceptu HACCP\nRůzné výzvy ukazují, že je v potravinářském průmyslu správná měřicí technologie důležitým stavebním\nkamenem úspěchu společnosti.\nDobré měřicí přístroje by měly splňovat následující kritéria:\nPřesné výsledky: takže můžete dosáhnout dokonalé kvality\nRobustní zpracování: zahrnuje ochranu před stříkáním a proudem vody pro lepší hygienu\nSnadné použití: minimalizujte chyby měření a provozu\nBezpečná manipulace: ochrana před riziky (např. horkým olejem)\nPotřebujete dodržovat pokyny HACCP? Díky měřicí technologii a odbornosti Testo je to snadné.\nJídlo je věcí důvěry. Jeho bezpečnost a dokonalá kvalita jsou zákazníky považovány za samozřejmost. To samozřejmě představuje pro provozovatele potravinářských podniků velkou výzvu v celém chladícím řetězci: Na co musím dávat pozor? Která měřicí technologie se doporučuje? A kdo mi může poskytnout informace o novém vývoji v oblasti regulace, který ovlivňuje moje každodenní podnikání? Společnost Testo je naštěstí připravena vám pomoci s radou, podporou, odbornými znalostmi a samozřejmě vhodnou měřicí technologií.\nMěřicí technologie pro ty, jejichž úkolem je ochrana potravin\nSamozřejmě ani ta nejlepší odbornost pro vás vůbec není užitečná, pokud nemáte také vhodnou měřicí technologii pro aplikaci toho, co jste se naučili ve svém každodenním podnikání. Měřicí přístroje Testo pro potraviny jsou navrženy tak, aby vám při práci s potravinami poskytovaly spolehlivou podporu. Protože jsme obeznámeni s velkými výzvami a malými detaily těchto aplikací, přizpůsobili jsme jim přesně naše výrobky. Ať už je to vlhkoměr, vpichovací teploměr nebo tester fritovacího oleje – přístroje na měření potravin, které opouštějí naše dílny, jsou robustní, odolné a chráněné proti pronikání vody a mají příslušná osvědčení a schválení.


Bleskové placičky pečené na CRISP - TopRecepty.cz\nBleskové placičky pečené na CRISP\n26. 5. 2015 22:59\nPorce: 35 - 40 ks\n60 g 60 g cukru krystal\n1 1 vanilkový cukr (s libovolnou příchutí)\n1/3 lžičky 1/3 lžičky prášku do pečiva\nCelkem asi 50 g:\n4 348 kJ / 1 039 kcal\nZměklé máslo utřeme s cukrem, pak přidáme vejce a opět šleháme. Nakonec přidáme mouku s práškem do pečiva. Dle chuti přidáme rozinky namočené v rumu a nalámanou čokoládu, kokos, nasekané ořechy nebo pokrájené kandované ovoce atd.\nZ těsta vykrajujeme lžičkou kousky o velikosti vlašského ořechu, klademe je na vymazaný a moukou vysypaný plech dost od sebe, protože se roztečou na 5 - 7 cm.\nPečeme je na CRISP 4 minuty. Když pečeme druhý talíř, dobu zkrátíme o minutu. Ihned je z talíře přendáme na papír a necháme vychladnout. Jsou velmi křehké.\nPokud nemáte v mikrovnce program crisp, pečte velmi krátce ve vyhřáté troubě na 180 °C.\nOd okamžiku, kdy se rozhodnete něco upéct, máte do 10 minut moučník na stole.\n3. 7. 2015 14:32\nMoc dobré sušenky - cukr jsem nahradila sladidlem a dala jsem ho jen trochu, takže sladké moc nejsou. Pekla jsem na crispu, takže hotové byly v okamžiku. První várka za 4 min byla sice upečená, ale hodně světlá, tak druhou jsem tam nechala 3:30 min a byla lepší.\n28. 5. 2015 22:22\nHodně podobný recept jsem dávno zkoušela podle své kamarádky. Byla tam ještě skořice. Ona dělávala svým dětem na chroupání. Bylo to dobré a fakt rychlovka +\nMalenka: Ano, je to sladší. Původní recept, který byl v kuchařce, jako příslušenství k mikrovnce, jsem si upravila, protože tam bylo dokonce o 120 g cukru více. Taky můžete trochu experimntovat s různými příchutěmi vanilkového cukru - přidala jsem foto. Já tady používám citronový cukr.\n27. 5. 2015 17:05\nTaky vyzkouším, tyhle rychlovky se dost často hodí\n27. 5. 2015 16:51\nOdzkoušeno. Na mě poněkud sladší, ale dcerka se olizuje až za ušima. Takže tohle rozhodně ukládám a nebylo naposled. Ikdyž s cukrem příště budu trochu šetřit. díky\n27. 5. 2015 16:29\nJá CRISP nemám, tak to zkusím v troubě. Toto vypadá na supr rychlovku, což vždycky vítám +\n27. 5. 2015 13:37\nHelli, líbí. Zkusím.\nJá crisp mám, ráda zkusím\n27. 5. 2015 11:48\n,škoda že mám obyč MT,ale zkusím v troubě\nTématické fráze: crisp recepty jablkové placičky pečené pečené moučné placky sladké pecene placky jablkové placičky pečené v troubě jabllckove placicky pečené sladké na crispu recepty crisp recepty crisp sladké pečené placky sušenky z crispu bleskové plcičky polévané křehké placičky\nSuroviny: máslo, cukr krystal, vejce, mouka polohrubá, cukr vanilkový, prášek do pečiva, rozinky, ořechy, čokoláda, ovoce kandované, kokos