29.7 - 3.8.2020 \nChvíli jsem přemýšlela, kam se vyprávím. Samozřejmě mě první napadla místa, která už znám… Jednoduchá Neapol, profláklý Řím, potřetí Malta nebo prťavé Santorini… Prostě něco, kde jsem byla buď nedávno nebo už několikrát a vím, že se tam neztratím. Jenže pak mi došlo, že tohle není “ono”. Tohle není jet opravdu sám. Jet někam, kde to člověk vůbec nezná a kde musí čelit všem možným jobovkám.\nS ohledem na současnou postcovidovou situaci jsem se rozhodla pro Itálii. Hlavně z toho důvodu, že let sem snad nebude zrušen. No a v Itálii jsem zvolila místo, kde jsem nejenže ještě nebyla, ale o kterém jsem už několikrát přemýšlela. A s letenkou do tisícovky nebylo už vůbec o čem přemýšlet. Proto Bari.\nLETENKY DO BARI\nLetenku do Bari jsem koupila u Wizzair, a to s odletem ve středu z Prahy za 9,9 €. Zpáteční jsem koupila za 13 € u Ryanair s návratem v pondělí do Vídně. Cena zpáteční letenky tak byla celkem 630 Kč. \nK registraci - vstup do Apulie: \nDo Apulie byla v době mé cesty povinná registrace prostřednictvím online \nformuláře (zde: https://limesurvey.istsvc.regione.puglia.it/index.php/119341?lang=en).  Stejně jako minulý týden do Španělska, i teď jsem se s tím trochu prala. Formulář jsem vyplnila, vytiskla a vzala na cestu sebou. K tomu mi přišlo po uložení do PDF formátu jakési dovysvětlení, kde se psalo o nutnosti nahlášení se zdravotnickému zařízení… Vůbec jsem to nepochopila, ale s ohledem na to, že všichni strašáci stran registrací nebyli ve skutečnosti ani zdaleka tak strašní - musí stačit tištěná verze formuláře sebou.\nMožná se budu opakovat, ale k situaci Covid ZA MNE následující:\nLetištní kontroly naprosto minimální, nízkonákladovky (Wizz ani Ryanair) absolutně neřešily rozměry zavazadel, ve většině destinacích není potřeba z batohu vytáhnout ani kosmetiku a vývrtka na víno, kterou jsem dříve měla téměř vždy zabavenou na letišti, se mnou proletěla Řím, Barcu i Bari a věřím, že i ze Santorini se vrátí bez újmy... V letadlech je možné přesadit se jako za starých časů, jen to teď není úplně potřeba, protože i ty nízkonákladovky vás teď posadí bez příplatku vedle sebe .. Apokalyptické scénáře toho, že nelze po dobu letu na wc nebo si koupit pití jsou taktéž naprosto nereálné a hlavně - všechny ty dotazníky a registrace zatím zcela scifi. Na letištích nikdo nic nekontroluje a nechce a krom změření teploty, roušky v letadle a v Barce vyplnění tištěného dotazníku, kterej stejně nikdo nelustruje, nikde nic.\nJinými slovy - nikdy se mi nelétalo lépe, levněji a jednodušeji a nikdy to nebylo nikde ve světě tak levné, klidné, bezpečné (policejní auta v metropolích na každém kroku). Jo a nikde není větší Covid panika jak u nás.\nApulie: Roušky v MHD a v obchodech ano, jinak dobrovolně. Sedadla v MHD omezená.\nNejlevnější dopravou z letiště do centra Bari je autobusová linka č. 16, která jezdí mezi letištěm a vlakovým nádražím v Bari každých cca 45 minut. Tento bus je v provozu od 5:00 do 21:35, v neděli a svátky od 6:00 do 21:10 hodin. Doba jízdy je 45 minut a lístek stojí 1 EUR (lze zakoupit na letišti v prodejně knih a ve městě pak v jakékoliv prodejně tabáku). Také prý můžete koupit u řidiče za 1,50 €, nikoli však ve světě Covidu. Takže z letiště v tuto chvíli zdarma.. Z letiště se dá dostat i vlakem, ale proč platit pětkrát tolik, když časový rozdíl není nijak dramatický?\nCena taxíku z letiště do města k hlavnímu nádraží je 25 €.\nDOPRAVA NA BARI\nDopravu v oblasti Apulie jsem realizovala vždy po vyhledání jízdního řádu v Google mapách. Všechny spoje seděly, ať už šlo o autobusy nebo vlaky (no dobře, vlaky trošku víc). Doprava pohodlná, relativně levná - ne dražší než u nás. Půjčit auto by mě vyšlo na den okolo 2 tis + PHM a kopa starostí k tomu. Takže vlaky a busy = 1A. No a zkusila jsem i stop. V době covidu, bez roušky, ale s o to větším úsměvem! A výsledek? Jsem teď doma a píšu tento cestopis - pořád se stejným úsměvem na tváři!\nK vlakům: jízdenky na nádražích koupíte buď v prodejně jízdenek (okénko) - ale upozorňuji - máte-li na odjezd vlaku méně jak 30 minut a stojí-li před vámi ve frontě dva lidé - vlak nestihnete :D Na všech stanicích jsou automaty Trenitalia, které jsou naprosto blbuvzdorné a které jsou i přes spomalený tisk jízdenek (tak se neděste, když to pár vteřin od zaplacení po tisk potrvá) desetinásobně rychlejší než přímá obsluha. Platba je možná jak kartou, tak hotově. Kdykoli vám vyjede jízdenka, musíte ji před vstupen do vlaku označit - na nástupištích jsou na to "svakače".\nJízdenku do autobusu koupíte v Bari centrale v kiosku o tohoto "nádraží". V buse z letiště ji koupit u řidiče nejde, ale jinde pak - bez problému ano. Asi ten Covid řádí nejvíc kolem letiště no..\nPár dní před cestou jsem dostala od svého kamaráda Joxe upozornění, ať hlavně neberu jedno konkrétní ubytování, ve kterém měl ne zcela příjemnou zkušenost – nejen že se mu strhly peníze z karty dvakrát, že se tam prý hulila tráva na každém rohu, ale prý tam prošel kolem jedněch dveří, ze kterých se valil takový dým a kouř, že měl pocit, že je to brána do Narnie. Doteď si pamatuju, jak mi to popisoval a ještě teď se tomu směju. Každopádně ubytování ani nyní, v době Covidu, není na Bari nějak levné, takže jsem nakonec zmíněnou Narnii vzala. Ubytování bylo v pohodě, poměr cena a výkon naprosto dostačující a hlavně – poblíž hlavního vlakového nádraží. Cestu do Narnie jsem teda nenašla, ale věřím, že tam určitě někde je. Ostatně budu to moct zjistit za měsíc, kdy se na Bari vracím.\nCena za pokoj/osobu a 5 nocí: 2 622 Kč.\nBydlela jsem zde: ARTISTIC HOUSE .\nVlastně za měsíc Narnii netestnu podruhé, protože příště naplánuji ubytování mimo Bari.\nJÍDLO NA BARI\nMusím se přiznat, přestože jsem byla v Itálii, která je vyhlášená skvělou kuchyní, v případě této cesty nebylo na jídlo moc čas. Většinu toho, co jsem jedla, jsem nakoupila v místních sámoškách. Ceny v supermarketech jsou plus mínus stejné jako u nás. Základní produkt – víno – je v Itálii opravdu za kačku. Nejlevnější láhev vína koupíte za 1,5 €, Prosecco od 2,8 €. Samozřejmě to platí pro ceny v supermarketech. Pokud si dáte víno v restauraci, pak je cena od 4 € za sklenicí výše.\nNicméně pro ty, kteří neholdují supermarketové stravě, jídlo v restauracích začíná na 6 € (pizza) a končí okolo 15 €.\nOdlet z Prahy máme přesně v 10:30, po klidném a pohodovém letu – samozřejmě v roušce a jako poslední dobou vždy - na trojsedadle jen pro mě přistáváme ve 12:20 v Bari. Dle průvodce letišť na stránkách Cestujlevně hrnu na autobus č. 16 a opravdu za 30 minut jsem v centru města. V době Covidu zdarma, protože lístky není kde koupit a řidič prodat nemůže.. Škoda no.. :)\nPrvní zastávka je KATEDRÁLA TRANI. Nejen že je to velkolepá stavba sama o sobě, ale tyčí se přímo na břehu Jaderského moře, což jí dodává teprv nádech romantiky. Pohled na ni bere dech a je to přesně ta stavba, jejíž obrysy, zvuk varhan linoucí se z jejích útrob a mořské pozadí bude mít člověk už navždy v hlavě jako dokonalou kompozici jednoho dokonalého místa. Hlavou mi zde proletí podobná místa. Živé záblesky.. Kostel na břehu moře v Ohridu, maják na Sardinii, katedrála v nikaraguiském Leonu, socha Ježíše v Juan del Sur… A teď nově - Katedrála Trani. Mimochodem - je zasvěcená svatému Mikuláši, stejně jako před pár dny boží kostel ve Znojmě..\nZ Barletta se vracím (opět vlakem) do Bari, a to za 4,3 EUR v 19 hodin. Okolo 20 vystupuju "doma" v Bari. Město ožilo, z vyprahlého a celkem vylidněného odpoledního města je to nyní pulzující živel. Jediná ulička není bez života! Sháním market s potravinami, ale je to jak náš Václavák. Samé restaurace a podniky, ale sámoška nikde. Nakonec na jeden narazím, bohužel mají už 10 minut zavřeno. Pán u pokladny vidí mé zklamání a není mu líno otevřít roletu, odblokovat zabazpečovačku, nastartovat pokladnu a nechat mě v klidu a s úsměvem na tváři nakoupit. Prostě boží! Mám vodu, víno, kefír a vajíčka - přežiju!\nVečerka před půlnocí, ráno budíček v 5 a další výletík!\nDnes jsem se přece jen rozhodla udělat výlet, a to do zhruba 160 kilometrů (jižně od Bari) vzdáleného města LECCE. Z Bari je možné dostat se sem vlakem, a to za 1 hodinu a 46 minut a cenu 10,9 € v jednom směru. Chtěla jsem jet vlakem už v 6:31 z Bari s příjezdem v 8:17 do Lecce. Budík na 5 ráno byl jistota, že stihnu i klidnou ranní kávu na balkoně s výhledem na město. Vycházím přesně v 6, mám 30 minut do odjezdu, což je cajk, ubytko mám od hlaváče do deseti minut chůze… Jdu už ale nad tím ránem prázdným městem docela dlouho a nádr nikde. Raději kouknu do map… Super, jdu opačným směrem. Nádraží je teď ode mě 16 minut, do odjezdu vlaku zbývá 14 minut, a to mě ještě čeká boj s automatem na jízdenky! S ohledem na to, že další vlak jede až za hodinu a já nevstávala v 5 jen tak, rozběhnu se! Na nádru jsem v 6:27, začíná zmíněný boj s automatem. Úplně slyším vteřinovku a je mi jasný, že jestli tiket zaplatím a vlak nestihnu, 11 € je v háji stejně jako můj ranní sprint. Podaří se mi zadat jízdenku, platba na podruhé. To jsou nervy! Nástupiště mám číslo 9, což je na druhém konci nádraží, samozřejmě. Teď už to není běh, ale olympijský sprint! Doběhnu na nástupiště a vlak nikde. Cedule nad hlavou hlásí dvacetiminutové. Tak se zde člověk zase hned cítí jako doma… Jen doufám, že zde kromě zpoždění jiné podobné aspekty cestování vlakem nemají. Stojím si tam pak těch dvacet minut a vzpomínám na ranní sprchu a pocit svěžesti a přemýšlím, zda ty proudy potu, co cítím od zad až po prdel, vidí i ostatní 😂😂\nO tomto městě jsem se na internetu dočetla, že se jedná o barokní perlu jižní Itálie. Mimo toto označení má ještě dvě další – barokní Florencie nebo taky Florencie jihu.\nUž jen toto přirovnání mě přesvědčilo, že tohle město musím vidět. Vzdálenost a cena za jízdenku to vše jen utvrdila.\nPrvní dojem - jsem v Africe! Cestou z nádraží do historického centra potkávám jen obyvatele s naprosto černou barvou pleti. Ani jediný Ital nebo jiná národnost. Musím říct, že jsem měla chvilkama i docela nepříjemný pocit, protože v ulicích je i kopa bezdomovců a prapodivných individuí. No a asi i proto na mě jako na jediného bělocha koukali trošku jak tele na nová vrata.\nLecce je zhruba stotisícové město, kterým se táhne baroko-rokokový styl křížem krážem. Ve městě jsou vidět nádherné paláce, měšťanské domy a katedrály, to vše postavené z měkkého a zlatě zabarveného vápence. Ten má svůj speciální název – kámen Lecce. Jelikož je tento vápenec měkký, dají se do něj dobře vrývat všelijaké ornamenty, které jsou vlastně největší ozdobou místní architektury.\nHlavní památkou tohoto města je naprosto velkolepá barokní Bazilika svatého kříže - BASILICA DI SANTA CROCE. Jedná se o chrám s neskutečným počtem dekorativních prvků v jeho průčelí.\nV centru města je náměstí PIAZZA SAN ORONZO, které získalo jméno podle světce a patrona města, svatého Oronza. Socha tohoto patrona je vidět na náměstí na vrcholu sloupu, který kdysi městu darovalo město Brindisi. Naproti němu je opravdu zajímavý palác, kde má prostory jak radnice, tak i malý kostelík svatého Marka.\nDalší známé náměstí je PIAZZA DUOMO. Zde je k vidění barokní dóm a zvonice. Kdysi bylo toto náměstí uzavíratelné branami, které se dokonce na noc zamykali. Místní uličky jsou opravdu nádherné - kamenné a v létě opravdu osvěžující. Zdobení domů a balkonů je naprosto úžasné, člověk neví, kam se dřív dívat!\nCo je v tomto městě nejvíc úchvatné, tak z mého pohledu určitě dochovaná část římského amfiteátru z doby císaře Augusta. Je to obrovská dominanta celého náměstí. Kdysi se do něj vešlo až 25 000 diváků! Bohužel byl tento amfiteátr v průběhu let zasypán, dokonce na něm byly postaveny další budovy. Objeven byl až během stavby místního paláce a zbytky, které jsou k vidění dnes, jsou pouhou třetinou původního amfiteátru - zbylá část je dosud v podzemí.\nNeméně krásné je i římské divadlo, které má průměr 19 metrů. Divadlo zřejmě sloužilo hlavně pro místní obyvatele, zatímco do amfiteátru přicházeli lidé z širokého okolí.\nVůbec nejvtipnější situace se mi stala u jedné sochy...nějaká církevní s rouškou na puse. Přišlo mi to vtipný a jak se tak kochám a směju, přijde ke mě z útrob domu milej pán a zve mě na exkurzi. U stolu sedí sochaři a pracují. Všichni se usmívají, ale současně vypadají všichni... trošku divně. Vlastně i ten pán, co mě vede na prohlídku "děl" je docela divnej. No ale to není všechno... Divný jsou hlavně všechny ty sochy! Jsou docela absurdní, místy až strašidelný. Fotím je ty méně ujetý, abych působila seriozně a snažím se zmapovat, jak nejrychleji jsem schopná dostat se k východu. Musím říct, že mi pár katastrofickejch scénářů s tím, jak mě ubodají dlátkem, opravdu proletí hlavou, ale nakonec je happyend a já se dostávám na čerstvý vzduch živá a zdravá, bez dlátka v zádech. Pán si se mnou dělá ještě selfíčko a já chvátám pryč. Jenže trošku zabloudím a jako naschvál - vylezu opět u jejich vrat!! To nechceš! Úplný matrix je to, když se mi nabídne, že mě k bráně, ke které mířím a která je dle map 2 km ode mě, dovede...!!! No nakonec jsem přežila i tento doprovod, ale příjemně mi fakt nebylo.\nTrasa (4,2 km, 51 minut chůze) zde: Lecce Railway Station - Porta Rudiae - Roman Theatre - Piazza del Duomo - Piazza Sant'Oronzo - Anfiteatro romano - Church of the Holy Cross - Lecce Castle - Lecce Railway Station\nNa město Lecce, resp. jeho historické centrum jsem si nechala celé dopoledne. Nemůžu se tu zdržet déle, protože mám ještě další plány. Cestu zpátky jedu opět vlakem, ale ne až do Bari. Vystupuji ve městě Monopoli za 8 € a čas jízdy 1 hodina a 14 minut (spoj: 11:13 - 12:27).\nTohle malé městečko má asi 50 000 obyvatel a už je u turistů více oblíbené. Má své historické centrum, ve kterém jsou vysoké bílé domy a nádherné uličky, ve kterých se budete chtít ztratit. Památek je zde celá řada, hlavně spousta kostelů a kapliček. Dokonce tolik, že jsem si asi po hodině řekla, že už snad ani žádnej další vidět nechci :) Byl neskutečně horkej den a já cejtila, jak se mi žabky rozpouší za chůze. K tomu žízeň a únava nabírala na svojí intenzitě.. Sedla jsem na nějaké schodky a nalila si skleničku vína. Mezi domy pofukoval lehce větřík a mě bylo během chvilky lépe. Zrovna si hustím pod vousy mrzoutské "nechci už žádnej kostel!!!", když v tom zvednu hlavu a vidím, že ty schody, na kterých se chladím, jsou kostelní..! Ty kostely zde, to je fakt peklo!! A ještě ke všemu jeden krásnější jak druhej, takže i když si řeknete, že už další prostě nefotíte, stejně vytáhnete telefon a cvakáte u každého dalšího jak o život!!\nNejvýznamnější stavbou je určitě Katedrála panny Marie (Madonna della Madia). Nikde není ani noha, to se to fotí. Každopádně ta vylidněnost nemá nic společného s Covidem! Všichni normální lidi jsou totiž na pláži. V tohle horké letní poledne v centru města brouzdají jen totální magoři!!! To množné číslo je přehnané..\nTaké je zde nádherné opevnění ze 16. století od nějž je nádherná procházka po pobřeží k městské pláži na jednu stranu a k majáku a přístavu na stranu druhou. Právě ten maják jsem chtěla vidět a musím říct, že rozhodně stál za to!\nJe zde i hrad, který byl postaven někdy v 16. století a později sloužil jako věznice. Nyní se zde konají hlavně výstavy.\nCo se mi líbilo úplně nejvíc, to byl místní přístav. Kotví zde spousta modro červených lodiček, které mají svoje jméno – gozzo. Mimoto je u přístavu i nádherný palác s balkony benátského typu. Rozhodně zajímavý na pohled! Právě zde jsem si vyslechla jednu skladbu přímo pro mě a pak s tímto muzikantem vypila sedmičku vína ♥\nNo a rozhodně doporučuji na Piazza G. Garibaldi dát si zmrzlinu v cukrárně Carusa. Nejen že je skvělá, ale je prý zároveň jednou z deseti nejlepších zmrzlin na světě.\nCo se týká pláží, tak ty jsou v Monopoli malinké a přelidněné (ano, i v době Covidu!), ale voda je neuvěřitelně teplá a tyrkysově modrá.\nMonopoli byly jedním slovem senzace! Pokud bych to měla k něčemu přirovnat, tak k Santorini. Sice chybí modré střechy, ale kostelů je tu snad ještě víc a ty romantické uličky jsou místy až ...moc :) Určitě doporučuji jako romantickou destinaci jak pro pár, tak i pro rodinnou dovolenou. Monopoli jsem dala 3 hodiny, a to i včetně koupačky. Stačilo, ale určitě by se zde dal strávit den - dva. Ty bohužel nemám.\nSedám na vlak. Posunuji se do poslední dnešní zastávky - Polignano a Mare. Jen mám strach, zda nemám úpal. Přišlo mi, že vidím slona...\nJe jen 5 minut vlakem na sever od Monopoli, cena 1,10 € za cestu z Monopoli (pořád se “vracím” směr Bari). Svou hlavní krásu schovává v uličkách starého města a ve skalních vyhlídkách, odkud jsou jedinečné pohledy na útesy a moře. Městečko má pouze 18 000 obyvatel.\nNejvětší atrakcí je pláž mezi útesy přímo ve městě. A za mě rozhodně i starý římský most, pod nímž je zmíněná malá veřejná pláž..\nMusím říct, že lidí zde je opravdu jako s.aček, ale vůbec mi to nevadí. V tyhle časy to opravdu člověk vítá s nadšením. Přejdu kamenitou pláž až ke vstupu do prohlubně ve skále (něco jakoby jeskyně). Přebrodím po kotníky vodu až k opačnému konci a kochám se pohledem na útesy, na skokany do vody, na děcka, co zde blbnou. Nádherný místo!\nNo a protože už se stmívá, je nejvyšší čas sednout na vlak a vrátit se zpátky do Bari (cesta 45 minut a cena 2,5 €). Vystupuju už za tmy, mám toho docela dost, ale taky mám úžasné zážitky, na které budu dlouho vzpomínat! Samozřejmě ještě nákup, víno a večerka..\nProtože jsem to včera trochu přehnala a dojela domů s lehkým úpalem, dnes jsem se rozhodla pro trošku odpočinkový režim. Naplánovala jsem si jen jedno jediné místo, a tudíž jsem se mohla jak vyspat, tak ráno i chvilku pracovat. Po ranní sprše a kávě k snídani Prosecco s výhledem na město - to jsem si prostě vychutnala jako už dlouho ne. Vyjíždím po 11 hodině z Bari Centrale, a to busem s přestupem na vlak v Putignano. Cílem je Alberobello. Cesta celkem 2 hodiny jízdy za 5 €.\nHlavní a svým způsobem i jedinečnou atrakcí Apulie jsou jednoznačně trulli. Ostatně to je důvod, proč jsem sem chtěla jet i já. Trulli jsou tradiční sněhobílé kruhové domečky s šedou kamennou střechou, a právě tady - v Alberobello - je jich na jednom místě vůbec nejvíc! Okolo 1400 domečků! Střecha těchto domků je zdobena nejrůznějšími symboly a domečky jsou nalepené jeden na druhým. Symboly na těchto domečcích vyjadřují štěstí, lásku, dlouhý život, aj a vůbec dodávají městu ještě víc pohádkovou atmosféru. Tenhle italský “hobitov” je zapsaný na seznamu památek UNESCO a v uličkách mezi těmito domky to opravdu žije.\nVstup do části, kde trulli jsou, je volný, tedy bez vstupného. Nejen že se zde v některých domech stále ještě bydlí, řada trulli slouží jako penziony, kavárny a obchůdky, takže se lze do některých i podívat. Třeba do malého kostelíka (ten byl teda spoplatněn, tuším 2 €)..\nMěsto má dvě čtvrti. Jedna je více turistická a domků je zde podstatně více - Rione Monti. V ní se nachází nejen krásný kostelík postavený opět v trulli stylu, ale také jediné existující trulli, které má dvě podlaží. K tomu se váže legenda o tom, že zde žili dva bratři, kteří se zamilovali do stejné dívky. Domu se ani jeden z nich nechtěl vzdát. Trulli si tedy rozdělili na horní a dolní část a žili v něm všichni tři společně. Rozumný! :)\nMéně turistickou čtvrtí je Riona Aia Picola. Je trošku víc autentičtější, přestože je zde trullů podstatně méně.\nZa sebe musím říct, že tohle městečko má opravdu jedinečné skoro pohádkové kouzlo, a i když to vprostřed běžné turistické sezóny musí být určitě opruz (jakože hlava na hlavě), rozhodně by při každé návštěvě Apulie nemělo u nikoho v itineráři chybět!\nZrovna tady si člověk uvědomí, že má svým způsobem obrovské štěstí, že to zde může zažít takto – bez turistů a bez všeho toho komerčního pozlátka kolem. Nicméně aby nedošlo k mýlce – i nyní zde lidé jsou! A není jich rozhodně málo. Akorát se vám poštěstí občas nějakou uličku nebo domek vyfotit bez nich v pozadí, což si s ohledem na atraktivitu lokality nedovedu za normální turistické sezóny představit..\nJo a ten kostel v trulli stylu zde:\nNa projití tohoto městečka určitě stačí 3 hodinky, pokud nechcete nikam spěchat a užít si to jaksepatří, tak půlden. Ve městě jsou natažené nad střechami domků žárovky, takže to tu musí být kouzelně osvícené i večer. To dnes nestihnu, ale při další návštěvě Apulie bude určitě jedna noc právě zde.\nJsem ráda, že jsem si dnes do itineráře nic jiného než toto město nedala. S o to větší chutí můžu zajít na skleničku vína do jedné z místní trulli vinárny. Nádherné místo, krásná výzdoba, stylové hodiny a já v naprosto dokonalé společnosti této konkrétní skleničky vína. Pro mě ten nejkrásnější moment v Alberobello. Přesně ten, na který budu jednou vzpomínat nejvíc. Pocit pohody, klidu, v hlavě žádná jiná myšlenka než tato moje NEvinná společnost a permanentní úsměv na tváři.\nV jednu chvilku se zadívám na zeď a vidím krásné dětské kresby s tématikou vinárny a musím se usmát. Kolikrát už jsem sama podobné obrázky v dětské společnosti malovala. Úplně si představuju to dítě, které zde sedí v doprovodu rodičů a krátí si čas malůvkami. Myslím, že je určitě tak šťastné, jako já právě teď.\nJe pozdní odpoledne, a to je nejvyšší čas vrátit se zpátky do Bari - dokud je ještě světlo. Opět jízdenka za 5 € zahrnující jak zhruba hodinovou jízdu vlakem, tak i cestu autobusem. Během přestupu mám chvilku čas - ideální chvíle dát si skleničku výborného Prosecca!\nPo příjezdu do Bari opět přes místní sámošku domů. Dnes to byl báječný den!\nDEN 4 - sobota 1.8.2020 - BARI - MATERA - BARI\nDnes byl budíček opět celkem brzký, a to po 6. hodině ranní. Město, které jsem si zařadila do itineráře - Matera, má velice složitou logistiku dopravy. Pro mě bylo už při zjišťování základních informací dost nepochopitelné, že sem z města Bari nejede více spojů za den, ještě víc ale ten fakt, že prakticky nic nejede v jeden a tentýž den zpátky. O to víc nepochopitelné mi to ale přišlo, když jsem toto božské místo viděla na vlastní oči…\nJediná spojnice Bari a Matery je cesta autobusem, který staví u letiště. Ten vyjíždí v 9:15 hodin každý den s příjezdem v 10:30 do Matery. Města jsou od sebe vzdálená okolo 60 kilometrů, obě jsou pro turisty velice zásadní, přesto jiný spoj mezi nimi neexistuje. Když vystoupíte v 10:30 dopoledne v Mateře, jediný spojí zpátky jede za 15 minut.… Věřím, že právě toto má za následek fakt, že si Materu řada cestovatelů z itineráře vyškrtne. To je ovšem největší chyba.\nMusím se prvně dostat k letišti, což znamená asi čtvrt hodiny jízdy autobusem číslo 16, který vyjíždí od hl. nádraží (Bari Centrale). Konkrétně je to spoj v 7:50 hodin. V 8:15 jsem na letišti. Zde mám zhruba hodinu čas, než vyjede můj autobus. Ten nejdřív najdu odstavený na druhé straně letiště. Jdu doplnit zásoby tekutin a pak sedám na místo, kde stál. Vůbec mě nenapadlo, že by mohl odjíždět z jiného místa. V 9:13 už mi přijde divné, že zde autobus není přistaven a tak chvátám k zastávce, odkud odjíždí autobus i do města. Samozřejmě tu můj autobus stojí. Naštěstí jsem ho stihla, ale musím přiznat – i tentokrát jsem musela utíkat. Autobus je téměř prázdný, což je možná důvodem, proč těch spojů není víc. Na druhou stranu, kdyby byla možnost dostat se z Matery zpátky, možná by jej využilo více lidí… Těžko říct. Každopádně zastávka autobusu není označena, takže čekejte přesně tam, odkud jste odjížděli po příletu do centra. Autobus zastavuje na stejné úrovni jen o silnici před vámi. Cena je 5 € a na místě jste přesně dle jízdního řádu – v 10:30 hod.\nTak tohle město v regionu Basilicata leží dvě hodiny cesty z Bari - MHDčkem. I mě původně odradila doprava zpátky, ale když jsem si na googlu našla fotky tohoto místa - věděla jsem, že bez jeho vidění neodjedu. Takže jsem jela do Matery busem s tím, že zpět to bude stopem… Ostatně - vše se má jednou zkusit!\nUnikátem tohoto místa jsou tzv. sassi, což jsou dvě městské čtvrti v historické části města, kde jsou domy vyhloubené do skal. Systém těchto obytných jeskyní a cisteren je obydlený nepřetržitě už 9000 let. Unikátní jsou i středověké jeskynní kostely s nástěnnými malbami. Ve skalních obydlích jsou hotely, řemeslné dílny, restaurace a obchody se suvenýry, takže jde nahlédnout dovnitř. Naprosto top je poloha města v členitém krasovém terénu. Centrální část se nachází v nálevkovité prohlubni a připomíná obrovské řecké divadlo. Na jeho obvodu dominuje katedrála a kaňon, který se zařezává do terénu na východním okraji města.\nMěsto je na seznamu UNESCO a za mě - jedno z vůbec nejvíc fascinujících míst v celé Itálii, které jsem kdy viděla. Naprostý strop cesty, místo, kde když stojíte, tak prostě jen s pusou dokořán žasnete... V tomto městě se jedním slovem zastavil čas! Asi i proto sloužilo jako kulisa k několika historickým filmům, třeba Umučení krista od Mela Gibsona (zde město představovalo Jeruzalém - což opravdu sedí).\nNádherná vyhlídka je od místního kostela a musím říct, že právě zde si v jediném stínu, tedy na schodkách z boku kostela, musíte otevřít lahev vína a jednu skleničku si zde s vyhlídkou na domky ve skalách a kaňon s řekou vychutnat. Tohle je fakt cestovatelský strop. Nebudu psát slohovku, protože bych opakovala to, co píšu o podobných místech. Řeknu jediné - dar, štěstí, radost. V ruce bublinková dobrota, která dokonale uvolní prožívací a pocitové smysly, v tropickém dni na místě, kde cítíte nejen příjemný chládek, ale i lehký větřík a před očima výhled do minulosti. Do skutečné historie. Dívám se s úsměvem střídavě do té skalní nádhery a na prodavače klobouků přede mnou. Usmívám se nad tím, když se zvedne větší větřík a klobouky rozpráší po celém náměstí. Hlavně nad tím, že si z toho prodavač vůbec nic nedělá a vesele s úsměvem skáče od jednoho klobouku ke druhému a snaží se je odchytit. Vedle mě na schodech sedí moje nevinná společnice a mě je v tuhle chvíli jednoduše hezky. Matera je absolutní strop celé cesty a kdybych to měla pojmenovat nejpřesněji - právě zde je to ta skutečná exotika za Kačku.\nJeště si tuhle starobylou nádheru užívám, kochám se vyhlídkama ze všech možných i nemožných míst a pomalu se odhodlávám k tomu, co jsem měla v plánu od začátku. Tedy ke svému prvnímu životnímu stopování.\nJe mi jasný, že přímo v historickém centru odchytnout auto směr Bari není reálné. Proto házím do map nejbližší výpadovku na dálnici směr Bari, která je ode mě asi 3 kilometry chůze, a vyrážím na cestu. Úžasné je, že se naprosto tropický den během chvilky otočil v lehce zakaboněné nebe. Jako by mi všechno hrálo do karet! Místo takřka pouštní chůze je přede mnou osvěžující procházka! Přicházím k místu, kde je asi reálné začít.\nStop známe všichni, že. Zvednout ruku, usmát se a je to… Jenže v televizi to vypadá jinak než ve skutečnosti. Jednodušeji. Každopádně ještě než tu ruku pořádně zvednu, zastavuje u mě auto. Ptám se, zda jedou směr Bari a trošku tápu, kam si sednout, když mi říkají Altamura (město 20 km od Matery, ve směru na Bari). Na zadních sedadlech sedí dvě holčiny, vepředu jejich rodiče. Starší sestra bere mladší na klín a já usedám. Musím říct, že mě ve vteřině zaplaví skoro euforický pocit. Nejen z toho, že to bylo tak...snadný, ale hlavně z toho, jak fajn lidi mi tam nahoře někdo do cesty poslal. Ani na vteřinu necítím strach, naopak. Z rádia se line fajn muzika a holky během chvilinky zpívají. Zrovna nedávno jsem někomu říkala, jak miluju Asii a lidi tam, a na otázku proč, mě jako první napadla odpověď - protože si pořád zpívají. A vzpomínala jsem na letiště na Bali, kde jsem vystoupila z letadla a zpívala si imigrační úřednice. O pár metrů dál pak ve stánku mobilního operátora mladá kočka, co mi aplikovala místní SIM do telefonu. Já na ni tenkrát hleděla jak puk. Nejen, že to bylo strašně milý, ale zpívala jak Byonce, vypadala ještě líp...a přitom tady cpe sim karty turistům do telefonu. Jak to, že si takové nádherné holky s ještě nádhernějším hlasem ještě nevšiml nějaký prioducent??! A pak mi to došlo - protože tady tak skvěle zpívají všichni. No a teď v autě se mi všechno tohle vybaví a já mám chuť si zazpívat s nima.. Vyhazují mě u městečka Altamura, kam jsem původně chtěla i nakouknout, ale nakonec tuhle variantu opouštím - nechci stopovat za tmy. Pokud byste tady někdo zastavil a měl času více:\nALTAMURA: Město je známé díky vůbec prvnímu chlebu v Evropě s chráněným označením. Místní chléb pane di Altamura se odjakživa připravuje z krupice. Ta se používá spíše k výrobě italských těstovin a pochází pouze z okolí tohoto města. Chléb se peče v troubě vytápěné dřevem, ve které se obvykle peče pravá italská pizza. Tento chléb má neobyčejně křupavou kůrku, velice často i lehce připálenou. Uvnitř je ale velice měkký a nažloutlým. Je to místní nejvýznamnější specialita. Jinak má toto městečko zachovalý historický střed. Zde jsou úzké uličky uvnitř hradeb. Jméno tohoto města znamená vysoká zeď a bylo vlastně pojmenováno podle hradeb, které jsou všude kolem. Významnou památkou města je katedrála, která je svým způsobem unikátem. Je totiž jedinou církevní stavbou Fridricha II. v Apulii. Tuto románsko gotickou katedrálu zdobí velká rozeta a vstupní portál střeží dva lvi. Interiér katedrály byl zbarokizovaný.\nStojím opět u výpadovky na Bari, opět zastavuje několik aut prakticky ihned, ale bohužel - všichni jedou zpět na Materu. Pak ale přibrzdí pán, který jede zase o dalších 20 km dále mým směrem, a to k městečku Toritto.\nAni teď nemám strach a sedám do jeho mini coopera. Strach začnu mít trošku během jízdy, protože se řidič vžil do role DJ a chtěl mi ukázat kompletní apulijsou hitparádu. Když manipuloval s telefonem (hledal hity) - občas mu to ujelo mimo jeho pruh… V rychlosti 160 km/h - docela zážitek. Ale usmíval se a já vlastně taky.\nV Toritto mě vyhodil opět u výpadovky na Bari, ale bohužel - jednalo se o takovou vesnici, z které prakticky nic nejelo. Rozhodla jsem se stopovat do vedlejší vesnice, odkud jsem si vygooglila vlak do Bari. Bylo děsný vedro, já u sebe ani kapku vody a kolem mě jindy nádhernej olivovej sad, nyní další prvek vyprahlé scenérie..\nČekat na auto směr Bari by zde bylo asi úplně k ničemu - proto příště stopovat do větších měst, ne zakaždou cenu "o kousek zase popojet". Jedno auto naštěstí při změně stopovací strany zastavilo a svezlo mě na vlakové nádraží - přímo v Toritto. Spolucestující byla shodou okolností zaměstnankyně nádraží, takže když jsem řekla, že jedu do sousední vesnice na vlak směr Bari, vysvětlila, že i z Toritta, ve kterém teď stojím (což mi google mapy zatajily!) ten vlak jede. Za pár minut vystupujeme obě na nádraží, ona mi ještě ukáže automat na jízdenku.\nMám skoro hodinku čas, je nádherné, opět slunečné, pozdní odpoledne a já otvírám ledově vychlazenou lahev bublinek! Už totiž vím, že jak vlak přijede, vystoupím za 35 minut na zastávce Bari centrale, pár kroků od ubytování. Jinými slovy - už teď můžu říct - ZVLÁDLA JSEM TO! Tuhle konkrétní láhev na tomto konkrétním nádraží nikdy nezapomenu. Byla jiná než všechny před tím. Byla zasloužená! Osvobozující. Oslavující. Budu s ní mít totiž už navždy spojený pocit určité “oslavy”. Oslavy toho, že co si naplánuju, to zvládnu! Že nic není nemožné - ani to, být tady a teď a mít za sebou tak úžasný den, jaký mám. I když všechny jízdní řády celé Apulie stojí proti vám!\nVlak jede na čas, cestou se osvěžím klimatizací v kupé a na nádraží v Bari vystupuju jak na novém světě. Tenhle den byl TOP STROP!\nDnešní den volím jako odpočinkový. Včerejší ťapkání a vůbec náročnost celého tripu na mě dolehla. Ráno nemůžu vylézt z postele dřív jak v poledne. Ale i to je někdy na cestách potřeba… Relaxovat, odpočívat. Myslím, že mě se to v tento den povedlo víc než dobře!\nPo výborné snídani a sprše vycházím vstříc městu, ve kterém už 5tý den bydlím. Zatím zde znám pouze trasu z hlavního nádraží do ubytování. Nyní je na řadě poznat historickou část a všechny poklady, které toto město ukrývá. Procházím ulicemi bez itineráře, protože historická část je opravdu malá a vím, že zde stihnu vše vidět i za dvě - tři hodinky.\nBari je hlavní město oblasti Apulie. Žije zde přes 300 000 obyvatel a město žije opravdu na plný plyn! Jinak zajímavosti celého regionu Apulie je je to, že je to vůbec první italský region, kde se začal vyrábět olivový olej. Roste tu až 50 milionů olivových stromu! Mimo to se zde také vyrábí neuvěřitelných 200 typů těstovin!\nToto divadlo bylo po požáru v roce 1991 opraveno a nyní je v soukromých rukou. Je to vůbec největší soukromé divadlo v celé Evropě. Mimoto patří vůbec k těm největším divadlům, vedle pařížské opery nebo vídeňské státní opery.\nJelikož se jedná o přístavní město, nelze toto místo vynechat. V blízkosti přístavu je stará městská část Bari Vecchia, která má své kouzlo.\nBazilika svatého Mikuláše je monumentální románská památka, kterou musí každý při návštěvě města vidět. Svatý Mikuláš je patronem celého města. V kryptě jsou umístěny jeho ostatky a to je důvod, proč je toto město vyhledávaným místem poutníků.\nDalší nádherná bazilika je kousek od svatého Mikuláše a výjimečné je její sněhobílé průčelí.\nOsobně musím říct, že město samotné bylo ze všech mých cílů úplně nejslabší. Nicméně i tak ve mě zanechalo příjemnou vzpomínku, a to na jeden naprosto proflákaný, dokonale odpočinkový den. A i takové jsou potřeba!\nDEN 6 - pondělí 3.8.2020 - ODLET ve 14:30\nNemusím nikam spěchat a už vůbec né si natahovat budík. Check out mám až v 11 hodin, odlet ve 14:30. Přesně podle toho vypadá i mé dopoledne. Bari styl = odpočinek. Jakmile se odubytuji, jdu rovnou na autobus k vlakovému nádraží. Za 1 € zde kupuji jízdenku na letiště. Autobusy jezdí zhruba každou hodinu, jízdní řád přikládám níže.\nSedám do autobusu a užívám si příjemnou klimatizaci. Za půl hodiny jsem na letišti. Mám 2,5 hod. čas do svého odletu. Veškeré odbavení je naprosto bezproblémové, nemusím vytahovat ani kosmetiku. Žádné formuláře nikdo nechce. Sedám do křesílka a rekapituluji si tento výlet…\nLet byl přesně dle letového plánu, opět trojsedadlo jen pro mě, před 17 hodinou přistáváme ve Vídni.\nJízdenku domů jsem si dopředu nekupovala, nyní hledám, jak se budu krkolomně dopravovat přes centrum Vídně do Brna. Otevřu aplikaci Flixbus a koukne na mě autobus, který jede za 50 min. Cena 290 Kč přímo z letiště mě opravdu zahřeje u srdce. Kupuji! Sednu si na zastávku a čekám na svůj spoj. Opět přijíždí na minutu přesně a co je úplně neuvěřitelné – řídí ho stejný řidič, s kterým jsem jela naposledy z Prahy. Je to strašně milej pán, pohoda a klid z něho jenom srší. Během chvilky se u dveří autobusu objevím dva policisté a 3 vojáci, kteří vedou nějakého hocha. Zřejmě se jim z nějakého důvodu nelíbí, že je na tomto území a snaží se ho dostat do našeho autobusu, resp. do ČR. Řidiče to ani na chvilinku nevykolejí a s ohromným klidem, který přenáší i na toho chudáka kluka, prodává chlapci jízdenku. Je mi toho "vyhoštěného" trochu líto, ať už provedl cokoliv (předpokládám, že vražda to nebyla..), takováto policejní eskorta – docela masakr. Sama trošku zavtipkuji, že příště dojdu taky tak, protože předběhl celou frontu a sedí v autobuse jako první. Usměje se a myslím, že se konečně přestane cítit trapně. V Brně jsme ještě o 15 minut dříve. Velká pochvala!\nletenka Praha - Bari - Praha: 630 Kč\nubytování 4 noci/os: 2 622 Kč\ndoprava - komplet vlaky, busy, spoje na letiště: 39,9 EUR / 1 093 Kč\njídlo, pití, ostatní: 50 EUR/ 1 400 Kč\nCelkem 6 dní / 5 nocí v Apulii za 5 745 Kč.\nNo a ještě jedna věc, kterou budu mít z Bari vždy spojenou… Je to zjištění, že je moje druhé dítě na světě. Podělila jsem se o tu radost se svými blízkými na FB, takže to sem "jenom" překlopím…\nTeď je řada na Vás. Myslíte, že by Vás taková forma spolupráce zajímala, prosím? Kniha by byla rámcově zaměřena právě na cestování, a to úspornou formou, kterou tak hezky titulujete jako ZA KAČKU.\nMoc se těším na Vaši odpověď a přeji hezký zbytek pondělí."\nNo a teď je to tady vše podruhé. Nemám lepší přirovnání! Prostě vše jak přes kopírák! Za mnou 9 měsíců práce a příprav, ve finiši silné porodní bolesti (* prosím zanést do statistik koronaviru), no a pak je najednou na světě moje první knížka (druhé dítě) a ve mě jen čistá radost. Teď už je to jen na ní, jak se v životě porve, co dokáže a kam se posune. Já ji budu už "jen" chránit, držet a vždy za ní stát..\nDěkuji ze 💛 i vám všem, kteří se mnou CESTUJETE za KAČKU - ať už osobně nebo zprostředkovaně. Teď sedím po své první cestě "sama" na letišti, čekám na let domů a u toho zjišťuji, že je kniha na světě. Myslím tady na každého z vás! Na to, jak jsem vám vděčná a jak moc jsem ráda, že vás mám. Dáváte mi na každé z mých cest energii, podporu a motivaci, ale taky důvod se z cest vracet domů.. ✈💛🙏\nJo a děkuji i vám, kteří mi zas tak úplně nefandíte, protože vaše "nedůvěra" je pro mě něco jako Redbull pro řidiče kamiónu 😉 Osobně věřím, že zrovna vy si to mé dítě důkladně prohlédnete (čti koupíte✌)..😉\n➡ ZA KAČKU od 3/9 v knihkupectví\n4 603 zobrazení0 komentářů


Další rady a tipy - Strana 10 z 12 - Zaria.cz\nČím nás láká Řecko\n12.3.2016\tKomentáře nejsou povolené u textu s názvem Čím nás láká Řecko\nVětšině lidí se při zmínce o Řecku vybaví starověké stavby, archeologická naleziště a moře. Teoreticky je to pravda. Na pobřeží Středozemního moře lze skutečně obdivovat historii a Řecko se rozkládá na pevnině, poloostrovu Peloponés a více než 6000 menších ostrovů. Pouze 227 z nich je obydlených. Ale nejen tím je země lákavá. Něco z historie Každý, kdo navštíví Řecko, by ...\tVíce »\n7 nápadů, jak ušetřit za topení a přitom být doma v teple\n22.1.2016\tKomentáře nejsou povolené u textu s názvem 7 nápadů, jak ušetřit za topení a přitom být doma v teple\nVěčně studené ruce a nohy nikoho nebaví. Vysoký účet za topení ale také ne. V následujícím článku vám proto poradíme, jak levně vyzrát na zimu. Teplá přikrývka je základ Pokud si zalezete do postele a přesto se klepete zimou, máte špatné přikrývky. Už jste vyměnili letní deky za teplejší peřiny? Skvělé tepelné vlastnosti má například přikrývka Clinic z dutého silanizovaného ...\tVíce »\nKolo, které šlape za vás\n18.1.2016\tKomentáře nejsou povolené u textu s názvem Kolo, které šlape za vás\nPoslední dobou, kdy světem vládne technika, se na cestách objevují kola, na kterých se nemusí šlapat. A komu by se nelíbilo jezdit si do kopečků a kochat se přírodou, aniž by se u toho nadřel? Můžete hubnout a přitom se tak “nenadřít”, dát se do formy jemně a pohodlně. Já na kole nešlapu! Tato speciální kola, na kterých se nemusíte ...\tVíce »\n12.1.2016\t1 Komentář\nPokud chcete rozjet vlastní byznys, vždy je lepší být dobře informovaná a rozumět všemu, co k začátku podnikání potřebujete. Pravděpodobně si stejně najmete účetní a další odborníky na dílčí aspekty vaší činnosti, ale vy budete tou, která bude všemu velet. Proto byste měla mít o všem aspoň základní přehled. Kde ho ale získat? Přesně pro lidi jako vy je určeno ...\tVíce »\nPotřebujete půjčit po vánočních útratách? Využijte krátkodobé půjčky.\n31.12.2015\tKomentáře nejsou povolené u textu s názvem Potřebujete půjčit po vánočních útratách? Využijte krátkodobé půjčky.\nKdo z nás by se nyní po svátcích necítil finančně mizerně? Většina z nás utratila více, než původně zamýšlela a nyní zjišťujeme, co vše je potřeba hned po Novém roce zaplatit, ale na účtu zbylo jen velmi málo peněz… Jestliže i vám v tomto období pochyběly peníze, využijte krátkodobé půjčky. Vyřeší váš aktuální nedostatek, pokryjí výdaje, které potřebuje do výplaty vyřešit, během krátké ...\tVíce »\nPůjčka bez doložení příjmu vám vytrhne trn z paty\n7.12.2015\tKomentáře nejsou povolené u textu s názvem Půjčka bez doložení příjmu vám vytrhne trn z paty\nPeníze bez zbytečného vyptávání, složité administrativy a průtahů? Jde to. Pokud vám bude stačit pár tisícikorun na překlenutí nepříznivého období, které z finanční stránky jednou za čas potká většinu z nás, můžete se spolehnout na produkt nebankovních společností, známý jako půjčka bez doložení příjmů. V bance totiž většinou půjčují pouze bonitnějším klientům s dostatečně vysokým příjmem. Jak takovou půjčku vyřídit? ...\tVíce »\n3.12.2015\t1 Komentář\nVánoce jsou svátky klidu. Během vánočních svátků byste měla zapomenout na stres, odpočinout si a užívat si chvíle pohody s vašimi blízkými. Po Vánocích i vy určitě budete slavit příchod nového roku. Co spojuje Vánoce a Silvestr? Uvažujete správně – je to kvalitní pití. Máme pro vás inspiraci… Myslete na kvalitu Sklenička něčeho dobrého určitě ke svátkům patří. Není nad ...\tVíce »\nVyplatí se rychlá půjčka?\n20.11.2015\tKomentáře nejsou povolené u textu s názvem Vyplatí se rychlá půjčka?\nUrčitě jste už i vy někdy narazila na pojem rychlá půjčka a možná jste uvažovala o tom, že si ji vezmete, protože jste akutně potřebovala peníze. Právě pro takové případy je rychlá půjčka určena, je ovšem nutné dbát nejvyšší opatrnosti. Rychlá půjčka totiž dokáže být dobrou pomocnicí v nouzi, ale i zrádkyní, která vás může podrazit a dostat do problémů… ...\tVíce »\nVydejte se poznat krásy Moravského krasu\n16.9.2015\tKomentáře nejsou povolené u textu s názvem Vydejte se poznat krásy Moravského krasu\nZbylo vám ještě pár dní dovolené, které byste rádi strávili na příjemném místě v České republice? Pro turisty velmi zajímavou a lákavou lokalitou je Moravský kras. Jedná se o největší a nejlépe rozvinutou krasovou oblast v České republice. Najdete zde nejen nejznámější propast Macochu, ale také řadu nádherných jeskynních systémů – z těch neznámějších – Punkevní jeskyně, Kateřinské jeskyně nebo jeskyni Balcarku. Moravský ...\tVíce »\nJeště jste nebyli na dovolené, nebo si chcete užít znovu sluníčka a tepla? Vyberte si cenově výhodný last minute zájezd.\n21.8.2015\tKomentáře nejsou povolené u textu s názvem Ještě jste nebyli na dovolené, nebo si chcete užít znovu sluníčka a tepla? Vyberte si cenově výhodný last minute zájezd.\nI když prázdniny pomalu končí, spousta z nás neměla možnost, nebo dostatek financí na to, abychom odcestovali, kde si přejeme. Nic však není ztraceno. Je totiž spousta zemí, kde je krásně a teplo i v průběhu září, října a dalších měsíců. Stačí sledovat, co přináší nabídka last minute dovolených a zájezdů, vybrat si dle svých preferencí a užít si volno a relax ...\tVíce »


U Třemošnice nouzově sedal vojenský vrtulník - Pardubický deník\nU Třemošnice nouzově sedal vojenský vrtulník\nTřemošnice - Selhání motoru za letu museli ve středu odpoledne řešit piloti vojenského vrtulníku nad Chrudimskem.\nVrtulník Mi-8 z 24. základny dopravního letectva Praha Kbely. | Foto: DENÍK/Kateřina Šulová\nV Třemošnici na Chrudimsku ve středu pro poruchu nouzově přistál vojenský vrtulník.\n"Stroj patřil k 24. základně dopravního letectva z Prahy - Kbel. Šlo o typ Mi 8 u kterého při plnění dopravního úkolu došlo k závadě na motoru. Nikdo z posádky nebyl zraněn, samotný stroj rovněž neutrpěl poškození. Na místo vyjela technická skupina zjistit, co mohlo vést k poruše," potvrdil Jan Šulc, mluvčí generálního štábu Armády České republiky.\nNa palubě bylo pět členů posádky a osm pasažérů. Na místo vyjely preventivně na žádost armády i dvě posádky záchranné služby.\nVrtulník Mi8 a 24. základna dopravního letectva Praha - Kbely\nVrutlník Mil - Mi 8S je součástí takzvané vládní letky. Jedná se o dvoumotorový vrtulník, poháněný turbohřídolovými motory, v salóní úpravě, určený k přepravě osob na krátkých tratích.\n24. základna dopravního letectva Praha Kbely zabezpečuje přepravu příslušníků AČR, vojenských misí, a to jak na území ČR, tak i mimo území ČR, Ústavních činitelů ČR a zahraničních státních delegací podle rozhodnutí MO ČR, speciálních letů - verze MEDEVAC v rámci NATO, pro potřeby zdravotnické služby ČR - transplantančí program (LZS a SAR), speciální lety vzdušného průzkumu, fotografického snímkování, letecké laserové skenování a obletů prostředků RTZ letectva.\nAutor: Jiří Sejkora, Aleš Vaníček


OBSEDANTNĚ-KOMPULZIVNí PORUCHA V MéDIíCH - WORLD-OF-PSYCHOLOGIE-BLOG - 2021\nObsedantně-kompulzivní porucha v médiích\nNěkdy zaslechnu lidi ležérně používající termín „OCD“ (obsedantně-kompulzivní porucha). Jsou to „OCD s čistotou“ nebo „OCD s organizačními schopnostmi“.\nVe skutečnosti je však skutečný boj s OCD projevem úzkosti, která vytváří skutečnou poruchu v životě člověka.\nLena Dunham, tvůrkyně / spisovatelka / producentka / hvězda oceněné série HBO „Dívky“, představila hlavní postavu Hannah (samotnou Dunhamovou) ve velmi surových a poctivých setkáních s nemocí ke konci minulé sezóny . Hannah se na střední škole zabývala OCD. Znovu se objevilo, když čelila dvěma významným stresorům: pokusila se napsat elektronickou knihu v krátkém časovém rámci a vypořádala se se skalními následky rozpadu.\nAť už scény ilustrovaly epizody neúnavných tiků, počítání nebo nutkavého zvyku, který ji přivedl na pohotovost, „Dívky“ se vydaly na autentické území, které vyzvalo ostatní trpící OCD, aby se cítili méně osamělí.\nČlánek v Psych Central charakterizuje obsedantně-kompulzivní poruchu jako „opakující se a znepokojující myšlenky (tzv. Posedlosti) nebo opakující se rituální chování, k nimž se člověk cítí hnán (tzv. Nutkání).“\nNežádoucí impulsy a obtěžující obrazy mohou také napadnout psychiku osoby s OCD. Zatímco nutkání se obvykle používají k neutralizaci nadměrných myšlenek nebo posedlostí, tyto činy mohou vyvolat další úzkost, protože jsou velmi náročné na udržení.\nNedávný článek Allison Dotson uvedený v Huffington Post pojednává o tom, jak příběh OCD v seriálu umožňuje ostatním lidem, kteří se s touto poruchou setkávají.\n"Jako někoho s OCD považuji za osvěžující vidět toto často nepochopené onemocnění vylíčené realistickým způsobem v uznávané televizní show," řekl Dotson. Poznamenává, jak může být OCD prezentováno jako „okouzlující groteskní charakterový rys“, ale „Dívky“ rozhodně nestřílely pro lehký smích.\n"V reálném světě mohou příznaky OCD vychovávat jejich přetrvávající hlavu, stejně jako to udělala Hannah pod tlakem knižního termínu," poznamenal Dotson. "Můj určitě ano - nové posedlosti se objevily před spaním a přetrvávaly měsíce."\nLena Dunham hovoří o svých vlastních zkušenostech s OCD pro Rolling Stone v jejich titulním příběhu „Lena Dunham: Dívka nahoře.“ Byla diagnostikována ve věku 9 let po zobrazení opakujících se příznaků.\n"Byl jsem posedlý číslem osm." Napočítal bych osmkrát ... podíval bych se osmkrát na obě své strany. Zajistil bych, aby mě nikdo nesledoval po ulici, dotkl jsem se různých částí mé postele, než jsem šel spát, představoval bych si vraždu a představoval bych si stejnou vraždu osmkrát. “\nZatímco na konci vysoké školy vysazovala léky (což mělo za následek nepříjemné vedlejší účinky, včetně extrémního vyčerpání a nočního pocení), stále užívá malou dávku antidepresiva ke zmírnění úzkosti.\nNemám nic jiného než úctu k Dunhamové, která sdílela své soukromé (a někdy temné) dějiny s OCD veřejnosti prostřednictvím „Dívek“. Poruchě, která může být v médiích vykreslena jako humorná nebo bezstarostná, se dostává trochu větší pozornosti a povědomí. Jiní, kteří čelí symptomům OCD, se mohou spojit s Dunhamovou postavou a identifikovat se vedle ní.\n"Tyto epizody, dívek 'se zdají slibné," napsal Kent Sepkowitz ve svém článku v Daily Beast. "Doufám, že jsou připraveni ukázat, že skutečná duševní nemoc není vymýcena pilulkou nebo lepší stravou, třemi návštěvami zmenšovacího zařízení nebo promyšlenou procházkou po pláži."\nMůže deprese přestat nenávidět?\n2021 © https://goodlifestudio.net Obsedantně-kompulzivní porucha v médiích


Happy Cat Minkas Kitten Care 1,5 kg | SpokojenyPes.cz\nKompletní a skvěle vyvážené krmivo Happy Cat Minkas pro koťátka od 5 týdnů věku. Složení vévodí drůbeží maso a brambory, receptura je tak velice dobře stravitelná, lehká a zároveň výživná.\nKrmivo Happy Cat Minkas Kitten Care Geflügel (nahrazuje původní recepturu Happy Cat Minkas Kitten) je plnohodnotné krmivo pro všechna koťata od ukončeného 4. týdne života do maximálně 6. měsíců. Extra malé granulky jsou ideální první pevnou potravou pro malá koťata. Optimální množství bílkovin a tuků pečuje o jejich harmonický růst a vývoj. Velmi kvalitní živočišné proteiny, absence sóji a jiných rostlinných bílkovinných extraktů.\ndrůbeží protein 31 %, drůbeží tuk, bramborové vločky, kukuřičná mouka, pšenice, kukuřice, škvarky, rybí moučka, cukrovkové řízky (odcukřené), lignocelulóza, slunečnicový olej, jablečná dřeň, chlorid sodný, řepkový olej, Juka schidigera 0,04 %.\nhrubý protein 32,0 %, hrubý tuk 18,0 %, hrubá vláknina 2,5 %, hrubý popel 6,0 %, vápník 1,3 %, fosfor 0,9 %, sodík 0,45 %, draslík 0,5 %, hořčík 0,08 %, omega-6 mastné kyseliny 3,0 %, omega-3 mastné kyseliny 0,25 %.\nEnergetická hodnota: 3990 Kcal/kg.


V Polsku za poslední tři dny utonulo nejméně šestadvacet lidí – Novinky.cz\nV Polsku za poslední tři dny utonulo nejméně šestadvacet lidí\nNejméně 26 lidí utonulo v posledních třech dnech v Polsku, které se stejně jako další východoevropské země potýká s vlnou tropických veder. Mezi oběťmi je podle policie i několik lidí, kteří zachránili životy jiným, sami se však přitom utopili. Informují o tom polská média.\núterý 1. srpna 2017, 12:42 - Varšava\nPolská koupaliště, jezera i mořské pobřeží na severu země jsou v posledních dnech zaplněna lidmi, které k vodě ženou teploty výrazně přesahující 30 stupňů Celsia, jež jsou na polské klimatické poměry nezvykle vysoké.\nJednou z obětí se podle televize TVN 24 stal čtrnáctiletý chlapec, který skočil do řeky Visly nedaleko Varšavy, aby pomohl topící se devítileté dívce. Zatímco děvče se mu s pomocí dalších dvou lidí podařilo zachránit, mladík zmizel pod hladinou a policie dlouhé hodiny hledala jeho tělo.\nPřehřátí a alkohol\nPodobný osud podle polského rozhlasu potkal osmnáctiletého muže, který v rybníku nedaleko města Racibórz u českých hranic zachránil šestileté tonoucí dítě.\nNedaleko Gdaňsku zemřel pětačtyřicetiletý muž, který na mořském pobřeží vytahoval z vody svou topící se třináctiletou dceru.\nU některých dalších obětí patrně přispělo k tragickému konci přehřátí organismu či konzumace alkoholu. Jen během pondělka zemřelo deset lidí. Polští meteorologové očekávají, že tropické teploty okolo 35 stupňů budou zvláště v jižních částech země trvat nejméně do nadcházejícího víkendu.


V roce 1976 vyšlo „Truffaldino od Bergamo.“ , – преимущественно артисты Ленинградского театра музыкальной комедии. Herci, kteří se podíleli na natáčení filmové adaptaci hry Karlo Goldoniho „Sluha dvou pánů“ - hlavně umělci Leningrad Divadla hudební komedie. S výjimkou těch let, nováček herec Konstantin Raikin a již slavná Natalia Gundarevoj. Zajímavá fakta o filmu - předmětu článku.\nProducent filmu - Vladimir Vorobiev. Tento režisér je žákem legendárního divadla učitel George Tovstonogov. Vorobiev pro komedii byl první a nejnápadnější a zajímavou práci ve filmu. Jeho úspěch by se neměly opakovat nejpozději obrazy sovětského režiséra. Nejen pro Vorobyov, ale i pro herce, který hrál důležitou roli v časné kariéře byl film „Truffaldino Bergamo“\nRoli půvabné služebníka se stal prvním ve filmografii Konstantina Raikin. Práce na filmu, který mu přinesl slávu-Union, první začněme snadno umělce.\nNapjatá situace převládala na scéně v prvních dnech po založení filmu „Truffaldino od Bergamo.“ Herci nenašel společnou řeč. Faktem je, že v té době už známá herečka Natalia Gundareva vnímán svého partnera jen jako slavné osobnosti jeho syna. Věřila, že mladý herec nutí jeho cestu do filmu na popularitě svého otce. Kromě toho, vynikající herečka opakovaně vyslovil proti jeho účasti. Nějaký čas Konstantin Raikin i pochybnosti, zda přijme nebo nepřijme prestižní roli. Ale brzy názor Gundarevoj změnil. Koneckonců, talent Konstantina Raykina nemohl zůstat bez povšimnutí.\nCtižádostivý herec ukázal pozoruhodnou píli a vzácnou dramatický talent, který kombinuje komický i tragický začátek. Umělec Truffaldino udeřil kolegy mimořádné plasticity, muzikálnost. , в котором служил Воробьев, сыграли почти все роли в фильме «Труффальдино из Бергамо». Herci Divadlo hudební komedie, která sloužila Vorobiev hrál téměř všechny role ve filmu „Truffaldino od Bergamo.“ пели в комедии своими голосами. Tyto subjekty (Valentina Kosobutskaya Victor Kostecki, Lev Petropavlovsky, Elena Driatskii Viktor Krivonos, Igor Sorkin Alexander Bereznyak, Eugene Tilicheev a kol.), V komedii zpěv s jejich hlasů. Ale strana hrdinů Gundarevoj Raikin a vyjádřil další umělce. Party Truffaldino provedena Boyarsky. Pro hrdinky Gundarevoj zazpívala Elena Driatskii.\nDekorace a hudba\nStřelba, samozřejmě nekonal v Benátkách. Interiéry domů byly postaveny v pavilonu. Několik epizod bylo dosud natočeno v jednom z nejmalebnějších měst v Leningradské oblasti.\nHudební doprovod k filmu složil Alexander Kolker. Tento známý skladatel ve své době vytvořil hudbu k několika sovětských filmů. Tyto texty byly psány Kimom Ryzhovym.\n„Truffaldino Bergamo“ Vypadá spíš jako hru než hudební film. Na tomto obrázku jsou světlé dekorace, barevné oblečení, poetické texty. To vše - složky divadelního umění. Při sledování filmu na diváky pocit, jako když nejsou v přední části obrazovky, stejně jako v chrámu Melpomene.\nHlavní postava ve filmu Vorobyova - jakousi alternativu ke klasickým Harlequin. Charakteristické rysy tohoto obrázku - komik s nádechem smutku, snění. Truffaldino navzdory neustálé vtipy, hraje ve filmu smutnou píseň. Jeden z nich - „Píseň služebníka.“ Ale to neznamená, že film drama. Obraz byl vytvořen v tradici žánru komedie, zábavný a nenáročný. A hlavní zásluhu na úspěchu filmu, možná je Raikin hra. Herec jiný vzácný divadelní dar.\nNicméně, jen málo lidí ví, že role Truffaldino mohl hrát další herce. Mezi kandidáty jsou Alexander Demyanenko, Oleg Dal, Boris Smolkin. Poslední hrál hrdinu Goldoni komedii po mnoho let v divadle hudební komedie.\n„Truffaldino Bergamo“ - není první filmová adaptace děl italské komedie. V roce 1953, síta z představil tuto komedii. Role provedl dramatické herce. V tomto případě je jméno autora bylo zachováno.\nLinda Christian: kariéra a osobní život\nVítáme Plaza Hotel 3 * (Pattaya, Thailand) fotografie a recenze infrastrukturu, služby\nMakrokosmos - co je to?\nCharkov Cafe: adresy, nabídky, recenze\nNávěs MAZ-9758: modifikace charakteristiky


Obuv, boty, galanterie, kůže a móda - STYL a KABO přicházejí s novými tématy\nKdo se pohybuje v módní branži, jistě ví, že se veletrhy STYL a KABO v Brně konají již přes dvacet let, a to vždy dvakrát do roka. Letos v únoru svými výsledky navázaly na příznivý trend minulého roku a potvrdily tak stabilizaci módního průmyslu i lepšící se situaci v maloobchodu. 43. veletrhů STYL a KABO se zúčastnilo 258 vystavujících firem z 16 zemí a počet prezentovaných módních značek meziročně vzrostl o desetinu na 558. Opět šlo o největší B2B setkání textilního, oděvního, obuvnického a kožedělného průmyslu pro český a slovenský trh, které přilákalo více než pět tisíc odborných návštěvníků, obchodníků a nákupčích.\nMezi třiceti firmami, které se v Brně prezentovaly poprvé, byla mj. společnost PtakModa z polské Lodže - provozovatel největšího velkoobchodu s oděvy ve střední Evropě sdružující nabídku 250 polských výrobců a návrhářů. Přestože se tuzemská výroba orientuje převážně na export, vystavovalo v únoru také šedesát českých výrobců, a to napříč všemi branžemi. Po úspěšné premiéře v srpnu 2013 se na veletrh vrátila sekce mladé a nezávislé módy Fresh Fashion rozšířená o nové vystavovatele – například o doplňky a minimalistickou módu značku Ritore nebo netradiční dětské oblečení značky Spookid.\nPříští, již 44. veletrhy STYL a KABO proběhnou v termínu 24. až 26. srpna 2014. Po roce se zde návštěvníci setkají se soustředěnou nabídkou metrového textilu, galanterie a zařízení pro výrobu konfekce. Výroba tohoto zboží se z důvodu rostoucích nároků na kvalitu opět vrací do Evropy, a jak ukázal právě veletrh STYL v srpnu 2013, také české firmy zde mají odběratelům co nabídnout. Kdo z výrobců prádla či oděvů hledá osvědčené dodavatele materiálů, neměl by návštěvu veletržní sekce Metrový textil a galanterie vynechat. Její součástí opět bude i Trendové fórum se vzorky metrového textilu a galanterie pro nadcházející sezony.\nDo budoucna pořadatelé chystají také další zpestření nabídky. Sekce Dekorace do prodejen představí doplňky a výzdobu obchodů. Druhým novým tématem budou Handmade produkty, které s ohledem na vývoj módních trendů a rostoucí zájem o rukodělnou výrobu slibují zajímavý potenciál.\nSrpnové veletrhy STYL a KABO zachovají osvědčené rozložení branží v pavilonech P a F, a to včetně odpočinkových zón, přehlídkového mola i Live Gallery. Novinky a trendy vystavovatelů budou opět prezentovány také „živě“ na kontraktačních módních přehlídkách. Díky termínu neděle až úterý mohou výstaviště navštívit i obchodníci z menších prodejen a provozoven. Přidanou hodnotou pro návštěvníky zůstanou volné vstupy do vybraných výstavních prostor Moravské galerie Brno či Muzea města Brna, které získají jako bonus ke vstupnému.\nJiž ve čtyřměsíčním předstihu je k účasti na srpnových veletrzích módy přihlášeno přibližně 130 firem. Na veletrhu STYL mezi přihlášenými nechybějí společnosti jako Anita Moravia, Jihočeská textilní, Lamido, Mileta, Modela, Sanu Babu, Manfred Hegler, Polo Trade, Favab nebo Urban Group. V jednání je podoba stánku Taiwanské textilní asociace. Na veletrh KABO jsou již přihlášeny například firmy Anekta, Lanson Praha, Gabor, Rieker, Högl, připravuje se společný stánek členů ČOKA.\nKdo uvažuje o účasti jako vystavovatel, měl by si zapamatovat datum 21. května 2014, kdy vyprší uzávěrka přihlášek spojená s desetiprocentní slevou ze základní ceny za výstavní plochu. Na shledanou v srpnu v Brně!\nHosté : 38


Vpusťte zeleň do svých domovů, vsaďte na urban jungle styl | CHYTRÉ BYDLENÍ\nČlánky, Home, Interiérová inspirace, Péče o pokojovky, Pokojovky\nVpusťte zeleň do svých domovů, vsaďte na urban jungle styl\nUrban jungle neboli městská zeleň je trendem 21. století. Pokojovky jsou v našich domácnostech velkým přínosem a v posledních letech se řadí mezi top interiérové doplňky. Není však možné o nich přemýšlet pouze jako o dekoraci. Rostliny jsou živé, vyžadují péči a správné podmínky, aby vypadaly dobře. Naštěstí existují stovky druhů pokojových rostlin, se kterými budete moci žít doma v symbióze.\nŘešíte, jak si zařídit interiér v duchu urban jungle? Inspirujte se našimi tipy.\nKombinace zeleného zamiokulkasu a trendy obrazu jen tak neomrzí..\nUrban jungle není krátkodobá záležitost. Vzpomeňte si třeba na obývací pokoje vašich babiček, školní chodby nebo haly v nemocnicích. Ty jsou i dnes plné pokojových rostlin. Ty tam sice neodstávají žádnou extrémní péči, ale přesto prosperují. Teď si představte, že je dáte i do své domácnosti a budete se o ně starat. Potěší nejen jako oku lahodící dekorace, ale také budete mít radost z každého nově vyrostlého lístku.\nUrban jungle jsou hlavně pokojové rostliny\nJak už jste možná pochopili, styl urban jungle je charakteristický především pokojovkami. Nemusíte jich mít doma tisíce, protože pomocí vhodných doplňků je lehce zakomponujete do interiéru. V obýváku stačí třeba jedna velká solitéra a plný okenní parapet. Vaši koupelnu rozzáří květinová polička a do ložnice zase můžete zvolit závěsné síťky macrame, které se budou vyjímat třeba nad vaší postelí.\nSouhra industriálního osvětlení a závěsných květináčů..\nPři výběru konkrétních pokojovek určitě zohledněte svou osobnost. Vybírejte mezi náročnými a nenáročnými pokojovkami. Řídit byste se měli i podmínkami, které váš byt nabízí. Je v něm teplo nebo zima? Máte možnost rostliny někde zimovat? Nakonec můžete zvážit i barvy, protože pokojovky hýří nejen mnoha odstíny zelené, ale mohou být i růžové, červené, fialové nebo třeba černé.\nNesmí chybět exotika\nV duchu urban jungle můžete zařídit klidně celý byt. Vyhledávejte nábytek v přírodních barvách dřeva, laďte tak i doplňky. Další barvou, která se ve vašem interiéru může objevit je bílá, šedá, černá a především zelená. Za zvážení stojí také různé odstíny růžové, žluté, oranžové nebo modré. V urban jungle tak lehce naleznete svůj styl.\nFíkus Lyrata skvěle funguje jako solitéra..\nExotiku můžete do interiéru vpravit nenásilnou cestou, kdy vsadíte jen na jednoduché dekorace v podobě svíček, těžítek, hrníčků, knížek, váz nebo umělých květin. Za doporučení stojí také dekorativní polštářky s listy palem nebo monstery či obrazy neboli printy, které dnes zakoupíte i online a doma je zarámujete.\nK urban jungle stylu se též skvěle hodí proutěné košíčky, květináče nebo stínidla lamp. Druhou možností jsou tapety či samolepky na zeď s motivy pokojových rostlin, které dnes lehce pořídíte i na internetu. Zvolit můžete i třeba zelený konferenční stolek nebo zelené křeslo. Nábytku i dekoracím sluší struktura.\nZeleň vám bude při skládání hudby inspirací..\nBarvy ve vašem interiéru by se měly vzájemně dobře prolínat a vytvořit tak pohodové prostředí pro odpočinek, relaxaci, práci i další aktivity.


Je možné bydlet na třiatřiceti metrech čtverečních? Tento byt vám odpoví | HOME\nHlavním úkolem architektů bylo vytvořit funkční zónování prostoru, vhodné pro poměrně malý a úzký byt. Bylo třeba umístit sem veškeré základní funkce: kuchyň, obývací pokoj a spací prostor, hygienické zázemí.\n„Tento malý prostor jsme navrhli architektonicky rozdělit na dvě velké části. Bílá zahrnuje vstupní zónu, kuchyň a prostor na lůžko. Druhá část je betonová, a proto působí výrazněji. Hlavním výrazovým prvkem bytu je poloviční oblouk, který dává prostoru dynamiku a pohyb. Půloblouk je součástí velkého bílého objemu. Ten působí svěže a vzdušně, druhá betonová část je o něco aktivnější,“ vysvětlují tvůrci zajímavého projektu.\nKuchyň. Zdroj: Polina Poludkina\nObývacímu pokoji dominuje velké okno a pohovka\nBílý prostor kontrastuje s betonovým i lesklým provedením. Výborně odráží světlo a nevelkou plochu opticky zvětšuje. Matný betonový obývací pokoj působí čistě a minimalisticky. Dominuje mu velké členité okno a šedá pohovka s bílým kovovým kruhovým stolkem.\nStolování vyřešil barový stolek s vysokými židlemi, umístěný vedle pohovky – mezi obývací částí a kuchyňskou linkou. Za povšimnutí stojí přiznané rozvody. Za kuchyňskou linkou se nachází prostor na spaní se zajímavě řešeným osvětlením.\nHlavním výrazovým prvkem bytu je poloviční oblouk, který dává prostoru dynamiku a pohyb. Zdroj: Polina Poludkina\nVe vstupní zóně, která kromě úložných prostorů zahrnuje i koupelnu a kuchyňskou linku (bílá část bytu), je podlaha z terazzových dlaždic. Pracovní deska jinak bílé linky je ze dřeva. U vchodu se nachází zrcadlo a mnoho úložného prostoru.\nVe vstupní zóně, která kromě úložných prostorů zahrnuje i koupelnu a kuchyňskou linku, je podlaha z terazzových dlaždic. Zdroj: Polina Poludkina\nV hlavní místnosti jsou na podlaze parkety sahající až po spací kout. Kvůli omezenému rozpočtu je nábytek kupovaný (IKEA a Leroi Merlin). Jedinou výjimkou jsou postele vyrobené na míru. Interiér esteticky dotvářejí abstraktní obrazy Dmitrije Raspopova a sochy Anastasie Prahové.\nByt s polovičním obloukem\nVe vstupní zóně, která kromě úložných prostorů zahrnuje i koupelnu a kuchyňskou linku, je podlaha z terazzových dlaždic.\nVelké členité okno dominuje prostoru.\nHlavním výrazovým prvkem bytu je poloviční oblouk, který dává prostoru dynamiku a pohyb.\nStolování vyřešil barový stolek s vysokými židlemi, umístěný vedle pohovky – mezi obývací částí a kuchyňskou linkou.\nInteriér esteticky dotvářejí abstraktní obrazy Dmitrije Raspopova a sochy Anastasie Prahové.\nMatný betonový obývací pokoj působí čistě a minimalisticky. Dominuje mu velké členité okno a šedá pohovka s bílým kovovým kruhovým stolkem.\nMatný betonový obývací pokoj působí čistě a minimalisticky.\nBílý prostor kontrastuje s betonovým i lesklým provedením.\nZa kuchyňskou linkou se nachází prostor na spaní se zajímavě řešeným osvětlením.\nTagy: garsoniery geometrické tvary jednopokojové byty malé byty malé prostory úložní prostory umělecké artefakty výklenky


Zimní Jonap Falco - modrohnědé SLIM (natur wool) - POHODLNÉ BOTKY\n› Značky › Jonap › Zimní Jonap Falco - modrohnědé SLIM (natur wool)\nZimní Jonap Falco - modrohnědé SLIM (natur wool)\nzimní botky od českého výrobce ve slim verzi\n23 Skladem (1 ks) 1 450 Kč\nNová zimní obuv je vyrobena v kombinací kůží se zateplenou podšívkou s přírodní vlnou. Jde o velmi odlehčenou obuv na měkké a tenké podešvi, která simuluje přirozenou chůzi v přírodním terénu. Stélku lze vyndat a je bez podpory klenby. Jde o velmi odlehčenou obuv na měkké a tenké podešvi. Tato obuv splňuje všechny znaky barefoot obuvi.\nVnitřní délka 14,1 14,7 15,5 16,1 16,7 17,5 18 18,9 19,5\nVnitřní šířka 6,1 6,3 6,4 6,6 6,8 7 7,1 7,2 7,2


Umělá květina v květináči Canna | 4Home - pohodlí domova\nUmělá květina v květináči Canna\nUmělá květina Canna. Stylové a skutečně okouzlující květy. Každá místnost má tmavý kout, kde se květinám nedaří. Této květině je nicméně jedno, kam ji umístíte. Bude vám dělat radost mnoho let bez nutnosti starat se o ni. Keř obsahuje 3 květy.\nBytové doplňky a dekorace Umělé květiny a stromy Umělé květiny Umělé květiny kvetoucí Umělá květina v květináči Canna\nKatalogové číslo: 594673\nSkladem Květináč na bylinky Limes uno 1,9 l, červená


Rodinné domy Zahrádky | Eurobydleni.cz\nRodinné domy Zahrádky pro všechny, kteří chtějí bydlet ve vlastním domě. V nabídce naleznete rodinné domy Zahrádky na klíč, ale i luxusní rodinné domy.\nRodinné domy Zahrádky ihned k nastěhování (510+)\nMít vlastní rodinný dům Zahrádky je snem spousty z nás. A klasické české rčení můj dům, můj hrad Vás přivádí do kategorie rodinné domy Zahrádky, kde si můžete vybrat svůj vysněný rodinný dům podle spousty vlastností. Rodinné domy Zahrádky Vás mohou oslovit cenou, polohou či klidným prostředím. Někteří z Vás jistě hledí na materiál a technologie, které sníží Vaše budoucí náklady na energie a údržbu domu.\nLuxusní rodinné domy Zahrádky nebo rodinné domy na klíč\nStojíte na začátku svého rozhodnutí, můžete hledat i rodinné domy Zahrádky na klíč nebo se rozhodnout pro luxusní rodinné domy Zahrádky, případně si najít rodinné domy Zahrádky právě dostavěné. Nově postavené luxusné rodinné domy Zahrádky leží dnes již většinou mimo cetrum. Blíže k centru jsou k dispozici rodinné domy, které mají již svoji historii. Ceny rodinných domů Zahrádky se budou lišit v závislosti na poloze, velikosti, technologii stavby. Nejdražší variantou jsou bezpochyby luxusní rodinné domy Zahrádky, které v naší nabídce naleznete také.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii rodinné domy Zahrádky, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující rodinné domy Zahrádky, a to rodinné domy na prodej Zahrádky, pronájem rodinného domu Zahrádky, rodinný dům dražby Zahrádky.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii rodinný dům Zahrádky nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích dům Zahrádky, prodej domů Zahrádky, domy na pronájem Zahrádky, domy dražba Zahrádky.\nDalší lokality v okolí rodinné domy Zahrádky\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii rodinné domy Zahrádky, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr rodinné domy Zahrádky. Určitě lépe naleznete rodinné domy Zahrádky, který hledáte.


DARPHIN - kosmetika pleťová Tibetan rituálů na ošetření proti stárnutí\nTibetan rituálů na ošetření proti stárnutí, Hledání nesmrtelnosti\nRecenze zpevňující krém proti stárnutí rituál. Tajemství věčné mládí: recepty, zdroje, přikázání a recenze Oko renesančního starověkého tajemství zdroje mládí Rádi jsou staří a chudí, rádi si oddávají své slabosti, rádi se omlouvají za sebe.\nA kdokoli, kdo opravdu chce zůstat mladý, by měl najít odvahu to přiznat sobě. A pak úplně opustit postoj k Ebe a způsob chování, která je charakteristická starosti. Ne dělat vzhled a opravdu vzdát. A klíčovým bodem je zde záměr. Dokud návrat mládí těla nezůstane trubkovým snem pro vás, jakýsi požehnaný příběh z oblasti sladkých snů, jste odsouzeni k neúspěchu. Jakmile však začnete vědět, že toho dosáhnete a dokážete vytvořit záměr dosáhnout výsledku, bude provedeno první doušek z nevyčerpatelného zdroje mládí.\nDalší je otázka technologie. Jak víte, nejefektivnější věci jsou vždy velmi jednoduché, a proto vše, co se od vás vyžaduje, je neúprosná praxe. Nekonečný záměr a vytrvalá praxe mohou dělat zázraky. Protože jsme všichni opravdu úžasné bytosti, které mohou vzít jakýkoli vzlet Tělo má sedm energetických center, která v angličtině lze nazvat víry.\nIndové jim říkají čakry. Jedná se o mocná elektrická pole, pro oči neviditelné, ale přesto absolutně skutečné. Těchto sedm vírů ovládá sedm endokrinních žláz s vnitřní sekrecí, zatímco endokrinní žlázy zase regulují všechny tělesné funkce, včetně procesu stárnutí. Ve zdravém těle se každý vír otáčí vysokou rychlostí, což umožňuje, aby životní energie, nazývaná také kořenitá nebo éterická energie, tekla nahoru endokrinním systémem.\nPokud však jedna nebo více víry zpomalují jejich pohyb, tok vitální energie se zpomaluje nebo je blokován, a tibetan rituálů na ošetření proti stárnutí vede ke stárnutí a různým nemocem.\nNejrychlejším způsobem, jak znovu získat mládež, zdraví a vitalitu, je vynutit tyto enes Středy otáčení se normálně znovu točí. Existuje pět jednoduchých cvičení, z nichž každé je užitečné samo o sobě, ale všech pět je vyžadováno pro dosažení nejlepších výsledků.\nLamy je nazývají "Rituály," a já budu používat i toto jméno.\nRadil nejprve Kelderovi, aby provedl každý rituál třikrát denně, a pak postupně zvyšoval počet opakování, dokud nedosáhne 21 opakování každého rituálu za den. Později plukovník vysvětlil, že výhody rituálů budou mnohem větší pro ty, kdo praktikují celibát. Uvědomil si však, že to pro většinu lidí není možné, a proto navrhl šestý rituál, který by byl užitečný pro ty, kteří tuto výzvu přijali.\nSpaldinga mnoha dokumentárními důkazy o existenci úžasného x duchovní jevy Tibetu Spalding, vědec, univerzitní vědec, uspořádal v roce výzkumnou výpravu do Tibetu. Expedice zahrnovala 11 vědců, jejím cílem bylo studovat neobvyklé schopnosti a moudrost velkých himalájských mistrů, kteří tibetan rituálů na ošetření proti stárnutí zklamaní.\nPodle Tibetan rituálů na ošetření proti stárnutí viděl on a jeho společníci lidi, kteří překonali smrtelnost lidského těla, přenášeli myšlenky na dálku a demonstrovali telepatii, letěli vzduchem, prošli ohněm a vodou. Všichni tito šokovaní praktičtí vědci, kteří byli vyškoleni, aby bez vícero důkazů nebrali nic na víru. Mezi pozoruhodné objevy Spaldingu patřila existence mužů a žen, kteří, jak říkali, byli několik set let.\nSpaulding tvrdil, že mnoho z nich bylo starších než let a jednou se se svými společníky snídal se čtyřmi výjimečnými lidmi. Jeden z nich řekl, že mu bylo tisíc let, ale jeho tělo bylo silné a pružné, jako tělo 35letého. Osoba sedící vedle něj tvrdila, že je mu let, i když vypadal jako chmurný 40letý muž. Emilova neobvyklá rodina navíc zahrnovala letého synovce a letou neteř, z nichž oba vypadali, jako by ještě nebylo čtyřicet.\nEmilina matka měla let. Jaké bylo jejich tajemství? V tomto případě může člověk proměnit své tělo z těla a kostí v tělo z mlhy a sny a duchovní cesty do vyšších rovin bytí v něm bez sebemenšího úsilí.\nVe světle takových úspěchů fyzická smrt přestává záležet nebo dokonce přestává být skutečná. Nepochybně je to úžasné. Každý z nás dostal duchovně dokonalé tělo, které může žít po mnoho staletí, vysvětlila Emil. Tibetští mistři se prostě naučili vrátit tělo do původního, čistého stavu. Je zřejmé, že neuvěřitelná dlouhověkost Tibeťanů byla částečně přenesena do Spaldingu, protože žil 95 let. Podle jeho blízkého přítele vlastnil nezkrotnou energii, téměř nikdy unavený a mohl tibetan rituálů na ošetření proti stárnutí čtyři hodiny denně.\nAž do konce svého dlouhého života zůstal v pohotovosti. Možná se podíval tibetan rituálů na ošetření proti stárnutí Zdroje mládí?\nMezi první západní cestovatele, kteří navštívili Tibet, byl francouzský buddhistický učenec Alexandra David-Neal Bojovala za rovnoprávnost s muži o sto let před začátkem feministického hnutí a byla poctěna, že je první západní ženou, která navštívila Lhasu ve věku 54 let a oficiálně ji přijala AVENE ystheal emulze proti vráskám. Protože cestování do Tibetu bylo velmi nebezpečné, Alexandra David Neal a její společnice, Tibetan Lama, musel se změnit na nalhor-pa, nebo na chudé poutníky.\nPouze anonymitou a maškarádou se mohli bezpečně pohybovat po celé zemi, a přesto se museli bát putujících lupičů a policie.\nZnačka je zastoupena ve více než zemích světa a salonech krásy a wellness centrech.\nBritská vláda ji neustále hledala, aby se vyhnula z Tibetu; stejně tak i tibetští vládci, pokud věděli, kdo se skrývá pod rouškou poutníka. David Neal strávil celkem více 12 let, od roku do roku Popsala svou úžasnou cestu a své objevy v mnoha populárních knihách, které jsou stále přetiskovány a jsou vzrušujícím čtením. Během svého dvanáctiletého pobytu v Tibetu viděla tajemnouzdánlivě magické úspěchy adeptů, mistrů, mudrců a kouzelníků. Alexandra David-Neal byla praktikující buddhista, studovala tibetskou kulturu a jazyk pod vedením pančhenlamy, rektora Tašilumpa, klášterní univerzity, která byla tibetským ekvivalentem Oxfordu nebo Harvardu.\nNachází se poblíž města Shigatse a měla bohatou knihovnu; v Žilo zde 3 tibetan rituálů na ošetření proti stárnutí. Na této univerzitě obdržel David Neal tibetský ekvivalent doktora ve studiu buddhismu a získal čestné roucho lamy. Pro každého ze Západu, a ještě více pro ženu z Francie, bylo takové uznání v Tibetu mimořádným úspěchem - a zůstává tomu tak dodnes.\nCestovní příběh Davida Nease je nepochybně velmi fascinující, ale učení, se kterým jsme se seznámili, má skutečnou hodnotu. Stejně jako Blavatsky a Spaulding, i David Neal přinesl z tibetských příběhů takové pozoruhodné mystické a duchovní vykořisťování, ve srovnání s tím, co události opakovaly podle plukovníka Bradforda.\nVe skutečnosti byla Alexandra David-Neal sama skutečným adeptem protože byla zasvěcena do tajemství několika tibetských rituálů a někdy ukázala své neobvyklé schopnosti.\nNěkteří mistři tak mohou sedět nahí na chladném zasněženém vrcholu a zabalení do přikrývek nasycených ledovou vodou, proměnit vodu v páru a úplně přikrýt.\nDělají to díky speciálnímu typu dýchání zvanému tumo. Člověk v sobě vytváří teplo, kombinující zvláštní způsob dýchání, určité myšlenky a obrazy To vše zvyšuje vnitřní teplo v solárním plexu: první západní cestovatelé do Tibetu mezi nimi Alexandra David-Neal a W.\nEvans-Wentz ohlásili tento mimořádný jev. Ti, kteří praktikovali dýchání nádoru, mohli sedět nahí ve sněhu a zabalení do přikrývky namočené v ledové vodě. Dokázali proměnit vodu v páru a úplně přikrýt. Alexandra David-Neal, která vždy trpěla chladným počasím, měla takovou kontrolu dechu, že mohla cestovat Tibetem v relativně lehkém oblečení.\nPokud jste citliví na bolest a obvzláště pak na ošetření v oblasti kolem rtů, TEOXANE Laboratories vyvinuly novou řadu výplňových materiálů obsahujících lokální anestetikum lidokainkterá přináší větší komfort během aplikace výplňových materiálů i po ní.\nTumo ji osvobodil od strachu z chladu a ze samotného chladu. Před několika staletími jeden z nejvýznamnějších tibetských jogínů chválil dech tuma za jeho praktickou hodnotu jako alternativu k teplému oblečení.\nJak na vrásky přírodní cestou? | mskssnina.sk


21. ročník Cross country (2014) | Jessieho stránky\nAladinův průvodce tradičním nočním cyklistickým podnikem.\n21. ročník Cross country (2014)\nJak již bývá zvykem, sešli jsme se ke konci května, abychom opět brázdili cesty a necesty v okolí našeho města. Obeslaní se postupně omlouvali, ale na konec nás bylo sedm. Což není úplně marný počet. Dvojice byly utvořený takto: Indy a Petr (kamarád) – účastníci loňské jízdy, Káťa a Milan, který jel také vloni (Káťa byla po dlouhé době zástupkyně něžných) a trojice Dejf, Aladin a novic Janek.\nBez dlouhého otálení a čekání jsme vyrazili na cestu – letos již okolo půl osmé. Prvním cílem byla obalovna u Borušova. Samozřejmě, že nás v prvním rozmachu poněkud pozdržel Jessie s dokumentací, ale od té doby, co s námi jezdí (letos zdravotně indisponován) máme z CC aspoň pořádnou fotodokumentaci. Všem bylo zdůrazněno, že po hlavní cestě do cíle dojede „každej blb“, a tak se jelo po tzv. staré státovce. Po několika kilometrech po asfaltu jsme se poprvé setkali s mírným terénem.\nPřed vraty obalovny již čekaly všechny obě hlídky, a tak nám nic nebránilo, snad jen doba strávená občerstvením, k pokračování do dalšího cíle. Tím byl konec Petrušova. Díky tomu, že Janek má v Dětřichově babičku a místní kravín zná jak své boty, jsme to vzali okolo biostanů a dosti jsme si to zkrátili. Do kopce jsem funěl a z kopce mi to nejelo. Říkal jsem si: „Jo, už seš holt na to starej a tlustej.“ Pak mi vrtalo hlavou, že když tlustej, tak by mi to karamba mělo z toho kopce jet rychleji než Dejfovi. No nic, když jsme se sešli, poplánovali další trasu (lákal jsem kluky na jednu povedenou zkratku) a všichni pak odjeli, tak jsem těsně před mým odjezdem zjistil, že mám poněkud zablokované zadní kolo. Oprava trvala okolo 20 minut, ale pak jsem frčel jako ďas a bylo mi tak lehce, že jsem klukům pořád ujížděl. Cílem etapy byla vlaková zastávka v Tatenicích. Všichni jsme nakonec zvolili trasu přes Třebářov, ale tu zkratku jsem si neodpustil a k zastávce jsme přifrčeli takovou celkem slušnou stavební cestou.\nZde jsme vyměnili baterie, doplnili kalorie a zjistili, že noční vlaky jezdí setsakra rychle. Dále jsme jeli na Kopretinovou louku (tábořiště skautů z Lanškrouna). Cestou jsme znovu byli rádi, že Janek jede s námi, využili jeho rady, projeli Tatenice za humny a vyhnuli se několika kopečkům. Pak už jsme pokračovali okolo potoka dále do lesů a díky Indyho světlu jsme to nepřejeli. Zde jsme udělali společné foto a připravili se na etapu pravdy, kterou byl Lázek.\nVšichni jsme postupně vyjeli dál po lesní asfaltce proti proudu potoka. My znalí a po té, co nám to Janek připomenul, jsme u každého brodu našli lávku. Naši předjezdci to brali vodou. Těch brodů bylo asi pět. Na prvním jsem se pokusil lávku přejet a skončilo to držkopádem, tak jsem to už příště bral po svých. Minuli jsme ještě jedno tábořiště a narazili na zelenou značku. Neváhali jsme ani chvilku a vyrazili po ní. David ale na závěr přiznal, že viděl jen tu, co byla na rozcestníku. Já viděl asi o jednu víc. Prostě jsme jeli a se stoupajícím kopcem i tlačili. Hlavně že jsme se přesouvali správným směrem. Dorazili jsme na louku s vysokou mokrou travou a tím jsme přišli o sucho v botách. Nekonečnou loukou jsme tlačili a za každým křovím jsme čekali silnici, ale nic - až asi po kilometru jsme měli pevnou suchou půdu pod nohama. Pak jsme ještě chvilku šlapali do kopce, až jsme dorazili na místo určení. K našemu překvapení jsme byli první. Indy s Peťou a Milan s Káťou přijeli po delší době a vyprávěli skoro stejné zážitky s drátem pod proudem přes cestu, stádem koní na pastvině a velkým kopcem nakonec.\nPo výměně prádla jsme se sešli u mapy. Jedna možnost byla odjet už rovnou domů, ale noc byla ještě mladá (2:15), a nebo zvolit menší okličku. Nakonec jsme tedy přidali šestou etapu a její cíl na Drozdovské Pile. Sešup to byl pořádný. Mokré mazlavé blátíčko tu cestu poněkud zpestřovalo, ale všichni dojeli do cíle etapy šťastně a celí. Takové záludnosti jako asi deseticentimetrová mezera mezi rourami můstku ve směru jízdy to je slušná past.\nPoslední trasa měla cíl opět v Petrušově. Dojeli jsme do Hoštejna a pak směrem na Hynčinu, v pravý okamžik tuto cestu opustit a po lesní cestě dál. Cestou jsme potkali „konkurenci“ - dva týmy chodců, kteří se účastnili dálkového pochodu Nýrov - Kunčice 110 km. Větší blázni než my. Cesta se neustále zvedala a zdála se být nekonečnou. Ještěže s námi jel Dejf, protože odbočka do Petrušova byla ukryta ve vysoké trávě. Určitě bych ji přejel. Po jedné terénní vložce, kdy zřejmě majitel nebyl rád, že mu přes pozemek jezdí cyklisté, a proto uprostřed cesty vykopal asi metrový schod, jsme přebrodili potok a už jsme byli na místě setkání.\nNa východě začínalo svítat a na nás nikdo nečekal. Po dvaceti minutách dorazil Milan a Káťa, ale Indy s Peťou nikde, bohužel ani na příjmu. Za klapotu zubů jsme se divili, jak je to možné, že ještě někde není signál. Po více jak hodině se objevila poslední dvojice, která navštívila Jahodnici a ještě při cestě zpět Indy píchnul tak nešťastně, že by ho zachránila jen nová duše. Nakonec ho zachránila přivolaná rodinná doprava, ale to my již směřovali domů. Při výjezdu z Petrušova nás dohnaly první sluneční paprsky. Ještě jsme s Dejfem pochvalně zamručeli na výkon Káti a už jsme opravdu spěchali – byla kosa. Prý bylo okolo 5 °C – nic moc. Ještě časy: Janek, David, Aladin – 4hod ; Milan, Káťa - 5hod 52´ a Indy, Pěťa něco okolo 6ti hodin 27“ a 15ti setin vteřiny.\nnákres letošní trasy na mapě\nčlánek o předcházejícím 20. ročníku Cross country (2013)\nDobrá trasa! (Jessie, 05.06.2014 19:39)


Dům Engels | Databáze domů s historií\nMalá Skála 85\n50° 39' 52.6'', 15° 11' 18.5''\nMajitel: Zajačková Monika (katastr)\nDům zůstává prázdný. Na katastru nemovitostí nařízení a zahájení exekuce na všechny spolumajitele, navíc je zde Zástavní právo exekutorské podle § 69a exekučního řádu, Zástavní právo soudcovské a Zástavní právo z rozhodnutí správního orgánu.\nOpuštěný rodinný dům, který dříve nejspíš obývali nějací komunisté, soudě podle nalezených plakátů a knížek. Dům není na moc lukrativní lokalitě, protože leží mezi silnicemi. Zatím naštěstí zatéká jen trochu a tak ještě není ve stavu, aby se nedal zachránit.\nČíslo lokality 5109-35\nSportovní 553, 35733 Loket\nNa Louce 741, 35137 Luby\nSportovní 550, 35733 Loket\nMukařov 85, 46822 Malá Skála\nAutor karty Panellmann14 Spoluautoři: Rendy aktualizováno: 15. srpna 2019\n15. srpna 2019 15:13\nDneska jsem ho náhodou cestou kolem objevil. Podle katastru je to v exekuci. Co s tím teď, když bych chtěl dům zachránit?\n15. srpna 2019 19:51\nIdeálně zkusit kontaktovat všechny spolumajitele a exekutora, který má případ na starost, jestli je zde nějaká možnost dluhy vyčistit.\n16. srpna 2019 08:53\nJo, to mě napadlo. Začal jsem ho hledat i v dražbách, ale zatim nic.\nKdyž takhle někdo nechává hnít baráky, tak většinou bude i problém v tý rodině, že to kolikrát nechají zchátrat, protože se nemůžou domluvit normálně.


Nadstandardní výbava: Prodám krásnou Octavii RS,2.0Tdi,125kW,r.2011,manuál. Aktuálně najeto 310tis., NEKUŘÁCKÝ VŮZ. Velmi atraktivní. Tankováno pouze u Benziny + aditiva VIF.O vůz je pečováno, ruční mytí, velmi zachovalý interiér. K vozu servisní kniha. Na autě uděláno mnoho věcí. Olej měněn pravidelně v intervalu 10-15tis.km Nové rozvody, děláno přímo ve Škodovce ve 300tis.km. Nová baterie Nové přední brzdy (kotouče vrtané Zimmerman + nové destičky) Nový sportovní stavitelný podvozek včetně pružin. Prošívaná podlaha v celém interiéru. Multifunkční volant z RS3. Interiér, kufr, SPZ původní žárovky nahrazeny LED. Multimediální systém COLUMBUS (navi + DVD+ USB) + repro Magnat, hraje podstatně lépe než původní. Difuzor zadního nárazníku v černé barvě. Momentálně obuto na zimních original alu Škoda RS 17'' (na renovaci) vyrobeno: 2011 stav: velmi dobrý tachometr: 310 000 km objem: 1 968 ccm výkon: 125 kW (170 PS) palivo: nafta VÝBAVA: manuální převodovka, 6 rychlostních stupňů, sportovní podvozek, 6x airbag, ABS, stabilizace podvozku (ESP), protiprokluzový systém kol (ASR), aut. klimatizace, tempomat, xenonové světlomety, alu kola, plní 'EURO V', palubní počítač, satelitní navigace, senzor světel, senzor stěračů, deaktivace airbagu spolujezdce, el. okna, el. zrcátka, imobilizér, alarm, centrál dálkový, sportovní sedadla, vyhřívaná sedadla, výškově nastavitelná sedadla, senzor tlaku v pneumatikách, mlhovky, autorádio, CD měnič, vyhřívaná zrcátka, dělená zadní sedadla, denní svícení, parkovací senzory zadní\nDoplňující popis: Viz info po telefonu, výměna za BMW e92 325d, 330d, Megane RS\nPM V 116179


Propozice pro 3. ročník Běhu dobré vůle Nadace Olgy Havlové\nTřetí ročník závodu se uskuteční ve středu 15. září 2021 v oboře Hvězda V Praze 6 a i tentokrát bude celé startovné z akce určeno na podporu rodin v tísni. Zázemí závodu včetně startu a cíle bude před letohrádkem Hvězda.\nKategorie závodu - dospělí a junioři\nBěh pro ženy 5 km (2 x 2,5 km)\nIndividuální běh ženy 10 km (4x 2,5 km)\nIndividuální běh muži 10 km (4x 2,5 km)\nŠtafety (4x 2,5 km)\nJunioři 15 – 18 let (2,5 km)\nKategorie - dětské závody\nděti do 3 let a rodiče s kočárky trať 100 m\nděti 4 – 7 let trať 400 m\nděti 7 – 10 let trať 800 m\nděti 10 – 15 let trať 1,5 km\nDětské závody budou probíhat na zpevněných cestách před letohrádkem, kategorie dle věku dítěte.\nČasový harmonogram závodu dne 15. 9. 2021\n16.15 – 17.45 dětské závody\nObsahuje startovní číslo se jménem, čip a medaili po doběhu. Vítězové\nv jednotlivých kategoriích obdrží ceny ceny a poukazy od partnerů\n(Sportobchod, Nordblanc, Kilpi, nakladatelství Grada).\nFiremní štafeta 4 x 2,5 km 3.000 Kč\nJunior závody 100 Kč\nRegistrovat se na závod můžete prostřednictvím online formuláře. Kapacita závodu je omezená, proto doporučujeme uhradit startovné ihned po registraci. Registrace na místě bude možná pouze v případě volné kapacity. Jméno na startovním čísle bude možné vytisknout běžcům, kteří se registrovali on-line do 13.9.2021.\nParkování je možné v okolí obory (podélně v ulicích Na Vypichu a Libocká).\nParkování pro závodníky pořadatel nezabezpečuje.\nV zázemí závodu bude k dispozici převlékárna a úschovna.\nVytvořte se svými spoluběžci týmovou výzvu a vyzvěte přátele, známé a rodinné příslušníky, aby do sbírky přispěli. Sbírku lze založit přes portál darujme.cz. Každý člen týmu obdrží triko nebo tílko z limitované edice ke 3. ročníku Běhu dobré vůle.


MEIZO - izolace na potrubí, spol. s r.o. - Detail firmy\nPod Všemi svatými 24, Plzeň, 30100\nDíky mnohaletým zkušenostem v oblasti izolací a izolování jsme Vám schopni nabídnout kompletní sortiment technických izolací. Vyhotovíme Vám dle požadavků tvarovky, kolena, apod.\nMEIZO IP AL - potrubní izolační pouzdra jsou vyrobena z minerální vaty na bázi čediče. Povrch výrobku tvoří AL folie vyztužená ve dvou směrech, která je na přesazích opatřena samolepicím proužkem pro snadnou montáž. MEIZO IP AL se dodávají v délce 1000 mm. Vnitřní průměr pouzdra (resp. průměr potrubí, na něž je pouzdro určeno) je nabízen v rozmezí od 21 mm do 273 mm, síla stěny izolantu se pohybuje dle požadavku zákazníka standardně od 25 mm do 100 mm. MEIZO IP AL má široké uplatnění jak v průmyslu, tak i stavbách bytové výstavby. Díky velmi dobrým tepelně-izolačním a chemickým vlastnostem, požární odolnosti (třída hořlavosti A2) a ekologické nezávadnosti lze MEIZO IP AL použít na rozvody teplé vody, páry (max. provozní teplota 100°C na vnější straně izolace), rozvodů topení a chlazení. Výrobky jsou ekologické a recyklovatelné.\nMEIZO IP AL – T kusy, kolena -pro usnadnění a urychlení montáže potrubních izolačních pouzder naše firma vyrábí dle požadavku zákazníka široký sortiment kolen, segmentových oblouků a T kusů nebo odboček, které systémově zapadají do nabídky naší společnosti. Na základě požadavku zákazníka zhotovíme prefabrikované dílce určené k aplikaci jak na svařované, tak i na ohýbané potrubí. Dílce vynikají především kvalitou zpracování a jednoduchou montáží, která není o nic náročnější než montáž standardního přímého izolačního pouzdra.\nMEIZO FASÁDNÍ PROFILY - do této kategorie patří fasádní dekorativní prvky z minerální vaty ve formě říms, šambrán, atikových profilů a podobně. Výrobky jsou určeny k estetickému a funkčnímu členění zateplených fasád budov - ETICS. Díky třídě hořlavosti A1, resp A2, lze použít tento výrobek pro fasády s požadavkem na požární odolnost. Unikátní je i systém montáže, kde profil není pouze přimontován k fasádě, ale je přímo funkční součástí konstrukce. Fasádní profily lze aplikovat na všechny síly izolantů, tvar římsy možno vyrobit dle přání zákazníka individuálně.\nTelefon: 724 305 787\nucetni@izolacenapotrubi.cz | Informace přidány: 2015 Jun 8 10:43:38


Banán chips 150 g - Proud zdraví\nBanánové chipsy se vyrábějí sušením ze zralých banánů, jsou sladké a křupavé. Výborně chutnají samotné, lze je ale i přidat do kaší nebo sladkého pečiva.\nBanán je plodem banánovníku a pěstuje se především v tropických oblastech. Rostlina byla domestikována již před 8000 lety v jihovýchodní Asii. Ročně ... celý popis\nbanánové plátky, kokosový olej, cukr\nEnergetická hodnota 2 250 kJ / 537 kcal\nTuky 30,65 g\nz toho cukry 11,41 g


Smysl života | www.e-esence.cz - Esence pro Váš život, s.r.o.\nHlas odvahy - Voice of Courage - koncentrát ve spreji - 30ml\nHlas odvahy - Voice of Courage - Stanhopea Havre des Pas.Významná esence pro léčení hlubokých úrovní třetí čakry a pro energetizaci krční čakry. Přináší sílu odvahy a obnovení síly do práce pro naplnění nejhlubšího smyslu duše v tomto životě...\nModrý anděl – Blue Angel – koncentrát ve spreji - 30ml\nTato nádherná esence nám pomáhá spojit se znovu s původním záměrem a počátkem naší duše. Blue Angel je velmi „zrcadlící“ esence: je to, jako bychom se dívali...\nOd hary k srdci - Hara to Heart - koncentrát ve spreji - 30ml\nBulbophyllum lobbii (Jihovýchodní Asie). Výborná esence pro toho, kdo se nechce inkarnovat. Tato esence přivádí energii dolů do druhé čakry (hara) a potom ji vede vzhůru skrze solar plexus až do srdeční čakry.\nOdhalení - Revelation - koncentrát ve spreji - 30ml\nTato kombinace vznikla na základě určitých omezení esence Positive Flow v kontextu globální recese posledních let. Snažit se přitáhnout hojnost není prostě v těchto náročných dobách dostatečné. Více v podrobném popisu.\nOheň života - Fire of Life - koncentrát ve spreji - 30ml\nFire of Life – Oheň života - Masdevallia ignea (Peru, Ecuador). Esence Fire of Life je mužským doplňkem esence Furnace of of Life. Její jangová energie pomáhá nejvyšším energiím univerza inkarnovat se do vědomí.\nOchrana života - Vital Defense - koncentrát ve spreji - 30ml\nVital Defense – Obrana života. Vital Defense je kombinací esencí Defender from the Dark a Vital Core. Vital Core hodně souvisí s „sakrálními branami“ (energetickými receptory těsně na spodku zad) a tak má obnovující účinek na bod Ming Men...\nPíseň lásky - Songline - koncentrát ve spreji - 30ml\nPíseň lásky - Songline - Paphiopedilum Honey. Nalaďte se na svou unikátní vnitřní cestu. Pomáhá naladit se na svou unikátní duchovní cestu, která je jen a jen vaše. Kolik kroků vpřed na této cestě uděláme v tomto životě? Je tak snadné nechat se s tét\nSměr života - Life Direction (Lanata) - koncentrát ve spreji - 30ml\nLife Direction (Lanata) – Směr života – Scaphosepalum swertifolium (Central America). Představte si nataženou tětivu luku, která určí směr letu vystřeleného šípu. Tak je to i v našem životě, cíl a směr našeho života nejlépe dosáhneme tak, že...\nŠivova koruna - Shiva´s Crown - koncentrát ve spreji - 30ml\nShiva´s Crown – Šivova koruna. Zvyšuje a prohlubuje porozumění duše své cestě v tomto fyzickém těle. Tato esence působí na oblast mozku známou jako limbický systém a propojuje kauzální tělo s cestou duše a její božskou smlouvou. Tím zlepšuje...\nVhled - The Vision - koncentrát 10 ml\nZeptejte se Univerza a sami sebe: co chcete skutečně dosáhnout? Co je váš skutečný směr a cíl, co máte udělat, abyste se stali tím, kým se máte stát? Odpovědi můžete dostat například v meditaci. Esence Vhled je tady, aby vás v tom podpořila.\nViolacea Veritas - koncentrát ve spreji - 30ml\nViolacea Veritas - Phalaenopsis violacea var. Mentawai. Tato orchidejová esence má mohutný účinek na šestou čakru. Pomáhá přinést uvědomění andělských aspektů a spojení našeho bytí. Mění „nastavení“ mozku, aby člověk dokázal naplnit svůj vyšší...