Dějiny Bulharska v datech...\n· Usazování Thráků v době bronzové.\n· 8.-6.stol.př.Kr. Řecká kolonizace území (základy měst Achtopol, Sozopol, Pomorie, Nesebr, Varna, Balčik).\n· 4.stol.př.Kr. Makedonci dobyli na Thrácích jejich území (Filip Makedonský založil dnešní Plovdiv), ale jejich nadvláda trvala celkem jen asi 50 let.\n· 2.stol.př.Kr. - 4.stol.n.l. Nadvláda Římanů, silný vliv civilizační a kulturní (viz.zbytky měst na Trnovsku, lázně Chisarja, pozůstatky rudných dolů apod.)Thráky si však definitivně podmanili až r.46 př.Kr. Po rozdělení Říma připadlo území Byzancii.\n· 681 Turkotatarský chán Isperich Asparuch(asi 644-701) založil první bulharskou říši, když ve spojení se Slovany porazil Byzanc a vymohl si na ní samostatnost (sídelní město Plisca). Spojením protobulharů se sedmi slovanskými kmeny vznikl základ dnešních Bulharů. Nezávislost Bulharska upevnil Asparuchův nástupce chán Tervel, který se též podílel na zastavení expanze Arabů (717).\n· 864 Boris I.(vládl v letech 852-889) přijal po porážce Byzancí křesťanství od cařihradského patriarchy a šířil cyrilo-metodějské písmo (velký význam pro rozvoj národní kultury, ale izolace od proudů západních). Zpočátku byl příznivcem západního křesťanství. Sporů mezi Římem a Cařihradem využíval k vytváření vlastní církve.Vládu předal synovi Vladimírovi a odešel do kláštera.V zájmu udržení křesťanství ho však sesadil a pomohl na trůn svému dalšímu synovi Simeonovi, který byl též mnichem.\n· 917 Simeon (865-927) r.893 převzal vládu po bojích s bratrem Vladimírem a prohlásil se carem Bulharů a Řeků. Vyhlásil nezávislost bulharské církve. Novým sídelním městem říše se stala Preslav. Zde kolem sebe shromáždil slovanské spisovatele (např.Jan Exarcha). Pod vlivem "lžiproroků" uvěřil ve zvláštní poslání a po léta vedl války bez vůle po míru. Vláda Simeona je obdobím územního rozmachu (pokořil Byzanc, Řecko, Srbsko a dostal se až k osmanské Heladě), rozkvětu kulturního a architektonického.Byla dovršena slavinizace.Po jeho smrti nastává krize.\n· 10.stol. Rozvoj feudalismu, vznik nevolnictví, bída způsobená častými válkami. Protestem bylo tzv.bogomilství (zal.pop Bogomil) zaměřené proti církvi, která vlastnila velké feudální statky.Vrcholu dosáhlo hnutí za cara Petra (927-969). Vnitřního oslabení využila Byzanc a v letech 972-1018 postupně ovládla říši. Nadvláda trvala do r.1185.\n· 1185 Bojarští bratři Asen a Petr vyhlásili 2.bulharskou říši. Novým sídlem se stalo Veliké Trnovo.\n· 1.pol.13.stol. Všeobecný rozkvět , Bulharsko vedoucí mocností Balkánu, dosaženo hranic Simeonovy říše, rozvoj obchodu a řemesel, první mince (car Ivan Asen), upevnění státní organizace, 1235 římským papežem uznán ortodoxní patriarchát.\nIkona Sedm svatých ze 14.stol\nPodrobné pojednání o nejstarších dějinách Bulharska\nChán Asparuch, car Boris I., car Simeon I.\n· 2.pol.13.stol. -14.stol. Úpadek, vnitřní rozpad státu, spory mezi bojary vzájemně, bojary a duchovenstvem, bogomilské hnutí, selská povstání (Ivajlov, 1277-80), nápor tatarských hord, války s Byzancí a Srbskem.\n· konec 14.stol. Bulharsko je rozdělené na tři části: trnovské a vidinské carství a dobrudžské knížectví. Takto oslabené nemohlo klást vážnější odpor Turkům, kteří po ovládnutí Malé Asie vtrhli r.1352 na Balkán.\n· 1396-1878 Osmanská poroba Bulharska; Osmané Bulhary ovládli, uvalili na ně vysoké daně, ovlivnili jejich kulturu a vnutili jim vlastní státní systém. Ten byl ovšem lépe fungující, než dosavadní. Pravoslavné náboženství bylo tolerováno, ale nesmělo být příliš nápadné (kostely musely být skromné, nesmělo se v nich zvonit apod.) První fáze turecké expanze byla charakterizována ničením a terorem, proti kterému zůstal Balkán bez pomoci ostatní Evropy bezmocný. Také poslední fáze jejich nadvlády byla provázena fanatismem a násilnostmi. Tyto fáze ale vyplňuje dlouhé období, které přineslo konsolidaci poměrů, mír, rozvoj hospodářství a obchodu, prosperitu, rozkvět měst a řádný systém státní správy přijatelnější pro lid. Postupem času bylo možné docílit i vysokých funkcí ve státní správě. Moc Osmanů byla natolik silná, že větší povstání za osvobození Bulharska nepřipadala v úvahu a vedla se jen záškodnická válka oddlů tzv.hajduků (chajduti), které přepadávaly osmanské hodnostáře a menší vojenské posádky. Uvědomělí povstalci-revolucionáři se z nich stávali ale až v 19.stol.\nve Staré planině\nrevolucionář - Vasil Levski\n· konec 18.stol. - 19.stol. Národní obrození; Bulharská společnost v tomto období prošla složitým vývojem sebeuvědomění. Obrození se začalo šířit z klášterů (např.Rilský monastýr), mělo zpočátku "učený" charakter a šlo zejména o obranu jazyka, literatury a zájem o národní dějiny (Dějiny slovanských Bulharů, Paisij, 1762). Spíše než proti Osmanům se nejprve vymezovalo proti Řekům, kteří ovládli církev a k jejichž jazyku inklinovala inteligence. Druhá fáze se týkala agitace mezi venkovským obyvatelstvem, které tvořilo většinu národa, ale jeho národní uvědomění bylo minimální. V balkánských podmínkách etnického promíšení bylo formování jednotného národa velmi složitým procesem.\n· 1871 Národní obrození vyvrcholilo ustanovením nové národní církve. Nezávislost na řecké církvi znamenala i uznání svébytnosti bulharského národa.\nRilský monastýr - centrum slovanského odporu\n· 1.pol.19.stol. Rusko-turecké války; Bulharští dobrovolníci pomáhali Rusům, za což očekávali pomoc při osvobození Bulharska. Takové představy však dlouho nebyly naplněny a zůstávalo u slibů. Osmanská vláda se neustálé rozbroje na Balkáně snažila uklidnit souborem reforem, nebyly však dostatečné. Starší inteligence a vrstvy těžící z osmanského systému se přikláněly k myšlence autonomie Bulharska v rámci Osmanské říše. Mladší generace však hodlala dosáhnout úplné nezávislosti revoluční cestou. Vznikaly tajné revoluční organizace spřádající plány na střety se státní mocí. Jejich činnost je spojena se jmény G.S.Rakovského, V.Levského, Ch.Boteva, L. Karavelova ad. Osvobozenecká povstání končila obvykle nezdarem a vyvrcholila krveprolitím tzv.dubnového povstání.\n· 20.4.1876 Dubnovým povstáním vyvrcholily snahy revolucionářů vyvolat masivní povstání lidu za jeho osvobození. Bylo opět neúspěšné a následovaly po něm těžké represe a pogromy. Život položilo na 30 000 lidí. To konečně vyburcovalo světovou veřejnost k podpoře Bulharska. Bulharská povstání plebejského charakteru, tzn.bez účasti šlechty, o kterou Bulhaři přišli už v prvním století poroby, nebudila totiž dosud skutečný zájem monarchistických mocností.\n· 31.1.1878 Mírem v San Stefanu byla ukončena válka mezi Tureckem a Ruskem a bylo osvobozeno Bulharsko. Jedním ze závěrů bylo vytvoření bulharského knížectví v širokých hranicích zahrnujících i Makedonii. Staletá tužba Bulharů (oživená v národním obrození) na obnovení Velkého Bulharska někdejších carů, Bulhary nadchla a nechtěli se jí pak dlouho vzdát, přestože Berlínský kongres 13.6.1878 tuto myšlenku zcela zavrhl a naopak rozdělil Bulharsko na dvě části: Bulharské knížectví a Východní Rumelii. Bulharské zájmy trvale narážely na zájmy velmocí, které nijak nestály o svobodný silný stát Bulharů, zvláště pokud hrozilo, že by byl satelitem ruského imperialismu. Trvalo dalších více než 30 let, než byla oficiálně uznána plná samostatnost Bulharska.\nPodrobné pojednání o nadvládě Osmanů v Bulharsku\n· 1879 Ve Velikém Trnovu byla přijata nová ústava přizpůsobená zejména měšťanské, liberální společnosti, což nebylo pro rolnické Bulharsko příliš šťastné. Hlavním městem se stala Sofia. První Velké národní shromáždění zvolilo knížetem Alexandra I. Battenberga (1857-1893), přijatelného pro Západ a zpočátku i pro Rusko.\n· 1879-1895 Nestabilní poměry, kdy se neustále střídaly vlády a hledal se politický směr země, stabilizoval premiér Stefan Stambolov, který byl oporou moci Alexandra a po jeho sesazení i jeho nástupce Ferdinanda I. (od r.1886). Stambolov soustředil do svých rukou takřka neomezenou moc. Politiku knížectví nasměroval v neprospěch Ruska na Západ a s cílem podpořit průmysl a moc buržoazie otevřel dveře ekonomickému vlivu Anglie, Německa a Rakousko-Uherska. Ovládl státní úředníky a zlikvidoval opoziční skupiny, zejména prorusky zaměřené. Užíval však až teroristických metod a jeho režim byl ve všech ohledech totalitní.R.1895 byl na Stambolova spáchán atentát.\n· 6.9.1885 S podporou knížete byl uskutečněn státní převrat, kterým bylo sjednoceno podunajské Bulharské knížectví s Východní Rumelií. Rusko sjednocovací snahy nepodpořilo a vzniklé spory pak vážně narušily vzájemné vztahy na několik let. Obavy z nerovnováhy sil na Balkáně vyvolaly také válku se Srbskem. Podstatně silnější armáda Srbů, podporovaná navíc i Rakousko-Uherskem, však neuspěla a sjednocení bylo potvrzeno.\n· 22.10.1908 Ferdinand I. v Trnově vyhlásil nezávislost na sultánovi a prohlásil se carem. Protože měl tentokrát podporu Rakouska-Uherska, nový turecký režim a poté i ostatní mocnosti nezávislost i titul cara uznaly. Ústavou byla nezávislost zakotvena r.1911. Po více než třiceti letech se osvobozené Bulharsko stalo skutečně suverénním státem.\n· 1912 státy tzv.Balkánského spolku (Bulharsko, Srbsko, Černá Hora, Řecko) za podpory ruského cara Mikuláše II. začaly válku s Tureckem s cílem oslabit osmanskou moc na Balkáně, osvobodit Makedonii, Thrákii a Albánii. Se závěry Londýnského kongresu (30.5.1913) nebylo Bulharsko spokojené (zejména s rozdělením Makedonie).\nCar Ferdinand I.\n· 1913 Bulharsko vyhlásilo válku Srbsku. Přecenilo své síly, když se proti němu obrátili všichni bývalí spojenci (vyjma Černé Hory) a navíc Rumunsko a Turecko podporující též Srbsko. Bulharsko přišlo o všechna dobytá území, též o jižní část Dobrudže.Balkánský spolek se rozpadl, vzniklo nové teritoriální uspořádání Balkánu. Vzhledem k rozporům mezi velmocenskými záměry a cíli balkánských národů zůstal Balkán pověstným sudem střelného prachu. Revanšistické nálady proti Srbsku a proněmecká orientace cara Ferdinanda vedla k připojení Bulharska na stranu centrálních mocností (Německo, Rakousko-Uhersko, Turecko).\nBalkánské války - podrobný článek v češtině\n· 1915 Bulharsko vstoupilo do světové války. Po porážce ztratilo mnoho teritorií včetně přístupu k Egejskému moři a stalo se ekonomicky závislé na západním kapitálu. Armáda byla redukována na 20 000 mužů.\n· 1918-43 Vláda Borise III.; Vládl formou královské diktatury, orientoval se na fašistické Německo. V r.1923 svrhl levicovou vládu Bulharského zemědělského svazu (A.Stambolijski, 1879 – 1923) za podpory vojenských organizací a r.1934 nastolil režim osobní moci. K moci se dostala vojensko-fašistická organizace Zveno. Ostatní strany byly zakázány. Fašizace společnosti souvisela se světovou hospodářskou krizí, stoupajícíc nezaměstnaností apod. Snahy o komunistický převrat, podobně jako předtím pokus o vyhlášení republiky byly neůspěšné. Zahraniční politika byla ovlivněna Borisovým plánem získat Makedonii a Dobrudžii. V r.1938 začalo Bulharsko zbrojit. Mělo pro to podporu Německa a souhlas Řecka zastupujícího Balkánskou dohodu.\n· 1941 Bulharsko, které bylo hospodářsky závislé na Německu a jemuž byla Berlínem přiřčena Jižní Dobrudža, přistoupilo k fašistickému paktu OSA (Německo-Itálie-Japonsko). Bulharsko vyhlásilo symbolickou válku Spojencům, nikoliv však SSSR. Armáda obsadila Makedonii. Němcům bylo umožněno postupovat bulharským územím. Po porážkách hitlerovských vojsk začal Boris lavírovat mezi Německem a Spojenci.\nBoris III. s rodinou\n· 1943 Za dosud nevyjasněných okolností zemřel v Sofii car Boris. Za jeho malého syna Simeona vládla tříčlenná regentská vláda.\n· 5.9.1944 SSSR vyhlásil Bulharsku válku. Bulharští komunisté, kteří po celou válku organizovali partyzánské hnutí, vyzvali národ k povstání ve chvíli, kdy Rudá armáda stála na bulharských hranicích. Bulharsko bylo během týdne bez jakéhokoliv odporu a za nadšeného vítání lidu obsazeno. Hitlerovská vojska začala ustupovat. Nová vláda rozhodla o aktivní účasti v boji proti fašismu. Bylo uzavřeno příměří se SSSR, Velkou Británií a USA.\n· 1945 V prvních poválečných volbách zvítězila komunisty kontrolovaná Vlastenecká fronta, jelikož jiná kandidátní listina nebyla nabídnuta. Následovalo nezřízené vyřizování starých účtů pod heslem odstranění "monarchofašistické diktatury". Bez soudu byly zastřeleny stovky lidí. Později byl zřízen Lidový soud, který odsoudil tisíce osob. Popraveno bylo mnoho význačných politiků, premiérů, ministrů a poslanců i všichni tři carští regenti včetně carova bratra Kirila. Rozsah represí a jejich brutalita nemá obdoby u žádné východoevropské země.\n· 15.9.1946 Po referendu byla za účasti Rudé armády a se souhlasem většiny Bulharů vyhlášena republika. Carův syn Simeon a královna Johana byli nuceni odejít ze země.\n· 10.2.1947 V Paříži byla podepsána mírová smlouva mezi spojeneckými mocnostmi a Bulharskem. Bylo konstatováno, že se Bulharsko jako spojenec hitlerovského Německa účastnilo války proti Spojeným národům a nese tak svou odpovědnost. Včasné uzavření příměří a aktivní účast ve válce proti Německu, byla však polehčující okolností. Reparace mělo zaplatit Řecku a Jugoslávii, ale ta se jich zřekla.\n· 1947-1962 Bulharští komunisté vedli stalinistickou politiku. Opozice byla zlikvidována. Vedoucí silou se stala BKS v čele s G.Dimitrovem. Byla přijata socialistická ústava, proběhlo znárodnění a kolektivizace. Hospodářství bylo plánované a obchod plně kontrolovaný. Bulharsko se stalo členem RVHP a Varšavské smlouvy. Jeho vazba na SSSR byla mimořádně silná.\n· 1962-1989 V dlouhé éře vlády Todora Živkova se ustálily politické poměry a dále se zvyšovala životní úroveň. Jeho politika plně kopírovala situaci v SSSR. V rámci RVHP hospodářství Bulharska fungovalo relativně dobře. Hroutit se začalo až od pol.80.let s pádem SSSR, jako největšího partnera. Podporu své moci u obyvatelstva upevňoval Živkov populisticky úspěšnými kroky. Zvýšil důchody, zkrátil pracovní dobu v sobotu, zvýšil výkupní ceny zemědělských produktů apod. Nové příležitosti otevřel také rozvoj turistického ruchu. Totalitní praktiky a nedemokratické postupy byly na druhé straně kompenzovány sociálními jistotami a solidní životní úrovní, které v popřevratovém období nebylo doposud dosaženo.\nŽivkov byl jedním z nejhorlivějších zastánců zásahu v reformujícím se Československu a jeho armáda se připojila k intervenčnímu vojsku Varšavské smlouvy (1968). Bulhaři u nás proto získali na dlouhá léta pověst zaslepených a oddaných rusofilů a stalinistů. Živkov byl silně nacionalisticky zaměřen. Usiloval o jednotný národ, a proto se pokoušel o úplnou asimilaci turecké menšiny. Jeho tvrdá diskriminační opatření vedla k statisícovému exodu Turků ze země. Tím se Bulharsko mezinárodně znemožnilo. Ztráta pracovní síly navíc vedla k hospodářské krizi a pádu komunistického režimu.\nT.Živkov a turecký president\nMasové demonstrace v 90.letech\nKomunismus v Bulharsku\n· 1990-2000 Přes vlnu masových demonstrací volajících po reformách a demokratizaci, zvítězila díky zastrašující propagandě Bulharská socialistická strana (BSP), v níž se přetransformovala komunistická strana (červen 1990). Proti kontroverzním politikům Mladenovi a Lukanovovi se spojila demokratická hnutí a po dalších volbách se moci chopila unie Sjednocených demokratických sil (SDS).\nTvrdý dopad nepopulárních ekonomických opatření, rozkrádání a nevýhodné rozprodávání státního majetku, rozsáhlá korupce, rostoucí kriminalita, politický terorismus (Lukanov byl zavražděn nájemnými vrahy), přetrvávající vliv komunistických nomenklaturních struktur a vůbec celkově neutěšené společenské poměry, vedly k neustálému střídání vlád pravicových a levicových. Socialistická vláda Žana Videnova přivedla zem až k úplnému ekonomickému krachu. Krize započala v r.1993 a vyvrcholila v letech 1996-97 v souvislosti s potravinovou krizí hrozící přerůst až v hladomor. Teprve poté zvítězila v r.1997 opět koalice demokratů ODS pod vedením Ivana Kostova (SDS), která jako první demokratická vláda vydržela po celé volební období. V r.1998 byly zaznamenány první znaky prosperity a byla zahájena jednání o vstupu Bulharska do západních struktur (EU a NATO). Nová vláda podepsala tříletou smlouvu s Mezinárodním měnovým fondem, který uvolnil rozsáhlé půjčky. Byla zastavena obrovská inflace a provedena měnová reforma s fixním poměrem bulharského leva k německé marce 1:1.\n· 2001-2004 Přes evidentní zlepšení poměrů v zemi zejm.makroekonomických ukazatelů a obnovu významného turistického ruchu zůstala sociální situace občanů nevalná. Silně populistický program bývalého cara Simeona, který nečekaně zasáhl do předvolební kampaně, oslovil národ a k moci se r.2001 dostalo Národní hnutí Simeona II. (NSDV). V témže roce byl zvolen nový prezident. Stal se jím býávalý předseda socialistické BSP Georgi Parvanov. Nová vláda navzdory volebním slibům o měkčí sociální politice pokačuje v trendu nastoleném vládou Kostova. Přistupuje urychleně k dalším nepopulárním reformám směřujícím k začlenění do euroatlantických struktur, pokračuje v privatizaci, ač právě v této oblasti opakovaně končí její snahy fiaskem (Bulgartabak, Telekom). Nenaplnění slibů o výrazném zlepšení životní situace občanů, chudoba, vysoká nezaměstnanost, přetrvávající vysoká míra korupce a slabé soudnictví, zůstávají problémy, které Bulharsku škodí v jeho zahraniční politice, a které vyvolávají pravidelně nespokojenost občanů. Popularita vlády značně slábne. Komunální volby r.2003 skončily propadákem vládní strany. Roste popularita socialistické BSP. Úspěchem Sakskoburggotského vlády je vstup země do NATO (oficiálně v dubnu r.2004) a rychlé uzavření vstupních kapitol EU, jejímž členem se má Bulharsko stát k 1.1.2007.\nPetr Stojanov a EU\nBývalý car Simeon přísahá věrnost republice\nZ historie Bulharska - bohaté informace o bulharské historii a tradicích, angl.\nHistorický přehled Bulharska na Bulgaria.com -podrobně o jednotlivých obdobích, angl.\nDějiny Bulharska na oficiálních stránkách vlády\nBulharsko, mapa r. 900\nBulharsko a Rumelie, mapa kolem r.1300\nMapy vykopávek českého archeologa Škorpila, 1895 - 1.část, 2.část\nNárodní muzeum v Sofii\nMuzeum v Plevenu\nMuzeum ve Varně\nVývoj stranického pluralismu v Bulharsku v 90.letech 20.stol., česky\nVzdušné síly Bulharska - článek o historii vojenského letectví v Bg, slovensky\nBulharské vojenství -uniformy, řády, letectvo ad.\nTodor Živkov - stránky o bývalém komunistickém vůdci, ukázky z memoárů, foto, bg.\nSimeon a jeho rodina - neoficiální stránky věnované rodu Sachsen-Koburg-Gotha\nHistorie židů v Bulharsku - anglicky


Soutěžní sezóna 2018 - Sbor dobrovolných hasičů města Žirovnice\n8.12.2018 Mikulášská soutěž v Českým Rudolci\n24. 12. 2018 Autor: Janů František ml.\nVčera jsme vyrazili na soutěž do Českého Rudolce. Nedopadlo to vůbec dobře. Po pádu na rozdělovači jsme si zapsali písmenko D jako diskvalifikace kvůli nesportovnímu chování. Ale určitě se kvůli tomu nezaházíme. Děkujeme Tomášovi Haškovi z Libkovky za zaběhnutí “B”éček. V plánu máme objet ještě sérii závodů v lednu a únoru, tak se třeba ještě někde uvidíme.\n24.11.2018 soutěž Hluboká nad Vltavou\nPřed chvíli jsme se vrátili ze soutěže v Hluboké nad Vltavou. Počasí je takové jaké je, ale v tomto období by už mělo být určitě jiné a po měsíční nudě jsme vyjeli za soutěží. Hlavně by jsme chtěli poděkovat Patrikovi Zabloudilovi za zastoupeni Tondy na “B”éčkách a Davidovi Kozlovi za zastoupení Aleše na stroji. A teď k našemu pokusu.\n24. 12. 2018 Autor: Janu František ml.\nPo hodně dlouhé pauze od příspěvků se s Vámi chci podělit jak to vše dopadlo.\nV první radě bych rád jménem celého soutěžního družstva poděkoval sboru za největší podporu. Poté bych rád poděkoval všem, co se podíleli na našich výsledcích a zaskočili zrovna toho, kdo nemohl. A v neposlední řadě patří obrovské díky našim fanouškům.\n18. 9. 2016 SOUTĚŽ JCHL MARKVAREC\n10.06.2018 ŽL Lavičky\n3. 7. 2018 Autor: František Janů\nV neděli jsme po kempování v Tučapech jeli na soutěž do Laviček. Dráha byla super a my jsme se těšili na náš pokus. Bohužel ani nezačal. Byli jsme odkázáni k 2 ulitým startům a tak jsme šli jen mimo soutěž. Ale nervech jsme to stejně nedokončili, Tak že jedeme domů s NP.\n09.06.2018 THL Tučapy\n3. 7. 2018 Autor: Admin\nV sobotu jsme vyrazili na odpolední soutěž do Tučap. Na této soutěži bylo noční finále, kam postupovalo 16 mužů. V základním kole jsme šli na start jako 17. Vše klaplo, jen se na terčích maloval obraz za miliony. Výsledných 18.18s (PP 17.94s) nám pojistilo 13.místo. Dostali jsme se tak do finále na 2B a za čas 16.29s jsme brali 5. místo.\n03.06.2018 ŽL Čikov, TRL Výčapy\nV neděli po Heřmanči jsme vyrazili hned na dvě soutěže. Ta první byla na Žďárské lize v Čikově. Tam jsme šli hned jako první, kvůli přejezdu na druhou soutěž. Po zpoždění na nabírání a pomalé vodě jsme brali 16.místo s časem 18.48s (PP 18.08s).\nPo přejezdu do Výčap jsme si vše v klidu připravili a šli jsme na start, bohužel nás zranila technika. Nabíračka dobrá, jen nás v tom nechala mašina. V následným čase 19.88s (LP 18.79s) bereme 15.místo.\n02.06.2018 PLPÚ Heřmaneč\n3. 7. 2018 Autor: Janů František\nV sobotu se konala soutěž v Heřmanči, která byla zařazena do seriálu PLPÚ. Bylo to 2.kolo této ligy. Šli jsme na start jako 11. Bohužel jsme skončili brzy. Po přidání plynu si Aleš všiml, že jsou nespojená "B"éčka a útok tak končí a odvážíme NP.\n20.05.2018 JOL Krasonice\n2. 6. 2018 Autor: Janů František ml.\nDneska se nám nechtělo válet se doma, tak jsme se jeli válet na soutěž do Krasonic. :D Soutěž se konala na otevřené ploše, tak že zde poměrně i dost foukalo.Bylo zde mnoho kvalitních týmů, kteří zaběhli pěkné časy. My jsme si skoro stejně zopakovali stejný výkon jako včera ve Žďáru. Jen nám dnes vypomáhal na stroji David Kozel z Krotějova. Na start jsme šli jako 12. Mírné zdržení na rozdělovači při zapojování a voda šla plynule kvůli povětrnostním podmínkám, aby jsme se dostali co nejblíže k čáře. Bohužel při chybě na rozdělovači, kde došlo k vykrácení pravého proudu a následného prostřiku, jsme brali 14.místo za čas 19.12s, nalevo 17.62s. Davidovi moc děkujeme za pomoc.\n19.05.2018 THL Žďár\nDneska jsem přejeli kopec a zaparkovali na soutěži ve Žďáru u Nové Včelnice. Dneska nám stroj běžel Čegi ze starého týmu, který už léta neběhá. Na soutěž přijelo mnoho kvalitních týmů, kteří dokázali své kvality. My jsme bohužel mezi ně nepatřili. Šli jsme na start se startovním číslem 3. Útok klape jako hodinky, jen že na proudech to začalo drhnout. Na pravém proudu nemohl dát Růža proudnici, ale naštěstí ji na poslední chvíli cvaknul a zaklekl. Oba jsme na proudech mnoho prostříkali a byl z toho čas 19:61s (LP 18.18s). Tento čas stačil až na 16.místo. Zítra si jedeme zaběhnout a omrknout pár kvalitních útoků do Krasonic na Jihlavskou Open ligu.


Jezdíme na sněhu a ledu: pláště s hřeby - Prahou na kole\nTento detailní zimní příspěvek o pláštích s hřeby pro vás napsal Vlákno, pravidelný čtenář tohoto webu a autor populárního článku o balónových pláštích. Děkujeme!\nAktuální počasí s teplotami pod bodem mrazu spolu se skutečností, že řada cyklostezek včetně těch páteřních není v zimním období udržována, znamená pro řadu cyklistů v Praze dočasné pověšení kola na hák.\nJe faktem, že dle údajů ze sčítačů i na základě běžného pohledu na cyklostezky postupně ubývá počet vykonaných jízd na kole již od konce léta a kopíruje tak trend obdobně klesajících venkovních teplot. Jak ale ukazuje analýza kolegů z Brna, úbytek je způsoben zejména sezónností rekreační cyklistiky, naproti tomu u dopravní cyklistiky je pokles výrazně menší (v lednu na cca 60 % celoročního průměru). V zimních měsících zkrátka lidé tráví méně času venku a upřednostňují rekreační aktivity a sporty v halách a tělocvičnách. Velká část lidí, kteří používají jízdní kolo jako dopravní prostředek, ovšem jezdí v zimním období dál. V kritických dnech jsou tak postaveni před problém, kdy k běžným strastem pražského dopravního cyklisty jako jsou nesouvislé fragmenty cykloinfrastruktury nebo špatný stav povrchů přibývá další potíž v podobě neodklizeného sněhu, případně přemrzlé sněhové břečky, která z něj zbyla.\nHřebíkový plášť jenom na předním kole může na většinu sněhových dní v Praze stačit.\nMrazové a ledové dny v Praze\nDle měření teplot v Klementinu za posledních 50 let je mrazových dnů, kdy minimální teplota klesne pod 0 °C, průměrně 56 v roce. Počet ledových dnů, kdy i maximální naměřená teplota je nižší než 0 °C, je průměrně 18 za rok. Různé části Prahy se ale liší jak průměrnou teplotou, tak počtem dní se sněhovou pokrývkou, přičemž centrum města zasazené v údolí je teplejší oproti kopcům a otevřeným plošinám na okrajích. Například v Praze Ruzyni je průměrně 30 ledových dní za rok a 44 dnů se sněhovou pokrývkou.\nProtisměrný cyklopruh před ministerstvem dopravy můžeme v takovémto počasí jenom tušit.\nDá se říct, že bodu mrazu se v kritických dnech zimního období blíží i pražská cyklodoprava. Zatímco nízké teploty lze snadno vyřešit vhodným oblečením, s neodklizenou sněhovou pokrývkou a ledem na cestách je to horší. Řada dopravních cyklistů proto v tomto období raději kolo odloží a přejde na jiné dopravní prostředky. Pro ty zbylé přicházejí na pomoc hřebíkové pláště původem ze studené Skandinávie.\nHistorie a současnost hřebíkových plášťů\nI když hřebíkové pláště představují spíše okrajový segment na trhu, jejich nabídka se u nás v posledních letech postupně rozšiřuje a oproti době před 10 lety je tak dnes menší problém si vybrat z nabízených typů a velikostí v různých cenových relacích.\nPrůkopníkem hřebíkových plášťů v Evropě je finská Nokia, jejíž část zabývající se výrobou pneumatik zhotovila první hřebíkový plášť pro jízdní kola v roce 1974. Firma později několikrát změnila majitele i název, nejdříve na Nokian tyres a dnes prodává výhradně zimní hřebíkové pláště pod značkou Suomi tyres. Pláště pro jízdní kola s hřeby u nás dnes nabízejí např. Continental, Schwalbe nebo Kenda.\nHřeby různých výrobců se mohou lišit konstrukcí i materiálem, mohou být vyrobeny jako jednolitý kus nebo se skládat z jádrového hrotu (většinou z velmi tvrdého karbidu wolframu, u nás slangově nazývaného vidium), který je uložen v obalu z oceli nebo hliníku, jenž není v kontaktu s povrchem a jehož funkcí je pouze držet hrot v plášti.\nPro zimní pláště se zároveň standardně používají měkčí směsi s větší přilnavostí, které netvrdnou ani při nízkých teplotách.\nZákladní vlastnosti a chování\nProtože patřím k odvážlivcům, kteří si troufají používat v Praze kolo a elektrokolo jako celoroční dopravní prostředek, musím každý rok řešit těch několik dnů až týdnů, kdy je pražský cyklista nucen jezdit po neudržovaných, zasněžených cyklochodnících, cyklopruzích nebo hrbolatých krajnicích s vyjetými zmrzlými kolejemi. V minulosti jsem obvykle v podzimních měsících „přezouval“ na plášť s co nejhrubším vzorkem a doufal, že s ním zimní měsíce nějak přečkám. Přemrzlý sníh nebo náledí mě ovšem většinou přesvědčilo, že jistější bude v kritických dnech použít nohy nebo MHD (pokud zrovna nebyly namrzlé troleje).\nPlášť Schwalbe Winter HS 396 je nižší řady Active Line s ochranou proti defektům Kevlar guard a po obvodu má 100 hrotů.\nPřed loňskou zimou jsem se rozhodl stát skutečným celoročním cyklistou a zakoupil jsem dva pláště s hřeby, konkrétně Schwalbe Winter (42-622) a Schwalbe Marathon Winter (50-622). Hlavní rozdíl obou plášťů je cena a počet hřebů – Marathon Winter je přibližně 2 x dražší a má 2 x více hřebů (200, Winter pouze 100), kromě obvodu jsou umístěny i po stranách. Winter má hřeby pouze po obvodu a na stranách má ve vzorku vynechané dutinky.\nProtože každý den jezdím po kostkách, zvolil jsem nejširší varianty. Oba pláště dle specifikace umožňují huštění na nízký tlak, konkrétně Marathon Winter od 2,5 baru, užší Winter překvapivě dokonce již od 2 barů, což zajišťuje větší přilnavost k povrchu i lepší odpružení na nerovných površích. Jednou z obecných nevýhod hřebíkových plášťů je jejich hmotnost, i u nejdražších modelů Suomi Tyres se pohybuje nad 700 g. Plášť Schwalbe Winter váží 905 gramů a Marathon Winter dokonce 1265 gramů.\nPlášť Schwalbe Marathon Winter HS 396 je vyšší řady Perfomance Line s ochranou proti defektům Race guard a po obvodu a bocích má 200 hrotů.\nNový hřebíkový plášť se doporučuje nejdříve „zajet“ 40 km jízdou po rovném asfaltu bez prudkých brždění a zrychlení, což umožní pevné usazení hrotů v plášti.\nVyšší valivý odpor hrotových plášťů spolu s vyšší váhou znamená, že budete muset při jízdě vynaložit o něco více síly, než jste zvyklí. Další nevýhodou je snížený komfort jízdy po kostkách, který je i při nízkém huštění znatelně horší než u klasických balónových plášťů.\nPovrchy bez sněhu a ledu\nI když jsou pláště určené zejména na zledovatělé povrchy, jistě s nimi po městě najedete pár kilometrů i po površích bez sněhu, ať již mokrých nebo suchých. I z tohoto důvodu doporučuji hustit plášť na nižší tlak, aby „nestál“ pouze na hřebech a při jízdě se více uplatnila i měkká směs gumy, čímž zvýšíte přilnavost zejména na hladkých tvrdých površích typu žulová nebo křemencová kostka. Je ale potřeba myslet na to, že nižší tlak také zvyšuje valivý odpor a tedy námahu při jízdě, proto je dobré tlak přizpůsobit potřebám a možnostem konkrétního jezdce.\nPři přejíždění mokrých tramvajových kolejnic je potřeba stejná opatrnost jako u jakýchkoliv jiných plášťů obdobné šíře, tedy přejíždět je bez většího náklonu, aby se minimalizovaly odstředivé síly na styku pláště a kolejnice.\nPřilnavost na měkčích površích typu asfalt je abnormální, proto je nutné brzdit s citem a vyhnout se zablokování kola. Při prudkém brždění totiž za sebou můžete zanechat rýhu, což se týká nejen asfaltu, ale např. i hladké kamenné dlažby.\nLidem, kteří rádi budí pozornost, udělá hřebíkový plášť radost. Jeho zvukový efekt na pevném povrchu je totiž těžko přeslechnutelný a v Praze určitě neprojedete bez povšimnutí kolemjdoucích.\nPokud hodláte jezdit na kole hlubokým sněhem, poohlédněte se rozhodně po fatbiku s vhodným pláštěm na sníh, neboť s hřebíkovými plášti byste se velmi rychle zabořili. Ač se v Praze vyskytuje sněhu málo, lidé na fatbicích občas vidět jsou a to nejen v zimě. Jízda na širokém plášti huštěném tlakem pod jednu atmosféru může mít v některých pražských ulicích, kde povrchy simulují vysokohorský terén, rozhodně něco do sebe.\nHřebíkové pláště jsou samozřejmě určeny primárně na povrchy typu přemrzlý sníh nebo tzv. černý led. I když je přilnavost na těchto typech povrchů mnohem vyšší než u klasických plášťů, je dobré vědět, že ani pláště s hřeby nedělají zázraky a platí pro ně fyzikální zákony. Při ostrém brždění nebo zatáčení na zledovatělém povrchu se i s hroty snadno dostanete do smyku, rovněž při jízdě v přemrzlých vyjetých kolejích vám pomohou méně, než byste chtěli, klíčová je tedy i zde technika a způsob jízdy. Hřebíkové pláště vám nicméně umožní jízdu i na površích, kde by klasický plášť byl hazardem a pomohou z vás udělat skutečně celoročního městského cyklistu.\nObecně je při jízdě na kole pro předcházení pádů důležitější přilnavost předního kola. Při jeho smyku ztrácí jezdec oporu rukou, což velmi často vede k pádu. Při smyku zadního kola jezdec dopadá na nohy a je pro něj proto snazší hrozící pád ustát. Většinu váhy jezdce a případného nákladu přitom přenáší zadní kolo, přední kolo je tedy méně zatížené, během jízdy k tomu na něj působí větší odstředivé síly, a protože je tlačené a většina hmoty je po směru jízdy soustředěna za ním, funguje zároveň jako pohlcovač nárazů. V zimním období kluzkých povrchů je tedy jeho adheze pro bezpečnost jízdy klíčová více než jindy. Jak bylo zmíněno výše, nižší hustící tlak na jednu stranu zvýší žádoucí přilnavost, na druhou stranu ale také zvýší nežádoucí valivý odpor. Jelikož je ale přední kolo méně zatížené, má u něj hustící tlak menší vliv na valivý odpor než u zadního kola. Přední plášť je možné i mírně podhustit, čímž se dále zvýší jeho přilnavost a tedy i bezpečnost jízdy, u dušových systémů je ale potřeba dávat pozor na procvaknutí duše, které hrozí zejména při přejíždění ostrých hran, např. obrubníků.\nI v zimních měsících může být na cyklostezkách rušno.\nDle mé zkušenosti se zimním ježděním je hřebíkový plášť pouze na předním kole pro bezpečnou jízdu dostačující. Zadní kolo je sice hnané a bez hřebů budete mít např. problém rozjet se na hladkém ledu, to ale ve městě není příliš častý případ. Navíc uvedení do pohybu je možné i prostým odstrčením se nohou – jakmile jízdní kolo jede, kola se již odvalují, nejsou smýkána a nehrozí tak při citlivém šlapání s mírným zrychlením při rozjezdu protáčení zadního kola.\nProtože pro dopravu po městě používám trekové kolo a elektrokolo, zakoupil jsem oba pláště s tím, že každý budu mít pouze na předním kole. I když jsem loni a letos najezdil na sněhu jen do 100 km na každém plášti, ze srovnání mi plyne, že levnější a lehčí Winter bez bočních hřebů je při rozumné jízdě dostačující. Při nákupu nového pláště bych ale kvůli jízdě po kostkách preferoval širší plášť (širší varianta tohoto pláště existuje pouze pro velikost kol 26“).\nPokud potřebujete nebo chcete jezdit na kole i na zledovatělých površích, z hlediska bezpečnosti jízdy vám plášť s hřeby rozhodně pomůže. Jako kompromis pro tyto povrchy z pohledu bezpečnosti jízdy, hmotnosti pláště, ceny a času na přezouvání se mi pro jízdu po městě jeví jako dostačující hřebíkový plášť s přibližně 100 hroty umístěný na předním kole. Pokud byste o nákupu pláště s hřeby uvažovali, tak předtím ještě raději zvažte, jak moc takový plášť využijete a jestli není lepší na několik dnů až týdnů v roce změnit způsob dopravy. Po většinu roku bude totiž plášť s hroty bez užitku ležet ladem.\nRušný provoz na zimní cyklostezce.\nV zimě je v každém případě potřeba více než jindy mít dobře zvládnutou techniku jízdy, zatáčení a brzdění. Zejména nevystavovat kola zbytečně odstředivým silám rychlým průjezdem ostrých zatáček a zásadně se vyhýbat zablokování kol při brzdění – brzdit tedy s citem a používat současně obě brzdy tak, aby se ani jedno kolo nedostalo do smyku. A jak v mírné parafrázi praví zákon: „Rychlost a způsob jízdy musí řidič přizpůsobit zejména svým schopnostem, vlastnostem vozidla a nákladu, předpokládanému stavebnímu a dopravně technickému stavu pozemní komunikace, povětrnostním podmínkám a jiným okolnostem, které je možno předvídat; smí jet jen takovou rychlostí, aby byl schopen zastavit vozidlo na vzdálenost, na kterou má rozhled.“\nPokud si nejste jistí, že máte kolo plně pod kontrolou, raději zvolte jiný dopravní prostředek. Ať už vlastní nohy, osobní přepravník, veřejnou dopravu, taxi nebo automobil – pokud již není zbytí. Tak či onak, šťastnou cestu.\nVšeobecný návod a tipy pro jízdu v zimě\nStav zimní údržby cyklostezek sestavený na základě průzkumu ze zimy 2013/14\nMapa aktuální sjízdnosti na základě zpráv od Vás, čtenářů\nzveřejněno: 9. 01. 2017, v rubrice Návody\nJenda 09.01.2017 - 09:17 napsal:\nPláště z hřeby se dají vyrobit z normálních plášťů a ze šroubků (asi by bylo dobré dát mezi to ještě protiprůpichovou pásku), vyjde to levněji. Nicméně vyhláška 341/2014 hovoří jasně: Vozidlo nesmí být vybaveno pneumatikami s protiskluzovými hroty, s výjimkou vozidel záchranné služby.\nOsobně jezdím po velkých silnicích, které se protahují. Nicméně problémy mám v centru, protože kočičí hlavy všude (Karmelitská, Letenská, Lemonova zeď…), a teď i u domu, protože mi zakázali jezdit většinou ulic okolo a ulice Na Podkovce, kterou to (nelegálně, protože Průjezd zakázán pro všechna vozidla) obcházím, je nesjízdná.\nVenca 09.01.2017 - 09:32 napsal:\nDíky za zajímavé čtení, ale jak je napsáno v závěru, při sněhu a náledí spíše měním dopravní prostředek.\nUž v prosinci jsem odstavil velké „letní“ kolo a přesedlal na „zimní“ skládačku Eska (mám na ní 47 Schwalbe Roadcruiser), se kterou občas vyjedu. Vyjel jsem i v sobotu, kdy zima i to málo sněhu nedělalo problémy. Vracel jsem se v neděli po půlnoci, kdy se na Prahu sneslo požehnaně sněhu, a vzal jsem to s velkou zajížďkou přes celé město. Krom krásné zasněžené Prahy ve 3 ráno jsem si konečně užil i jízdu ve sněhu po neošetřených ulicích . Pokud jsem jel opatrně, tak se na rovných úsecích dalo frčet téměř naplno (na skládačce cca 20-30 km/h). Občas jsem měl problémy s nahrnutým směrem nebo podélnými nerovnostmi pod sněhem, kdy mi nevedlo přední kolo. Ale neměl jsem ho dofouknuté, tak možná proto se mi jelo líp. Tramvajové křižovatky v kostkách jsem přejížděl pomalu. Nejvíc namále jsem měl na zasněženém Andělu, kde vůbec nebyly vidět koleje v křižovatce.\nZhodnocení. Jízda samotná OK, ale to okolo mě odrazuje od pravidelných radovánek tohohle druhu. I tam, kde dnes jsou cyklopruhy jsem musel jet v pruhu pro auta, protože jiný nebyl. Naštěstí v noci s minimálním provozem, takže moje závratné tempo nikomu nevadilo. Než bych přes den dojel do práce, tak bych cestou obdržel více titulů, než celá akademie věd. Za další. Jelikož jsem domů přijížděl již po prohrnuté a prosolené Vršovické, tak jsem si nabral do kola dost té černé slané sr… (kejdy), kterou jsem pak musel umýt, aby mi ten socialistický vehikl nerez a abych si to netahal do baráku. To je asi ten největší opruz, který mě od toho dnes ráno odradil.\nAle možná zítra to zkusím :)\nmichal 09.01.2017 - 10:42 napsal:\nNokia je sice taky finská firma, ale vyráběla telefony… pláště dělá Nokian\nJiří Motýl 09.01.2017 - 11:48 napsal:\nmichal: Kontroloval jsem to podle wiki a zdá se mi, že to je v článku dobře, že to bývala jedna firma, nebo alespoň se stejným vlastníkem. https://en.wikipedia.org/wiki/Nokian_Tyres\nLei 09.01.2017 - 13:58 napsal:\nJezdím celoročně, ale těch pár dnů, kdy padá čerstvý sníh ve větším množství, pokud k tomu v Praze ovšem vůbec dojde, výjimečně z kola slezu. V mém případě jde z velké části o to, že se mi sníh a hlavně ta srágora lepí pod blatníky, což je tedy velice nepříjemné. Později je něco vysolené a něco ušlapané a těch pár kritických míst různě zimprovizuju podle zkušeností z minulých let. Tím pádem mi nepřijde moc smysluplné si pořizovat hroty, jakkoli by samozřejmě kolikrát pomohly.\nvlákno 09.01.2017 - 17:14 napsal:\nMichal: Jak píše Jiří Motýl, původně byl Nokia Tyres součástí Nokia corporation, takže i ty pláště byly značené jako Nokia https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/e/e6/Nokia-winterreifen.jpg\nJenda: Jo, je to pravda, že se to u nás tímto paušálně zakazuje. Třeba v Německu to mají v nařízení taky zákázáno pro všechna vozidla, ale ve smyslu, že na pneumatikách nejsou dovolené žádné ostré výčnělky, které by mohly poškodit vozovku. A všeobecný výklad (např. Německé cyklistické asociace) je, že na jízdním kole výčnělky vozovku poškodit nemohou, takže povolené jsou.\nJakub 09.01.2017 - 21:06 napsal:\nPoužívám už šestou sezónu Nokian Hakkapeliitta W240 26×1.95 a sedí na sněhu, ledu i v rozsoleném marastu doslova jako přibité. Cítím se na kole bezpečněji, než když jdu pěšky na nádraží (mám to dost s kopce). Dnes jsem u přívozu v Nových Zámcích předjížděl běžkaře -mimo stopu. :-)\nNejvětší problém je správně odhadnout, kdy už nastal čas na přezutí. Na suchém asfaltu hřeby zbytečně brzdí a hlasitě cvakají. Řeší to druhé kolo, na kterém nechávám letní pláště.\nMilan 09.01.2017 - 22:49 napsal:\nDlouho jsem se tomu bránil, ale Lesy hl.m. Prahy a Ing. Dan Frantík z MHMP mají názor, že pohyb po lese je na vlastní nebezpečí. Vloni svou nulovou zimní údržbu dohnali ad absurdum, takže cesta od Hostivařské přehrady do ulice U Břehu se proměnila v jeden led a borci zde jezdili / bruslili v prudkém kopci auty. Kupodivu se jim nepodařilo někoho zabít nebo aspoň zmrzačit.\nNabízí se otázka, proč je na této přístupové cestě k regulaci tak velkého vodního díla nulová údržba, proč je tam veřejné osvětlení atd., když se to v zimě vůbec neudržuje a tedy se asi nepředpokládá, že to bude někdo užívat. Ta logika by mne opravdu zajímala, ale to patří jinam.\nV každém případě mne ale donutili pláště s hroty koupit.\nNa ledu a uťapaném sněhu jsou k nezaplacení. V hlubším sněhu je to horší. V prosolené nebo jinak nesoudržné majdě pomáhají jen velmi omezeně, protože se zakousnou do materiálu, který se v tahu trhá a ujíždí. Velkou výhodou jsou i na silnici, pokud tam hrozí místa s ledem.\nPřesto v takovém počasí omezuji své jízdy jen na cestu do práce a zpět. Je dobré, že mi to drží na cestě, ale stejné vybavení nemají auta a bohužel jejich řidiči jezdí na plechy. Velmi proto minimalizuji trasy společné s auty.\nSporné jsou ze stejných důvodů výlety mimo Prahu. Situace na vedlejších silnicích je značně proměnlivá a dopředu nezjistitelná. Projet se ve sněhu na kole je poučné a nechť si to každý vyzkouší. Na kole je dobře cítit, co se děje pod koly. Je to test schopností cyklisty i zdravého úsudku. Problém je vyhnout se silnicím, což mnohdy nejde.\nMilan 09.01.2017 - 23:33 napsal:\nJenda 09.01.2017 – 09:17 vyhláška 341/2014 Sb. – zákaz pneumatik s hřeby\nTak jednoduše bych to neviděl. Jízdní kola jsou řešena včetně jejich pneumatik v bodu C. Vámi avizovaný bod F řeší poněkud jiné věci jako jsou kategorie pneumatik dle maximální rychlosti, minimální výšku dezénu atd. Bohužel vyhláška používá super pojem vozidlo, pod který spadá všechno včetně jízdních kol.\nPokud bychom měli bod F vnímat jako platný i pro jízdní kola, nemohla by na silnici, protože jsou tam věci, které s jízdními koly nemají nic společného a přitom chybí slova omezující účinnost jen na jen některá vozidla. Bohužel nepomáhá ani bod C, protože kolizi s jinými body neřeší a nemá dostatečnou podrobnost, abychom mohli použít pravidlo o speciálním ustanovení.\nJe otázka, co na to výklady, použitelná judikatura asi nebude (malá četnost jevu i omezený dopad judikátů běžných soudů). Možná by pomohlo prostudovat zmocňovací ustanovení v zákonech, ale zase to nejde přímo ale oklikou a možná to tam bude příliš obecně.\nKdyby byla odpovídající infrastruktura a její údržba, nemuseli bychom tohle vůbec řešit, ale žijeme v ČR.\nPokud k tomu má někdo něco víc, dejte to sem.\nJenda 10.01.2017 - 00:20 napsal:\nMilan: Které body z toho F jsou neslučitelné s jízdními koly? Já vidím drobný problém jen v tom nahuštění (které mi výrobce kola prostě nepředepsal).\nTo neštěstí, kdy se „vozidlem“ ve skutečnosti myslí motorové vozidlo, je bohužel časté. Například obyvatele štvou projíždějící auta, tak tam dají Průjezd zakázán (všem) nebo jednosměrkové peklo (všem). Dále pak je populární značení „Slepá ulice“ nebo „Zákaz odbočení“, i když se to v daném případu zjevně má týkat jen aut. Když se značí objížďky a uzavírky, tak bych také uvítal informaci, jestli to neznamená, že s kolem stačí jet kousek po krajnici, a nemusím si tak zbytečně zajíždět… (mé zkušenosti z prázdninových cest ukazují, že téměř vždy tam kolo projede)\nMilan 10.01.2017 - 01:17 napsal:\n2. V případě vybavení vozidla zimními pneumatikami, dle odstavce 13, s nižší kategorií rychlosti, než je nejvyšší konstrukční rychlost vozidla, musí být uvnitř vozidla a na vždy viditelném místě z pohledu řidiče upevněn výstražný štítek, který udává nejnižší hodnotu maximální rychlostní kapacitu pneumatik pro jízdu na sněhu. Údaj na nálepce stanovuje nejvyšší přípustnou rychlost vozidla s namontovanými zimními pneumatikami, která nesmí být při provozu vozidla překročena. Upozornění formou nálepky může být nahrazeno zařízením trvale nainstalovaným ve vozidle, například palubním počítačem.\n4. Pneumatiky musí být vždy řádně nahuštěny na tlak předepsaný výrobcem vozidla. Maximální huštění předepsané výrobcem pneumatik nesmí být překročeno. U dvojité montáže kol musí být ventily uspořádány pro huštění vnitřní pneumatiky a kola provedena tak, aby bylo možné tlak vzduchu v pneumatice měřit nebo upravovat ze strany vnějšího kola, bez demontáže kol nebo jiné obtížné manipulace. Náhradní pneumatiky musí být nahuštěny nejméně na tlak odpovídající nejvyššímu předepsanému huštění pneumatik na vozidle.\n10. Drážky dezénu plášťů označených výrobcem pneumatik určených pro vozidla kategorií M2, M3, N a jejich přípojná vozidla smějí být dodatečně prohloubeny jen způsobem předepsaným výrobcem pneumatik. Na obou stranách bočnice pneumatiky musí být vyznačen symbol Théta – průměr kroužku je nejméně 20 mm nebo nápis „REGROOVABLE“. Prohlubování drážek dezénu plášťů pneumatik osobních automobilů není dovoleno.\n13. Vozidlo nesmí být, s výjimkou nouzového dojetí, současně vybaveno pneumatikami různých rozměrů a konstrukcí, pokud při schválení technické způsobilosti není stanoveno jinak. Na téže nápravě musí být používány pouze shodné pneumatiky. Konstrukcí pneumatiky se rozumí konstrukce diagonální, radiální, smíšená – BIAS BELTED. Shodnou pneumatikou se rozumí pneumatika stejného rozměru, konstrukce, druhu dezénu a obchodní značky. Druhem dezénu pneumatiky se rozumí dezén letní a dezén zimní, u něhož je na bočnici pneumatiky vyznačeno označení M+S, M.S, M/S nebo MS; za zimní dezén se považuje též speciální dezén, u něhož je na bočnici pneumatiky vyznačeno označení ET, ML, MPT nebo POR.\n14. Pneumatiky označené nápisem „FRT“ se nesmí používat na řízených nápravách přípojných a motorových vozidel a hnacích nápravách.\nMilan 10.01.2017 - 01:31 napsal:\nAd F) – co neladí s jízdním kolem\nSorry, ale neumím tu psát tučně, barevně nebo jinak zvýrazňovat, tak jsem to sem dal celé a teď vytahám příklady. Vybírám jen body, kde není zúžení jen na vybraná vozidla a tedy se vztahují na všechna vozidla.\nRychlostní kategorie pneumatik jízdní kola neznají. Konstrukční rychlost, zatížení na nápravu… – rovněž u kol neznámá. Pouze někteří výrobci pneumatik uvádí, ale taky je tma ráfek, náboj, vidlice…, takže údaj na pneumatice nemusí být relevantní. Zbytek odstavce rovněž není s koly moc konformní, i když to tak nekřičí. Bod 2 navazuje.\nPneumatiky pro daný typ jízdního kola jsou taky blbost. Způsobilost jízdního kola se navíc neschvaluje. Schvalování kol dle norem je rovněž mimo, vazba zatížení pneumatiky na zatížitelnost nápravy rovněž.\nPředepsaný tlak pneumatik dle výrobce vozidla (jízdního kola) je blbost. Všichni víme, že se to řeší dle výrobce pneumatik. Volba pneumatik je dle velikosti ráfku, parametrů ráfku (dušák, bezdušák, tubeless ready) a prostoru ve vidlici. Výrobce kola nikde nic nepředepisuje.\nKola mají svůj odstavec o tomtéž s jinými parametry v oddíle C. Indikátory opotřebení…\nDavid 10.01.2017 - 11:34 napsal:\nDěkuji za krásné čtení. Ne že bych to už někdy nečetl, ale myslím že teď je všem zde zcela jasné, že žádné kolo (tedy vozidlo) pláště s hroty použít nesmí. Stejně tak, jako musí být vybaveno náhradní pneumatikou podle Předpisu č. 64 – (rozumněj EHK 064 Náhradní kola pro dočasné užití, monitorování tlaku v pneumatikách), není-li při schválení jeho technické způsobilosti stanoveno jinak. Mě ale na mé jízdní kolo nikdo technickou způsobilost neschvaloval a osvědčení o ní nevydával, protože dle zákona nemusel. Proto se předpisem 64 řídit musím. Výše uvedený předpis 64 – jak je psáno v jeho záhlaví, „…se vztahuje na zkoušení a schvalování typu automobilů kategorie M1 (osobní automobily), vybavených zvláštními náhradními koly a/nebo pneumatikami pro dočasné užití.\nSoučasně tedy mohu využít v případě defektu náhradní kolo pro nouzové dojetí. V případě že budu mít na nápravě dvě kola, musím je ale namontovat tak, abych se dostal k oběma ventilkům zepředu.\nNo super. Už je mi všechno jasný! Díky, páni ministerští, jste hvězdy! Škoda, že jsem letadlo…\nDavid 10.01.2017 - 11:46 napsal:\nJeště se zeptám, jak je to s celou tou vyhláškou? Když má pro kola vymezenou část C (která platí také pro potahové a ruční vozíky), chce autor předchozího komentáře (Milan) tvrdit, že i potahový vozík musí mít rezervu a v prostoru pro řidiče vyznačený štítek s omezením maximální rychlosti dle minimálního limitu zimních pneumatik?\nA musí mít potahový vozík homologovaný nosič na kolo a audiosystém??\nDavid 10.01.2017 - 11:47 napsal:\nP.S.: Možná by se někdy vyplatilo méně kopírovat a více přemýšlet.\nJiří Motýl 10.01.2017 - 12:14 napsal:\nDavid/Milan: Pardon za zmatečnost jedním pozdrženým komentářem, ale systém ho pravděpodobně vyhodnotil jako spam a poslal mi ho k manuálnímu odsouhlasení.\nJenda 11.01.2017 - 02:49 napsal:\nOsobně bych ten případný zákaz hrotů na kole ignoroval, stejně, jako ignoruji různá další nařízení z této vyhlášky, z vyhlášky o dopravních značkách atd. (plně legálně se totiž na kole v Praze jezdit prostě nedá) Doufám, že nenarazím na hyperaktivního policistu, který by tohle chtěl řešit. Zatím cyklistům procházejí i hrubší přestupky (na rozdíl od nějakých hrotů nebezpečné), tak bych tohle neřešil.\nDavid 14.01.2017 - 00:50 napsal:\nLetos jsem to chtěl vyzkoušet bez hrotů. Vloni a předloni jsem v zimě jezdil na Schw. Winter, které mám ještě v použitelném stavu v garáži, byť najeté kilometry na nich již jsou znát. Schwalbe winter mají dobré lamely a měkkou směs, která dobře přilne. Hroty jsou výhodou opravdu jen na ledu. Na měkkém sněhu jako by nebyly, na kostkách či nedej bože na hladké dlažbě kloužou, na asfaltu dost brzdí a všude hodně hlučí a zpomalují při vyšších rychlostech. Proto jsem hledal nějaké Schw. Winter bez hrotů. Neúspěšnně. Zkusil jsem tedy Low Costové řešení – Rubenu. http://plaste.heureka.cz/mitas-rubena-v84-gripper-700x40c-622-42/\nPříjemné překvapení. Za tu cenu příjemně rychlý a relativně lehký plášť s vysokým, ale souvislým a dobře rozloženým vzorkem. Škoda že nemá více lamel (jsou pouze na krajních špuntech), ale celkem dobře mě zatím podržel jak na sněhu, tak na ledu a v břečce. Nejslabší stránkou byl dnešní led zalitý vodou, to mi kolo trochu „plavalo“ pod zadkem, ale na těch klasických zimních površích jako uježděný sníh (v místě mého bydliště, nebo např. na Ladronce) naprosto bez problémů, stejně jako břečka. Na ledu jsou hřebíky prostě nepřekonatelné, ale za cenu jedněch hřebíků mám těchhle plášťů deset :o) Měl jsem strach že bude mít moc tuhou směs, ale je směs je dobrá. Díky pravidelnému a hustému vzorku je tichý, plynulá jízda bez „drncání a vibrací“, plynulý přechod do náklonu, ve kterém neztrácí přilnavost. Příjemné překvapení. Mohu doporučit (pokud nečekáte zázrak techniky, ale kvalitní plášť za přijatelnou cenu). Jediné co zatím nemám vyzkoušené je výdrž a odolnost proti průrazu (zatím na nich mám najeto jen 110 km, na nový rok jsme si uhnal zánět průdušek…)\nvlákno 16.01.2017 - 10:51 napsal:\nDavid: Rubena Gripper jsem taky vozil, měl jsem variantu Tough Tyre, která měla dlouhou životnost a protiprůraz a byl jsem s tím spokojený. Cenově byla ale na úrovni toho Sch. Winter. Jediný nedostatek byl, že při pohledu na otáčející kolo vyhazovala do stran, i když ráfek byl vycentrovaný, na jízdní vlastnosti to ale nemělo vliv.\nOvšem právě v zimě na nějaké zledovatělé břečce na kostkách mi to začalo strašně plavat a pochopil jsem, že jsem na tom nebezpečný sobě i ostatním a koupil jsem si aspoň na přední kolo hřebíky :). Na kostkách se musí na hřebících taky opatrně, ale pokud se nepřehušťuje, tak to plus mínus drží.\nNakonec jsem kompletně přezul mimo zimu na balóny (Big Ben 2″ a 2,15″ vepředu) a na ničem jiném po městě už nejezdím, Grippery mám uskladněné.


Stalkeři - Paul Finch ~ MY ADDICTIONS\nMelinda 11/29/2016 cbdb.cz, Domino, Recenze, Thriller 6 comments\nUž více než dva roky se na stole jistého policejního oddělení v Londýně kupí složky až příliš velkého množství neobjasněných případů záhadných zmizení. Osmatřicet žen, vedoucích naprosto nekonfliktní a téměř perfektní život, který, jak se zdá, žádná z nich neměla důvod opustit. Mark Heckenburg je posledním detektivem, který se předpokládanými únosy, které spolu mohou, ale nemusí souviset, stále zabývá a věří v dopadení pachatele. Oddělení sériových zločinů však již začíná být zatěžko platit svého nejlepšího detektiva za práci ve slepé uličce a z vyšetřování ho odvolají. On se však nehodlá vzdát. Rozhodně ne ve chvíli, kdy se s ním spojí sestra jedné z obětí.\nMark Heckenburg, přáteli přezdívaný Heck, je skvělý detektiv, který si však nikdy moc nepotrpěl na pravidla. Odvolání z případu a nařízená tříměsíční dovolená jsou sotva podnětem, který by ho dokázal zastavit v momentě, kdy má pocit, že je konečně něčemu na stopě. V Londýně totiž operuje takzvaný Klub sympaťáků. Skupina otrlých gangsterů, kteří dokáží zařídit cokoli, stačí, když máte dostatečně perverzní choutky a jste ochotni za diskrétní dobrodružství odevzdat patřičný obnos peněz.\nKompletní recenzi si můžete přečíst na cbdb.cz\nZa recenzní výtisk děkuji cbdb.cz a nakladatelství Domino.\nHanka the bookworm 29. listopadu 2016 20:05\nPERFEKTNÍ recenze. Nic víc nenapíšu, protože nic víc není třeba :)\nMelinda 30. listopadu 2016 14:47\nPáni, děkuju moc! :)\nEliška - Věnováno knihám 30. listopadu 2016 16:39\nMelinda 2. prosince 2016 13:21\nNejen vypadá :)\nTereeeza M. 2. prosince 2016 9:07\nSkvělá recenze a příběh zní skvěle, téma, série, osobní život detektiva, tohle je taky moje, takže se po tom určitě podívám :)\nMelinda 2. prosince 2016 13:24\nDěkuji, mrkni :) Je toho hodně, co je potřeba omrknout, ale já za tebe ráda vytřídím to, co za to stojí ;)


Jarní bál byl plný zábavy - Charita Frýdek-Místek\nAktuality, články »\tJarní bál byl plný zábavy\nJarní bál byl plný zábavy\nK velkým událostem roku pro klienty Oázy pokoje, jednoho ze středisek Charity Frýdek-Místek, je tradiční bál. Letošní 13. ročník se uskutečnil v Lidovém domě ve čtvrtek 25. května a zúčastnilo se ho na 80 klientů Oázy pokoje, Domu pokojného stáří a Denního centra Maják, které doprovodili zaměstnanci a dobrovolníci z Charity Frýdek-Místek\nKaždoročně je bál zaměstnanci připravován tak, aby poskytl pro klienty středisek prostor pro zábavu, tanec a také tvůrčí zapojení. „Pro klienty středisek jsou společenská setkání, vzájemné potkávání se při různých příležitostech nejen mezi sebou, ale i s rodinnými příslušníky, dobrovolníky a dalšími lidmi velkým přínosem a obohacením všedních dnů. Společenský kontakt jim pomáhá udržet pocit vlastní důležitosti a sounáležitosti,“ řekla sociální pracovnice Mgr. Jana Kožoušková.\nPřipraveno bylo pohoštění, hudba k tanci i poslechu, tombola, večeře a soutěž „Hledá se talent“. Do soutěže se přihlásilo pět soutěžících z toho dvě skupinky. Účastníci soutěže recitovali básně, přednesli baladu a zahráli dvě divadelní ukázky v podobě pohádky „Králici z klobouku“ a scénky „Včera, dnes a zítra“. Vybrat vítěze nebylo jednoduché. Soutěžící pojali svou účast v soutěži velice vtipně a pobavili tím všechny přítomné. Nakonec nezáleželo na tom, kdo vyhrál, důležité bylo, že se všichni pobavili. Hudba hrající k tanci i poslechu, roztančila všechny přítomné. Jarní bál zakončila večeře, která poskytla prostor k vyprávění a vzájemnému sdělování prožitků z tohoto vtipného, akčního a příjemného dne. „Jsme rádi, že se akce vydařila a všichni se báječně bavili. A již nyní se těšíme na další ročník. Je pro nás velké zadostiučinění vidět úsměvy našich klientů,“ sdělila volnočasová pracovnice Ivana Kiková.


APLIKACE, KTERÁ VYTVÁŘÍ OUTFITY PŘÍMO Z VAŠEHO ŠATNÍKU (= online stylistka) | Zuzana Procházková\nZuzana Procházková16.7. 202004745x\nPokud jste se rozhodly, že letošek bude rokem, ve které se chystáte zlepšit svůj pocit ze šatníku, zrychlit a také zlepšit každodenní výběr outfitu nebo vybočit ze stereotypu opakování 3 outfitů stále dokola, pak tu pro vás mám aplikaci, která by vás mohla bavit a zároveň vám přesně s tímhle pomoci. A o jakou zázračnouo aplikaci se jedná? O aplikaci Cladwell.\nHlavní myšlenka aplikaceje taková, že se stane vaším virtuálním šatníkem a online stylistou v jednom a ještě vám zorganizuje šatník. „Vložíte“ do ní totiž svůj obsah šatníku a aplikace vám bude nabízet nekonečně mnoho kombinací outfitů, případně vytvoří přehled různých kolekcí oblečení (jarní/letní, podzimní/zmní) a zajistí vám tak strukturovanější přehled.\nCladwell je zatím jediná aplikace, která dokáže automaticky, na základě „registru“ vašeho šatníku generovat kombinace outfitů a to na základě poměrně chytrého a funkčního algoritmu na pozadí. Jeho logika a výstupy pak nejsou nesmyslné outfity, z 90 % nabízí zajímavé kombinace, nikoliv nesmyslné slátaniny.\nDo aplikace „vložíte“ své kousky šatníku. Můžete nahrát vlastní fotky oblečení (vyfotíte a vložíte) anebo si vybrat podobné kousky z obrovské „knihovny oblečení“ , což je velmi pohlodné a umožní vám ihned začít s užíváním aplikace. „Šatotéka“ ze které vybíráte je opravdu hodně široká, takže se nemusíte obávat. A moje doporučení je: nehledejte v šatotéce úplně totožný kousek oblečení s tím vaším. Ty základní tam jistě najdete téměř na chlup stejné a k ostatním kouskům můžete najít takový, který vám ten váš bude silně připomínat. Důležité je najít obdobný kousek, který vám ten původní bude evokovat, právě proto, abyste měla dobrý přehled a poznala ho při nabídce kombinací.\nTímto způsobem budete neustále vědět, co máte ve svém šatníku, což opět zvýší potenciál využívání jeho dílčích kousků. Já osobně jsem si v rámci svého „virtuálního“ šatníku rozdělila šatník na dvě sezóní kolekce/ kapsule (z tzv. Capsule wardrobe/kapsulového šatníku). Z principů kapsulového šatníku mimochodem vycházím u svého přístupu k efektivnímu šatníku, o jehož principech mluvím ve svém novém eBooku. Z mé letní kolekce/kapsule dokáže Cladwell vygenerovat téměř tisíce kombinací a to rozhodně i těch, na které jsem buď už zapoměnla, nebo by mě ani nenapadly.\nPrintscreen aplikace Cladwell – několik kousků mého šatníku\nAplikace vám denně bude dávat inspiraci a konkrétní návrhy na outfity z vaší skříně, které budou mj. založené na předpovědi počasí v konkrétní den a konkrétní zeměpisné šírce, což je skvělá myšlenka celého konceptu.\nPrintscreen aplikace Cladwell – jedna z kombinací, která mi byla doporučena\nVýhody aplikace: Cladwell velmi dobře ukazuje, že to co už máme ve skříni je dostatečně dobré a dostatečně ke vzájemnému kombinování. Ponouká nás tudíž k efektivnějšímu využívání toho, co již ve skříni máme a zlepšuje naše rozhodování, co si vzít na sebe, cestou inspirace a odstraňování našich stereotypních kombinací a voleb. Na této aplikaci mám velmi ráda, že pomáhá vytvořit nové outfity z toho co máme, což z ní tvoří mého osobního favorita ze všech aplikací, které jsem v tomto směru zatím testovala.\nOproti ostatním obdobným aplikacím je také uživatelsky velmi přívětivá, právě díky množství „předregistrovaných“ kousků šatníku, díky čemuž jsem si vystačila a nebyla nucena fotit a nahrávat vlastní fotky, až na pár kousků.\nMoje velmi oblíbená funkce je možnost vyfiltrovat si jednu položku, na kterou mám „chuť“ si dnes vzít na sebe a Cladwell nabídne možnosti, s čím ji z šatníku zkombinovat. Velká část nabízených outfitů je opravdu realizovatelná, ač se občas najde i nějaká kombinace, kterou bych nevytvořila a nedoporučovala.\nNevýhody: aplikace byla poslední rok, dva zdarma, bohužel se však vrací ke zpoplatnění. Prvních sedm dní je zdarma, můžete tedy aplikaci vyzkoušet a ověřit, zda vám stojí za to mít svého „online stylistu a šatník“ v jednom. Ceny jsou v současné době, dle délky předplatného: při měsíčním předplatném (9,99 $/měsíc) při kvartálním (4,99$/měsíc ), při ročním (4,17$/měsíc). V současné době je dostupná pouze pro IOS, pro Android je v přípravě a snad brzy bude k dispozici. (ke stažení pro IOS)\nSama mám aplikaci z doby, kdy byla zdarma ke stažení a byla jsem z ní naprosto nadšená. V současné době stojí ke zvážení, nicéně já osobně přistoupím i k její placené verzi. Věřím, že pro někoho to může být z dlouhodobého hlediska hlediska hodně peněz. Nicméně po vyzkoušení můžete přijít na to, že dobré tipy vás vedou k plnému využívání vašeho šatníku a třeba i k snížení zbytečných nákupů.\nExistují další alternativy obdobných aplikací, ovšem musím říct, že u žádné z nich jsem neměla tak sofistikovanou nabídku kombinací outfitů a intuitivní způsob práce s aplikací, jako právě u Cladewelu. A to ani v placených (Closetspace, Stylebook), ani ve verzích zdarma. Uvádím pro vás 6 dalších, z mého pohledu nejlepších, obdobných aplikací, abyste mohly samy posoudit: Stylebook, Closetspace, Smart Closet, Shoplook, Glamoutfit.\nBudu moc ráda, když mi dáte vědět, jestli jste tenhlte typ aplikace vůbec znaly, jestli jste ji vyzkoušely a bavila vás a jestli třeba dál zůstane ve vašich aplikacích a šatnících. 🙂\nTěším se zase příště „napočtenou“\nTagy: aplikaceefektivní šatníkinspiraceplná skříň ale nemám co na sebestyl


Pole dance v Chapeau Rouge - teď je tyč tvoje... - Weekeep.it\nPole dance v Chapeau Rouge - teď je tyč tvoje!\nChapeau Rouge Prague Jakubska 2, Praga, Repubblica Ceca\nPole dance je tvůj život? Učíš se tančit, ale na vystoupení si ještě netroufneš? Přesto bys ráda ukázala kamarádům několik prvních spinů a invertů? Není problém! Přijď 7. 6. a 28. 6. do legendárního třípatrového klubu Chapeau Rouge v centru Prahy a ukaž, co v tobě je!\nProfesionální taneční tyč značky X-Pole XPERT s průměrem 45 mm je umístěna v -1. patře klubu a je k dispozici každé návštěvnici. Do této části klubu se v sobotu 28. 6. nevybírá vstupné, v sobotu 7. 6. stačí pro vstup zdarma nahlásit heslo "Pole Dance." Stydíš se tancovat někde, kde tě všichni uvidí? X-Pole je umístěna přímo vprostřed patra, není tedy na žádném vyvýšeném místě nebo na pódiu. O hudební doprovod se postarají čeští i světoví DJs různých stylů, 7. 6. 2014 hrají Alex Arnout (Hot Waves, Dogmatik // London, UK), Sebastian Paiza (Art Of Dark // Florida, USA), Lucas Hulan (Nightphunk Recordings), Ezwell (Nightphunk Recordings) a Lillou (Nightphunk Recordings), 28. 6. 2014 DJ El Patron (mex) (latino), DJ El Tico (costa rica) (latino) a DJ Marlon Salvatrucha (el salvador).\n„Chceme dát prostor všem začínajícím tanečnicím pole dance, které si chtějí zkusit, jaké to je, tančit před lidmi, nebo jen ukázat kamarádům, co se naučily,“ říká provozní Pavel Šmíd. „Prostor kvůli výšce stropu 235 mm není vhodný pro profesionální tanečnice a tanečníky, v budoucnu ale možná vystoupení nevylučujeme,“ dodává.\nTyč je umístěna v prostorách klubu každý měsíc, pole dance večery se konají dvakrát měsíčně včetně vystoupení tanečnic, které je překvapením v průběhu noci.\nTyč si čistí každý sám, rozprašovač a ručník je k dispozici na baru, stačí si o ně říct. Nestyďte se a přijďte si k nám zatančit. Ukažte nejen svým přátelům, ale hlavně sobě, co ve vás je, teď je tyč jen vaše!\nDatum: 7. a 28. června 2014;\nVstupné: 28. 6. free, 7. 6. po nahlášení hesla "Pole dance" také zdarma;


Nová dimenze Cindy Crawford - článek na Dáma.cz Když se sejdou tři profesionálky vznikne dokonalé dílo a skvělý prodejní artikl. Za cvičebním programem Nová dimenze stojí špičková modelka Cindy Crawford a osobní trenérka mnoha hvězd Kathy Kaehler, u nás známý především díky dvojici videoprogramů s Claudií Schiffer jak jinak než s tématikou cvičení." /> Když se sejdou tři profesionálky vznikne dokonalé dílo a skvělý prodejní artikl. Za cvičebním programem Nová dimenze stojí špičková modelka Cindy Crawford a osobní trenérka mnoha hvězd Kathy Kaehler, u nás známý především díky dvojici videoprogramů s Claudií Schiffer jak jinak než s tématikou cvičení." />\n15. 6. 2000 | Autor: Cindy Kerberová | Rubrika: Zábava\nsrc="http://www.dama.cz/images/hvezdy/cindy/cindy_kazetasm.jpg" align="left" alt="Foto obal kazety"\nwidth="180" height="297">Když se sejdou tři profesionálky (záměrně uvádím tento počet)\nvznikne dokonalé dílo a skvělý prodejní artikl. Za cvičebním programem\nNová dimenze stojí špičková modelka Cindy Crawford a osobní trenérka\nmnoha hvězd Kathy Kaehler, u nás známý především díky dvojici\nvideoprogramů s Claudií Schiffer jak jinak než s tématikou cvičení.\nNová dimenze je dle slov autorů určená především pro čerstvé\nmaminky, ale po jejích shlédnutí poznáte, že se hodí prakticky pro každou\nženu. Nezáleží, zda je zvyklá na pravidelné cvičení a v jaké je\nkondici. V tomto programu jde totiž o to, najít či si vybudovat dobrou fyzičku,\nohebné a pružné tělo. Nečekejte však dril jako u prvních dvou kazet Cindy\nCrawford. Nová dimenze je o něčem jiném. Představuje skvělý prostředek\nna aktivní odpočinek. Při příjemné hudbě si skvěle protáhnete tělo\njednoduchými leč účinnými cviky a zrelaxujete si i mysl od starostí všedního\nKazeta se rozděluje do tří částí. Cvičení A trvá jen 11 minut a zaměřuje\nse především na protažení ochablých svalů a protažení zad. Samozřejmě\nže nechybí ani Cindiny oblíbené výpady pro posílení dolních partií a\ncviky na břicho. Z vlastní zkušenosti doporučuji vřele všem, kdo mají\nproblémy se ztuhlými zády. Polovina "áčka" se aktivně zaměřuje\nprávě na tuto oblast. Na této části je také skvělé, že nepotřebujete\nžádné náčiní, sportovní oblečení a plno místa kolem sebe. Dá se cvičit\nkdekoliv, kde bez problémů rozpažíte a uděláte velký krok vpřed. Cindy v\ntéto části cvičí ve teplákách a velkém tričku i v pyžamu. Nebojte se jí\nnásledovat, pro své tělo nepotřebujete značkové dresy, ale cvičení.\nCvičení B již obsahuje kardiovaskulární část na posílení srdce a\nborder="0" src="http://www.dama.cz/images/hvezdy/cindy/cindy2sm.jpg" width="74" height="120"\nalign="right"> Zde si již připravte činky, 10 hracích karet a židli.\nKathy vymyslela jednoduché krokové variace, kde se naučíte zkoordinovat\npohyby nohou a rukou. Nutno přiznat, že ze začátku (tak poprvé, podruhé)\nse možná trochu zamotáte, ale princip je jednoduchý a snadno osvojitelný.\nZdravě se zpotíte a skvěle protáhnete.\nPoslední část C je už klasické trénink, jak jej známe s "Formuj\nsvé tělo". Kathy však více myslí na to, že ne každý má tak skvělou\nfyzičku jako Cindy. Rozhodně Vás "neprožene" tak jako Radu,\nnewyorský trenér Cindy Crawford, ale i ona Vám dá zabrat. Aerobní cvičení\nse protáhlo na dvojnásobek předchozího, výpadů také přibylo, posilují\nse paže, hrudník, lýtka, stehna, boky a břicho. Prostě všechny ty\nproblematické partie, které nám ženám nedávají občas spát.\nsrc="http://www.dama.cz/images/hvezdy/cindy/cindy4sm.jpg" width="73" height="120" align="left">Nová dimenze je skvělý cvičební plán, díky němuž aktivita Vašeho tělo\nroste postupně. Jakmile si zvyknete na pravidelná 10minutová cvičení,\nnebude Vám činit potíže udělat si čas 18 minut a po třech měsících již\n40 minut. Obě aktérky totiž skvěle motivují. Je velmi sympatické, že\nKathy Kaehler všechna cvičení provádí spolu se Cindy. Máte tak možnost\nvidět, jak se provádějí ve verzi cvičence i cvičitele, jak vypadají různé\nvarianty jednoho cviku. Není to jen o tom, udělej tohle a já se budu koukat,\njak se dřeš.\nV úvodu jsem zmiňovala tři ženy, ale řeč byla zatím jen o dvou. Tou třetí\nsrc="http://www.dama.cz/images/hvezdy/cindy/cindy7sm.jpg" width="80" height="120" align="right">ivian Tarner, skvělá stylistka z Hollywoodu. Cindy začala s Vivian aktivně\nspolupracovat během těhotenství. Vivian i zde předvedla, jak skvělým\nvkusem vládne. Vybrala moderní, praktické a funkční oblečení pro obě aktérky,\ndala celému programu "tvář". Cindy se také blýskla v přestávkách\nmezi cvičením, ve kterých ukazuje svého, jinak spíše skrývaného, syna\nPresleyho a pár záběrů je věnováno také jejímu manželovi Randemu.\nCo říci závěrem? Kupte a neprohloupíte. Vždycky se najde důvod, proč\ncvičit. Nová dimenze, ač původně určená pro čerstvé matky, si jistě\nnajde své nezastupitelné místo ve videotékách mnoha žen, které rády tráví\nvolné chvíle aktivně. Jemné cvičení ve volnějším tempu rádi uvítají\ni ti, kdo navštěvují tělocvičny již několik let. A pokud Vám to Váš lékař\ndovolí, Nová dimenze skvěle uleví i zádům, na která si občas všichni


Vydarený dal gól zpoza brankové čáry - Českokrumlovský deník\nVydarený dal gól zpoza brankové čáry\nČeské Budějovice - Hokejisté HC Mountfield zase zabrali. V součtu s finálovým turnajem European Trophy prohráli šest zápasů v řadě. Ve středu přerušili tuto nepříjemnou sérii důležitým extraligovým vítězstvím 3:1 v Liberci a vyrovnávacím gólem na 1:1 se na něm podílel slovenský obránce René Vydarený (30 let).\nRené Vydarený z Budějovic (vlevo) a Jakub Valský z Kladna. | Foto: Deník/Václav Pancer\nAč nepatří k vyhlášeným kanonýrům, letos zaznamenal už svůj čtvrtý extraligový gól. A byl to gól dost kuriózní, protože brankáře Pince překonal zpoza brankové čáry, když nahodil kotouč do jeho výstroje a od ní zamířil do jeho klece.\nNahazoval jste kotouč na Pince už s tím záměrem, aby skončil v brance?\nZáměr to byl. Viděl jsem, že je Pinc na ledě. Nastřelil jsem do něj puk a on si ho zřejmě bruslí kopl za brankovou čáru. Doufal jsem, že by to tak mohlo dopadnout.\nJak se vůbec přihodilo, že jste se jako obránce ocitl při přesilovce za brankou soupeře?\nVyplynulo to z rozjezdu celé naší akce. Vyvážel jsem puk z naší třetiny. Posunul jsem ho Aleši Kotalíkovi, který ho zatáhl kolem mantinelu a my jsme spolu s Milanem Gulašem ve dvou stahovali hráče do branky. Guli střílel a já jsem pak za brankou dorážel kotouč.\nVaše extraligové maximum je šest gólů za sezonu. Letos jste dal už čtvrtý. Považujete z tohoto pohledu letošní sezonu za vydařenou?\nV každém případě. Čtyři góly na konci prosince, to je na beka docela dost.\nZápas v Liberci jste zvládli velice dobře. Byli jste spokojeni nejen s výsledkem, ale i s výkonem?\nHráli jsme od začátku zápasu celkem dobře. Pouze v úplném závěru první třetiny se to tam nešťastně poodráželo a Tomáš Vak nám dal gól skoro z brankové čáry. Samozřejmě tam byly nějaké chybičky, ale celkově to byl dobrý výkon. Nehráli jsme špatně už zápasy v Pardubicích a doma se Spartou, ale bohužel jsme je nedotáhli k nějakému bodovému zisku. Teď se nám to konečně povedlo.\nVy osobně jste v Rakousku nebyl kvůli zranění, ale v součtu s finálovým turnajem European Trophy jste měli za sebou sérii šesti porážek. Bylo to znát na atmosféře v kabině?\nAni ne. Proti Plzni to nebylo až tak tragické. Závěr byl hodně vyhecovaný a získali jsme bod, když se nám nepovedlo prodloužení. To Rakousko bych nebral úplně v potaz. Měli jsme nějaká zranění a bylo to tam dost náročné. Nevyšel nám první zápas a pak už se nehrálo prakticky o nic.\nJaký vůbec váš názor na European Trophy?\nRozhodně to není špatná myšlenka. Ale asi by bylo lepší, kdyby se celá soutěž dohrávala v létě před sezonou. V průběhu sezony je hodně zápasů a kluci, kteří nejezdí na nároďák, nejsou na tak velkou zátěž zvyklí. Není jednoduché zvládnout takhle náročný turnaj v době, kdy by se mělo spíše trénovat.\nPáteční duel s Vítkovicemi je odložen, takže vás čeká více než týdenní pauza. Je to nepříjemné narušení zápasového rytmu?\nNení to ideální. Ta pauza je dost velká a budeme v ní hodně trénovat. Lepší by bylo, kdyby se hrálo, protože nám přestávky nikdy moc nesvědčí. Potom budeme hrát v lednu pořád a k tomu se přidá náročné cestování. Čeká nás hodně zápasů venku a bude to pro nás klíčová fáze sezony.\nS čím vstoupíte do nového roku?\nPředsevzetí si žádné nedávám, ale doufám, že rok 2012 bude lepší než 2011.


Cyclades, nejmladší řada ve výrobním programu loděnice Bénéteau, svými úspěchy na světových trzích rychle dohání své starší sourozence. To se týká především charterového trhu, pro který jsou jachty Cyclades primárně určené.\nDíky společnosti Bemex Boot jsme měli možnost otestovat Cyclades 39 velmi pečlivě. I říjnový Jadran k nám byl milostivý. Ke komplexnosti testu tak scházel silnější vítr, protože zdejší Maestral dosahoval maximální rychlosti 15 uzlů. Testovaná jachta byla vybavená rolovací hlavní plachtou, která má na plavební vlastnosti negativní vliv, usnadňuje však práci méně zkušené posádce.\nPosláním řady Cyclades je bezezbytku plnit požadavky charterového trhu. Lodě jsou především pohodlné a jednoduché na ovládání. Proto nejsou vybavené velkou genou, ale pouze snáze ovladatelnou kosatkou. Menší plocha plachty se však negativně projevuje ve slabém větru, kdy je k dosažení vyšší rychlosti potřeba každého metru. Za slabého větru se tak nedá očekávat, že by jachta dokázala konkurovat cruiser-racerům.\nPři stoupání proti větru se projeví široký rozestup otěžových vozíků geny. Při stoupačce tak musíme počítat s úhlem na vítr kolem 47°.\nCelý článok vyšiel v Yachting Revue - Leden 2008.


Rolls-Royce spojil síly s Intelem a společně chtějí přinést světu autonomní lodě - BIGG MAGG\nRolls-Royce spojil síly s Intelem a společně chtějí přinést světu autonomní lodě\nBritská firma Rolls-Royce uzavřela partnerství s největším světovým výrobcem polovodičových obvodů, Intelem, kterému chce pomoci ve vývoji zcela autonomních lodí.\n17. říjen 2018 11:52:58\nPrvní krok k tomuto cíli Rolls-Royce učinil již letos v březnu, kdy představil svůj Intelligent Awareness System (IA), který pomocí zpracovávání dat z lidaru, radaru, kamer s termovizí, HD kamer, satelitů a předpovědí počasí umělou inteligencí výrazně zvyšuje bezpečnost plavidel a pomáhá posádce při činění důležitých rozhodnutí.\nNyní, v rámci nového partnerství, bude britská firma využívat SSD disky s technologií 3D NAND od Intelu, ve kterých se budou data shromážděná systémem IA ukládat, aby je následně zpracovaly procesory Xeon rovněž z dílny Intelu. Tato data poté umožní plavidlům rozpoznat, co se nachází v jejich okolí, a detekovat několik kilometrů vzdálené objekty, a to dokonce i v rušných přístavech, a zvýší tak celkovou bezpečnost jejich provozu.\nSystém v současné době prochází testováním u několika lodí včetně 165metrového trajektu v Japonsku, kde při nedávném pilotním testu umožnil členům posádky zpozorovat objekty v blízkém okolí, kterých by si kvůli tmě jinak nevšimli. “Tato spolupráce nám může pomoci podpořit majitele lodí v automatizaci jejich navigace a provozu, což zmenší prostor pro lidskou chybu a umožní posádce soustředit se na důležitější úkoly,” říká Kevin Daffey, který má v Rolls-Royce na starosti vývoj autonomních systémů pro lodě.


Národní přírodní parky | CHORVATSKO 2019\nby admin · 27.5.2018\nChorvatsko nabízí mnoho přírodních krás. Moře a pláže k nim jistě patří, ale pravá krása se ukrývá uvnitř. Konkrétně ve středo-zemí, v němž je rozmístěno několik národních parků. Chráněna jsou i magická místa uprostřed moře, jichž má Chorvatsko také nespočet. Některé chorvatské národní parky svou krásou ohromili natolik, že posloužili jako filmové lokace pro filmy o Vinnetouovi a hojně jsou filmaři využívány i dnes. Všechny parky dohromady tvoří 1,8 procent chorvatské rozlohy a každý z nich je specifický svou přírodou a oblíbený pro jinou věc.\nNejznámější a největší národní park v celém Chorvatsku, který je zapsán v národním dědictví UNESCO a právem bývá popisován v superlativech. Jezera, jež jsou terasovitě rozložena a jsou vzájemně propojena, jsou tvořena vodou, která je čistá, smaragdová a můžete se v ní shlédnout jako v zrcadle. Jezer je celkově šestnáct a dělí se na dolní a horní. Dohromady leží na pěti řekách, pochází z nich sto čtyřicet vodopádů a při průzkumech také můžete narazit na dvacet jeskyň. To vše je zasazené v čisté, zelené přírodě, která je domovem mnoha zvířat. Je to jedno z těch pohádkových míst, které příroda dokázala vytvořit a kterého si lidé začali vážit včas, proto stále můžeme tento zázrak přírody vidět na vlastní oči. Jezera byla totiž v devadesátých letech v ohrožení.\nPlitvická jezera jsou národním parkem, který byl vyhlášen již v roce 1949 a je tak nejstarším národním parkem celého Balkánského poloostrova. Jde také o neznámější a nejnavštěvovanější park v Chorvatsku. Turistické stezky se táhnou napříč celým parkem. Ročně k jezerům přijíždí přes 200 000 turistů, kterým byl vstup do parku poprvé povolen v roce 1958.\nA co všechno mohou turisté na Plitvických jezerech spatřit? 16 terasovitě rozložených krasových jezer, která jsou propojená s menšími i většími vodopády. Tato krása je vsazena do malebné krajiny porostlé hvozdy a obývané rysy, medvědy i vlky. To vše činí Plitvická jezera jako jednu z největších lákadel pro turisty. Málokterý turista, který se do Chorvatska vydá, si tento skvost nechá uniknout. Chcete zjistit aktuální cenu vstupného na Plitvice?\nJaké další zajímavosti jsou o Plitvických jezerech?\nZima s teplotou pod nulou dělá z Plitvických jezer úplně nové místo. Vše zamrzá včetně vodopádů a při dobrých teplotních podmínkách může voda zůstat takto až po dobu jednoho měsíce\nNejvíce ohromující vodopád je dlouhý 70 metrů a na jeho vrchol vede schodiště\nKe vzniku jezer se váže legenda o královně čarodějnici a jejích magických praktikách\nJezera byla místem prvního ozbrojeného konfliktu Jugoslavské občanské války v roce 1991\nBrijuni je skupina čtrnácti ostrovů v Jaderském moři. Dříve patřili k Itálii, dnes jsou součástí Chorvatska a jsou bez stálého osídlení. Slouží k relaxaci a zábavě, často bývají označovány jako ráj na zemi, a to nejen díky nedotčené a krásné přírodě, která se vyvíjela a stále vyvíjí uprostřed moře ničím nerušena, ale také zajímavou historií a památkami, které na ostrovech můžete nalézt. Na ostrovech jsou pozůstatky dvou římských vesnicí a kostel Sv. Marie z pátého století, o němž se říká, že byl ve třináctém století využíván templáři. Dále na ostrovech naleznete muzeum a byzantský palác. Poměrně slušný seznam na to, že Brijuni leží osamoceně uprostřed moře. A právě tímto si získaly oblíbenost i u spousta známých a bohatých osobností, které na ostrovech začali stavět vily a relaxační místa.\nNa ostrově Veliki Brijuni je kolem 200 dinosauřích stop\nNa ostrově se nachází Olivový strom starý 1600 let\nNachází se v Severní Dalmácii a zahrnuje dvě krasová údolí, Velkou a Malou Paklenici, která jsou od sebe oddělena náhorní plošinou. Nabízí opět naprosto odlišnou přírodu, která přetahuje tisíce turistů ročně. Park Paklenica – to jsou především hory a vysoké skály. Z geologického hlediska je jistě jeden z nejzajímavějších, protože obsahuje spoustu krasových jevů. Vzhled parku je drsný a hrubý stejně tak, jako jsou vysoké skály, které jsou zdolávány odvážnými horolezci. Nejznámějším místem jsou dva velké kaňony. Právě zde se natáčelo několik filmových scén o slavném Vinnetouovi, třeba si na ně vzpomenete, až budete brázdit stezky mezi vysokými skalisky a obdivovat přírodu, která je tak dech beroucí a mohutná, že si člověk uvědomí svou maličkost.\nV parku je nejvyšší chorvatská skála vysoká 712 metrů.\nTaké obsahuje jeskyni Manita Péc, jenž je tvořena dvěma místnostmi a je oblíbeným turistickým místem\nNárodní park Velebit je nejmladší z parků (vyhlášen v roce 2000), avšak jeho některé části byly prohlášený za národní park už dříve, nicméně legislativa byla zanedbávána a parku se nedostávalo patřičné pozornosti a péče, než došlo k oficiálnímu prohlášení celého místa za národní park. Jedná se o hornatý park, v němž můžete vidět míšení lesa a šedivých zaoblených skal. Je vhodný pro horolezectví, turistiku a díky některým dostupným stezkám i pro cyklistiku.\nCo je nejvíce zajímavém na tomto parku, je jeho rozmanitá botanika, která je předmětem zkoumání už desítky let. Nutno podotknout, že území národního parku je také biosférickou rezervací organizace UNESCO. Botanikové zde objevili stovky druhů rostlin, které nejsou k nalezení nikde jinde mimo tohle místo na celé zeměkouli. Pokud nechcete přírodu a neznámé rostliny objevovat na vlastní pěst, můžete navštívit botanickou zahradu umístěnou na svahu Velkého Zavižanu, kde všechny tyto rostliny můžete vidět pohromadě.\nV parku je známé poutní místo – klášter v Krasnu, který je známý výrobou likéru Travarica\nDalší národní park tvořen především skalami a hory. Místo, v němž park leží, je nejhornatější z celého Chorvatska. Nachází se severovýchodně od Rijeky a od ostatních parků se liší především tím, že leží na hranici mezi středo zemím a vnitro zemím. Mísí se v něm tedy zajímavá příroda. V parku žije hojné množství zvířat včetně medvědů, lišek a vlků, které je možné pozorovat na speciálních turistických tour z bezpečné vzdálenosti.\nV parku jsou skalní stěny, vodní prameny, pralesy a další vegetační a faunické lahůdky, které jsou všechny seskupené na jednom společném místě, což je také hlavní důvod, proč byl na tomto místě národní park vyhlášen.\nTento park je po Plitvických jezerech druhým nejznámějším parkem v celém Chorvatsku, a to díky překrásným vodopádům a malým jezerům. Svým vzhledem je velmi podobný Plitvickým jezerům, avšak i on má svá specifika. Park je situovaný okolo řeky Krky, podle které je pojmenovaný, a má rozlohu 109 km².\nDalší souostroví označené jako národní park je tentokrát souostroví Kornati, na rozdíl však od Brijuni, Kornati se skládá z neuvěřitelných 89 ostrovů, které se táhnou po délce 280 kilometrů. Hlavní ostrov je ostrov Kornat, který není trvale osídlen, naopak na něm není ani pitná voda, ani elektřina a obsahuje pouze pár drobných obydlí pro přechodný pobyt obyvatel, kteří na ostrově pěstují zvěř nebo ovoce.\nPro tento park jsou velká omezení, co se turismu týče. Turisté musí zažádat o speciální povolení, a i poté nemají úplně vyhráno. Na Kornati se nesmí rozdělávat oheň, pohyb je pouze po určených stezkách a sběr jakýchkoliv předmětů jako kamenů a mušlí je přísně zakázán.\nTento národní park je pro ty, kteří milují dobrodružství a mají rádi krásné scenérie. Park leží na severu Chorvatska, na ostrově Mljet, jenž je jeden z nejvíce zalesněných ostrovů v celém Chorvatsku. Park je tvořen dvěma slanými jezery (Velké a Malé jezero), která jsou spojená s Jaderským mořem, a jsou přitom obvykle o několik stupňů teplejší než moře samotné. Uprostřed většího jezera se nachází menší ostrůvek, v jehož středu je bývalý klášter Beneditků postavený ve 12. století, avšak dnes tam najdete kavárnu.


Úvod > Psychokoutek > A proč pomáháš lidem?\nA vrací ti to nějak? Co z toho máš? Jsou ti ty lidi aspoň vděční? Proč se staráš o cizí?\nČasto v různých obměnách slyším tyto otázky od svého okolí.\nVětšinou to nemyslí zle, jsou za tím obavy o mne a můj život, protože pochopitelně jsem někdy taky unavená, smutná, když doprovázím ty "moje lidi" v jejich trápení.\nObčas za tím vidím minulost tázající se osoby, která někdy dříve možná potřebovala pomoc a té se jí nedostalo. Občas prostě jen údiv, zvědavost, co jsem zač. Na to jsem si už zvykla, spousta lidí na mne kouká lehce jako na UFO, že se zajímám, ptám a sem tam pro někoho udělám něco nad rámec. ;-)\nProč pomáhám lidem...\nNo, předně bych asi vyměnila výraz "pomáhám" za "snažím se pomáhat", protože určitě to není, že bych každému reálně pomohla.\nTaké ne všem. Založením rozhodně nejsem extrovert, co by se hned s každým přátelil. Ač se to možná nezdá, protože mluvím o věcech vcelku otevřeně, od většiny lidí si držím odstup. Pokud někoho mám ráda, potom pro něj udělám leccos, když je problém. A z druhé strany, je dost lidí, které jsem získala víceméně tak, že se začali svěřovat.\n"Moji lidi" je takové označení pro celou skupinu těch, na nichž mi záleží.\nPrvní odpověď na tuto otázku jsem používala hlavně jako mladší a to: Aby se nemuseli cítit jako já.\nProtože jako dítě v pubertě jsem si asi na svoje trápení připadala hodně sama. Věk, kdy se málokdo svěřuje rodičům - já jim ani nechtěla přidělávat starosti, kamarádů pár a buď daleko, nebo mě namísto pomoci vždy, když mi bylo zle, odmítali. Na určité momenty nezapomenu. Třeba, když tátu odvezla záchranka a moje údajná nejlepší kamarádka mě poslala do háje, že se mnou nebude. Později mi taky řekla, ať se neopovažuju od ní očekávat jakoukoliv pomoc,\nže ona to dělat nebude.\nJá jsem taková nikdy nebyla, ale hlavně díky těmto zážitkům být nechtěla. Už tehdy jsem třeba pomáhala novým dětem v kolektivu, dokud nezapadli, bavila jsem se s nimi já. Jako takový odrazový můstek - sama jsem totiž stála na okraji, takže obvykle po pár týdnech, až si našli kamarády, se mnou se dál nebavili. A mně to nevadilo.\nKdo může lépe pochopit, jaké to je, než ten, kdo samotu, odstrkování, nenaslouchání zažil, ale naučil se v tom najít i tak svoje místo?\nDalší odpovědí je: Protože i mně nakonec vždycky pomohli.\nS odstavcem výše se to kupodivu nevylučuje. Měla jsem bezpečné osoby, které jsem si sama našla. Pokud jsem potřebovala pomoc, naučila jsem se přijít (šlo hlavně o učitele ve škole), problém vysvětlit, říct si o to.\nSice z jiné podrubriky víte, jak jsem bojovala s angličtinou a tělocvikem a že v tom mi vlastně nikdo úplně nepomohl, neznamená to však, že se nepokoušeli. Po svém ano. Vždyť kvůli mně žádala třídní o změnu komise u maturity, sháněla pro mne psychologa - jiný vyučující mne zase uvolňoval z hodin, abych k němu mohla docházet, přestože absence pak přesahovala povolený limit... O mé dobré víle, která mne připravila na přijímačky a ochraňovala minimálně polovinu studia na gymplu, bych mohla vyprávět hodiny.\nA já si myslím, že pomoc se má posílat dál. Částečně to rovnou odpovídá na otázku "vrací ti to nějak", ne, obvykle nevrací a já to ani nechci. Spíš věřím, že ten, komu jsem třeba pomohla já, pomůže jindy, jinde, zase někomu dalšímu.\nNo a odpověď, která mi dává největší smysl: Protože mi byla dána velká empatie, schopnost vcítění, naslouchání, hodně lásky, kterou dokážu dávat. To je dar a měl by být využit.\nProtože si myslím, že kdo může pomoci, ten by měl, snažila jsem se a snažím stále tyhle svoje schopnosti rozvíjet. Uvědomuju si, že umím vidět pod povrch, v lidech si určitým způsobem číst, na některé se dokážu nacítit, přejímat pocity, zrcadlit. Je to pro mne krásná věc, taky ale náročná, protože cítit co cítí někdo v zoufalé situaci vyčerpává. Přesto jsem moc ráda, že mi bylo dáno to umět.\nAle taky vím, že tyto schopnosti se musí využívat s citem, protože mohou stejně tak pomáhat, jako škodit, podpořit i srazit, uklidňovat i děsit. Kdo by chtěl, aby si v něm někdo další jenom tak četl. Koho potěší, když ukryté niterné trápení vytáhne kdosi na světlo. Je to velice ohrožující a proto primární věc je - zní to jako velké klišé - láska.\nŘekla bych, že to nejvíc pomáhalo i pomáhá mým lidem. To, že vědí, jak moc ráda je mám. Umožňuje to o věcech mluvit. Ale i nemluvit.\nNa téma vděk...\nTak je primárně velmi důležitá věc uvědomovat si, že jej nesmíte čekat. Natož vyžadovat. Je v pořádku, pokud někomu pomůžete a on je vám za to vděčný, ale je v pořádku také, když není. Podat pomocnou ruku člověku v obtížné situaci, někomu, kdo se trápí, není výměnný obchod a určitě to nikdo nesmí dělat proto, aby později mohl říkat "ty mi musíš být vděčný, já jsem ti pomohl, takže teď musíš dělat, co já chci".\nBohužel spousta manipulátorů a citových vyděračů přesně tím operuje...\nČasto se stane, že někoho doprovázíte určité období, ale on pak z vašeho života přirozeně vymizí. Může být také to, že kontakt přeruší cíleně, protože jste viděli příliš mnoho, připomínáte něco, na co chce zapomenout... Část lidí se zase ozve, až bude zle.\nNemyslím, že je to špatně.\nDám takové přirovnání - máte záchrannou stanici a dravce s poraněným křídlem, který potřebuje pomoc, aby se vyléčil. Tak léčíte, staráte se, máte rádi. Proč to děláte? Aby přišel den, kdy jej vypustíte, bude moci zase létat... Ten den přijde, on odletí. Co vy? Zamáváte, popřejete hodně štěstí a bude vás hřát u srdce, že letí, nebo vyčítat a zlobit se, že si jen tak odletěl? :-)\nNávraty ve špatných obdobích pak nejsou využívání, ale znak toho, že jste bezpečnou osobou, které ten člověk důvěřuje.\nProč se starat o druhé/cizí lidi...?\nTo samozřejmě každý nedělá, ani nedokáže, nebo nechce. Dříve jsem to nechápala, jak někdo může být sobecký\na starat se jen o sebe. Dnes to pro mne stále není atraktivní povahový rys, ale naučila jsem se respektovat to.\nJe lepší, když někdo takový ani nezkouší pomáhat druhým, protože to stejně dopadá špatně.\nCizí... Pro mne samozřejmě lidé, jimž se snažím ulehčit špatné situace, podpořit je a držet, než bude zase dobře, nejsou a ani nemohou být cizí. Nejsem profesionál (a i tam vzniká vztah mezi terapeutem a klientem), jsou to pro mne blízcí.\nA co z toho člověk má...?\nVšem vždy vysvětluji, že to pomáhání není zas tak nesobecká věc. Děláte to z velké části i kvůli sobě, protože se potom cítíte líp. Užitečně, zaměstnaně, jako lepší lidi, než byste jinak byli.\nPro mne pocit, že jsem někomu třeba opravdu pomohla, vidět, jak se utrápené duše vrací do života, smět u toho být, je obrovská motivace fungovat.\nSamozřejmě se tím taky učím věci, které se jinak naučit nelze a potkávám spoustu velmi inspirativních lidí. Vidět, jak se perou s problémy a zlými situacemi pak někdy pomůže mě, když se něco děje v mém osobním životě. Mám příklady, jak bych věci řešit chtěla i co je naopak pro mne nežádoucí, kam co vede i třeba jak se chová okolí\nv nějaké situaci.\nTudíž dává mi to hodně.\nSamozřejmě určitou daň za to ale taky platím.\nKdyž je někomu opravdu hodně zle, já jsem s ním, ať už fyzicky, nebo v myšlenkách na dálku, do určité míry cítím, co cítí, tak potom taky nemůžu jíst, spát, normálně fungovat. Taky jsou dny, kdy jsem vyčerpaná a nevidím ani svět kolem sebe. Čím víc mi na tom člověku záleží, tím víc to prožívám.\nSamozřejmě i já mám někdy problém řídit se tím, co je správně - taky bývám zklamaná, nebo smutná, že si někdo ubližuje, když by nemusel. Taky občas chci už nemít nikoho ráda, když mi přijde, že jenom já se tím vším trápím\na řeším. Sem tam se naštvu, když se lidi chovají jinak, než bych chtěla, i když je to nesmysl.\nTaky jsem jenom člověk.\nAle... Aspoň je stále prostor, kam se rozvíjet a kde na sobě pracovat.\nNa úplný závěr snad jenom jedno. Přeju všem, aby na to nebyli sami!


Kendallův test – Wikipedie\nKendallův test (také Kendallovo W nebo Kendallův koeficient konkordance) je neparametrická metoda matematické statistiky. Jedná se o normalizaci Friedmanova testu a může být používán pro posouzení shody hodnocení jednotlivých hodnotitelů. Kendallovo W se pohybuje mezi 0 (žádná shoda) a 1 (úplná shoda).\nNapříklad pokud byl určitý počet respondentů požádán o seřazení daného seznamu politických problémů od nejdůležitějšího po nejméně důležitý, můžeme z výsledných dat vypočítat Kendallovo W. Pokud hodnota W na našem vzorku vyjde 1, znamená to, že se všichni respondenti zcela shodli a seřadili jednotlivé položky přesně stejně. Naopak pokud je W 0, není mezi respondenty žádný převažující trend a jejich odpovědi mohou být považovány za naprosto náhodné. Hodnoty W mezi 0 a 1 pak naznačují větší či menší míru shody mezi respondenty.\nZatímco statistické testy užívající standardní Pearsonův korelační koeficient předpokládají normální rozdělení hodnot a porovnávají mezi sebou vždy dvě sekvence, Kendallův test nečiní žádný předpoklad o povaze pravděpodobnostního rozdělení a může zpracovat jakýkoli počet jednotlivých výsledků.\nV tomto článku byl použit překlad textu z článku Kendall's W na anglické Wikipedii.\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Kendallův_test&oldid=20335458“


Jak se postarat o sebe - Dieta - Dieta\nJak se postarat o sebe - Dieta\nJak se vypořádat s každodenním stresem, stejně jako stres z konkrétních událostí přímo ovlivňuje, jak se cítíte citově i fyzicky. Ale pokud budete dávat pozor na své zdraví a naučit se způsoby, jak zvládat stres, budete mít skvělý start do péče o sebe. Pokud uděláte čas na cvičení, správné jíst a dělat věci, které se cítíte dobře, jste na cestě k péči o sebe.\nSlyšeli jsme, že je to téměř každý den, ale pokud jste velmi disciplinovaný, zdravé stravování může být problém. Bojuji v této oblasti. Vím, co jíte ovlivňuje to, jak jsem se vypadat a cítit. Přesto často dokonce moje možnosti nejsou zdravé.výživné a dobře vyvážená strava vám dává energii. mastné, nezdravé potraviny zpomalit. způsob, jak se dostat na správné stravovací cestě je následovat pravidlo 80/20. Pokuste se vytvořit 80% toho, co jíte zdravě výživná směsovoce, zeleniny a celozrnných výrobků. Pak můžete jíst, co chcete, na zbývajících 20%. To je to, co se snažím teď.\nLidé, kteří dostanou pouze mírné cvičení mají mnohem nižší míru srdečních onemocnění a dalších zdravotních problémů. To má zásadní význam v péči o sebe. Snažte se získat 30 minut cvičení denně. Pokud se nevejde to v jednom bloku, rozdělit ji po celý den. Snažím se cvičit, ale s harmonogramem mám, je to těžké získat 2,5 hodiny v týdnu. Řešit to v malých kouscích po celý den. Obvykle se do práce brzy a bude trvat 10minut chůze po naší zemi nebo dělat nějaký druh cvičení v mé kanceláři. při sledování televize, budu vykonávat během reklam. Naučila jsem se, že komerční přestávky jsou dlouhé.\nMáte psa? Udělejte si procházku s ním / ní. Můj zesnulý pes, Kizzy, byl skvělý pěší partnerem. Můžete ji potkal na jednom z mých předchozích uzlů. Dokonce i ve věku 15 let, než se dostala nemocná, ona stále miluje procházky.Během letních měsíců, tak bych s ní chodit dvakrát za den. Dokonce i když jsou jen 10-minutové procházky, které se sčítají. každý trochu počítá.\nDopřejte si dobrý noční odpočinek\nVšechno v životě je jednodušší, když jste odpočatý. Myslíte si, že jasněji, cítit se lépe, vypadat lépe a mít více energie. Mnozí z nás ignorovat význam spánku a nechápu doporučených osm hodin za noc. Když mi chybíspánek, jsem podrážděný, frustrovaný a zapomnětlivý. Zkuste vytvořit rutinu před spaním tím, že půjdete spát ve stejnou dobu každou noc. Vyhněte se kofeinu a alkoholu po pěti. Rád čtu a jsem nakonec každý večer četl kapitolu nebo dvamůj současný román.\nStres může mít vliv na vaše zdraví, jak se cítíte a schopnost dělat dobře v práci i doma. Nejlepší způsob, jak se vypořádat se stresem, je jít přímo ke zdroji. Jedna věc je pomoci se stresem, je, aby se priority. Můžetenebude moci dokončit vše, co na vašem seznamu dělat, ale pokud budete priority a řešit ho v malé kousky, budete dělat pokrok, a ne zdůrazňuje se o celý projekt. Pokud je stresor, že nemůžete řešit přímo, musíte se naučit, jak s ní žít způsobem, který minimalizuje jeho vliv na váš život. relaxačních technik a vyjádřit své emoce mohou pomoci.\nPéče o sebe znamená věnovat pozornost své fyzické a emocionální potřeby. To znamená jíst výživná jídla, jak se cvičení a spánek. To také znamená proniknutí do vašeho systému podpory rodiny a přátel, a dosáhnout na ně, které vám pomohou řešit a překonatkteré zdůrazňuje, že ve svém životě s odolnost a flexibilitu.


Two is better than one 1. | Twincest 4immer! ♥\nTwo is better than one 1.\n2. července 2014 v 15:27\t| Kiki\t| Two is better than one\nKonečně jsem se dokopala něco napsat.:3 Avšak nevím název T_T Budu ráda za každý návrh, dřív než to pošlu na twc... a taky k tomu musím nakreslit/udělat obrázek... Chjo.:D Tak, menší ochutnávka:3 Enjoy! K.\nEdit. Na název jsem nakonec přišla při poslechu písničky, kterou miluju a myslím, že se k příběhu i hodí :3 A obrázek jsem nakonec udělala v pc a je pouze ilustrační!:D Když ta holčička je tak strašně roztomilá...^^ :3 :D\n"No tak, dávej pozor." Byl první školní den a už hezky začínal. Ne, že by stačilo, že ráno skoro zaspal a nestíhal, ještě je v úplně nové škole mezi novými lidmi. Otočil se za dotyčným, ale už jej moc nestihl zahlédnout, zmizel v davu několika lidí. Všichni pospíchali do svých nových tříd.\n"Konečně vysněná vysoká škola." Pomyslel si. Věděl, že to nebude mít vůbec lehké s jeho současnou situací, ale byl si jist, že to nějak zvládne. Vydal se po značce, která ukazovala směr do auly. Mělo tam proběhnout přivítání nových studentů. Alespoň tak to bylo psáno v dopise. Doufal, že se nezdrží první den moc dlouho. Slíbil Rin, že pro ni přijde hned po obědě. Dnešek byl pro oba velmi důležitý a náročný - ostatně jako celý Rinin dosavadní život.\nDnes byla Rin první den ve školce a černovlásek na vysoké škole. Rin ještě nikdy nebyla ve školce, máma s ní chtěla být co nejvíce, protože s tátou hodně cestovali, tak ji dávala jen pohlídat k sousedce, aby si ji mohla vzít kdykoliv se vrátí. Měla naštěstí v práci úlevu, že bude pryč maximálně dvě noci, střídali se ve výchově s manželem, ale bohužel někdy to nevycházelo, někdy museli oba být současně pryč, tak jim pomáhal černovlásek, který hlídal svou sestru přes noc a během odpoledne, kdy nebyl ve škole. Sousedka byla rodinná známá, měla taktéž svoje děti. Bylo jim 2 a 10 let a ona byla na mateřské. Ve školce bohužel měli stejně plno, tak to nešlo jinak vymyslet. Simone - mámě černovláska a Rin, to vyhovovalo. A černovlásek? Černovlásek se jmenoval Bill. Bylo mu pouhých 20 let a život se s ním zatím vůbec nemazlil.\nCelý školní den utekl strašně rychle. Ředitel školy měl proslov, poté byli představeni třídní učitelé, prohlídka školy a mohl jít domů. Budova vypadala opravdu hezky, zaměstnanci byli taktéž sympatičtí a studenti? Těch si zatím moc nevnímal, bude ještě dostatek času na to, se s nimi poznat. Vzpomněl si, že na dnešek dal Rin veliký slib. Musel jej splnit, i když věděl, že to bude další starost navíc. Avšak po tom, co si malá, tříletá slečna prožila, je to maličkost. Vytáhl mobil z kapsy a podíval se, kolik je hodin. Půl jedenácté. Tak akorát, aby stihl nakoupit potřebné věci, zavezl je domů a pak se mohl s Rin vydat splnit slib.\nSjel autem do nejbližšího obchodu, kde nakoupil potřebné věci, které, jak už bylo zmíněno, odvezl domů, kde je vybalil a hned na to se vracel zpět do auta po rodičích, aby mohl vyzvednout svou mladší sestru.\nVe čtvrt na jednu už parkoval u školky. Vystoupil z vozu, zamkl jej a v ruce nesl pytlíček želé bonbonů. Věděl, jak jej Rin milovala. Snažil se ji dělat šťastnější a šťastnější, aby nebyla smutná a zapomněla na bolest. Avšak žádné rozmazlování. Dnešek byl ovšem povolen. Z malého děvčátka se stává mladá slečna.\n'Kéž by jste to mohli vidět, mami, tati…' povzdechl si černovlásek a vydal se k bráně. Zajímalo jej, jaký pohled se mu naskytne. Jestli se Rin bude ostatních dětí stranit nebo jestli si našla kamarády. To zjistil během pěti minut.\n"Dobrý den," Slušně pozdravil paní učitelku - Rottigerovou. "Jdu si pro Rin," Pousmál se, když si všiml, že jeho sestřička si našla kamarádky, které taktéž čekaly, až si pro ně někdo přijde, hrajíc si v dětském koutku.\n"Dobrý den, oh, jistě." Pozdravila taktéž učitelka. "Rin, jdeš domů!" Zavolala na ni. "Jak to zvládáte?" Zeptala se. Malý Bill zde chodil do školy, takže znala téměř celou jeho rodinu. Kromě jeho biologického otce. To věděl i černovlásek, že se rodiče rozvedli, ale nikdy po pravém tátovi nepátral.\n"Zatím docela dobře, je to už mnohem lepší." Pohladil po hlavičce děvčátko, které k němu přiběhlo. "Jdi se převléknout, dobře? Já za chvíli přijdu," Dal ji pytlíček bonbonů a Rin s výsknutím odběhla do šatny.\n"Rin je vážně statečná a šikovná slečna, našla si tady hned kamarády," pověděla Rottigerová. "Poslyšte, Bille, kdybyste cokoliv potřeboval, stačí říct," nabídla svou pomoc.\n"Děkuji Vám," Chystal se k odchodu, přeci jen, nemůže nechávat tak dlouho samotné tříleté dítě. "Nashledanou zítra,"\n"Nashledanou, Bille," Rozloučili se a Rottigerová zavřela za černovláskem dveře.\nBill se vydal za Rin, která zápasila s kloboučkem na hlavě. Musel se zasmát. "Ukaž," pomohl jí ho pořádně nasadit tak, jí už nepadal. Šaty si zvládla přes hlavu obléknout sama. Obul ji střevíčky a mohli se vydat na cestu.\n"Tak co, byla jsi hodná?" Optal se, když ji pásal do dětské sedačky.\nDívka okamžitě přikývla. "Paní učitelka je opravdu hodná, dala každému bonbon," vytáhla jej z kapsy u šatů, aby ji starší bratr uvěřil.\n"Dobře, ale teďka si jej nedávej do pusy, ano? Aby ti nezaskočil." Dal ji pusu na čelo a zavřel dveře. Nastoupil na místo řidiče a rozjel se do obchodního centra, aby mohl splnit svůj slib.