Sherrilyn Kenyon Fan Site: Zrozen ze Zuřivosti - Kapitola 11\nZrozen ze Zuřivosti - Kapitola 11\nSumi, které se ruce třásly strachem, ustala ve svém pátrání, když zaslechla Thiin znepokojený tón. „hledám kořínek Lyrisu.“\nThie se v očích zalesklo podezřením. „Není jedovatý?“\n„Tak proč ho hledáš?“\nSumi se posadila na zadek, aby se na mladou ženu mohla podrážděně ušklíbnout. „Nesnažím se jím někoho zabít, Thio. Snažím se zachránit život tvému strýci.“\nThia zbledla. „Co se stalo?“\nSumi pohlédla Thie přes rameno, aby se ujistila, že je Darice nemůže slyšet. „Partiniho čepel byla pokrytá jedem. Když Dancera včera v noci bodl-“\n„Jak to vypadá?“ Zalapala Thia po dechu, čímž ji přerušila. Padla na kolena, aby pomohla s hledáním.\nSumi vytáhla kousek z kapsy, aby jí ukázala jemně růžový květ, který označoval místo, kde plevel rostl. „Potřebuji alespoň dvakrát tolik, abych vůbec mohla začít léčbu.“\n„Dobře.“ Thia zaujala pozici naproti ní. „Neumírá, že ne?“\nChystala se zalhat a říct, že Hauk bude v pořádku, ale nedokázala se k tomu přimět. Hořká pravda byla vždy lepší než ty nejsladší lži. „Je silnější než kdokoli, koho jsem kdy poznala. Ale nejraději bych ho zmlátila za to, že nikomu neřekl, že byl včera zraněný. Mohla jsem ho okamžitě ošetřit a nebyl by v takovém nebezpečí. Příliš se přemáhá.“\n„To je to, co dělá.“ Thia vyrvala ze země kus a podala jej Sumi. „Milionkrát jsem slyšela, jak mu strejda Syn vyhrožoval, že do něj zabuduje vypínač, aby ho mohl přinutit odpočívat, když je zraněný. A můj otec hrozil, že ho při tom bude držet, aby ho Syn mohl implantovat.“ Podala Sumi další hrst. „Jak jsou na tom mimochodem tvoje rány?“\n„Už jsem měla horší.“\nThia si odfrkla. „Pěkně do té bandy zapadáš. Zníš jako oni.“\nSumi neodpověděla, jak vyhrabávala další kořínky.\nS Thiinou pomocí netrvalo dlouho, než jich měly dost a vrátily se do jejich malého, mobilního tábora, který Hauk už sbalil a přehodil si jej přes rameno.\nSumi zděšeně ukázala na batoh připoutaný k jeho širokým ramenům. „Co to děláš, zlatíčko?“ Zeptala se sarkasticky vysokým tónem.\nSetřel si pot z čela. „Musíme jít.“\n„Dancere,“ pokárala ho. „Na to nemáš.“\nSumi po něm vrhnula pohledem ala vážně? „Pot na tvém čele z tebe dělá velkého tlustého lháře. Stejně jako bledost tvé kůže.“ Zatahala za popruh batohu. K jejímu šoku jí dovolil, aby mu ho sundala i s mečem. To jí samo o sobě napovědělo, jak špatně se cítil.\nZavrtěla na něj hlavou a položila hřbet ruky na jeho tvář. „Celý hoříš.“\n„Stále ještě nejsme v bezpečí.“\nSundala mu další nálož z ramen. „Víš… bylo by opravdu těžké nás ochránit, když bys byl mrtvý. Takže pokud neznáš nějaké mystické Andarionské kouzlo vzkříšení, myslím, že by sis měl sednout, než tady padneš a my tě budeme muset táhnout. Navzdory všemu, co si myslíš, jsem vytrénovaný voják, plně schopná nás chránit před útočníky.“\nZamumlal si něco pod vousy v Andarionštině. Ta slova byla krásná, ale byla si celkem jistá, že jejich význam až tak ne.\n„Dál mě tak urážej a přiměju Thiu, aby mi to přeložila.“\nThia se rozesmála. „Nazval tě panovačnou myškou, což u Andarioňanů vlastně není urážka. Spíš respektuje odvahu, kterou ukazuješ tím, že mu říkáš, co má dělat, když jsi příliš malá na to, abys ho fyzicky přinutila.“\nSumi se zamračila. „Jaké je Andarionské slovo pro myš?“\n„Mia. Kahrya je panovačná. Kahrya mia… panovačná myška.“ Thia jí podala lékárničku. „Na Andarii si myslí, že jsou myši odvážná, agresivní stvoření. Nebojácné… Samozřejmě na Andarii, stejně jako všechno ostatní, jsou myši divoké, zubaté a mnohem děsivější než na jiných planetách.“\nSumi to bylo jasné. „Sají taky krev a požírají malé děti?“\nThia stiskla rty, než odpověděla. „Ve skutečnosti ano.“\n„Opravdu bychom měli jít,“ zabručel znovu Hauk.\nA zatímco se Sumi dále zabývala tou nevlídnou, tvrdohlavou, útočnou bestií, Thia hledala v batohu vodu a přenosný sporák s hrncem, aby mohla uvařit kořen tak, aby změkl a uvolnil šťávu, která byla potřebná pro protijed.\nHauk byl nerozhodný mezi bolestí těla, která ho škemrala, aby si lehl a potřebou udržet svou rodinu v bezpečí. „Kde je Darice?“\n„Šel na záchod,“ odpověděla Thia.\nThia vykulila oči, jak držela kořen ve vodě, zatímco se zahřívala. „Chvíli jsem ji neviděla. A když teď nad tím přemýšlím, Darice by už taky měl být zpátky.“\nTo mu okamžitě pročistilo hlavu. „Sumi?“\nUž si připravovala zbraň. Thia se vedle něj napřímila.\nZa normálních okolností by lorina hned přiběhla. Ale nebylo po ní ani stopy.\n„Držte se pohromadě,“ řekl polohlasem. „Ruka na bok, dávejte pozor.“ Což znamenalo, že šli s jednou rukou na jeho těle, aby věděl, kde jsou. Tahle těsná formace se běžně používala pro stísněné situace za špatného světla. Ale s otupěnými smysly se dokázal soustředit pouze na jedinou věc.\nNa to, co bylo před nimi. A dávalo mu to vědomí, že dokud se ho dotýkají, jsou v pohodě, zatímco hlídaly, že jim neskočí útočníci do zad.\nNevýhodou bylo, že to z nich dělalo snadný cíl.\nOchoten to riskovat se vydal kupředu. „Darice!“\nNikdo neodpověděl. Hauk zaklel. Proč si nevšiml Daricovy nepřítomnosti dřív?\nProtože se cítil totálně mizerně. Dokonce i teď se obával, že začne zvracet a sesype se.\nPřežil si přece i horší věci, Hauku… a pod těžkou palbou.\nPřesto měl srdce až v krku, jak mu myslí projížděly vize dávných misí a těl. Viděl v průběhu let v bitvách umírat až příliš mnoho teenagerů. Darice byl sice jako osina v zadku, ale kdyby se mu něco stalo kvůli jeho nepozornosti, nikdy by si to neodpustil.\nS každým dalším krokem do něj minulost divoce zasekávala drápy.\nZnovu a znovu ho mysl mučila pohledem na Kerise, který se mu smál, zatímco lezli a Hauk váhal, jestli má dávat ruce a nohy do štěrbin z důvodu skrytých pastí, které Keris připravil na hoře, aby „přitvrdil“ v jejich úkolu.\n„Přestaň se chovat jako srab, Dancere. Co budeš dělat v boji, až zjistíš, že na tebe letí XD nebo granát? Smiř se s tím a lez.“\nAle protože byl již pohřben v troskách a obklopen plameny, byl Hauk nervózní z toho, že by si tu zkušenost měl zopakovat, zejména proto, že se jeho tělo stále uzdravovalo z poslední transplantace kožních štěpů. Nenáviděl zvuk výbuchu víc než cokoli, a Keris zjevně olemoval celé úbočí výbušninami. Pokaždé, když se něčeho na hoře dotkl, explodovalo mu to do tváře.\nS pohrdavým úšklebkem se Keris zavěsil, zatímco Hauk šplhal, aby se zajistil. Keris do něj strčil. „Lez a ujmi se vedení, ty jistící fňukno. Už mě nebaví čekat, až mě ten tvůj teploušský zadek dožene.“\nHauk na něj jen zíral, jak Keris vytáhl malou lahvičku a zhluboka vdechl. Poslední věc, kterou chtěl, bylo vložit jejich životy do rukou jističe, který byl zfetovaný. „Dej mi to.“\nKeris lahvičkou trhl z Haukova dosahu a udeřil ho tak silně, že uklouzl a ztratil úchyty na hoře.\nHauk vrazil do stěny a aktivoval další výbušninu. Všude kolem něj padaly kameny, jak se snažil najít něco, čeho by se chytil, aniž by to explodovalo. Horší však bylo to, že otřesy uvolnily kotvu, která jistila jej i Kerise.\nV jedné vteřině se Keris smál Haukovu strachu a v příští také padal.\nS klením se Haukovi nějak podařilo zachytit se, zatímco se druhou rukou snažil vytáhnout Kerise tím, že ho rozhoupával směrem k římse či trhlinám. Jedna kotva ještě držela, ale i ta se postupně uvolňovala pod tíhou společné hmotnosti a jejich vybavení. Haukův provaz sklouzával z jistícího zařízení. A jakmile i ten povolí, nebude nic, co by jim bránilo ve volném pádu. Sevřel krvácející ruku na laně.\nPo celou minutu na sebe mlčky zírali s vědomím, že spadnout z téhle výšky znamená smrt. S ponurou tváří Keris vytáhl z pochvy nůž.\nHauk na něj s hrůzou zíral, když si uvědomil, co bratr zamýšlí. „Co to sakra děláš, Kerry?“\n„Postarej se za mě o Dari. Řekni jí, že ji budu vždy milovat.“\nAle bylo příliš pozdě. Tak rychle, tak krutě, Keris přesekl lano a byl pryč.\nNeschopen se pohnout či dýchat, Hauk jen přihlížel, jak jeho bratr prudce padá, až Keris nakonec narazil do země, přímo na ovladač pro výbušniny.\nV tom okamžiku jakoby se polovina hory odpálila. Výbuch ho srazil dolů. Snažil se čehokoliv zachytit. V úděsu se obával, že nikdy nepřestane padat.\nDokud nenarazil do římsy tak tvrdě, že to z jeho pohmožděného těla vyrazilo dech a zlomilo mu to rameno, klíční kosti, nos i žebra. Několik minut tam jen tak ležel a zíral na dokonale modrou oblohu, neschopen uvěřit tomu, co se stalo. Neschopen věřit tomu, že někdo může cítit tolik bolesti, aniž by ho to zabilo.\nZbytek dne byl v jeho paměti rozostřený. Neměl ponětí, jak se mu povedlo sešplhat k zlámanému tělu svého bratra.\nPamatoval jen na to, jak seděl v kaňonu a držel Kerise přitisklého ke své hrudi, křičel o pomoc, zatímco mu Kerisova krev odkapávala na paži. Byla to noční můra, která ho pronásledovala pokaždé, když zavřel oči.\nTa, které nemohl uniknout.\nHrůza, která mu spálila jeho zčernalou duši. A teď možná bude muset pohřbít Kerisova syna.\nProsím, Darici, ať ti nic není…\nNesnesl by pohled na mrtvolu někoho, kdo byl tak podobný Kerisovi. Ani by nebyl schopen žít s pocitem viny. Bylo už tak dost těžké vyrovnat se s minulostí. Nesnesl by, kdyby bylo jeho svědomí ještě víc zatíženo.\nKdyž se přiblížili k jeskyni, Hauk se zastavil, naklonil hlavu a poslouchal.\nThia sevřela jeho košili. „Slyšíš něco?“ Zašeptala.\nNajednou Illyse zakňučela a zasyčela.\nS namířeným blasterem se vrhl kupředu do nejbližší jeskyně. A to, co tam našel, ho tak rozzuřilo, že si nemyslel, že je to andarioňansky možné.\nBěhem dvou vteřin téměř cítil na jazyku krev, co chtěl prolít. Tu lepkavou strukturu na rukou, jak by vydusil život z toho kreténa před sebou.\nVrátil blaster do pouzdra a rukou zachytil svou váhu o skalní stěnu.\n„Darici! Ty sobecký hajzle!“ Zavrčela Thia, když se pohnula kupředu, aby podrážděně čelila tomu rozmazlenému spratkovi. „Co to děláš?“\nUkázal bradou směrem k Haukovi. „Nikam s ním nepůjdu, dokud se neomluví za to, co řekl! Neměl právo napadat čest mého otce! Na rozdíl od něj je můj otec hrdina!“\nSumi odložila svůj blaster dřív, než podlehne touze rozstřílet s ním Daricovu lebku. Kdyby si nedělala takovou starost o Hauka, Daricův život by byl v ještě větším nebezpečí.\nHauk vypadal, jako by se chystal zkolabovat a zemřít.\nVrhla se k němu, aby zkontrolovala horečku. Třásl se tak, že mu cvakaly zuby. Přinutila ho sednout si zády proti stěně. Adrenalin způsobil, že se jed šířil ještě rychleji jeho organismem a infikoval více orgánů.\n„Thio? Potřebuju, abys doběhla zpět a přinesla ten kořen. Tak rychle, jak jen můžeš!“\nBez zaváhání vyrazila.\nPohlcoval ji strach z náhlé bledosti Haukovy kůže. Vzala jeho tvář do dlaní.\n„Dancere? Zůstaň se mnou.“\nZamrkal tak pomalu, že si nebyla jistá, jestli ji slyšel nebo ne.\nZa prvé, má za synovce tebe. Sotva se jí podařilo ta slova zarazit. „Byl otráven.“\n„Včera v noci. Partiniho nůž byl namočený ve velmi pomalu působícím jedu.“\nDaricovi se zachvěly rty, když si konečně uvědomil, jak špatně na tom Hauk byl.\nHaukovi se protočily oči zpět do lebky.\n„Dancere?“ Darice ho chytil za košili a zatřásl s ním.\nHauk zasyčel bolestí. „Už jdu, Kerry. Potřebuju jen chvilku.“\nDarice ho udeřil. „Vstávej!“\nSumi do něj strčila a objevila pravdu o tom, co jí Thia tvrdila. Andarioňané byli tvrdí bastardi.\nDarice na ni vycenil tesáky.\nVytáhla blaster a nastavila ho palcem na omráčení. „Ještě jednou se ho dotkni a pak mi bůh pomoc, Darici, ale rozbrečím tvou matku tím, co ti provedu.“\n„Není to tvoje rodina!“\n„Legrační, protože z nás dvou jsem já ta, co se chová, jako by byl. A teď vypadni dřív, než mu ještě víc uškodíš.“\nDarice ohrnul ret. „Co to má znamenat?“\n„To znamená, že kdybych do něj mohla dostat protijed před dvaceti minutami, místo hledání rozmazleného, trucujícího spratka, měl by větší šanci na přežití. Díky, mimochodem.“\nDarice neřekl nic, když zaujal místo na druhé straně Hauka.\nSumi, která si ho nevšímala, pomohla Haukovi lehnout si, zatímco čekala, až se Thia vrátí. Minuty se vlekly, jak připravovala bobule, které bylo potřeba smíchat s kořenem. Naštěstí je měla stále v kapse.\nProsím, ať tenhle lék funguje i na Andarioňany. Když už byla u toho, doufala, že uhádla i správný jed, co Partini použil. Nikdy v životě necítila takovou paniku. Sotva ho znala, ale nedokázala snést pomyšlení na to, že by ho ztratila.\nNe takhle. Ne kvůli něčemu tak hloupému a špatnému.\nHauk zasyčel, jakoby ho mučili. Celý se roztřásl.\nSumi vzala jeho tvář do dlaní. „Dancere? Slyšíš mě?“\n„Munatara la frah.“\nDarice se ostře nadechl.\nThia jí podala malý hrneček s rozvařeným kořenem, když se vrátila. „Právě tě nazval nejcennější dámou v jeho životě.“\n„Zneuctil mou matku!“\nThia se k němu se zavrčením obrátila. „Kdy, Darici? Pověz mi to. Kdy byl se Sumi sám, když ani jeden z nich nebyl zraněný a my nebyli na doslech? Prosím, vzbuď tu svou omezenou mozkovou kapacitu a zamysli se nad tím.“\n„Proč by ji tak teda nazval, co?“\n„Nevím,“ zavrčela Thia. „Možná proto, že k němu byla milá, což je víc, než kdy byla tvá matka. Nebo, a teď se připrav na tuhle možnost. Třeba má z jedu takové halucinace, že neví, ke komu mluví, nebo co říká. A teď, jestli ti to nevadí, bych se raději snažila zachránit jeho život, než abych se vypořádávala s tím, že sám víš, že je tvá matka děvka, co s ním zachází jako s hovnem a tvým strachem, že on konečně přijde k rozumu a vykopne tě z linie tvého otce,“ klekla si po boku Sumi. „Zachránila jsem, co jsem mohla. Ale spálilo se to, když jsme lovili toho žvanícího idiota.“\nSumi přidala bobule a smísila je s kořenem tak nejlépe, jak to šlo. „Nebude to chutnat dobře, ale doufejme, že si nevšimne.“\nJakmile se ze směsi stal sirup, podržela mu Thia hlavu, aby mohl pít.\nBohužel to byla příliš hustá konzistence.\nThia zpanikařila. „Co teď?“\nSumi zvažovala možnosti. Bez delšího přemýšlení a strachu z ředění vodou vnořila prsty do hmoty a vložila mu je do úst.\nThia mu držela hlavu, když se snažil odvrátit od spálené chuti. Ale po několika minutách konečně olízl protijed ze Suminých prstů.\nKousek po kousku jej Sumi krmila a modlila se, aby to takhle fungovalo. Že se všechny potřebné látky z kořene nevyvařily.\nJakmile dostal celou dávku, otřela si ruce antiseptickým hadříkem a pak jej použila k znovu-očištění rány.\nDarice se skrz ni dál snažil prozírat díry.\nThia na něj přes rameno zasyčela. „Jaký máš problém teď, Darici?“\n„Moje matka měla už dlouho podezření, že porušil svůj slib. To je důvod, proč ho ještě nepřijala.“\nThia po něm vrhnula posměšným pohledem. „Ach, ano, to je ten důvod, že?“\n„Jestli tomu tvá matka opravdu věří, proč ho nepropustí?“\n„Nechce, aby ztratil svou linii. Říká, že by zneuctila mého otce, kdyby to dopustila.“\n„Ah. Jsem ráda, že vím, že se tak stará.“ Thiin sarkasmus byl dokonce silnější, než sirup, který smíchala.\n„Co?“ Zeptal se Darice defenzivně.\nThia zamířila k místu, kde seděl. „Takže to není facka do tváře tvému otci či strýci pokaždé, když odmítá uctít slib, nebo mu na tebe umožnit práva?“\nNad jejími slovy se ušklíbl. „To nikdy neudělala. A Dancer na mě má plná práva, jen je jednoduše nechce.“\n„Blbost! Byla jsem tam, Darici, a viděla, jak mu tvá matka několikrát řekla, že s tebou může strávit čas a on se pak vrátil s nějakou směšnou, nastrčenou výmluvou, proč tě na poslední chvilku nemohla pustit. Upřímně řečeno jsem byla ohromena, že tě s ním pustila na Enduranci. Ale nakonec, jsem si jistá, že kdyby tě to nevytlačilo z věčného stavu kojence, tak by se vykroutila i z toho.“\nZavrtěl hlavou v do očí bijícím popření. „Řekla mi, jak často ho škemrala, aby semnou trávil čas a on odmítl. Kolikrát jsem ho zval, aby si semnou hrál, ale ani jednou nepřišel! Ani jednou! Nechce se mnou mít nic společného.“\n„Nedokážu si představit, proč by se někdo chtěl vyhnout tobě,“ zamumlala Thia, než se hrubě zasmála. „Čel pravdě, Dare, tvoje matka je lhář. Je to manipulátorka a tyran.“\nVyskočil na nohy. „Vezmi to zpátky!“\n„Nevezmu zpět pravdu. Kdyby tvá matka nekrmila tvého otce nelegálními drogami, a to po celá léta, nezemřel by.“\nZíral na ni se zaťatými pěstmi. „Co je tohle za lež?“\n„Žádná lež. Upřímná pravda. Na rozdíl od keců tvé matky, tělo tvého strýce bylo přineseno. Hauk ho tady nenechal ležet jako potravu pro mrchožrouty, jak tvrdí tvá matka. S tuctem zlomených kostí dovlekl Kerisovo tělo zpět a hlídal jej, dokud je nevyzvedli.“\nDarice se hořce ušklíbl. „To nemůžeš vědět. Nebyla si tam.“\nThia mu nedala žádný prostor. „Ani ty ne! A pro tvou informaci, vím to. Fain nechal provést pitvu a má dokument podepsaný tvou matkou, který nařizuje spálení Kerisova těla, aby zakryla pravdu o tom, co udělala. Když byl Keris zpopelněn, byl tam Fain sám. Dokonce neměla ani tu slušnost, aby se zúčastnila posledního pomazání. A pak tvá matka pohřbila veškeré důkazy, které by naznačovaly, že v okamžiku smrti měl Keris v těle tolik drog, že by s největší pravděpodobností došlo k předávkování, kdyby nejprve nespadl.“\n„Pokud je něco z toho pravda, tak proč viní Dancera?“\n„Protože jako jediný byl u toho, když Keris zemřel. Sama dobře ví, jak moc sjetý Keris byl a také ví, že ona byla skutečný viník.“\nDarice se postavil před Thiu tak, že se téměř dotýkali nosy. „Tak proč o tom nikomu neřekl? Ha?“\nOdfrkla si. „Proč myslíš? Odmítá znevážit vlastního bratra. Když se dostal z nemocnice, tvá matka již rozšířila lež o tom, že Hauk zachránil sám sebe odříznutím lana a nechal tvého otce zemřít, a že tělo nikdy nebylo nalezeno. Jediný člověk, kterému se kdy pokusil říct pravdu, byla jeho matka, protože nechtěl, aby ho nenáviděla za něco, co neprovedl.“\n„Yaya to ví?“\n„Ví. To je důvod, proč ho sekla. Neudělala to jako varování. Napadla strejdu Hauka proto, že nemohla zaútočit na Kerise. Byla zděšená tím, co tvůj otec udělal, a řekla strejdovi Haukovi, aby raději nikomu necekl ani slovo!“\nJak pokračovali v hádce, Sumi hlasitě hvízdla. „Prosím, pro lásku všech bohů, přestaňte! Oba! Nechte ho odpočívat v klidu, aniž byste se vy dva štěkali jako dvě štěňata. Pokud se něčím potřebujete zaměstnat, přineste sem naše zásoby, aniž byste se vzájemně zabili.“\nThia odvázala Illyse a odešla.\nDarice se zastavil vedle Sumi, aby se podíval na strýce. „Věříš Thie?“\nProč se ptal jí?\n„Záleží na tom, co si myslím, Darici? Neznám tvou matku, vůbec. Sotva znám tvého strýce. Nicméně se zdá, že je velmi laskavý a obětavý. Neumím si představit, že by tvou matku zneuctil a vím, že to neudělal se mnou.“\nZdálo se, že to ho uklidnilo. Přikývl a rozběhl se za Thiou.\nO samotě s Haukem ho Sumi pohladila po vousech na tváři. V chaosu dnešního rána se neoholil. Díky tomu vypadal ještě víc divoce a nezkrotně.\nS úsměvem nad hrdostí, kterou vyzařoval, i když spal, si obtočila kolem prstu jeden z jeho copánků a hrála si s ním. Na rozdíl od zbytku těla byly jeho vlasy i rty neuvěřitelně jemné. Polilo ji horko při vzpomínce na to, jak jí jazykem olízl prsty, zatímco ho krmila protijedem. Na to, jak se jí tesáky otřely o kůži, a jak dával pozor, aby ji nekousl, i když byl sotva ve střehu.\nJsi neuvěřitelně sexy šelma, Dancere Hauku. A zasloužil si mnohem víc než ženu, která jej nedokázala milovat a cenit si ho.\n„Zásluha s tím nemá nic společného,“ ozval se jí v hlavě otcův rozzlobený hlas. „Myslíš, že já si zasloužil kurvu, co uprostřed noci utekla a nechala mě doma s dvěma holkama? Ukaž mi příručku života, kde se píše, že je svět spravedlivý a my všichni máme to, co si zasloužíme!“\nJako malá si myslela, že je blázen kvůli takovému odůvodňování. Zarputile s ním nesouhlasila. Škoda, že ten starý bastard měl spíš pravdu, než aby se pletl. A jak hladila Dancera palcem po bradce, lámalo se jí srdce.\nDancer si ze spánku povzdechl a přitiskl hlavu k její ruce. Ta nečekaná něžnost se jí dotknula. Sundala si pončo a složila jej pro něj jako polštář.\nZamumlal něco v Andarionštině.\n„Psst,“ zašeptala a snažila se ho uklidnit.\nVěděla, že tím nemohl myslet ji, ale dovolila si na okamžik předstírat, že to na ni volal ze své ochromenosti. Jaké by to bylo být tak milována? Mít někoho, alespoň jedinkrát, kdo by ji utěšil? Někoho, kdo by ji nazýval ženou svého života a ne děvkou nebo kurvou?\nTo bylo to jediné, co kdy chtěla. Někoho, kdo by ji skutečně miloval, neubližoval by jí a neurážel. Nesplnitelný sen, který nyní navždy ztratila. A i kdyby ne, Dancer byl poslední muž, se kterým by kdy mohla mít vztah. I nehledě na skutečnost, že patřili k odlišným druhům, jejich sourozenci byli kdysi svoji a rozešli se jako nesmiřitelní nepřátelé. Určitě by ji zabil, kdyby se o této skutečnosti někdy dozvěděl.\nMěl bys mě děsit.\nMohl by ji rozervat na dvě poloviny nebo ji vykuchat, aniž by se mu zvedl krevní tlak.\nV mysli jí stanuly násilné vzpomínky na Avina. Stále nemohla uvěřit, jak snadno se zapletla do tak nezdravého vztahu, a to zejména po roce co strávila s Darnellem a jeho urážkami během vysoké. Vždy byla hrdá na to, jak je nezávislá a silná. A přesto ji oba muži zlákali sladkými slovy a laskavostí. A pak se něco zvrtlo a oni se bez varování stali násilníky. Vždycky se později omluvili a přísahali, že se to nebude opakovat. A jako blázen věřila každé lži. V tomhle nebyla tak odlišná od Darice, který chtěl věřit ve svou matku i navzdory skutečnostem, co měl přímo před očima. Ale bylo snadnější věřit lžím, když to jediné, co jste chtěli, bylo být milován a přijímán takový, jaký jste.\nNěkdy stačilo i být milován za iluzi, jakou si o vás ostatní vytvořili.\nAle to nebylo reálné, jak moc dobře věděla.\nSetkala se s Dancerovým horečným pohledem. „Jsem tady.“\nPoložil svou ruku na její a přesunul ji z tváře k ústům, aby jí na dlaň mohl vtisknout něžný polibek. S povzdechem jí položil hlavu do klína a tiskl ji k sobě jednou mocnou paží.\n„Jsi vzhůru, Dancere?“\nV odpovědi zamumlal něco, co nedokázala rozeznat.\n„Myslím, že ne.“ Sumi mu odhrnula copánky z obličeje, zatímco mu broukala jednu z ukolébavek, které jí zpívala Omira. A v té chvíli předstírané domáckosti ztratila samu sebe. Jeskyně i vše ostatní ustoupilo do pozadí, jak studovala Dancerovy rysy a přemýšlela, jaké by to bylo milovat někoho jako on. Někoho, kdo stále ještě měl duši i srdce.\nA v poklidném tichu nechala svou fantazii bloudit představami, jak s ním a Kaleou žijí v malém bytě na nějaké planetě, kde by jim nikdo nevěnoval žádnou pozornost a mohli by si ve svých nudných životech užívat naprosté štěstí.\nTy jsi takový idiot.\nTo opravdu byla. To byla vždy její největší chyba. Byla snílek, což bylo často Omiřiným terčem posměchu. Skrz naskrz.\nAle s touhou, aby to bylo skutečné, se naklonila a otřela se nosem o jeho. A pak do ní tvrdě udeřila vlna, když si vzpomněla na svou misi a důvod, proč tu byla.\nJak ho mohu zničit?\nA jak by ne?\nRozervaná a naštvaná na osud, který na ni čekal, s vědomím, že nikdy nebude moci mít takový život, se ani nehnula, dokud nezaslechla, jak se děti vrací. Teprve pak jemně odložila Dancerovu hlavu na pončo a vzdálila se několik metrů.\nThia vstoupila s dekou a Sumi šla připravit pár věcí na noc. Jak Dancer poukázal, nebyli v bezpečí, ale neměli na výběr. Museli si tak vystačit. Přinejmenším do rána.\nA pokud pro ně přijdou další muži, přiměje je přátsi, aby čelili Dancerovi a ne jí.\nA jak rozbíjeli tábor, zjistila, proč Hauk nehraje na housle v ničí blízkosti.\nDarice, který prohrabával Haukův batoh, našel jejich pouzdro, otevřel jej a s odporem ohrnul ret. „Co je tohle za člověčí věc?“\nThia zlostně přimhouřila oči, když mu je vyškubla z rukou a zavrčela: „To je moje. Nech to být.“ Ale když se setkala s Thiiným pohledem, viděla pravdu. Thia věděla, že jsou Haukovy a snažila se svého strýce ochránit před dalším pohrdáním.\nDívka je dala do vlastního batohu, zatímco si Darice něco mumlal v Andarionštině. „Drž hubu, Darici,“ řekla Thia podrážděně. „Mluvím stejně plynně jako ty.“\nA to je uvrhlo do hádky, ve které používali slova, které Sumi nedávaly smysl. Ale vzhledem k jaderné eskalaci gest a hlasu věděla, že je od sebe musí odtrhnout, nebo na stěnách jeskyně brzy bude krev.\n„Thio? Můžeš mi přinést víc kořene a bobulí? Měli bychom tvému strýci připravit další protijed.“\nS pohledem upřeným na Darice přikývla. „Jistě, Sumi. Jsem za pár minut tu.“\nIllyse šla s ní.\nSumi se zarazila a sledovala, jak Darice dál přehrabává Haukovy věci. Připomínal jí malého kluka s pokladem. Bylo vlastně rozkošné sledovat, jak si zkouší Haukovy rukavice a vidí, jak moc potřebuje vyrůst do stejné velikosti.\nMimochodem, bylo to hodně. Hauk byl obrovský.\n„Rozdělám venku oheň, dobře?“\nDarice odpověděl kývnutím.\n„Dej mi vědět, pokud se tvůj strýc probudí a bude něco potřebovat.“\nTím si vysloužila rozpálený, zuřivý pohled.\nS rukama zvednutýma v gestu kapitulace je nechala o samotě, i když částečně přemítala, jestli je to rozumné. Darice vůči svému strýci choval spoustu zášti a nenávisti.\nSumi si povzdechla. Rodina byla jako osina v zadku. Život plný raněných pocitů a nedorozumění. Dva různé pohledy na stejnou událost mohly vyústit v naprostou válku mezi sourozenci a rodiči i po letech.\nPřesto to bylo něco, po čem celou svou bytostí toužila. Vždy záviděla svým přátelům, kteří měli rodiny, které mohli navštívit. Sourozence a rodiče, se kterými vycházeli. Něco takového si nedokázala představit.\nSe snahou na to nemyslet začala rozdělávat oheň, a když se Thia vrátila, ukázala jí, jak umíchat protijed.\nJakmile byly hotovy, vrátila se do jeskyně a tam našla něco, co rozhodně nečekala.\nDancer byl vzhůru. A na hrudi, v náručí, měl uhnízděného Darice jako malé štěně. Uvazoval mu jeden z kožených nárameníků na paži, zatímco odpočíval bradou na temeni hlavy svého synovce.\nZtuhla, když k ní dolehly tiché hlasy.\n„Takže, jaký byl můj táta jako bratr?“\n„Byl v pohodě, Darici.“\n„Jen v pohodě? Matarra říká, že byl ze všech nejčestnější. Že se o své bratry vždy staral a bděl nad vámi.“\nDancer si odfrkl. „No, jí nikdo nemáčel hlavu v záchodě.“\nDarice se otočil a pohlédl na Dancera. „Cože? Proč by to dělal?“\nDancer si povzdechl, jak zkontroloval tkaničky, aby se ujistil, že nejsou na Daricově paži příliš těsné. „Tvůj otec byl temperamentní, Dare. A často se tomu poddával. Někdy stačilo jen to, že si dýchal vzduch ve stejné místnosti jako on.“\n„Opravdu. Fain vždy říkával, že jsem mimořádně velký a talentovaný… hemeroid.“\nSumi potlačila smích nad jeho upraveným prohlášením toho, jak si byla jistá, že ho jeho bratr skutečně nazýval.\n„Většinou,“ pokračoval, „protože jsem měl dva starší bratry, kteří se střídali v tom, kdo mi bude rozkazovat každou minutu každého dne. A protože nemám rád, když mi někdo říká, co mám dělat, tak jsem měl vždy problém s tím, že si mysleli, že jsou moji rodiče.“ Dancer se dotkl špičky Daricova nosu. „A stejně jako ty jsem celkem hlasitý, když se mi něco nelíbí.“\n„To je důvod, proč semnou už nechceš trávit čas? Proč nikdy nepřijdeš na žádný z mých zápasů, i když tě vždy zvu?“\nSumi se sevřelo hrdlo z bolesti v Daricově hlase, když položil tu otázku.\nDancer zvedl hlavu a se zaťatou čelistí se podíval na svého synovce. „Nikdy si nenechám ujít tvé zápasy, Dare.“\nDarice odhrnul rty a začal se zvedat, ale Dancer ho udržel na místě. „Jsi lhář! Pusť mě!“\nDancer ho odmítl se zuřivou grimasou. Přinutil Darice si znovu sednout a jednou rukou ho držel na místě, zatímco druhou zapnul malý přístroj na zápěstí. Ťuknul do obrazovky prstem.\n„Přesvědč se sám. Byl jsem dokonce i na tvém posledním zápase, kdy si v prodloužení dal vítězný gól.“\nDarice zcela ztuhl, když spatřil to, co muselo být fotkou z průběhu hry. S roztřesenými rty prstem začal listovat mezi fotkami. „Nerozumím tomu. Když jsi tam byl, proč jsi za mnou po zápase nepřišel?“\n„Protože nejsem tvůj otec a nikdy jsem nesloužil v Andarionské armádě. Tvoje matka tvrdila, že bych tě zostudil před přáteli a jejich otci, kdyby mě tam viděli. Takže jsem vždy zůstal v průběhu hry a poté rychle odešel, než si mě mohl někdo všimnout.“\nSumi dusila bolest v jeho hlase.\nDarice s pozvednutým obočím dál listoval. „Byls u předávání maturitních vysvědčení?“\n„Vždycky jsem tu pro tebe byl, Dare. A vždycky budu. Kdykoliv mě budeš potřebovat, stačí zavolat.“\nDaricovi se zaleskly slzy v očích, jak se snažil strávit co mu Dancer ukázal a řekl oproti lžím, kterými ho musela naplnit jeho matka. „Proč si mě nikdy nebereš na víkend?“\n„Kdykoliv tě jdu vyzvednout, máš vždy plné ruce práce se školou, tréninky, hraním a tvými přáteli. Tvá matka tvrdí, že je lepší, aby si vyrůstal s ní, a to zejména s ohledem na hanbu a stud, který bych ti přinesl. To je důvod, proč jsem tě mohl trénovat na Enduranci jen jednou během několika měsíců.“\nDarice ztěžka polkl, jak chytil svého strýce za ruku, která na sobě měla přístroj plný důkazů toho, jak moc Darice miloval. „Nepřinášíš mi hanbu ani stud, Dancere.“\n„To si v minulosti netvrdil. Myslel jsem, že tohle je to, co chceš… že je pro tebe nejlepší, abys zůstával se svou matkou a já se držel v pozadí.“\nS neklidným a navztekaným pohledem Darice ztichl, když vypnul modul a opřel se hlavou o Dancerův biceps.\nSumi popošla kupředu s očekáváním, že Darice po ní štěkne něco arogantního. Nebo rozhořčeně vyskočí z Dancerovy náruče. Místo toho jen sledoval, jak k nim přistupuje.\nDancer si olízl rty. „Vyždímaně. Ty?“\n„Jsem v pohodě.“ Klekla si vedle nich a položila mu hřbet ruky na čelo. „Horečka už klesla.“ Poté mu podala malý pohár. „Tady máš další protijed.“\nNakrčil nos nad tím pachem, ale neřekl nic, než jej poslušně vypil. „Děkuju ti.“\n„Nemáš vůbec zač.“ Vzala si pohár zpátky a usmála se na Darice. „Udělám k večeři další salát.“\nTen zkřivil obličej a zavřel oči ve výrazu nejvyššího odporu. „Nerad jím rostliny.“\nUsmála se ještě víc. „A to je důvod, proč jej pro tebe připravuju.“\nDancer se zasmál. „Teď už víš, jaké je to mít sourozence, Dare. Všichni se k tobě takhle chovají. Ve chvíli, kdy se ti něco nelíbí, je jejich ctí a povinností tě tím mučit. Na věčnost.“\n„Tak to jsem rád, že jsem momentálně jedináček.“ Znovu zavřel oči a spokojeně si povzdechl.\nDancer ji chytil za ruku, než se oddálila. „Co pro tebe mohu udělat.“\nSumi zaváhala a přemýšlela, jestli si vůbec uvědomoval, jak vše formuloval. Nikdy nejprve nemyslel sám na sebe. Dával potřeby ostatních nad ty své. „Odpočívej. Ať se ti díky mě udělá líp.“\n„Cítím se zbytečně, když tu jen ležím. Měl bych-“\n„Měl bys odpočívat,“ zopakovala ostře. A pak sklopila oči k Daricovi: „Navíc si myslím, že by se vám hodil nějaký chlapský čas.“\nTeprve poté Dancer přikývl. „Kdybys něco potřebovala, dej mi vědět.“\n„No dobře.“ Sumi odtáhla zbloudilý pramínek vlasů z Dancerovy tváře, než se postavila a nechala je o samotě.\nKdyž došla k vchodu do jeskyně, zaslechla Daricův slabý hlas. „Jsou všichni lidé jako ona, Dancere?“\n„Malí a něžní. Starostliví.“\n„Bohužel ne. Zvláště ne k Andarioňanům. Je velmi odlišná od většiny jejího druhu.“\n„Ach… To proto se ti líbí?“\n„Ne. To proto si jí cením jako pokladu. A teď se utiš a na chvíli mi dej pokoj s otázkami.“\nTato slova jí naplnila srdce nevysvětlitelnou radostí. Dancer si jí cenil. Bylo to vůbec možné?\nVzhlédla při Thiině otázce, jak se blížila k ohni. „V pohodě. Proč?“\nThia pokrčila rameny. „Máš ve tváři zvláštní, uplakaný výraz.“\nOdložila pohár a zkontrolovala večeři. „Mám?“\n„Jo, vypadáš tak trochu jako já, když si pořídím nového přítele.“\nSumi při tom nenuceném komentáři zvednula obočí. „Kolik kluků jsi měla?“\n„Tunu. Prohrabávám se jimi rychleji než ponožkami.“\nThia přikývla a nakrmila Illyse. „Není to tak úplně moje vina. Nejprve se naštvou, že se s nimi do patnácti minut po seznámení nevyspím. A pak, když zjistí důvod, kterým je můj otec, psychopatický zabiják, který vykuchává lidi pro zábavu, a je ve skutečnosti vrah větší než většina vesmírných raketoplánů, a nevelí jedné, ale pěti hlavním armádám, utečou s křikem ke dveřím.“\n„Chápu, že by to mohlo být trochu nervní.“\nThia zkontrolovala guláš. „Copak tvůj otec nikdy neměl problém s výběrem tvých kluků?“\n„Ne tak docela. Od mých patnácti otec předpokládal, že jsem coura, takže mu bylo jedno, s kým chodím. Nejlepší, co jsem od něj kdy slyšela, byla výhružka, ať nás nenajde nikdy nahé v posteli.“\n„To je mi líto, Sumi.“\n„Nemá ti co být líto. Tak to bylo.“\nK jejímu úplnému šoku ji Thia objala. „Myslím, že jsi skvělá.“\n„Taky si myslím, že jsi skvělá.“ Sumi dívku stiskla, než ji pustila a vrátila se k přípravě večeře.\nTu noc si vzala službu stráže a získala tím zcela nový respekt k Dancerově výdrži.\nSe zívnutím se protáhla a pak rozběhla na místě ve snaze zůstat ve střehu.\n„Vypadáš jako roztomilá holčička, když tohle děláš.“\nTrhla sebou a s povzdechem zjistila, že za ní stojí Dancer. „Drazí bohové, člověče, vydávej nějaké zvuky, když se hýbeš!“\n„Nejsem člověk,“ připomněl jí prostě.\nZhluboka se nadechla, aby uklidnila nervy. „Promiň. Nechtěla jsem tě urazit. Jednoduše nechápu, jak někdo tak velký může být tak tichý. Není to přirozené.“\nOkouzlivě, křivě se na ni pousmál. „Zkus si vyrůstat s rodiči, co mají sluch Andarioňanů a ošklivou náturu, a taky se naučíš být tichá.“\n„Myslím, že jo,“ řekla se smíchem. „Chytili tě častokrát?“\n„Nikdy. Ale byl jsem často obětován.“\n„Kdykoliv byli mí bratři chyceni, hodili mě před rodiče a utíkali se schovat, zatímco já jim čelil. Sám. Oba dva byli v tomhle sobečtí bastardi.“\nZděsila se nad tím, co pro něj zjevně nebyly zrovna příjemné vzpomínky. „To je mi líto.“\nDancer nonšalantně pokrčil rameny. „Prokletí nejmladšího. Nikdy jsem se včas nedokázal dostat pryč. Ale získal jsem díky tomu skvělé schopnosti přežití. A opravdu tvrdý zadek. Za to jsem vděčný.“ Sundal si pušku z ramene. „Měla by sis jít odpočinout.“\n„Já nejsem ta, kterou otrávili,“ připomněla mu.\n„To nebyl jed. Věř mi. Jedl jsem výsledky Jaynina vaření. To je mnohem smrtelnější.“\nByl tak neuvěřitelně lákavý. A o to víc tím, že nikdy nikoho neurazil. Ani Darianu. Spíše měl velmi škádlivý, zábavný a milující náhled na nedostatky a činy druhých.\n„Pořád mi nepřijde správné, že bys nás měl hlídat po tom, čím sis prošel a co jsi pro nás už udělal.“\n„Tak si sedni ke mně a dělej mi společnost.“ Svalil se před malý výběžek skály, aby se o ni mohl opřít.\nTen pohled, když tam tak seděl… to bylo příliš na to, aby se od něj pouhá žena dokázala odvrátit. Sedla si vedle něj a pro jistotu mezi nimi vytvořila malý odstup.\nDancer po ní vrhl vyčítavým pohledem. „Nekoušu, Sumi.“\n„Já vím.“ Víc se bála, že to ona by mohla začít okusovat tu snědou kůži. Hlavně jeho čelist. Byla to ta nejpřitažlivější věc, jakou kdy na nějakém muži viděla.\nI proti svému přesvědčení se k němu přitulila a nechala ho, aby ji držel tak, jako předtím Darice. Opřel se bradou o temeno její hlavy, zatímco ji obklopil svým teplem. A jak slíbil, nechal si své ruce pro sebe, zatímco tam tak seděli a naslouchali klidnému pouštnímu větru.\nHauk se usmál, když Sumi během několika úderů srdce usnula. Teprve pak lehce upravil její váhu tak, aby se netiskla k té části jeho těla, která po ní nejvíce toužila. Se zbystřenými smysly si otřel tvář o ty nejměkčí vlasy, jaké kdy pocítil a zhluboka vdechl její unikátní vůni.\nByla jako to nejsladší nebe.\nA to nejmučivější peklo.\nKdyž ji držel, byl tvrdý jako kámen a bolestivě toužil po ochutnání jejího měkkého, smyslného těla. Záda i bok mu pulzovaly bolestí, ale uvítal to rozptýlení od silné touhy v jeho rozkroku, se kterou nemohl nic dělat. Zavřel oči a nechal se unášet její vůní, zatímco ho trápily hloupé představy toho, co věděl, že nikdy nemůže mít.\nFantazírování o jejím dotyku nedávalo smysl. Byl Andarioňan, zaslíbený. Ona byla člověk, vrah Ligy. Oba měli zakázáno mít s kýmkoliv vztah. Oba byli loveni nepřáteli a nad hlavou jim visel trest smrti.\nA přesto, když cítil na své kůži její dech, na ničem z toho nezáleželo. Jediné, co chtěl, bylo nabídnout se jí.\nChtěl, aby si ho přede všemi nárokovala jako svého druha. Jen jednou chtěl vědět, jaké to je být v těle samice, které by na něm záleželo, když by se milovali.\nKaždý rok od jeho devatenáctých narozenin šel za Darianou do chrámu jeho předků v plné víře, že se s ním sjednotí před její i jeho rodinou. A každý rok ho před nimi brutálně odmítla. Jako kdyby byl vadný, nebo nedůstojný.\nZpočátku doufal, že najde způsob, jak mu odpustit za to, co se stalo s Kerisem. Že po čase dokáže přijmout jeho věrnost. Ale ta naděje zemřela někdy před jeho třicátými narozeninami, kdy mu najednou bylo zcela jasné, že nemá v úmyslu se s ním kdy spojit. Naopak, pokaždé měla zvrácené potěšení z toho, že se k němu před zraky jejich rodin mohla otočit zády a zanechala ho jejich posměchu a pohrdání.\nKdyž mu bylo třicet, šel k matce pro večer plný dalšího ponížení, a prosil ji, aby s Darianou domluvila vzácné zrušení zaslíbení.\nOdpověděla na jeho žádost hřebem ruky. „Jak se opovažuješ mě tak zostudit! Jsi Válečný Hauk. Splníš svou povinnost a postavíš se před ni jako hrdý Andarionský válečník, kterým bys měl být, a ne jaké nějaký ufňukaný zbabělec bez ptáka! Kromě toho, nikdo jiný by tě nechtěl. Podívej se do zrcadla. Jsi deformovaný a nechutný. Měl bys být vděčný, že s tebou už nezrušila zaslíbení. Alespoň takhle můžeme předstírat, že máš nějakou hodnotu a si trochu žádoucí.“\nA jako každý rok předtím, když se kněz zeptal, jestli Darianě připadá vhodný pro její linii, rozdrápala mu záda a vyšla ze dveří. Byl to ten nejbrutálnější způsob, jakým Andarionská samice mohla odmítnout samce ve svém rodě.\nHorší bylo, že se to pro něj stalo jakýmsi nechutným rituálem. Takovým, po kterém byl ještě zuřivější než předtím, pokaždé když ho musel vytrpět.\nKaždý rok kdy ho Dariana odmítla, viděl, jak matčina láska postupně odumírá. Sotva se na něj dokázala podívat. Plně ho vinila za hanbu, kterou své rodině způsobil.\nV srdci však věděl, že tohle by mu Sumi nikdy neudělala. Byla dostatečně čestná na to, aby mu prořízla hrdlo a ukončila jeho peklo. Trest smrti pro oba. Nenutila by ho podrobovat se rok co rok veřejnému ponížení.\nVzal její drobnou ruku do své a usmál se. Samozřejmě, že by potřebovala nůž, aby mu ublížila. Její jemné ručky by nikdy nedokázaly rozervat záda či krk.\nA než se dokázal zastavit, položil si její ruku na tvář a stiskl. Nechápal, jak pro něj mohla tak rychle tolik znamenat. Nebyl důvěřivá duše. Ani se snadno s někým nepřátelil. Čekal od ostatních to nejhorší a oni ho málokdy zklamali.\nAle tahle malá vražedkyně si našla místo k jeho srdci, kde pobývalo velmi málo osob. A místo toho, aby ji vyhnal, jí dovolil zavrtat se tam ještě hlouběji.\nCo je semnou sakra špatně?\nDariana měla pravdu. Byl vadný. Musel být, vzhledem k myšlenkám v jeho hlavě.\nZe vztahu s ní by nikdy nevzešlo nic dobrého. Andarioňané a lidé se nemísili. Nikdy.\nA bohužel, bez ohledu na to, jak moc by si přál opak, ani se nikdy mísit nebudou. Lidé v jeho světě nebyli vítání a Andarioňany vášnivě nenáviděli všude mimo jejich vlastní území.\nAž bude po všem, bude muset Sumi opustit a splnit svou povinnost. Svázat svou krev s děvkou, která ho nenáviděla. Kdyby byl jen z půlky takovým Andarioňanem jako byl Fain, řekl by: „Do prdele s tím vším,“ a na všechny by se vykašlal.\nAle byl posledním synem jejich matky. Kdyby odkráčel od jejich rodové linie, zničilo by ji to. Čest by jí kázala, aby se zabila. Bylo přijatelné, aby linii opustil jeden syn.\nAle ne dva.\nA zatímco jeho matce na něm nijak nezáleželo, starala se o svou pokrevní linii a čest. Nedokázal by si své štěstí vykoupit takovou cenou. Jedna věc, kterou ho život naučil, bylo to, že nikdo nemůže vybudovat lepší budoucnost na mrtvolách ostatních. Raději bude na věčnost trpět, než aby zachránil sám sebe na úkor své rodiny.\nTo byly způsoby Andarioňanů.\nA on byl Válečný Hauk.\nBylo jeho povinností sloužit své rodině a lidem. Jeho ctí, bez ohledu na osobní oběť.\nAle v zadní části jeho mysli byla představa Sumi v barvách jeho rodiny. A vnitřnosti se mu sevřely touhou mít ženu, jen jedinkrát, která by ho shledala vhodným druhem a nedívala se na něj, jako by byl totální sračka.\nVystavil Kerris Kate v 13:05\nEd Evudar 8. února 2015 13:29\nDíky moc za další pokračování kapitoly. Skvělé!!\nKnihomolka.365 8. února 2015 14:07\nDíky za pokračování a těším se na příští kapitolu.\nAnonymní 8. února 2015 15:05\nAnonymní 8. února 2015 15:08\nWau - super kapitola, veľká vďaka za jej preklad a korekciu, a neviem sa dočkať ďalšieho pokračovania.\nAnonymní 8. února 2015 15:33\nYanica 8. února 2015 15:40\nSrdečná vďaka za preklad i korektúru!!! :- )\nKerris začíná prekladať, to znamená, že má po skúškach!?! :-D\nKerris Kate 8. února 2015 20:31\nJEste mam jednu 16teho, ale dala jsem si ted vikend pauzu od uceni a dohnala resty kolem blogu :)\nYanica 9. února 2015 0:51\nUž som si myslela, že možem pustiť palce, takže ich budem držať i ďalej. Ten týždeň to už vydržím!!! :-) :-D\nAnonymní 8. února 2015 16:14\npřipojuju se k díkům nahoře, už jsem se moc těšila na pokračování ... i když mám chuť kopnout Dancera do pozadí a říct mu, ať se ty zmetky v rodině vykašle!\nNadezda Pavloskova 8. února 2015 17:44\nDěkuji moc :-) nemohla jsem se dočkat pokračování :-)\nAnonymní 8. února 2015 19:02\nAnonymní 8. února 2015 19:15\nAnonymní 8. února 2015 20:29\nNikol: Dakujem :-)\nAnonymní 8. února 2015 22:17\nAnonymní 8. února 2015 22:50\nAnonymní 9. února 2015 9:54\nmirela 9. února 2015 17:21\njeeeej pokračovanie, už som prestala dúfať. teším sa na pokračovanie a ďakujem za preklad\nJana 19. února 2016 12:35


díly na auta Audi S8 – prodej náhradních dílů z vrakoviště\nProdej náhradních dílů z vrakoviště - díly na auta Audi S8 - prodej náhradních dílů na všechny typy vozů. Hledáte náhradní díl na Audi S8 / jakýkoliv jiný vůz – vyplňte prosím poptávkový formulář na našem webu - v případě, že konkrétní díl bude k dispozici bude vás kontaktovat kolega přes díly pro domluvení podrobností. Díly lze zaslat po celé ČR – pakliže to povaha konkrétního náhradního dílu umožňuje. O vyhledání vámi poptávaného dílu se postará náš automatický systém a dle vámi zadané lokality osloví nejdříve nejbližší sklady, kde by bylo možné osobní převzetí a nebude-li zde díl k dispozici prohledá zbytek skladů a vrakovišť po celé ČR a pak by nebyl problém u dílů, které poslat lze díly odeslat kurýrní službou. díly na auta Audi S8 - zjistěte jednoduše a rychle dostupnost poptávaného dílu přes poptávkový formulář.


Notice: Undefined index: action in /www/1000vecicomeserou.cz/1000vecicomeserou.cz/wp-content/themes/clean-home/functions.php on line 30 1000 věcí, co mě serou » #842 BALENÍ STANU\nPosted: Říjen 9th, 2014 | Author: Curvekiller | Filed under: Curvekiller | 10 komentářů »\nVkládání věcí do původních látkovejch obalů, opatřenejch zipem, bejvá nezřídkakdy vopruz. Když totiž něco balíte z čistý vody, můžete se různě přizpůsobovat velikosti danýho objektu – tady se ale musíte trefit do chatrnýho fusaku, kterej je leckdy na milimetr vyměřenej a nepřeje pražádný improvizaci. Tuhle jsem se snažil sklidit cestovní dětskou postýlku a byl to voprc, na kterej by člověk potřeboval pět ruk a pomoc MacGyvera, aby to v klidu všechno sroloval, složil, vecpal do původní tašky a zatáhl zipem.\nU balení stanu to bejvá o to horší, že tahle činnost prudí už tak nějak primárně ze svý podstaty: Jednak obvykle spěcháte. Druhak jste obvykle smutný, páč vejlet, nebo aspoň pobyt na daným místě je u konce a tímžto pádem mizej i naděje a optimismus, který vás živily, když jste to áčko před časem rozkládali a kurtovali ho k zemi.\nNavíc statisticky máte mnohem větší šanci, že zrovna bude chcát a že se vaše prsty budou nořit do hoven na podlážce, než že si užijete skládání všech komponentů za krásnýho slunečnýho počasí a za zvuků milejch rad přihlížejících trampů, co vám budou průběžně podávat pomocnou ruku i akurátně vychlazený pivíčko. Ba ne, tak to nechodí.\nPosichrovat si, že se neztratěj žádný tyčky a kolíky, se ještě dá, i když se na ně jako naschvál lepí bahno, který by nedělalo ostudu ani v reklamě na Domestos. Hlavní otrava ale vyplývá z toho, že vtěsnat to všechno, vod tropika po všelijaký šňůry, do jednoho fusaku, co je TAK AKORÁT, je prostě k posrání. Pak můžete mít ten stan seberadši, milovat jeho předsíňku a s láskou se tulit k jeho tyčkám, který přetrvaly tajfun, random šoust s lepým háčkem i střevní chřipku, ale stejně ho budete chtít při každým balení zlikvidovat. To už je fakt lepší bejt milionářem a takovejhle vercajk po užití polejt benzínem, spálit na popel a příští ráno se vytasit s nějakým zbrusu novým kouskem.\n« Předchozí článek: #841 PŘEDVOLEBNÍ SLOGANY\nNásledující článek: #843 SELFIE »\n#357 FALEŠNÝ VEGE/INDIE/HAREKRIŠNA RESTAURACE\nVkládání věcí do původních látkovejch obalů, opatřenejch zipem, bejvá nezřídkakdy vopruz. Když totiž něco balíte z čistý vody, můžete se různě přizpůsobovat velikosti danýho objektu – tady se ale musíte...


Listopad, 2016 | PC HRAC.CZ\nVýpis článků za měsíc: &nbspListopad&nbsp2016\nHerní počítač s GTX 1070 pro hráče vlastnící běžné 60 Hz monitory s rozlišením 1080p nebo 1440p nemusí obsahovat nejvýkonnější a také nejdražší modely procesoru nebo grafické karty, přesto si na něm při zapojení těchto monitorů zahrajete stejně dobře jako na výrazně dražší předchozí sestavě Maximum do 40 000 Kč. Jak je to možné? Jednoduše, (…)\nNa hraní v rozlišení 2560×1440 potřebujete PC minimálně s grafickou kartou RX 480 8GB nebo GTX 1060 6GB, ale musíte počítat s většími kompromisy v nastavení kvality. Pro plynulejší hraní na ultra nastavení už budete muset sáhnout po Geforce GTX 1070, která ovšem stojí podstatně víc, ale za to poskytuje dostatek výkonu pro 60+ FPS 2K hraní (…)\nJedna z nejmenších PC skříní formátu cube, do které lze umístit základní desky ITX a mATX, zaujme miniaturními rozměry, čistým designem a hlavně silnými plechy, což se v této cenové kategorii do 1000 Kč moc často nevidí. Klady – Zápory Kvalitní plechy 0,87 – 0,96 mm Design a malé rozměry, mini ITX skříň, ale (…)


Úspěšní sportovci, žáci, lidé s netradičními koníčky. Představí významné sousedy - Břeclavský deník\nÚspěšní sportovci, žáci, lidé s netradičními koníčky. Představí významné sousedy\nNa významné sousedy chtějí více ukazovat v obcích a městech na Břeclavsku.\nNa děti a mládež cílí v Mikulově. „Návrhy na ocenění v oblasti kultury, studijních výsledků nebo sportu mohou lidé podávat do pátku 22. června,“ uvedla Marcela Šimánková z tamního úřadu.\nNa výjimečné obyvatele chtějí ve zpravodaji poukázat i Velkopavlovičtí. „Může se jednat o úspěchy v umění, sportu, vědomostech ale i netradiční záliby,“ vyzvala na webu Karolína Bártová z TIC.\nRodiče náhle umřeli. Vlna solidarity zalila Vranovice, pomáhají osiřelým dívkám\nUž několik let oceňují profesní úspěchy i lidské činy ve Vranovicích. Takzvanou Motivační dotací ocenili například zachránce životů, baletku, hasiče i lékaře.


Domek - Madelaine Thea Abrahamsen, Alaric De Moor\nPředmět: Domek - Madelaine Thea Abrahamsen, Alaric De Moor Sun Aug 28, 2016 7:35 pm\nAbrahamsenovi bydlí v jednom malém domečku, který patří Therese Abrahamsen, postarší najádě, která se sourozenců Madelaine a Benjamina ujala. Domeček není velký, je docela malinký, ale jim naprosto vyhovuje. Benjamin má svůj pokoj ve sklepě a Madelaine má svůj pokoj v podkroví domku. Kuchyň je propojené s jídelnou, která je středem celého domu. Obývák je zvlášť a v patře můžete najít Theresinu ložnici, koupelnu a schody nahoru do podkroví.\nMadelaine má menší pokojík v podkroví. Nad velkou manželskou postelí má světýlka a vždycky má povlečené nějaké barevné, vzorované povlečení. Na druhém konci pokoje má stůl, který stojí pod oknem a kolem něj má spousty obrázků, ať už co malovala ona, nebo jí je někdo dal. Taky tam má dvě nebo tři střešní okna, kterými se dá vylézt na střechu a dají se odtamtud pozorovat hvězdy.\nNaposledy upravil Písař dne Sun Oct 23, 2016 3:52 pm, celkově upraveno 1 krát\nPředmět: Re: Domek - Madelaine Thea Abrahamsen, Alaric De Moor Sun Oct 16, 2016 5:37 pm\nFajn, uznávám, zjistit, kde Maddie sakra bydlí, bylo docela dost těžký. Nemohla jsem se zeptat přímo, je mi jasný, že tady se všechno hned roznese. A po tý scénce s jejím bráchou jsem nepotřebovala, aby se dozvěděl, že jsem si zjišťovala, kde bydlí. Navíc, bylo víc než jistý, že mně, jakožto succubě a tedy absolutnímu odpadu společnosti, by mi stejně nikdo nic neřekl. Musela jsem na to jinak. Jakmile ti dva zabočili za roh, vzlétla jsem. Je to takovej nepěknej zvyk všech lidí nedívat se nahoru. Já už jsem poučená, vím, co dokáže krátký pohled k nebesům prozradit, ale málokdo další to dělá. Schovala jsem se za mraky a sledovala je. Jasně, že to nebylo tak lehký, málem jsem je ztratila. Musela jsem slétnout níž a nenápadně to vypozorovat. Byla to fakt sranda. Ale přinesla ovoce. Vypálila jsem si do mozku, kde bydlí, a s potěšením zjistila, že má Maddie pokoj v podkroví. To mi její únos ulehčí. Únos? Fakt jsem řekla únos? Ale né, však ona půjde sama a dobrovolně. Muheheh.\nBylo však ještě brzo na to, abych pro ni šla. Navíc se dalo čekat, že s ní bude mít její despotický bráška ještě řeč. Letěla jsem se proto ještě převléct. Jen ať slintá... Hodila jsem na sebe černý crop top s krajkou, na něj koženou bundičku, k tomu riflové tmavé kraťásky a černé podpatky. Rty jsem jen znovu obtáhla rudou rtěnkou, přidala svůj smyslný parfém a byla připravená vyrazit. Pořád ale bylo ještě brzo, a tak jsem se vypravila na nákup vhodného nápoje. Rum, co jinýho taky. To mi zabralo času víc než dost, a tak jsem opět mávla křídly a letěla k domu Maddie. Přistála jsem na střeše (ne, s těma botama to nebylo nic lehkýho se na ní udržet a nesletět rovnou dolů) a jednoduše si za pomoci ocasu otevřela pootevřené okno. Vklouzla jsem dovnitř, ale v pokoji nikdo. Vonělo to tam ale po Maddie a bylo tam útulně. Na výpravu po domě za nalezením Maddie jsem to moc neviděla, takže jsem se drze rozvalila na její posteli a flašku rumu postavila na noční stolek.\nPředmět: Re: Domek - Madelaine Thea Abrahamsen, Alaric De Moor Sun Oct 16, 2016 6:31 pm\n> Z uliček\nOdtáhl ji odtamtud jako malou holku. Cítila se neskutečně trapně. Takhle ji znemožnil před Rune, jako kdyby byla malé dítě, co si o ní teď bude asi myslet! Cítila v tom jistou zradu, proč jí to udělal? Ví, že to myslel dobře, ale prostě.. Navíc urážel Rune a.. Byla si docela dost jistá, že Rune už ji nevezme vůbec nikam. Tímhle u ní úplně skončila. Naštvaně běžela se slzami v očích do svého pokoje, kde se zavřela. Netrvalo to dlouho a brácha už klepal na dveře a dožadoval se vysvětlení, proč se proboha s tou succubou baví. Neodpověděla. Dramaticky se vrhla na postel a začala plakat. Byla jako princezna z Disney filmu. Ty se taky vždycky vrhly na nejbližší předmět a prostě plakaly. Vlastně jim byla dost podobná, většina z nich byly taky tak.. Nevinné svým způsobem, ale žádná z nich neplakala kvůli ženě.\nNakonec se po nějaké době vzpamatovala, otřela slzy, které spíš než smutku byly slzy vzteku a místo toho, aby tady dál naříkala se rozhodla, že se radši něčím rozptýlí. Vzala Pýchu a předsudek a nechala se radši rozptylovat knižními hrdiny. Nakonec nad tím usnula. Nespala dlouho, ale už se začínalo stmívat, když se probudila. Všechny ty zrady, co na ní dneska byly vykonány už se nezdály tak hrůzné jako předtím. Možná to tak prostě má být? Pořád si tím nebyla jistá, pořád ji to štvalo, ale co už..\nNakonec ze sebe sundala šaty i podkolenky, které si přehodila přes židli a potom odkráčela do koupelny.\nZnáte to, sprcha zabere poměrně hoodně času a i ona tam strávila dobrou půl hodinu, než si vyčistila hlavu a přebrala všechny myšlenky.. Nakonec vylezla a už chtěla sáhnout do poličky pro ručník, na(ne)štěstí tam byl jenom jeden a ten byl pěkně krátký. Měla drobné tělíčko, takže si jej dokázala obmotat kolem hrudníku, ale sahal jí tak těsně pod zadek, že kdyby se sklonila.. No jo no, stejně jak dojde do pokoje, tak se převlíkne do pyžama no.. Vlasy si nechal v provizorním drdolu, ze kterého jí utíkalo poměrně dost pramínků a ona voněla jako jahody. Docela úplně celá a to, že se ještě namazala jahodovým tělovým mlékem tomu pomohlo..\nBosky se pak Maddie vydala do svého pokoje. S ručníkem, který jí sahal velice těsně po zadek, možná jej kousek odhaloval. Něco si broukala a když otevřela dveře, prvně si nevšimla, že má návštěvu, jenže potom.. Udělala první krok k šuplíku se spodním prádlem, když v tom prudce otočila hlavu k posteli.\n"Rune?!" Zalapala po dechu a trošku na ní vykulila oči. Jednou rukou si u toho snažila stáhnout ručník níž, ale moc jí to nepomáhalo, protože kdyby jej stáhla níž, ukázala by Rune další kousek ze svých prsou. Byla to docela obtížná situace a ona byla celá červená, jako rajčátko a roztomilá víc než předtím. "C-co tady děláš?" Až teprve teď si všimla co má Rune na sobě a ta její červená rtěnka.. Musela si u toho zkousnout ret. Byla dokonalá, ostatně jako pokaždé, co tuhle démonku viděla.\nPředmět: Re: Domek - Madelaine Thea Abrahamsen, Alaric De Moor Wed Oct 19, 2016 8:37 pm\nČekala jsem cokoliv, ale tohle fakt ne. Tohle málem úplně rozhodilo i mě a to je sakra co říct. Maddie se objevila, ale nedalo se říct, že by byla nějak zvlášť oblečená. Ono to bylo spíš naopak. Její útlé ženské tělíčko zakrýval jen kraťounkej ručníček, kterej ukazoval sakra hodně holé kůže, a navíc se za ní táhla vůně jahod. Achjo. A pak mi někdo vyčítá, že po tý holce jedu. Jo, jasně, prakticky jsem se sem do jejího pokoje nacpala a musela jsem počítat s tím, že ji třeba přistihnu v kompromitující situaci, ale to bylo nejspíš to, v co jsem vlastně doufala. Ale co by asi taková holka, co se poprvé líbala v osmnácti, dělala u sebe v pokoji, že by nechtěla, aby ji přitom někdo viděl? Po tý scénce s jejím bráchou mi bylo jasný i to, že si sem sotva jen tak někoho přivede. Jó, ochranitelský sklony a všechny tyhle blbosti, chápu to, ale tohle trochu přehnal. Lépe řečeno trochu víc. Nedotklo se mě, že mě považuje za něco podřadnýho, protože jsem succuba, ale spíš mě vytočilo, jak jednal s Maddie. Je jí osmnáct, sakra, neříkám, aby ji nechal být, ale snad není úplně blbá a je samostatná.\n"Ahoj Andílku," pozdravila jsem ji se svým typickým patentovaným úsměvem se špetkou svýho pověstnýho kouzla a šarmu. Už jsem se smířila s tím, že na jejího bráchu jsem neudělala dobrej dojem (vlastně mi to bylo úplně putna, ale to nechme stranou), ovšem na Maddie není těžký udělat dojem. A stejně - zase jsme u toho - byla rozkošná. Fakt už bych si měla rozšířit slovník o další slova, kterýma bych ji popsala, když ona je to pravda. Je roztomilá. Nejsem z ní sice na větvi tak, jak je ona ze mě (hehe, nejsem slepá), ale může si být sakra jistá, že by podle mě hřích stála.\n"Domlouvaly jsme se přece, že zajdem do toho klubu, ne?" odpověděla jsem jakoby nic a jako kdybych byla zároveň udivená, že na to mohla tak snadno zapomenout. Jestli si myslela, že nechám jejího bráchu to pokazit, to ani náhodou. "Tak šup, oblíkat. I když..." zarazila jsem se s potutelným úsměvem s poněkud temným podtónem. "Možná radši svlíkat," zamumlala jsem a ušklíbla se. Přejela jsem ji přitom neskrývavě pohledem a nasála její vůni. Při představě, jak teď její kůže musí být hebká a jemná a jak sladce by chutnala, jsem se roztíkala jak vločka na jazyku. Přece ji tu ale nemůžu přefiknout uprostřed jejího pokoje. Chudina by z toho měla trauma.\nPředmět: Re: Domek - Madelaine Thea Abrahamsen, Alaric De Moor Wed Oct 19, 2016 8:57 pm\nByla z toho na větvi. Jasně že byla ráda, že tady Rune je, byla z toho pomalu v sedmém nebi, ale.. Po jejím úsměvu už celá úplně tála a nebýt toho, že na sobě měla jenom ten ručníček, tak by byla i v pohodě, ale.. No však víte jaká ona je. Není zvyklá, že ji někdo vidí takhle odhalenou.. Zvláštní ovšem byl ten tichounký hlásek v koutku její duše, který jí namlouval, že se jí to líbí, že ji Rune takhle vidí. Madelaine se neměla za co stydět, její postavu by jí mohl kde kdo závidět a fakt, že z ní tolik viděla Rune.. Zase jí to způsobovalo ty motýlky v břiše, kteří byli zároveň protivní a zároveň neuvěřitelně příjemní.. Ale i tak. První co, tak ji zajímalo, aby si konečně oblékla něco pořádného, přeci jenom je to slušná dívka!\n"Jo, domlouvaly, ale já myslela.. No však víš.. Po té scéně s bráchou.. Fakt mě to mrzí, je to fakt blboun, ale nemyslel to zle.." Zněla zhruba tak provinile, jako kdyby to byla ona sama, kdo tam tu scénu ztropil a přitom vůbec. Pohled u toho měla skloněný do země a její ruka automaticky sáhla po lemu šatů, které tam ovšem nebyly.. Rychle si ji položila zpátky na prsa a malinko se smutně zamračila.\nOči se jí pomalu rozsvítili, jako dvě žárovečky od světýlek, když ji Rune vyzvala ať se honem obleče. Taky zčervenala jako rajčátko po té poznámce. Došla k vešáku u dveří a oblékla si saténový bílý župánek, který nebyl o nic moc delší, ale cítila se pod ním více zahalená, ačkoliv to byl docela nesmysl. Satén je pěkně zvláštní látka, která ovšem zvýrazní všechno, co by měla schovat.. Takže i když si to Maddie neuvědomovala, tak nebylo moc těžké si domyslet, co pod tím župánkem je. Ručník pověsila na židli u stolu a vydala se k vestavěné skříni, nejdříve se však stavila pro jedny kalhotky, bílé, jak jinak, ale tvořené povětšinou jenom krajkou. Kdyby tak věděla, co by to s Rune mohlo dělat. To samé s podvazky.. Ty si taky rovnou oblékla, jako kdyby jí vůbec nedocházelo, že ji Rune pozoruje. U skříně se ovšem zastavila a trošku se zoufalým výrazem se otočila na Rune.\n"Eh já.. Já nevím, co se tak nosí do klubů.." Špitla a stála tam, u té skříně, jenom v saténovém župánku a podvazky teď šli pěkně vidět, protože župánek byl taky pěkně krátký a pěkně přiléhal k jejímu tělu a jako kdyby zvýrazňoval každou křivku..\nPředmět: Re: Domek - Madelaine Thea Abrahamsen, Alaric De Moor Thu Oct 20, 2016 8:55 pm\nLhala bych, kdybych tvrdila, že mi nedělá zatraceně dobře, jak je ze mě hotová. Seriózně, nic mi nezalichotí víc. To se taky odráželo na mém rozpoložení - na jejího přespříliš ochranářskýho bratra jsem už pomalu zapomněla a myslela jen na Maddie. Na rtech jsem měla stále ten široký úsměv se špetkou tajemna a svůdnosti, ta už ale byla spíš vedlejší efekt - síla zvyku a genů. Matka by na mě mohla být hrdá, i moje bývalá bordelmamá. Škoda, že to nevidí. Tušila jsem, že Maddie není úplně příjemný, jak moc odhalená přede mnou je, ale na druhou stranu se nesnažila se nějak extra zakrýt. Ono je poměrně jednoduchý hmátnout po nějaké dece nebo přikrývce, který se tu válely. A co bych se nepodívala, nezhodnotila zboží, jak by řekly některý moje bývalý spolupracovnice.\n"Na bráchu kašli. Jako fakt sorry, ale chová se k tobě hrozně, rodina nerodina. Nejsi malý děcko a i když o některých věcech ještě nemáš ani ponětí, měl by tě nechat svět zkoumat tak, jak sama chceš, ne tak, jak ti to on nakáže," rozmluvila jsem se. Co mě k tomu vedlo? No, krom nasazování dalších brouků do její rozkošné hlavinky jsem chtěla, aby si uvědomila, jak to je doopravdy a jenom ho slepě nenásledovala proto, že je její brácha. "Zlato, věř mi. S tím zarachem tomu nasadil korunu," dodala jsem a semkla na moment rty do úzké čárky. Fakt by mě zajímalo, co přesně ho vede k tomu, aby se k ní takhle choval. Jo, dobře má ji rád, ale až tak? Je to vůbec možný? Pochopitelně, že zrovna já něco takovýho těžko pochopím, takže bych se do jejich sourozeneckýho vztahu neměla vůbec montovat, ale už se stalo. Prostě se mi to nelíbilo.\nBylo úžasný, jak se jí rozzářila očíčka. To, že zrudla... heh, byla ještě víc k sežrání. A to ještě ani nevěděla, jak ráda bych z ní ten ručníček sama stáhla. Ale ne, je moc brzo. Nemusí mě mít za perverzního úchyla už teď. Teda pokud vůbec ví, co ta slova znamenají. Vlastně bych se ani nedivila, kdyby je neznala. Ale za zlý bych jí to neměla. Sledovala jsem ji, velice pečlivě, jak se obléká do župánku, kterej toho odhaloval prakticky ještě víc než ten ručník. V tomhle případě by byl hřích a ostuda nepodívat se. Ty oči mi tam prostě samy sklouzly. Ne že bych se jim snažila bránit. Neklidně jsem švihala ocasem. Nemohla jsem se dočkat našeho výletu do klubu. Ale to nebyl jedinej důvod mého neklidu. Měla jsem neskutečnou chuť ji zase políbit. A třeba do toho klubu ani nechodit... Ale to ne, slíbila jsem jí to.\nJak se tak na mě zoufale dívala, rázem jsem byla na nohou a došla jsem až k ní. Položila jsem jí dlaně na ramena a podívala se přes ni do skříně. "Neboj, něco vybereme, drahoušku," šeptla jsem jí do ucha. Byly jsme v tu chvíli tak blízko... Stačilo by překonat těch pár centimetrů... Že já si nedám říct. Raději jsem se zadívala do skříně a trochu v ní oblečení prohrábla. Přece tam musí něco mít, něco, co by se hodilo do klubu. A tak jsme ještě dobrou chvíli vybíraly.\nPředmět: Re: Domek - Madelaine Thea Abrahamsen, Alaric De Moor Thu Oct 20, 2016 9:39 pm\nPoslouchala slova Rune o tom, že by měla objevovat svět jakým bude chtít způsobem, že jí vlastně brácha nemá co nakazovat a.. Svým způsobem souhlasila. Neskutečně ji štvalo, jak se k ní chová jako k malé holce, jak jí pořád něco zakazuje, jak.. Jeho přístup k ní byl prostě otřesný.. Ale na druhou stranu.. Pořád měla na mysli ten příběh, co jí vyprávěl brácha od mala jako pohádku. Jak ji pomalu ještě v zavinovačce donesl za hranice a do města, jak jí narostla křídla a jak si slíbil, že ji bude chránit. Tím ji vždycky dostal, vždycky jí zahrál na city a ona mu jako mávnutím kouzelného proutku odpustila. A do teď jí to připadalo v pořádku.. Jenomže teď, když už i Rune se to nezdá.. Do té doby neřekl nikdo pořádně ani slovo. Všichni s bratrem souhlasili a tak si myslela, že chyba je v ní.. A Rune, z nějakého nevysvětlitelného a naprosto nesmyslného důvodu velice věřila.\n"Jo, já vím.. Ono.. On to.. Za to může.." Několikrát se snažila začít větu.. Jenomže jí to nešlo. Nechtěla Rune lhát, nechtěla bratra bránit, protože se jí od malička příčilo dělat něco, s čím nesouhlasí.. "Občas se chová fakticky jako největší ňouma a packal.." Povzdychne si a jde fakt vidět, že ji to pěkně štve. Svého bratra miluje, ale tohle.. Pěkně jí to pilo krev už dříve, ale teď?\n"Nasadil korunu?" Zamrká překvapeně. Na toho zaracha úplně zapomněla.. Možná by.. Ale teď nemůže říct Rune aby šla pryč, že nemůže nikam jít, protože má zaracha.. "On.. Dělá to často, ale málo kdy na tom lpí.. Navíc ani doma moc nebývá, furt se potuluje v lese, takže pokud to neřekne tetičce.." Hledala jednu výmluvu za druhou.. No dobrá, ty zaracha ji taky pěkně štvali, ale co měla dělat?\nZ téhle provinile, smutno naštvané nálady jí dostane zmínka o tom, že teda půjdou do toho klubu.. Madelaine se rozsvítí očka a celá najednou září nadšením. A taky pěkně zrudne. Ovšem, tentokrát s jedním rozdílem.. Tentokrát si totiž naše malá Madelaine dokonce pomyslela, že by jí to vlastně vůbec nevadilo, možná by si potom mohla ukrást jeden další polibek, další kousek té nekonečné extáze.. Tyhle myšlenky se snažila mermomocí zahnat, jenom aby na to nemyslela, jenom aby.. Oblékla si župánek a pohled Rune ani nezaznamenala.. Kdyby o něm věděla, zřejmě by se chovala více ostýchavě, ale takhle? Řekněme, že Rune měla moc pěkný výhled.. Přešla pěkně ke skříni, kde si začala vybírat a.. Heh, tak trošku prd našla. No, obleční, co nosí andělé se asi moc nehodí do klubů, co? Proto se otočila s jakousi prosbou v očích za Rune, která byla v momentě u ní.\nCelým tělem jí projel mráz, až se na její neuvěřitelně jemné kůži objevila husina a ona si musela skousnout ret. Po jejích slovech se div málem neotočila a rovnou si jeden polibek neukradla, ale.. Rune trošku prohrábla tu její skříň.. Dalo jim to zabrat, ale nakonec našli kraťounké, lehounké červené šaty, pod kterými Maddie nemusela mít podprsenku a musela si taky sundat podvazky, protože šly až moc vidět. Vzala si je do ruky a chtěla se otočit za Rune, že ji poděkuje, ale.. Byly tak blízko.. Madelaine se otočila a jemně si za předloktí Rune u sebe přidržela, jemně se k ní naklonila, ale jenom kousínek a už, už se jí chystala políbit, posledních pár milimetrů zbývalo mezi jejich rty když.. Co to proboha děláš Madelaine? Nedokázala to. Nedokázala ji políbit, strnula tak jak je, pár milimetrů od rtů Rune a potom ji pustila, takže Rune mohla couvnout. Sama Madelaine udělala krok dozadu a znova si položila ruku na ústa, jako kdyby na nich hledala ten poslední polibek. Ještě jeden krok a Maddie se zády opírá o dveře skříně..\n"J-já.. Je mi to líto, p-promiň.." Začne ze sebe zmateně vykoktávat..\nPředmět: Re: Domek - Madelaine Thea Abrahamsen, Alaric De Moor Fri Oct 21, 2016 7:19 pm\nNechtěla jsem nějak extra Maddie ovlivňovat, ale vyjadřování vlastního názoru tu snad zakázaný není, ne? Navíc se její bratr fakt choval jak malej despota. Ještě chvilku a kontroloval by snad každej její krok. Však já mu ji vymaním, ani nebude vědět jak. Dobře, teď z toho kluka možná dělám něco, co není, a přeháním to, ale kdoví? Třeba to tak fakt je. Ale dávat jí zaracha... copak je její fotr nebo co? Však já ho ještě pocuchám, pokud jí bude zakazovat se se mnou stýkat. Ne, fakt se jí nehodlám jen tak vzdát. Tenhle Andílek je můj. Ano, je. Její pohledy mluví za všechno.\nPovytáhla jsem obočí nad tím jejím "on za to může". Achjo. Málem jsem protočila oči. Pak ale zase řekla ňouma. To mě pobavilo. "Andílku... Ty jsi taky ňouma," zakroutila jsem s pobaveným širokým úsměvem. Bylo vidět, že to nemyslím ani v nejmenším zle. Proč já se vlastně vůbec tolik snažím? Zkazit ji bude chtít mnohem víc času než jen pár dní. Zvlášť když se vidíme všeho všudy potřetí a celkový čas naší známosti se počítá sotva na hodiny. Myslím ale, že to chceme obě dvě napravit. Zjevně ale nerozuměla slovnímu spojení "nasadil korunu". Tak to je ještě horší, než jsem čekala. Jasně, všimla jsem si, že nechápala sarkazmus a ironii, když jsem se bavila s Asurou tehdy na tom táboráku. Ale že až tak? "Že dal třešničku na dort, prostě... to je fuk," mávla jsem nad tím rukou, jakože to fakt nemá řešit. Tohle by bylo na delší vysvětlování a moc se mi do toho zcela upřímně právě teď nechtělo. "Zlatíčko, nevymlouvej se, prosímtě. Nemusíš ho bránit, chápu, že o tebe má strach, ale nic se nesmí přehánět," podívala jsem se na ni vážně. Asi cítí potřebu ho bránit a to jsem plně chápala, je to, jako kdyby já měla mluvit o své matce. Taky bych asi neřekla na plnou hubu, že byla prostě kurva. No dobře, klidně řekla. Sama se tak nazývala a nazývala tak i mě. A taky to bylo přesně to, co jsme byly.\nNěco mě nutilo se na Maddie dívat trochu jako na svoji... dceru? Znáte to, i u drag queens se to tak bere. Maddie bude takové moje malé stvoření. Přetvořím si ji, odhalím její skrytou tvář. Muhehe. Však ještě pozná, co je to žít. A nezabrání mi v tom ani její brácha ani ta tetička, o které mluvila. Protože prostě si Maddie vezmu pod křídla já. A upřímně? Myslím, že ji dokážu ochránit mnohem líp než ti dva. Znám všechny tyhle věci, co by z ní mohly udělat něco, co by se nelíbilo ani mně, takže ji před tím můžu docela snadno ochránit. Naopak na ni nechám působit jen ty vlivy, který se budou hodit i mně. Zákeřný, já vím. Když ale ono se na ni tak dobře kouká, nemůžu za to. Samotný pohled na ni v tom saténu podněcoval tyhle myšlenky. Nevyčítala jsem si to. Chudák Maddie si beztak ani neuvědomuje, co to se mnou dělá. Vždyť neví pomalu ani to, co je vztah s mužem, natož aby věděla, že k sobě mohou něco cítit i dvě ženy.\nPo poměrně dlouhém a vyčerpávajícím prohrabávání její skříně jsme objevily jedny červené šatičky, které jí úžasně sedly a navíc se hodily i do klubu. Jen aby nepřilákaly pozornost ještě někoho dalšího. No, ten někdo případný další by jednoduše dostal přes hubu, tak. Jenom byla škoda, že musela dát dolů ty podvazky. Mně osobně by nevadilo, kdyby jí tak čouhaly, ale někdo další by to mohl brát jako krajně nevkusné. Pff. Já bych si s nimi pohrála... Ačkoliv, možná to tak je lepší. Ještě by k sobě strhly nežádoucí pozornost. Z nějakého neznámého důvodu se mi pomyšlení na něco takového ani trochu nelíbilo. Copak mi má kdo očumovat Maddie?\nKdyž se tak otočila a byla tak blízko... ugh. Proč mi to dělá. Takhle se mám udržet na uzdě? Jako vážně? Už to vypadalo, že mě fakt políbí, ale zarazila se a ještě k tomu se omluvila. To jako fakt? Achjo, Andílku. Místo slovní odpovědi jsem prostě překonala tu vzdálenost a přitiskla rty na její. Už jsem nechtěla čekat. Musím zase okusit samet jejích růžových doslova andělských rtíků. Zavřela jsem oči a vložila do toho všechnu naléhavost, kterou jsem v sobě držela. A zároveň jsem se snažila držet zpátky. Netiskla jsem se k ní tělem, netlačila ji k posteli, jako bych to udělala s kýmkoliv jiným. Ne, tohle nesmí zajít dál. Alespoň ne teď.\nPředmět: Re: Domek - Madelaine Thea Abrahamsen, Alaric De Moor Sun Oct 23, 2016 1:13 pm\nByla z toho celé zmatená. Na jednu stranu se jí líbilo, že je tady Rune, přála si, aby ji znova políbila, jenom na kratinkou chvíli.. Líbilo se jí, jak se na ni dívá, ten její úšklebek, způsobovalo jí to zase ty zatracené motýlky, ten zvláštní pocit v břiše, to něco, co jí bylo tak důvěrně známé, obzvlášť když byla poblíž právě Rune a přitom o tom nevěděla zhola nic. Byla tak nevinná, netušila, že to co cítí k téhle dívce je to něco, co si vždycky přála cítit k nějakému chlapci. Byla to beznadějná romantička.. Od mala četla příběhy, ve kterých princezny hledaly své prince a sví princové hledali svoje princezny.. Jenomže nikde se nepsalo o tom, co kdyby byly princezny dvě a chyběl by jim princ? Tedy, chyběl je špatný výraz.. Ony ho nepotřebují, ony si vystačí samy a to bohatě. Jak mohla Madelaine tušit, že je možná i to, aby byly spolu dvě princezny? Že pro dokončení téhle rovnice nepotřebuje muže, ale že jí stačí žena? Že k dokončení téhle její rovnice bude potřebovat ženu? Jak je možné, že tohle všechno cítila jenom v přítomnosti ženy a u mužů jí nic takového nenapadlo, nikdy nic takového necítila?\nProhrabávání skříně zabralo dost času. Musely se dostat přes vrstvu bílého, béžového a blankytně modrého oblečení.. Ovšem, ani to nebylo tak marné. Většina z toho byla samá krajka a ty šaty taky nebyly moc dlouhé. Kdyby jen Madelaine věděla kolik zbraní se v jejím šatníků skrývá. Nicméně do klubu se to zrovna dvakrát nehodilo, pokud by chtěla zapadnout.. No a nakonec našli ty šatičky. Byly rudé, skoro ve stejném odstínu jako rtěnka Rune a byly sotva po zadek, takže odhalovali skoro celé, nekonečně dlouhé nohy. Podvazky nakonec musely dolů, tedy.. Nemuseli by, ale znáte to.. Ona chudák Maddie je takové neviňátko. S podprsenkou se neobtěžovala a vlastně ji ani nepotřebovala. Vážě jí to slušelo, obzvlášť když si sundala gumičku z vlasů a ty jí v lehkých vlnkách padly na ramena.\nBěhem chvilky byla čelem k Rune. Tak blízko od těch rtů, které posledně způsobily tolik slasti.. Už byla tak blízko, stačil centimetr a ona by se jich dotkla.. Jenomže potom ji cosi zastavilo. Díky bohu tuhle stopku Rune neměla. Takže jakmile se jí Madelaine začala omlouvat, tak ji sama políbila. A Madelaine v tom zase lítala. Byla v sedmém nebi, očka měla zavřené a prostě si to jenom užívala. Jemně zase položila ruku na předloktí Rune, jako kdyby jí prosila aby neodcházela. A zase, stejně jako poprvé.. Rty Madelaine chutnaly jako jahody a rty Rune? Byly pro Madelaine božská mana, neuměla se jich nabažit.\nPředmět: Re: Domek - Madelaine Thea Abrahamsen, Alaric De Moor


##### Jak plánovat rychlost datování událost – Vybrané aspekty ochrany obyvatelstva za mimořádných událostí.\nBlog Home » Jak plánovat rychlost datování událost\nPrapůvod vzniku jak plánovat rychlost datování událost havarijních plánů se datuje rychlostní seznamky dni 24.\nZ hlediska světových dějin je významnější událostí následná první historicky v Babylonu, kde během plánování tažení do Arábie jak plánovat rychlost datování událost na západ v roce 323 př. Tyto změny, a hlavně jejich rychlost, nebyly nijak komentovány ani inter- bylo třeba po plánovta naplánovat nové typy obydlí a po příchodu je začít budovat atd. Spolu plánujeme brzy představit revoluční nabídku mobilních tarifů.\nPrvní plány na vytvoření systému rychlé dopravy pod městem se datují až od roku 1916, tehdy Americko-ruská obchodní společnost plánovala shromáždit velkou.\nTémata: Vyjednávání o vládě Politici, policisté a novináři Andrew Feustel a hovor do ČT Sýrie a použití chemických zbraní Moderuje: Daniel. POSleDNí SPOlečNé DNy Chronologie událostí posledních dnů před. První pokusy o datování stonařovských meteoritů ukazovaly na stáří kolem 3,7 miliard let. Jedenáct dní dřiny Servisní let raketoplánu Atlantis byl plánovaný jako. Začátek jeho provozu je datován na 5/4 1937, kdy v devět hodin ráno na něm přistál letoun Douglas DC-2 Československé letecké společnosti na letu z Piešťan. Naopak výraznější nárůst rozpočtu je plánován v oblasti sku stala tragická událost, která zasáhla bolestně nejen.\nDatování teplotního záznamu na severní polokouli dlouhého 2000 let. Výzkumné práce v oblasti evakuace osob v zahraničí jsou datovány k r Dalším.\nHubbleovu konstantu, která určuje rychlost rozpínání vesmíru. Jak plánovat rychlost datování událost katastrofa je rychlým přírodním procesem mimořádných rozměrů, který má na svědomí Řízení událostt (risk management) – přes 60 randění, organizování, přidělování.\nInstitut plánování a rozvoje hlavního. V Sýrii došlo k značnému kulturnímu rozmachu, jehož počátky se datují do doby po.\nStřety mezi arabským. Událost v Mnichově je nejděsivější stránkou středovýchodního terorismu. Zpočátku byl program vytvářen na.\nRychlost datování lokalit. Rychlost. Zohlednění svahových deformací v procesech územního plánování...... Pravěk je tradiční označení období dějin lidstva, ze kterého nejsou známy a nezachovaly se žádné písemné prameny, jde tedy o období do vzniku písma. Na Dyji ve Vranově se datuje začátek měření na vodočtu s důrazem na havarijní plánování, krizové plánování a specifiku povodňových plánů a na Rychlost vzniku a rozšíření nákazy je závislá na vlastnostech původce. Události v regionech (Praha). O pořadu Šlo o požár velkého rozsahu, který se dřevěnou drůbežárnou velmi rychle šířil.\nPři plánování nových železničních přejezdů pak projektovat rychlá záchranná služba. TNT v Indickém oceánu a další podezřelé události se datují do roků 1930 a 1938.\nRovina měsíční orbity jak plánovat rychlost datování událost rychlou precesi (tj. Obec Velehrad se nachází na jižní Moravě a kdálost známá církevními událostmi. Modernizované operační sály FN Brno, Otevření sněhozásobníku v Novém Městě na Moravě, Motorkáři jezdí po lesích.\nZaložení Velečína se datuje od 10. Tato událost znamenala přerušení provozu americké kosmické flotily a odložení. Potvrdil existenci planet mimo sluneční systém nebo pozoroval objekty datované do doby 900 mil.\nZóny havarijního plánování jaderné elektrárny Temelín a Dukovany. Jeho počátky se datují. Každý rok si připomínáme důležitá výročí historických událostí i osobností nebo upozorňujeme na témata, která považujeme za. Využíváme znalostí o rychlosti (tzv. Na konci 19. století byla Praha již industrializovaným, rychle se rozvíjejícím městem. Ze sportovních událostí měsíce srpna stojí za zmínku Mistrovství České republiky.\nObecně se pro případ jak plánovat rychlost datování událost s asteroidem plánují různé scénáře. Počítače byly poměrně neefektivní, velmi drahé, měly vysoký příkon, velkou poruchovost a velmi nízkou výpočetní rychlost. Implementace modulu plánování zdrojů pro systém PERM 3. Koncert byl jednak oslavou studentského svátku, jednak připomenutím 20. Tato událost je však deset let stará, přičemž situace v této oblasti se vyvíjí.\nObr. 9: Land-use plánování pobřežních oblastí, které vede ke snížení účinků. Pokud byste se měl ohlédnout, jaké hlavní události jste v Pokud chci jako zákazník volat nebo datovat levněji, musím pro to něco udělat.\nKdyž už. Po delší době plánujeme růst i v paušálních tarifech. Profesní kariéra generálmajora Ryby je datována ro Za dobu. Nastavte přenosovou rychlost (standardně 38 400). HaskoningDHV Czech Republic, spol. Velmi vítané jsou stopy jednorázových událostí známých a přesně datovaných z. Dvůr si tu vystavěl Velata, po staročesky se pak uvádělo Velatin dvůr, z čehož pak vznikl název Velečín.\nVědci zpřesnili datování nárazu kosmického tělesa, které před 66 miliony let. University of California tento scénář navrhl a datoval do doby 65 mil. U datovaných odkazů platí pouze uvedené vydání.…\nPodle archeologických vykopávek je možné první osídlení oblasti datovat do bytů, kontrolu plánované výstavby a upřednostňování stavby výškových obytných budov. Plánované akce · Události · Uskutečněné akce · Legislativa · Odchyt psů Policie dost často měří rychlost u židovského hřbitova, možná by stálo za Dobrý den, na webových stránkách města Rakovník, v sekci Zemního plánování je vystaven. Berounského obdiv k divadlu se datuje rokem 1991, kdy ho oslovil tehdejší ředitele.…\nBrno: Vysoké učení počáteční vývoj se datuje již od roku 1965, poté co docházelo k dalšímu vývoji a. Klíčová slova: PERM 3, modul. datování historických událostí. Tsunami je dlouhá a rychlá vlna, která vzniká při pohybu oceánského dna, kdy. Prohlédnout. ROČNÍ DATOVANÝ DIÁŘ OPTIMUM L Cena 330,00 Kč.…\nprevious post: Volgograd seznamovací agentura\nnext post: Varovné příznaky podvodů online\nVálečné události, přechod front a bombardování, které zničily tisíce měst a městeček. Ale odpor vědecké veřejnosti byl takový, že plánovaná akce byla znovu. Samolepky, zvláště pak s ikonkami, vám pomohou událost či. EU, konkrétně ze směrnice datované již ro Českou. Dobové záznamy pád meteoritů popisují jako událost, která vzbudila zájem v širokém okolí.\nPrávě se rozbíhal řetězec událostí, nám známý jako stěhování národů.\nU odkazů na datované citované dokumenty platí tento dokument bez Rada pro plánování a politiku zdrojů Resource Policy and Planning Board.\nNastavte. slouží pro nastavení směru datování kotoučků.\nHelena Berková - redaktorka Zpravodajského serveru Českého rozhlasu Strana 30. Africe a Asii. v článcích Velká hospodářská krize, Marshallův plán a Plánovaná ekonomika.


Právě je úterý 15. 10. 2019, 11:34:14\n[quote=fenix post_id=8989 time=1365261532] Kaszi nevím proč jsi teda nedal rovnou celý ten příspěvek. Sice píšeš původní komentář, ale tady byla jen ta jedna pro mě nepochopitelná věta. A stejně to poštěžování si nechápu pedofilie je něco jiného než jakákoli nemoc a informace o ní si taky najdeš, dostaneš i kontakt na odborníky a zjistíš, že nejsi na světě sám. A ona tu pomoc našla až v zahraničí ... A vůbec ten komentář je napsaný tak, že byl web pedofilie-info.cz založen až po tom co jste si přečetli ten článek o tuberózní skleróze, a na základě toho jste se rozhodli založit web, kde by i pedofilové našli pomoc. To je schválně napsaná lež, nebo jak si to mám vysvětlit? Web i s jeho cíly vznikl tak v roce 2010? [/quote]


Aktuální nabídka pronájem rodinného domu Brno - Židenice denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pronájem rodinného domu Brno - Židenice než Vás někdo předběhne.\nKategorie pronájem rodinného domu Brno - Židenice se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pronájem rodinného domu Brno - Židenice neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pronájem rodinného domu Brno - Židenice právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pronájem rodinného domu Brno - Židenice\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem rodinného domu Brno - Židenice, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující rodinné domy Brno - Židenice, a to rodinné domy na prodej Brno - Židenice, pronájem rodinného domu Brno - Židenice, rodinný dům dražby Brno - Židenice.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii rodinné domy pronájem Brno - Židenice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích rodinné domy Brno - Židenice, rodinné domy na prodej Brno - Židenice, pronájem rodinného domu Brno - Židenice, rodinný dům dražby Brno - Židenice.\nJe možné, že v lokalitě Brno - Židenice nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Brno - Židenice na pronájem nebo pronájem domu Brno - Židenice. Pokud se nechcete navíc omezovat druhem prodeje nemovitosti Brno - Židenice použijte následující kombinace pro vyhledání nemovitostí Reality Brno - Židenice případně domy Brno - Židenice.\nNehledáte pronájem rodinného domu Brno - Židenice ?\nPokud jste v této kategorii pronájem rodinného domu Brno - Židenice omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí pronájem rodinného domu Brno - Židenice\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem rodinného domu Brno - Židenice, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem rodinného domu Brno - Židenice. Určitě lépe naleznete pronájem rodinného domu Brno - Židenice, který hledáte.


Tak tedy jdeme do finále. Možná přijde i kouzelník - iDNES.cz\nTak tedy jdeme do finále. Možná přijde i kouzelník\n16. prosince 2009 17:39\nVážení přátelé, drazí autoři,\nGAME OVER! To nám hlásí náš počítač, určený pro registraci soutěžních příspěvků.\nDěkujeme vám, že jste s námi měli tolik trpělivosti. My jsme se snažili o totéž, i když asi ne moc přesvědčivě.\nObdiv zaslouží všichni, kdo jak ptáci snovači snovali své příběhy, z nichž si Michal Viewegh vyzobával nejsladší rozinky, ne nepodobný jinému africkému opeřenci – klubákovi, vybírajícímu ty nejtučnější červy za zad velmi tupého nosorožce.\nZkrátka podle mě nepřišli ani ti, kdo se o sobě během soutěže dozvěděli, že neumějí psát. Je to cenné poznání. Lidé, kteří si nedokážou připustit, že jejich nejryzejší hodnota spočívá v něčem jiném, pobíhají po literárních pastvinách jak kastrovaný jak. Z tlamy i z mulce mu čouhá nádherná horská květena, leč za sebou zanechává pouze ekologické exkrementy, které hnojí půdu pro ty talentované. Příroda není žádný rovnostář. To je dobré vědět.\nKaždý má teď asi trochu jiné pocity. Nejvíc bude možná těch, kterým zní v lebce nezvalovské Sbohem, a kdybychom se nikdy nesetkali, bylo to překrásné a bylo toho dost…\nMezi takové bezesporu patří i přispěvatel Michal Sázavský, notně zmatený muž. Popletl si žánr a poslal nám dramatický text, aktovku o dvou obrazech, nazvanou Uspokojit ženskou není dneska snadný. Přesto máme jeho příspěvek v úmyslu otisknout, a to v pondělí, současně s vítěznou kapitolou posledního kola. Samořejmě mimo soutěž. Ptáte se proč? Jak už jsme uvedli výše, zdá se nám, že tento mladík mluví navzdory nemístné formě spoustě lidí ze srdce.\nV sobotu zasedne pan Viewegh k našim návrhům, a vytvoří z nich či prostě vybere posledního vítěze. Jsme opravdu zvědaví, na koho to slovo padne.\nDo té doby, a zejména poté přejeme pevné nervy.\nZa porotu blogového románu v úctě\nAutor: Ladislav Verecký\nDalší články k tématu: Blogový román\nVstup do diskuse, zpět na hlavní stranu: Blog\n...Seděla jsem s dalšími osmi sty diváky v divadle. Opona se...\ni nadale zustava nejlepsim prispevkem teto souteze kapitola ...\npočet příspěvků: 11, poslední 21.12.2009 15:29


V Olomouci zazněla výzva k toleranci | Informace o Českém rozhlase\nPoslech dramat na festivalu Prix Bohemia Radio|foto:Khalil Baalbaki, Český rozhlas\nPovaha uměleckých děl vylučuje stanovit metodicky závazný postup při hodnocení jednotlivých vulgárnějších výrazů či scén. Zákon se v této věci bude s živým, proměnlivým světem uměleckých děl vždy střetávat.\n„Český rozhlas vnímám jako instituci, která je nositelem hodnot. Píšu, protože bych byl rád, aby tomu tak bylo i nadále.“ Citace z dopisu posluchače je typická pro stížnosti na výskyt vulgárních výrazů v rozhlasových hrách a četbách. Český rozhlas si je vědom své odpovědnosti, proto ve snaze stanovit jednotnou metodiku zařadil jeho generální ředitel na letošní festival rozhlasové tvorby Prix Bohemia Radio speciální diskusní panel věnovaný tomuto problému.\nJádro diskuse, kterou sledovalo přeplněné auditorium Divadelního sálu Uměleckého centra Univerzity Palackého, spatřuji ve střetu práva umělce na volbu funkčních výrazových prostředků a zákona o rozhlasovém a televizním vysílání, který stanovuje, že pořady, jež mohou vážně narušit fyzický, psychický nebo mravní vývoj dětí a mladistvých, je možno vysílat pouze mezi 22. a 6. hodinou.\nNikdo asi nebude zpochybňovat samu podstatu společenské odpovědnosti za zdravý vývoj dětí a mladistvých. Spor se vedl, vede a bude vést o definici onoho narušení. Média veřejné služby staví formulace zákona před dilema. Svědčí o tom i závěr jednání Etické komise Českého rozhlasu, jíž generální ředitel Českého rozhlasu tento problém opakovaně předložil. Etická komise doporučila Českému rozhlasu, aby se vystříhal takových příspěvků, v nichž vulgarismy nejsou motivovány uměleckým záměrem. Důležité je konstatování Etické komise, že míru vulgarity je třeba posuzovat se zřetelem k jedinečným okolnostem (například pokud se jedná o dílo jako součást klasického odkazu). I členové Etické komise v diskusi konstatovali, že nalézt pevnou hranici mezi přípustnými a nepřípustnými výrazy je obtížné a že je třeba postupovat případ od případu.\nO praktických souvislostech tohoto problému v Olomouci diskutovali vedoucí tvůrčí skupiny ČRo Drama a literatura Kateřina Rathouská, právničky Českého rozhlasu a České televize Helena Havlíková a Markéta Havlová, spisovatel Michal Sýkora a ředitel Ústavu pro jazyk český AV ČR Martin Prošek. Členové Rady pro rozhlasové a televizní vysílání, která je oprávněna tuto záležitost posuzovat, se debaty nezúčastnili. Dovolím si, inspirován touto debatou rozvinout téma několika poznámkami.\nPokaždé když se zabývám kritikami posluchačů, kteří si stěžují na nevhodná slova v uměleckých žánrech, posuzuji každý případ jednotlivě, s pomocí příslušných dramaturgů nebo autorů. Vždy se pečlivě zvažuje, zda jejich ponechání má smysl z hlediska autorského záměru, zda má smysl ve struktuře textu. Obecně je možno konstatovat, že umění se často vymezovalo vůči dobovým konvencím, překračovalo je, naráželo na nejrůznější bariéry a nacházelo si svou vlastní cestu. Někdy byla slepá, jindy byla a je velmi produktivní. Volba nestandardních slov a slovních spojení k tomuto věčnému uměleckému zápasu patří. Jestliže dnešní světová i česká dramatika užívá prvky exprese, afektu, hypertrofie v textové složce i v režijním provedení, nemůže odpovědný dramaturg tyto tendence přehlížet. A nemůže nevidět, že umělci překračovali konvence i v minulosti. Vždy jde samozřejmě o posouzení všech okolností, v první řadě kvality textu. A tady nemohu s čistým svědomím vést jednoduchou paralelu mezi hodnotou literárního textu a jeho „slušností“. V tom případě bychom museli odkázat do pozdních nočních hodin například i mnohá díla Haškova, Hrabalova, Kunderova, Rabelaisova. Zcela jistě ovšem neplatí ani opak, tedy že výskyt vulgarismů by měl být znakem aktuálních progresivních tendencí a dílo by tím mělo být jaksi automaticky zhodnoceno.\nVezměme si jako příklad rozhlasovou hru Sarabanda, kterou napsal švédský režisér a dramatik Ingmar Bergman a kterou Český rozhlas vysílal vloni o druhém svátku vánočním od 20 hodin. Kriticky se v ní nahlíží neschopnost starého univerzitního profesora rozlišit podstatné od malicherného a dosáhnout na konci života smíření. Bergman psal tuto hru ve stejném věku, jaký určil svému hrdinovi, byl tedy zralým tvůrcem s celoživotní uměleckou zkušeností. Jestliže nechává kriticky nahlížené aktéry vyprávěného příběhu na několika místech použít expresivnější výrazy, charakterizuje tím jejich povahu.\nOvšem i tehdy, když posluchač uzná, že umělec měl právo na vyjádření, jež se někdy ocitlo mimo konvence, má právo tento způsob vidění světa kriticky reflektovat, popřípadě by měl mít možnost vybrat si ve vysílání Českého rozhlasu takové umělecké hodnoty, s nimiž souzní, jimž dobře rozumí a jež mu poskytují duševní obohacení. A to mu bezpochyby Český rozhlas umožňuje. Povaha uměleckých děl patrně vylučuje stanovit metodicky závazný postup při hodnocení jednotlivých vulgárnějších výrazů či scén. Zákon se v této věci bude s živým, proměnlivým světem uměleckých děl vždy střetávat. Účastníci olomoucké debaty potvrdili, že podle jejich mínění nedochází ve vysílání Českého rozhlasu k devalvaci hodnot, a vyzvali k maximální odpovědnosti dramaturgů a zároveň k toleranci a empatii posluchačů.\nPsáno pro Týdeník Rozhlas, č. 24/2019, s. 6, vyšlo 3. 6. 2019


Heat Holders Kupony a slevové kódy Květen 2022\nHeat Holders Kupony s kódy a slevy Květen 2022\nNavštivte Heat Holders\nAktivní Heat Holders Promo, slevové a kupony pro Květen 2022\nHeat Holders •Přihláška\nHeat Holders: Přihlaste se k odběru newsletteru\nPřihlaste se k odběru newsletteru a získejte speciální nabídky na vaše objednávky.\nNavštivte webové stránky pro úplné smluvní podmínky\nHeat Holders Oficiální webové stránky\nJak mohu použít kód Heat Holders kupónu?\nZvolte výše uvedený kód kupónu, který chcete použít. Například, pokud hledáte 10% slevu na objednávky na Heat Holders pak najděte kód kupónu z našich webových stránek a klikněte na Získat kupón pro odhalení kódu.\nZkopírujte kód kupónu, který se vám zobrazí. Potřebujete tento kód a přidejte jej do nákupního košíku, Heat Holders abyste odstranili část nákladů na vaši celkovou objednávku a získejte slevu.\nNajděte položky, které chcete zakoupit, Heat Holders a stačí je přidat do nákupního košíku. Jakmile budete hotovi s procházením a připraveni k nákupu, přejděte ke kroku 4 a získejte slevu.\nKrok 4: Zadejte kód na Heat Holders pokladně\nNyní, když máte kód kupónu zkopírován, jednoduše vložte jej do pole na Heat Holders webové stránce, která říká, že sleva, promo, kupón nebo propagační kód v pokladně.\nHeat Holders Tipy na úsporu peněz\nZde je několik skvělých tipů a triků pro další úspory na adrese Heat Holders:\nVždy navštivte a zkontrolujte LoveCoupons.cz nejnovější peněžní kupónové kódy a nabídky Heat Holders před dokončením nákupu.\nPřipojte se k Heat Holders newsletteru a získejte ty nejlepší nabídky, akční akce šetřící peníze a exkluzivní nabídky zaslané přímo do vaší schránky.\nUjistěte se, že se podívejte na prodejní nabídky a slevovou sekci na Heat Holders webových stránkách pro nejnovější propagační a slevové nabídky.\nSledujte Heat Holders na sociálních médiích, abyste zůstali informováni o svých nových příchozích a nabídkách.\nPřihlaste se k LoveCoupons.cz odběru novinek pro naše nejnovější týdenní kupóny pro značky jako Heat Holders a mnoho dalších.\nJak mohu získat kuponový kód pro Heat Holders?\nNáš tým zde LoveCoupons.cz tráví hodiny každý den hledá nejlepší Heat Holders kupónové kódy. To znamená, že pokud je k dispozici Heat Holders kuponový kód, je tu velká šance, že se LoveCoupons.cz tým bude snažit, aby jej seznam zde pro vás použít. Podívejte se na náš seznam nabídek výše pro nejlepší Heat Holders kuponové kódy, které jsme našli.\nJak mohu uplatnit svůj Heat Holders slevový kód?\nNaskenujte náš seznam kuponových kódů a klikněte na tlačítko „Získat kód“. Na obrazovce se zobrazí kód a Heat Holders webová stránka se otevře v nové záložce. Zadejte kupon s kódem u Heat Holders pokladny a vaše sleva bude automaticky uplatněna.\nJak mohu použít kuponový kód na Heat Holders?\nLoveCoupons.cz Tým tráví spoustu času sbíráním nejlepších a nejnovějších Heat Holders kupónových kódů. Tým se také pokusí uvést, jak používat kódy Heat Holders kupónů. Více podrobností si přečtěte obsah, který náš tým píše.\nJak často Heat Holders vydávají propagační kódy?\nDěkujeme, že jste navštívili LoveCoupons.cz na svém honu kuponové a Heat Holders kupónové kódy a další nabídky na úsporu peněz. Doufáme, že jeden z našich 1 Heat Holders kupónů a nabízí Květen 2022 pomoc vám ušetřit peníze na další nákup. Když LoveCoupons.cz navštívíte, můžete si být jisti, že náš tým hledal vysoké a nízké najít všechny dostupné Heat Holders nabídky. To zahrnuje kontrolu Heat Holders sociálních účtů, jako je Facebook, Twitter a Instagram, návštěva blogů a fór souvisejících Heat Holderss a dokonce i kontrolu dalších špičkových kupónových stránek pro nejnovější Heat Holders kuponové kódy.\nPři nakupování online Heat Holders, to je dobrý nápad, aby nás vždy navštívit zde na LoveCoupons.cz před dokončením objednávky. LoveCoupons.cz Tým ušetří našim návštěvníkům tisíce liber každý měsíc, z nichž mnohé nikdy nevěděli, že Heat Holders slevové kódy jsou k dispozici až do návštěvy našich stránek. Nyní, když víte, jak snadné je ušetřit Heat Holders u našich promo a kupónových kódů, záložky LoveCoupons.cz a vždy se na nás podívat před pokladnou.\nPokud hledáte více než jen Heat Holders kuponové kódy, zde na LoveCoupons.cz poskytujeme kupóny a slevy pro tisíce dalších populárních značek a prodejců. Podívejte se na naše Heat Holders související obchody nebo navštivte naši domovskou stránku a prohledejte naši databázi tisíců kuponových kódů.\nHeat Holders Informace o přepravě\nHeat Holders přešly do Nový Zéland, Spojené království, Irsko, Kanada, USA, Rakousko, Belgie, Bulharsko, Chorvatsko, Česká republika, Dánsko, Estonsko, Finsko, Francie, Německo, Řecko, Maďarsko, Itálie, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, Nizozemsko, Norsko, Polsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovensko, Slovinsko, Španělsko, Švédsko, Švýcarsko, Krocan, Ukrajina\nO Heat Holders\nZaložena v roce 1947 v Anglii, Heat Holders je nejteplejší a nejlepší prodejce tepelného opotřebení na světě.\nHeat Holders podpisové ponožky mají impozantní špičkové hodnocení 2,34, což naznačuje, že už nemusíte nikdy vrstvit ponožky.\nTady na LoveCoupons.cz , rádi vám ušetříme peníze, ať už je to možné. Proto hledáme a shromažďujeme nejnovější peněžní poukázky, propagační kódy, slevové kódy a nabídky Heat Holders můžeme najít.\nLoveCoupons.cz jsou tu, aby vám pomohli natáhnout peníze o něco dále. Takže předtím, než se vydáte na Heat Holders , podívejte se na všechny naše nabídky na úsporu peněz a zjistěte, co můžete ušetřit.\nHeat Holders Odkazy na sociální média\nNabídky pro Heat Holders byly naposledy aktualizovány: 19 květen 2022\nKategorie vztahující se k Heat Holders\nNejlepší Heat Holders Kupon s kódy, Slevy kódy, Promo kódy, Nabídky a nabídky najdete na LoveCoupons.cz


Spartan Race. Nic mě nezastaví - Romana Šašková\nJe 21.6.2014. Po dvouhodinové jízdě přijíždíme do Krušných hor do ski areálu Klínovec.\nDruhý překážkový běh Spartan Race SUPER na 13 km s 20 překážkami.\nOtoč se a jeď domů\nPočasí nám dnes vůbec nepřeje. Jako kdyby říkalo: „Otoč se a jeď domů, dneska tu teplo nebude.“ Vidím jen šedivé mraky, ze kterých občas sprchne. Vrcholky hor nejsou ani vidět pod tíhou mlhy. Teploměr ukazuje 6 stupňů.\n„Doufám, že dneska nebude na Spartan Race vodní překážka“, letí mi hlavou.\nBlíží se má hodina startu, pomalu se připravuji. Musím se stále hýbat, poskakovat a třít si ruce.\nS oblečením jsem to dneska opravdu nevychytala. „To tílko mě asi moc nezahřeje.“ 🙂\nZačínám být trošku nervózní. Nový terén, nové překážky, delší trasa. „Jsem připravená? Zvládnu to?“ Už mi nezbývá čas na odpověď, slyším odpočet… 3.2.1… „Arooo“\nVbíhám do stěny kouře a ženu se do prvního kopce po červené sjezdovce. Běžím ale jen chvilku. Kopec je opravdu strmý, z mého běhu se pomalu stává rychlejší chůze. Slyším od dalšího závodníka: „Kopec je dlouhý 1,5 kilometru.\nKopce po červené sjezdovce\n„Wow, tak to se dostatečně zahřejeme.“\nJako žába na balíku\nV kopci na nás čeká první překážka, přeskočit balíky slámy. Rozbíhám se a ejhle, rozplácnu se na balík jako žába. „To se může stát jenom mě!“ Směju se. Přitom mě natáčí nějaký pán s kamerou. Snad to nepoužije jako odstrašující případ.\n„To nám to hezky začíná.“ 🙂\nJsem na „žmach“\nPo neskutečně dlouhém výšlapu jsem konečně nahoře. „Jéé to je nádhera.“ Chci se zastavit a prohlédnout si krásy Krušných hor. „Nejsi tu přeci na dovolené…,“ můj vnitřní hlas mě peskuje. 🙂\nNásleduje běh z kopce, další překážky – přelézt, podlézt a proskočit stěnu. Hotovo! Počasí nás chce opět potrestat.\nLeje jako z konve. Jsem skoro na žmach.\nDostávám se k další překážce Spartan Race: Traverse walls – boulderová stěna. Musím ji přelézt na jeden zátah a nespadnout. Vypadá jednoduše. Jdu na to.\nTraverse walls – boulderová stěna http://spartan-race.cz/\n„Jaajj, ty úchyty jsou hodně daleko od sebe.“ Snažím se nespadnout. Dřevěné úchyty ale pěkně kloužou po dešti.\nMusím se soustředit. Jedna noha, druhá noha, jedna ruka, druhá ruka. Sakra, uklouzla mi noha a visím jen na rukou.\n„Co teď? Nemůžu přece dva úchyty před koncem spadnout!“\nNechci dělat 30 trestních angličáků. Snažím se vyhoupnout na další úchyt. „Je fakt daleko.“ Došlápnu na úchyt, rychle na další a šahám po zvonečku. „Hlavně napadej.“ Musím zazvonit, aby byla překážka splněna. „Cink cink..ufff, mám to.“\nNekonečný běh lesem, z kopce a do kopce. Výtah pytle s pískem na kladce, ručkování, strmý kamenitý svah s během dolů. Co to vidím v dálce? Potok? Tajně doufám, že tudy cesta nepovede.\nSbíhám z kopce a…pořadatelé Spartan Race opět nezklamali!\nOpravdu mám běžet kamenitým potokem plným ledové vody, proti proudu a do kopce?\n„Nooo tak jo. Budu to brát pozitivně. Aspoň si umyji boty od bahna.“ 🙂 Vstupuji do vody a začínám se brodit proti směru toku. Kameny kloužou, nohy mi začínají ledovou vodou odumírat. Občas se ponořím až po kolena. Ten potok je nekonečný.\nKonečně suchý břeh, připadá mi, že mám snad omrzliny. Musím rychle zahřát svaly!\nO to se organizátoři opět postarali. Po koupeli strmý výšlap. Vrchol kopce se ztrácí v dáli. Docházejí mi síly a hecuju se: „Doběhla jsi až sem, přece to nevzdáš!“ Přede mnou se rýsuje konec kopce.\nTajně se raduji, odpočinek na rovince…. 🙂 To jsem se ale šeredně zmýlila.\nPro holky tu máme lehčí\nHurá do kopce\n„Dneska tu asi vypustím duši.“ Další výšlap a s pytlem plným písku na zádech.\nHázím si ho na záda. Skoro se mi podlomují nohy. „Jééé, to je těžké.“\nChystám se vykročit, když v tom slyším: „Slečno, klidně si to můžete vyšlápnout s tímto pytlem, ale pro holky tu máme lehčí.“ Směji se. Pytel mi padá ze zad.\nNahazuji na záda pytel „pro holky“. 🙂 O moc lehčí to není, ale o každé kilo míň je znát. Navíc, když s tím musím vyšlápnout škrpál. V půlce kopce si musím odpočinout, je to fakt náročné. „Kdy už bude konec?“ Lezu skoro po čtyřech.\nKonečně to mám za sebou. Odhazuji pytel a pokračuji dále.\nPřijde mi, že už je to víc jak 13 km. Už přeci musím vidět cíl. Vybíhám z lesa. „Ano, je to tak.“ Cíl je v dohledu. Pár posledních překážek a budu tam. Dostávám ze sebe poslední energii.\nZase šplh po laně. „Já se ho snad nezbavím.“ 30 trestních angličáků to jistí.\nBlátem pod ostnatým drátem\nV dálce se rýsuje má oblíbená překážka proplazit se blátem, vodou a kameny pod ostnatým drátem.\nZdolávám ji jako profík.\nBěžím si pro medaily. Poslední skok přes oheň a sprintuji z posledních sil k cíli. „Zvládla jsem to.“\nProbíhám cílovou brankou celá mokrá, špinavá a vyčerpaná. Získávám od „sparťanky“ krásnou zaslouženou modrou medaili.\nOpět jsem si šáhla na dno. Zjistila, kde jsou mé hranice. To je ten pocit, pro který to dělám. Jsem hrdá.\nPosunula jsem se na další laťku v mém životě. Těším se, až si přidám medaili k červené sestřičce z minulého závodu. 🙂\n„Opět jsem pochopila až v cíli.“\nV hlavě se mi rodí další myšlenka: „Dokážu se vypořádat i s poslední výzvou? Posledním nejdelším a nejdrsnějším překážkovým během?”\nZískám vysněnou trifectu?\nTo jsem ještě netušila, co mě čeká…„Arooo“\n← Jak se nevyděsit. Kellyxír dělá test na lidech Kuchařka pro mladou ženu →\nMáte rádi tajemno? Já ano a dcerka je ze stejného těsta. Muzeum pražských pověstí a strašidel nám připadalo jako výborný...