1 Orientační dny ROZVOJ HODNOTOVÉ ORIENTACE ŽÁKŮ PRO UDRŽITELNÝ ROZVOJ ZÁKLADNÍ ŠKOLY Dům Ignáce Stuchlého SKM\n5 Obsah Předmluva... 7 Programy pro školy v Domě Ignáce Stuchlého... 9 Orientační dny Preventivní systém Dona Boska Seznamovací hry Metodické prvky Příběhy Poděkování Seznam použité literatury\n7 Předmluva Ze školních let si pamatuji poučku, že se nemáme učit pro školu, nýbrž pro život. Učili jsme se ji dokonce i latinsky: Non scholae sed vitae discimus. Poslední staletí se domnívala, že ji naplní, když životem budou rozumět právě zaměstnání, úspěch na trhu práce. Co k tomu budou naše děti nejvíc potřebovat? Před padesáti lety se cílevědomým rodičům zdálo, že takovým nepochybným klíčem k úspěchu je těsnopis; o třicet let později to bylo kódování programů. Dnes se sice uvádějí různé klíčové dovednosti, jenže děti se rodičů ptají méně než dřív, a jejich ideálem pak bývá zpěvák nebo manekýnka, zkrátka televizní celebrita.. Zdá se mi, že k té zmiňované poučce bychom se měli vrátit, a to v plném smyslu. Vzdělávat máme pro život, a to patrně znamená pro 15% zaměstnání a 50% prázdného času, z něhož by vzdělání mělo udělat skutečnou scholé tj. volný čas, který sami dokáží naplnit. Samozřejmě se máme snažit, abychom své žáky a studenty co nejlépe vybavili pro nějaké určité povolání, anebo ještě lépe pro celou třídu možných zaměstnání. Prvním imperativem a vytouženým cílem takového vzdělávání ale nebudou vědomosti, ba ani dnes oblíbené dovednosti, nýbrž především zvědavost, zájem nebo dokonce nadšení. S tím sice malé děti do školského systému zpravidla vstupují, ten je z něho ale brzy vyléčí: otrávený učitel a pedantské učebnice jim brzy ukáží, že zvědavost ani zájem nemá ve škole co dělat, nebo v nejlepším případě až odpoledne po vyučování.. Potřeba vzdělávat nejen pro zaměstnání, ale také pro volný čas, nově vymezuje také význam umění a kultury v užším slova smyslu, prostě všech těch neužitečných činností, které mohou naplňovat čas. Na rozdíl od zábavy, která čas jen zabíjí, kultura jej zhodnocuje - zejména tehdy, když není jen pasivním diváctvím. Ostatně i hudba, zpěv, malování nebo divadlo by se měly vzpamatovat z toho nesmyslně výkonového, soutěživého pojetí, kdy se jimi živí pár virtuosů a všichni ostatní se od nich nechávají obsluhovat. Obecný úpadek uměleckého vkusu i umění jako takového plyne mimo jiné i z toho, že k nim většina přistupuje jako ke službám, místo aby v nich poznala lidské možnosti, a tedy to s nimi zkoušela sama. I špatný amatérský básník, hudebník, malíř nebo herec má k umění blíž než sebevíce školený konzument. Jak bude vypadat profesionální sport, až se všichni ostatní přesunou z hřišť k obrazovkám?. Jedna technická poznámka: pěstovat zájem rozhodně neznamená, že by škola mohla být jen a jen zábavná: v tom jistě nemůže soutěžit s televizí. Má však oproti televizi jednu obrovskou šanci: může dát mladým lidem zakusit radost z něčeho, co sami dokázali, 7\n8 ať je to vyřešená úloha anebo ještě lépe schopnost přečíst si něco v cizím jazyce. Jako učitelé bychom měli vynaložit všechno úsilí a schopnosti, aby naši žáci a studenti právě ve škole aspoň občas zakusili ten skvělý pocit úspěchu, založeného na práci. Tam, kde by se podařilo vzbudit a kultivovat zájem o věc, nemusíme mít o vědomosti žádný strach; ty už si zájem vynutí sám. A člověk, který si udržel skutečný zájem ten, s nímž do školy kdysi přišel si poradí stejně dobře se zaměstnáním jako s volným časem, který by se pro něho neměl stát děsivou prázdnotou. Nejvyšší čas, aby si školy - a hlavně učitelé - přesně uvědomili, k čemu je společnost potřebuje. Kromě ochrany dětí před předčasným vstupem do života, kterou dnes zaručuje zákon, jsou to hlavně tři věci. Škola předně dětem zprostředkuje první styk s dospělou společností cizích lidí, s jakousi malou veřejností, kde platí pravidla a lidé (tj. děti) jsou si rovni. Etolog by řekl, že je to vtištění, imprinting: první a rozhodující zkušenost, která natrvalo ovlivní vztah dětí ke společnosti. Za druhé má škola dětem pomoci, aby z nich vyrostli svobodní lidé, zralé a dospělé osoby. Aby se učily vyznat se samy v sobě a ve společenském světě, za který jednou chtě nechtě převezmou odpovědnost. A za třetí dát dětem všecko to, k čemu by zvířeti v jeho prostředí stačil instinkt: schopnost postarat se o sebe a ve společnosti obstát. To nejsou jenom vědomosti, i když bez nich se to dnes jistě neobejde; člověk je ovšem musí umět také použít. V současných společnostech je jich ale tolik, že škola musí nelítostně vybírat a redukovat. Toho, co musí umět všichni, nemůže být mnoho, aby učitelům i dětem zůstala alespoň nějaká volba. Úlohu školy silně komplikují i změny rodiny. Zmínili jsme se o tom, že dítě potřebuje dlouhodobou péči: ta se ovšem stále víc přesouvá na instituce. Otec (je-li vůbec nějaký v dohledu) a zpravidla i matka jsou přes den v zaměstnání a když se večer vrátí, mívají v hlavě jiné myšlenky. Co dříve zprostředkovala rodina, o to se musí dnes chtě nechtě pokoušet škola. Není k tomu nejlépe vybavena, ale co se dá dělat: někdo to dětem přece předat musí. A tak děti ve školách dostávají najíst, doučují se mluvit, učí se osobní hygieně a měly by se dokonce i vychovávat. S tím vším by si ale škola mohla nějak poradit, kdyby ji z druhé strany neohrožovaly individualistické tendence současných vyspělých společností. Vedou totiž k tomu, že se na vzdělávání hledí jako na běžnou službu a na učitelství jako na pouhé zaměstnání, tj. něco, co člověk dělá jen proto, aby se uživil. Ale pokud se takhle snad dá pracovat u továrního pásu, učit ve škole rozhodně ne. Tady končí každá legrace, protože nejde o nic menšího, než o reprodukci společnosti. Kdo ji nedokáže zvládnout - jak víme - vyhyne. Prof. Jan Sokol, Ph.D., CSc. 8\n9 Programy pro školy v Domě Ignáce Stuchlého Jsme přesvědčeni, že všechno důležité má každý mladý člověk uloženo v sobě, a chceme mu pomoci, aby to objevil. (Výroční zpráva Domu Ignáce Stuchlého roku 2000) Programy pro školy v Domě Ignáce Stuchlého jsou věkem srovnatelné s obdobím člověčí adolescence. V životě člověka jsou léta mezi rokem ve znamení stavění se na vlastní nohy. Také naše programy, od svého počátku v r. 1998, už překonaly pochybnosti o svém smyslu, našly odvahu sledovat vytýčený cíl a v současnosti odpovídají na otázku kdo jsem. Jak by řekl Erikson, jde nám o hledání své vlastní identity a svého místa. ve svě.tě. A náš svět to je svět mladých, kteří také hledají svou cestu. Dřív než bude představen výsledek hledání, podíváme se na genezi tohoto vývoje. Vývoj programů pro školy Koncepce programů pro školy v Domě Ignáce Stuchlého vychází z německého projektu Orientierunstage für Jugendliche vzniklého v 70. letech min. století. Jejich konkrétní podoba staví na osobních zkušenostech organizátorů na několika místech v Německu a Rakousku. Čerpáme i z dosavadních zkušeností v práci s mládeží v Domě Ignáce Stuchlého a v salesiánských střediscích mládeže v celé České republice. Orientační dny byly doposud souhrnným názvem pro tří-pětidenní kurzy adaptační a třídenní kurzy tématické během celého školního roku. K jejich rozvoji přispěl evropský projekt, jehož výstupem je publikace Interaktivní rozvoj klíčových kompetencí. Cílem programů je utváření vlastního názoru mladého člověka a ochotě přijmout odpovědnost za svůj život. Skrze společné rozhovory a zážitky mají žáci a studenti možnost se i jako třída navzájem sobě více přiblížit a lépe se poznat. Dochází tak k většímu zájmu o druhého, zkvalitnění vzájemných vztahů, zlepšení klimatu třídy a školy. Spolupráce Domu Ignáce Stuchlého a škol Zájem o tyto kurzy je velký. Každým rokem je připraveno přes 60 kurzů pro třídní kolektivy s celkovým počtem 1500 žáků a studentů základních a středních škol. V r jsme dokonce realizovali 76 kurzů s počtem 1626 žáků a studentů. Trvale spolupracujeme s 18 základními školami, 9 středními školami, VOŠ Caritas Olomouc, Teologickou fakultou UP v Olomouci a Teologickou fakultou JU v Českých Budějovicích. Programy zajišťují vedoucí sekce programů pro školy se dvěma pedagogickými pracovníky na plný úvazek. Nezbytnou pomocí je 15 externích instruktorů, kteří přijíždějí na kurzy vícekrát do roka. 9\n10 Orientační dny Výchova, to je umění formovat lidskou osobnost. Dnes je velmi obtížné vychovávat. Jednak proto, že první školou výchovy by měla být rodina, a ta se rozpadá. Dále proto, že žijeme ve společnosti, ve které není vůbec jasné, co je dobro a co je zlo, co vede k životu a co ke smrti (Pascual Chávez, hlavní představený salesiánů Dona Boska) Projekt Orientační dny Spolupráce Domu Ignáce Stuchlého se školami na rozvíjení klíčových kompetencí žáků 2. stupně základních škol a studentů středních škol se doposud soustředila na průřezové téma Osobnostní a sociální výchova. Projekt Orientační dny rozvoj hodnotové orientace pro trvale udržitelný rozvoj (dále jen Orientační dny) rozšiřuje naši nabídku o průřezové téma Enviromentální výchova. Vstoupení do této oblasti vyplývá z pozitivních změn na školách v oblasti vzdělávání k udržitelnému rozvoji a v oblasti envirometální výchovy. Vzdělávání a výchova je stále více zaměřena na základní ekologická témata (ochrana přírody a krajiny, hospodaření s odpady). Přesto jsou málo rozvinuté programy zaměřené na rozvoj životních postojů a hodnot žáků jako součást udržitelného rozvoje vnímání života jako nejvyšší hodnoty, jeho důstojnosti, na rozvoj pozitivního životního stylu žáků. Projektem Orientační dny chceme přispět k výchově a vzdělávání právě v těchto krajinách lidské existence. Cíle projektu Obecným cílem projektu je zkvalitnění vzdělávání na základní a střední škole realizací programů zaměřených na rozvoj hodnotové orientace žáků v oblasti trvale udržitelného rozvoje a enviromentální výchovy. V oblasti postojů a hodnot se zaměřujeme na tyto aspekty: - vnímání života jako nejvyšší hodnoty, - respektování jedinečnosti, důstojnosti a neopakovatelnosti života, - aktivní účast na ochraně a utváření životního prostředí, - ovlivnění životního stylu a hodnotové orientace žáků, - uvědomění etického rozměru ekologického, sociálního a komunikačního jednání, - ocenění rozmanitosti projevů života, kultury a každého člověka. Klíčové aktivity projektu Přenos vzdělávacího know-how ze zahraničí Projekt Orientační dny je inspirován programy pro školy, které již několik desítek let realizuje Aktionszentrum Benediktbeuern (Německo, nedaleko od Mnichova). Vedeni myšlenkou, že není potřeba objevovat již objevené, jsme se dohodli na úzké spolupráci s Aktionszentrum a na přenos jejich know-how do českého prostředí. K přenosu patřila měsíční stáž pro naše odborné pedagogické pracovníky, překlad metodických materiálů, exkurze pedagogů ze spolupracujích škol v Aktionszentrum a dva semináře s účastí zahraničních lektorů. 10\n11 Tvorba a ověření metodických materiálů Na základě zahraničního know-how, zkušeností s realizovanými programy pro školy v Domě Ignáce Stuchlého a na základě teoretických poznatků z oblasti počátečního vzdělávání, byly vytvořeny metodické materiály jednak pro kurzy Orientačních dnů a také pro použití ve školách. Zpracovaná metodika byla ověřena na pilotních kurzech a zpětnou vazbu k ní poskytli pedagogové a lektoři kurzů. Metodika také prošla odbornou oponenturou v oblasti základního i středního školství. Výsledkem této aktivity je metodická publikace, kterou právě držíte v rukou. Je vydána ve verzích pro základní a pro střední školy. Pilotní programy pro školy Od listopadu 2009 do června 2012 proběhlo 36 pilotních kurzů Orientačních dnů pro žáky a pedagogy zapojených základních a středních škol. Kurzy se uskutečnily v prostorách Domu Ignáce Stuchlého a zúčastnilo se jich přes 700 žáků základních a středních škol. Zapojení metodických prvků do vzdělávacích programů na školách Byly uskutečněny dva semináře pro pedagogy s tematikou tvorby metodických prvků a jejich průřezového zapojení do vzdělávacích programů. Pedagogové měli za úkol vytvořit celkem 30 metodických prvků s cílem je ověřit ve výuce. Důležitý byl zpětnovazební proces od pedagogů z jiných škol, kteří poskytli k těmto prvkům cenné připomínky. Metodické prvky, jejichž přínos potvrdilo více pedagogů a byly schváleny i odbornou oponenturou, jsou součástí metodické publikace, vyvěšeny na webu projektu a dopo.ručeny odborné veřejnosti. Spolupracující školy na projektu ZŠ Fryšták, ZŠ Kostelec u Holešova, ZŠ Integra Vsetín, ZŠ Vyhlídka Valašské Meziříčí, ZŠ Gabry a Málinky Štítná nad Vláří, Cyrilometodějská církevní ZŠ Lerchova Brno, Biskupské gymnázium Brno, CMG a SOŠ Pedagogická Brno, Biskupské gymnázium v Ostravě, Gymnázium a Jazyková škola Zlín, Gymnázium Zlín Lesní čtvrť, Střední zdravotnická škola a Vyšší odborná zdravotnická škola Zlín. Nové aspekty kurzů Orientačních dnů Základní idea Hlavní myšlenka projektu byla utvářena získanými poznatky v Aktionszentrum Benediktbeuern, ze vzdělávacích seminářů a společných úvah pedagogů a lektorů projektu. Za pomoci doc. Michala Kaplánka, Th.D. jsme stanovili obecný cíl projektu Orientačních dnů: Chceme společně s učiteli a žáky vytvořit prostor k sebepoznání a k objevení spirituální (duchovní) dimenze života mladých lidí. Prvky kurzů Orientačních dnů Přínosem nové podoby kurzů se staly následující prvky: 11\n12 Symboly jsou to různé předměty, které jsou esteticky umístěny do prostoru kurzu. Mají zvýrazňovat dané téma a účastníci jim mohou přiřazovat jedinečné významy. Místo ztišení aby žáci a studenti mohli být více sami se sebou, vytvořili jsme místo ztišení ve stávající kapli. Na kruhovém koberci je umístěn dřevěný labyrint, svíčka, sbírka citátů a sešit. Pozoruhodný je sešit, ve kterém se objevují anonymní příběhy účastníků nebo vyjádření jejich aktuálního rozpoložení. Autoři zápisů neví, kdo jejich zprávy bude číst. Tyto příběhy slouží k povzbuzení nebo k uvědomění, že v těžké životní situací není člověk sám. Večerní impuls na konci dne po programu nebo v době před večerkou jsou účastníci po.zváni na večerní zamyšlení v podobě příběhu nebo zamyšlení, která jsou prezentována tvořivým způsobem. Cílem je pozitivní naladění a zvnitřnění hlavního tématu dne nebo kurzu. Závěrečný program poslední den kurzu dopoledne posluchači reflektují kurz individuálně nebo po skupinkách. Tématem je většinou kurz samotný s jeho aktivitami nebo se tématem stává Naše třída. Navrženými aktivitami jsou: prezentace fotografií kurzu, třídní svíčka, noviny kurzu, autorská píseň, báseň, scénka nebo tanec, plakát kurzu. Témata Orientačních dnů Metodické materiály jsme rozdělili do 4 tematických bloků, která jsou podrobně popsána v dalším textu publikace: 1. Vztahy, láska, přátelství, sexualita 2. Sebepoznání, jedinečnost a hodnota člověka. 3. Moje budoucnost, co mě čeká a nemine? 4. Touha po něčem víc. V průběhu dalšího vývoje Orientačních dnů bude množství těchto témat rozšířeno. Jejich nabídka závisí na potřebách účastníků a pedagogů. Východiska Orientačních dnů Psychologie dospívajícího člověka Cílovou skupinou kurzů Orientačních dnů jsou žáci 2. stupně základních škol a studenti středních škol. Je to období přechodu mezi dětstvím a dospělostí. Období dospívání, adolescence. Podle Erika Eriksona je hlavní úkol adolescenta vytvořit si pocit vlastní identity a najít odpovědi na otázky Kdo jsem? a Kam směřuji? 1 Je to úkol vznešený, ale zároveň je dospívání období velmi těžké a plné rozporů. Dospívající se má vyznat sám v sobě a najít své místo ve světě, ověřit si, co dokáže a co vydrží, sám sebe najít v nějakém přesvědčení a v životním programu. Má dokončit přípravu ke společenskému uplatní v práci nebo udělat důležitá rozhodnutí (vstup 1 Srov. ATKINSON, Rita L., Psychologie, Portál 2003, s\n13 na střední školu, na vysokou školu). Ve vztahu ke druhému pohlaví má prožít víc než pouhé okouzlení, něco co bude přinejmenším vážným hledáním, pokusem poznat a dát se poznat. To jsou velké úkoly a nelze se divit, že dospívající v sobě mají mnoho zmatku a neujasněnosti. Jejich hledání bývá bolestné. Je spojeno s vážnými osobními krizemi, kotrmelci a vylomeninami, které jako vnější pozorovatelé těžko chápeme a jako rodiče, i jako učitelé a vychovatelé těžko odpouštíme. 2 Cílem dospívajícího je stát na vlastních nohou. Být dospělý však znamená spojit svo.bo.du rozhodování se zodpovědností za vlastní rozhodnutí. Zodpovědnost se u do.spí.va.jících stává kamenem úrazu. Dospívající velmi rádi přijímají svobodu, ale o zod.po.věd.nost nestojí. 3 Dospívající mají rádi spoustu možností, rádi experimentují. Experimentuje se střídáním ko.níčků a sportů, v erotickém životě, s náboženstvím, s alkoholem, drogou, s hranicemi zá.ko.na. Pro rodiče a vychovatele je důležité, aby se na toto experimentování dívali ne jako na odsouzeníhodné výstřelky, ale chápali je jako součást procesu snažím se někým být, zkou.ším žít. Rodiče mají ve vztahu k dospívajícím těžkou roli. Mladí kritizují své rodiče. Kritika se týká nejrůznějších věcí, od názoru na sportovní utkání a hudbu až po základní otázky smyslu života, společenské morálky nebo způsobu výchovy. Život rodičů se mladým jeví jako prázdný, zmařený, jejich zájmy nudné a starosti malicherné, životní kompromisy ubohé, morální názory beznadějně zastaralé, inteligence pochybná, vztahy neupřímné, jejich společnost nemožná. Než být za pětadvacet let jako oni to raději nežít! 4 Co s tím? Jak mohou rodiče, vychovatelé reagovat? Adolescent nepotřebuje shovívavou blahosklonnost ve stylu jen si mluv, však z toho vyrosteš, až poznáš život! Naopak: potřebuje rodiče, kteří budou proti němu hájit svůj způsob života a své názory, kteří se budou vážně hádat i rozčilovat, protože si nenechají adolescentní kritiku dojít na tělo. Nejvlastnějším základem výchovy adolescenta totiž je brát ho vážně. To musí být opravdové, nelze to trvale předstírat. Dospívající potřebuje naši kritiku, i když ji špatně snáší. 5 Za tím vším co rozděluje a spojuje děti a rodiče je totiž emancipační proces. V dospělosti pak v normálních případech tento separační proces končí obnovením pozitivního vztahu k rodičům. Spirituální dimenze V hledání své identity se v mysli mladého člověka objevuji existencionální otázky. Dochází k uvědomění, že je sám pro sebe záhadou. A nemusí být filozofem, aby si položil otázku: Co je člověk? 6 Podle čeho mám jednat? V co mohu doufat? Dospívající s vědomím vlastní svobody a možností si začíná uvědomovat také konečnost svého života, jeho bezsmyslnost, někdy nenachází důvody proč vůbec o něco usilovat nebo dokonce žít. 2 ŘÍČAN, Pavel, Cesta životem, Portál 2006, s VÁGNEROVÁ, Marie, Vývojová psychologie I., Karolinum 2005, s ŘÍČAN, Pavel, Cesta životem, Portál 2006, s Tamtéž, s KANT, Imanuel, Logik, Königsberg 1800, s. 26 in PELCOVÁ, Naděžda, Vzorce lidství, Portál 2010, s\n14 Hledání jistoty, která by se mohla stát základem jeho existence, může proměnit jeho vztah k víře. V průběhu dospívání se mění jeho vztah k duchovní oblasti. Víra může dát jeho životu hlubší smysl, přesahující jeho aktuální existenci, a určovat jeho další směřování. Nejvyšší autorita, které jsme oddáni, musí mít takovou hodnotu a trvalost, aby mohla sloužit jako spolehlivý rámec orientace za všech situací a po celý život. V souladu s ní je možné najít uspokojivý smysl života. 7 V českých poměrech se nejčastěji setkáváme s mladými lidmi, kteří jsou zaměřeni materialisticky a hédonisticky, vůči náboženství jsou lhostejní. Menší množství mladých hledá transcendentní smysl a kvalitu života a touží rozvíjet duchovní dimenzi svého života. Do této skupiny patří spíše lidé věřící nebo víru a spiritualitu hledající, i když jejich vztah k náboženským institucím může být velmi kritický až odsuzující. 8 Spíše než instituce mladí lidé hledají důvěryhodné spirituální vůdce, kteří mladé oslovují jednotou slov a činů i altruistickým způsobem života. Preventivní výchovný systém Dona Boska Když jako kněz procházel ulicemi Turína a navštěvoval věznice, Don Bosco pochopil, že mladí hledají štěstí, chtějí se radovat ze života, cítit se přijatí a uznávaní. A jestli někdy svou touhu realizují na špatných cestách, které je přivedou až do vězení, není to proto, že jsou špatní, ale proto, že nenacházejí osoby, které v ně věří a pomáhají jim pozitivně rozvíjet jejich energie a kvality. (Pascual Chávez, Strenna 2007 Život, s ) Slovo prevence je v dnešní době skloňováno na ministerstvech, ve státní správě krajů a obcí, stalo se názvem výchovných programů pro děti a mládež a heslem pro nejrůznější dotace a granty. 9 Výchovu založenou na prevenci přitom už v 19. stol. s mimořádným efektem představil italský kněz Jan Bosko. 10 Svou životní zkušeností, podpořenou studiem různých autorů a zejména geniálním vychovatelským talentem, potvrdil skutečnost, že prevence přináší jednoznačně lepší výsledky ve výchově než represe. Když se Don Bosco 11 stává v r knězem, odmítá nabídky zajištěného a pohodlného života kaplana v urozených rodinách. V turínských ulicích totiž vidí mnoho mladých 7 VÁGNEROVÁ, Marie, Vývojová psychologie I., Karolinum 2005, s Srov. MARTINEK, Michael, Ztracená generace?, Trinitas 2006, s Např. prevence sociálně patologických jevů dětí a mládeže nebo prevence rizikového. chování dětí a mládeže 10 Giovanni Bosco ( ) se narodil v Castelnuovu d Asti v Itálii, v chudé rolnické rodině. Již od dětství se cítil povolán věnovat svůj život mládeži. Když se po letech odříkání stal v Turíně knězem, vložil své vrozené schopnosti a neúnavné úsilí do budování výchovných děl pro opuštěnou mládež, do obrany ohrožené víry lidových vrstev a do misií v dalekých zemích. Aby jeho dílo mohlo pokračovat i po jeho smrti, založil Společnost sv. Františka Saleského (členové se nazývají salesiáni), Institut Panny Marie Pomocnice (salesiánky) a Salesiány spolupracovníky (laické spolupracovníky). Jeho dílo se brzy rozšířilo do celého světa a nadchlo miliony lidí. 11 Jako v českých zemích má kněz označení Pater tak má v Itálii označení Don. 14\n15 lidí, hlavně kluků, kteří nemají kam jít, co jíst, ani kde pracovat; chudobou jsou nuceni krást, podvádět a někdy i zabíjet. Don Bosco se nemůže za žádnou cenu s takovou situací smířit. Navštěvuje tyto kluky, shromažďuje je na veřejných prostranstvích a v jeho hlavě zraje plán, tzv. preventivní výchovný systém, díky kterému nabídl Don Bosco důstojný způsob života tisícům chudých kluků. Čtyři prvky preventivního systému Don Bosco ukázal na čtyři skutečnosti, které mladý člověk potřebuje k pozitivnímu rozvoji. Jsou to domov, škola, hřiště, víra. Domov základní místo, kde má člověk své zázemí, kde může být sám sebou, kde je přijímaný. Proto Don Bosco v Turíně, v městské části Valdocco, staví rozsáhlý internát pro chlapce, kteří jsou bez domova. Škola mladý člověk potřebuje vzdělání, aby nebyl subjektem manipulace a vykořisťování. Don Bosco prostřednictvím mnoha spolupracovníků učí chlapce číst a psát a umožňuje jim, aby se vyučili u dobrých řemeslníků, u kterých je zajištěna také dobrá výchova. Don Bosco sám také zakládá polygrafické dílny, které jsou na vysoké soudobé úrovni. Hřiště Don Bosco chápe, že nejhlubší potřebou mladého člověka je radost ze života, svoboda, hra, přátelství. Hřiště je navíc prostorem pro sociální rozvoj mladého člověka ve vrstevnických vztazích. Víra Don Bosco integruje všechny hodnoty do celku, který představuje křesťanská víra. Jako kněz hluboce věří, že křesťanství není náboženství zákazů, ale naopak náboženství života, štěstí, lásky. Oproti obrazu křesťanství který mladí dostávají od společnosti té doby jako života smutného a plného odříkání a zákazů, života nezajímavého pro mládež, jim Don Bosco nabízí způsob šťastného a radostného křesťanského života. Výchovný vztah Výchovný vztah je u Dona Boska opřen o tři pilíře: rozum, laskavost a náboženství. Řečí vývojové psychologie můžeme mluvit o stimulaci, emoční nasycenosti a stabilní strukturovanosti (Vágnerová). V tehdejší situaci Turína bylo potřeba pomoci opuštěným a deviantním chlapcům najít nejzákladnější smysl života. To vyžadovalo stimulovat v nich touhu žít, aby si prací a vlastním potem vydělávali prostředky k zajištění důstojného života sobě i svým rodinným příslušníkům. Pro ty, kteří trpěli nedostatkem lásky, si Don Bosco předsevzal vytvořit prostředí a hustou síť rodinných a přátelských vztahů, schopných znovu složit citový život, který má na praktické i emoční rovině hluboké důsledky. 12 Don Bosco věří v dobrotu a důstojnost každého člověka, především každého mladého člověka, zvláštním způsobem pak toho nejchudšího a ohroženého. Napsal: Vychovatel se musí přesvědčit, že všichni, nebo téměř všichni, tito drazí mladí, jsou přirozeně inteligentní, aby poznali dobro, kterého se jim dostává, a mají vnímavé srdce, snadno otevřené vděč.nosti CHAVEZ, Pascual, Strenna 2007 Život, s Tamtéž, s\n16 Preventivní výchovný systém ve škole Jak škola připravuje na život? Jak se v realitě školy rozvíjí klíčové kompetence? Vždycky půjde o to, aby lidé získali vzdělání a zároveň se z nich stali lidé spolehliví a odpovědní. Jak může učitel nebo vychovatel žáka vést k zodpovědnému životnímu postoji? 14 Autentická výchovná láska Preventivní výchovný systém je založen na autentické výchovné lásce. Je to taková láska, kdy mladý člověk cítí, že ho máme rádi, že ho bereme vážně. Nemá to nic společného s pedofilií. Čím tedy vyjádřím, že mám mladého člověka rád? Toho dosahujeme podle Dona Boska tím, že učitel vychovatel miluje ty věci, které se mladým líbí. Je důležité najít něco, co děti zajímá. Don Bosco v dnešní době říká: Učitel, kterého je vidět jen za katedrou, je jen učitel, nic víc. Je ve své roli a žáci se podle toho chovají. Ale když učitel jde s dětmi na výletě nebo v rámci nějakého programu hrát fotbal, stává se jejich bratrem. 15 Výchova jako zápas o lepšího člověka Výchova je trvalý zápas, ale preventivní systém není zápas vychovatele proti vycho.vávanému, nýbrž společný zápas na jedné straně s vychovávaným, zápas o lepšího člověka. Nechceme dítě někam zatlačit. Chceme ho získat pro spolupráci, abychom společně s ním šli za hodnotami. Výchova nepřestává být zápasem ani za hranicemi výchovné práce. Když dítě opustí školu, když odejde pryč, teprve pak se ukáže zda ta výchova byla dobrá. Buď se to dítě rozvíjí v duchu školy nebo jde jinak a začne klesat. 16 Rozum střeží laskavost Rozum má střežit laskavost. Aby laskavost nebyla někdy až chorobná. Aby se nestala manipulací, nějakým chorobným vztahem, skrz který si vychovatel léčí nějaké nevyzrálé problémy. Vychovatel nesmí dovolit, aby vychovávaný byl na něm závislý. Musí tu být správný odstup. Musí tu být svoboda. 17 Výchova by přirozeně měla přejít v sebevýchovu. 14 Podkladem této kapitoly je přednáška Mgr. Pavla KUCHAŘE, Ph.D. na semináři pro pedagogy spolupracujících škol projektu Orientační dny dne v Domě Ignáce Stuchlého ve Fryštáku. 15 Jeden kluk ve třídě řekl: Budem hrát muziku, hledáme basáka. Odpověděl jsem: Já to můžu s vámi zkusit. Udělali školní výlet a pozvali mě na něj. Tak jsem tam přijel a vzal jsem sebou hudební nástroje. Večer byl fotbal, tak jsme se na něj dodívali. A pak jsme rozbalili nástroje a začali jsme hrát. Hráli jsme do dvou v noci. Najednou kluci zjistili, že jim ta kytara funguje s harmonikou. Tak jsme s tím experimentovali. A najednou to šlo. Pak jsme týden zkoušeli na závěr školy. Hráli jsme, když byly závěrečné ceremoniály. A lidi byli úplně zblázněni a já taky. (Pavel Kuchař) 16 Teprve když za námi přijde bývalý žák se svými dětmi, teprve vidíme, co jsme dobrého udělali. Nebo se třeba dozvíme, že umřel na drogy. Tak to zas je tragedie. (Pavel Kuchař) 17 Není to vtip, když řekneme, že Cílem vychovatele je stát se nepotřebným, zbytečným. 16\n17 Duchovní dimenze Kam patří otázka, že někoho mám rád? Je to jen otázka citová? Psychologická? Nebo, že někomu věřím. Nebo, že mám nějakou naději. Kam to patří? Jaká je to dimenze? Emoční? Ale nesměřuje někam dál? Rozměr víry, naděje a lásky je v každém člověku. Erich Fromm počítá s pěti hlavními potřebami každé lidské bytosti: potřebou vztaženosti, potřebou transcedence, potřebou zakořeněnosti, potřebou identity, potřebou orientačního rámce. 18 Zralá, dobře přizpůsobená osoba se vyznačuje schopností integrovat tyto potřeby. Takový člověk je pak schopen důvěrného vztahu ke druhé osobě, aniž by ztrácel svou identitu. To je projev duchovní, spirituální stránky člověka. Když má někdo silného ducha, když miluje, věří a doufá, tak má velkou vnitřní sílu. O tom píše V.E. Frankl ve svých knihách. 19 V preventivním výchovném systému je duchovní dimenze spojena s odpovědností. Můžeme také říci, že duchovní dimenze klade obecné požadavky na člověka. Tyto nároky se musejí klást a jsou závazné jak pro žáky tak pro učitele či vychovatele. 20 Výchova má být výchovou k odpovědnosti. Žijeme ve společnosti nadbytku, ale tento nadbytek není pouze nadbytkem materiálních statků, nýbrž nadbytkem informací, informační explozí. Jsme zaplavováni dráždidly, nikoli pouze sexuálními. Chce-li člověk obstát v této záplavě podnětů, které přinášejí masová média, musí vědět, co je důležité, a co ne, co je podstatné, a co ne, jedním slovem: co má smysl, a co ne.smysl nemůže být dán, nýbrž musí být nalezen. Dávat smysl by směřovalo k moralizování. To nesmí ani vychovatel, ani psychiatr. 21 A jakoby Frankl z duše mluvil k nám, učitelům, rodičům a vychovatelům, když dodává: Hodnotám nemůžeme učit hodnoty musíme žít. A nemůžeme dát smysl životu jiného člověka co bychom mu mohli dát s sebou na cestu je daleko spíš jedině a pouze příklad: příklad celého našeho bytí. Neboť na otázku po posledním smyslu lidského utrpení, lidského života, nemůže být intelektuální, nýbrž pouze existenciální odpověď: Neodpovídáme slovy, nýbrž odpovědí je celá naše existence DRAPELA, Victor. J.: Přehled teorií osobnosti, Portál 1997, s Srov. např. FRANKL, Victor E.: A přesto říci životu ano, Karmelitánské nakladatelství 1994; FRANKL, Viktor E.: Vůle ke smyslu, Cesta Kantor je ohrožený druh zvnějšku i zevnitř. Je důležité, abychom měli vnitřní sílu klást nároky. Shoda slov a shoda chování je jedna z klíčových věcí. Když jsem v nějakém řádu života, v nějakých hodnotách života, žáci to na mě vidí. To mi umožňuje, abych k nim byl náročný. A oni to rádi přijmou, když vidí, že je mám rád. (Pavel Kuchař) 21 FRANKL, Viktor E.: Vůle ke smyslu, Cesta 1994; s Tamtéž, s\n19 Seznamovací hry Bili bili bong Časový rámec: cca min. (záleží na počtu hráčů a náladě v kolektivu) Obsah: Jeden hráč stojí uprostřed kruhu tvořeného ostatními hráči, ukáže na libovolného hráče v kruhu a řekne bili bili bong. Úkolem hráče, na kterého hráč stojící uprostřed ukázal, je odpovědět bong dříve, než hráč stojící uprostřed dokončí frázi bili bili bong. Pokud to nestihne, hráči si vymění role. Hráč stojící uprostřed může na někoho ukázat a říct pouze bong. Na tuto frázi se neodpovídá. Jestliže druhý hráč odpoví, opět si vymění role. Celou hru zpestřují níže uvedené fráze, které se pojí s následujícími úkoly: párek v rohlíku Ten, na koho hráč stojící uprostřed ukáže, spojí ruce nad hlavou a sousedé po pravici a po levici jej obejmou. havaj Určený hráč představuje palmu (kymácí se ve větru) a sousedé představují havajské tanečnice. lampa Určený hráč stojí s rukama nad hlavou a bliká, sousedé představují psy očurávající lampu. toaster Sousedé určeného hráče spojí ruce okolo něj a on uprostřed poskakuje. gramofon Určený hráč se točí dokola, soused po levici dělá jehlu a soused po pravici zpívá. pračka Sousedé spojí ruce okolo určeného hráče, který se uprostřed zmítá jako špinavé prádlo. požárníci Určený hráč leze po žebříku, jeden soused houká a druhý stříká hadicí. Úkoly lze libovolně obměňovat či vymýšlet nové dle vlastní fantazie. Hráči úkol předvádí, dokud hráč stojící uprostřed neukáže na někoho dalšího. Cíl: seznamovací, zábava, icebreaker, postřeh. Kroky realizace: 1. Objasníme průběh a jednotlivé úkoly (lampa, toaster ). 2. Proběhne zkušební kolo a hra může začít. Materiální potřeby: žádné. Rizika: Potenciální riziko spočívá v tom, že si účastníci nazapamatují, jak se který úkol předvádí. Je proto potřeba instrukce několikrát zopakovat. Klíčová slova napsat na tabuli, aby se prostřídala. 19


Zarostlé nehty bolí opravdu hodně. Problému můžeme předejít nebo jej léčit šetrněji než stržením nehtu | ČtiDoma.cz\nčtidoma.cz > Zdraví > Zarostlé nehty bolí opravdu hodně. Problému můžeme předejít nebo jej léčit šetrněji než stržením nehtu\nMohlo by se zdát, že jde o maličkost, ale každý, komu někdy zarostl nehet, může potvrdit, že jde skutečně o velmi bolestivou a normální život omezující záležitost. Navíc se velmi často dostavuje prakticky v pravidelných intervalech. Co s tím?\nZdravé nehty jsou nejen krásné, ale hlavně nebolí\nStává se to hlavně u palců na noze - nehet je zbytečně široký, a to až tak, že se vlastně nevejde do nehtového lůžka a tlačí na okolní tkáň. I když poměrně značnou roli tady může hrát genetická dispozice, kterou jen těžko ovlivníme, můžeme zarůstání nehtů poměrně účinně předcházet správným ošetřováním nohou. Jedním z nejzákladnějších momentů, který pomáhá v prevenci zarůstání nehtů, je jejich správné stříhání. Zatímco nehty na rukou zastřihujeme do obloučku, u nohou by měly nehty být zastřiženy rovně. Jinak se brzy můžeme začít potýkat dokonce s infekcí, která může kolem zarůstajícího nehtu vzniknout.\nBoty - základ zdraví nohou\nSamozřejmostí - i z tohoto pohledu - je také nošení odpovídajícího typu a velikosti obuvi. Nohy, které jsou po celý den utěsněny v malých a nepodnoucích botách, jsou k zarůstání nehtů mnohem náchylnější, o jakémkoliv pohodlí nemluvě.\nStejně jako u dospělých musejí dávat na možné zarůstání nehtů pozor i rodiče malých dětí, které si ještě neumí říct, co je bolí. Ačkoliv maminky jistě pravidelně kontrolují nožičky svých malých potomků, může být prvním příznakem takového problému neochota dětí chodit, stavět se na nohy. Pokud dítěti nehty zarůstají, je dobré s ním zajít k lékaři, protože může jít o příznak jiných, závažnějších onemocnění, jako je například Turnerův syndrom.\nI když by nyní bylo příjemné si přečíst, že stačí jednoduchý nebolestivý zákrok a problém je vyřešen, není to tak prosté. Obecně je dobré vědět, že bychom neměli takovou situaci podceňovat a správné je zajít k lékaři. Podle odborníků bychom se neměli snažit zarostlý nehet vystřihovat sami, protože bychom se mohli poranit a do rány se potom velmi snadno zanese infekce, která může způsobit dalekosáhlé problémy. Nehledě na to, že jde o zákrok v domácích podmínkách většinou velmi bolestivý.\nStrhnout nehet? Raději snad ne...\nDalší možností - a nutno podotknout, že také velmi nepříjemnou - je tak zvané strhávání nehtu, které ale samozřejmě musí provádět chirurg. Dnes už víme, že jde o metodu, která rozhodně nezaručí trvalý úspěch a bezproblémový růst dalšího nehtu. Velmi často se dokonce také vrací zánět, který je stržením nehtu po několika dnech zdánlivě vyřešen. Méně bolestivou a trvalou možností, jak se popasovat se zarůstajícím nehtem, je tak zvaná plastika nehtového lůžka, ale za tou spíš než na chirurgii vyražte na kožní. Lékař při menší operaci zúží val na okrajích nehtu, a tím je problém vyřešen.\nNehtová rovnátka mohou být řešením\nProto se stále více pacientů zajímá o tak zvaná nehtová rovnátka. Postup rovnání nehtů je mírně podobný jako při rovnání chrupu, stálý mítný tlak “rovnátka” na nehet způsobí trvalou změnu jeho tvaru. Je samozřejmě nutné připravit se na déletrvající proces, protože nehtu určitou dobu trvá, než nový tvar přijme za svý. Na rozdíl od strhávání nehtů nebo jeho domácí vystříhávání jde ale o metodu nebolestivou, která podle odborníků přináší prakticky okamžitou úlevu.\nTakže abychom si to shrnuli: jako prevenci proti zarůstajícím nehtům nebo následnou léčbu je třeba:\nnosit vhodnou obuv\npečovat o nohy vhodným způsobem - zastřihovat je rovně\nkontrolovat stav nehtů v pravidlených intervalech\npřibližně jednou za tři týdny navštívit pedikérku\nnesnažit se problém odstranit sami doma\npři problémech co nejdříve navštívit lékaře\nu lékaře požadovat šetrné řešení\nTímto způsobem bychom se měli zarůstajících nehtů vyvarovat i v případě, že k tomuto problému máme genetickou dispozici.\nKAM DÁL: Vtipy o lékařích a o smrti ocení hlavně inteligentní lidé. Který máte nejraději vy?\nNež k nám přišel covid-19, jen málokdo z nás se nechal očkovat proti chřipce. Teď celý svět čeká na vakcínu, která nám pomůže boj...


Dvě výhry znamenají postup - Karvinský a havířovský deník\nDvě výhry znamenají postup\nKarviná – Tým Sokola mladých mužů U20 se v nejvyšší basketbalové soutěži vypořádal v domácím prostředí s Českými Budějovicemi a Benešovem a zajistil si účast v první čtyřce.\nJiří Vavruša a jeho kolegové z týmu U20 si zajistili postup do play off. | Foto: Ivo Dudek\n„Mužstvo U20 je po kadetech naším druhým ligovým týmem, který splnil cíl a ještě před koncem základní části se probojoval do play off. Budeme usilovat ještě o co nejlepší pozici, podobně jako kadeti. Naopak juniorku postihla velká zdravotní, ale i herní kalamita. O postupu se tak nejspíš rozhodne až za čtrnáct dní doma,“ informovala o posledních výsledcích mladých mužů a juniorů přední postava karvinského basketbalu Roman Hamrus.\n„Ukazuje se, že soutěže jsou velmi náročné, protivníci silní, a to herně i manažersky, neboť také umějí kalkulovat a skvěle se připravit na domácí zápasy. Posílí se na maximum, o což se však snažíme i my, a pak je opravdu náročné u nich uspět. Výsledky našich týmů doma a venku jsou diametrálně rozdílné, ale tak už to chodí,“ rekapituloval Hamrus.\nSokol Karviná – BSK České Budějovice 91:76 (49:24)\nPoločas vyhráli Karvinští o 25 bodů, takže poté si mohli dovolit prostřídat a zkoušet. V dresu hostí nastoupil Adamec, který odehrál již několik utkání v I. lize mužů za Liberec a dal Karviné 26 bodů. Byl ve svém týmu ale zoufale osamocen.\nKarvinští hráli s chutí, čtyřikrát smečovali do koše, k sedmi trojkám přidali dvacet zisků, což je nadstandardní číslo. Ovšem jedenadvacet ztrát rovněž. „Zato se nám dařily doskoky,“ upozornil na 41 doskočených míčů jeden z trenérů týmu Petr Sodomka.\nKarviná: Gremlica 16, Mosler 14, Kadlec 13, Bisaha 12, Vavruša 9, Sodomka 9, Sitek 8, Zlámal 6, Mairinger 4, V. Salamon.\nSokol Karviná – BC Benešov 85:65 (49:20)\nSokol čekalo klíčové utkání o postup do play off. Zvládl jej. Do zápasu vletěl jako uragán, skvělými kombinacemi a přihrávkami Benešov zcela rozebral, takže již v poločase vedl téměř shodným rozdílem jako nad outsiderem z Budějovic.\n„Hráči plnili veškeré taktické pokyny, přidali nezměrnou bojovnost a také skvěle stříleli. Vynikající asistence předvedl Honza Zlámal, kterého jsme zkoušeli na rozehrávce. Po zranění se na palubovce objevil i Oswald a hrál velmi dobře, stejně jako Vavruša,“ ohlížel se za povedeným utkáním trenér Sodomka.\nPod košem příkladně bojovali Sodomka junior, Kadlec i Mosler, všichni sbírali doskoky a bloky, přidali body. Benešov nevěděl, co se vlastně děje, na střídání osobní a zónové obrany, prolínané zonpresem, nenašel odpověď a ze zlého snu procitl až v době, kdy domácí vedli o třicet bodů.\n„Jedeme ještě do Brandýsa, kde nás čeká přímý boj o druhé místo v tabulce. Doma jsme tohoto soupeře porazili o osmnáct bodů, tak uvidíme,“ završil vydařený víkend Petr Sodomka.\nKromě Karviné mají jistý postup mezi elitu už jen první Černovice, o další dvě místa bude ještě boj.\nKarviná: Sodomka 19, Kadlec 16, Zlámal 11, Vavruša 9, Oswald 9, Gremlica 8, Bisaha 5, Mosler 4, Sitek 2, V.Salamon 2, Mairinger. Trenéři: Roman Hamrus a Petr Sodomka.


Jsme normální! aneb Radosti a strasti nevidomé maminky – Maminka.cz\nKdyž jsem byla požádána, abych napsala o tom, jak se žije nevidomé mamince s roční holčičkou, byla jsem nadšená, že se mohu o své zážitky podělit.\nŠárka Lochmanová, Časopis Maminka\nRáno v pět se dcerka probudí a dožaduje se hraní. Se zoufalým výrazem se vypotácím z postele a začíná každodenní kolotoč. Přebalit, umýt, nasnídat, pohrát si, za chvilku je svačina a po ní šup do postele. Pak oběd, hraní, procházka, sváča, zase hraní, večeře, vykoupat a spát. A kromě toho, že se starám o svoji holčičku, jsem také členkou grantové komise Nadačního fondu Českého rozhlasu, která rozhoduje o rozdělování nadačních příspěvků ze sbírky Světluška nevidomým.\nJak si třeba myslíte, že poznáváme tvář svého dítěte? Abychom měly o podobě našich miminek opravdu přehled, často je hladíme a různě se s nimi muchláme. Tím si nahrazujeme oční kontakt. Píšeme si o nich také deníčky a místo fotek nosí mnohé nevidomé maminky malé diktafony, kam si své děti nahrávají.\nVýchova podle mě\nVy třeba pijete kávu a koukáte na svého drobečka, jak spokojeně šmejdí po místnosti. Když provádí něco, co se vám nezamlouvá, zavoláte na něj a kávu si dopijete. Nevidomé maminky se ale na své dítě musejí mnohem víc soustředit, je třeba poslouchat, a pokud se nám něco nezdá, vyrazit za batoletem a všechno hmatem zkontrolovat. Víte, jak se u našich dětí pozná, že dělají, co nemají? Jsou potichu, protože vědí, že tak máme potíže je odhalit.\nDalším menším úskalím můžou být procházky, některé maminky si troufnou jít s kočárkem a bílou hůlkou, toho se ale já bojím, raději si dám dcerku na záda do ergonomického nosítka nebo šátku a vyrazím. Mám tak volné ruce a hlavně minimalizuji možnost, že bych s kočárkem někde nepříjemně narazila.\nNaším největším problémem jsou ale lidé okolo, kteří stále trpí nesmyslnými předsudky, a tak nám život velmi ztěžují. Také mě často mrzí, že když se dostanu do skupiny maminek s malými dětmi, místo toho, aby mi třeba ukázaly, kam mohu s dcerkou jít, nebo mě vzaly mezi sebe, většinou dají hlavy dohromady a zapomenou, že nevidící mají problém s očima, ne s ušima.\nVšechny se snažíme své děti vychovávat s láskou, takže ten rozdíl mezi vidícími a nevidícími tu zas nějak nevidím. Sice nám všechno trvá o něco déle, ale ten pocit, když zvládnete něco nového, překonáte další překážku a svému dítěti tak můžete být ještě lepší mámou, ten se opravdu slovy popsat nedá.\nSvětluška je sbírkový projekt Nadačního fondu Českého rozhlasu, který provází děti i dospělé s těžkým zrakovým postižením na jejich cestě k samostatnosti. Přispívá jim na speciální pomůcky, které „mluví“ nebo mají hmatový displej, na psí vodící pomocníky, na osobní asistenty pro děti a podobně. V průběhu roku pořádá rozmanité benefiční akce, které mají za cíl získat finanční prostředky pro nevidomé. Nejznámější z nich jsou Kavárna POTMĚ, celorepubliková charitativní sbírka Den, kdy svítí Světlušky a benefiční večer Světlo pro Světlušku.\nVíce na www.svetluska.net. Přispět můžete odesláním SMS : DMS SVETLUSKA na 87777.\nTémata: Těhotenství, Děti, Porod, Novorozenec, Kojenec, Batole, Časopis Maminka, Školák, Předškolák, Radost


Takhle vypadá nejdražší burger na světě. Stojí 125 tisíc a je v něm i jedlé zlato - Aktuálně.cz\n16. 7. 2021 11:59\nBílý lanýž, pozlacená bulka, omáčka z cibetkové kávy a karbanátek z masa wagyu. To jsou některé z ingrediencí v nejdražším burgeru na světě, který vyrobil nizozemský šéfkuchař Robbert Jan de Veen.\nNejdražší burger na světě stojí přes 120 tisíc korun. | Foto: Robbert Jan de Veen\nK nápadu vytvořit nejdražší burger ho přivedla pandemie koronaviru. "Restaurace byly zavřené a nepořádaly se žádné soutěže, byl jsem z toho v depresi," přiznává Robbert Jan de Veen serveru Euronews. "Cítil jsem se blbě, když jsem viděl, jak se lidi trápí a jak to vypadá v restauračním byznysu," dodává.\nRobbert Jan de Veen s jeho burgerem "Golden Boy". | Foto: Robbert Jan de Veen\nNyní věří, že se svým burgerem zapíše do Guinnessovy knihy rekordů. "Zlomit světový rekord je můj dětský sen," říká. Na první příčce se momentálně drží burger z amerického Oregonu s cenovkou v přepočtu 110 tisíc korun a hmotností 352 kilogramů.\nPrávě hmotnost konkurenta mu ale přišla zbytečná. "Přestože je tento hamburger extrémně nákladný, měli byste k jeho konzumaci stále používat ruce, to je jediný způsob, jak správně jíst hamburger," říká Robbert Jan de Veen.\nA co takový burger za 125 tisíc korun obsahuje? Žemle je vyrobená z vyhlášeného šampaňského Dom Perignon a zdobená plátky jedlého zlata, maso pak pochází z japonského hovězího wagyu, které doplňuje bílý lanýž, kaviár z vyzy velké, španělská šunka Ibérico a barbecue omáčka vyrobená z cibetkové kávy a vzácné sudové whisky Macallan.\nPrvním a zatím jediným člověkem, který si burger objednal, byl předseda Královské nizozemské asociace pro potraviny a nápoje Robèr Willemse. Výdělek z burgeru pak šéfkuchař daroval na charitu.\nMohlo by vás zajímat: Můj burger vydržel pět let, říká biolog\nDítě narozené přirozeným porodem, má nižší riziko vzniku alergií, atopické dermatitidy nebo astmatu, prokazuje to řada studií, říká molekulární biolog | Video: DVTV, Daniela Drtinová\nMagazín.Aktuálně.cz hamburger fast food kuriozity


Passion | Maxwell and Williams\nKolekce Passion je elegantní kolekcí s jemným dekorem od Maxwell and Williams určenou především pro slavnostní příležitosti. Představte si slavnostní stůl prostřený touto netypickou jídelní soupravou a sladěný s okolním vybavením jídelny.\nSváteční porcelán Passion je elegantní kolekce porcelánu zjemněná barevným dekorem. Výrazný tvar talířů tvoří dynamicky zvlněné linie, které vyniknou na čtvercovém tvaru talířů. Talíře mají také jemně zaoblené hrany. Dekor vytváří šedivé a červené linie doplněné o barevné prvky v podobě listů ginkgo nebo květů máku.\nSoučásti kolekce Passion\nKolekce Passion se skládá ze vzájemně kombinovaných talířů, misek a hrnečků. Jídelní a servírovací talíře rozšíříte o misky nebo velkou salátovou mísu. K pití je snadné zvolit šálek s podšálkem na espresso, cappucino nebo kávu.\nPorcelán Passion má stejný tvar porcelánu jako kolekce Frequency, která zlatými linkami ještě snáze navodí sváteční atmosféru. Čistě bílý porcelán nabízí kolekce Motion. Kolekce lze vzájemně kombinovat.\nJednotlivé díly porcelánové kolekce Passion je možné zakoupit na uvedeném odkazu.\nKatalog kolekce Passion je možné stáhnout na uvedém odkazu nebo kliknutím na obrázek.


adidas dětská mikina J CJ HOODIE | Total-store.cz\nadidas J Cj HoodieCena pro Vás: vyprodáno\nPopisPtejte seTabulky velikostíVrácení a reklamaceDoprava a platba adidas J Cj Hoodie Poslat příteliTiskArtiklové čísloS14460KategorieMikinyUrčeníVolný časVýrobce adidas Originals dětská mikina s kapucí v módním trendy střihu. S touto dětskou modrou mikinou adidas J CJ HOODIE získáte mnohem víc, než se na první pohled může dát. Při návrhu mikiny se nejdříve vybral materiál jemný k pokožce. Se střihem a barvami si poté vyhráli designéři adidas, až vznikl tento designový model z kolekce Originals. Dětská mikina s kapucí je ideální volbou pro ty příležitosti, kdy chcete vypadat opravdu stylově a dát jasně najevo, že víte, co se právě nosí. Modrá barva v kombinaci s červenou dodává modelu ten správný šmrnc. Materiál: 80% bavlna/20% polyester. Vhodná k běžnému každodennímu nošení.


Čeští futsalisté na Rusy nestačili, v semifinále zatím nejsou\nČeští futsalisté ve druhém vystoupení na evropském šampionátu nenapodobili svůj pondělní výkon s Ukrajinou a po porážce 1:4 s Ruskem mají k postupu do semifinále stále stejně daleko. O účast mezi nejlepší čtveřicí budou bojovat ve čtvrtečním duelu proti Nizozemsku. Češi bez zraněného Romana Mareše začali velmi ustrašeně a dlouhé minuty jen přihlíželi ruským kombinacím. Favorizovanému soupeři ale selhávala střelecká muška, podobně jako v pondělí Ukrajině. Až v sedmé minutě dostal Chamaďjev oblouček od postranní čáry a poslal míč nekompromisním a především přesným volejem do sítě. Ani inkasovaný gól ale Střížův tým k větší aktivitě nevyprovokoval. Při ráně Šajchmetova byli domácí hráči rádi, že míč orazítkoval jen tyč. Až nadějný trestný kop v 16. minutě zvedl aktivitu mužstva a také téměř vyprodaného hlediště. A v 17. minutě bylo vyrovnáno: Michal Mareš našel Sluku, který přesnou trefou odčinil několik předchozích chyb.\nKlíčový okamžik zápasu přišel dvacet vteřin před poločasem, kdy Rusové přidali druhý gól. Češi sice začali po pauze aktivně, ale několik slibných možností neproměnili, naopak soupeř dokázal využít otevřené obrany ke třetímu úderu. Česká aktivita ani potom neskončila, ale Rusové byli zřejmě nad síly Střížova výběru. Tři minuty před koncem dokonal dílo Abyšev a zajistil svému týmu postup do bojů o medaile.


Orion Dóza UH s dávkovačem D ASS 1,2l | Pro váš domov - VybavDomácnost.cz\nPopis výrobku: Orion Dóza UH s dávkovačem D ASS 1,2l Orion\nToto zboží má nyní za výbornou cenu obchod 4home.cz kde můžete Orion Dóza UH s dávkovačem D ASS 1,2l koupit online za 129 Kč. Zboží je zařazeno v sekci Misky.\nOrion Dóza UH s dávkovačem D ASS 1,2l je dobře hodnocen\nRecenze Orion Dóza UH s dávkovačem D ASS 1,2l\nDoporučuji obchod. S nákupem Orion Dóza UH s dávkovačem D ASS 1,2l jsem spokojen.\nNěkteré e-shopy nabízejí ve velkých městech desítky výdejních míst. Využijte této možnosti a ušetřete čas - vyzvedněte zboží např. cestou z práce. Podívejte se na stránky obchodu 4home.cz, zda tuto možnost nabízí. Koupené zboží Orion Dóza UH s dávkovačem D ASS 1,2l by jste si mohli rychle vyzvednout.\n- prověřený výrobce a dodavatel kvalitních produktů Misky Orion - výrobní číslo 8694064000087\nSkleněná dóza s bambusovým víčkem pro krásnou a organizovanou kuchyni. Díky praktickému víku se silikonovým těsněním udrží potraviny déle č…\n Skleněné dózy s modrým skleněným víkem jistě využije každá hospodyňka. Tento praktický box je vhodný pro nakládání sýrů nebo uzenin, ale i…\nBanquet Dóza s dřevěnou lžičkou Lavender je skvělým doplňkem do vaší kuchyně. Dóza je vhodná do myčky nádobí, ale pro zachování dokonalého…\nAť už budete servírovat několik chodů nebo jen pár drobností, zajisté vám nesmí chybět misky a mísy různých velikostí. Mísa poslouží k serv…\nVýrobce: Bormioli Rocco Tip: Rychlé odeslání\nPraktický a stylový svačinový box s vidličkou a nožem. Tento box je určen k přenášení jídel - např. chlebíčků či crackerů. V boxu se nacház…\nVýrobce: Curver Tip: Známý e-shop\nKela Keramická miska Maila 10,5 cm, bílá\nDokonalá snídaňová miska pro dlouhé nedělní brunche a posedávání na pohovce s oblíbenou pochutinou. Keramická miska má totiž líbivý žebrova…\nSkleněné dózy pomohou uspořádat kuchyňský prostor a zároveň budou praktickou ozdobou, ve které najdou své místo sypké a suché potraviny neb…\nDetaily o produktu Orion Dóza UH s dávkovačem D ASS 1,2l, který je v kategorii Misky se mohou měnit. Fotografie mají pro návštěvníky informativní charakter, aby si návštěvník webu lépe představil prodávané zboží . Aktuální cenu a informace o skladovosti naleznete vždy u prodejce 4home.cz při nákupu zboží v košíku nebo na stránkách produktu.


Sdílejte recept na tyto velmi snadné cukrové, pikantní a pikantní nudle (haha… - 10minutové recepty: Zdravá jídla, která můžete udělat rychle | sugarep.com\nDomov/Večeře Jídla/Sdílejte recept na tyto velmi snadné cukrové, pikantní a pikantní nudle (haha…\nSdílejte recept na tyto velmi snadné cukrové, pikantní a pikantní nudle (haha…\nVečeře JídlaBřezen 15. 2021\n3 91 Přečtené minuty 2\nSdílení receptu na tyto velmi snadné Candy, Spicy a Saucy Noodles 🍜 (haha, měli bychom je jednoduše pojmenovat nudle S3?!), bylo opravdu snadné je společně umístit, obvykle jde o ideální kombinaci bonbónů a kořeněných. Koneckonců můžete také regulovat míru omáčky podle své chuti a přidat tofu a bez ohledu na zeleninu, kterou chcete.\n🥦 Napište mi DM „E kniha“ o 100 receptů navíc\nTo je typ skutečně všestranných nudlových receptů, které byste mohli udělat bez ohledu na nudle, které byste také mohli mít. Použil jsem instantní ramen nudle (po všech těch, kteří neobsahují balíčky omáčky) a přidal trochu tofu a zelí. Recept najdete níže 🙂 potěšte se!\npůl polévkové lžíce gochujang nebo korejské chilli pasty, rádi podlijte jinou chilli omáčkou a regulujte v souladu s požadovanou teplotou\npůl lžíce sezamového oleje nebo nestranného oleje\n1. Smíchejte všechny složky omáčky v misce, dokud nejsou správně zahrnuty. dát stranou. Vařte hrnec s vodou. Přidejte nudle a připravte večeři, aby byla přesto velmi žvýkavá.\n2. Zatímco se vaří nudle, rozehřejte pánev. Na oleji orestujte zeleninu nebo tofu. Smažil jsem tofu na pánvi do zlatavě hnědé a křupavé. Poté přidejte do omáčky. Nechte vařit na střední teplotě.\n3. Přidejte do nudlí a promíchejte s omáčkou* (viz poznámky). Připravte večeři přes med. přílišné teplo, dokud nudle nenasáknou omáčku a omáčka zhoustne. Podle potřeby dochuťte solí.\n*Nudle jsem okamžitě přenesl z hrnce s vodou na pánev, takže pokud náhodou používáte scezené nudle a objevíte je trochu suché,\nPad Kee Mao (Opilé nudle) s plochými rýžovými nudlemi pro kutily! Kreditní skóre Tento dis…\nHoubová polévka s divokou rýží Podle receptu: Komponenty: 2 t olivového oleje Tři s…\nPikantní cizrnové sýrové toasty plné chuti a tak báječné! . Sledujte…\nBřezen 15, 2021 (3:52 pm)\nBřezen 15, 2021 (6:23 pm)\nOstré a pikantní nudle, yeees 😍😋😊💕💕👍\nBřezen 15, 2021 (7:05 pm)\nWow, tohle chci určitě zkusit


Topolánek na summitu v Peru řídil panel o chudobě – Novinky.cz\nTopolánek na summitu v Peru řídil panel o chudobě\nČeský premiér Mirek Topolánek v pátek na summitu zemí Latinské Ameriky a Evropské unie v peruánské Limě řídil jeden ze čtyř panelů, kde se mluvilo o sociální nerovnosti za přítomnosti levicových lídrů z Bolívie a Venezuely Eva Moralese a Huga Cháveze.\npátek 16. května 2008, 21:36 - LIMA\nPodle předpokladů se v ní střetly dva odlišné přístupy k tomu, jak bojovat proti chudobě: jeden hájili právě levicoví vůdci, druhý, založený na reformách, pak představitelé EU, včetně Topolánka.\n"Morales... chtěl jakýmsi způsobem obhájit znárodňovací proces v jeho zemi, kdy říkal, že... základní zdroje a základní potřeby musí být zajišťovány státem, proto nemůžou být zajišťovány těmi milionáři, kteří nemyslí na potřeby chudých," shrnul postoj bolivijského prezidenta Topolánek.\nTopolánek: Boj s chudobou pomůžou vyhrát reformy\nPředseda české vlády a další představitelé EU, kteří se panelu zúčastnili, prý naopak chtěli představit jiný způsob řešení. Podle nich lze boj s chudobou vyhrát jen za předpokladu, že se vlády odhodlají k zásadním reformám.\n"(...) Demokratická otevřená společnost, která těm nejchudším lidem poskytuje vzdělání, jim dává nejlepší šanci na to, aby... žili lépe," zdůraznil Topolánek.\nLatinskou Ameriku v pracovní diskusi zastupoval kromě Moralese a Cháveze i guatemalský prezident Álvaro Colom. Evropskou unii pak mimo jiné kyperský prezident Demetris Christofias, prezident Slovinska Janez Janša, francouzský premiér François Fillon či nový italský ministr zahraničí Franco Frattini.


Filip Blažek a Jitka Schneiderová se vídají podezřele často. Jsou jen kolegové, nebo milenci? | Prima Ženy\nAutor: profimedia Jitka Schneiderová a Filip Blažek\nPo rozvodu s hercem Davidem Švehlíkem, s nímž má patnáctiletou dceru Sofii Annu, byla herečka Jitka Schneiderová spojována s kdejakým mužem. Novou známost přiznala ovšem až nedávno, když na svoji sociální síť umístila fotku, na níž se zamilovaně tulila k neznámému mladíkovi. Až poté vyšlo najevo, že se jedná o osm let mladšího designéra Lukáše Pittera, který si získal sympatie i její dospívající dcery. Ta pod obrázek poslala několik srdíček. Věkový rozdíl není pro herečku problém. „Mně to tak vůbec nepřipadá. Ani od něj jsem nikdy nezažila sebemenší náznak v duchu: Ty jsi trošku starší než já,“ uvedla Jitka, která na muže měla doposud spíše smůlu. Se Švehlíkem byli svoji osm let, rozešli se v roce 2009, ale rozvod byl dokončen až o tři rok později. Soudili se o svěření dcery. Nakonec ji do péče dostala ona, ale bývalý muž ji může pravidelně vídat.\nAutor: profimedia Jitka Schneiderová s přítelem Lukášem Pitterem.\nFilip Blažek má doma samé ženské\nTaké Filip Blažek lovil v branži. Jeho první velkou láskou byla herečka Lucie Benešová, s kterou má dnes už dospělého syna Luciana. Před rokem se oženil, plánuje založit rodinu a z herce se dost možná už brzy stane dědeček. Blažek se poprvé oženil až v roce 2019, když si po deseti letech vzal za manželku dlouhovlasou manikérku s makedonskými kořeny Jolanu. Ta si libuje v plastikách. Podstoupila operaci prsou, horních víček i plastiku břicha. Mají spolu dvě dcery, Johanu a Filippu. Z toho, že jsou na něj doma hned tři ženské si Filip dělá legraci. „V ženském světě se cítím dobře. Jen výjimečně prásknu do stolu, aby bylo jasné, kdo je doma šéf. To si ale samozřejmě dělám srandu. Všechny mě mají omotaného kolem prstu a dělají si se mnou, co chtějí. I pes, který je mimochodem také ženská. Takže snahu o nějakou autoritu už jsem dávno vzdal,“ prozradil s úsměvem herec.\nAutor: profimedia Herečtí kolegové Filip Blažek a Jitka Schneiderová.\nKolegové, nebo milenci? Nemůžou prý bez sebe žít\nV profesním životě má nejblíže k Jitce Schneiderové. Velmi si spolu rozumí. Hrají spolu nejen v divadlech, ale i ve filmech a seriálech. „My bez sebe nemůžeme žít,“ prozradila Schneiderová. Filipa označuje jako svého divadelního manžela. Na otázku, zda spolu něco mají, odpověděla tak trochu oklikou. „V žádném případě, to by nešlo. On dělá thajský box, já medituji nad dobrým hovězím, na co do kina a nad svojí dcerou.“\nOsvědčenou dvojici můžeme nyní vídat například v seriálu Přešlapy, který reprízuje TV Prima. „Pár seriálů už jsem natočil, ale tento se mi točil asi nejlíp a mám pro něj slabost. Kvůli skvělým dialogům a partičce lidí, která se na něm sešla,“ uvedl Blažek.\nSouvisející témata: Filip Blažek , Jitka Schneiderová , přešlapy


Tepelné čerpadlo - Diskuze Omlazení.cz (2)\nNeny 14. 2. 2009 21:34\nJeště k tomu dostatečnému přívodu vody. My máme slušný přítok vody do studny, jenže to nestačí zvažovat pouze tento faktor. Vysvětlím: v sousední obci jeden takový nadšený člověk odebíral vodu ze své studny kvůli tomuto TČ systém voda/voda a stáhl všem svým sousedům vodu ze studny (ti byli ale na studnách závislí, takže mu vyhrožovali soudem, jestli toho nenechá)... Když vodu přestal odebírat, hladina vody zase šla do normálu a sousedi byli spokojení. On měl totiž studnu cca o 2 metry hlubší než ti sousedi, takže když vodu odebíral a na dně jí tam měl pořád dost, tak sousedi už byli dávno na suchu a vyhrožovali mu, že jim zaplatí náklady na prohloubení všech studní, kterých se to týkalo... to by ho to stálo víc než celé tepelné čerpadlo.\nNo a v našem okolí mají všichni studnu, nechtěli jsme mít kvůli tomu opletačky se sousedy, to nám fakt nestojí za to. Ideální by bylo bydlet u břehu řeky. Ale to bohužel nebydlíme, je to škoda. Jinak systém voda/voda je fakt skvělý, bohužel u nás nebyl realizovatelný.\nNeny 14. 2. 2009 22:56\nprávě z čerpadla vzduch-voda nemám nejlepší dojem, letos bylo dost dní, kdy bylo víc než -10, dokonce i víc než -20, tak si myslím, že to by jsme moc neušetřili.\nMy jsme ale mohli zvážit pouze ze 2 systémů: vzduch/voda a země/voda. Topný faktor u našeho systému vzduch/voda je bohužel nejnižší, to je fakt. Jenže když zvážíš i klady (výrazně nižší pořizovací náklady), tak Ti vyjde, že návratnost je u tohoto systému rychlejší než u země/voda.\nK těm teplotám: v noci, kdy jsou nejnižší teploty, tepelné čerpadlo NEPRACUJE, protože pokojový termostat je v noci nastaven na nižší (noční) teplotu a ráno jde do radiátorů voda z nahřáté nádrže (nahřátá z předchozího dne). TČ systému vzduch/voda nenahřívá vodu přímo do radiátorů, ale přes akumulační nádrž a tím se odstraňuje problém častého spínání kompresoru, který se tím pádem šetří (kompresor je to jediné, co se tam časem může pokazit... tak jako u ledničky nebo mrazáku). Takže je pro TČ rozhodující DENNÍ teplota, takže nějakých -20 st. C po většinu topné sezony opravdu nehrozí (topná sezona je cca od října do dubna). Pokud k takovým extrémním DENNÍM teplotám přece jen dojde, a to jde řádově o dny, max. 2 týdny, nikoliv o měsíce, tak se zapínají u TČ přídavné topné spirály... naštěstí takových dnů není tolik, u našeho domu tuto zimu -20 st.C ještě nebylo (takže pokud uvádíš, že už letos v ČR bylo, tak možná na horách nebo v noci, ale na hory se takové TČ nehodí).\nA návratnost? Nám se TČ vrátí podle výpočtu za 8 let (brána v úvahu průměrná ZIMNÍ teplota v topné sezoně v našem regionu +5 st.C, vzato z teplotních tabulek ČR ... to je zprůměrováno za posledních cca 25 let, teď nevím přesně) a bráno v úvahu zvyšování cen energie (teď z hlavy nevím kolik %, musela bych se podívat).\nNezmínila jsem ještě topný faktor: naše TČ má při průměrné zimní teplotě faktor 3 při teplotě výstupní vody 50 st.C, topný výkon 10 kW a příkon 3,3 kW. Upozorňuji, že máme systém nastaven na nižší teplotu výstupní vody, takže průměrný topný faktor máme ještě vyšší než 3.\nNeny 14. 2. 2009 23:34\nPardon, teď jsem se ptala manžela, jestli vzali v úvahu zvyšování ceny energie, tak NEVZALI VUBEC. Tedy v případě, že se bude cena energie zvyšovat, tak je návratnost mnohem rychlejší. Manžel se koukal do papírů a za loňský rok jsme ušetřili cca 18 tis. Kč ročně, naše TČ stálo celé včetně práce lidí od TČ a dodatečné práce našeho topenáře a elektrikáře cca 145 tis.\nA ještě dodatečná informace k tomu, proč máme tak malé TČ: Máme novostavbu, kde jsme pečlivě plánovali už od počátku systém důkladného zateplení a hlavně automatické větrání pomocí REKUPERACE (velmi důležité pro další úsporu energie!!!), takže teplotní ztráty domu při -12 st.C jsou pouhých 8 kW, takže proto malé TČ. V případě extrémní zimy se automaticky zapínají 2 topné tyče o celk. příkonu 6 kW (zatím jsme měli za celou dobu fungování TČ zapnutou jenom jednu, ta druhá zatím byla zbytečná, ale kdoví, jestli někdy nebude na pár dní zima jak v Rusku? ).\nNyní vás napadá otázka, proč jsme si nekoupili větší TČ, které už by dodatečné topné tyče nepotřebovalo: Odpověď - protože je takové TČ dražší a prodlužuje návratnost. Takové jsou neúprosné výpočty.\n8letá návratnost našeho TČ je spočítaná včetně celoročního ohřevu teplé užitkové vody v bojleru.\nRekuperace je další významná kapitola, která už je ale jiné téma... přes zimu vůbec neotvíráme okna (a v létě jen občas, když není horko, protože v horku to v podstatě funguje jako klimatizace, přitom to má příkon jako obyč. žárovka)... Chytrá věcička.\nNeny 14. 2. 2009 23:49\nto už není tak, že to bez problému zvládne každý Franta Vomáčka-instalatér. Prostě by mohla nastat situace, že vám bude zima!\nMáš pravdu, my jsme se například zase setkali s úplně opačnou situací. Náš topenář nám všude chtěl strčit obrovské radiátory, všechno předimenzovával, včetně výkonu topného zdroje. Šílené.\nNaštěstí jsme se o tohle hodně zajímali a studovali, takže máme vzhledem k TČ namontovány velkoplošné radiátory spočítané dle tepelných ztrát každé místnosti (radiátory jsou na nízkou teplotu topné vody v systému).\nstonožka 15. 2. 2009 0:04\nTakže je pro TČ rozhodující DENNÍ teplota,\ntak to omlouvám, to jsem netušila, samozřejmě jsem myslela noční teploty.\nZIMNÍ teplota v topné sezoně v našem regionu +5 st.C,\ntak to bych tipovala tak na jižní Moravu, ale třeba se pletu.\ntuto zimu -20 st.C ještě nebylo (takže pokud uvádíš, že už letos v ČR bylo, tak možná na horách nebo v noci,\nv noci a ve středních Čechách\nNeny 15. 2. 2009 0:23\nkrbová kamna plánujeme, ale spíš jako dodatkové topení, neumím si představit, tahat denně dřevo do patra.\nKrbová kamna jsou hezká, ale opravdu jako krásná teplá občasná dekorace. Jsem na MD a před pár lety jsem měla šílený nápad (když jsem celý den doma), tak jsem chtěla topit výhradně na krbová kamna, abychom "ušetřili" (já blbec...). Nakoupili jsme 7 kubíků dřeva (ještě dnes tam nějaké máme ... ) a každé ráno jsem vymetla kamna, rozdělala oheň a topila až do odpoledne. Výsledek:\n1. teplota v obýváku večer 29 st.C, teplota v nejzadnější místnosti 1. patra domu 16 st.C - bohužel to byla zrovna koupelna, ráno na záchodě zima (brr, už nikdy)\n2. dřevo nebylo řádně vyschlé (ačkoliv se prodejce dušoval, že vyschlé je a navíc to byla bříza, která moc vysychat nepotřebuje a má vyšší výhřevnost než dřevo měkké), takže v kamnech kouřilo a mělo tím pádem menší výhřevnost, tzn. větší spotřeba dřeva\n3. dřevo bylo napadené dřevokazným hmyzem (tesaříci) a chvilku trvalo, než jsem došla na to, odkud se ti broučci berou (lezli nám po stěnách i po hrnku od čaje), pak jsem musela skladovat dřevo nikoliv v koši vedle kamen, ale pro každé polínko jsem musela ven\n4. tím, že dřevo nebylo zcela vyschlé, tak při každém otevření kamen se vyvalil oblak kouře, smrad. Takže paradoxně kamna topila a já jsem to teplo větrala ven, abych se neudusila.\n5. je to další starost navíc, takže pro mě je celodenní topení přežitek.\n6. dítě se mi jednou spálilo (ale jen jednou, holt pro dítě je to drsný test inteligence)\n7. dítě mi nechalo přímo v kontaktu s přední stranou kamen balon (exploze, smrad, čištění dvířek), takže pro mě další hlídání a starost\n1. pohled na oheň je lepší než televize\n2. praskání ohně za sklem kamen je balada pro uši (mám vyzkoušeno, že nejvíce praská dřevo smrkové, tvrdé dřevo je zato výhřevnější a nemusí se tak často přikládat)\n3. příjemné teplo (jedno poleno a je vystaráno na celou hodinu)\nZLATÉ TEPELNÉ ČERPADLO !!!\nNeny 15. 2. 2009 0:31\nPlatí, že nejlevněší teplo je nevyrobené teplo - t. zn. že je hlavní provést dostatečné zateplení objektu.\nJde vidět, že jsi opravdu odborník. Tohle přesně nám řekl náš energetický projektant a v tomto duchu jsme všechno dělali. Poradil nám i tu rekuperaci.\nNeny 15. 2. 2009 0:38\nVůbec se neomlouvej. Je to jen diskuse. My jsme se tím před instalací hodně zabývali a přiznám, že z prvopočátku jsme TČ vzduch/voda úplně zavrhli, protože má nejnižší topný faktor ze všech 3 systémů. Teprve když nám došlo, že systém voda/voda pro nás s velkou lítostí není možný a systém země/voda má pro nás určité nevýhody, které jsme nebyli schopni skousnout, tak jsme se museli spokojit chtě nechtě se systémem vzduch/voda.\nNeny 15. 2. 2009 0:54\nV koupelně podlahovka nestačí, pod koberce není vhodná\nTo je pravda, my máme v koupelně radiátory kombinované s podlahovkou a v ložnicích jen radiátory (i když tam máme místo koberců navoskovaný korek). Ale vysvětlím i důvod, proč bych do ložnice podlahové vytápění nechtěla:\nměli jsme v domě několik "proutkařů" s virgulí, co měří geopatogenní zóny a z jejich hovoru vyplynulo, že proudící voda zhoršuje geopatogenní zóny (pokud je to na celé ploše podlahy, tak je tam geopatogenní zóna prakticky všude). Proto jsme chtěli podlahovku tam, kde se nebudeme dlouho zdržovat. Takže NE v obýváku a v ložnicích. Jinak ANO v koupelnách, na chodbě, v kuch. koutě (plus v koupelnách dodatečný radiátorek + topný žebřík na ručníky s výhodou, že mimo topnou sezonu se dá zvlášť strčit do zásuvky - při mé šetrnosti jsme zásuvku využili jen párkrát, když byla v květnu nebo v září zima).\nNeny 17. 2. 2009 19:20\nNaše TČ vzduch/voda, vyfoceno nakřivo\nNeny 17. 2. 2009 19:23\nBohužel mě to nepustí poslat ještě nějaký obrázek. Škoda.\nNeny 19. 2. 2009 11:16\nTak teď už se to snad podaří...\n...a při montáži (jen pro info, jak je venkovní jednotka velká)\n47962 26. 9. 2011 14:01\nNevím, jestli sem někdo nakoukne. Nás momentálně zajímají zkušenosti s tepelnými čerpadly IVT. Nemáte někdo?\nLolinka15 11. 3. 2016 10:49\nNe ty neznám. Já jsem hledala nejvíce na netu a dost lidí mi psalo o http://cz.grundfos.com/odvetvi-a-aplikace-cerpadel /aplikace/heat-pumps.html . Nevím jestli jeto náhoda nebo ne. Ale dívala jsem se i na jiné reference a vypadá to ok. Jsou sice trošku dražší, ale hodně lidí psalo, že to tak nemám brát, že za pár let se prakticky zaplatí sama.\nLaArdilla 19. 3. 2016 19:11\nMám dotaz co se týče umístění čerpadla. Už pár dní jsem si začala všímat, že slyším pořád od sousedů takový hluk a dnes venku na zahradě mi přišlo, že na mě od nich fouká studený vzduch. Tak jsem se podívala mezerou v plotě a zjistila jsem, že asi tak metry od plotu mají pod schody na terasu ze sklepa vyvedenou docela velkou rouru, ze které jde to hučení (nehučí to stále, ale když ano, jde to slyšet i přes zavřená okna) a jejíž vývod je natočený právě na naši zahradu. Přiznám se, že se mi to vůbec nelíbí. Zatím tedy venku nejsme, ale stačila mi i ta chvilka a nedokážu si představit, že sedím u stolečku, nebo že si na trávníku hraje moje dcerka a jde na nás ten studený vzduch. Bohužel se sousedy jsou vztahy nulové, se sousedem by se snad ještě mluvit dalo, ale dům přepsal na ženu a s ní je to mnohem horší.


Tofacitinib v léčbě alopecie | MT\nTofacitinib v léčbě alopecie\n7 minut čtení 31. 5. 2019 nhr Vyšlo v titulu Derma Tribune\nTofacitinib citrát je inhibitor Janusovy kinázy (JAK) 1/3 schválený k léčbě revmatoidní artritidy, ale v poslední době se používá rovněž v terapii pacientů trpících alopecia areata (AA). Časopis JAMA Dermatology zveřejnil v roce 2017 výsledky studie, v níž se výzkumníci zaměřili na lékařské záznamy pacientů z dermatologického oddělení kliniky v Clevelandu (USA), u nichž byla potvrzena AA a užívali perorálně tofacitinib (Xeljanz) ve standardním léčebném režimu.\nTerapie tofacitinibem byla započata dávkou 5 mg dvakrát denně a ostatní léčebné postupy spojené s AA byly pozastaveny. Denní dávka byla navyšována po 5 mg za měsíc, dokud ošetřující lékař nezaznamenal první známky vlasového podrostu, poté byla medikace ponechána na stávající dávce. Ztráta vlasů byla hodnocena prostřednictvím skóre SALT (Severity of Alopecia Tool). Autoři studie identifikovali 13 pacientů léčených tofacitinibem. Průměrná ztráta vlasů před léčbou činila podle skóre 93 procent (směrodatná odchylka [SD] = 11,5), dva nemocní trpěli alopecia totalis a sedm nemocných alopecia universalis. Podíl vlasového podrostu vzrostl ze dvou procent na 90 procent s mediánem 50,5 procenta. Sedm (53,8 %) pacientů dosáhlo podrostu nejméně z 50 procent. Čas odpovědi na léčbu (doba od zahájení terapie do první známky vlasového podrostu) se pohyboval v rozmezí od jednoho do devíti měsíců, s průměrem 4,2 (SD = 2,6) měsíce. U jednoho pacienta se rozvinuly morbiliformní vyrážka a periferní edém, které vedly k ukončení léčby, dva nemocní terapii přerušili kvůli ztrátě pojištění. U dvou ze zbývajících jedenácti pacientů, kteří v léčbě pokračovali, byly zaznamenány abnormální lipidové a jaterní hodnoty, jež se však upravily po redukci dávky.\nInhibitory JAK se ukázaly být účinné ve zmírnění projevů zánětlivé kaskády spojených s AA, efektivnost tofacitinibu v léčbě tohoto onemocnění prokázala též uvedená studie. I přes nízký počet zařazených pacientů dosáhla kohorta významného mediánu zlepšení ve skóre SALT oproti dříve publikovaným studiím. Tento výsledek může být zapříčiněn vyšší dávkou tofacitinibu, delším trváním terapie a kratší epizodou projevů nemoci u zařazených osob. Navíc výsledky clevelandského sledování dokládají krátkodobý efekt léčby po jejím přerušení, podobně jako ostatní studie. Další omezení tohoto hodnocení představuje kromě malého vzorku sledovaných jedinců také absence kontrolní skupiny pro porovnání tofacitinibu s placebem. Zdá se, že odpověď na léčbu je závislá jak na výši dávky, tak na celkové době podávání léku. Dávka vyšší než 10 mg dvakrát denně však může být spojena s vyšším rizikem vzniku závažných infekcí a malignit.\nPerorálně podávaný tofacitinib prokázal úspěšnost v terapii AA, avšak jeho účinnost je kolísavá. Ke skutečnému zhodnocení efektivity tofacitinibu u AA je nutné, aby pokračovala sledování v klinických podmínkách v době trvání minimálně čtyři měsíce až jeden rok. Pacienti by měli být informováni o krátkodobém efektu terapie po jejím přerušení. Jsou rovněž třeba další klinické studie s jinými inhibitory JAK (např. s ruxolitinib fosfátem), které by objasnily účinnost této medikace, její bezpečnost a setrvalost v terapii AA.\nZdroj: Ibrahim O, Bayart CB, Hogan S et al. Treatment of Alopecia Areata With Tofacitinib. JAMA Dermatology 2017;153:600‒602.


Umělé nehty s sebou mohou nést riziko rakoviny kůže – Novinky.cz\nLákají vás krásně upravené a pěstěné nehty? Využíváte především akrylové a gelové nehty, při jejichž výrobě se používají UV lampy, aby přípravek na nehtech lépe držel? Možná pro vás bude překvapením, že i z takové parády můžete mít rakovinu kůže.\nUV světlo v lampách na nehty může být stejně nebezpečné jako solárium.\nstředa 7. května 2014, 10:03\nLampy s ultrafialovým zářením jsou běžnou součástí kosmetických salónů, kde nabízejí modelaci nehtů pomocí akrylu a gelu. Lampa materiál vytvrdí a díky ní jsou pak nehty pevné a lesklé. Podle nového britského výzkumu s sebou ale světlo vyzařované z lamp nese hrozbu nebezpečné nemoci. Vědci také zjistili, že stačí pouhých osm sezení, aby UV záření z lampy poškodilo DNA, což může mít fatální vliv na naše zdraví a způsobit například rakovinu kůže.\nLampy na nehty škodí stejně jako solária\n„UV lampy v nehtových studiích poškozují kůži stejným způsobem jako solária. Proto je důležité, aby ženy i provozovatelé gelové manikúry o těchto rizicích věděli. V UV lampách se používá ultrafialové záření typu A, které proniká do hlubších partií kůže a kromě rakoviny kůže může vyvolat i předčasné stárnutí v podobě vrásek a pigmentových skvrn,” upozorňuje na možná rizika dermatoložka Monika Arenbergerová z Fakultní nemocnice Královské Vinohrady.\nVýzkum, na který odkazuje deník Dailymail, okomentovala doktorka a vedoucí studie Lyndsay Shippemová. Ta tvrdí, že riziko UV záření je sice malé, ale rozhodně by se nemělo ignorovat. „Výsledky naznačují, že i při dlouhodobém užívaní není riziko nijak extrémní. To ale samozřejmě neznamená, že by k tomu měly ženy přistupovat naprosto bezstarostně. Riziko tam je a všichni by si ho měli být vědomi,” dodává.\nUVA záření se nepoužívá jen v lampách, jež mají za úkol vytvrdit gel a akryl, ale i v těch, které slouží k rychlému vysoušení laků a barev na upravených nehtech. I tady je proto nutné dát si pozor, nebo si prosadit postoj, že preferujete přírodní zaschnutí, pakliže je to ovšem v tom konkrétním případě možné.\nPod gelem se mohou skrývat i jiné nemoci\n„Aplikaci UV lampy by mělo předcházet ošetření ochranným krémem, který tato rizika minimalizuje,” doporučuje Arenbergerová. S tímto postupem souhlasí i odborníci, kteří studii uvedli a domnívají se, že automatickou položkou při tvoření umělých nehtů by měla být masáž rukou pomocí opalovacího krému s vysokým ochranným faktorem. Lékaři se zároveň shodují na tom, že by se tato metoda zkrášlování měla používat pokud možno co nejméně, respektive se vyhnout jejímu nadužívání.\nCo ale trápí spoustu žen, je i fakt, že za krásnými umělými nehty se mohou skrývat i jiné kožní problémy, které jsou ale kvůli neprůhledné umělé vrstvě trvale skryty. Kvůli tomu se může lehce přehlédnout plíseň nebo infekce kůže. Následky takových onemocnění se pak mohou léčit ještě několik let a například zvlněná nehtová lůžka nemusí nikdy úplně vymizet.


Pro sociálně slabší je určen příspěvek na bydlení. Možná na něj máte nárok, aniž byste o tom věděli. Bylo by škoda tuto malou finanční pomoc nevyužít.\nK čemu složí příspěvek na bydlení\nPříspěvek na bydlení pomáhá osobám s nízkými příjmy zvládnout zaplatit výdaje spojené s bydlením a nájmem, jeho výše dosahuje několika stokorun až tisícikorun měsíčně. Kdo má na příspěvek nárok? Rodina či jednotlivec, jestliže jejich náklady na bydlení přesahují 30 % čistých příjmů. Na území Prahy je tato hranice vyšší, konkrétně 35 %.\nCo zahrnují náklady na bydlení\nCo vše se započítává do nákladů na bydlení? Nájemné, náklady za plnění poskytované s užíváním bytu, výdaje za elektřinu, plyn, vodné, stočné, vytápění a odvoz komunálního odpadu. Bydlet musíte na základě kupní či nájemní smlouvy v bytech vlastních, pronajatých nebo družstevních.\nJak se o příspěvek žádá\nŽádost o tento příspěvek se podává na krajské pobočce Úřadu práce. Předložit musíte vyplněný formulář žádosti, průkaz totožnosti, doklad o výši nákladů na bydlení, nájemní smlouvu, doklad o výši čtvrtletního příjmu a u dětí do 15 let i jejich rodný list.\nJak se vypočítává výše příspěvku\nVe výši příspěvku hraje roli počet osob žijících v předmětném bytě i velikost obce. Orientační výše se dá vypočítat snadno. Od svých měsíčních nákladů na bydlení odečteme 30 % svého měsíčního příjmu (v Praze 35 %).\nJak je to s časovým omezením\nOd roku 2015 není příspěvek na bydlení nijak časově omezen jako v minulosti. Dosáhnout na něj mohou nejen domácnosti s nízkým příjmem, ale i senioři nad 70 let a postižení lidé bydlící ve speciálně upravených bytech.


Vzhledem k poloze Austrálie existují pouze dvě možnosti dopravy na kontinent. Buďto velmi zdlouhavá, tím pádem také poměrně drahá lodní doprava, nebo rychlejší, komfortnější a také levnější letecká doprava. S prvním typem se navíc kvůli drtivé většině nevýhod prakticky nesetkáte.\nAčkoliv ceny letenek v posledních několika letech padají na relativně nízké hranice, patří letenky do Austrálie, oproti jiným státům, stále mezi dražší záležitosti. Konečnou sumu za letenku, včetně zpáteční cesty, poplatků a dalších věcí určuje několik faktorů. Patří mezi ně například samotný výběr letecké společnosti. Každá má jiné tarify pro ceny letenek i jinou výši poplatků. Dále cenu ovlivňuje výběr třídy (economy class patří mezi levnější, dražší jsou premium economy a business economy, nejvíce si připlatíme za first class). Některé letecké společnosti rozlišují cenu letenky také podle věku cestujícího.\nNejlevnější letenky do Austrálie včetně zpáteční cesty a veškerých dalších poplatků můžete zakoupit již od 24 000 Kč. Na letiště Mezinárodní letiště Kingsforda Smithe v Sydney se odlétá hlavně z Ruzyňského letiště v Praze (PRG) nebo z Mezinárodního letiště ve Vídni (VIE). Trasa Praha/Vídeň – Sydney se létá se dvěma přestupy. První je většinou v Paříži nebo Amsterdamu a druhý je v čínském Guangzhou. Délka samotného letu je různá, záleží opět na počtu přestupů a době čekání na další letadlo.\nChcete-li na ceně letenky ušetřit, máme pro Vás několik rad a tipů. jak na to. Jednou z možností snížení nákladů na cestu je sledování akčních cen a slev letenek. Ty ale můžou přijít kdykoliv a pokud ceny letenek nesledujete pravidelně, snadno je můžete propást. Jistější variantou jsou takzvané firth minute a nebo last minute. Volba termínu dovolené nebo zájezdu je tímto do jisté míry omezena, ale úspory za letenku mohou být mnohdy mile překvapující.


Vimperští snowboardisté zářili na mistrovství republiky\nZveřejněno 27. 2. 2013 7:00, Aktualizováno 27. 2. 2013 20:55\nZ evropské olympiády mládeže, která se konala v rumunském Brašově, se snowboardisté z vimperského gymnázia vydali v sobotu rovnou z letadla na mistrovství republiky na Dolní Moravu.\nVšichni jsme byli unaveni z cesty z Rumunska, a tak hned po příjezdu nastal čas na regeneraci a příprava na nedělní závod. Ráno jsme se potýkali s mírnými problémy kvůli horšímu počasí a čerstvému mokrému sněhu, po kterém snowboardy moc nechtěly jet. Nakonec jsme nastříkali na skluznice urychlovače, které se ukázaly jako nejlepší volba.\nZ kvalifikace postupovalo 16 kluků a 8 dívek. Do vyřazovacích bojů se dostali Daniel Sýkora, Michal Hanko, Petra Hlávková, Aneta Zemanová a Vendula Hopjáková. V malém finále žen se na čtvrtém místě umístila Petra Hlávková, které v celkovém pořadí skončila na 8. místě. Aneta Zemanová malé finále suverénně vyhrála a mohla být s celkovým pátým místem spokojená. Mezi juniorkami obsadila 3. místo a tudíž první cenný kov pro vimperské gymnázium na mistrovství republiky. Do finále žen se dostala Vendula Hopjáková, která se vrací po zranění do skvělé formy. Předvedla to i v závěrečné rozjížďce, kde akorát nestačila na Evu Samkovou. Vendy nakonec obsadila 2. místo a vyjela si tím neuvěřitelných 160 FIS bodů. V juniorkách obsadila také 2. místo a domů odjížděla ověnčena stříbrnými kovy.\nMezi muži jsme měli Majkla (Michala Hanka) a Sykyho (Daniela Sýkoru). V nabité konkurenci jezdců, kteří jezdí světové a evropské poháry, jsme si moc nevěřili, i když jsme věděli, že naši kluci mají natrénováno. A to se zde také ukázalo. Postup do nejlepší osmičky si kluci vyjeli s přehledem. To co ale následovalo, bylo obrovským překvapením. Majkl, který bojoval o postup do finále, měl na startu vedle sebe mnohem starší jezdce a tudíž jsme ani nedoufali v další postup. Po drobné kolizi po startu se Majkl dostal na druhém místo a to si udržel až do cíle a tudíž se dostal mezi čtveřici nejrychlejších jezdců. Syky bojoval o finále do posledních metrů, nakonec z toho bylo nepostupové místo, a musel se spokojit s malým finále. V malém finále dojel na druhém místě, tudíž celkově skončil na 6. místě, ale jeho chvíle měla ještě přijít - v souboji o juniorského mistra republiky. Majkl byl na startu finálové jízdy velmi nervózní. Avšak i čtvrté místo, které by nejhůře obsadil, by bylo famózním výsledkem. S tím se ale Majkl nespokojil. Své královské tažení si připravoval až na tuto jízdu. Jel fantasticky. Když vidíte svého svěřence, jak vjíždí do cíle na druhém místě, hned za jezdcem světové extratřídy, rozbuší se vám srdce a nevíte, jak zvládnout emoce, které přichází. Poslední se jelo juniorské finále - Daniel Sýkora, Michal Hanko a bratři Štěpán a Jan Kubičíkovi. Kluci, kteří jsou v juniorské reprezentaci a kteří ví, co od sebe mohou čekat. Neskutečný boj a nejlepší podívaná pro diváky. Na cílový skok se téměř v jedné přímce prodrali všichni jezdci. A mohlo se slavit dál. Majkl sice dojel na 4. místě, ale jeho spokojenost z FIS finále mu přímo sršela z očí. Syky dojel těsně před bratry Kubičíky na prvním místě a stal se juniorským mistrem republiky. Málem jsem se zbláznil radostí.\nVimperští tedy domů dovezli: putovní pohár juniorského republikového mistra, jednu zlatou, tři stříbrné a jednu bronzovou medaili. Poděkování patří všem, kteří nám pomáhají a podporují nás. Největší DÍKY všem musím poslat svým svěřencům. Děkuji vám, držte se, jste ta nejlepší parta.\nJakub Frajkor, trenér SG Vimperk


CABLOXX – systém zamykání zásuvek | HOME\n07. 07. 2021 Sdílet\nJedním z méně známých výrobků je uzamykací systém CABLOXX. Tento systém může sloužit buď jako standardní centrální zamykání s funkcí blokace nebo jako samostatný blokační systém v případě potřeby zabránit otevření více zásuvek najednou.\nSystém tak lze použít v komerčních prostorách – v manažerských kancelářích, v ordinacích nebo například pro uzamykání výstavních pultů. Lze jej ale využít také v obytných prostorách například jako blokace zásuvek v samostatných skříňkách nebo v domácí kanceláři.\nCABLOXX lze kombinovat s box systémy LEGRABOX, TANDEMBOX nebo s vodícími systémy pro dřevěné zásuvky MOVENTO a TANDEM. Možné jsou rovněž kombinace s technologiemi SERVO-DRIVE, TIP-ON nebo TIP-ON BLUMOTION.\nPodívejde se na video.\nTagy: bezpečnostní systém Chytré zásuvky kancelářsky nábytek otevíraní skříňky zamek


Zídek, Petr: Utajená láska prezidenta Masaryka Oldra Sedlmayerová - iLiteratura.cz\nAutor článku: Jan Lukavec - 20. 9. 2017\nHistorik Zídek nesoudí ani nemoralizuje. Prohlašuje, že vztah s Oldrou Sedlmayerovou Tomáši Garriguu Masarykovi nic neubírá na velikosti, jen prezidenta zlidšťuje.\nPetr Zídek: Utajená láska prezidenta Masaryka Oldra Sedlmayerová. Universum, Praha, 2017, 391 s.\n„Každý muž má mít ve svém životě jen jednu ženu a žena jen jednoho muže a ovšem ve spojení manželském.“ To je zásada, kterou po většinu svého života zastával prezident Tomáš Garrigue Masaryk. Člověkem, který na sklonku jeho života výrazně přispěl k tomu, že v této otázce změnil názor – teoreticky a prakticky –, byla Oldra Sedlmayerová (1884–1954). O jejich utajovaném a vášnivém vztahu věděli za Masarykova života jen jeho nejbližší (do tisku díky bedlivé cenzuře nic neproniklo), po roce 1989 o něm postupně začínají psát i někteří historikové, vyšel také výběr Masarykových listů Dopisy Oldře (In život, Praha, 2006). Až historik Petr Zídek (nar. 1971) ale průběh jejich známosti na základě dochovaných pramenů zevrubně a pečlivě zdokumentoval a zasadil do kontextu biografie Masarykovy zatím málo známé přítelkyně. To vše v právě vydané knize Utajená láska prezidenta Masaryka Oldra Sedlmayerová.\nZačátky Oldřina života nebyly právě radostné: byla nemanželským dítětem a z dětství si odnesla strach z mužů. Jan Sedlmayer, za něhož se provdala, byl sice podle Zídka hodný člověk, svědomitý ve svém úřadě přednosty stanice a šetrný v rodině, chyběly mu ovšem fantazie a rozlet, jimiž naopak oplývala jeho manželka. I to zapříčinilo jejich postupné odcizování, dané i tím, že její choť údajně nesnášel knihy, zatímco ona podle vlastních slov neměla jiných přátel než právě je. „Nikdo pro ně netrpí, čtu až po veškeré práci. Proč mi to vyčítá?“ stěžovala si. Že by ale neměla žádné přátele, není tak úplně pravda: setkávala se například s F. X. Šaldou.\nPolíbit Mu zázračnou ruku\nSedlmayerová byla básnířka, prozaička, publicistka a aktivistka. Patřila k členkám Masarykovy České strany pokrokové a už jako „realistka“ Masaryka uctívala způsobem téměř náboženským – její texty dnes z tohoto hlediska působí těžko uvěřitelným dojmem. Již někdy kolem roku 1900 mu dokonce napsala obdivný dopis, ale z přehnané bázně jej neodeslala. Poprvé se krátce viděli roku 1906. Když se roku 1918 její idol stal prezidentem, cítila skoro lítost, že už nebude náležet jen jí a členům realistické strany. „Jsem patrně ošklivě sobecká, když si nemohu představit, že někdo, na koho si dělám právo velikou nekonečnou úctou a zrovna tak velikou láskou, má teď patřit všem, a ne jen té hrstce, které patřil dříve. Připadá mi ta celá realistická minulost nějak jako idyla proti dnešní veliké přítomnosti. A zdá se mi, že Masaryka nelze lépe uctít, než usednout mu k nohám, vidět Jej a poslouchat Jej,“ napsala po vzniku republiky. A už tehdy se svěřovala, že Masaryk je největší láska jejího života a že především touží „políbit Mu zázračnou, zlatou ruku“.\nKdyž se pak roku 1928 skutečně pokusila při oficiálním setkání políbit mu končetinu, vzbudila tím zřejmě Masarykovu nelibost. Hned mu odeslala dopis s prosbou o odpuštění: „Prosím Vás, nespatřujte v tom projev nedemokratičnosti: chtěla jsem políbit ruku, která nám všem, celému národu, dala nezměrný dar svobody, z níž vyrostl milionům nový, lidský důstojný život – a která všem ukazuje cestu boží.“ Masaryka podle Zídka omluvný dopis dojal a pozval jeho autorku do Lán. Jejich následný intimní vztah pak trval až do roku 1934, cestovat za ním vlakem mohla Oldra díky povolání svého muže, který o pravé povaze vztahu podle Zídka neměl tušení.\nPak Sedlmayerovou z role intimní přítelkyně vytlačila jiná osoba, Helena Scholzová-Železná (1882–1974), s níž navázal vztah v září 1932. Hlavní ženou Masarykova života byla podle Zídka jeho manželka Charlotte, částečně i od ní ale zřejmě převzal dosti puritánský vztah k sexualitě. (V jednom svém spisu napsal: „Nemá být žena osvobozena od muže, ani muž od ženy – oba mají být osvobozeni, na jedné straně od zvířeckosti, na druhé straně od dekadentní zkaženosti. To se stane, zbavíme-li se lživědeckého předsudku, že pud pohlavní je vlastním středem všeho života. Odsud pak vyplývají takové předsudky, jako že je ohroženo fyzické a duševní zdraví, nehoví-li se pudu co nejdříve a co nejvíce.“) Navíc byl celkově introvert, který dával své city najevo jen ve výjimečných situacích, nehledě na to, že „v jeho době bylo sebeovládání velebeno jako jedna z hlavních mužských ctností“. Důsledkem jakéhosi citového chladu a neschopnosti projevovat spontánně emoce byla podle Zídka zřejmě samota. „Byla to právě síla Masarykovy osobnosti, jež leckdy zavdávala podnět k jeho osamocení,“ píše ve svých pamětech jeho osobní tajemník Antonín Schenk. Masaryk sám k tomu dodával, že má rád lidi kolem sebe, ale zůstává ve své skořápce. Vztah s Oldrou Sedlmayerovou tak byl pro prezidenta „jednou z mála příležitostí, jak svou ulitu opustit“. Rychlost a verva, s jakými se do vztahu přímo vrhl, dávají podle historika tušit, že „Oldra dokázala zaplnit místo, o němž snad ani on sám nevěděl, jak bolavě je prázdné – dokud mu jeho prázdnotu neukázala právě ona“.\nNavzdory jeho pokročilému věku to přitom byl vztah se vším všudy: v jednom z dopisů, které Zídek přetiskuje, Masaryk vyjadřuje svůj „smrtelný“ strach z Oldřina otěhotnění a probírá možnosti antikoncepce. Se zvláštním odporem se přitom zmiňuje o kondomu: „Žena je rejděna a třena mrtvým, necítícím údem, protože po krk oblečeným.“ Zídek zásadně odmítá mluvit o Sedlmayerové jako o prezidentově milence: byla i jeho kurýrkou a částečně editorkou: do redakcí přenášela jeho články vycházející pod šifrou, které navíc upravovala, aby setřela jeho autorský rukopis. A označit ji můžeme také za jeho důvěrnici a spolupracovnici: společně dokonce sepsali veršovaný román Marie, který sice postrádá výraznější estetické kvality, ale dá se chápat jako apologie jejich vztahu.\nZídek opakovaně upozorňuje, že Sedlmayerová byla osobnost, která se v mnoha ohledech vymykala svému prostředí. Když ale píše o jejích konkrétních vlastnostech, je výsledný portrét méně lichotivý: nejen k Masarykovi, ale i k lidem z jeho bezprostředního okolí nebo k Haně Benešové se chovala s přehnanou devótností. Samu sebe přirovnávala k Boženě Němcové. Ve svých písemnostech často měla problém rozlišit skutečné události od vlastní fantazie a její styl byl exaltovaný. Autor dokonce nelítostně konstatuje, že Oldra Sedlmayerová patřila mezi Masarykovy nohsledy, kteří z něj – slovy Jana Patočky – dělali „bezzubou věc, která se nehodila k ničemu jinému nežli k přežvykování a která způsobila, že běžný maloměšťák ho mohl strávit“. Její hlavní zásluhou tak podle autora zůstává to, že prožila s prezidentem „vášnivý milostný vztah, který by onen běžný maloměšťák strávil jen těžko“. Zídek zde korektně připouští, že z hlediska dobových zákonů mohlo být jejich jednání kvalifikováno jako přečin cizoložství a potrestáno vězením od jednoho do šesti měsíců. Sám ale nesoudí ani nemoralizuje. Prohlašuje, že vztah s Oldrou Sedlmayerovou Masarykovi v jeho očích neubírá nic na velikosti, „jen jej zlidšťuje“. A v tom nezbývá než s ním plně souhlasit.\nOstatně každá přehnaná idealizace je škodlivá, a platí to stejně tak pro dobu renesance, která „rozhodně nebyla obdobím, v němž by se to na náměstích hemžilo krasoduchy v renesančních hávech a s hlavami v oblacích“ (jak nedávno připomněl novinář Jiří Sobota), jako pro muže, jejž většina Čechů považuje za největší osobnost svých moderních dějin. Jak ukazuje britský historik Alexander Lee v knize The Ugly Renaissance (Ošklivá renesance), i samotní renesanční mistři byli obyčejní lidé z masa a kostí, posedlí sexem a penězi minimálně stejně intenzivně jako perspektivou a harmonií. Jejich díla financovali magnáti, kteří neskutečně kradli, korumpovali, kvůli penězům vraždili a vymýšleli neudržitelné finanční operace. Trochu cynicky k tomu můžeme doplnit, že milenky měl i přísný katolík František Josef I. i následující zdejší prezidenti, tak proč ne i Masaryk.\nKniha je sice pojmenována po Oldře Sedlmayerové, ústí však v apoteózu jejího prezidentského partnera. Když Zídek jde v Masarykových stopách z Hradu do hotelu, kde se oba hrdinové knihy scházeli, s uznáním kvituje, že tímto způsobem se po Praze pak už nepřemisťoval žádný Masarykův nástupce, a až překvapivě pateticky dodává: „Je úžasné, že náš demokratický stát založil a reprezentoval tak výjimečný a obdivuhodný člověk jako Tomáš Masaryk…“\nPříběh Tomáše a Oldry se dá číst mnoha způsoby. Barvotiskově až happyendově jako povzbuzení, že nikdy není pozdě na to plnit si své vlastní sny a najít nefalšovanou lásku.\nAle i v duchu Johnsonových Intelektuálů. Tedy jako domnělý důkaz, že intelektuálové jsou pokrytci, jejichž apriorně vytvořené konstrukce se při setkáním s realitou někdy hroutí až překvapivě snadno (a jejich životní praxe se pak rychle dostane do kontrastu s tím, co předtím hlásali). Ovšem rozumnější je si připustit, že každý člověk má právo na změnu a moudrý je ten, kdo si do konce života uchová otevřenost novému, kdo najde odvahu onu změnu provést. Sám Masaryk s ironickým odstupem nad idealistickým a schematickým uvažováním svého mládí se Oldře svěřil, že si tehdy bláhově lámal hlavu nad tím, jestli po první lásce může v lidském životě přijít i druhá, stejně opravdová: „Ach Bože, jakou odpověď mi dává život, a jinou, než jsem si teoreticky dával.“\nV tomto smyslu je kniha i příspěvkem k dějinám komplikovaných vztahů slavných myslitelů k vlastní tělesnosti. Významné místo by v nich zaujímal například renesanční filozof Pico della Mirandola, který se „kromě sepisování traktátů o netušených možnostech lidského ducha zároveň dost bezradně potácel ve světě vlastních fyzických potřeb a nakonec ho někdo nechal otrávit i s jeho milencem“ (viz výše citovaný Jiří Sobota v příloze Respektu). Nebo Michel Foucault, který se kromě sepisování dějin sexuality „věnoval“ i průzkumu americké homosexuální komunity, nakazil se virem HIV, a v důsledku toho zemřel. V porovnání s nimi žil ovšem Masaryk životem vcelku spořádaného občana.\nDalo by se na něj ovšem zaútočit z feministických pozic: proč si vybral zrovna ženu, která ho tak bezmezně uctívala a snad mu ani nebyla schopna odporovat? Nezneužil její takřka dětskou důvěru? Pro pochopení dynamiky jeho vztahu k ženám, jejichž práv byl obecně velkým zastáncem, mají takové otázky smysl, ale asi nemá smysl se ptát, proč se jeho přítelkyní nemohla raději stát Milena Jesenská… V kontextu dalších a slavnějších milostných příběhů, ať už šlo o Florii a Aurelia Augustina, Abélarda a Heloisu, Milevu Marićovou a Alberta Einsteina či Martina Heideggera a Hannah Arendtovou, najdeme jistě nemálo mužů, kteří se ke svým partnerkám chovali hůře. Časem možná vznikne i román, který celou situaci popíše z hlediska podváděného manžela, podobně jako dal Miloš Urban hlas Josefu Němcovi, pomlouvanému druhovi zmíněné spisovatelky.\nI když společenská váha a finanční zázemí Tomáše a Oldry byly zcela neporovnatelné a jejich vztah asymetrický, léta následující po posledním setkání nebyla radostná ani pro jednoho. Masarykovu okolí, a zvláště jeho dceři Alici, se povedlo prezidenta odstřihnout jak od Sedlmayerové, tak od její nástupkyně – už roku 1929 prý přitom kvůli tlaku okolí a nemožnosti prosadit vlastní záměry o sobě mluvil jako o otrokovi. Umíral tedy v nucené izolaci od žen, které do závěrečných let jeho života vnesly onu výraznou oživující změnu, a v tomto smyslu sám.\nOldra Sedlmayerová, která od Masaryka získala nemalé finanční prostředky, jež ale většinou předávala dalším potřebným lidem, se nerozumnou investicí do koupě rodinného statku obrovsky zadlužila. Až vyděračská hrozba, že zveřejní citlivé dokumenty vrhající na Masaryka špatné světlo, přiměla prezidenta Edvarda Beneše, aby dal pokyn její závazky zaplatit. Její jediný syn spáchal sebevraždu, krátce po konci války zemřel i její manžel, takže umírala zoufale chudá, zbavená všech publikačních možností, opuštěná a téměř zapomenutá. Podle Zídka už jen žila ze vzpomínek na minulost. Bylo by hezké napsat, že ony chvíle dávného milostného štěstí s jejím idolem stály za to a dávaly jí sílu přečkat pozdější útrapy, ale to by bylo až troufale optimistické. Soudě podle dopisů totiž měla úplně jiné starosti: „Prodávám slušnější a cennější věci a vymýšlím po nocích, jak kterou díru ucpat… To je smutný úděl opuštěných lidí, stáří, nemoc, chudoba.“ Ovšem kdo ví...


123-etuda - Filmy ke stažení zdarma, Filmy online\n(Hodnocení 70 %) Mia vzpomíná na prožitý večer, protože ráno musí do práce, a milenec se ještě válí v posteli. V obchodě si vybírá šaty, když zaslechne někoho vyslovit své jméno. Při odchodu z obchodu se před v pasáži objeví nějaká žena, a že se znají ze školy. Mia s ...Celý popis\n(Hodnocení 80 %) Zatímco muž na gauči spí tak tvrdě, že jej neprobudí ani domovní zvonek, žena dál zadělává těsto. Muž se nakonec přece jen probere a jde otevřít, přišel jim mechanik na výměnu měřáků tepla. Žena nechá těsto a pozoruje mechanika při práci. Když se mec ...Celý popis\n(Hodnocení 0 %) Osmiletý Bohumil se zamýšlí nad tím, v co věří a nevěří. Ví, že jediná jistota, kterou člověk má, je ta, že ho jednou sežerou červi, jak shnilé jablko. Bob pracuje v jedné z největších pojišťoven v tuzemsku, ne-li v Evropě. Pracuje usilovně, prot ...Celý popis\n(Hodnocení 70 %) Ráno budík zvoní, mladík ho zaklapne a ještě chvíli sedí v posteli. Potom vyhlíží z okna a jakmile uvidí z jednoho domu vycházet dívku, začne honem cvičit. Když dívka zmizí za rohem, zaleze zpět do peřin. Odpoledne zase čeká s kolem, jen aby se předv ...Celý popis\n(Hodnocení 70 %) Ateliérová scéna III.ročníku FAMU. Na návštěvu k rodině, kterou tvoří matka, ochrnutý otec na vozíku a dospělá dcera, přicházejí příbuzní - manželé s dospívajícím synem. Hostitelka je afektovaná a křečovitě srdečná. Neustále brebentí, nabídne pohoště ...Celý popis\n(Hodnocení 0 %) Muž koupí u zelináře jablko a jde si po svém. Mezitím se malá Anička rozhodla jít ven, hrát si s míčem. Muž zatím koupil v obchodě panenku. Ve výkladní skříni uvidí Aničku, kterak jde do parku, a jde za ní. Na hřišti v parku nikdo není a Anička z ...Celý popis\n(Hodnocení 80 %) R-Martin Fišer Na kanape se svalí mladý muž, tkaničky se mu samy rozvážou boty vyzují, štětka jej oholí, hřeben učeše a oblečení se samo obleče. Ráno mladík vstane upravený a odejde z domova pryč R-Vít Pancíř Velký globus - muž do něj nahlídne a ...Celý popis\n(Hodnocení 80 %) Hodiny se přibližují ke 1/4 na 8 a hlasatel TV zpráv čeká na pokyn. Kamera zatím projíždí budovou, až zakotví na střeše nějakého divadla, které je jako ulita na šnekovi a ten za sebou zanechal stopu ve formě nápisu filmu - VŠUP. Hned první zpráva ...Celý popis\n(Hodnocení 80 %) Dva muži a kibic sedí nad partií šachu. Když si hráč v černé košili zapálí labužnicky cigaretu po právě, podle něj dobře zahraného tahu, druhý mladík se rozčílí, a požádá jej aby cigaretu típnul, má astma a kouř mu nedělá dobře. Kibic zatím poradí ml ...Celý popis\n(Hodnocení 80 %) Mladý muž nečinně stojí okolo svatebního kvasu a s tupým výrazem v očích se nechá upravovat do obleku. Pak je odsmýkán do auta, ketré rychle odjíždí za ostatními auty. Po chvíli se vrátí a ženich běží do domu,aniž by si povvšiml nevěsty, která stojí ...Celý popis\n(Hodnocení 90 %) Po ulici hopsá muž s květináčem v ruce. Zastaví na přechodu a po přejezdu auta mu jeden kvítek uvadne. Muž se zděsí, ale marně chrání kvítko před dalším autem, a před dalším a dalším. Nakonec se mu podaří dostat se na druhou stranu ulice, tam potká e ...Celý popis\n(Hodnocení 70 %) Je tma a v posteli mladý pár, tedy druhý obrys postavy spí, a dívka smutně přemítá, ale nad čím???... Plavovláska sedí v pokoji a muž ji přinese čaj, při tom jej dívka požádá, zda by mohla jet na hory s kamarádkou, to muže pěkně naštve, chtěl by být ...Celý popis\n(Hodnocení 70 %) Absolventský animovaný film - kamera pomalu přejíždí potemnělou místnost, až zastaví na kroutící se přívodní šňůře, ta náhle zahlédne zásuvku a hned se k ní plazí a omotá se kolem ní. Po krátkých "námluvách" a milostných hrátkách dojde ke spojení. Zá ...Celý popis\n(Hodnocení 80 %) Stropní ventilátor lehce povívá bankovkou na stropě, žena chystá dva drinky hráčům karet, ti počkají až odejde a začnou novou partii. Rozdává muž v zelené košili, zvedají se sázky, vyhraje muž v červené košili. Hra pokračuje daleko přes půlnoc, je už ...Celý popis