V Pardubickém kraji loni opravili několik památek\nPardubice 28. ledna - V Pardubickém kraji minulý rok úplně nebo částečně opravili několik více či méně známých památek. O opravy objektů se postarala církev, města i neziskové organizace. Restaurátoři rovněž pracovali na záchraně obrazů, oltáře nebo morového sloupu, uvedla Zuzana Vlasáková z pardubického pracoviště Národního památkového ústavu (NPÚ).\nKatolická církev dokončila s pomocí norských fondů a dalších sponzorů obnovu interiéru poutního chrámu Panny Marie na Chlumku v Luži na Chrudimsku. Kostel patří k nejvýznamnějším barokním památkám v Pardubickém kraji. Oprava stála zhruba 16 milionů korun.\nCelkové obnovy se dočkala kaple svatého Jana Nepomuckého u Letohradu na Orlickoústecku. Stojí na půdorysu pětiúhelníku podle pěti hvězd kolem světcovy hlavy. Ty představují jeho ctnosti - víru, naději, lásku, dobročinnost a sílu. Také ambity a oltář uvnitř kaple mají půdorys pětiúhelníku. Všech pět rohů ambitů je ozdobeno cibulovitými věžičkami, v nichž jsou zavěšeny zvonky. Církev nechala rovněž opravit fasádu kostela svatého Václava v Lanškrouně,\nPokročily také dlouhodobé práce na záchraně zříceniny hradu Brandýs nad Orlicí, které začaly v roce 2012 a na nichž se podílí město a Sdružení pro záchranu hradu Brandýs nad Orlicí. Dokončena byla obnova západního průčelí, díky čemuž se vzhled objektu přiblížil své někdejší podobě středověkého hradu.\nPamátkový ústav vloni dokončil opravy zdiva severního paláce na zřícenině hradu Litice nad Orlicí, které hrozilo zřícením. Hrad byl kvůli tomu téměř celý rok 2015 a část sezony 2016 uzavřen.\nVysoké Mýto pokračovalo v obnově střešní konstrukce Choceňské věže zvané též Karaska. Ta si svůj původní kamenný korpus ze 13. století zachovala až do dnešní doby, pouze původní užší báň v barokní době nahradila typická široká báň. Byly vyměněny některé dřevěné prvky a obnoveno modřínové šindelové pokrytí střechy, konstrukce krovu byla ošetřena proti škůdcům. Zrestaurovány byly klempířské a pískovcové prvky jako okenní ostění a římsy, opravena je fasáda.\nPolička vloni zahájila čtvrtou etapu restaurování morového sloupu na náměstí, který je dílem významného barokního sochaře Jiřího Františka Pacáka a je národní kulturní památkou. Už dříve byly z Poličky odvezeny nejpoškozenější sochy svatých - Václava, Víta, Karla Boromejského a Šebestiána. Po kompletním restaurování jsou zatím umístěny na hradě Svojanov. Nyní odborníci vytvářejí jejich kopie z pískovce z dolnoslezské části Polska. Opravy by měly skončit v roce 2018.\nRukama restaurátorů prošly některé hmotné památky ukryté v mobiliářích církevních i sakrálních staveb. "Jednou z nich je obraz svatého Vojtěcha z kostela svatého Mikuláše v Čisté u Litomyšle, jenž dlouhá léta unikal pozornosti odborníků i veřejnosti a v neutěšeném stavu chátral," uvedla Vlasáková. Autorství obrazu bylo přisouzeno italskému malíři Ludovico Sternovi. Spolu s obrazem svatého Mikuláše z téhož kostela představují jediná dosud zjištěná díla tohoto umělce dovezená do českých zemí. Chrudim zase nechala před umístěním do Muzea barokních soch zrestaurovat cenný oltář z kostela v Běstvině.


Vyberte si zážitek na Prima ZOOM ve 41. týdnu - Články | satCentrum\nNeděle • 05.04.2020 - 05:15:13 satCentrum najdete také na:\nVyberte si zážitek na Prima ZOOM ve 41. týdnu\nAutor: TV Prima/satCentrum , e-mail: info@iprima.cz Přidané: 06.10.2019\nChcete se podívat do vesmíru, vypravit do historie, potopit pod hladinu, kouknout divoké přírodě do očí, odhalit nějakou tu záhadu? Přesně od toho je tu Prima ZOOM. Dokumentární skvosty pro vás: čeká nás Odpočítávání k Apollu; v rámci seriálu Utajené příběhy českých dějin II se podíváme Tajemná úmrtí rodu Habsburského; souboj titánů odstartuje Zvířecí klub rváčů IV a ještě více unikátních snímků na Prima ZOOM.\n7. 10., 23.00 a 23.30 – Odpočítávání k Apollu (Pod dohledem kamer, Prvenství v dobývání vesmíru)\nApollo je vesmírný program americké vlády, díky kterému člověk stanul na Měsíci. Na počest mise, jež byla malým krokem pro člověka, ale velkým skokem pro lidstvo, vznikl tento osmidílný seriál. Odpočítávání k Apollu zachycuje nejúžasnější momenty neuvěřitelné ságy o dobývání Měsíce. Díky tomuto zábavnému pořadu se budou všichni gaučoví kritici cítit jako přední experti. Každá epizoda zachycuje několik krátkých příběhů, které rozebírají jeden z největších projektů historie lidstva. Vychutnejte si nejlepší audiovizuální záznamy zachycené na kameru, sledujte klíčové průlomové okamžiky a zjistěte, jak došlo k zásadním rozhodnutím a jak ovlivnila průběh i úspěch celé mise Apollo.\n8. 10., 20.00 – Utajené příběhy českých dějin II (Tajemná úmrtí rodu Habsburského)\nTento díl se věnuje některým dosud ne zcela objasněným případům smrti v dynastii, která v českých zemích vládla více než 300 let. Sleduje kauzy ze starší historie (osud šíleného syna Rudolfa II. – Julia Cézara, který v Českém Krumlově spáchal sérii násilností a vražd) i historie „nedávné“ – tajemná sebevražda korunního prince Rudolfa v roce 1889, zavraždění císařovny Sissi v Ženevě i nejasné pozadí sarajevského atentátu na Ferdinanda d´Este roku 1914, který vedl k první světové válce.\n9. 10., 20.00 – Divoká příroda bez konce (1. část)\nDobrodružná přírodovědná minisérie zve diváky na dechberoucí cestu po nedotčených krásách divoké australské přírody. Navštivte tak výjimečná místa, jako jsou rudě zbarvené pouště, smaragdové pláže nebo starověké soutěsky. Seznamte se s místními různorodými a nebezpečnými zvířaty, ale i svéráznými obyvateli, kteří tady s nimi, nebo díky nim, žijí. Sledujte výpravu po neuvěřitelné krajině země protinožců, svírané povodněmi a spalované ohněm. Uvidíte, co jste ještě neviděli.\n9. 10., 21.00 – Smaragdové ostrovy Malajsie\nOstrovy Malajsie patří k přírodním klenotům našeho světa. Jsou jako ekologicky čistý a nedotčený ráj, kde starověké deštné pralesy pozvolna sestupují dolů z hor až do krystalicky čistých moří. Každý z těchto ostrovů je útočištěm divokých zvířat, každý má svůj vlastní příběh. Snímek Smaragdové ostrovy Malajsie představuje množství tajemných druhů na souši i ve vodě: hulmany stříbrné pečující o jasně oranžová mláďata, mravence hlídající stáda vlnatek, divoké lezcovité ryby, ale i hlasité hřady kaloňů. Díky působivým makro záběrům můžeme zblízka prozkoumat fascinující svět dobře maskovaného hmyzu, ve kterém dravci i jejich kořist splývají s podrostem džungle. A když se ponoříme pod vlny, ocitneme se v pestrobarevné říši korálových útesů. Dokument je úchvatným, intimním portrétem jedněch z nejkrásnějších ostrovů světa.\n10. 10., 22.00 – Zvířecí klub rváčů IV (Souboj titánů)\nZvířecí klub rváčů se vrací s novými epizodami plnými zuřivých bitev mezi největšími, nejdrsnějšími a často taky nejpřekvapivějšími bojovníky. Tentokrát se podíváme do všech koutů světa, kde dochází k divokým střetům mezi dobře známými lvy, medvědy nebo tygry, ale i méně okoukanými ropušníky nebo krevetami. Všichni uznávají jediné pravidlo: žádná pravidla nejsou! V divočině je povoleno všechno. V každé epizodě se objevuje několik zvířecích rvaček. Dozvídáme se nejen, kdo je kdo, ale také proč proti sobě tito soupeři stojí, ať už je to skupinka zdivočelých psů, která se snaží přechytračit klan hyen, lví smečka bránící se proti cizímu nájezdníkovi, nebo tlupa paviánů bojující za záchranu novorozeného mláděte ze spárů vetřelce.\n12. 10., 20.00 – Přírodní divy Země II (Život v extrému)\nPřírodní divy Země jsou součástí našeho světa, ale vyrostly do takových rozměrů, že vyvolávají nevěřícný úžas. Patří k nim obrovské horské hřebeny, neproniknutelné deštné pralesy i oslnivé tropické ostrovy. Jsou to místa, kde se příroda stále ještě projevuje ve své prapůvodní, překrásné podobě. Ale právě proto tam lidé můžou mít potíže přežít. Přesto se to daří. Jenže jak se příroda mění, musí se přizpůsobit také člověk. Vysoko v Himálajích vede pastevec Thokmay Lowa stádo jaků po nejdrsnějších horských stezkách široko daleko. Život pastevců je izolovaný, přečkávají několik měsíců pryč od rodiny a vrací se až na jaře. Jejich cesta je nebezpečná a smrt číhá na každém kroku. V kanadské Arktidě si tradiční komunity Inuitů musí obživu těžce vydobýt. Třiašedesátiletá Minnie Nappaaluk se vydává s vnučkou Evou na riskantní výpravu za jídlem, na sběr slávek. Místní zimy jsou tak extrémní, že hladina moří zamrzá. S příchodem jara se led ztenčuje. Minnie a Eva vysekají díru do zrádného ledu, stejně jako to dělaly inuitské ženy po staletí. Některé z přírodních divů Země jsou ve větším nebezpečí než kdykoli předtím. Nikde to však není tak hrozné jako v brazilské Amazonii. V regionu Mato Grosso se kvůli odlesňování dokonce změnilo mikroklima. Během období sucha se požáry vymykají kontrole. Nejenže ničí místní přírodu, ale zároveň ohrožují samotnou existenci domorodých obyvatel, kteří v pralese ještě vedou tradiční život. Jeden z projektů se tomu snaží zamezit tím, že naučí domorodce hasit požáry. Je to náročný a nebezpečný úkol, ale závisí na něm mnoho.\nS využitím zdroje: Mgr. Filip Budák, Externí konzultant odd. Marketingu a PR pro FTV Prima, 6. 10. 2019\n06.10.2019 • Vydejte se po stopách mimozemských civilizací s Discovery Channel\n05.10.2019 • Elita světového plavání se představí v International Swimming League\n05.10.2019 • Nova Sport prodloužil vysílací práva na NHL do roku 2022\n04.10.2019 • Nadupaný fotbalový víkend na DIGI TV: Hvězdný Ronaldo s Juventusem vyzve vedoucí Inter Milán, Barcelonu čeká Sevilla s brankářem Vaclíkem\n29.09.2019 • Vesmírná a historická Prima ZOOM ve 40. týdnu


SARO - ploty, pletivo - Sloupky ocelové\nPlotové sloupky ocelové (2 mm)\nUniverzální sloupky slouží jako nosná konstrukce pletiva. Jsou vyrobeny ze švové trubky průměr 48 mm, síla stěny 2,0 mm (sloupek 170cm - z 43mm/2,0 stěny), s navařenými kovovými čepičkami a následně povrchově upraveny zakladovým nástřikem. Vzpěry jsou vyrobeny ze švové trubky 32mm, vrchní konec je upraven ke sešroubování nebo přivaření k svislému nosnému sloupku.Na sloupky je možno přivrtat plastové úchytky k připevnění nap. drátů.\npro výšku pletiva 100 + 125 cm, sloupek 170 cm 164 Kč\npro výšku pletiva 150 cm, sloupek 200 cm 239 Kč\npro výšku pletiva 160 + 175 cm, sloupek 230 cm 264 Kč\npro výšku pletiva 200 cm, sloupek 250 cm 294 Kč\nSloupky je nutno zabetonovat do zámrzné hloubky min. 80cm ( z toho min 40cm do země trubky - zbytek podbetonovat). Rozteče mezi sloupky doporučujeme dodržet mezi 2,5 - 3 m.\nPlotové vzpěry ocelové\nVzpěry slouží k zajištění rohů a konců plotu proti vertikálním tahovým silám. Veškeré rohové a koncové sloupky musí být zavzpěrovány. Na rovné úseky delší než 30 bm. je potřeba použít průběžné vzpěry.\nvzpěra 200 cm 234 Kč\nvzpěra 250 cm 284 Kč\nPlotové sloupky ocelové (3 mm)\nnatřené základovou barvou, s plastovou krytkou\npruběžné silnostěné 3mm, průměr 48 mm\nAKCE pro výšku pletiva 125 cm a 150 cm, sloupek 200 cm 204 Kč\nPodle Vašeho přání a požadavků zhotovíme jakékoli sloupky a branky pro vstup i vjezd, vrata, brány normálních i atypických rozměrů. Nastříkané základovou barvou nebo základovou barvou + Vámi zvolenou barvou. Pro více informací nás prosím kontaktujte.


Prada prodává kancelářskou sponku za 4300 Kč – Muži v Česku\nPrada prodává kancelářskou sponku za 4300 Kč\nPrada prodává sponku na bankovky ve tvaru kancelářské sponky. Doplněk z mincovního stříbra stojí 185 dolarů (kolem 4300 Kč)\nPokud máte k dispozici něco přes čtyři tisíce korun, můžete zajít do papírnictví a pořídit několik tisíc větších kancelářských sponek. Případně za stejnou cenu můžete od Prady koupit sponku jednu. Je vyrobená z mincovního stříbra a slouží k sepnutí bankovek. Na délku měří 6,25 cm a na šířku 2,25 cm, a je opatřená logem značky.\nPrada je luxusní značka, a tudíž si účtuje vysoké ceny i za zcela běžné věci. Je to zároveň trochu ironie: spoustu peněz zaplatíte za sponku, která má držet peníze. A má své mouchy: kvůli tvaru se vám bude špatně dávat do portmonky a v zadní kapse kalhot může při sezení také způsobovat diskomfort. Stříbro také časem tmavne a není tak pevné jako zlato. Ale Prada je Prada a asi to jejich návrhářům a produktovému oddělení přišlo jako dobrý nápad.\nTagy: kancelářská sponka, Prada, stříbrno\nPlavková sezóna: Jaké plavky si vybrat a jak v nich vypadat co nejlépe\nMini Countryman SD All4: Hlava rodiny\nTexas nosí Pradu. Kde se uprostřed vyprahlé pustiny vzala výkladní skříň světoznámé módní značky?\nKutil rozebral VW Brouka. Doma z jeho blatníků vytvořil pár unikátních motocyklů\nManželé stavěli bizarní kaleidoskopický dům z „odpadků“ celých 28 let až do smrti jednoho z nich\nBratři proměnili rezavou cisternu uprostřed zablácené krajiny v útulné útočiště


Meir Ezofovič/Úvod – Wikizdroje\nU vrcholu civilisace sbíhají a svorně pojí se různorodé ratolesti velkého kmene člověčenstva. Osvěta jest nejlepším apoštolem všeobecného bratrství. Uhlazuje zevnější drsnatosť s utíná vnitřní vybujelosti, dovoluje přirozeným známkám plemen různých, aby vedle sebe se rozvíjely ve vzájemné vážnosti, ano i náboženská vyznání očisťuje od výrostů, vytvořených časy měnlivými, s uvádějíc je na způsob nejprostší, působí, že se spolu stýkají beze škody a nevole.\nJinak děje se v hlubinách, v společenských dolinách, nad nimiž slunce vědy nesvítí. Tam jsou lidé podnes takými, jakými byli před dávnými věky. Čas, kopaje hroby předkům jejich, nepohřbil s nimi zároveň formy a podstaty, kteréž neustále oživujíce, tvoří v užaslé společnosti anachronismy již nepochopitelné. Tam trvají zvláštnosti, jež ostrými hranami odpuzují vše, co není jimi; tam se plazí bídy fysické i moralné, jež ani jménem neznají ti, již stanuli u vrcholů. Tam jsou hromady temných postav; odrážejících se od jasné půdy ostatního světa, v nejasných obrysech Sfing, jež ostříhají hrobův, tam široko se rozkládají zkameněliny vyznání, citův a zvykův, jež trváním svým jako by nasvědčovaly tomu, že geniové mnohých věků současně mohou vládnouti světem.\nPatriciat i plebs, proměnivše průběhem času přirozenosť svou i základ své jsoucnosti, vyměnili dnes bývalé své úlohy. Onen stal se obhájcem a šířitelem rovnosti, tento tvrdošijně se přidržuje rozdílův a zvláštností. A jestliže druhdy přemoc a útisky přibývaly od těch, již stáli vysoko, k těm, již v prachu a pokoře plahočili se v hlubinách: nyní z hlubin vystupují ty nezdravé výpary a těžké kameny úrazu, jež otravují život a překážejí v cestě vyvolencům civilisace.\nNešťastné a neštěstí plodící ty doliny, obklíčené a od ostatního světa oddělené silným řetězem hor z mlhy a temnosti, trvají mezi lidem israelským rovněž jako mezi jiným, ano tam jest jich mnohem více než jinde. Trvání jich příliš dlouhé jest výsledkem mnohých příčin dějinných a známek plemenných. Jsou to dnes výjevy, kteréž vábí zrak myslitelův i umělcův nesmírným vlivem, jímž vůkol působí, a neobyčejnou barvitostí, jež se skládá z tajemných mrakův a pronikajících je bleskův ohnivých. Ale — kdo je zkoumá i zná? Vždyť ani ti, jež by stejná krev a tradice měla přivábiti k těm místům ležícím v temnotách, neposýlají k nim malířů ni apoštolů, nechtíce ani v jsoucnost jejich věřiti.\nJak by u příkladu divila se společnost israelská, shromážděná v největším městě naší otčiny, sestávající z mužů vzdělaných, učených, mužů, již se oddávají podnikům stojícím v čele duševní činnosti lidské, a ze ženštin, jež co do půvabů, fintění a důvtipu neustupují často ani nejpřednějším ženským postavám jiných společenstev: jak by se divilo tovaryšstvo to, oděné černým frakem a rouchem hedbávným, kdyby mu kdokoli počal náhle vyprávěti o tom, co je Šibov a co se děje v Šibově!\nŠibov? Na které planetě je to místo? a jestliže na naší, jací jsou tam obyvatelé? bílí, černí či hnědí?\nNuže, čtenáři, chci Vás seznámiti s tou hlubokou, velmi hlubokou dolinou společenskou, kteráž má pouze název vyměněný. Nedávno odehrál se v ní děj zajímavý; hodný příznivého pohledu Vašeho, silného bití srdce a dlouhé, smutné chvíle zádumy. Ježto však pro úplné znázornění fakt a postav dlužno ukázati je na půdě, v jejímžto středu vznikly a rozvíjely se, a v jejíž tmavé dáli nalézají se živly, jež jsou příčinou jich bytnosti: dovolte, abych Vám před odhrnutím záslony, jíž se ukrývají první výstupy dramatu, v krátkých rysech vyprávěla historii malého městečka.\nDaleko, daleko od té větve drah železných, kteráž jest položena krajinami Bílé Rusi, daleko i od splavné řeky Dviny jimi protékající, v jednom z nejodlehlejších zákoutí, jaké podnes ještě mohou býti v Evropě, uprostřed rovin jednotvárných, tichých, rozsáhlých, tam, kde se sbíhá dvé širokých, písčitých cest, vyvinuvších se pod klonem bledé oblohy a znikajících v hloubi černého lesa: tam se šeří několik set menších i větších budov tak těsně vedle sebe stojících, že pohlížeje na ně mohl bys říci, že kdysi pojaty velkým nějakým strachem sběhly se, aby ve skupení spíše mohly spolu sdíleti šepot a slzy.\nJe to Šibov, městečko obydlené židy více než mnoho jiných měst podobných, ano skoro výhradně židy, kromě jedné jen uličky na pokraji městečka, v nížto v několika chaloupkách a dvorečkách bydlí neúplné sto velmi chudých občanův a velmi tichých starých vysloužilců.\nJediná to též ulička, v níž panuje ticho a v letě kvetou skromné květiny. Jinde není květin, ale lze slyšeti velký a ustavičný hluk. Hovoří tu lidé, pohybujíce se neustále, horlivě, vášnivě uvnitř budov i na úzkých, blativých přechodech, jimžto říkají ulice, a na okrouhlém, dosti prostranném náměstí rozloženém uprostřed městečka. Kolem tohoto náměstí otvírají se nízká dvířka zle zapáchajících krámkův, a po celotýdenních trzích, na nichž okolní obyvatelé se shromažďují, zůstává na něm nesmírné a nevyčerpatelné množství bláta a smeti; nad ním konečně panuje vysoká, temná modlitebnice divného tvaru.\nBudova ta jest nyní již řídkým úkazem staré architektoniky židovské. Malíř i archaeolog mohou na ni upříti zrak svůj se zvědavostí jednostejnou. Hned na prvý pohled poznati lze, že je to svatyně, ač zevnějšek ji činí nepodobnou všelikým jiným svatyním. Čtyři její tlusté, vysoké, mohutné zdi zahrnují jednotvárnými čarami čtyrhran ohromný; tmavohnědá barva dodává jim známky vážnosti, stáří a smutku. Beze vší pochyby jsou to zdi staré, odvěké, neboť místy na nich roste zelenavý mech v pasech podlouhlých. Vysoko nahoře jsou proraženy řadou dlouhých, úzkých, hluboko osazených oken, připomínajících tvarem svým střílny zdí pevnostních, výše pak celá budova jest pokryta střechou, jejíž tři těžká patra, jedno na druhé padajíc, se podobnými třem hřibům hnědým, omšeným, obrovským.\nVše, co jest aspoň poněkud důležitější aneb slouží k obecnému užitku, skupilo se tu pod ochranu hnědých zdí svatyně a její střechy hřibovaté. Tu kolem prostranných dvorů stojí vedlejší školky, hedery, shromáždiště představenstva obce židovské; tu se přidružil nizounký, černý domek o dvou okénkách, jakási lepenice, v nížto po několik věkův a mnohá pokolení bydlí rabíni, pocházející z rodiny Todrů, proslulé v obci a dalekém okolí; tu konečně panuje vždy vzorná, čistota, a ač jinde, zvláště v jarní a podzimní době lidé se skoro topí v blátě a zapadají v smeti, školní nádvoří je vždy pokryto kamením suchým a bílým. Nepostřehl bys na něm ani stébla slámy, neboť utrousí-li se tu nějaké, hned je zdvihne ruka chůdce pečlivého o čistotu míst rozložených kolem svatyně.\nJaký význam má Šibov v lidu židovském, přebývajícím v krajinách Bílé Rusi, ano i dále ještě na rozsáhlé Litvě, lze si představiti z příběhu dosti žertovného, jenž se přihodil jistému šlechtici více veselému než moudrému, v rozmluvě s jistým židovským dohazovačem, jenž byl ovšem spíše důvtipný nežli pokorný.\nŽid dohazovač stál u dveří šlechtického pokoje, obrácen poněkud k pánovi; usmíval se, hotov jsa vždy k pružnému poskoku, aby posloužil šlechtici a ku vtipnému slovíčku, aby v něm vzbudil veselou mysl.\nA šlechtic v dobré míře žertoval se židem.\n„Chaimku,“ pravil, „byls v Krakově?“\n„Tos tedy, Chaimku, velmi nemoudrý.“\nChaimek se poklonil.\n„Chaimku, byls v Římě?“\n„Tos tedy, Chaimku, velmi nemoudrý!“\nChaimek se opět poklonil, ale zároveň přistoupil o dva kroky blíže ku šlechtici. Ústy jeho pohrával jeden z těch úsměvů, jež pozorujeme zvláště na lidech jeho plemene, úsměvů čtveráckých, potutelných, o nichž nelze určitě říci; značí-li pokoru aneb též tajené, vítězství, — pochlebenství anebo posměch.\n„Odpusťte, Jasnosti,“ rekl zticha, „byl jste v Šibově?“\nŠibov byl asi 20 mil od místa, kde oba spolu rozmlouvali. Šlechtic odpověděl:\n„A co bude teď?“ tázal se Chaimek šeptem ještě tišším.\nTradice o tom mlčí, co veselý šlechtic odpověděl na tuto chytrou otázku; leč z dokládání se Šibova, jakožto argumentu naproti výroku urážlivému, či spíše v odvetu za něj, lze souditi, že Šibov byl Chaimkovi tím, čím Krakov a Řím šlechtici, totiž místem zahrnujícím v sobě a představujícím všecku důležitost civilní a náboženskou.\nKdyby onoho času kdokoli se byl tázal žida dohazovače: proč připisuje tak velký význam malému místečku, zapadlému v tichých rovinách? — odpověděl by nepochybně en dvěma slovy, totiž jmény pouze dvou rodin bydlících od věků v Šibově: Ezofovičův a Todrův. Obě rodiny lišily se tak, že Ezofoviči představovali na vysoký stupeň zmocněný živel světské slávy, jakou přinášejí četná rodina a neméně četné poměry s dalekým světem, bohatství a bystrá zručnosť obchodní a množení majetku; Todrové však byli představitem živlu duševního: pobožnosti, náboženské učenosti, čistoty života přísné až do asketismu…\nMožná dokonce, že Chaimek na otázku: proč je tak nakloněn k malému městečku? — byl by zapomněl pojmenovati Ezofoviče; jakkoli totiž všickni židé na několikráte deset mil vůkol se chlubili bohatstvím a vlivem této rodiny jako nějakou slávou svého národa, — čistě světský ten blesk přece bledl v paprscích svatosti, jimiž jméno Todrův od nepamětných věkův bylo ozářeno.\nVeškero židovské obyvatelstvo na Litvě a Bílé Rusi vážilo si Todrův od starodávna jakožto dokonalého vzoru a neporušené archy pravověrnosti náboženské. A byli tím opravdu? Žili tu i onde učení talmudisté, již při zmínce o talmudické pravověrnosti Todrův usmívali se jaksi podivně, a sešedše se, smutně o ní cosi šeptali. Proslavená ta pravověrnosť talmudská byla učeným talmudistům předmětem velkého, velkého přemýšlení. Byli však v ohromné menšině; sotva bys jich byl napočetl několik, sotva dvacet naproti celým zástupům věřících. Zástupové věřili, velebili a spěchali do Šibova jako do města svatého, s poklonou, pro naučení, radu, potěchu a léky.\nAle v Šibově nebyla vždy taková síla pravověrnosti. Naopak — prvními zakladately jeho byli odštěpenci, Karaité, v Israeli představitelé ducha oposičního a rozborného. Kdysi — již tomu ovšem velmi dávno — byli obrátili na víru svou zámožný lid, jenž obýval v Chersonesu, v zemi oplývající zlatem a vínem, a stali se tu pány. Později se zpomínkami na toto kralování, s jedinou náboženskou a pravodatnou knihou svou, biblí, vystěhovali se dvojí vyhnanci z Palaestiny a Krimu, a malá jich část, uvedena byvši na Litvu Vitoldem, velkoknížetem litevským, posunula se až na Bílou Rus, a usadila se tu ve skupině domkův a lepenic, již nazvala Šibovem.\nV pátek a v sobotu večer panovalo tehdy v městečku hluboké ticho a temno; neboť Karaité vůči talmudistům neočekávali svatého dne sabbatu při četných světlech, hlučném veselí a bohatých hodech, nýbrž vítali jej temnotou, mlčením, smutkem a přemýšlením o úpadku chrámu, slávy a moci vlasti. Tehdy z tmavého nitra příbytků, skrze malá mutná okénka vyplývaly na venek přidušené, táhlé, zpěvné a truchlivé zvuky, jimiž otcové vyprávěli dětem svým o prorocích, již nad řekami Babylonu hráli na harfy své a utínali prsty u rukou, aby nikdo jich nemohl v nevoli přinutiti ku zpěvu o požehnané zemi Chavile, ležící kdesi v jižní Arabii, kde desatero pokolení israelských přebývalo ve svobodě, v štěstí a pokoji, neznajíc rozbroje ani meče, — o svaté řece Sabbationu, kteráž chránila toulavých předkův israelských před nepřátely.\nLeč přišel čas, kdy tu i onde v pátkových večerech okénka domků počala se blýskati světlem a na venek skrz ně pronikaly hlasité hovory a choralné modlitby. Rabbanitů přibývalo. Ctitelé talmudské náuky, představitelé slepé víry v ústní podání, sebraná a přenešená Koheny, Tanaity a Gaony, přišedše vytlačili ze sídla hrstku kacířův a rozbitků. Obec karaitská vlivem tohoto příchodu zvolna hynula; poslední ránu zasadil jí muž, známý v dějinách polských židův, Michael Ezofovič, Senior.\nMichael Ezofovič, Senior.[red 1]\nByl to prvý Ezofovič, jehož jméno vyniklo ze stínů nevědomosti. Rodina jeho, velmi dávno v Polsce osedlá, byla jednou z těch, které za králův Jagellonců vlivem práv a obyčejů, vytvořených v Polsce neobyčejně na ony časy vysokým stavem osvěty, příznivými svazky sloučily se s místním obyvatelstvem. Seniorem čili starším nade všemi židy, přebývajícími na Litvě a Bílé Rusi, jmenoval ho král Sigmund prvý diplomem, jehož hlavní úryvek zněl takto:\n„My, Sigmund, z boží milosti a t. d. … známo činíme všem židům, přebývajícím v království vlasti naší … Uváživše všecky o Nás věrné zásluhy žida Michaela Ezofoviče, a prohlédajíce k tomu, abyste v záležitostech svých s Námi v ničem nenalezli překážky a opozdění, stanovíme dle spravedlnosti: aby Michael Ezofovič všecky vaše záležitosti u nás končil a byl nad vámi všemi starším, a vy máte prostřednictvím jeho k Nám se obraceti a ve všem jemu býti poddaní. On vás bude souditi a spravovati dle obyčejného vašeho práva, a provinilce bude kárati s přivolením Naším, každého podlé toho, kterak zasluhuje…“\nZ několika zmínek, jež činí historie, snadno poznáme v seniorovi člověka vůle silné a pružné. Pevnou rukou ujal se správy, svěřené jemu nad spoluvěrci, a nad těmi, již jemu poddati se nechtěli, zejména nad Karaity vyřknul kletbu, vylučující je ze společnosti israelské a zbavující je práva k pomoci a přízni soukmenovců. Touto ranou existence dávných obyvatelů Šibova, dosti smutná, bídná a dříve bezčinná podlehla poslednímu rozpružení.\nPotomci Chazarských panovníků, kacíři, jsouce jako obyčejně uprostřed společenstva svého v ohromné menšině, ano jemu dokonce předmětem nechuti a nenávisti, zuboženi a utrápeni, s tvrdošijnou a výlučnou svou náklonností k bibli v srdci, se svými poetickými legendami v ústech opustili místo, kteréž jim na chvíli poskytlo útulek. Rozešli se do světa širého a nepříznivého, jakožto jedinou stopu svého dvoustoletého pobytu v šedé hromádce chatrčí, vržené ve střed krajin běloruských, pozůstavivše několik rodin vytrvalejších, vášnivě náchylných k starým hrobům, v nichž prachnivěly kosti otcův jejich, a k návrší, pokrytému rozvalinami jejich svatyně, zbořené vítěznými Rabbanity.\nRabbanité opanovali Šibov úplně, a opravdu přičinlivostí svou, opatrností a úzkou spojitostí své činnosti, která čerpala zřídlo síly své skoro z bezpříkladné pomoci vzájemné, proměnili bídné městečko, tiché, smutné a chudinké v město plné ruchu, hluku, obchodu a bohatství.\nKonečně v oněch časech vůbec dobře se vedlo židům poddaným správě seniorově. Kromě hmotných výsledků počala jim svítati naděje, že se vybaví z duševní temnoty a ze společenského ponížení. Senior musil býti ducha bystrého a jasného, ježto rychle z odvěkých předsudkův uměl postříci ducha času a potřeby lidu svého. Zajisté nikoli z náboženského fanatismu, leč z příčiny účelů čistě administrativných aneb i vůbec společenských byl vyloučil Karaity z lůna israelského; ač totiž byl Rabbanitou, tudíž beze vší podmínky zavázán k úctě a víře vzhledem k náboženským záležitostem, skepticism, nejlepší a snad i jediná ta cesta k moudrosti, napadal časem ducha jeho. V jedné své zprávě, zaslané králi, odmítaje výčitky učiněné spravedlivosti při soudech jím provedených, psal smutně a poněkud ironicky takto:\n„Naše knihy přikazují různě a různě; nevíme často, kterak si počíti, ježto Gamaliel tak, a Eliezer jinak rozkazuje. V Babyloně jedna, v Jerusalemě druhá je pravda. My posloucháme druhého Mojžíše, a noví nazývají ho kacířem. Pobízím učence ku sepsání takových moudrých věcí, aby rozumní i hloupí mohli je poslouchati.“\nBylo to právě onoho času, kdy na západě mezi židy usedlými ve Španělsku a Francii vznikl velký spor o to, má-li nauka světská zapověděti se či dovoliti vyznávačům bible a talmudu. Náhledy byly na vahách, leč dlouho nemohly se vážiti, ježto přívrženci bezvýminečného vyloučení židů z duševních prací a snah člověčenských byli v ohromné většině. Na každé pokolení přicházejí někdy chvíle takého úpadku v temnotu. Děje se tak nejčastěji, kdy životní síla a energie národa cítí se unavena dlouhým pásmem dokonaného vysílení a přestálých muk, oslabena potokem prolité krve. Západní židé, po několikastoletém žití ve strachu, potulce, v krvi a ohni, měli takovou chvíli v 16. věku. Daleky již byly od nich ty časy, v nichžto z lůna jejich povstávali slavní doktoři světské vědy, milovaní lidem, vážení králi; dalek od nich, zapomenut a v opovržení byl již veliký a silný duch Maimonida, jenž vzdávaje náležitou česť israelskému zákonodárci, velebil rovněž řecké mudrce; jenž nauku biblickou a talmudskou chtěl opříti a upevniti na základě pravd mathematických a astronomických; upřímně vyznával touhu po zahrnutí 2500 archů v jediném sice oddílu, ale jasném jako den; jenž dokonce neomlouvaje nesmyslných domněnek věrou náboženskou, tvrdil, že „oči jsou umístěny v předu na hlavě lidské, ne však v týlu, aby člověk mohl hleděti před sebe,“ a předpovídal, že „celý svět bude někdy naplněn vědou tak, jako hlubiny mořské jsou naplněny vodou.“\nČtyry věky minuly od toho času, kdy s povrchu zemského zmizela vážná, příjemná, velmi sympathická postava židovského myslitele, jenž byl vůbec jeden z největších myslitelů středověku. Na místo velikána s orlím zrakem a plamenným srdcem nastoupili trpaslíci s vysýlenýma prsoma a přeplněnýma hořkostí, se zrakem, jenž pohlížel na svět mutně, rozpačitě, nedůvěřivě.\n„Varuj se moudrosti řecké!“ volal Josef Ezobi k synu svému, „neboť se podobá sodomskému vínu, jež do hlavy lidské vlévá opilství a hřích.“\n„Cizí lidé tlačí se do brány sionské!“ pravil Abba-Mari, slyše o židovské mládeži, jež se učila u mistrů jinověrcův. A všickni pospolu, rabíni a náčelníci obci židovských na západě, vydali rozkaz, aby nikdo před koncem 30. roku svého věku neoddal se nauce světské. „Neboť jen ten,“ pravili, „jenž naplnil již ducha svého biblí a talmudem, má právo ohřívati se u ohně cizího.“\n„Rabbi!“ odpovídali na to jiní, poněkud smělejší, ač neméně pokorně poddaní rozkazům svých duchovních představených, „kterak budeme bádati ve vědách světských po 30. roce věku svého, jestliže do toho času duch náš se otupí, paměť se ztratí a my nebudeme míti chuti a síly jako v mládí?“\nStalo se však přece tak, jak bylo rozkázáno. Duch jejich se otupil, unavená paměť ochabla, opustila je síla a chuť mládí. Hrob Maimonidův stál mlčky a nepohnutě uprostřed moře temnoty, jež se rozlilo na lid, druhdy učencem tím vedený ku světlu. Památka jeho byla proklata, a drzá ruka, setřevši s jeho náhrobku nápis plný vděčnosti a chvály, nahradila jej slovy prázdnými a ukrutnými jako temnota a fanatism:\n„Zde odpočívá Mojžíš Maimonides, proklatý kacíř.“ Tytéž spory téhož času vznikly také mezi židy v Polsce usedlými, leč tito nejsouce tak vysíleni mukami, jichžto zakusili nepoměrně méně nežli jejich spolubratři západní, a majíce více svobody, jakož i jistší právo k bytnosti a budoucnosti, jevili méně vášnivou nechuť k „ohni cizímu“.\nUtvořila se sice mezi nimi dosti četná strana, kteráž velkým hlasem volala o nauku světskou, o sbratření s ostatním člověčenstvem v duševních snahách a námahách. Jedním z těch, již stáli v čele té strany, byl Senior litevský, Ezofovič. Zvláště jeho přičiněním vydala synoda židovská, toho času shromážděná, ku všem židům polským provolání, jehož hlavní úryvek zněl takto:\n„Jehova má četné Sefiroty, Adam měl různé výplyvy dokonalosti. Tak též Israelita nesmí přestávati na jediné nauce — náboženské. První jest náuka svatá, ale proto nesmíme zanedbávati jiných. Nejlepším ovocem jest rajské jablko, ale zda proto nemáme jisti jablka méně chutného?… Židé byli u dvorů královských, Mardocheus byl učenec, Esther byla moudrá, Nehemiáš byl rádcem perským, — a vysvobodili lid z otroctví. Učte se, buďtež užitečni králi a pánům, a budou vážiti si vás. Kolik hvězd na nebi, mnoholi písku v moři, tolik je židů na světě; ale oni nesvítí jako hvězdy, leč každý je depce jako písek… Stejným způsobem roznáší vítr semena různých stromův, a nikdo se netáže, odkud nejvzácnější strom pochází: proč i z nás by místo trní nemohl zrůsti cedr libanský?“\nMuž, z jehož nadšení vzniklo toto provolání, vyzývající polské židy, aby se obraceli tvářemi v tu stranu, odkud přicházelo světlo budoucnosti, setkal se tváří v tvář s člověkem, jenž upřeným okem hleděl do temnoty a minulosti.\nByl to Nehemiáš Todros, nedávno přišedší ze Španělska do Polsky, v Šibově usedlý potomek onoho proslulého Todra Abulaffi Haleviho, jenž proslaviv se jistého času talmudskou svou moudrostí a pravověrností, nechal se pak unésti zasmušilými tajnostmi kabalistiky, a podporuje ji vážností jména svého, přičinil v Israeli znamenitě ku vzniku jednoho z nejhroznějších bludů, jimž duch národa může podlehnouti. Týž Nehemiáš Todros, maje titul knížecí Nassi, dle pověstí přinesl nejprve do Polsky knihu Zohar, jež obsahovala výklad, či spíše jádro zhoubné doktríny, a odtud prý vlastně datuje se v Polsce smíšení nauk talmudských s kabalistikou, jež vždy obecněji a škodlivěji mělo působiti na ducha i život židů polských. Historie mlčí o různicích a bojích, roznícených touto novotou v lidu, jenž jižjiž se měl vybaviti z temnoty, kteráž ho tak dlouho obkličovala; ale podání, v posvátné úctě zachovávaná v lůnech rodin, opěvají, že v dlouhé a zuřivě válce Michaela Ezofoviče, žida ode dávna polského, s Nehemiášem Todrem, přistěhovalým ze Španěl, tento zvítězil. Zarmoucen pohledem na lid, nastupující na dráhu bludnou, soužen pletichami, ustrojenými proti němu odpůrcem zasmušilým, umřel v plné síle věku svého. Jméno jeho zachovalo se v rodině Ezofovičů z pokolení na pokolení. Jménem tím se vychloubala, ačkoli čím dále tím méně rozuměla pravému jeho významu.\nOd onoho času datuje se velká vážnost Todrův a nenáhlé ubývání moralného vlivu rodiny Ezofovičů. Poslední, vytlačeni byvše prvějšími z pole rozsáhlé společenské činnosti, věnovali všecky své síly a schopnosti jedině k dosažení blaha hmotného. Splavné řeky pokrývaly se každoročně jejich loděmi, jež nosily ohromné zásoby přerozmanitých předmětův obchodních do vzdálených přístavů; jejich dům, stojící uprostřed bídného městečka, tvořil čím dále tím důležitější ohnisko kreditu a průmyslu v celém kraji; k Ezofovičům jako novověkým Rothschildům obraceli se všickni, již ku zdárnému provedeni svých záměrův a podniků potřebovali zlaté podpory.\nEzofoviči jsouce hrdí nabytou mocí kovu přestali úplně starati se o jinou, o tu moc vlivu na ducha i osud národa, kterou měl praděd jejich, a již, jak se zdálo, Todrové jim navždy vyrvali z rukou, titéž Todrové, již věčně chudí, skoro nuzáci, obývajíce v bídné chatrči přilehlé ku svatyni, pohrdajíce vším, co se poněkud podobalo nádheře, kráse aneb aspoň pohodlí, prosluli přece široko daleko v celé zemi a vábili k sobě nejzbožnější vzdechy, nejhoroucnější touhy a tesknoty lidu svého. Jen jednou ještě průběhem dvou věků pokusil se jeden Ezofovič ne pouze o hmotné nýbrž i moralní důstojenství.\nBylo to koncem věku minulého. Ve Varšavě zasedal velký sněm čtyrletní. Ohlasy konaných tam porad došly až do běloruského městečka. Obyvatelé jeho zvědavě nastavovali uši, poslouchali, čekali. Z úst do úst nesla se zvěst znějící nadějí a bázní: radí se tam i o židech!\n„Co tam o nás povídají? co tam o nás píší?“ tázali se na vzájem dlouhobradí muži, procházející úzkými uličkami šibovskými, oblečeni v dlouhé chalaty a velké čapky z beraní kůže.\nZvědavost se zmáhala den ke dni tak velice, že až způsobem úplně neobyčejným zdržovala ruch záležitostí peněžných a obchodních. Někteří dokonce se vydali na dalekou i obtížnou cestu do Varšavy, a ocitnuvše se tu, posýlali spolubratřím pozůstalým v běloruském městečku dlouhé dopisy, smačkané a umazané denníky, listy vytrhané z rozličných brošur a knížek.\nZe všech, již pozůstali v městečku, nejpilněji a v největším nepokoji nastavovali uši dva lidé: Nochim Todros, rabín, a Herš Ezofovič, bohatý kupec.\nVzájemný poměr těchto dvou mužův obsahoval tichou, tajně vroucí nechuť. Nenáviděli se. Zdánlivě spolu souhlasili, ale při každé vážnější příležitosti jevil se a nezřídka bouřlivě vypukl antagonism, stávající mezi pravnukem Michaela Seniora, mezi pravnukem učeníka Maimonidova a potomkem Nehemiáše Todra, fanatického kabalisty.\nKonečně jednou přibyl z Varšavy do Šibova list papíru, sežloutlého a zmačkaného na dlouhé cestě, a na něm bylo psáno takto:\n„Zrušiti všeliké rozdíly v oděvu, jazyku a obyčejích, panující mezi židy a místním obyvatelstvem. Nižádných záležitostí náboženských se nedotýkati. I sekty trpěti, nebudou-li na moralnosť škodlivě působiti. Žádného žida před 20tým rokem věku jeho ke křtu nepřipustiti. Uděliti židům právo k nabývání pozemkův, a ty, již by se chtěli oddati rolnictví, na 5 let osvoboditi od daní a opatřiti je hospodářským inventářem. Zabraňovati manželství mužským před rokem 20tým, ženským před 18tým.“\nDopis ten nosili židé po ulicích, náměstích a domech, čítali jej stokráte, mávali ve vzduchu jako praporem triumfním neb smutečním, až konečně v těch tisících rukou netrpělivých a rozechvělých list se rozpadl na drobné kousky, rozdrobil se na prach a — zniknul.\nObyvatelé šibovští nevyslovili se však ihned o tom, co jim bylo přečteno. Jedna část, značně menší, tázavé zraky obrátila k Heršovi; jiná, ohromně větší, bádala v tváři rabína Nochima.\nReb Nochim vyšel na práh své lepenice, a pozvednuv vyzáblých rukou svých na znamení hrůzy a zoufalství nad hlavu šedovlasou, zvolal několikráte:\n„Assibe! assibe! dajge!“\n„Neštěstí! neštěstí! běda!“ opakoval po něm zástup naplňující onoho dne nádvoří svatyně. Ale Herš Ezofovič, jenž v téže chvílí stál u dveří modlitebnice, vloživ bílou ruku za široký pás atlasového pláště, druhou pak pohladiv bujnou bradu ryšavou, pozdvihl vysoko hlavu s drahocennou bobří čapkou, a hlasitě jako rabín, leč jen jiným hlasem zvolal:\n„Hoffnung! Hoffnung! Freude!“\n„Naděje! naděje! radost!“ opakovala po něm nečetná. hromádka jeho přátel poněkud nesměle, zticha, úkosem pohlížejíc na rabína.\nAle starý rabín měl sluch dobrý. Uslyšel. Bílá jeho brada se otřásla, černé oči metaly blesky stranou k Heršovi.\n„Rozkáží nám, abychom se holili a nosili krátký oděv!“ zvolal žalostně a hněvivě.\n„Prodlouží rozum náš a rozšíří srdce v prsou našich!“ odpověděl mu zvučný hlas Heršův ode dveří chrámových.\n„Zapřahnou nás do pluhův a rozkaží nám vzdělávati krajinu vyhnanců!“ křičel Reb Nochim.\n„Otevrou před námi poklady země a rozkáží jí, aby nám byla vlastí!“ volal Herš.\n„Zabrání nám zachovávati košery, a z Israele učiní národ chazarníků!“\n„Zbudují školy našim dětem, a z Israele učiní cedr libanský místo trní!“\n„Synové naši budou míti tváře porostlé vousem, než jim bude dovoleno, aby se oženili!“\n„Než pojmou ženy, doroste rozum v hlavách jejích a síla v rukou jejich!“\n„Rozkáží nám, abychom se hřáli u ohně cizího a pili z vinice sodomské!“\n„Přiblíží k nám Jobel-ha-Gadel, svátek radosti, kteréhož dne jehně bude bezpečně odpočívati vedle tygra!“\n„Herši Ezofoviči! Herši Ezofoviči! Z úst tvých mluví duše tvého praděda, jenž chtěl všecky židy přivésti k ohňům cizím!“\n„Rob Nochime! Reb Nochimel Očima tvýma patří duše tvého praděda, jenž všecky židy utopil v temnostech velikých!“\nTak u všeobecném, hlubokém tichu zástupu oba muži z dáli spolu rozmlouvali. Hlas Nochimův byl čím dále tím tenčí a ostřejší, hlas Heršův zněl zvuky vždy silnějšími a hlubšími. Žluté líce starého rabína pokryly se skvrnami rudými jako cihla, tvář Ezofovičova zbledla. Rabín potřásal nad hlavou vyzáblýma rukama, pohyboval se v před i na zad, a sněhobílá jeho brada rozdělila se mu na obě ramena; kupec stál přímo a nepohnutě, v šedých jeho očích blyštěl hněvivý posměch, a ruka zastrčená za pás odrážela se bělostí od atlasu tmavočerného.\nNěkolik tisíc očí rychlými pohledy přebíhalo s tváří jednoho z obou vůdců lidu ku tvářím druhého, několik tisíc úst se chvělo, leč — mlčelo.\nKonečně zazněl v nádvoří pronikavý, ostrý, táhlý křik Reb Nochimův:\n„Assibe! assibe! dajge!“ Tak stenal stařec z prsou lkajících, nad hlavou lomě rukama.\n„Hoffnung! Hoffnung! Freude!“ vzkřiknul Herš, pozdvíhaje bílou ruku svou v radostném pohnutí.\nZástup mlčel ještě chvíli, stoje nepohnutě; potom počaly se hlavy přítomných pohybovati k sobě jako vlny, kolísající se v protivné struny, a způsobem bublavé vody ústa počala bublati, až náhle několik tisíc ruk pozdvihlo se v bázni a bolu, a několik tisíc prs vydalo sborový, ohromný výkřik:\nReb Nochim zvítězil.\nHerš se ohlédl okolo sebe. Přívrženci jeho obkličovali ho v těsném kruhu. Neopakovali výkřiku onoho, nýbrž — mlčeli. Svěsili hlavy a nesmělé zraky upírali na zemi.\nÚsty Heršovými pohrál si úsměv pohrdlivý, a kdy lid, velikou ječící vlnou valil se do svatyně; kdy Reb Nochim v čele jeho neustále žlutýma rukama potřásal nad sivou hlavou svou a ještě před prahem svatyně počal velkým hlasem modliti se jak obyčejně v hodině nebezpečenství; kdy konečně hnědé stěny modlitebnice otřásaly se ohromným žalostným křikem: „Bože, zachraň národ svůj! vysvoboď zbytky Israele od záhuby!“ — mladý kupec stál dlouho nepohnutě, v hluboké zádumě pohlížeje k zemi, potom volným krokem přešed rozsáhlé náměstí, zniknul v domě prostranném a nádherném.\nByl to dům největší a nejnádhernější v celém městečku, ještě úplně nový, Heršem nedávno zbudovaný, žlutými zděmi a čistými okny vynikající. V nitru jeho ve velké světnici Herš se zrakem chmurným a s čelem v rukou skrytým seděl dlouho na stolici velmi prosté, dřevěné. Konečně pozdvihnuv hlavu, zavolal:\nPo tom volání otevřely se dvéře vedlejší jizby, a v zlatém světle ohně široko tam plápolajícího ukázala se na prahu mladá štíhlá ženština. Na hlavě měla veliký bílý závoj, bílá zástěra spadala od její šíje, ozdobené několika šňůrami perel, až k okraji květované sukně. Velké černé oči svitily vesele a ohnivě z významné, lahodné tváře. Stanula naproti muži, pouze zrakem se ho tázajíc.\nHerš jí ukázal očima lavici, na niž ona také hned usedla.\n„Frejdo!“ počal, „slyšelas o tom, co se stalo dnes ve městečku ?“\n„Slyšela jsem,“ odpověděla tiše; „Joze, bratr můj, přišed ke mně, pravil, žes dnešního dne velmi se hádal s Reb Nochimem.“\n„On mne chce zničiti, jako praděd jeho zničil praděda mého.“\nV černých očích mladé Frejdy jevila se bázeň.\n„Herši!“ zvolala, „nehádej se s ním! on je velký a svatý! za ním budou všickni!“\n„Nu,“ odpověděl muž po krátkém pomlčení, usmívaje se; „jen se nelekej! Nastanou nyní jiné časy! Neučiní mi ničeho! A já nemohu mlčeti, ježto srdce mé hlasitě se ozývá, abych mluvil! Nemohu patřiti na to, ten člověk mluví, že to, co dobré, je zlé, a hloupý lid s nim souhlasí a křičí pak, co on, ač ničemu nerozumí. Nu! a odkud by mohl rozuměti? Zdali ho Todrové kdy učili rozeznávati zlé od dobrého, a to, co bylo, odděliti od toho, co bude?\nMálo pomlčev, Herš opět promluvil takto:\n„Nezapomnělas ještě toho, co jsem ti vyprávěl o Michaeli Seniorovi?“\nŽena sepjala nábožně ruce.\n„Kterak bych mohla zapomenouti?“ zvolala. „Vyprávěls mi o něm tak pěkné historie!“\n„Byl to muž velký, velmi velký! Todrové ho zničili. Kdyby ho nebyli zničili, byl by velké skutky vykonal ve prospěch židův. Ale buďsi. Zeptám se ho, kterak chtěl činiti; on mne tomu naučí — a já učiním!“\n„A kterak se ho zeptáš?“ zašeptala bázlivě, „ježto již dávno nežije?“\nTajemný úsměv přeletěl po malých rtech kupcových.\n„Vím dobře, kterak! časem pán bůh dává, že i ti, kteří dávno nežijí, mohou mluviti a poučovati pravnuky své.“\n„Frejdo!“ začal po chvíli, „víš-li pak, co učinil Michael Senior, cítě, že Todrové ho zničí, a že umře dříve, než nastanou jiné časy?“\n„Nu! co učinil?“\n„Zamknul se v jizbě sám a sám, a dlouho tam seděl, ničeho nepožívaje, ničeho nepije, ani neodpočívaje, a — neustále psal. A co psal? Toho ještě nikdo se nedověděl, neboť on svůj spis uschoval kdesi velmi hluboko, a kdy mu bylo zle a on cítil, že bude po něm, řekl synům svým: Napsal jsem vše, co jsem věděl, cítil a chtěl vykonati; ale uschoval jsem spis svůj před vámi, neboť nyní přišel takový čas, že listy mi se nehodí k ničemu. Todrové panují a budou dlouho panovati, a učiní tak, že ani vám, ani vašim dětem a vnukům nezachce se spisu mého, — a kdyby jej i uzřeli, roztrhali by jej a dali větrům ku zničení, ano řekli by, že Michael Senior byl kofrim, a prokleli by ho, jako byli prokleli druhého Mojžíše. Ale přijde opět čas, kdy prapravnuk můj velmi zatouží po mém písmě, aby u něho se zeptal, co mysliti a činiti třeba, aby vyprostil židy z nevole Todrův a přivedl je k slunci, na němž jiní národové se ohřívají. Prapravnuk můj, jemuž se toho zachce, nalezne písmo mé, a vy všichni mluvte jen v hodině smrti své k nejstarším synům svým, že těch listin stává, a že v nich velmi moudré věci jsou psány. Tak budiž z pokolení na pokolení. Tak vám rozkazuji. Pamatujte, že máte býti poslušni toho, jehož duše si zasloužila, aby byla nesmrtelna.“\nHerš domluvil. Frejda seděla nepohnutě, zrakem plným zvědavosti patříc v tvář mužovu.\n„Ty to písmo budeš hledati?“ tázala se tiše.\n„Budu je hledati,“ opakoval muž, „a naleznu je, neboť jsem ten prapravnuk, o němž, umíraje, mluvil Michael Senior. Naleznu to písmo. Ty, Frejdo, pomoz mi hledati.“\nŽenština povstala; obličej její zářil radostí.\n„Tys dobrý, Herši!“ zvolala z hloubi prsou, „tys dobrý, že mne, ženštinu, obeznamuješ se záležitostmi tak vážnými, s myšlenkami tak velkými!“\n„A proč bych tě s nimi neměl obeznámiti? Či v domě mém špatně hospodaříš aneb děti mé špatně vychováváš? Ty konáš všecko dobře, Frejdo, a duše tvá je tak krásná jako tvé oči!“\nBledá tvář mladé židovky pokryla se nachem. Frejda sklopila oči, ale koralové její rty šeptaly nedoslyšné jakési výrazy - lásky aneb díkučinění.\n„Kde budeme hledati to písmo?“ tázal se v zamyšlení.\n„Kde?“ opakovala žena.\n„Frejdo,“ pravil muž, „Michael Senior nemohl schovati písmo své v zemi, věda že by je tu červi zničili, anebo by listy v prach se obrátily. Či to písmo je v zemi?“\n„Nikoli,“ odvece ženština, „v zemi není.“\n„Ani ve zdi je nemohl schovati, věda, že zdi brzy prachniví, a vnuci že je sboří, aby postavili nové. Stavěl jsem sám ty nové zdi a hledal velmi bedlivě ve starých, ale písma v nich nebylo.“\n„Nebylo!“ ozvala se Frejda smutně.\n„Ani ve střeše nemohl je schovati, věda, že střecha shnije, a že ji vnuci sboří, aby postavili novou. Když jsem se narodil, byla na našem starém domě snad desátá střecha, ale zdá se mi, že toho písma v žádné střeše nebylo.“\n„Nebylo!“ přisvědčila ženština.\n„Kde tedy může býti?“\nOba se zamyslili. Po dlouhé chvíli Frejda náhle zvolala:\n„Herši! již vím! písmo je tam!“\nMuž pozdvihl hlavu. Ženština ukazovala prstem na velkou zasklenou skříň, stojící v rohu světnice a naplněnou shora až dolů velkými knihami v šedé vazbě zaprášené.\n„Tam?“ tázal se Herš hlasem táhlým.\n„Tam,“ rozhodně opakovala ženština. „Neříkals mi, že to jsou knihy Michaela Seniora, a že je tu všickni Ezofoviči chovali na památku, ale že jich nikdy nikdo nečetl, ježto Todrové nedovolují čísti knihy takové?“\nHerš pohladil dlaní čelo, a žena mluvila dále:\n„Michael Senior byl moudrý člověk; budoucnost byla zjevna před očima. jeho. Věděl, že nikdo dlouho nebude čísti knihy tyto, a že jen ten, kdo zatouží po čtení jich, bude tím jeho pravnukem, jenž dočeká se jiných časův a nalezne Písmo jeho!“\n„Frejdo! Frejdo!“ zvolal Herš, „tys moudrá žena!“ Ženština skromné sklopila černé oči své pod sněhobílým závojem.\n„Herši! podívám se k našim dětem a zakolébám nejmladší, jež zaplakalo. Rozdám práci naši čeledi a rozkáži, aby shasli oheň; pak sem půjdu a budu ti pomáhati v práci.“\n„Přijď!“ pravil Herš, a kdy žena odešla do jizby, v nižto štěbetaly děti s čeledí, pohlížel za ní mluvě polohlasitě:\n„Moudrá žena je dražší nežli zlato a perly. Při ní srdce mužovo je spokojeno.“\nFrejda se za chvíli vrátila, a zastrčivši závory u dveří, tázala se muže zticha:\n„A kde je klíč?“\nHerš nalezl klíč od skříně pradědovy, otevřel ji, a oba počali vybírati z příhrad knihy veliké. Kladli je na. zemi, přisedali k nim, a s neobyčejnou bedlivostí obraceli jednotlivé listy velkým stářím sežloutlé. Množství prachu zdvihalo se z haldy papírův, jichž po věky žádná ruka nebyla se dotkla, usedalo na sněhobílém závoji Frejdině a nasypalo šedou vrstvu na ryšavé vlasy Heršovy. Oni však pracovali neúnavně a s takovým vážným výrazem v tvářích, že se mohlo zdáti, jako by rozkopávali hrob pradědův, aby v něm vyhledali velké myšlenky tohoto muže, zároveň s ním pohřbené.\nDen se již chýlil ku konci, kdy posléze z prsou Heršových vyrval se výkřik podobný tomu, jímž lidé vítají štěstí a vítězství! Frejda neřekla ničeho; leč povstavši, pozdvihla sepjatých rukou vysoko nad hlavu pohybem díkučinným.\nPotom Herš dlouho a vroucně se modlil u okna, skrze něž bylo viděti první hvězdy večerní na nebi vycházející. Po celou noc pak v okně tom světlo neshaslo, a Herš, maje hlavu oběma rukama podepřenou, četl jakési žluté, velké archy, na stole před ním rozložené. Za svítání, ledva že východní nebe počalo planouti růžovými barvami, vyšed před prah domu svého, oděn jsa pláštěm pocestním a velkou svou bobří čapkou, vsedl do vozu vystlaného slamou a odjel. Při odjezdu byl tak zamyšlen, že se nerozloučil ani s dětmi svými, ani s domácím lidem tlačícím se v síni domu, nýbrž pokynul jen hlavou Frejdě, jež stojíc na pavlači, zahalena v bílý závoj, zbarvený ranním červánkem, černýma očima, plnýma smutku a zároveň hrdosti pohlížela dlouho za mužem odjíždějícím.\nKam odjel Herš? Za hory, za lesy, za řeky… do daleké krajiny, kde uprostřed bařinatých rovin a černých borů Pinštiny bydlil výmlumý ochránce rovnoprávnosti a civilisace polských židův a poslanec na sněmu, jménem Butrymovič. Byltě šlechtic, karmazin a — myslitel. Viděl jasně a daleko; nebyly jemu, jako jiným, tajny svazky, činitelé a nutnosti dějové.\nHerš Ezofovič rozmlouvá s Butrymovičem.[red 2]\nHerš, uveden byv do šlechtického dvora a stanuv před vážným obličejem moudrého poslance, hluboko se poklonil, načež promluvil takto:\n„Jsem Herš Josefovič, kupec ze Šibova, prapravnuk Michaela Ezofoviče, jenž byl starším nade všemi židy a dle rozkazu samého krále nazýval se Seniorem. Přijel jsem z daleka. A proč jsem přijel? Abych uzřel velkého poslance a promluvil s velkým spisovatelem, z jehožto slov udeřil mi do očí a tváře blesk tak jasný jako paprsky sluneční. Blesk ten jest velmi velký, ale mne neoslepil; neboť jako rostlinka zemská ovinuje se kolem větví vysokého dubu, tak chci aby duch můj vinul se kolem velkého ducha tvého, a oba aby se povznesly nad lidmi jako duha, po níž nebude na světě již ani sporu ani temnoty!“\nA kdy poslanec na tato slova odpověděl upřímně a povzbudivě, Herš pokračoval takto:\n„Pravil jste, jasný pane, že je třeba spůsobiti věčnou shodu mezi oběma národy, na společné zemi spolu bojují?…“\n„Tak jsem pravil,“ přisvědčil poslanec.\n„Rovněž jste řekl, jasný pane, že žid ve všem rovnoprávný s křesťanem, nikdy nebude škodlivým?“\n„Tak jsem pravil.“\n„Kromě toho jste řekl, jasný pane, že považujete židy za občany polské, že tedy třeba, aby posýlali děti do škol světských a měli právo kupovati pozemky, a že by mezi nimi měly býti zrušeny různé věci, jež nejsou ani dobré aniž rozumné?“\n„I tak jsem pravil,“ přisvědčil poslanec.\nV tom okamžiku žid vysoké štíhlé postavy, s hrdým čelem a rozumným vzezřením, rychle se nachýlil, a než poslanec mohl se obezříti a ubrániti, přitiskl rty na ruku jeho.\n„Jsem tu příchozí,“ pravil zticha, „host v té krajině, mladší bratr…“\nVzpřímil se pak, a sáhnuv do kapsy atlasového oděvu, vyňal z ní svazek zažloutlého papíru.\n„Hle, co jsem vám přivezl, pane,“ pravil; „věc mně dražší, nežli všecko zlato, perly a diamanty…“\n„Co je to?“ tázal se poslanec.\nHerš odpověděl vážně: „Závěť mého předka, Michaela Ezofoviče, Seniora.“\nOba probděli celou noc, čtouce při světle svic voskových. Přečetše, počali pak spolu rozmlouvati. Hovořili zticha, s planoucími tvářemi, majíce hlavy blízko k sobě nachýleny. Konečně již za světla denního oba současně vstavše, podali si ruce a spojili je silným stisknutím.\nO čem čtli celou noc, o čem mluvili, co uradili, jaké city zápalu a naděje sloučily jejich ruce stisknutím svazku? Nikdo se toho nikdy nedověděl. Zapadlo to v onu temnou noc tajností dějinných, v nížto mnoho slunečných tužeb a myšlenek skrylo se před námi. Odpory je tam zapudily. Skryly se tam, leč nezhynuly. Nejednou se tážeme: odkud ty blesky tužeb a myšlenek, jichž nikdo dříve neznal? A nevíme, že zřídlem jich bývají často chvíle, jichžto žádný kronikář na žádných listech nezaznamenal…\nZ rána přijel před pavláčku šlechtického dvora kočár, do něhož bylo šest koní zapřaženo. Usedl v něm šlechtic se svým hostem, a oba se vydali na dalekou cestu do sídelního města.\nZa několik měsíců vrátil se Herš z Varšavy do Šibova. Ihned byl činným v městečku a okolí, živě a horlivě mluvil, vyprávěl, vykládal, přesvědčoval, vynasnažil se, aby získal přívrženců připravujícím se změnám ve všech poměrech životních lidu židovského. Potom odjel, vrátil se a opět odjel… To trvalo několik let.\nKonečně Herš velmi změněn vrátil se z jedné cesty, z poslední; zrak jeho byl mutný, čelo pokryto vráskami zármutku. Vešed do domu svého, ztěžka usedl na lavici, a podepřev hlavu rukou, vzdychal hlasitě.\nFrejda stála před ním smutna, znepokojena, leč ticha a trpěliva. Nesměla se tázati. Očekávala, že muž na ni pohlédne a sdělí s ní příčinu svého zármutku. Konečně pozdvihl k ní zrak mutný a smutný, řka:\n„Vše je ztraceno!“\n„Proč ztraceno?“ zašeptala Frejda.\nHerš pohnul rukou, jako by představil pád těžké věci.\n„Rozpadá-li se budova na kusy,“ pravil, „trámy padají na hlavy těm, kdož v ní bydlí, a prach zasypává oči…“\n„Ovšem,“ přisvědčila žena.\n„Jedna velká budova se rozpadla… trámy spadly na všecky velké úlohy a velké práce naše, a prach zasypal je… na dlouho!“\nPotom povstav, pohleděl na Frejdu očima, v nichžto leskly se velké slzy, a dodal:\n„Musíme schovati závěť Seniorovu, neboť ona opět k ničemu se nehodí… Pojď, Frejdo, schováme ji velmi hluboko… snad ji nějaký náš pravnuk bude hledati a nalezne ji…“\nOd toho dne Herš patrně stárnul. Oči jeho hasly, záda se shrbila. Často sedal kolik hodin na lavici, nachyluje se celou postavou z boku na bok, hlasitě vzdychaje a zticha opakuje:\n„Assibe! assibe! assibe! dajge!“\nKolem smutného toho člověka tiše a starostlivě obcházela štíhlá postava ženina v květované sukni a v bílém závoji. Černé její oči často se naplnily slzami, a krok její byl tak opatrný a lehký, že ani perly, zdobily její šíji, nepřerušily nikdy jeho zádumy zněním nejjemnějším. Někdy Frejda pohlížela na muže s podivením. Smutek jeho ji rmoutil, ale nerozuměla mu úplně. Nad čím asi bědoval? Bohatství mu neubylo, děti rostly zdrávy, vše bylo jako dříve, jako před onou velkou hádkou s Rob Nochimem a před nálezem těch starých, žlutých papírů! Nerozuměla dobře ženština milující a rozumná, leč mající celý svět svůj mezi čtyrmi zděmi domu svého, že duch jejího muže byv unešen v kruh velkých ideí, liboval si v tom světě ohnivém, a nyní z něho jsa vyhnán silou osudných událostí, nemohl se vyléčiti ze žalu a tesknoty po něm. Nevěděla, že jest na světě žal a tesknota, jež netýká se ani rodičův, ani dětí, ani ženy, ni majetku, ni domu vlastního, a že duch lidský, jenž poznal takový žal a tesknotu takovou, vyléčí se nejnesnázeji…\nV černé lepenici Reb Nochima rozléhaly se zatím střídavě výkřiky radosti.\n„Freude! Freude! Freude!“ volal k lidu starý rabín, dověděv se, že všecko je ztraceno, že tedy ti, již měli rozkazovati židům, aby holili brady a nosili krátký oděv, mluvili jazykem zemským a učili se ve školách zemských, oddali se rolnictví a v dětinném věku k manželství se nezamlouvali — již nemají práva rozkazovati.\n„Freude! Freude! Freude! zachráněny jsou brady a dlouhé chalaty! zachráněny jsou židovské obce, klatby, košery! svaté knihy Mišny, Gemary a Zohar ochráněny jsou před setkáním se s naukou edomskou Ochráněny jsou ruce vyvoleného lidu před tažením pluhu! ochráněn tedy lid israelský před záhubou!“\nTak se radoval Todros, vyzývaje k radosti své stádo, věřící v moudrost a svatost jeho. Jásal, ale chtěl jásati ještě více. Zničiti Ezofoviče značilo by: zničiti proud valící se v budoucnost a bojující s tím, jenž se snažil proměniti lid ve zkamenělost minulosti. Kdo ví, co se někdy může státi? Zda z proklatého toho rodu nepovstane někdy člověk dosti mocný, aby zničil celou dlouhověkou práci Todrův? Neboť kdyby události se byly obrátily na opak, již Herš se svými mocnými přátely, Edomity, zajisté by tak učinil!\nNa Herše Ezofoviče, jako druhdy na předka jeho Michaela, sesypaly se pak se všech stran žaloby, nesnáze a protivenství druhu všelikého. V modlitebnici hlasitě naň pokřikováno, že neostříhá soboty, přátelí se s gojimy, jídá s nimi, požívá masa nečistého; že v obchodních rozepřích uniká soudům židovským a obrací se k zemským; že neposlouchá řádů představenstva obce židovské, ano nejednou i hlasitě je haní; že si neváží ctihodných osob israelských a Reb Nochimovi náležité cti nevzdává…\nHerš se bránil hrdě, odmítaje některé výčitky jemu učiněné, k jiným se sice přiznávaje, leč omlouvaje je pohnutkami, jež však ani lid ani starší obce nechtěli za slušné uznati.\nTrvalo tak dosti dlouho, až posléz vše ukončeno. Umlkla obvinění, znikly pletichy, neboť umlknul též a znikl moralně ten, kdo byl jich předmětem. Předčasné sestárlý, rozhořčený, jalovým bojem unavený Herš omezil se těsně kruhem soukromého života, zabýval se opět obchodem a různými záležitostmi, jež se mu však již tak nedařily jako jiným, neboť netěšil se již sympathii a pomoci svých spolubratří jako jiní. Nikdo nevěděl, co cítil, o čem přemýšlel v posledních letech žití svého, neboť on sám nikomu se tím nesvěřil. Až před smrtí svou rozmlouval dlouho s Frejdou. Děti jeho byly ještě příliš malé, aby jim byl mohl svěřiti tajemství zklamaných svých naději, zmařených snah a bolův utlumených. Odkázal jim je ústy své ženy. Ale zda Frejda pochopila a pamatovala si slova umírajícího muže? Zda chtěla a uměla je opakovati potomkům jeho? — nevíme. Jen tolik je jisto, že pouze ona znala místo, kde byla schována závěť Seniorova, ono odvěké písmo, jež mělo býti dědictvím nejen Ezofovičů, nýbrž celého národa židovského, neznámým a zanedbaným dědictvím, v němžto však — kdo ví? — snad byly obsaženy poklady stokráte větší těch, jež naplňovaly sýpky a skříně bohaté rodiny kupecké.\nPoslední touhy a myšlenky Seniorovy dřímaly tedy kdesi v úkrytu, očekávajíce smělé a vědy chtivé ruky některého pravnuka, kteráž by je chtěla zbuditi a na jevo vynésti. Zatím v městečku po smrti Heršově nepozůstal již ani jeden duch, jenž by toužil po světle, ani jedno srdce, jež by bilo čemusi jinému více nežli vlastní ženě, vlastním dětem a přede vším — vlastnímu majetku.\nBylo tam hlučno ze snah a starostí, jichžto jediným cílem byl peněžný zisk, temno z mystické bázně a kvašení, těžko a dušno z nesmířitelné, malicherné, bezdušné pravověrnosti.\nSouvěrci celé země považovali obyvatelstvo šibovské za mocné materielně i moralně, za moudré, přes příliš pravověrné, skoro svaté…\nNad celou tu hlubokou, zapadlou dolinu společenskou snesl se mrak, skládající se z nejtemnějších živlův, jakých stává v člověčenstvu, a ježto jsou: úcta k písmenům, z nichžto duch se vymknul, přísná kazuistika, hrubá nevědomosť, podezřelivé a nenávistné bránění se proti všemu, co plynulo ze světů širých, slunečných, ale — „cizích.“\n↑ Dvojí vydání Talmudu, babylonské a jerusalemské, neshoduje se úplně.\n↑ Maimonides, vlastně Moses Ben-Maimon Ben-Josef, učenec židovský, nar. 1135 v Kordově. Pozn. překl.\n↑ Pláště. Pozn. překl.\n↑ Chazarník = člověk, jenž jídá vepřovinu. Pozn. překl.\n↑ Doktrina Mojžíše Maimonida o nesmrtelnosti duše lidské: každý člověk musil vzděláním ducha svého a morální dokonalostí dosíci nesmrtelnosti, a trestem za zlé skutky jeho měla býti — nicota.\n↑ Pinština, střední část litevského Polesí na hranicích nynější gubernie volyňské a minské. Pozn. překl.\n↑ Míval právo nositi červené boty a spodky vyšívané červeným hedbávím. Šlechta tohoto vyššího stupně mívala také znaky s červenými poli. Pozn. překl.\n↑ Křesťanskou. Pozn. překl.\n↑ Křesťany. Pozn. překl.\n↑ Ilustrace připojena z polského originálu; v českém vydání je tato ilustrace zařazena na začátku knihy a bez popisku.\n↑ Ilustrace připojena podle polského originálu; v českém vydání tato ilustrace chybí.\nCitováno z „https://cs.wikisource.org/w/index.php?title=Meir_Ezofovič/Úvod&oldid=130861“\nStránka byla naposledy editována 1. 8. 2016 v 12:41.


Výborné tipy O vedení, které budete chtít, aby čtení – JobDescriptionSample\nDomov / Tips / Výborné tipy O vedení, které budete chtít, aby čtení\nVýborné tipy O vedení, které budete chtít, aby čtení\nsuperadmin duben 18, 2016 Tips Zanechat komentář 289 pohledy\nUž jste někdy nachází sami sebe v situaci, místo očekávané ostatní lidé vás být lídrem, ale jste schopni zobrazit produktivní vedoucí odborné? Je třeba věnovat zájem, pokud jste opravdu nikdy nechtěl být předány více než jednou. V následujícím článku se zobrazí, co to vyžaduje, aby pomoc zahrnuje vůdčí schopnosti vašeho osobního každodenního života.\nV koupit být skvělý vůdce, musíte být upřímný. Jako lídr, Měl by dělat pokus vést lidi ve výborném kurzu. Tví následovníci uvidí vaši upřímnost a ocení. Často se musí pokusit poctivost se svými lidmi, jak by mělo jejich vliv na poctivost jak správně.\nUpřímnost je životně nezbytné pro vůdce. Efektivní vedoucí jsou důvěryhodní. Při ovládání na svých schopností pro vedení, ujistěte se, že jste stále upřímný sám se sebou a ostatními lidmi. Muž nebo žena bude mít mnohem větší respekt pro vás, pokud přijdou na pocit, že může záviset na a věřit ve vás.\nVaše morálka provést zásadní postavení v stává vynikající vůdce. Být jistý, že bude pohodlné s rozhodnutích, která činíte. Pokud si myslíte, že stanovení vás rozrušit, držet se stranou od jít touto cestou. Ačkoli tam budou muži a ženy s jinou sadou morálky venku, musíš být pozitivní, že děláte správnou otázku.\nChcete-li být velmi dobrý podnik leader, budete muset v žádném případě snížit morálku jen soutěžit. Pokud vyhledejte nebudete schvalovat to, co vaše konkurence dělá, pak je to jen na vás, najít alternativní trasu, ale přesto byly konkurenceschopné. Existují techniky soutěžit bez snížení své požadavky. Máte-li přijít na nový způsob, jak zůstat ve hře, můžete být šťastnější.\nZaměřit se na váš tým je opravdu kritická jako vůdce. Dělat těžkou práci, aby si přečetli o tom, jak povzbudit a vytvořit inspiraci u jedinců vedete. Jako alternativa uvedení také cíl hodně na jednotlivé úkoly, inspirovat skupinu, aby mohl řádně provádět.\nUjistěte se, že máte cílů stanovených pro své podnikání jako úplný. Všichni lidé chtěli mít nějakou věc, kterou můžete střílet, a velký vůdce bude řídit své zaměstnance v tomto směru. Nemůžete prostě poskytovat proklamace a předpokládají, že vaše povolání je dokončena. Hold měsíce na měsíc objektivních setkání hovořit o pokroku každého.\nMusíte se dostat nějaký čas každý den prozkoumat a posoudit náladu a prostředí na pracovišti. Přinést některé ze svých podřízených, aby vám vědět, jak se opravdu cítí. Být otevřen doporučení, mluvit o změnách, které musí být vytvořeny a fungují na podporu vztahů.\nVedoucí představitelé poslouchat mnohem víc než jen mluvit. Být velký vůdce je především o jednání, co ostatní říkají. Poslechněte si lidí, kteří dělají práci za vás. Jedná se o jejich problémech s vámi. Zjistit, co každý pracovník říká o tom, co je položka podobně, jak lidé se ho zaměstnává. Ty by mohly být překvapeni, jak výrazně zjistit poslechem.\nVýkonné vedoucí pochopit jejich slabiny a své silné stránky. Pokud jste vychloubačný, budete se nezdaří. Vyplatit pozornost na místa, budete chtít, aby posílily.\nVelmi vlastnit až do své chyby. Žádná osoba je nejlepší. Vlastnit do svých chyb, jejich opravy a studovat z nich je vysoká kvalita velkého vůdce. To bude zobrazovat jim, že jste člověk, právě tak, jak jsou. I když připustil neúspěch nemohl dívat grand, Je skromný a slušný.\nKdyž se chyba odehrává, velký vůdce bude používat scénář jako největší pravděpodobností zjistit něco, namísto příležitost kritizovat. Diskutovat o obtížnost a jak se vypořádat s tím jim bude podporovat velkou.\nUdělej si jisti, jste vždy snaží zjistit novější vůdčí schopnosti. Získat nějaké lekce, nebo jít do dílny na typické základ pro pochopení nové znalosti o tom, jak správně vést. Tam jsou obvykle nové metody k pochopení a schopnosti, aby zvýšily. Udělej si jisti, udržovat sám up-to-date.\nPersonální předpokládat jejich vůdci efektivně mluvit. Poslech je nejdůležitější rys vůdce. Vyhněte se kartáčování off zaměstnanců nebo předstírat, že nebudete slyšet, co mají na srdci. Pokud někdo stěžuje, věnovat pozornost tomu, co říkají.\nZkontrolujte, zda vaše ego za dveřmi, a nikdy zachovat si odstup od posádky. Nikdy dát své vlastní nad skupinou, i když jsou hlavní skupina lidí. Nesnažte se plnění všechno vaše vlastní. Na konci, Vaše posádka je to, co vede k volání nebo zlomí vás, tak být jisti, absolutně každý cítí důležitá.\nDobrý vedení je rozhodující pro dosažení firmy. Nicméně, Nebudete-li poznat pravidla vedení, nemusíte mít pocit, byste mohl být skutečný leader. Doufáme, že dilema lze vyřešit tento post.\nPředchozí Důkazy technik Náplň práce Sample\ndalší Site Inspector Job Popis Vzorová


Jotul F 400 ECO SE IVE - slonová kost smalt bez příček | Krbova kamna COM\nJotul F 400 ECO SE IVE - slonová kost smalt bez příček\nNaše cena: 67 990 Kč včetně DPH\nJotul F 400 ECO SE BP- černý lak, dvířka bez ozdobných příčekSkladem na prodejně 58 990,-\nJOTUL F 400 ECO BP - černý lakSkladem na prodejně 58 990,-\nJotul F 400 ECO SE IVE - slonová kost smalt bez příčekNa dotaz 67 990,-\nVýrobce: Jotul, Kód výrobku: 30023209\nILUSTRAČNÍ FOTO. Aktuálně se vyrábí pouze provedení bez ozdobné mřížky ve dvířkách.\nLitinová kamna Jotul F 400 ECO SE IVE – slonová kost smalt mají jmenovitý výkon 6.9 kW, regulovatelný v rozmezí 3.9 – 10.5 kW a jsou schopna vytopit prostor o objemu až 240 m3. Účinnost 84 %. Vývod kouřovodu může být zvolen zadní nebo horní. Průměr kouřovodu je 150mm. Kamna Jotul F 400 ECO SE jsou vybavena velkým popelníkem se samostatnými dvířky, díky nimž je vybírání popela hračka. Jiskry a uhlíky z topeniště zachytí praktický límec.\nO Jotul F 400 ECO SE IVE - slonová kost smalt bez příček zjistíme vše. Zeptejte se nás a rádi odpovíme! Jméno a příjmení: *\nNa dotaz "Jotul F 400 ECO SE IVE - slonová kost smalt bez příček" jsme nenašli záznam v našem diskuzním fóru.


Revírní bratrská pokladna, zdravotní pojišťovna, a společnost Pfizer uzavřely dohodu o podpoře očkování proti pneumokokovým infekcím pro dospělé nad 50 let | MojeZdraví.org – vše o zdraví\nRevírní bratrská pokladna, zdravotní pojišťovna, a společnost Pfizer uzavřely dohodu o podpoře očkování proti pneumokokovým infekcím pro dospělé nad 50 let\nRevírní bratrská pokladna, jako první zdravotní pojišťovna v České republice, podpořila očkování proti pneumokokovým infekcím pro osoby starší 50 let. Nabízí příspěvek 1 000 Kč na vakcínu, která pomáhá chránit před vážnou pneumokokovou nákazou. Klienti Revírní bratrské pokladny mohou příspěvek na úhradu vakcíny Prevenar 13 využít do konce roku 2013.\nJako první z českých pojišťoven zavedla podporu očkování proti pneumokokovým onemocněním pro své pojištěnce od 50 let Revírní bratrská pokladna, zdravotní pojišťovna. „Tímto krokem chceme umožnit dospělé populaci chránit se před závažnou pneumokokovou infekcí. Pneumokok může způsobit komplikované zápaly plic či záněty mozkových blan, které jsou pro seniory velmi nebezpečné až fatální. Proto by zejména starší populace neměla na ochranu v podobě vakcinace zapomínat. Jsme hrdí na to, že díky našemu preventivnímu očkovacímu programu se mohou naši pojištěnci chránit a užívat si podzimu života ve zdraví,“ dodal Ing. Lubomír Káňa, ředitel Revírní bratrské pokladny, zdravotní pojišťovny.\nSpolečnost Pfizer, která konjugovanou vakcínu Prevenar 13 uvedla na český trh, je jedním z hlavních iniciátorů podpory proočkovanosti starších osob. „V posledních letech byl potvrzen vliv plošné vakcinace proti pneumokokům u malých dětí. Nyní je čas zaměřit se také na dospělé nad 50 let a seniory, kteří jsou druhou nejčastěji ohroženou skupinou. Podpora očkování Revírní bratrskou pokladnou je důležitou zprávou zejména pro ohrožené skupiny populace, kam osoby nad 50 let rozhodně patří.“ uvedl John Raney, generální ředitel společnosti Pfizer Česká republika, výrobce vakcíny.\nVakcína Prevenar 13 je určena osobám nad 50 let věku, zvláště pak těm, kteří jsou chronicky nemocní a tudíž oslabení a k invazivní pneumokokové nákaze náchylnější. Výhodou je, že dospělí se očkují pouze jednou dávkou. Zvýšenou pozornost prevenci proti pneumokokovým onemocněním by pak měli věnovat silní kuřáci.\nV loňském roce bylo v České republice hlášeno 335 případů invazivní pneumokokové infekce, 61 osob na toto onemocnění zemřelo. Do rizikové skupiny patří kromě nejmenších dětí do 5 let také dospělí a starší lidé nad 40 let. V této věkové kategorii bylo loni evidováno 257 případů, z toho 57 úmrtí. Nejvíce nákaz bylo přitom hlášeno u osob starších 65 let.\nPrevenar 13 – Důležité bezpečnostní informace\nSchválení vakcíny PREVENAR 13 bylo založeno na základě imunitních odpovědí u dospělých ve věku 50 let a starších. Data o snížení nemocnosti či mortality na pneumokoková onemocnění u dospělých nejsou v tuto chvíli dostupná. Nejčastěji hlášené nežádoucí účinky (≥20%) v klinických studiích byly zarudnutí, otok, citlivost, zatuhnutí a bolestivost v místě vpichu, omezení pohyblivosti ramene, snížená chuť k jídlu, bolest hlavy, průjem, zimnice, únava, vyrážka, zhoršení nebo nové bolesti kloubů či svalů. Přecitlivělost na jakoukoliv složku přípravku Prevenar 13 či vakcínu obsahující difterický toxoid představuje kontraindikaci jeho užití. Prevenar 13 neposkytuje 100% ochranu proti sérotypům pneumokoka, které vakcína obsahuje a nechrání před sérotypy neobsaženými ve vakcíně.\nPrevenar 13 je registrovaný léčivý přípravek, jehož výdej je vázán na lékařský předpis. Přečtěte si, prosím, pečlivě příbalovou informaci. O možnostech očkování se poraďte se svým lékařem.\nSpolečnost Pfizer, spol. s r.o. byla v České republice založena v roce 1993. Je členem celosvětového biofarmaceutického koncernu Pfizer. Od svého založení úspěšně působí na trhu farmaceutických výrobků v České republice. Zabývá se prodejem humánních léčiv. Společnost Pfizer, spol. s r.o. se také podílí na klinickém hodnocení nových léků.\nPfizer splňuje nejvyšší standardy klinického hodnocení Sdružení pro akreditaci programů ochrany při klinických hodnoceních (AAHRPP) udělilo společnosti Pfizer jako první firmě z biofarmaceutického průmyslu akreditaci potvrzující její úsilí v oblasti ochrany práv a bezpečnosti pacientů v […]\nPAŘÍŽSKÁ CHARTA PROTI RAKOVINĚ Dne 4. února 2000 byla podepsána na Světovém summitu proti rakovině na počátku nového milénia s cílem zainteresovat vládní i nevládní organizace k úsilí za snížení výskytu tohoto onemocnění, podporu práv pacientů, podporu výzkumu a […]\nSbírka pro Davida Zdraví je nejdůležitější lidská hodnota. Ve vteřině se ale může vše změnit. Nadaný člověk jménem David Novotný, jehož příběh si můžete přečíst, neměl to štěstí.. David Novotný se narodil 17. 1. 1992 v Třebíči. Už od malička vynikal […]\nZměna zdravotní pojišťovny? Nejvyšší čas! Chcete změnit zdravotní pojišťovnu? Pak máte čas do 30. června. Podle čeho se lidé při změně zdravotní pojišťovny řídí? Jak si vybrat tu pravou? Především podle služeb, které pojišťovny nabízí. Jak na změnu Pokud tedy chcete být […]\n« Systémové amyloidózy a jejich léčba\nMakrobiotická kuchařka »


Ve Francii odstartoval boj o parlament. Volby jsou pro prezidenta Macrona klíčové - Novinky.cz\nNovinky.czZahraničníEvropaVe Francii odstartoval boj o parlament. Volby jsou pro prezidenta Macrona klíčové\nPrezident Emmanuel Macron a jeho manželka Brigitte Trogneuxová Foto: Philippe Wojazer, Reuters\nVe Francii odstartoval boj o parlament. Volby jsou pro prezidenta Macrona klíčové\n11. 6. 2017, 6:54 • Aktualizováno 11. 6. 2017, 9:35\nÚderem osmé hodiny odstartovalo ve Francii první kolo parlamentních voleb. Všeobecně se očekává vítězství centristického hnutí Republika v pohybu (REM) prezidenta Emmanuela Macrona, který by tak získal dostatečnou podporu pro svou politiku. Volební místnosti budou ve velkých městech otevřeny až do 20:00 SELČ.\nSamotní Francouzi považují parlamentní volby za jakési třetí kolo prezidentských voleb, které se konají o několik týdnů dříve. Devětatřicetiletý Macron 7. května ve druhém kole volby hlavy státu výrazně porazil krajně pravicovou kandidátku Marine Le Penovou.\nDrtivá většina pro koalici?\nNyní má populární hlava státu šanci svou pozici ještě upevnit, protože její nedávno založené hnutí má rázem šanci stát se nejsilnější politickou silou ve Francii.\nNapovídaly tomu alespoň předvolební průzkumy, které naposledy ukazovaly, že by centristické hnutí společně se svými spojenci mělo vyhrát první hlasování se zhruba 30 procenty hlasů. V rozhodujícím druhém kole by pak měla tato koalice obdržet v 577místném parlamentu drtivou většinu asi 400 křesel.\nOčekává se, že parlamentní volby potvrdí ústup tradičních stran. Republikáni se spojenci by mohli skončit v prvním kole druzí s více než 20 procenty hlasů, Le Penové Národní fronta (FN) třetí se zhruba 17 či 18 procenty, krajně levicová Nepodrobená Francie čtvrtá s asi 12 až 13 procenty hlasů. Preference socialistů se naposledy pohybovaly do osmi procent.\nMarine Le Penová během předvolební kampaně\nPodporu Macron potřebuje\nMacron podporu zákonodárců nezbytně potřebuje, aby mohl prosadit své ambiciózní klíčové ekonomické reformy, které nebudou vždy populární.\nDo rozhodujícího druhého kola, které se uskuteční za týden, postupují nejméně dva nejúspěšnější kandidáti z každého z 577 volebních obvodů. V druhém kole mohou soupeřit tři i více kandidátů, pokud splní podmínku překročení 12,5 procenta získaných hlasů.


Recyklované komentáře | Tribun\nCategory: Recyklované komentáře\t3.5.2016\nCo se práce týče…\tK mému včerejšímu textu Svátek práce beze práce přičinil Morybundus vynikající komentář, který jsem s jeho svolením vytáhl do samostatného postu, natolik mi přijde zásadní; jako obvykle, když se jedná o cizí text, tak bez komentářů:\nRubriky: Recyklované komentáře\tTagged with práce\nJeště pár slov k důchodové reformě\tVýběr několika vlastních postřehů a myšlenek zpod reedice upoutávky Slovenská penzijní lekce na Outsider Media na téma (částečná) privatizace důchodového systému.\nRubriky: Recyklované komentáře\t11.12.2008\nSvoboda podle pravice. Svoboda podle levice.\tSvoboda podle pravice je svoboda k něčemu, zatímco svoboda podle levice je svoboda od něčeho. Svoboda podle pravice je svoboda k prosazování sebe sama, svoboda k získávání, svoboda k využívání, svoboda k zastrašování, svoboda k agresi, svoboda k dominanci, svoboda ovládat; je to heroizace individua. Svoboda podle levice je svoboda od útisku, svoboda od využívání, svoboda od prodávání se a prostituování, svoboda od strachu, svoboda od agrese, svoboda od dominování, svoboda nebýt obětí, svoboda nebýt ovládán; je to svoboda od zvůle individua, které se vyvázalo ze všech etických a sociálních pout.\nRubriky: Recyklované komentáře\tHledat


Apartments Ziher - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Zagreb\nZagreb a zdejší nabídka všech 1 398 ubytování.\nIvanicgradska 11, Martinovka, Zagreb, Chorvatsko, 10000 - Zobrazit na mapě\n"This is a well-equipped apartment, it has everything you nee..."\nApartments Ziher – podrobnější informace\nVýhodně umístěný ve městě Zagreb,je hotel Apartments Ziher skvělou základnou pro prohlídku tohoto živého města. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nApartments Ziher rovněž nabízí mnoho vybavení k obohacení vašeho pobytu ve městě Zagreb. Nejlepší zařízení hotelu obsahují Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, přeprava do hotelu / na letiště, salon.\nAtmosféra hotelu Apartments Ziher je cítit v každém pokoji. klimatizace, topení, balkon/terasa, LCD televize / plazmová obrazovka, satelit / kabelová TV jsou pouze částí vybavení, které můžete mít k dispozici. Hotelové zařízení jako solárium jsou ideálními místy k relaxaci a uvolnění po náročném dni. Objevte poutavou kombinaci profesionálních služeb a široké škály vybavení v Apartments Ziher.\nVšichni cestovatelé (68) Páry (34) Jednotlivci (12) Rodiny s malými dětmi (14) Rodiny se staršími dětmi (5) Skupiny (4)


Úkolem internetových prezentací je jak známo přenášení toho, co chtějí jejich majitelé sdělit světu, publiku. Co nejpočetnějšímu publiku, jež by mělo na to zde zveřejněné adekvátně zareagovat.\nMělo by tomu tak být, ovšem až příliš často se tak neděje. Nejednou dochází k tomu, že na existující stránku jednoduše stále nikdo ne a nezavítává. Tato je kdesi ve virtuálním světě podobna kůlu v plotě, ztracena v záplavě všeho možného, čemu se nedostává ničí přízně. Což pochopitelně není ideální stav věcí. S tím je nutno něco udělat.\nJenže opravdu efektivní ‚něco‘ s tím nadělá jedině ten, kdo ví, jak na to, tedy specialisté https://www.ppcprofits.cz/seo-specialista. Pouze tito totiž dokážou spolehlivě zvýšit prestiž jim svěřeného webu v ‚očích‘ internetových vyhledávačů Google a Seznam, což je v dnešní době ten jediný efektivní způsob, jak to či ono poselství skutečně dostat až k těm, jimž je určeno.\nJsou to totiž internetové vyhledávače, co rozhoduje o tom, které internetové stránce se dostane pozornosti a které nikoliv. Protože je internet zavalen takovým množstvím různých materiálů, že se v nich dá vyznat snad už jedině tak, že se zadá hledané slovo do vyhledávače a tento provede náležitou selekci.\nJenže ani když někdo používá vyhledávač, není jisté, že se právě na tu kterou stránku dostane. Protože vyhledávače jsou efektivní, najdou nemálo různých odkazů, jež představí hledajícím lidem, a nikdo neotevře vše, co je mu tu nabídnuto. Na tolik materiálů nemá nikdo dost času a sil a ani chuti. Proč navštěvovat tisíce či miliony webů, dá-li se přece potřebné zjistit už z několika prvních odkazů, že?\nA úlohou zmíněných specialistů je dostat jim svěřený web právě na to nejideálnější místo ve vyhledávačích. Tam, kde si ho každý všimne. Čímž je sledovanost a funkčnost webu zajištěna.\nCož nikdo jiný než specialisté pořádně udělat nedokáže. A proto byste neměli otálet a měli byste na jejich pomoc vsadit i vy. Pokud vám na váš web nikdo nechodí.


Budoucí rybáři slaví úspěch - Jindřichohradecký deník\nBudoucí rybáři slaví úspěch\nTřeboň - Střední škola rybářská a vodohospodářská Jakuba Krčína v Třeboni se v uplynulých dvou letech opět zapojila do programu ERASMUS+ (KA2) a uspěla.\nStudenti Střední školy rybářské a vodohospodářské Jakuba Krčína v Třeboni uspěli s projektem Treasures.Foto: archiv SSRV Třeboň\nS partnerskými školami z norského Skjervoj a francouzského Guerande pracovali žáci na projektu TREASURES – TRaditions and Education as A Sharing of cultURES around water.\nJednotlivé týmy zapojených škol, se kterými Střední škola rybářská a vodohospodářská Jakuba Krčína udržuje dlouholetou spolupráci, představily v rámci projektu přírodní a kulturní bohatství svých regionů zahraničním partnerům.\nDům zahraniční spolupráce pak každoročně vyhlašuje soutěž o Evropskou jazykovou cenu Label, jejímž cílem je podporovat kvalitní inovační projekty z oblasti jazykového vzdělávání. Projekt TREASURES byl prvním projektem, který naše škola do soutěže přihlásila a zároveň jedním z deseti, které odborná porota složená ze zástupců ministerstva školství, jazykových institutů a pracovníků Domu zahraniční spolupráce vybrala do druhého kola.\nBudoucí rybáři se v nové učebně naučí pracovat s vodními toky\nFinále celorepublikové soutěže se odehrálo na konci dubna v Praze.\nZástupci jednotlivých škol zde prezentovali výsledky své práce. Vedoucí projektu Treasures Jana Harazimová a Michaela Schamsová se do Prahy vypravily se žáky 2. ročníků studijního i učebního oboru. V rámci dvacetiminutové prezentace žáci představili projekt, promítli video o jihočeských pokladech a pobavili porotu krátkou scénkou o vodníkovi z Vltavy.\nZ deseti finalistů druhého kola získalo cenu Label celkem osm projektů, Střední škola rybářská a vodohospodářská Jakuba Krčína jako jediná v Jihočeském kraji. Aleš Vondrka, ředitel školy


Elon Musk začal prostřednictvím své nejnovější firmy prodávat plamenomety - CzechCrunch\nElon Musk začal prostřednictvím své nejnovější firmy prodávat plamenomety\nVaclav Bedrich – 28. 1. 2018\nKdyž jste obklopeni člověkem jako Elon Musk, nikdy nemůžete čekat, co dalšího ho napadne – ať už v pozitivním či negativním smyslu. Práce s ním je většinou velmi složitá, na své lidi je náročný a pokud se mu něco nelíbí, dá to jasně najevo. Pak ale přijdou i momenty, které doprovází nekonečná zábava a zcela jiný Elon. Jako třeba nyní, kdy jeho firma The Boring Company představila svůj vlastní plamenomet.\nAno, plamenomet, Od firmy, která se zavázala k tomu, že bude pod Los Angeles a dalšími americkými městy hloubit tunely, které budou složit pro rychlou alternativu podzemní hromadné dopravy. Elon Musk se totiž již před časem zavázal, že pokud jeho společnost online prodá 50 tisíc kšiltovek s logem The Boring Company, pustí do prodeje právě plamenomet.\nPřed několika dny se tak poprvé plamenomet objevil na subdoméně boringcompany.com/flamethrower, kam k němu měli přístup jen ti, kteří uhádli speciální heslo – to bylo zpočátku „flame“, později se ale změnilo. Během včerejšího dne ovšem Musk oznámil prodej plamenometu oficiálně na svém Instagramu a Twitteru, kam také publikoval video sebe sama, jak běží po kanceláři s touto novou hračkou.\nPlamenomet se prodává za pouhých 500 dolarů, v přepočtu asi 10 172 korun, k čemuž bude po vydání nutno připočíst ještě poštovné a patřičnou daň. Odesílat by se mělo začít ještě na jaře letošního roku a objednávat lze odkudkoliv na světě. Finální design a prvky plamenometu budou ještě oznámeny, každopádně prodej je limitován na 20 tisíc kusů.\nNenápadné vybírání finančních prostředků\nPro The Boring Company by to znamenalo finanční injekci ve výši 10 milionů dolarů mínus náklady, což už samozřejmě nemusí být zanedbatelná částka. Aby toho nebylo málo, firma prodává také hasíčí přístroj, který je jak sama uvádí, předraženější než ty běžné v obchodech. Vypadá to tedy, že mimo pouštění raket do vesmíru nebo výroby elektromobilů nás chce Musk chránit i před zombie apokalypsou.\nDle posledních zpráv si navíc plamenomet koupilo již přes 2000 lidí.


Představy minulosti - Hody a dovednosti | Dračí odkaz\nUzrál nám další příspěvek na blog, opět s historickým článkem z dob, kdy mnozí z vás ještě tahali kačera a k tomu náš komentář.\nA co vy, kdy jste si naposledy zabouchli klíče?\nPředstavy minulosti - Hody a dovednosti\nHistorické představy původních autorů DrD+ jsme uvedli Patnáctkou a pokračujeme hody a dovednostmi. Zvláštní je, že podle data článku byla původní pravidla tou dobou už hotova, přesto jsou v textu zmiňovány situace, které z původních pravidel prostě nevykřešeme.\nHříčkou osudu jest, že historický text připomínáme přesně patnáct let po jeho zveřejnění.\nZadýchaní dobrodruzi Hrun a Alanon doběhli k okraji široké průrvy a zabrzdili na poslední chvíli. Alanon se podíval dolů ze skály a z té obrovské výšky se mu zatočila hlava. Řvoucí skupina skřetů se k nim zatím rychle blížila.\n„Musíme skočit!“ vykřikl Hrun a bez váhání se rozběhl a skočil přes propast. Dopadl těsně k okraji a zapotácel se. Když opět získal rovnováhu, otočil se na Alanona. Ten se také rozběhl a se zařváním skočil. Nebyl však tak hbitý jako Hrun a nedolétl dost daleko. Bolestivě narazil na okraj průrvy a jen tak tak se zachytil rukama okraje. Hrun rychle přiskočil a vytáhl ho nahoru.\nMezitím doběhlo několik skřetů k druhému okraji. Jeden z nich se k dobrodruhům pokusil přeskočit, ale měl slabé nohy a skončil v propasti. Zbylí skřeti mohli jen zuřivě nadávat,\nprůrva pro ně byla moc široká. Hrun a Alanon opět přežili.\nTento příklad hezky ilustruje možnosti Dračího doupěte Plus. Výše popsanou situaci s Hrunem a Alanonem velmi jednoduše vyřešil jediný hod, který určil, jakou kdo dokázal skočit vzdálenost, a tuto vzdálenost pak stačilo srovnat s šířkou propasti. Použilo se přitom univerzální pravidlo nazvané hod na kvalitu, které lze použít v celé řadě dalších situací.\nU DrD+ nemusíte mít strach, že se budete muset učit speciální hod či pravidlo pro každou činnost a k tomu si ještě pamatovat druh a počet kostek apod. DrD+ používá pro řešení jakéhokoli problému jeden ze tří univerzálních hodů a hází se vždy šestistěnnou kostkou. A ještě lepší je, že všechny tři hody využívají stejného principu, rozdíl mezi nimi je jen v tom, jak důležitá je pro ně přesnost výsledku.\nNejprve je tu nejpoužívanější a nejjednodušší hod na úspěch. Použití je jednoduché – hodíte dvěma šestistěnnými kostkami, přičtete vhodnou schopnost nebo dovednost, a pokud se výsledek stejný nebo vyšší než překonávaná obtížnost, činnost se zdařila.\nPak je tu rozšířený hod na úspěch, který velmi jednoduše rozlišuje kvalitu provedené činnosti. Rozšířený hod na úspěch se použije úplně stejně jako obyčejný hod na úspěch, jen překonává dvě a více různě velkých obtížností. Sleduje se to, kterou obtížnost výsledek ještě překonal a kterou už ne. Např. je základní obtížnost na vypáčení zámku a pak ještě jedna o něco vyšší na to, že bude vypáčený zámek nepoškozený. Nemusí se nic počítat, stačí jen srovnat hodnoty.\nPosledním druhem hodu v DrD+ je hod na kvalitu, který přesně určuje, jak kvalitní byla provedená činnost. Hází se opět úplně stejně jako u hodu na úspěch, jen se nepřekonává žádná obtížnost, důležitá je jen velikost výsledku, která se pak nejčastěji podle univerzální tabulky převede na nějaký výsledek, např. na metry při určení délky skoku v příkladu s Hrunem a Alanonem.\n„A jsi vyřízený!“ rozchechtal se zabiják, když kolem čaroděje Tarka spadla mříž vyrobená z kovu pohlcujícího kouzla. „Bez své magie jsi jen bezmocný, ubohý…“ Víc už říct nestačil, protože Tark obratně tasil a hodil dýku, která zabijákovi proklála hrdlo. Zabiják se bez hlesu zhroutil k zemi.\n„Jsem sice čaroděj, ale to neznamená, že jsem se nemohl učit bojovat, hlupče,“ řekl Tark. Pak vytáhl druhou dýku a snažil se vypáčit zámek.\nI když jsou v DrD+ stále přítomna povolání, vývoj postavy není ani náhodou stereotypní nebo pevně předepsaný. Hráč si sice vybere určité povolání a tím získá určitá omezení, ale přesto má ve vývoji postavy velikou volnost.\nI čaroděj se může učit bojovat, bojovník může trénovat plížení a zloděj má možnost získat znalosti o magii. Omezení povoláním sice způsobí, že se nikdo nevyzná v přírodě tak dobře jako hraničář a nikdo se nebude umět plížit tak tiše jako zloděj, ale přesto budou mít všichni možnost věnovat se alespoň okrajově jakémukoli oboru.\nA jak je tato volnost v DrD+ řešena? V prvé řadě tu jsou pro všechny postavy tzv. obecné dovednosti. Umožní zlepšovat se ve všech možných oborech a nejsou závislé na povoláních. Patří sem celá řada dovedností, jako je Boj s dýkou, Etiketa podsvětí, Nošení zbroje, Šplh a lezení atd. Hráč si z nich může libovolně vybírat a zlepšovat se v nich podle svého přání.\nVedle obecných dovedností tu pak jsou schopnosti povolání, které jsou specifické pro každé povolání a příslušníci každého povolání se mohou učit jen ty svoje. Část schopností povolání je v podstatě zdokonalenou verzí obecných dovedností (jako třeba lepší boj se zbraní) a část dává i úplně nové možnosti (jako je schopnost čarovat nebo naslouchat bohům).\nZatímco obecné dovednosti jsou veskrze přirozené a nepřekračují hranice lidských možností, mohou jít schopnosti povolání mnohem, mnohem dále. Dávají nejen např. možnost bojovat lépe než dokáže jakýkoli člověk ve skutečném světě, ale umožní ještě víc. Mocný zloděj se může proměňovat ve stín, nejlepší bojovník dokáže holou pěstí prorazit kamennou zeď a hraničář na vysoké úrovni umí projít ohnivým peklem bez zranění.\nProtože si každý hráč může sám vybírat, jaké obecné dovednosti a schopnosti povolání jeho postava získá, nebude jedna postava nikdy podobná druhé. Možností, jak si „namíchat“ postavu z dovedností a schopností, je opravdu hodně. V DrD+ mohou umět dva stejně zkušení bojovníci úplně jiné věci a tak se zajímavě doplňovat.\nProstě a jasně – žádná postava v DrD+ nebude nějaký prefabrikát, ale naopak opravdový, dýchající a originální jedinec.\n18. 10. 2003, Rudolf „Jolly“ Matoušek\nNevíme, kde je Alaonovi konec, v pravidlech zůstal už jen chudák Hrun, od začátku odsouzen ke smrti v osamění, který v pravidlech uniká nikoli třem skřetům, ale třem trpaslíkům, leč není mu zhůry dáno.\nNavíc Hrun zaplatil životem za akci bez přípravy, kdežto v historickém článku přežil při hodu na kvalitu. Přiznáváme se, že dodnes máme v rozdílech mezi Hodem na úspěch a Hodem na kvalitu kapánek chaos.\nHodu na kvalitu se používá tehdy, pokud nás zajímá více, než jen to, zda se činnost zdařila nebo nezdařila – zajímá nás, jak kvalitní je její výsledek.\nJádro pudla je ve výše citované větě, která trochu skrytě říká, že pokud chceme nějaké číslo, třeba kolik metrů skočíme, tak si máme hodit na kvalitu, což je 1k6. Jestli nás ale zajímá pouze to, zda jsme přeskočili, tak nám stačí hod na úspěch. Jak prostě to zní, jak velký bolehlav my z toho máme...\nKdybychom chtěli skočit přes propast širokou tři metry, chtělo by to hodit na kvalitu skoku (takže asi na Rychlost) alespoň deset, což je dost - pokud hodím na šestistěnce krásných šest, musím mít Rychlost svého svalnatého, ztepilého, pružného těla alespoň čtyři, jinak se k té desítce nedohrabu. Ale když hážu na to, zda jsem prostě přeskočil či nepřeskočil, tedy hod na úspěch, tak mi stačí místo jedné šestky hodit dvě trojky, jelikož na úspěch se háže 2k6+ (tedy pokud jsem stále onen junák s Rychlostí 4).\npast, proti které hážu, má úplně jiná pravidla, než výsledek, kterého chci dosáhnout\nTohle už jsme někde řešili, ne? V úhybu přece.\nDošli jsme tam k tomu, že u 2k6 je jeden hod kostkou snaha a ten druhý hod je náhoda a že dobrodruh sotva vládne svou vůlí i svou štěstěnou zároveň. Ještě se tomu budeme věnovat, ale zatím nám to přijde jako dobrý směr, jak vybřednout ze tří univerzálních hodů.\nPak vytáhl druhou dýku a snažil se vypáčit zámek\nŽe by čaroděj uměl házet dýky, to by ještě šlo, s tím páčením už je to krapet horší. Jasně, zkusit to může, ale vám to nepřipadá jako reklama na čaroděje, co leze do zelí zlodějovi? Není to celé lákadlo na čaroděje, co se bude umět ohánět dýkou líp, než holič břitvou?\nbojovník může trénovat plížení\nA plíživý bojovník reklamu na společné schopnosti (minimálně ty zlodějské), jen podtrhuje.\nDovednost Boj se zbraní příliš měnit nebudeme, ale o tom zelí už přemýšlíme a první vlaštovku jsme už vyslali, zatím tomu říkáme kombinace povolání. Dlužno dodat, že na RPG fóru už nás (správně) varovali, že takhle to rozhodně nestačí, protože moc dobrodruhů závratně stoupá až na vyšších úrovních, takže proč by se o tu moc někdo připravoval nějakým mícháním jiného povolání, že jo. To si ovšem uvědomujeme a hodláme za vlaštovkou ještě pár opeřenců vyslat.\nžádná postava v DrD+ nebude nějaký prefabrikát, ale naopak opravdový, dýchající a originální jedinec.\nZní to krásně a na nízkých úrovních to tak skutečně zažíváme, ale jak se blížíme desáté úrovni, tak obvykle každý z nás umí to samé. Holt užitečných dovedností tam máme pomálu a dříve nebo později se protneme ve společném bodě, kde každý může zastupovat každého. Takže prefabrikáti nejsme, ale ocejchovaní stejnou výstupní zkouškou na stejné dovednosti ano. Už jen to maturitní vysvědčení chybí.\nZatím vlastně nevíme co s tím, ani jestli je to vyloženě špatně, ale hlavou nám to začíná vrtat. Bude stačit více dovedností? Nebo bude naopak lepší je omezit a spíše podpořit fantazii hráčů? Jedno už ale víme určitě, bonusy za dovednosti budeme sjednocovat.\nTak jsme si zafňukali a zaláteřili. A teď zatnout zuby a táhnout! Protože nadávat umí každej, ale něco s tím udělat, to už chce kapku šílenství a sebezapření.\n<< 12. 10. 2018 Kombinace povolání\n22. 10. 2018 Nula >>


iSport.czOlympijské hryLOH Rio 2016Šafářovou zabrzdily žaludeční potíže. Debla by měla hrát, věří PálaLOH Rio 20168. srpna 2016 • 22:55Šafářovou zabrzdily žaludeční potíže. Debla by měla hrát, věří Pála\n24 FOTOGRAFIÍzobrazit galeriiPŘÍMO Z RIA | Den poté, co s Barborou Strýcovou senzačně vyřadila Serenu a Venus Williamsovy, ani nedohrála olympijskou dvouhru s Kristen Flipkensovou. A ta diagnóza vyděsila. „Střevní potíže. Nevím, jestli je to z jídla. To by spíše věděli doktoři,“ přiznal trenér Petr Pála k Lucii Šafářové. Je tedy ohrožena i úterní čtyřhra? „Vlasta Voráček i Pavel Kolář tvrdí, že by to mělo být lepší,“ míní Pála.\nJak dlouho to tedy trvá?„Už před prvním zápasem to nebylo úplně ono. Lucka to ale ještě zvládla, ač byla hodně unavená. Třeba v neděli šla i na debla proti Williamskám rovnou bez rozehrávky. Ve čtyřhře ovšem nemusela tolik běhat. Jenže v noci na pondělí bohužel skoro nespala. Psala mi někdy v půl sedmé ráno, že jí není dobře. Když jsem přišel v devět, zrovna spala.“\nTeď je v péči lékařů?„Starají se o ni poslední dva dny. Je pod dohledem.“\nNic víc se asi už dělat nedá, že?„Dávali jí živočišné uhlí, ale to se musíte zeptat lékařů. Tak to prostě je. To se stane, spadne to na každého. Nevím, z čeho to může přesně být.“\nVěříte tedy, že Šafářová se Strýcovou proti Bouchardové a Dabrowskiové nastoupí?„Věřím, že hrát budou.“\nŘešili jste to i před tou dvouhrou, zda vůbec nastoupit?„Ano, sama to říkala, že to vidí blbě. Daleko hůř než na první zápas. Ráda by byla připravená na čtyřhru, ale samozřejmě je to škoda, protože šanci ve druhém kole proti Flipkensové měla velice slušnou. Tak to prostě je. Snad ve čtyřhře potvrdí včerejší skvělý výsledek proti Sereně a Venus.“\nMrzí to o to víc, že právě byla ze čtyřhry dobře naladěná?„Ano, a zvládla i to první kolo. Je to škoda, je mi to líto. Měla na to ještě tady něco uhrát.“\nTémata: sport, LOH Rio 2016, Lucie Šafářová, Petr Pála, tenisSdílet na TwitteruSdílet na Facebooku-.\nSouvisející článkyNebezpečná střelba v Riu. Kulka proletěla až mezi novináře! 1. liga


Krycí plachty pro auto | Vopi.cz\nV naší nabídce najdete plachtu na auto Hail, která je vyrobeno z 5 mm silné pevné pěny. Plachta na auto Hail nepropustí vodu a je odolná i proti UV záření. Tento výrobek je vhodný pro všechny majitele aut, kteří jsou nuceni parkovat svého plechového miláčka venku, kde na něj mohou padat různé větve nebo jej může poškodit i menší krupobití. Plachtu připevníte na auto pomocí gum, které jsou součástí plachty. Díky plachtě Hail je vaše auto chráněno před případným poškozením vnějšími nepříznivými vlivy.\nV naší nabídce však najdete i plachtu Nylon, která je vhodná na ochranu i garážování vozidel. Tato plachta, vyrobená z 5 mm silné pevné pěny totiž ochrání vaše auto před nepříjemným prachem a špínou. I plachta Nylon je vodotěsná a odolná vůči UV záření, takže vaše auto je skutečně v bezpečí. Díky elastickému lemu, který zajišťuje dokonalé obepnutí plachty kolem vozidla, bude vaše vozidlo perfektně kryté. Po opětovném složení plachty bude váš vůz stejně čistý a nepoškozeny, jako když jste ho zakrývali. I dlouhodobé stání tak nebude mít žádný negativní vliv na čistotu karoserie vašeho auta.\nVyberte si z naší skvělé nabídky krycí plachty na auto. Díky skvělému materiálu, ze kterého jsou naše plachty vyrobeny, jsou vaše auta dostatečně chráněna a nemusíte se bát, že by se jejich karoserie poškodila nebo znečistila. Jednoduché uchycení buď formou gumy, nebo elastického lemu, přispívá k snadnému použití těchto užitečných výrobků. V přehledné tabulce vám nabízíme přehled velikostí našich plachet pro jednotlivé typy automobilů. Každý majitel si tak vybere přesně takovou velkou plachtu, kterou potřebuje. Nabízíme vám plachtu, která ochrání střechu a kapotu vašeho auta před případným poškozením nebo znečištěním.


Aktuální nabídka dražba vily Vrdy denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si dražba vily Vrdy než Vás někdo předběhne.\nKategorie dražba vily Vrdy se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele dražba vily Vrdy neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je dražba vily Vrdy právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné dražba vily Vrdy\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii dražba vily Vrdy, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující vily Vrdy, a to vily na prodej Vrdy, pronájem vily Vrdy, dražba vily Vrdy.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii vila dražby Vrdy nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích vily Vrdy, vily na prodej Vrdy, pronájem vily Vrdy, dražba vily Vrdy.\nNehledáte dražba vily Vrdy ?\nPokud jste v této kategorii dražba vily Vrdy omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí dražba vily Vrdy\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii dražba vily Vrdy, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr dražba vily Vrdy. Určitě lépe naleznete dražba vily Vrdy, který hledáte.