Vládní letouny Airbus A-319 jsou připraveny na budoucnost | CZDEFENCE - czech army and defence magazine\n20. 01. 2021 kategorie: Události\nSpolečné evropské nebe čekají největší změny ve více než stoleté historii komerční letecké dopravy. Po patnácti letech příprav jde do finální fáze společný projekt EU, který představuje revoluci v řízení letového provozu. Modernizační program SESAR umožní zvýšit frekvenci komerčních letů nad starým kontinentem až trojnásobně. Přitom se bude létat mnohem bezpečněji a také na čas. Oba airbusy A319 CJ vládní letky jsou na novou éru letecké dopravy připraveny.\nFoto: Letoun Airbus A-319 patří do skupiny dopravních letounů s krátkým a středním doletem. Typ A-319 začal s cestujícími létat v roce 1996. | army.cz\nV závěru loňského roku se v hangárech společnosti Lufthansa Technik v Hamburku podrobily postupně oba vládní, české airbusy důležité úpravě. Do jejich elektronického komunikačního vybavení přibyly nové odpovídače třídy ADS-B (Automatic Dependent Surveillance – Broadcast). S nimi se tuzemské vládní speciály vyrovnají s požadavky nového systému uspořádání letového provozu SESAR, který vstupuje v platnost už za necelé tři roky. Projekt SESAR (zkratka Single European Sky ATM Research) umožní mnohem plynulejší odbavování letadel ve vzdušném prostoru, takže bude schopen zvládnout až trojnásobný nárůst letecké dopravy v Evropě při desetinásobném zvýšení její bezpečnosti. Zároveň by mělo odpadnout tradiční kroužení nad letišti při čekání na volnou přistávací dráhu, takže by během každého letu mělo dojít ke snížení negativní zátěže životního prostředí průměrně o 10 %. Spolu s tím poklesnou náklady související s uspořádáním letového provozu až o polovinu. Cestující tuto změnu pocítí především na výrazném snížení počtu zpožděných letů, k nimž v přetíženém letovém provozu nad Evropou běžně dochází a nevyhýbají se ani vládním letům.\nZavedení programu SESAR do praxe však od majitelů a provozovatelů dopravních letadel vyžaduje přijetí určitých technických opatření. Nejdůležitějším z nich je, že nejpozději do 7. června roku 2023 budou muset být všechna v Evropě provozovaná letadla, jejichž vzletová hmotnost přesahuje 5,7 tuny, případně jejich maximální rychlost přesahuje 250 uzlů (460 km/h), vybavena odpovídači třídy ADS-B. Ty reagují na „dotazy“ vysílané čidly pozemních přehledových radarů a v jednosekundových intervalech automaticky po celou dobu letu vysílají přesnou polohu letadla, jeho identifikaci, výšku, rychlost a další nezbytné údaje pro řízení letu v reálném čase. V současné době proto většina evropských leteckých dopravců řeší zabudování odpovídačů ADS-B do letadel své flotily. Zatímco ještě v listopadu 2018 jimi bylo vybaveno pouze asi 20 procent evropských letadel, v současné době je to již přes šedesát procent. Armádě České republiky, která provozuje letouny vládní letky, dodala pro airbusy potřebné vybavení společnost Lufthansa Technik z Hamburku. Vývojová část programu SESAR (Single European Sky ATM Research) je koordinována Společným podnikem SESAR založeným v roce 2007 Evropským společenstvím a agenturou EUROCONTROL, která koordinuje činnost národních organizací řídících letecký provoz. Projekt SESAR je evropskou obdobou systému NextGen provozovaného v USA. Letový provoz nad severním Atlantikem monitoruje (prozatím jen ve zkušebním provozu) systém Aireon.\nFoto: A-319CJ - prostor pro cestující | army.cz\nNení to poslední investice, kterou budou muset vládní letouny podstoupit. V následujících letech bude nezbytná také modernizace satelitní komunikace, a to buď modernizací stávajícího SATCOMu, nebo rozšířením schopností včetně palubního bezdrátového internetu. I tentokrát jde o investici vnucenou vnějšími okolnostmi, protože síť komunikačních satelitů Inmarsat I3, kterou letouny Airbus využívají, zastarává a bude nutné tyto 12 let staré letouny přizpůsobit novým standardům.


Tipy a sestavy pro ePojisteni.cz ligu: Zlín se rozstřílí. A co Plzeň? | iSport.cz\n10. března 2017 • 11:07\nTipy a sestavy pro ePojisteni.cz ligu: Zlín se rozstřílí. A co Plzeň?\nDukla - Jablonec • Sport\nJihlava - Karviná • Sport\nZlín - Slovácko • Sport\nPříbram - Hradec • Sport\nBrno - Bohemians • Sport\nPlzeň - Liberec • Sport\nMladá Boleslav - Sparta • Sport\nSlavia - Teplice • Sport\nNová fantasy hra je už v plném proudu! Vytvořte si tým z hráčů ePojisteni.cz ligy a se Sazka Fantasy si můžete zahrát ve třech turnajích o ceny v hodnotě 7 tisíc korun a spoustu Tokenů. V článku se podívejte na pravděpodobné sestavy 20. kola ePojisteni.cz ligy a další užitečné informace.\nV zápase Dukly s Jablonce čekáme góly. Oba týmy v minulých 14 dnech trápily pražskou Spartu, Jablonec jí dokonce vyprášil 3:1. Domácí jsou mírným favoritem, hosté totiž Julisku dobyli v nejvyšší soutěži pouze jednou. Podařilo se jim to v sezoně 2011/12 při prvním vzájemném ligovém klání, od té doby na půdě Dukly jednou remizoval a třikrát prohrál. Dobře hraje domácí Peter Olayinka (8 milionů), který se konečně prosadí i gólově.\nVysočina se žene za záchranou a to především na domácí půdě. Jihlava z posledních 5 klání na svém stadionu posbírala 10 bodů. Ale i Karviná se má čím chlubit, neinkasovala branku už 192 minut. Kdo věří, že domácí tuto sérií prolomí, měl by vsadit na jednoho z dvojice Davis Ikaunieks (7 milionů), Michael Rabušic (9,2 milionů). Hratelná je i bezbranková remíza a obrana Karviné s Janem Laštůvkou (9,9 milionů).\nPředpoklady tohoto zápasu jsou dost mizerné. Obě družstva se na jaře trápí především střelecky. V 6 jarních zápasech těchto týmů padl jediný gól. Navíc v podzimním utkání nebylo nouze o vyhrocené okamžiky, sudí rozdal osm žlutých a jednu červenou kartu, to je fantasy body dolů. Přeci jenom věříme v povstání Zlína, proto bychom volili Dame Diopa (8 milionů), Vukadina Vukadinoviče (10,5 milionů) a mohlo by dojít i na obranu Ševců.\nDůležité utkání pro Hradec. S poslední Příbramí potřebuje nutně bodovat a nejlíp za tři body. Nějaké papírové předpoklady by k tomu byly. Domácí například vyhráli z posledních 27 utkání jen dvě. Jenže minulé čtyři domácí souboje Příbrami s Hradcem přinesly jen dvě branky a Hradec nevyhrál U Litavky 14 let. Vsaďte na obrany týmů.\nSestavte si tým z hráčů ePojisteni.cz ligy a hrajte každý den o super ceny!\nTady bychom se mohli dočkat brankové exploze, aspoň o tom svědčí historie. Mezi Brnem a Bohemians průměrně padá 2,4 gólu na zápas. Jasně, Klokani se zatím na jaře netrefili, ale někdy to přijít musí. Brnu se herně daří, hodně mu pomohl návrat Pavla Zavadila (9,5 milionů). V předminulém kole střelecky procitnul i útočník Jakub Řezníček (9,5 milionů). Dočkat by se konečně mohl i Michal Škoda (10,8 milionů) Hosty by z letargie mohl probudit Dominik Mašek (8,6 milionů).\nViktoria není v top formě. Ztratila důležité utkání se Slavií a herně na jaře tápe. Naštěstí jí čeká oblíbený soupeř. S Libercem v posledních 14 vzájemných střetnutí nebodovala jen jedinkrát. Žádná ofenzivní bitva to nebude, tady bychom se soustředili na obranu domácích a Matúše Kozáčika (10,4 milionů). Ze standardní situace by se mohl prosadit Lukáš Hejda (9,1 milionů).\nOblíbený soupeř čeká i dalšího aspiranta na titul (aspoň před sezonou). Sparta na Boleslav zkrátka umí. Za tři utkání jí vstřelila 11 branek. Domácí se trápí, na ligovou výhru čekají už 9 zápasů. Samozřejmě ani Sparta není v bůhvíjaké formě, ale utkání dokáže urvat silou. Konečně se v tomto zápase projeví kvalita Néstora Albiacha (9 milionů), který bodově vybuchne.\nKdyž se daří, tak se daří. I když Teplice prohrály jediný z posledních 8 ligových zápasů se Slavií (3 výhry, 4 remízy), letošní Slavia je trochu jiná. Sešívaní válcují jeden tým za druhým a dost nahlas si řekli o titul. Skvěle hraje křídelník Jan Sýkora (10,3 milionů), jako trenéři svých týmů se můžete spolehnout na útočníka Milan Škodu (12,2 milionů). Slavii momentálně nemůžete vynechat.\n9. března 2017 • 17:33\nTémata: Daily Fantasy Sport, sport, Sazka Fantasy


Petr Vilgus - Libuše Jarcovjáková: Odkud jsem? Z Evropy\nLibuše Jarcovjáková: Odkud jsem? Z Evropy\nJejí subjektivně dokumentární pohledy na vlastní život, jeho aktéry a kulisy vyžadují od diváka schopnost vcítit se do autorčiných myšlenek a citů. Cesta za pochopením tvorby Libuše Jarcovjákové není sypaná růžovými okvětními lístky a možná právě proto je tak dráždivá. Je určená pro publikum, kterému přemýšlení nezpůsobuje mučivou bolest a které slovo cit nepovažuje za nadávku.\nRozhovor s Libuší Jarcovjákovou\nCo způsobilo, že jste až do nedávné doby byla v podstatě neznámou autorkou?\nUdělala jsem málo pro to, aby mě někdo znal. Snažím se hodně pracovat a po dlouhou dobu jsem cítila, že je pro mě snadnější a důležitější fotografie vytvářet než je prezentovat.\nDovedete si vysvětlit, proč se právě teď probudila vlna zájmu o vaše fotografie staré dvacet let?\nMusela pro ně dozrát doba. Například moje zážitky zachycené během pobytu v Berlíně dlouhodobě nebyly vnímané jako něco, co by mělo zajímat většinovou společnost. A zároveň jsem konečně něco udělala pro to, aby mou práci mohl vidět ještě někdo jiný než pár kamarádů.\nJak se vyrovnáváte s občasnou kritikou své tvorby?\nRáda přijmu kritiku, která mi má poradit a pomoct v dalším vývoji. Naopak mě velmi zraňuje povrchní názor typu „Jarcovjáková dělá špatné fotografie“, což je má nedávná zkušenost. To není fér hodnocení – správné by bylo, kdyby kritik řekl „nelíbí se mi to“, „nerozumím tomu“, nebo „nic mi to neříká“. Je přece nemožné stručně a objektivně zhodnotit subjektivní zprávu ilustrující několik let života fotografa.\nV našem časopisu máme ve zvyku představovat hlavně aktuální tvorbu autorů. Co nyní fotografujete?\nZabývám se dvěma tématy, ale ani jedno ještě nepovažuji za natolik vyzrálé, abych se s ním prezentovala. Před časem jsem se rovněž vrátila k romské menšině a pár posledních měsíců se snažím dokumentovat jev, který jsem si pracovně nazvala globalizovaná turistika.\nTuristé i Romové jsou poměrně častým námětem tvorby fotografů.\nHledám vlastní pohled na tyto fenomény. Snažila jsem se o něj vždy, přestože mi řada kolegů říkala: „Proč fotíš Cikány – to přece nemá cenu, když ze stejného prostředí existují výborné Koudelkovy snímky.“ Že prý nemám vykrádat cizí téma. Nemám ve zvyku se leknout námětu jen proto, že ho už zpracovali jiní.\nKlasická cesta od individuálního zájmu přes práci v kroužku až po studium na střední škole. Od dětství jsem díky rodinnému zázemí žila v uměleckém a hlavně vizuálně bohatém prostředí, fotografii jsem si nejspíš vybrala proto, abych nebyla v „konkurenčním poli“ svého otce-malíře.\nMěla jste nějakého rádce?\nPraktické rady přicházely spíš od přátel než od rodiny. Maminka mi říkala, že nemám psychicky na to, abych unesla každodenní boj umělce s okolím. Tatínek se moc nevyjadřoval.\nNejdůležitějšími lidmi pro moji tvorbu byly Ester Krumbachová, Anna Fárová a zejména první člověk, který mou práci skutečně ocenil – japonský designér Katsujuki Yoshida... To byli mí hlavní inspirátoři. Externími učiteli byli Robert Frank a Diane Arbusová.\nNa co vzpomínáte, když řeknu střední škola?\nNa to, že jsem nebyla žádná hvězda. Že jsme museli škole odevzdat všechny negativy, které jsme vyfotografovali v rámci cvičení. A jak nám opakovali, že nejsme žádní umělci, ale dělníci fotografie.\nStyděla jste se fotografovat lidi?\nMěla jsem v sobě velký ostych. Odvaha fotografovat lidi zepředu se u mě postupně probouzela během práce v tiskárně a zejména v rámci prvního pobytu v Japonsku. Odtud jsem přijela nabitá nadšením pro street fotografii.\nPřed studiem na FAMU jste několik let pracovala jako dělnice v tiskárně. Proč?\nŘíkalo se tomu špatný třídní původ a kádrový profil. Tatínek – učitel kresby na Vysoké škole umělecko-průmyslové – se po roce 1968 nepohodnul s kolegou v principiální, etické záležitosti. Naneštěstí měla jeho paní významnou pozici v pražské centrále komunistické strany, kde měla na starosti vysoké školství. Třikrát jsem prošla odborným kolem přijímaček na FAMU a moji cestu zastavilo až ono tehdy smrtící „komplexní hodnocení“ – politický cejch rodičů přenášený na další generace. A když jsem se pokusila o studium filmové vědy na univerzitě v Olomouci, přišel mi dopis, že mě „po komplexním hodnocení” nepřijímají, ale pokud mám zájem, mohu nastoupit na Vysokou školu báňskou na obor důlní inženýr.\nV hlubotiskové tiskárně na pražském Smíchově jste prožila čtyři roky. Byla tato doba pro vás nějak užitečná?\nJsem si jistá, že každá etapa mého života měla smysl. Prostředí to bylo neuvěřitelné – špinavý podnik, nesnesitelný zápach rozpouštědel, hluk rotaček a okolo nich toluenem omámení zaměstnanci. V průběhu pracovní doby dělníci co chvíli mizeli do hospody. Pak směna skončila, šlo se do hospody a večer jsme se vraceli do práce. Fotografování pro mě bylo zpáteční jízdenkou z prostředí, které by mě jinak pohltilo.\nZe smíchovského hlubotisku jste na konci 70. let odcestovala do Japonska...\nJednalo se o jeden z nejdůležitějších momentů mého života, přestože okolnosti té cesty byly bizarní. Moje spolužačka si už na základní škole naplánovala, že se vdá do Japonska. Svůj plán po letech uskutečnila a pozvala mě na návštěvu. Dramatický průběh měl jak pobyt na místě, tak 14 dní trvající zpáteční cesta přes Sibiř do Evropy. Zejména tato cesta na mě zapůsobil tak silně, že jsem po návratu domů nevyprávěla o ničem jiném než o Rusku.\nJak jste s Japonci hovořila, když jste neuměla jazyk?\nNebylo to jednoduché – Japonci, když nejde o formální záležitosti, mají ve zvyku mluvit mezi sebou pouze vlastní řečí. Moc je netrápí, jestli někdo třetí jejich rozhovor chápe, nebo ne. Řešila jsem to tak, že jsem oželela obsah sdělení a naučila se rozumět jejich emocionálnímu jazyku.\nV čem byla první návštěva Japonska pro vás důležitá?\nCelou dobu jsem tam fotografovala a co bylo významné – taky jsem dokázala své fotografie na místě v improvizovaných podmínkách nazvětšovat. Díky tomu jsem je mohla ukázat svému hostiteli Katsu Yoshidovi. Fotografie mi velmi pochválil a po deseti letech, když už jsem měla vystěhovalecký pas, mi nabídnul své kontakty, doporučení, a tím i možnost pracovat v Japonsku v pozici profesionální fotografky.\nPak přišlo studium na FAMU.\nPo letech strávených v tiskárně jsem měla hodně otupělé nebo zcela uzavřené některé receptory na vjemy, které by bez této zkušenosti přijímaly podněty ze studia. Bylo mi už 25 let, trochu pozdě na vysokou školu, obzvláště s mými nedávnými zkušenostmi. Zpětně bych řekla, že po odborné stránce mi studium moc nedalo, nebo přesněji, nedokázala jsem si ze studia mnoho vzít. To však neplatí o rovině osobní – setkala jsem se zde s množstvím výborných profesorů a studentů, z nichž mnozí jsou mými přáteli dodnes.\nNěkolik let jste žila v exilu v Západním Berlíně. Proč právě tam?\nNeříkám tomu emigrace, ale vystěhování. Vždy jsem věděla, že se jedná jen o dočasné přesídlení. Možná proto jsem si také vybrala pobyt v sousední zemi, a ne třeba v Americe. A také jsem místo ilegálního útěku volila vystěhování formou fingované svatby.\nJaký byl váš život ve městě obehnaném Berlínskou zdí?\nNesmírně těžký, ale zajímavý. Vůbec jsem netušila, do jak těžkých podmínek odcházím a jak dlouho se budu dostávat z ekonomického suterénu. Už jen proto, že hned po příjezdu do Německa mě porazilo auto a já jsem další půlrok nechodila. Taky mi nedošlo, že budu složitě překonávat maloměšťácké myšlení řady místních lidí, kteří hodnotili moji osobu podle toho, kde jsem bydlela a odkud jsem pocházela. Po čase jsem už byla tak alergická na řeči o „ubohém Východu“ a smutném životě v socialistickém Československu, že jsem raději na otázku „odkud jsi“ odpovídala „z Evropy“.\nPracovala jste v Berlíně jako fotografka?\nVětšinu pobytu jsem dělala nekvalifikované práce, o to intenzivněji jsem však fotografovala pro sebe. Z tohoto pobytu vzniknul subjektivní deník, obraz života imigranta ve městě zmítaném ekonomickou i mezilidskou krizí. Dodnes mám v archivu řadu mimořádně intimních snímků a váhám, jestli je mám ukázat dalším lidem.\nKdyž se mé poměry v Berlíně začaly zlepšovat a já se dostala k zajímavé práci v Max Planckově vědeckém ústavu, přišla revoluce a já se vrátila domů. Jak jinak – opět do nejistých poměrů.\nProč jste po návratu začala učit právě na střední škole?\nHledala jsem nové uplatnění. V novinách vyšel inzerát, že grafická škola v Hellichově ulici přijme učitele fotografie. Letos jsem tam už 16. rok a mám pocit, že jsem na tomto místě stále užitečná.\nCo vám tato práce dává a bere?\nMám skvělý pocit z toho, že mohu mladým fotografům pomáhat se rozvíjet. Učení na střední škole mi ale zároveň vzalo obrovské množství energie. Jsem zvyklá dělat věci naplno a poslední léta jsem investovala své síly hlavně do studentů. Proto jsem fotografovala mnohem méně než třeba v Berlíně.\nTvrdím, že větší část života je člověk řízený autopilotem – dělá věci, které dělat musí. Čím žije aktivněji, tím větší část dne se organizuje bez jeho bezprostředního zásahu. Je téměř nadlidským úkolem zachovat si v takové situaci ono krystalické vidění. Tu schopnost, kdy se člověk nejen dívá, ale i zaznamenává a analyzuje.\nVýznamným tématem vaší volné tvorby jsou menšiny – etnické a sexuální.\nMyslím si, že málokterá společenství u nás více trpí tlakem většinové společnosti než Romové, Vietnamci a homosexuálové. Vzpomínám si, že když jsem jela s kamarády Romy na výlet, brali si ke všem cenným věcem účtenku. Věděli, že kdyby je zastavila policie, chtěla by po nich důkaz, že tyto věci neukradli.\nCo je pro vás na menšinách tak přitažlivé?\nFascinuje mě osud lidí, kteří jsou znevýhodnění už v momentu, kdy se narodí. Toto předurčení je zároveň trochu romantické a především fotogenické.\nRozumím jejich problémům – i já jsem často vybočovala z řady. V prvním ročníku při první hodině na střední škole se profesor zeptal: „Je tu někdo levák?“ Přihlásila jsem se a on mi pověděl: „Kachňa, ty to se mnou budeš mít špatný...“\nJste typ fotografa, který se ve zpracovávaných tématech silně angažuje?\nMyslím si, že dobrý dokument nelze vyfotografovat bez osobního zaujetí pro námět. A v případě menšin to platí dvojnásobně – pokud je chce člověk dobře fotografovat, musí se – v dobrém slova smyslu – tím tématem a prostředím „ušpinit“.\nVyslechnout desítky historek ze života, přijmout některé rituály dané společnosti, dočasně akceptovat její žebříček hodnot. Musím mít ochotu fotografované lidi pochopit. Nedovedu si představit, že bych dobře fotografovala lidi, kterým bych se posmívala nebo jimi opovrhovala.\nV galerii Langhans nyní vystavujete fotografie z T-Klubu, který byl v 80. letech zaměřený na homosexuály.\nBylo to úžasné prostředí s vysloveně rodinnou atmosférou. Fotografovat tam však bylo poměrně rizikové – homosexualita byla v tehdejší prudérní společnosti tabu, a mnozí lidé proto byli nuceni vést dvojí život. Však se také o můj archiv zajímala Státní bezpečnost, která zjevně měla zájem získat materiál k vydírání nepohodlných lidí. Naštěstí jsem nebyla v této oblasti donucena udělat jakékoliv ústupky – jen jsem kvůli tomu tlaku přestala klub fotografovat.\nJakým způsobem pracujete s lidmi a prostředím?\nJsem defenzivní fotografka, zajímá mě klidný prvek uprostřed děje, který je okolím nevnímaný. Neběhám okolo, sedím a čekám, co se stane. Lidé na mě po chvilce zapomenou a přestanou být unavení z toho, že musí pózovat. Ráda fotografuji a pak společně vystavuji několik expozic z jednoho místa.\n„Klasický“ dokumentarista by ze tří fotografií pořízených ze stejného místa vybral jednu „nejlepší“. Vy často prezentujete celé řady snímků.\nDiptychy a triptychy, ve kterých dochází k postupnému vývoji děje, mě vždy velmi oslovovaly. Je to hodně subjektivní přístup, který mi vyhovuje.\nU dokumentu je častým problémem přílišná subjektivnost, která způsobí, že sdělení snímku je pro většinu lidí nezřetelné.\nJá to jako problém necítím. Jsem realista a u subjektivního dokumentu neočekávám masové pochopení. A ani se nesnažím, abych byla všemi čitelná.\nPražská fotografka a středoškolská učitelka Libuše Jarcovjáková vyrůstala v umělecky orientované rodině. Vystudovala Střední průmyslovou školu grafickou, po jejím absolvování se několikrát neúspěšně pokusila o přijetí na FAMU. V průběhu čekání na vysokou školu pracovala čtyři roky v hlubotiskové tiskárně na Smíchově, kde vytvořila svůj první zásadnější dokumentární soubor. „Bylo to podivné prostředí. Barvy se ředily toluenem, byl tam šílený zápach a uprostřed toho se motali omámení zaměstnanci,“ dodává.\nNa konci 70. let Jarcovjáková podnikla cestu do Japonska, kterou posléze ještě dvakrát zopakovala. Později dlouhodobě dokumentovala život romské a vietnamské komunity a také pražský T-Klub, zaměřený na homosexuální menšinu. V polovině osmdesátých let se legálně vystěhovala do Západního Berlína, ubytovala se v tehdy převážně turecké čtvrti Kreuzberg a první roky si na život vydělávala pomocnými pracemi, zejména úklidem.\nCelý pobyt v dočasném domově zaznamenala v subjektivní fotografické zprávě, ke které říká: „Berlín byl v té době bizarním městem – rozdělený vysokou zdí na dvě části, na řadě míst i po 40 letech od konce války pořád stály ruiny rozbombardovaných budov. Aktivně se zde střetávalo tradiční středoevropské maloměšťáctví s přistěhovalci a hippie kulturou.“ Po návratu do Česka začala učit fotografii na Střední průmyslové škole grafické v Hellichově ulici v Praze, kde působí dodnes.\nČím fotografuje Libuše Jarcovjáková?\nPrvní fotoaparát – Pionýr – dostala Libuše Jarcovjáková od rodičů v osmi letech. Následoval sovětský Ljubitěl, který pak na dlouhá léta vystřídal rozměrný a hlučný Pentacon six. Kromě základního objektivu, který jí umožňoval invenčně pracovat s hloubkovou neostrostí, používala i širší, 50mm sklo.\nK volbě středního formátu pro dokumentární práci říká: „Na 6 × 6 cm jsem fotografovala celá 80. léta a dodnes je mi tento formát sympatický. Čtvercový obraz je pro dokumentaristu náročnou výzvou – není jednoduché nafotit dynamický děj do plochy s tak vyrovnaným poměrem stran.“ Později používala Asahi Pentax Spotmatic, na kterém vystřídala řadu objektivů s ohniskovou vzdáleností mezi 35 a 50 mm.\nV poslední době Jarcovjáková využívá několik přístrojů – Contax G2, Hasselblad 6×6, Yashicu D a Hasselblad Xpan. Kromě klasických fotoaparátů autorka v nedávné minulosti pracovala s fotomobilem MDA T-Mobile. „Oceňovala jsem na něm mírně nedokonalou, ale půvabnou kresbu a velmi příjemné podání barev. Vždy mi byla blízká mírná technická nedokonalost fotografického obrazu,“ dodává.\nPůvodní článek byl otištěn v DIGIfotu 4/2008.\nVloženo: 16.12.2008 | Autor: Petr Vilgus | Kategorie: Historik a publicista - články | Zpět


Nová republika: EU sama organizuje migraci z Afriky do Evropy. Zde jsou fakta.\nJestli si snad někdo myslí, že EU bojuje proti migraci z Afriky, tak se zásadně plete. Naopak! EU ji aktivně a štědře podporuje. Každý z nás má i v těchto podzimních volbách na výběr. Buď volit zástupce politických stran a hnutí, které mají ve svých programech setrvání v EU, a tím zvolit budoucnost naší země jako součást plánovaného evropského chalífátu. Anebo ...\nAnebo volit zástupce stran a hnutí, které mají v programu okamžité vystoupení z EU, což samozřejmě možné je a nemusí být ani podmíněno referendem, viz článek 5 Lisabonské smlouvy. O zástupcích těchto stran však v mainsteramu neuslyšíte nic, leda slova odsudku.\nMusíme poskytnout alternativu místním komunitám, které se spoléhají na pašování za denní náklady a to například ze severního Nigeru nebo jižní Libye.... musíme nahradit nelegální obchodování s lidmi a pašování pravidelným systémem příležitostí a kanálů pro bezpečný přístup do Evropy….\nZDROJ ZDE: http://ec.europa.eu/avservices/video/player.cfm?ref=I143186\nposílit a rozvíjet všechny aspekty společného evropského azylového systému,\npodporovat legální migraci do členských států v souladu s jejich hospodářskými a sociálními potřebami a podporovat účinnou integraci státních příslušníků třetích zemí,\nzvýšit solidaritu a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, zejména vůči těm nejvíce postiženým migračními a azylovými toky.\nZDROJ ZDE: www.mvcr.cz/migrace/soubor/strategie-migracni-politiky-ceske-republiky.aspx\npředsedkyně politického hnutí Aliance národních sil\nstano 19. srpna 2018 8:00\nK takému záveru musí prísť každý logicky mysliaci Europan.Stačil v diskusných príspevkoch vizuálny príklad.Čo vybudovali Europania- foto.skvosty architektúry.Čo vybudovali forsírované skupiny ktoré nás majú obohatiť ich kultúrou-slamené chatrče,špina,choroby,a zvyky stredoveku.\nAnonymní 19. srpna 2018 8:12\nHlavně je třeba od moci odstavit ty , kteří tuto šílenost prosazují a podporují . Ale jak to udělat to nevím když už ani volbami to nejde . Vždyť po volbách zůstanou v politice i ti co dostanou minimum hlasů a škodí dál .\nJE DUBOVÁ HLAVA PANI VÍTOVÉ OPRAVDOVÝM STRAŠIDLEM?\nta pani,si odmítá neuvědomit,že voliči po kterých snad žádá nápravu a k tomu svoje zvoleni a to za jeji tvrdohlavost, nezmohou vůbec nic.\nVoličům, jak už skoro všichni tady museji vědět zdemolovaným a lživým tiskem jsou ukradeny hlasy a tedy i jejich moc a vznikaji pochyby zda takto zmanipulované volby vůbec plati!\nTo znamená,že ji pomoci NIKDY nemohou a zvláště ne,když bude neustále přesunovat vinu na ně,že ji nezvolili a proto na to doplati smrti.\nNejvice se mýli,když kouše do ruky,která ji má prý zvolit a svým naprosto nedostatečným snad programem nechce ŽÁDNÉ voliče a ignoruje naopak jejich Národni program,který si odmitá osvojit o čemž nikdy ani neuvažovala a uvažovat nebude.\nJe záhadou za koho se má vlastně dát zvolit,.když dobře vi že v tomto okamžiku neexistuji žádné sily,které by ji pomohly a ona se ODMÍTÁ SE VZTEKEM PŘIDAT k už běžicimu programu hladáni sil k uskutečněni jejich NP s názvem\nNÁRODNI PROGRAM HLEDÁNI SIL K JEHO USKUTEČNĚNI NP.\nAnonymní 19. srpna 2018 15:03\nNP 13.29, jste opravdový DEBIL. SK\nAnonymní 19. srpna 2018 17:37\nNebojím se , jak říká 13:29 ,,dubové hlavy paní Vítové", bohužel, beru na vědomí i názor Štěpána Kotrby ze středy 4. července 2018 NR, který skepticky pozoruje tutéž realitu.\nAnonymní 19. srpna 2018 19:38\nPOSLOUCHEJTE VY PSEUDODISKUTÉRE ŘVEME SMÍCHEM\ndostal jste ránu mezi oči a nyni už ani nedokážete diskutovat k věci?\nKdyž už pani VÍTOVÁ nechce bojovat za mír,ačkoli to má v v Programu ,přidejte se k našemu boji za naše peníze a MÍR a za to,aby se stalo NATO pro ČR zbytečným a ČR ušetřila tak ty MILIARDY,\nVíte co by to bylo piv a boj za mír by se i vyplatil nebot ušetřené peníze by jsme si mohli rozdělit mezi sebou!\nAnonymní 19. srpna 2018 8:32\nCo to jde za kec zě kdyby migranti v Evropě zmizeli zítra ráno, celé sektory našich ekonomik by se zhroutily. Je zřejmé, že Evropská unie je potřebuje. To jako ekonomika neziskovek s nepřizpůsobivíma vyžírkama?\nAnonymní 19. srpna 2018 11:24\nTo je samozřejmě do očí bijící lež. Dostali by práci nezaměstnaní a muselo by u některých prací přidat na odměně (jedná se hlavně o neodborné práce, protože kolik migrantů potřebujeme, aby čistili hajzlíky a zametali ulice - může to dělat mládež, aby si vydělala na brigádách). Již se hovoří se o čtvrté technické revoluci a o masové robotizaci výroby, která přinese milióny nezaměstnaných. Hold parazitické elity bez morálky si zvykli, že mohou davu nakukat a rozkázat jakoukoliv kravinu. Dokud to tak bude, tak budou války a genocidy.\nJan Kopecký 19. srpna 2018 8:55\n"Jestliže ale voliči, KTEŘÍ NESOUHLASÍ s migrací africké populace do Evropy a tedy i do naší země, zvolí nelogicky a proti svým bytostným zájmům opět zástupce stran, které chtějí setrvat v EU, pak je naše země definitivně ztracena."\nNo, to je opravdu znepokojivá představa. A teď si představme, co se stane, když se k těm, kteří "nesouhlasí" připočtou ještě hlasy těch, kdo "SOUHLASÍ". - Hrůza pomyslet!\nPředstavme si ale taky, jak se asi cítili Američané - ti původní i ti, kteří ty původní téměř vyvraždili - když viděli, jak jim lodě začaly přivážet víc a víc Afričanů:\n1700 - 330.000, 1800 - 3 milióny, 1850 - přes 6 miliónů.\nVždyť oni ti chudáci Američané nemohli ani vystoupit z EU, jak nám dnes radí paní Dr. Vítová! A tak byli - jedním slovem - v prdeli.\nAnonymní 19. srpna 2018 9:23\n8:55 Zřejmě to máte v té své hlavě pořádně pomotané...\nAfričané, kteří tehdy přijížděli do Ameriky, tam byli přiváženi jako otroci a mnozí Američané se k nim, a jejich potomkům, do nedávna tak chovali.\nTeď se "karta" pomalu obrací a Amerika" se ještě bude divit...\n9:23 "Zřejmě to máte v té své hlavě pořádně pomotané..." - S pomotaností v hlavě na tom nejste o nic lépe. S černými otroky obchodovali\nčerní otrokáři již tenkrát. Tehdy prodávali své\nčerné bratry do Ameriky, dnes do Evropy. Pod heslem "Dokážeme to" (Wir schaffen das) si mastí\nkapsy obě strany sprostého obchodu. sck\nAnonymní 19. srpna 2018 17:21\nZ nadbytečných do Ameriky zavlečených otroků byl sestaven nový stát Libérie (hezký název, že?).Původní obyvatelstvo bylo ignorováno. ˇPřenesly se tam i americké tradice, například že nový president je demokraticky zvolen do funkce tím způsobem, že odstřelí předchozího. Další viz wikipedie...\nJiří Staudinger 19. srpna 2018 9:23\nJan Kopecký 19. srpna 2018 10:37\nPan Jiří Staudinger mi ve svém - mezitím odstraněném - příspěvku 9:23 sděloval, že jsem buď "blbej" anebo "Žid". Zajímalo mne, kdo mi takovou důležitou zprávu píše, tak jsem se podíval na jeho +Google profil.\nA víte, co jsem se dozvěděl?\nŽe pan Staudinger je "muž".\nAnonymní 19. srpna 2018 11:14\nJ.Kopeckému: ano, pan Staudinger je muž, ale vy jste V-L.\nPan kopecký pilně pracuje i v neděli, den bóži.\nAnonymní 19. srpna 2018 9:33\nNová Republika. Vy se opravdu nestydíte neustále dokola psát lživé,pomlouvačné články na USA A ZÁPADNÍ EVROPU Neustále dokola stejný obsah, stejné žvásty.. To vám už není trapně? Tak pruhledná demagogie nebyla ani za komoušu. Tohle je už do očí bijicí. Proč nenapíšete něco o Rusku ,aha tam je vše v nejlepším pořádku CO HLUPÁCI!\nAnonymní 19. srpna 2018 9:46\nPropánajána a proč to pořád čtete? Nemáte lepší program, než se stále nasírat? Chcete odkazy na servery, které s vámi souhlasí? A nebo si myslíte, že na NR obrátíte čtenáře na víru pravou? Jako neobrátí nikdo vás, tak ani vy nikoho. Zbytečně ztrácíte čas a sílu, které můžete věnovat pro vás smysluplnějším a užitečnějším věcem.\nAnonymní 19. srpna 2018 9:52\nChudinko, na demagogii o Rusku tu máme celý placený mainstream včetně CT, celou EU byrokracii, téměř celou naši dementní vládu a bez pár lidí i celý senát se sněmovnou. To ti nestačí hlupáčku?\nVáclav Dvořák 19. srpna 2018 10:23\nAnonyme 9:33, buďte tak laskav a napište jeden dva konkrétní příklady lží, které tu Nová republika šíří o USA a Západní Evropě. Velmi tím redakci pomůžete. Děkjui předem.\nAnonymní 19. srpna 2018 12:15\n9:33 To nejsou žvásty ale smutná realita a paní Vítová má naprostou PRAVDU.\nAnonymní 19. srpna 2018 12:45\nPane Dvořák, sám víte moc dobře, že něco takového napsat je zcela zbytečné. Vždy vše zapřete a překroutíte k obrazu svému. Viz Baťa co píše o srpnu 68. Jsem pamětník ,ale to co píše je z 90% lež.\nAnonymní 19. srpna 2018 13:45\nCO PAMĚTNÍK,TO JINÝ NÁZOR....TAKŽE NE KAŽDÁ LEŽ JE LEŽ A NE KAŽDÁ PRAVDA JE PRAVDOU!!!!!\nVáclav Dvořák 19. srpna 2018 14:19\nPro 12:45 - V článku pana Bati o srpnu 68'jsem nenašel jediné lživé tvrzení. Pouze jsem zaznamenal názor pana Bati, s kterým se asi neztotožňujete. Ale je to názor, ne lež!\nJsme možná stejná generace. Mně bylo v srpnu 1968 přesně dvacet let a probudil se ve mně "člověk politický". Pro mou generaci to byla těžká rána a mnoho mých spolužáků zmizelo za hranicemi. Daleko horší byly roky následující - "normalizace". Mnoho lidí "normalizace" duševně a morálně zmrzačila. Následky pak přišly po listopadu 1989, kdy jsme si nechali vnutit model společnosti, který tu byl před Mnichovem a který ostudně zbankrotoval. Ale to už je jiná kapitola.\nvy nemáte žádnou toleranci k názorům jiných lidí!\nAnonymní 19. srpna 2018 15:57\n12:45 jsem taky pamětník. Pan Baťa sice nejde až tak moc na jádro věci, ale nenacházím v jeho textech žádnou lež. Pokud tvrdíte, že lže, citujte a argumentujte. Jinak lžete vy.\nAnonymní 19. srpna 2018 16:23\n14:19 Jakou mám mít toleranci k jiným názorum,když tady před pár dny čtu " 21 srpen 68 byl dohodnut mezi tajnýmí službami STB,KGB,CIA,MOSAD " To je snad i vás moc ne? Každý normální člověk ví že toto je bestiální lež. Takové sračky tady necháváte a jiné seriozní mažete. Čemu se divit, když si pro noty chodíte na ruskou ambasádu.\nGerd 25. srpna 2018 6:02\nTak proč mají USA tolik základen Nato ve světě. Začalo to, pokud se o USA zajímáte dne 15. 8. 1918, kdy USA napadly Rusko (uveřejněno při vzpomínkových akcích 50. výročí vstupu spojeneckých vojsk VS dne 21. 8. 1968) a v ten den napadení prohlásily USA, že Rusko již neexistuje a vylodily své vojáky ve Vladivostoku. Myšlenka napadení vznikla v USA ještě před VŘSR, kdy velvyslanec USA v Rusku David Rowland žádal, aby bylo přes Vladivostok nebo ze Švédska posláno několik armády USA.\nDalší: Ku-klux- klan (Časopis Epocha č. 9, str. 26 - 27: " KKK vzniklv r. 1865 v Pulaski, stát Tennessee.\nŠéf Rytížú, pastor Thomas Robb, uvádí proč se musí KKK rozšířit do Evropy. Protože zde žije málo černochů, zaměří se na jiné menšiny - židy, cikány Turky,... KKK se do Evropy dostal v 80. létech min. století a to na vojenské základny USA v Německu - řekl předseda vyšetřovací komise Sebestián Edathy.\nV březnu 1991 vzniká v Praze neregistrovaná skinheadská organizace Bedford, která rozšiřuje letáky proti těmto menšinám.V restauraci Černý orel je zatčen vůdce Rytířů KKK Američan David Duke. Měl tak silnou ochranku, že musela zasáhnout zásahovka. V roce 2014 pochodovali příznivci KKK Lvovem.\nJeště jedna zajímavost: V. Junek v knize "Velké zrady světa" uvádí na str. 136 - 14, že Lenin žil v přepychovém exilu v Bernu, Němci ho získali, vyškolily a poslali ho do Ruka provést revoluci a zneškodnit cara. Němci a Angličané měli z Ruska strach a tak naplánovali revoluci před koncem 1. světové války.\nPokud čtete, tak se mnoho zajímavého dozvíte.\nAnonymní 19. srpna 2018 9:53\nVlastimil je tady:\nUSA a EU jsou byly vždy zkompromitované. DEMOKRACIE neexistuje, je to jenom klišé. Trumpův zápas s DEEP STATE je tomu jenom jasným důkazem. EU je JEZUITSKÝ experiment. Anglie je to samé - žvásty o demokracii. POLITIKA se nedělá v parlamentu ani v senátu. Parlament a Senát jsou od toho aby aplikovaly politiku, která je vytvořena zcela jinde a NEVOLENÝMI.\nUSA jsou oficiálně KORPORACÍ - PREZIDENT JE HLAVNÍ MANAŽER. KORPORACE JE NĚKÝM VLASTNĚNA A ŘÍZENA. PARLAMENT A SENÁT JSOU JENOM VÝKONNÝMI ORGÁNY KORPORACE. USA jako korporace několikrát zkrachovaly bankrokem. Dnes již téměř DESETILETÍ jsou zase v bankrotu. Zachránit z bankrotu je mohla pouze globální válka nebo VYKRÁST RUSKO. USA vykradly Ukrajině zlato hned 3 den po Majdanu atd atd....\nPokud nechápete o co jde, pak se slušně omluvte, zeptejte se těch co chápou aby jste se nemusel ztrapňovat neznalostí, kterou nabízíte na trhu jako super vědomosti.\nAnonymní 19. srpna 2018 16:34\n9:53 Vy jste se snad zbláznil "VYKRÁST RUSKO", máte na mysli tu ruskou bídu? A dále, vykradly třetí den Ukrajině zlato, to je na facku Kde berete tyhle zaručené informace, odpovím VYMYSLÍM SI JE. A o tom bankrotu se psalo už před 50 roky troubo.\nAnonymní 19. srpna 2018 19:33\n16.34 , krvava Madla pred casem pronesla , ze...Rusko ma nespravedlive mnoho prirodnich zdroju a musi se s nimi podelit...to se darilo za Jelcina kdy vyvezli zadara za 1 mld.$ surovin , ako kompenzaci za sekani raket a letadel .Ruske zdroje jsou na prodej , ale USA nechce kupovat , ale prodavat az polozi domaci spolecnosti do krachu a plne prevzit majetek domaci spolecnosti ...dali do toho mld.$ a vysledek 0 bodu ,protoze prisel Putin a rekl dost !\nAnonymní 19. srpna 2018 10:18\nPokud nenavidíte Rusáky , tak si zapnite čt . Česká televize špiní rusáky od rána do večera . Dnes vypadají Němci jako utlačování čechy a rusové jako fašisti .\nJenže my víme kdo nás zradil v Mnichově a v Jaltě . Ivánek to nebyl . Tak dasvidaňja bráškové .\nAnonymní 19. srpna 2018 17:27\n10:18 Já myslel ,že je výročí okupace SSSR před 50 lety, ale vy do toho semelete Němce. Máte to nějaké pomotané, asi tím teplem.,\nAnonymní 19. srpna 2018 11:12\nJá myslím, bojím se, že nám není pomoci. Pokud se člověk opravdu upřímně a bez příkras podívá na stav naší, potažmo evropské společnosti, pak, umí - li tu nejjednodušší matematiku, musí dojít k témuž závěru.\nNicméně zadarmo bychom jim (vlastizrádcům a migrantům) neměli nic dát, pročež říkejme pravdu, braňme pravdu a žijme v pravdě. Braňme svůj rodný jazyk, naši vlast, naše dějiny a slovanský původ a nestyďme se za něj!\nAnonymní 19. srpna 2018 11:13\nVnucuje se jeden příměr.\nEU = RVHP.\nJen s maličkým rozdílem.\nRVHP VNUCOVALA "své nepsané direktivy" pouze VÝCHODNÍ Evropě, ale EU své psané direktivy NAŘIZUJE celé Evropě. A ty musí být implementovány zákonů země!\nAnonymní 19. srpna 2018 11:16\nPříměr bohužel kulhá. V rámci RVHP patřilo všechno naší zemi. V rámci EU naší zemi nepatří vůbec nic.\nAnonymní 19. srpna 2018 16:05\n11:13, 11:16 v RVHP platila, krom národního vlastnictví výrobních prostředků, zásada jednomyslnosti. Což byla jedna z příčin toho, že každý z členů se pokoušel vyrábět všechno.\nvladimír šmídl 19. srpna 2018 17:56\nNebudu hodnotit RVHP jednou větou. Ale jeden nesmysl popíšu docela výstižně. V 80. létech byly osmibitové počítače na vzestupu. Zatímco Tesla zakoupila licenční práva INTELu, NDR se obrátila na ZILOG a Bulharsko na Motorolu. Protože tyto rozsáhlé komplety integrovaných obvodů nelze mezi sebou kombinovat, malá sériovost (nikoli snad špatná kvalita) držela náklady vysoko a činila například (soukromý) dovoz těchto obvodů odjinud rentabilní, což je důkaz, že něco bylo špatně (možná i směnný kurs).\nHezky shrnuto jako již mnohokrát. Opakování je matka moudrosti. Obávám se ale, že min. 30% voličů to nikdy nečetli, nebo jim to nedocvaklo, nebo jsou.......\nV životě jsem přežil hodně průserů, ale tohle vidím dost pesimisticky. Ale neházím flintu do žita. Jsem nepoučitelný optimista a asi snílek, ale ono se to vždy všecho stane jinak, než je naplánováno a silou tlačeno.\nAnonymní 19. srpna 2018 11:25\nPaní Vítova to není nic nového ! Mám svůj názor a jsem nad věci!\nEU nic neorganizuje, ale politici zvolení voliči! ČSSD tam chtěla nacpat vítače, kdo jste volil ČSSD? To samé starostové, ODS a KDU. Proč jsou v parlamentu?\nAnonymní 19. srpna 2018 12:59\nPaní Dr. Vítová píše:"Anebo volit zástupce stran a hnutí, které mají v programu okamžité vystoupení z EU, což samozřejmě možné je a nemusí být ani podmíněno referendem, viz článek 5 Lisabonské smlouvy."\nBylo by možné poskytnout pár rad, jak na to? Děkuji. A.Š.\nAnonymní 19. srpna 2018 15:07\nAnonymní 19. srpna 2018 13:30\nTi představitelé EU,hovoří jenom o nějakých ekonomických zájmech někoho. Úplně ztratili ze zřetele, péči o kvalitu života občanů unie. Tu nelze zužovat na to, kolik si vydělají, nebo jakou dostanou podporu. Také závisí na dostupnosti a kvalitě služeb, na možnosti uplatnění, atd.\nNavezení islamistů a černochů, ve velkém počtu, Evropanům kvalitu života nezvýší. Dokonce se domnívám, že se ani neuplatní v zaměstnání. Ty řeči o potřebě pracovníků, nahrazují již vyčpělé halíkovské řeči o naší milosrdnosti s topícími.\nCílem je ale rozvrat našich států, našich národů a vytvoření jednotného, islámského stáda na celém evropském kontinentu. To žádný evropský národ, hodný toho označení, nemůže přijmout. P.K.\nAnonymní 19. srpna 2018 14:28\nVážení jsem zvědav co bude dělat Babiš až eu udělá z nelegálních migrantů legální.\nAnonymní 19. srpna 2018 14:42\nCo ny dělal: přijme je s oyevřenou náručí, protože "ekonomika je potřebuje". Budou přece legální a s tím se nedá nic dělat. Už teď přijímaáme LEGÁLNĚ 10.000 migranrů ročně - z Ukrajiny, Moldavska, Srbska, Mongolska, Španělska, Itálie, Vietnamu. dokonce i z Německa a USA... (Události ČT 17.8.)\nAnonymní 19. srpna 2018 16:18\nJestliže ekonomika EU tak nezbytně potřebuje africké a arabské migranty nechápu, proč se o ně jednotlivé státy neperou a proč tedy je vytrvalou snahou všelijak je přerozdělovat. Bylo by jen spravedlivé, aby státy ze kterých pochází pan Juncker a paní Mogheriniová měli v přísunu migrantů výhradní přednost. Aby se zejména Lucembursku nezhroutil bankovní sektor.\nAnonymní 19. srpna 2018 18:45\nAnonymní 19. srpna 2018 15:29\nBÁJEČNÉ SES POPSAL,HLAVNĚ TA PASÁŽ O BEZMOZKU TI SEDÍ RY HAVLOLEJNOLAHVÁRENSKEJ HNĚDKO Z HAVLOTRENEK!!!!!!!☺☺☺☺\nAnonymní 19. srpna 2018 16:26\n15:29 je zajímavé, jak ti líní, neschopní a neúspěšní vstupují převážně informovaně, s jistou logikou a nadhledem do diskuze, vybaveni potřebnou taechnikou a k tomu odpovídající gramotností. Vyspělý to společenský póvl, že?\nAnonymní 19. srpna 2018 20:40\nAnonymní 19. srpna 2018 20:54\nMáš recht, lékař by neměl dostávat vůbec žádné maso. A přesto jim lidi nosej husy...\nJinak to ale s tou tvou loveckou tlupou (ke které vlastně patříš?) vidím dost černě!\nAnonymní 20. srpna 2018 4:40\nA je to tady zase - 15:29 - typická ukázka "tvorby" propagandistického Rudého práva z roku cca 1952.\nNějak se nám ta totalitní blbost vrací!\nNenapsal to náhodou nějaký Pirát? Nebo, že by osobně Kalousek z nemocnice?\nAnonymní 20. srpna 2018 7:39\nJenže co či spíše kdo je "úspěšnější" v židovském výrobním způsobu? Kapitalismus je výrobní způsob založený na podvodu zvaném "tržní chování jedince" a sám Marx ho ve svém díle charakterizuje jako de facto židovský. Je tedy nepřirozený, neboť struktura pravěké tlupy přetrvává evoluční setrvačností dodnes, navzdory odlišnýmu výrobnímu způsobu, který je příliš mladý, aby zásadním způsobem změnil to, co se utvářelo desítky tisíc let! K přežití lovecké tlupy bylo zapotřebí na 1 schopného organizátora (náčelníka) a 1 nositelku know-how (šamanku) vždy alespoň 50 zdatných lovců a 50 zručných sběraček. Proto dodnes má např. schopnost stát se lékařem jen jeden ze sta lidí (to je pro zjednodušení použitá číslovka!). Dříve to sloužilo jako nutnost k přežití celé tlupy a potažmo druhu, dnes je to systémem zneužíváno k tomu, že lékař je placený mnohem více než třeba horník, ačkoliv jeho práce je těžší a v pravěku by dostával větší kus masa než šamanka z logických důvodů. Rovněž pojem "zákazník" je proti smyslu přirozené dělby práce v lidské tlupě či pospolitosti. Směna mezi jednotlivými tlupami vždy probíhala tak, že nositelé genů náčelníků a šamanů rozhodli z titulu své intelektuální převahy, co je dobré pro přežití celku směnit a co nikoliv! Tak tlupa dostala potřebné komodity k přežití výměnou za ty které pro ní jsou zbytné či postradatelné. V současné době kdy byla koherentní společnost atomizována židovským výrobním způsobem (kapitalismem) toto přestalo platit a v důsledku toho jsou nekompetentní jedinci - s geny řadových lovců a sběraček - nuceni sami přejímat funkci náčelníků a šamanek a to zcela zjevně bez znalosti či schopnosti posoudit důležitost té či oné komodity pro zachování existence své osoby a své rodiny či celé komunity. Čili za bláboly o "svobodné interakci mezi jedinci" a "tržních mechanismech" je pouze snaha úzké skupiny ovládat druhé prostřednictvím jejich nižších intelektuálních schopností či zkrátka profitovat prostřednictvím převahy těch vlastních nad schopnostmi ostatních.A maj recht, páč nejsou blbý! Většina lidí totiž bohužel jsou těmi potomky řadových lovců a sběraček.\nAnonymní 20. srpna 2018 7:59\nTento dost hloupý a naivní text (7:39) považuje jeho autor patrně za tak závažný, že jej sem kopíruje podruhé.\nPředtím (19.srpna 2018 20:40) byl totiž "odstraněn administrátorem blogu").\nSmazání takové textu nikoho o nic neochudí. - Škoda jenom, že se nedozvíme, PROČ právě tento text bylo třeba odstranit. V tom nám asi administrátor zůstane odpověď dlužen?\nNepatřím určitě k těm, kdo se pohoršují nad "censurou", ale podobné vysvětlení by bylo pro zdejší diskusi přínosem.\nTřeba už jen proto, aby čtenáři neměli pocit, že jim Naše republika informace filtruje ve stylu Jakuba Jandy.....\nAnonymní 20. srpna 2018 8:19\n7:59 Hloupý a naivní si tu leda ty kokůtku a text je na tvůj pidimozek přespříliš složitý. Nakonec je nejlepším důkazemtvý debility to že nevíš proč se ho lžid david pokouší tak vehementně odstranit:)))\nAnonymní 20. srpna 2018 8:24\nTi to kokůtku prozradim kde je v textu bota co censora tak tlačí! Cituju: "sám Marx ho ve svém díle charakterizuje jako de facto židovský ..." - https://www.marxists.org/cestina/marx-engels/1843/101843.htm\nAnonymní 20. srpna 2018 8:31\nA tu je zakopanej pes! Lžidavidiáni si s tím nevěděj rady! Odporuje to jejich ojetí marxismu jako "vědecké teorie" odmítající "reakční učení" mezi které zahrnují tzv. antisemitismus! Proto radši zmínky typu "Marx sám ho značil za de fcto židovský" zuřivě mažou:)\nAnonymní 20. srpna 2018 8:38\n1) Nemám problém porozumět tomu, že někteří lidé vysvětlují dějiny působením Židů. To, že svůj výklad opírají o Marxe, nepostrádá jisté komičnosti. - Ale koneckonců jsou to jen papoušci, kteří kopírují odjinud.\n2) Stejně tak se domnívám rozumět těm, kdo jsou alergičtí na jakékoli použití slova Žid nebo židovský - ačkoli je to úplně stejně pitomý postoj, jako u těch prvních.\n3) A nakonec - nepřekvapuje mě příliš, že se někteří (8:19) pokoušejí censuru vysvětlit osobou Ivana Davida. Nic hloupějšího a lacinějšího totiž vymyslet nedokáží.\nJenže mně šlo o něco jiného:\nProč zrovna TENTO text (který tu mimochodem je tapetován pod různými články bez ohledu na jejich téma) administrátorovi "vadil" - a jiné, daleko agresivnější a nenávistnější tu ponechal. Na to bych rád slyšel odpověď. Ale ne tu antisemitskou jakou nabízí 8:19.\nBohužel se jí ale asi od Nové republiky sotva dočkám. Škoda!\nPS: Skoro se bojím, že administrátor nad svým rozhodnutím příspěvek odstranit nepřemýšlel a jednal "reflexivně".\nAnonymní 19. srpna 2018 15:51\n15:29 PERFEKTNÍ, JAK ZDE VÝSTIŽNÉ 1****\nAnonymní 19. srpna 2018 18:48\n17:21 a věcnou, konkretizující argumentaci máte kde?\nLež nemůže bejt výstižná a toto je lež, vypocená\nideologií havlismu, protože ve skutečnosti se každý člověk rodí jako nepopsaný list, nesoucí krapet talentu svých rodičů a krapet povahy svého národa či rasy. Ale to vše se dá zlomit a to směrem k Dobu i ke Zlu, záleží na pevnosti kořenů každého jedince na světě. Člověk nezískává žádná práva svým narozením automaticky, jak hlásají tito zločinci, ale všechna práva si musí teprve získávat postupem času a to nikoliv slovy, nýbrž při plnění svých povinností, které práva předcházejí. Člověk aby měl právo se tak titulovat, a nebyl jen tupým zvířetem jako Mauglí odkojený vlky v džungli a nemající krom fyziognomie nic společného s lidskou bytostí, musí se mnoho učit a neustále pracovat na svém polidštění. Poslouchat starší a moudré, brát si příklady z uznávaných členů své rodiny, obce a národa, aby se stal platným členem těchto pospolitostí a teprve skrze ně i lidstva jako celku! S rozvojem své osobnosti získává práva odpovídající jeho zásluhám: právo poučovat mladší, vyžadovat úctu všech členů společenství, mít právo velet či se podílet na moci a rozhodování spolu se stejně moudrými a zasloužilými členy rodiny, obce, národa.\nAnonymní 19. srpna 2018 20:50\nNeboj, pravda a láska zvítězí!\nAnonymní 20. srpna 2018 4:43\n15:29 je říkánka z padesátých let. Nebo z doby "normalizace". Ideologicky pokroucená agitka nevalné úrovně. Ale proti gustu žádný dišputát, že.\nAnonymní 20. srpna 2018 12:22\n15:29 Pokud se tady takoví zoufalci jako v 4:43 vztekají ,tak vaše říkanka padla na urodnou pudu. A že těch ruskejch trolu tady je požehnaně.\nHokarc 19. srpna 2018 23:33\nNevystupujme, vyskočme rovnou za jízdy !!! Tenhleten vlak do pekla totiž nikde nestaví.


Kostel svatého Jošta v Českém Krumlově - Český Krumlov\nČeský Krumlov → Tipy na výlet → Kostel svatého Jošta v Českém Krumlově\nObčerstvení: Papa´s Living Restaurant, Restaurace Bolero, Restaurace Lazebna\nHistorie kostela stojícího při hlavní krumlovské tepně Latránu sahá do 14. století. Roku 1788 byl kostel zrušen a uzavřen. V objektu, využívaném nyní pro bydlení a obchody, je nabízena možnost návštěvy věže a prohlídky krovů.\nNa místě dnešního kostela stávala kaple sv. Jošta založená již před rokem 1334 Petrem I. z Rožmberka, jedním z nejvýznamnějších a nejmocnějších mužů Českého království, která byla součástí rožmberského panského špitálu (Latrán č. p. 13).\nV roce 1596 zahájil Petr Vok z Rožmberka rozsáhlou renesanční přestavbu kostela, jejímž průběhu byla doplněna i malebná kostelní věž. O dva roky později byl objekt věnován krumlovským luteránům a změnil své zasvěcení na kostel Nejsvětější Trojice. Protože většina luteránů v Krumlově tehdy byli Němci, stal se z kostela kostel německý. Již v roce 1600 císař Rudolf II. zakázal jeho nekatolické využívání, avšak kostel i nadále zůstal německý. Po roce 1599 zde probíhaly bohoslužby Jednoty bratrské, roku 1602 pak připadl jezuitům.\nPo vydání Rudolfova majestátu v roce 1609 se protestanti pokusili kostel získat zpět, avšak neuspěli. V roce 1615 bylo kostelu vráceno jeho původní zasvěcení - svatého Jošta.\nV 18. století prošel kostel výraznými stavebními úpravami. Roku 1709 došlo k rozšíření sakristie. V roce 1765 byla zbourána zchátralá kostelní věž a za finanční podpory vládnoucího knížete Josefa I. Adama ze Schwarzenbergu byla postavena věž nová, o patro vyšší, a to v barokním slohu - v této podobě se zachovala dodnes.\nRoku 1773 byl zrušen jezuitský řád a kostel připadl prelátskému farnímu úřadu. Nedlouho poté, roku 1788, byl kostel definitivně zrušen a uzavřen, a to na základě josefinských reforem. Poté byl osud kostela velmi barvitý. O dva roky později, roku 1790,byl kostel prodán krumlovskému měšťanu Kašparu Koutnému. Věž však zůstala majetkem města, zřejmě proto, aby mohla sloužit jako požární hláska, ale také z toho důvodu, že "slouží ku ozdobě města" a je součástí jeho panoramatu, které by se při jejím případném zbourání výrazně narušilo.\nKašpar Koutný budovu bývalého špitálního kostela dále prodal dvěma měšťanům, obchodníku a kloboučníkovi, kteří ji přestavěli na obytnou a zřídili si v ní své obchody. V roce 1792 byl z velké části zbořen presbytář a na jeho místě byl vybudován trakt vstupní chodby. Zbylá část presbytáře byla spolu s hlavní i vedlejší lodí rozdělena na tři podlaží s byty. Nově bylo vyhloubeno sklepení a dům dokonce získal právo várečné.\nPo roce 1802 jeden z majitelů objekt znovu přestavěl. V patře byl nově zřízen taneční sál a v přízemí kasino a výčep. Na straně k řece byla pro potřeby restaurace či právě kasina přistavěna terasa.\nRoku 1915 byl postaven nový portál pro krámek českokrumlovského fotografa Josefa Seidela a opět let později si zde svou prodejnu zřídila také firma Baťa. Roku 1922, téměř po šesti letech, byl zrušen přilehlý špitál. V roce 1925 se v budově zřítil jeden z komínů, což si vyžádalo vnitřní rekonstrukci objektu.\nDalší renovace následovaly ve 30. a 40. letech. Upraven byl štít směrem k mostu a uliční fasáda - celé severní průčelí bylo přestavěno do dnešní podoby. Do domu byl zaveden vodovod a zchátralý povalový strop byl nahrazen novým. Směrem k řece byl dostaven sklad pro obchod s jízdními koly a motocykly, který zde tehdy sídlil. Roku 1939 bylo upraveno horní patro, kde vznikl velký byt. Po II. světové válce došlo k obnově střešní krytiny.\nRodina Wrtaczekových, která v budově od 30. let vlastnila a zasadila se o její rekonstrukce, byla po válce spolu s ostatními českokrumlovskými Němci vysídlena a objekt byl předán do národní správy. Od roku 1958 je objekt památkově chráněn. V letech následujících tento objekt, stejně jako historické centrum Českého Krumlova, chátral. Další rekonstrukce a nového využití se dočkal až po roce 1989.\nRoku 1991 byl vypracován stavebně-historický průzkum budovy a na samém sklonku 90. let došlo patrně na jeho základě ke kompletní rekonstrukci budovy.\nPro návštěvníky je standardně připravena prohlídka krovu starého kostela (cca 1598), základní informace o jeho stavebně-historickém vývoji a otevřená věž s výhledem na město. Při komentovaných prohlídkách se návštěvníci blíže seznámí s podrobnější historií bývalého kostela a jeho blízkého okolí, s vybranými zajímavostmi z historie zpracování dřeva a nahlédnou si do alchymistického koutku.\nV letních měsících mohou návštěvníci navštívit krovy v pravidelných večerních časech, denní komentované prohlídky jsou možné pouze po domluvě.\nAktuální programovou nabídku naleznete na https://www.krumlovlive.cz


Protistresové desatero vás dostane (opět) do pohody\nProtistresové desatero vás dostane (opět) do pohody na FiftyFifty.cz. Články, recenze, povídky, stále nové soutěže, hry, horoskopy na týden atd.\nMagazín pro ženy i muže > Protistresové desatero vás dostane (opět) do pohody\nJe právě ± 28.01.2022 18:23\n> Protistresové desatero vás dostane (opět) do pohody\nStres totiž není jenom negativní záležitost: v průběhu evoluce se vyvinul, aby nám pomáhal žít a přežít. Prožívat stres je zcela přirozené, jen nad námi nesmí získat moc.\nPokud se cítíte stresovaní a rozhodli jste se proti přemíře stresu ve svém životě bojovat, je prvním a nejdůležitějším krokem správně rozpoznat jeho hlavní příčinu. Možná máte jasno (dobrý začátek!), možná ale nevíte, proč se cítíte frustrovaní, vynervovaní nebo v depresi.\nNejčastější příčiny stresu se skrývají v oblastech pro člověka nejdůležitějších\nPokud je pro vás kterákoli z výše zmíněných oblastí soustavným zdrojem stresu, nazrál pravděpodobně čas pro zásadnější zásah do vašeho života a způsobu jeho prožívání. Ale i pokud vás většinou nic významně nestresuje a máte problém „jen“ s občasnými stresovými situacemi (pracovní pohovor, zkouška, návštěva u tchyně), můžete se naučit svůj stres ovládnout, budete-li dodržovat následující postup.\nMimochodem, pokud se naučíte správně nakládat se stresem, bude to mít podle odborníků úžasný vliv na vaše zdraví. Je totiž jen málo zdravotních potíží, které by nebyly zhoršovány stresem. Více informací o tom, jak se stres může podílet na vzniku rakoviny stejně tak jako na poruchách erekce, se dočtete v článku na téma impotence.\nA nakonec nezapomínejte, že stres není jen psychický problém, ale významně ovlivňuje i naše tělesné pochody, nebo dokonce riziko některých onemocnění, především onemocnění srdce. Pomocí kalkulačky rizika srdečního infarktu si můžete spočítat, nakolik se závažná srdeční onemocnění způsobená mimo jiné i stresem týkají také vás.


Dobrý den, před 14 dny jsme vylili základovou desku. Jenomže je už hodně pozdě a není šance, že bych do příchodu zimy stavbu zastřešil. Proto bych ji chtěl ošetřit nějakou penetrací na beton - nejlépe asfaltovou? Myslíte si, že ji to dostatečně ochrání proti povětrnostním vlivům , sněhu a dešťům? Sice vím, že kvalitní deska by měla bez úhony přečkat jednu zimu, ale raději bych ji ošetřil asfaltovou (nebo jinou) penetrací na beton. Protože s tím nemám zkušenost, tak bych i rád si nechal doporučit kde ji koupit, jakou a za jakou cenu.\nChci se připojit s mým dotazem ohledně nanášení asfaltové penetrace. Stavím dům poprvé a máme dokončenou základovou desku. Dneska jsem byl kupovat asfaltovou penetraci na beton (ALP) a prodavač mi doporučil, aby jsem desku nejdříve natřel nátěrem Sokrat. Údajně to má snížit vsakování následného nátěru a rovnou mi to nabízel, ať si to koupím. Hledal jsem na internetu a nikde jsem se nedočetl, že by někdo dával pod penetrační nátěr ještě Sokrat. Já jsem měl vždy za to, že samotný penetrák sjednotí vsákavost všech povrchů a připraví je na další vrstvy. Na druhou stranu stavím poprvé a moc o tom nevím, chybí mi zkušenosti.\nJá bych se nebál natřít to asfaltovou penetrací a potom na to nalepit asfaltové pásy. Když jsem dělal základovou desku já, tak jsem na to spotřeboval dvě plechovky penetrace (2 x 10 Kg). Roztíral jsem to válečkem, i když někdo doporučuje štětce. Použil jsem na to Asfaltovou penetraci 10l DEHTOCHEMA penetral ALP, kdy mě jedna vyšla asi na 400 Kč nebo tak nějak. Pak jsem na to lepil IPA 400PE v tloušťce 0,71mm, protože mi to bylo doporučeno na základě měření. Měření nám vyšlo o koncentraci Rn v podloží Cs: 41,1kBq/m3. Pokud beton takto zaizolujete, tak by neměl být problém počkat jednu zimu bez jakýchkoliv následků.\nNám to vyšlo úplně stejně. Měli jsme domluvené betonování na konci léta, jenomže se to posunulo a zároveň mrazy a sníh přišly tehdy velmi brzo. Měli jsem jenom základovou desku a nestíhala se ani penetrace. Tak jsme to zakryly starými plachtami z nákladních aut a přečkali jsme zimu tak. A asfaltové pásy atd. jsme dávali až na jaro.\nDobrý den, dnes jsme dokončili základovou desku a v plánech máme dále uveden 2x penetrační nátěr a modifikovaný asfalt. Chci se ale zeptat jaký máme zvolit? Měření jsme měli, ale radon řešit nakonec nemusíme. Takže nám odpadá hliníková folie. nevím nic o mechanické nebo teplotní odolnosti, v těchto parametrech se nevyznám. Bude tam stačit klasická IPA? Dále by mě zajímalo z čeho máme udělat hydroizolaci bočních stěn ve sklepě? Prozatím přemýšlím nad nopovou fólií a nebo a Tekutou lepenkou ST-8 od Den Braven. Díky\nSokrat nepoužívejte, je to naprosto zbytečné. Ještě jsem neslyšel nikdy o tom, že by ho tam někdo dával. Odjakživa se dává penetrační nátěr hned jako první vrstva na beton. Vč. asfaltových pásů. Pokud jste už koupil penetrák, tak jej ve dvou vrstvách přímo natřete a máte vystaráno.\nMně se podařilo sehnat tekutou asfaltovou lepenku, která mě vychází při balení po 25 Kg na 1350 Kč. Na obalu je psané, že průměrná spotřeba je 1,5 Kg na 1 m2 při tom, kdy se dávají dva nátěry na sebe (dvě vrstvy). Takže mě 1 m2 vyjde na přibližně 80 Kč. Potom jsem sháněl asfaltové pásy a podařilo se mi najít G200 S40, kdy za jeden m2 chtějí 75 Kč. Takže to nakonec budu dělat takto. ten nápad se Sokral byl úplně mimo, nechal jsem se do toho ukecat a nepřemýšlel jsem.\nMy na stavbách používáme asfaltovou penetraci Bostik, která se prodává v 5l kýblech. Doporučuji ji nanášet štětce, protože je hustá a s válečkem nemáte šanci. Je vhodný pod asfaltové pásy, asfaltové nátěry a asfaltové izolační stěrky. Při normálních teplotách okolo 20°C vám zaschne do 12 hodin, takže akorát přes noc. Bostik taky nabízí samolepící izolační pás. Jednou jsem i viděl že ji vylili na beton a potom ji roztírali po celé betonové ploše válečky, to bych ale nedoporučoval.\nKupte penetraci Bornit Fundamentgrund, spotřeba 0,2 / m2 a prodává se v menších balení po 5 litrech až po 25 litrech. Na běžnou základovou desku 10x10 metrů by mělo stačit jedno balení 25 litrů. Tuto penetraci můžete používat na beton, zdivo nebo i jiné betonové a maltové povrchy. Švagr nedávno koupil ve slevě VEDAG 10 L za asi 50 Kč, ale ještě to nerozbalil a nezkoušel. Ale je to rozhodně to nejlevnější co jsem kdy viděl.\nRadonová fólie s hliníkem ti může trochu praskat jenom při rozbalování. A to jenom v tom případě, že je stará a byla smotaná dlouhou dobu nebo jsi ji nechal v chladu. Zkuse se podívat po té, které obsahuje skleněné vlákno, tak je odolnější. Já jsem natíral zrovna včera, ale ke konci přišel déšť. Dneska jsem se na to byl podívat a vypadá to, že voda penetraci nespláchla a že se to nakonec vysuší bez následků. Máte s tím někdo zkušenost? Podle mě by to ale neměl být problém.\nDoporučuji vám co nejdříve desku natřít základní asfaltovou penetrací a nechat ji asi půl dne zaschnout. Následně z jedné strany začít natavovat hydroizolaci. Spojujte je plamenem. Výrobce je celkem jedno, já mám dobré zkušenosti s Bitagit. Nezapomeňte, že se musejí překrývat asi 15 cm, plamenem natavit a potom špachtlí spojit a utěsnit. Pokud musíte dávat hliníkovou fólii kvůli radonu, tak postupujte stejně. Nakonec vše překryjete geotextilií a jako finální vrstvu dáte asi 5 cm krycího betonového potěru.Po obvodu není třeba lepenku spojovat. Doporučuji asfaltovou penetraci ALP s kaučukem, která lze aplikovat i na vlhký nebo mokrý podklad. I když je pravda, že mezi nejlevnější nepatří. Na pásech rozhodně nešetřete.\nMáte prosím někdo zkušenosti s asfaltovou lepenkou v kýblu? Díval jsem se na ceny v eshopu a četl jsem i výrobce udávanou spotřebu. Mělo by to vyjít levněji a i mi připadá, že s tím bude mnohem méně práce. I kdybych to měl natírat třeba třikrát tak je to pořád jednodušší než bojovat s lepenkovým pásem. Ale nedokáži si představit jak je na tom z hlediska hydroizolačních vlastností? Stejně, lépe nebo hůře? Podělí se ideálně někdo, kdo s tím dělal terasu nebo střechu?\nDoporučuji vám použít klasiku, udělejte to pomocí IPA. Taky jsem si to počítal a mělo to vyjít levněji. Ale absolutně netuším, kde výrobce přišel na spotřebu - to totálně neodpovídá. A i přes značnou rezervu mi to nevyšlo a musel jsem odpoledne jet kupovat další balení, abych to mohl dokončit. Doporučuji na 100% IPA!


Konopný výživný gel - 15ml\nKód zboží: 0200264\nKonopný výživný gel obsahuje vysoké množství účinného kanabionidu (CBD), který ovlivňuje a pomáhá řešit většinu zásadních problémů pokožky. Okamžitě promašťuje extrémně suchá místa a napomáhá k obnově ochranného kožního filmu. Dále pečuje o šupinatou, podrážděnou a zarudlou pokožku. Gel je vhodný pro ošetření celého těla i obličeje.\nPopis produktu: Konopný výživný gel\nKomentáře k produktu: Konopný výživný gel\nSouvisející zboží k produktu: Konopný výživný gel\nHodnocení produktu: Konopný výživný gel


Debustrol a vyznavači metalu vzkřísí mostecká kasárna - Novinky.cz\nNovinky.czVaše zprávyDebustrol a vyznavači metalu vzkřísí mostecká kasárna\nplakát akce Foto: pořadatel\nDebustrol a vyznavači metalu vzkřísí mostecká kasárna\n17. 4. 2013, 14:51\nLetošní již 4. ročník metalového festivalu HI METAL MOST, tradičně v mosteckých bývalých kasárnách, se uskuteční v sobotu 20. dubna od 19 hodin.\nMostecká bývalá kasárna letos opět rozezvučí tvrdé metalové riffy. Vyznavači nejtvrdší hudby se můžou těšit na čtveřici kapel zvučných jmen. Určitě se vyplatí přijít včas, protože hned na úvod se v Mostě představí liberečtí Nobody Knows, finalisté letošního ročníku soutěže MetalGate Massacre.\nJako další se představí víc než 15 let hrající parta z Českého Krumlova Lokomotive se svou agresivní hudbou, s živelnou show plnou moshingu a energie. Stejně dlouho hrající kapela z Českého Těšína Seppuka (trash-hardcore) přijede představit své právě připravované CD.\nNa vrchol večera si pořadatelé připravily českou trash-metalovou legendu Debustrol, která po úspěšném zimním tour Kladivo na antikrista zavítá také do Mostu ukázat svůj neumírající koncertní nářez.


Češi chtějí pracovat i v důchodu - Měšec.cz\nMěšec.cz » Dávky a důchody » Češi chtějí pracovat i v důchodu\nAž 62 % Čechů si chce udržet placené zaměstnání i v důchodu. Jedná se o největší podíl populace nejen ve střední a východní Evropě, ale téměř na celém světě. Více si v důchodu přejí pracovat už jen Japonci. Vyplynulo to z výzkumu AXA Retirement Scope 2008 finanční skupiny AXA, který sledoval postoje a názory pracujících a důchodců ve 26 zemích světa.\nV Praze a středních Čechách je procento těch, kdo chtějí mít placené zaměstnání i v důchodu ještě vyšší než ve zbytku republiky. V tomto regionu se jedná dokonce o 74 % ekonomicky aktivní populace. Zde navíc i pro současné důchodce platí, že větší procento z nich v důchodu nadále pracuje. Placené zaměstnáví má dokonce 34 % důchodců v Praze, středních Čechách a městech s počtem obyvatel přesahujícím sto tisíc.\nZa letenku lze zaplatit prostřednictvím PaySec\nGaranční fond bude vyplácet nároky klientů KTP Quantum\n26. 4. 2008 10:33\nDuchodci chteji pracovat aby meli z ceho zit. Jinak si ten zapal pro praci neumim vysvetlit. U Japoncu je to uplne o necem jinem, kdo neco vi o jejich psychologii ten vi o cem mluvim. Sice v CR existuje urcite procento lidi kdo si v praci proste zvykl a citi se tam dobre a nechce opoustet stare pratele, ale myslim si, ze v drtive vetsine pricina je jen financni. Maji male uspory a obavaji se chudoby. Duchodce, ktery je nucen pracovat aby nemusel v zime mrznout a varit si polivku z psiho zradla - to neni nic, cim by se dalo pysnit.


Lekce z ekologie - Babylon\nLekce z ekologie\nčlánky / 26. 9. 2017 / François Villemonteix\nProč bychom se měli ekologií zabývat a prosazovat ekologickou politiku? Jde samozřejmě o klíčovou otázku, kterou kupodivu v diskusích, článcích a debatách, které se okolo ekologie točí, buď nenajdeme vůbec anebo jen velmi nejasně formulovanou. Mám dojem, že „ekologistické“ motivace se točí okolo jistých priorit, které jsou různé podle jednotlivých účastníků. Načrtám zde seznam těchto motivací (nejspíše nikoliv vyčerpávající), které se také navzájem nevylučují:\nPohodlí. Planeta se otepluje, znečištění jemnými částicemi se trvale instaluje, plastový odpad se hromadí, vedra jsou stále častější, zkrátka vývoj ekosystému není pro náš způsob života, který si chceme uchovat tak „pohodlný“, jak jen je možno, nikterak příznivý. Proto je potřeba pokusit se chránit současně naše okolí a náš způsob života, což je úkol obtížný, ale ne nemožný, přinejmenším na regionální úrovni rozvinutých zemí. Právě z tohoto důvodu se vyhledávají např. zdroje energie, které neznečišťují, neboť v pozadí je myšlenka, že se bude pokračovat ve stále vyšší spotřebě energie, ale tak, aby to nemělo na prostředí dopad; anebo se „obtížné“ aktivity, které „překážejí“, delokalizují do zemí třetího světa.\nSyndrom Gaia. V jeho rámci se nesmíme dotknout Přírody, protože jedině ona má pravdu a „potrestá“ nás, jestliže ji narušíme. Stoupenci této motivace jsou např. ti, kteří mluví nejvíce o biodiversitě. To ovšem zakazuje myslet na jakýkoliv vývoj a ekonomický rozvoj a vyhýbá se otázce demografie.\nByznys. Protože se považuje za prokázané, že dojde ke změně prostředí, ale protože ekonomický růst je třeba za každou cenu udržet, nejmazanější z průmyslníků a ekonomů hlásají proměnu světové ekonomie v „ekonomii zelenou“, a tedy k nahrazení vší znečišťující aktivity aktivitou ekvivalentní, která neznečišťuje. To je linie „trvalého rozvoje“, prospívá to podnikání, ale dopad na prostředí se doopravdy neanalyzuje, pojem trvalého exponenciálního růstu není podroben kritice a ona biodiversita, tak jako vše, co se nedá zpeněžit, je smetena ze stolu.\nStrach z důsledků demografické exploze. Aby se předešlo explozívnímu růstu klimatických uprchlíků a jejich emigraci k nám, je třeba za každou cenu udržet doma obyvatelé zemí, které jsou nejvíce vystaveny klimatickým změnám, anebo ty, jejichž demografický přechod není dovršen. To se má dít rozvojem lokálních ekonomií, zhusta na účet místního přírodního okolí, ale nejdůležitější tu není okolí, ale migrační proud.\nŘízení rizik. To je dvojí účinek Fukušimy a Islámského státu. Chceme i nadále vyrábět energii, ale aniž bychom museli snášet negativní účinky této výroby, které jsou s ní nevyhnutelně svázány. Je to třeba odmítnutí jaderné energie Německem, jež ale vede ke znovuotevření elektráren na uhlí; nebo také potřeba nezávislosti v ohledu na země, o nichž se soudí, že nejsou spolehlivé, s následkem exploatace břidličného oleje, atd.\nTo vše je velmi pěkné a musí se to držet na zřeteli, ale nedává nám to žádnou celkovou vizi. Každá z těchto motivací je omezená a provokuje mimo úzký rámec zvolené motivace negativní účinky: pohodlí vyúsťuje do delokalizace znečištění k sousedům, jestliže je to možné; byznys nadále hlásá exponenciální růst, o němž víme, že má perverzní účinky; ekologická čistota nedbá na demografickou explozi, atd. Jde tu tedy o částečné, ne-li stranické odpovědi. Vycházeje z nich, není možné koncipovat globální ekologickou politiku, protože každá z nich implikuje škody, ale vždy někde jinde a především nikdy přiznané. Neboť je jasné, že současná přítomnost demografického růstu s očekávanými 11 miliardami lidí na Zemi a probíhající změnou klimatu si vynutí rozhodnutí a bolestný výběr mezi zlem a menším zlem. Ale na jakém základě?\nDiskuse, která aktuálně probíhá, nás přivedla ke globálnější odpovědi, která ostatně není nikterak originální, protože ji najdeme zapsanou již ve Stockholmské deklaraci z r. 1972, která ve svém prvním článku konstatuje: Lidská bytost je současně stvořením a tvůrcem svého okolí, které zajišťuje jeho fyzické přežití a poskytuje mu možnost intelektuálního, morálního, sociálního a duchovního rozvoje. V dlouhém a pracném vývoji lidské rasy na zemi nastala chvíle, kdy díky stále rychlejšímu pokroku vědy a techniky, člověk získal moc měnit své okolí nesčetnými způsoby a v bezprecedentním měřítku. Obě složky jeho prostředí, složka přírodní a složka, kterou sám vytvořil, jsou pro jeho blahobyt a pro plné používání jeho základních práv, včetně práva na život samotný, nepostradatelné.\nPředtím, než přistoupíme k bilanci ohledně ekologie a vývoje životního prostředí v rámci oteplení klimatu, soudím, že je užitečné připomenout některé definice a charakteristiky z ekologie. Pouze jistá úroveň poznání o tom, co jsou meze a mechanismy ekosystému, umožňuje pochopit jeho dynamiku a vývoj.\nNa počátku tu máme systém, tj. soubor prvků (hmoty, materiálů, objektů, atd.) v daném prostoru, který tvoří jisté prostředí, jež budeme nejprve definovat jako uzavřené (zkomplikujeme to později) a v rovnováze, tj. do něhož nevstupuje ani z něj nevystupuje žádné energie. Představte si např. výlevku naplněnou vodou s uzavřenými kohoutky a odtokem.\nPotom do tohoto systému zavedeme energii. V naší výlevce se to může stát např., když vytáhneme špunt: potenciální energie se promění v energii kinetickou, voda odtéká. Avšak tento pohyb tvoří struktury: vidíme, že se objevuje vír. Existuje tu fenomén auto-organizace, tak jako vždy, když se do nějakého systému zavede energie. Její rozptýlení se děje podle principu entropie a termodynamiky, které tvrdí, že lze jen přejít z vyšší úrovně energie na úroveň nižší rozptýlením této energie v teplo a pohyb. Toto rozptýlení může (nebo musí) procházet vytvářením více či méně složitých struktur tak dlouho, pokud existuje energetický tok, podle charakteristik prostředí. Příklady tohoto fenoménu nalezneme všude, pokud se dobře díváme: drobné vlnky písku na břehu moře, meandry řek, formy mraků, víry cyklónů jsou všechny autoorganizovanými účinky vytvářenými energií rozptýlenou v prostředí.\nKaždý ekosystém se řídí dle této logiky: zaváděná energie je energií sluneční (zjednodušíme-li), rozptýlení se děje zčásti pomocí fyzických struktur, ale především struktur chemických, či přesněji biochemických, tj. struktur vybudovaných na základě chemie uhlíku živými organismy. Ze striktně fyzikálně chemického hlediska je život důsledkem autoorganizace organické hmoty (i když nechápeme, jak a za jakých okolností došlo k přechodu od autoorganizované organické hmoty k životu). A to vedlo k první revoluci, protože živé organismy se jaly komunikovat pomocí fyzických, chemických, biochemických a behaviorálních (a nakonec kognitivních) interakcí. Biosféra tedy organizuje prostředí tak dlouho, dokud má k dispozici energii. O autoorganizaci se začal starat život a jeho evoluce. Pak přišel člověk, jediný člen „noosféry“, a ještě jednou se vše revolučně změnilo. Ale to už je jiná historie, v níž striktně „materialistické“ mechanismy, které zde prezentuji, nemohou vše vysvětlit.\nEkosystém je tedy sumou energetických mechanismů a interakcí svých různých složek, biotických či abiotických, a veškerá analýza musí dbát na oboje.\nNesmí se rovněž zapomenout, že ekosystém je systémem otevřeným, že je nemožné stanovit mu geografické nebo jiné hranice: od mého květináče, přes můj balkón, moji zahrádku, moje město, můj kraj, moji zemi je vše kontinuální. Jsme samozřejmě nuceni jisté hranice definovat, abychom mohli jednat a je normální, když např. stanovíme dráhu nějaké silnice (nebo letiště), že fixujeme oblast dopadu účinků této silnice s jistým daným povrchem. Často se postuluje, že dopad akce v bodu A na vzdálený bod B je inverzně proporcionální k druhé mocnině vzdálenosti mezi A a B (ale to je jen jedna hypotéza mezi jinými). Ať již je tomu jakkoliv, je třeba mít na paměti, že tyto hranice jsou vždy arbitrární. Dokonce i planetární úroveň je arbitrární, protože energie, která světový ekosystém (s jeho variacemi) živí, přichází ze slunce, protože měsíc vyvolává příliv a odliv, protože masa Jupiteru ovlivňuje dráhu oběhu země, protože asteroid může vyhubit dinosaury, atd. Problém těchto arbitrárních hranic je v tom, že podle toho, jaké si zvolíme, můžeme dojít ke zcela opačným závěrům. To je obzvláště pravda pro energetický průmysl: např. biopaliva se mohou zdát „čistá“, když uvažujeme jen jejich původ, zatímco jsou extrémně škodlivá, vezmeme-li v úvahu zničené lesy, energetické náklady na pěstování biomasy, hnojiva, pesticidy, atd.\nJinou velkou charakteristikou ekosystémů je, že se řídí rovněž dle chaotických dynamik. Ocitáme se zde před modernějším konceptem, který je paradoxní a obtížněji pochopitelný. Neboť ve vědě není chaos ekvivalentem nepořádku. Jedná se o to, co se nazývá „deterministický chaos“. Chaotickou episodu nelze předvídat, ale můžeme ji matematickými zákony popsat. Výsledek je, že obecně vzato je vývoj ekosystému zcela deterministický, předvídatelný a modelovatelný, ale že v jisté nepředvídatelné chvíli, v důsledku změn v podmínkách prostředí, které jsou často v poměru k vyvolaným účinkům nesrovnatelně malé, může systém brutálně přejít z jednoho stavu do druhého, který je zcela odlišný.\nAvšak v současnosti prožíváme právě v historii ekologie naší planety episodu, která tu ještě nebyla, neboť masově zavádíme do přírody nové složky, jako je plyn se skleníkovým efektem (mimo jiné). To vyvolá vývoj našeho ekosystému z jednoho stavu do druhého a my jsme přitom neschopni, v důsledku složitosti planetárního ekosystému a zákonů, kterým je podřízen, vědět, jaký tento nový stav bude. Příklad: ony slavné dva stupně oteplení, které se nemají překročit. Je žádoucí udělat vše pro omezení plynů se skleníkovým efektem a Mezivládní skupina odborníků o změnách klimatu GIEC prezentovala hranici 2 stupňů, které se nesmí překročit, protože do této hranice je prostředí ještě předvídatelné, ale za ní vstupujeme do neznáma. Naneštěstí díky odporu vlád se lze obávat, že tato hranice bude překročena. A my nevíme, jaké skutečné účinky překročení této hranice může mít.\nKaždá politická ekologie musí tedy dbát na tyto různé charakteristiky a podmínky ve svých výchozích postulátech a svých programových návrzích pro konkrétní zásahy, i když ty, které jsou v našem skromném dosahu, budou vždy nutně pouze lokální. Ale musí se zakládat na „universálních“ principech. Připojme první z nich: absolutní primát pro lidský druh. Je totiž absurdní (pro lidský druh) chtít zachránit planetární ekosystém, z něhož by byl člověk vyloučen. Toto pravidlo může vést k rozporným potřebám a k akceptování jistých lokálních nebo dočasných destrukcí ekosystému, nebo k jistým řízeným nezvratným evolucím, jestliže dochází ke konkurenci mezi nimi a přežitím lidského druhu. Vždy přitom musí dbát na ochranu budoucnosti, což vyžaduje obecné udržení ekosystému, v němž člověk může přežít.\nPrávě to je velká otázka: jakou rovnováhu definovat mezi potřebou zachovat ekosystém, bez něhož se lidstvo nemůže vyvíjet, a potřebou zachovat lidi, kteří v daném momentě toto lidstvo tvoří? Neexistuje tedy protiklad mezi definováním „universální“ politické ekologie a rozvíjením lokálních akcí, právě naopak: definovat lokální akce, aniž bychom předběžně stanovili základní zákony této ekologie, může vést k nezvratným odchylkám.\nPolitická ekologie podle mne spočívá ve vypracování a realizaci všech nezbytných prostředků, které umožňují:\n(1) zaručit jedenácti miliardám lidí, kteří budou sídlit na zemi ve chvíli demografického vrcholu světové populace, uspokojit své základní potřeby, jimiž je obživa, výchova, zdraví, informace, atd.;\n(2) ochránit budoucnost lidstva na planetě, aniž by se to dělo na úkor žijících lidí;\n(3) udržet nezbytné podmínky ochrany všech ostatních forem života, když to nevstupuje do konfliktu s předcházejícími prioritami.\nz francouzštiny přeložil Martin Hybler\nFrançois Villemonteix články autora >


Fantasta z Valašských Klobouků. Vesmírná dobrodružství J. M. Trosky | Program\nRomány J. M. Trosky byly určeny mladému čtenáři první poloviny 20. století, ale své příznivce mají i v současné generaci|foto:Radioservis\nLiterární kritika jeho díla zatracovala, čtenáři je milovali. Co by to bylo za Sci-fi léto na Vltavě, které by nepřipomnělo příběhy J. M. Trosky. Ve vltavském Pokračování za pět minut nás 5. srpna čeká Zápas s nebem...\n„A právě když se Smrtonoš chystal k novému skoku, namířil Arne na střed trupu a stisknuv spoušť trhl vodorovným směrem. Démonovo tělo se zlomilo ve dví. Horní část sklesla na plochu, kdežto spodní díl trupu stál pevně na nohou. Teď viděli – hydru! Měli důkaz, že každá částka této příšerné bytosti je samostatně ovládána smysly. ‚Chachachá!‘ třaskal jeho smích jako výstřely. ‚Rozkrájejte mne na kousky! Čím víc jich bude, tím hůř pro vás! Z každého atomu budu nový já!‘ řval. ‚Ukonči, Arne! Což nemůžeš?‘ – ‚Ano, ukončím. Nepřibližujte se!‘ Arne zacílil pistoli na Smrtonošovu hlavu a levicí posunul páčku reostatu.\nPři psaní svých knih zúročil J. M. Troska i znalost strojírenství|foto:repro\nCo následovalo, bylo tak úžasné, že se jim zatajil dech. Na temeni Démonovy hlavy se oslnivě rozzářil vířivý, fialový uzel, podobný kmitům při elektrolytickém svaření. Za ostrého praskotu kroužilo světlo kolem příšerné hlavy, spirálovitě pokračujíc do středu... tančilo vodorovně níže po šíji, ramenou, pleci. Po chvíli Arne vypnul proud. Trup – zmizel. Rozplynul se. Vzduch byl naprosto čistý a na místě, kde paprsky účinkovaly, zela v černé lesklé ploše trychtýřovitá prohlubeň, hladká a lesklá, jakoby vysoustruhovaná.“\nVesmírné Rychlé šípy\nTak tato dramatická pasáž o smrti martského Smrtonoše ve vltavském Pokračování za pět minut nezazní, ale protože si ji mnoho čtenářů pamatuje, nechť alespoň uvede následující článek. I Smrtonoš patří totiž do přibližně osmisetstránkové vesmírné trilogie Zápas s nebem, jejíž autorem je Jan Matzal Troska. Prozaik, kterého nejspíš nebudou všichni znát, neboť science fiction, přiznejme si to, není pro každého, a česká science fiction ze čtyřicátých let minulého století může vyvolávat nedůvěru.\nJ. M. Troska se narodil v roce 1881 ve Valašských Kloboukách jako Jan Matzal. Přízvisko Troska si přidal ke svému jménu v reakci na Ménierovu chorobu, která jej přinutila jít na odpočinek dříve, než by býval chtěl. A nakonec dosáhl také úřední změny jména. J. M. Troska vystudoval obchodní školu a pracoval jak účetní ve Škodových závodech v Plzni. Postupně vystřídal místa v mnoha strojírnách a slévárnách a vypracoval se až na ředitele strojíren v Bělehradě. Ostatně znalost strojírenství zúročil i při psaní svých knih.\nPodstatná část jeho díla, tedy trilogie Kapitán Nemo a trilogie Zápas s nebem, vznikla během druhé světové války. Podruhé romány vyšly v roce 1970, potřetí počátkem devadesátých let. Obě reedice se ke čtenářům dostaly péčí ostravského nakladatelství Profil, ta poslední s působivými ilustracemi Teodora Rotrekla.\nZápas s nebem přivádí na scénu trojici mladých vědců: Arna Farina, Pavla Horáka a Petra Bradu. Arne je přirozeným vůdcem, který si vždycky ví rady. Navíc má v kapse paprsky smrti, pomocí kterých vyřeší i tu nejzapeklitější potíž. Pavel je rozvážný a moudrý lékař, jehož zákroků je naštěstí třeba jen minimálně. A bručoun Petr je strojař. Všichni tři dohromady tvoří jakousi vesmírnou „rychlošípáckou“ partu, která ve svém Aeronautilu s jiskřící rozsochou brázdí vesmír. Navštěvují nejroztodivnější planety, planetky a asteroidy a setkávají se s neuvěřitelnými živočichy i humanoidy. Někteří jsou hodní, jiní zlí. Někteří jim chtějí ublížit, jiní pomoci a další pomoc sami potřebují.\nReedice knih J. M. Trosky se ke čtenářům dostaly péčí ostravského nakladatelství Profil, ta poslední s působivými ilustracemi Teodora Rotrekla|foto:repro\nPavel, Petr a Arne (patří k nim taky kocour Habakuk, který během střetu se Smrtonošem sehraje podstatnou roli) jsou skvělá parta. Když jsem v pubertálním věku hltala jejich vesmírné příhody, bavila jsem se velmi jejich slovními přestřelkami a toužila po takových přátelích. Je neuvěřitelné, do jakých roztodivných světů J. M. Troska své hrdiny posílá, kolik toho byl schopen vymyslet, s jakou pečlivostí a zápalem, který se snadno přenese na čtenáře, popisuje neuvěřitelné stroje a ještě neuvěřitelnější mimozemšťany, kterých je, zdá se, plný vesmír. Pravda, během Troskova holdu elektřině stály zákony fyziky občas v koutě, ale to bylo zjevné spíš v minulém století než v současnosti, kdy dobře víme, že ani fyzikální zákony nejsou neporazitelné. Troska byl zjevně ovlivněn Karlem Čapkem nebo Herbertem G. Wellsem, a především Julesem Vernem. Ale je také veskrze originální – Smrtonoš se dokáže naklonovat, piráti ze Žlutého přízraku používají telepatii a dojde i na koncept meziplanetárního svazu.\nRomány J. M. Trosky byly určeny mladému čtenáři první poloviny 20. století, ale své fanoušky mají i dnes|foto:repro\nAno, romány J. M. Trosky byly určeny mladému čtenáři první poloviny 20. století, ale v této souvislosti si dovolím ocitovat jeden komentář z webové stránky databazeknih.cz. Čtenářka s nickem gladya píše: „Jsem ráda, že Troskovy knížky nepodlehly úplně zubu času a že rozsocha jiskří.“ Aby bylo jasno – bez jiskřící rozsochy s Aeronautilem neodletíte.\nDo vltavského Pokračování za pět minut se samozřejmě vešel jen fragment rozsáhlého vesmírného dobrodružství Arna, Pavla a Petra, ale bude stát za to. Prozradit můžeme, že půjde o setkání se Žlutým přízrakem a že v režii Tomáše Soldána uslyšíme ostravského herce Davida Viktoru.


Souvislost mezi zdravou stravou a krásou - Avenuegroup.cz\nPokud jste se kdy zajímali o zdravou stravu, určitě na Vás nejednou vyskočily řádky o tom, jak jde strava ruku v ruce s naším vzhledem. Co je tedy na tom pravdy?\nVelice důležité slovo. Naše tělo vodu potřebuje, a to nejen v létě, ale i v zimě. Je prokázáno, že pokud pijete dostatečné množství vody, Vaše pokožka bude hydratovanější. V případě, že tedy trpíte nějakým problémem (extrémně suchá pleť, akné, apod.), zkuste zvýšit příjem čisté vody. Pozor, pijete-li kávu a čaje, měli byste příjem vody o to zvýšit, jelikož tyto nápoje jsou močopudné (pomáhají tělo odvodnit).\nDůležitou složkou, která ovlivňuje náš vzhled, jsou tuky. Ale ne jen tak ledajaké – ty správné tuky. Trpíte-li problémy se suchými vlasy, zkuste si denně sníst hrst oříšků, nebo si např. dát avokádo. Vyhněte se pak tukům, které jsou ztužené, či rafinované.\nJsou nejdůležitější stavební složkou našeho těla. Chceme-li tedy, aby naše pleť vypadala stále skvěle, měli bychom dbát na dostatečný příjem bílkovin. Dávno je známo, že bílkoviny nerovná se maso. Jejich zdrojem může být široká škála potravin – od luštěnin přes určité druhy zeleniny (např. brokolice). Bílkoviny Vám mohou mimo jiné pomoci s léčbou jizev po akné, lámání vlasů, ale i tvorbou vrásek.\nNeposlední složkou, která je opravdu nutná jak pro správný chod celého těla, tak pro náš vzhled, jsou vitamíny. Největší efekt na pokožku mají vit. E, B, C a minerály jako zinek, selen, hořčík a draslík. Nesmíme zapomínat ani na to, že u některých potravin je prokázáno, že vařením z nich vitamíny mizí, a u dalších se vařením naopak uvolňují. Pokud z nějakého důvodu nemůžete určité potraviny jíst a tím pádem trpíte nedostatkem určitého vitamínu, zkuste si vyhledat vhodný doplněk stravy.\nRada na závěr: dbejte na vyváženou, pestrou a zdravou stravu plnou vitamínů a pro tělo potřebných látek. Čím dříve se o své tělo začnete starat, tím déle Vám bude sloužit.


Přestane být přijetí státní dotace pro obce rizikem? | Moderní Obec\nPřestane být přijetí státní dotace pro obce rizikem?\nV České republice by mělo existovat takové prostředí, v němž by se obce nemusely obávat, že obdrží-li od státu dotace na svůj rozvoj, kvůli případným ryze formálním nedostatkům při jejich čerpání je budou muset vracet a ještě navíc platit pokuty.\nKdyž koncem května ve Žďáru nad Sázavou IX. sněm Svazu měst a obcí pověřil předsednictvo svazu obrátit se na premiéra a ministra financí se žádostí o pomoc obcím, které se na základě nesprávného, nelogického a v některých případech nezákonného postupu finančních orgánů při kontrolách čerpání státních dotací ocitly v neřešitelné finanční situaci, opíral se také o Výzvu Sdružení měst a obcí Plzeňského kraje.\nVýzva poukazovala na to, že podle průzkumu uspořádaného sdružením se v kraji od roku 1998 uskutečnila finančními orgány kontrola 97 investičních akcí, pro něž obce získaly státní dotaci. Přitom ve 44 případech byly zjištěny nedostatky, za něž byl obcím vyměřen platební výměr celkem ve výši 357,186 miliónu Kč. Protože ani jedna z takto potrestaných obcí dotace nezpronevěřila a nejčastější příčinou, proč musely je vracet, byly formální nedostatky, všechny obce se proti platebním výměrům odvolaly. Ve výzvě se konstatuje, že v 16 případech už byla obcím stanovená částka prominuta v plné výši, zatímco zbývajících 14 obcí ještě čeká na sdělení výsledku svého odvolání.\nSignatáři výzvy navrhují, jak by bylo možné „diskriminační“ kontroly řešit, a jako jednu z možností uvádějí podávat proti rozhodnutím kontrolních finančních orgánů žaloby k soudům. Přitom za první pozitivní výsledek takového postupu považují rozhodnutí Krajského soudu v Plzni ve věci žaloby obce Vejprnice.\nO CO ŠLO VE VEJPRNICÍCH?\nObec Vejprnice s bezmála 2700 obyvateli budovala v roce 1998 kanalizaci s využitím investiční dotace poskytnuté Ministerstvem financí ze státního rozpočtu ve výši 1,5 miliónu korun. Podmínkou pro její čerpání mj. bylo, že celá akce se uskuteční ještě téhož roku a finanční spoluúčast obce bude odpovídat minimálně 100 % obdržené dotace.\nDotace byla poskytnuta zálohově s ročním vyúčtováním. Obec nejprve v roce 1998 vyčerpala dotaci a z vlastních peněz použila 1,082 miliónu Kč. Protože se jí v závěru roku 1998 nedostávalo vlastních finančních prostředků, nechala si na další práce ještě téhož roku vystavit fakturu na více než 0,73 miliónu Kč, a to se splátkovým kalendářem. Celkové plnění ze strany obce v roce 1998 tedy podle starosty Ing. Petra Váchala bylo přes 1,812 miliónu Kč.\n„O tři roky později Finanční úřad Plzeň-sever u nás provedl kontrolu, z níž údajně vyplynulo, že jsme jako obec porušili dotační pravidla. Totiž, že jsme na budování kanalizace nejprve použili dotační prostředky a teprve až potom vlastní peníze. Dále, že nebyl z naší strany dodržen minimální finanční limit, který by odpovídal výši dotace,“ říká inženýr Váchal.\nNa základě těchto svých zjištění finanční úřad obci vystavil platební výměr 417 tisíc Kč, jímž měla být část již proinvestované dotace vrácena do státního rozpočtu, a také penále 374 tisíce Kč.\nObec se sice odvolala k Finančnímu ředitelství Plzeň, avšak to nakonec rozhodlo, že obec musí vrátit dotaci do státního rozpočtu v plné výši, a také penále zvýšilo na 1,393 miliónu Kč.\nVejprničtí v dubnu 2002 požádali Ministerstvo financí o prominutí vyměřených sankcí. Výsledkem žádosti bylo, že obec by měla státu vrátit pouze 417 tisíc Kč a jako penále zaplatit jenom 22 618 Kč. Protože však obec současně se žádostí ministerstvu podala žalobu na Finanční úřad Plzeň-sever, požádala ministerstvo o posečkání ve věci vrácení části dotace a zaplacení penále.\nJAK ROZHODL KRAJSKÝ SOUD\nLetos v dubnu pak Krajský soud v Plzni zrušil pro nezákonnost rozhodnutí finančního úřadu jako správce daně prvého stupně a navazující rozhodnutí finančního ředitelství jako odvolacího orgánu ve věci odvodu neoprávněně použitých prostředků státního rozpočtu ČR a ve věci vyměřeného penále za období neoprávněného použití prostředků státního rozpočtu.\nMístopředseda krajského soudu JUDr. Václav Roučka na náš dotaz ohledně odůvodnění rozsudku uvedl: „Podle platné zákonné úpravy je porušením rozpočtové kázně též použití prostředků státního rozpočtu v rozporu s jejich účelovým určením, které však může přivodit pouze porušení zákonem stanovené veřejnoprávní povinnosti příjemcem dotace. Výklad pojmu porušení rozpočtové kázně kontrolními orgány musí respektovat platné zákony. V uvedeném případě došlo k porušení této zásady, protože finanční úřad požadoval po obci splnění povinnosti, která obci nebyla uložena zákonem ani jiným předpisem. Zákon o rozpočtových pravidlech platný v roce 1998, kterým se finanční úřad řídil, postrádá minimální zákonné meze umožňující transparentní vymezení podmínek, za kterých dochází k porušení rozpočtové kázně.“\nJUDr. Václav Roučka dále připomněl: „V uvedené kauze soud přezkoumával postup finančních orgánů v oblasti správy odvodů za porušení rozpočtové kázně a shledal, že obci byla poskytnuta účelová dotace pro rok 1998 a v tomto roce byla v plné výši k danému účelu použita. Za porušení pravidel hospodaření s rozpočtovými prostředky však neuznal postup obce, které rozhodnutí o poskytnutí dotace vymezilo rozsah finanční spoluúčasti na financování dotované stavební akce pro rok 1998, a obec ze svého rozpočtu částku stanovené finanční spoluúčasti v roce 1998 hradila jen částečně a na podkladě dohody s dodavatelem o splátkách fakturované částky zbývající částku uhradila v roce 1999.“\nPRECEDENS? SPÍŠ PŘÍKLAD PRO ODVÁŽNÉ…\nI když pravomocné rozhodnutí krajského soudu lze napadnout pouze kasační stížností k Nejvyššímu správnímu soudu a Finanční úřad Plzeň-sever této možnosti využil (kasační stížnost dosud nebyla projednána), Sdružení měst a obcí Plzeňského kraje se domnívá, že rozsudek soudu by mohl mít precedenční význam pro desítky měst a obcí nejen v západních Čechách. „Na příslušné soudy se už obrátila řada obcí se žalobou na rozhodnutí kontrolních orgánů,“ vysvětluje předseda sdružení Jaroslav Perlík, starosta Hrádku u Rokycan. Sdružení je přitom podle něho připraveno tyto obce podpořit a poskytnout jim či zajistit v rámci svých možností právní poradenství.\nDoktor Roučka sice připouští, že se na uvedený rozsudek Krajského soudu v Plzni mohou teoreticky odvolávat i jiné obce, které se dostanou do podobné situace, v níž se nedávno ocitly Vejprnice. „Ale praxe finančních orgánů je jiná,“ připomíná místopředseda krajského soudu. „Právním názorem soudu se totiž řídí pouze v konkrétním případě. Pak je nutné v daňovém řízení využít řádné opravné prostředky a následně podat žalobu u správního soudu.“ Zatím se však podle doktora Roučky obce na Krajský soud v Plzni se správními žalobami obracejí jen výjimečně.\nFINANČNÍ ÚŘAD: ŘÍDÍME SE ZÁKONEM\nTisková mluvčí Finančního ředitelství v Plzni Ing. Michaela Hošťálková potvrdila, že ani po tomto rozsudku krajského soudu plzeňské finanční ředitelství a finanční úřady v jeho působnosti nebudou měnit své přístupy v kontrolní činnosti.\n„Rozsudek se týká vždy jen jednoho, žalobou napadeného případu,“ konstatovala. „Vzhledem k tomu, že dotace jsou poskytovány za různých podmínek, nelze rozhodnutí soudu v jedné věci zobecnit na všechny kontroly čerpání dotací.“\nInženýrka Hošťálková také upozorňuje na to, že pracovníci finančních úřadů se při kontrole čerpání prostředků poskytnutých ze státního rozpočtu nebo státních fondů řídí zákonem č. 218/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech a o změně některých souvisejících zákonů (rozpočtová pravidla), ve znění pozdějších předpisů, a zjišťují, zda bylo dosaženo stanoveného účelu a také zda tohoto účelu bylo dosaženo při dodržení stanovených podmínek. „Porušení jakékoliv podmínky – i v případě splnění účelu, na který byly prostředky poskytnuty, je podle zákona neoprávněným použitím prostředků, a tedy porušením rozpočtové kázně. Finanční úřad proto musí vydat rozhodnutí o vrácení poskytnutých prostředků zpět do státního rozpočtu či státního fondu,“ zdůrazňuje mluvčí a poznamenává, že finanční úřad není oprávněn hodnotit, za jakých okolností k porušení podmínek čerpání prostředků došlo. Stejně tak není oprávněn přihlédnout ke skutečnosti, že účelu bylo dosaženo. K tomu slouží institut prominutí, o němž rozhoduje buď Ministerstvo financí, či místně příslušné finanční ředitelství.\n„Nelze proto souhlasit s tím, že jakékoli jiné pochybení ze strany obcí než nesplnění účelu dotované akce je pouze formálním či administrativním pochybením, jak často obce v médiích uvádějí,“ dodala inženýrka Hošťálková. Posteskla si, že finanční úřady považují za omezující fakt, že s ohledem na povinnou mlčenlivost v daňovém řízení veřejnost nemůže být seznámena s výsledky kontrol. „Přitom přece jde o kontrolu čerpání finančních prostředků daňových poplatníků, kteří by měli mít právo vědět, jak se s jejich daněmi odváděnými do státního rozpočtu nakládá,“ řekla. Proto také odmítla sdělit, v čem podle finančního úřadu obec Vejprnice konkrétně pochybila, a odkázala jen na rozsudek krajského soudu.\nPOJMY, JEJICHŽ VÝKLAD SE RŮZNÍ\nJan Michálek, jednatel společnosti INGEM, s. r. o., Plzeň, příčinu častých postihů obcí vidí především v tom, že finanční úřady za porušení rozpočtové kázně považují jakékoliv odchýlení od podkladů předaných spolu se žádostí a od doslovného naplnění podmínek dotačního programu. Bez ohledu na případnou korespondenci se správcem programu, jeho písemné vyjádření či nejednoznačnost smluvních ujednání. Jednatel přitom vychází ze zkušeností své firmy, která se mj. zabývá inženýrskou činností v investiční výstavbě.\nPříslovečný zakopaný pes bývá podle Jana Michálka i v nejednotnosti výkladu některých pojmů. Tak třeba v případě „nákladů spojených s výstavbou bytů“ se posuzuje, zda oprávněnými náklady jsou náklady na vybudování připojení objektu na inženýrské sítě – a to i v situaci, kdy inženýrské sítě jsou uvedeny ve stavebním povolení citovaném ve smlouvě s poskytovatelem dotace. „Na toto téma se nyní se státem soudí například město Švihov a obec Zbůch,“ říká. Dalším typickým problémem je pojem „dokončení akce“. Každé ministerstvo si jej vykládá po svém, odlišně: Dokončením akce může proto být jak předání a převzetí stavby, tak kolaudační rozhodnutí, či (podle výkladu finančních úřadů) nabytí právní moci kolaudace. Jak připomíná Jan Michálek, obce argumentují tím, že tento pojem je uveden pouze ve stavebním zákoně, ale kontroly jejich argument nerespektují.\nBUDOU MÍT NÁSLEDOVNÍKY?\nJaké poučení si tedy lze vzít z „kauzy Vejprnice“? Municipality by se neměly obávat jít ve svém sporu s kontrolními orgány až k soudu, u něhož by měly bránit svá práva. Mají přitom, jak je vidět, slušnou naději na úspěšný výsledek sporu. „Hlavním vítězstvím obce Vejprnice je rozhodnutí soudu, že porušením rozpočtové kázně je pouze výdaj prostředků na jiný účel. Přesto by obce měly věnovat mnohem větší pozornost dotačním podmínkám a obsahu smluv o poskytnutí dotace,“ dodal Jan Michálek.\n„Naším cílem je zastavit pokusy vedoucí k tomu, že představitelé obcí nebudou chtít investovat a rozvíjet své obce kvůli obavám, že tzv. špatně utratí dotační prostředky,“ uzavřel předseda Sdružení měst a obcí Plzeňského kraje Jaroslav Perlík.\nAdministrativní nedostatky už nemusí tolik vadit\nMimo jiné i na téma kontroly čerpání státních dotací obcemi jsme hovořili s prvním místopředsedou vlády, ministrem financí České republiky Mgr. Bohuslavem Sobotkou.\nNelze ze strany finančních úřadů lépe sladit metodiku jejich kontroly využití dotací obcemi s podmínkami pro udělování dotací, a tak předcházet případným zbytečným sporům či nejasnostem?\nV minulém roce došlo ke změně zákona o rozpočtových pravidlech. Konkrétně v tom, že podmínky pro čerpání státních dotací mohou být stanoveny tak, aby se případné administrativní nedostatky neposuzovaly tak přísně jako doposud. Pokud však dojde k zásadním nedostatkům v čerpání dotací ze státního rozpočtu, finanční úřady postupují přesně podle zákona a jejich rozhodování je autonomní.\n(Celý rozhovor otiskneme v příštím vydání Moderní obce, které se bude expedovat 4. srpna.)\nNa co odkazuje mluvčí Finančního ředitelství v Plzni\nNovely zákona č. 218/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech a o změně některých souvisejících zákonů (rozpočtová pravidla), a to:\nzákon č. 479/2003 Sb., kterým se mění zákon č. 218/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech a o změně některých souvisejících zákonů (rozpočtová pravidla), ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 337/1992 Sb., o správě daní a poplatků, ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 353/2003 Sb., o spotřebních daních (účinný od 1. 1. 2004),\nzákon č. 482/2004 Sb., kterým se mění zákon č. 218/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech a o změně některých souvisejících zákonů (rozpočtová pravidla), ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony (účinný od 7. 9. 2004),\numožňují poskytovatelům dotací rozčlenit podmínky, za kterých jsou státní prostředky poskytovány příjemcům, na „závažné“ a „méně závažné“. Při zjištění pochybení u méně závažných podmínek kontrolující subjekt nenařídí vrátit celou poskytnutou dotaci, ale pouze určitou její část. Výše tohoto odvodu za porušení rozpočtové kázně může činit až 5 % poskytnuté dotace (je-li dotace poskytnuta podle zákona číslo 218/2000 Sb., ve znění zákona č. 479/2003 Sb.), nebo je výše tohoto odvodu určena přímo zákonem nebo v rozhodnutí či smlouvě, na jejichž základě je dotace poskytována (toto platí, je-li dotace poskytnuta podle zákona č. 218/2000 Sb., ve znění zákona č. 482/2004 Sb.).\nNěkteré obce se však mylně domnívají, že novelizovaný zákon o rozpočtových pravidlech platí na všechny dotace bez rozdílu data jejího poskytnutí. Vzhledem k tomu, že poskytovatelé dotací mohou uplatňovat ustanovení citovaných novel až ode dne jejich účinnosti, změny dané novelami se nemohou projevit okamžitě.\nOdvody za porušení rozpočtové kázně, uložené za nesplnění „méně závažných podmínek“, se podle zákona č. 218/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech a o změně některých souvisejících zákonů (rozpočtová pravidla), ve znění pozdějších předpisů, nepenalizují. Odvody za porušení rozpočtové kázně v ostatních případech jsou penalizovány podle zákona 1 promile z částky odvodu, a to ode dne, kdy došlo k porušení rozpočtové kázně, do dne, kdy byly prostředky vráceny do státního rozpočtu či státních fondů.\nZDROJ: FINANČNÍ ŘEDITELSTVÍ V PLZNI


23. 11. v 10:40\nMísto výkonu práce : Křižíkova 344/6, Praha 8 - Karlín Způsob prvního kontaktu : telefonicky na č. 774 367 542 - PO - PÁ 9,00 - 17,00 hodin nebo e-mailem - rezervacejizdenek@musiltour.cz Kontaktní osoba : Ing. Ruslan Kleban Upřesňující informace : řidičský průkaz B, B1, D, D1, pravidelné autobusové linky, plynulá znalost...\nMísto výkonu práce: Za Pivovarem 611, Chrudim III POŽADAVKY: ŘP sk. "C", spolehlivost, pečlivost, flexibilitu a týmovou spolupráci. Strojní průkaz a praxe - výhodou. NABÍZÍME: příspěvek na stravování, dodatková dovolená, po roce příspěvek na penzijní připojištění. První kontakt učiňte prosím na výše uvedeném telefonním čísle v...