Hráči Nice si dali dva vlastní góly - iDNES.cz\nHráči Nice si dali dva vlastní góly\nPaříž - Fotbalisté Lille ve čtvrtém kole francouzské ligy poprvé ztratili body, ale domácí remíza s Metami jim stačila k tomu, aby se udrželi na prvním místě. Zaváhalo totiž i dosud druhé Nice, které jen remizovalo s Ajacciem 2:2 vinou dvou vlastních gólů, a kleslo na čtvrté místo. Marseille s Vachouškem v základní sestavě porazilo 2:0 Sochaux a je třetí vinou horšího skóre za Nantes. St. Germain prohrál doma s Monakem 2:4 a v tabulce se dělí až o třinácté místo, zatímco jejich soupeř je druhý o bod za Lille.\nČeský reprezentant Petr Čech byl v brance Rennes svědkem marné snahy svých spoluhráčů vstřelit na domácím hřišti gól Guingampu.\nSám si na míč téměř nesáhl, jen před přestávkou se musel vytáhnout proti střele z bezprostřední blízkosti. Utkání skončilo bezbrankovou remízou. "Klídek, klídek...," glosoval L'Équipe vytížení Čecha\nV týmu Štrasburku se z Čechů objevil jen Kobylík, který hrál v základní sestavě a patřil k nejvytíženějším hráčům. Zahrával většinu standardních situací, ale prohru s Lensem nedokázal odvrátit. Nakonec byl už v 69. minutě střídán. Jeho krajan Drobný se na hřiště nedostal.\nKobylík byl za svůj výkon ohodnocen známkou 5,5 stejně jako Vachoušek. Oba měli podle L'Équipe slibný nástup do utkání, poté ale jejich výkony ztratily na intenzitě. Vachoušek přihrál v první půli na úvodní gól Didieru Drogbovi a přispěl k vítězství\n2:0 nad Sochaux.\nV krizi se potácí Auxerre, které mělo patřit k uchazečům o titul. Ve čtvrtém kole prohrálo s Girondins Bordeaux 0:2 a v tabulce je s pouhými třemi body na 17. místě.\nBordeaux vděčí za vítězství posile z Realu Madrid Albertu Celadesovi, který byl u všeho podstatného. Auxerre nastoupilo v obraně s dvojicí reprezentantů Philippem Mexesem a Jeanem-Alainem Boumsongem, ale i oni chybovali.\nPoprvé už v jedenácté minutě, v níž Celades našel dlouhým centrem Brazilce Deivida, který vsítil druhý gól v sezoně. O dvacet minut později zaskočil Španěl Albert Riera při zahrávání trestného kopu obranu Auxerre centrem k volnému Argentinci Pochettinovi, který zpečetil na 2:0.\n"Řekněme si to upřímně - byli jsme úplně mimo," zhodnotil zápas kapitán Auxerre Yann Lachuer. "Sezona je v plném proudu, ale ne pro nás. Nějak se do toho nemůžeme dostat. Z dvanácti možných bodů jsme dosud získali jen tři," dodal Lachuer.\nMonako začalo v Paříži se St.Germainem hodně nešťastně. Už v páté minutě musel kvůli zranění kolena po srážce s obráncem střídat nejlepší střelec loňského ligového ročníku Shabani Nonda, který opustil trávník na nosítkách a ze stadionu zamířil na vyšetření do nemocnice. O deset minut později se pak trefil Pauleta a domácí tým vedl.\nMonako se nicméně oklepalo a před poločasem dvakrát bleskově udeřilo. A hosty pak nikterak nedeprimovalo ani vyrovnání pařížského Reinalda krátce po návratu z kabin; v 56. minutě jim Squillaci znovu vrátil náskok. Myšlenky na závěrečný nápor a případnou remízu torpédoval mužstvu z metropole M'Bami, který během dvou minut viděl nejprve kartu žluté a posléze i červené barvy, a nabídnutou přesilovku využil v nastaveném čase svým druhým gólem v utkání Giuly.\n13. St. Germain 4 1 1 2 3:5 4\nHráči Lille Landrin (vlevo) a Mančev slaví gól v síti Met.\nTémata: Ajaccio, Sochaux, zranění, Girondins Bordeaux, Guingamp, Le Mans, Lille, Marseille, Nice, Petr Čech, Real Madrid, Rennes


KLUB SINDIBÁD - Info-Praha.cz\nJezdecký oddíl, airsoftový oddíl, cyklistický oddí\nKlubu Sindibád - dobrovolného zájmové sdružení. Oddíly vznikly na počátku roku 2004 a sdružují děti i teenagery. Jeho členové mají, jak je patrno již z názvu oddílů, společnou zálibu v jízdě na koni, ve hře airsoft, v cyklistice a počítačích. Členství v oddílu je dobrovolné, neplynou z něho žádné povinnosti a není nijak zpoplatněno. Členové oddílu mají naopak členskou slevu ve výši 10% na vybrané letní tuzemské tábory. s koňmi a na další vybrané tuzemské tábory.\nČinnost jezdeckého oddílu spočívá v pravidelném ježdění na koních. Členové klubu se schází v dopředu stanovených víkendech a společně odjíždějí minibusem do místa, kde jsou ustájeni koně.\nČinnost airsoftového oddílu spočívá v pravidelném hraní airsoftových her a misí. Členové klubu se schází v dopředu stanovených víkendech a společně odjíždějí minibusem do horské přírody, která je pro airsoft ideálním prostředím.\nČinnost cyklistického oddílu spočívá v pravidelném ježdění na kole. Členové klubu se schází v dopředu stanovených víkendech a společně odjíždějí minibusem na sindibádské tábořiště v Jizerských horách, které je ideální základnou pro cyklistiku (např. 40 km dlouhý Jizerský singltrek).\nČinnost počítačového oddílu spočívá v pravidelném hraní počítačových her. Členové klubu se schází v dopředu stanovených víkendech a společně odjíždějí minibusem na sindibádské tábořiště v Jizerských horách.\nTermíny těchto víkendů jsou naplánovány rok dopředu. Pokud to v daném měsíci lze, tak je víkend vybrán tak, aby se k němu daly připojit i další dny volna (např. podzimní prázdniny, pololetní prázdniny, státní svátky).\nMobil:+420 603 504 191\nCESTOVNÍ KANCELÁŘ SINDIBÁD – dětské tábory v ČR − Hejnice, SINDIBÁD - DĚTSKÝ TÁBOR - Poste Restante\nCESTOVNÍ KANCELÁŘ SINDIBÁD – dětské tábory v ČR i zahraničí − Praha 4 - Lhotka, Vzdušná 997/6\nCESTOVNÍ KANCELÁŘ SINDIBÁD – dětské tábory v ČR i zahraničí − Praha 9 - Libeň, Drahobejlova 1692/59


čtvrtek, 01 květen 2014 08:17\nVýsledky z Minimaratonu\nVýsledky MINIMARATHONU 27. 4. 2014 MUŽI bez rozdílu věku 1. Petr Musila 13:45 1. Adéla Esentierová 17:29 Martin Hlaváček 13:45 2. Zoe Zdražilová 18:33 Jan Turek 13:45 3. Pavla Mattovičová 20:044. Petr Skřivánek 14:07 4. Dáša Rotreklová 23:155. Miroslav Šmirjak 14:10 5. Gabriela Hamplová 25.136. Vít Palzer 14:19 6. Ivana…\nstředa, 23 duben 2014 08:15\nJan Sýkora: Zápisky z Maroka 2 a video\nDruhý týden v Maroku.Dva týdny na soustředění v Maroku utekly docela rychle. Už nás tady překvapuje míň a míň zvyklostí či pro naši zemi netypické věci. Běžecká únava se začíná hromadit a energie i čas na vedlejší činnosti je taky méně. Náš program se změnil na dvoufázový trénink.Marocké město Ifrane…\nčtvrtek, 17 duben 2014 08:13\nMaroko video 2.\nHonza poslal další dvě videa a to první vylepšil. Už tam mají teploty okolo 30°C !!! https://www.youtube.com/watch?v=hLRYNjer3qEhttps://www.youtube.com/watch?v=6VSCFZ3p9qg https://www.youtube.com/watch?v=q8O0veh8hi8\n1.května se koná ve Velké Polomi veřejný orientační běh i pro ty, kteří si to chtějí zkusit!\nRozpis veřejného závodu v orientačním běhu. A závod v orientačním běhu v rámci seriálu SPORTTOUR 2014 Datum: 1. 5. 2014 čtvrtekPrezentace do 9.30 hod v ZŠ Velká PolomStart : 10 hod.Startovné : 40,- KčTratě : A - 7 km B - 4,5 km C - 3 km Shromaždiště : Velká…\núterý, 15 duben 2014 08:12\nMinimaraton zakončuje Další břehy - kultura a sport\nBěžecký závod pro všechny příznivce běhání a kultury. Losované číslo vyhrává dvě vstupenky na koncert PETERA GABRIELA R O Z P I S MINIMARATHON (4 219,5 m) V rámci zakončení 18. ročníku festivalu Další břehyFINIS CORONAT OPUS – KONEC KORUNUJE DÍLO Datum: neděle 27. 4. 2014, start: 16.00 hod. Technické…\núterý, 15 duben 2014 08:10\nJan Sýkora , Zápisky z Maroka 1\nHonza Sýkora poslal první zážitky ze soustředění v Maroku, společně s videem. Na počátku svých zápisků z Maroka bych vzpomenul na situaci, která se stala asi před 4-5lety v Opavě. Bylo někdy kolem konce dubna, začátkem května a čekal mě klasický nedělní dlouhý běh s otcem a Peťou Mikeskou. Byl…\npondělí, 31 březen 2014 08:03\nběžecké závody na Opavsku v měsíci Dubnu\n5. dubna - Ludgeřovická 15 v Ludgeřovicích12. dubna - Hasičský velikonoční čtvrtmaraton v Jilešovicích13. dubna - Bolatická dvacítka 26. dubna - Dolnolhotská desítka27. dubna - Lesní kross - Štěpánkovice\núterý, 11 březen 2014 08:08\nBěžecké závody na Opavsku v měsíci březen\n22. 3. 2014 - 5 km v městských sadech 23. 3. 2014 - Jarní desiítka v Kravařích Jinak 28. 3. 2014 pořádá Tomáš Petreček trénink v Beskydech.\npondělí, 03 březen 2014 08:02\n9.3. 2014 se uskuteční 3 závod Opavského poháru Kobeřická 20\nV neděli 9.3. 2014 se uskuteční 33. ročník veřejného závodu Kobeřická dvacítka.Prezentace 7:30-8:50. Start 9:00 hřiště TJ Sokol Kobeřice.\núterý, 11 únor 2014 08:00\nValná hromada Běhu Opava\nDne 13.2.2014, ve čtvrtek, v 19.30 se uskuteční v salónku hotelu Iberia 1. valná hromada sdružení.Hlavním bodem programu bude volba nového výboru občanského sdružení Běh Opava.Dalším bodem bude potřeba vytvořit a schválit pravdla hodnocení Opavského běžeckého poháru 2014.Srdečně zve připravný výbor Běhu Opava o.s


Češi jako pesimisté? V Kolíně je podle všeho ostrůvek optimismu - Deník.cz\nKolín - Vylézt ven z tepla domova do chladu a tmy konce října? Najít cestu ke svému stroji a začít další pracovní týden? Podzim a pondělí na krku. Člověk by snadno mohl propadnout duševní krizi.\nMládí pryč a důchod daleko, dalo by se v pondělí konstatovat se zamračeným pohledem nad ranní kávou hořkou a studenou, pro dokreslení atmosféry. Bylo by tak snadné, být pondělním pesimistou. Jenže Kolín se podle ankety Deníku odchyluje od celostátního průměru.\nKolín je ostrůvkem optimismu v tmě pesimismu a nihilismu. Jak jsme k tomu došli? Byli jsme se podívat v kavárně a promluvit si s lidmi o tom, jak nahlíží na sklenici - jestli jako na z půlky plnou, nebo z půlky prázdnou.\nKavárník Jiří Novák září úsměvem. „Trpím záchvaty štěstí," vysvětlil a sršel optimismem. U něj známky pesimismu najít nelze. „Akorát to hodně lidí naštve, když jsem neustále šťastný. Ale nemůžu si pomoct, jsem už takový," uvedl spokojeně.\nJeho kolegyně Klára Kořínková vidí situaci podobně. „Jsem optimista. Ani nevím proč, je to tak. Vždy se snažím vidět věc v tom lepším světle. Jinak bych z toho měla depresi," řekl s hlasitým smíchem.\nZa věčného optimistu se považuje host kavárny Michal Siňor. „Je to o tom, jak si to v hlavě nastavím. Z každé maličkosti musí mít člověk radost, vybrat si z ní to dobré," odpověděl, když se ho ptáme, jak si uchovat optimismus neustále, a to i v pondělí ráno.\nKaždý den mít z něčeho radost\nPetr Adamec poradil i konkrétně, jak na optimismus. Jak si ho vypěstovat, nebo udržet. „Člověk musí žít v pohodě, ze dne na den. Musí se každý den na něco těšit," vysvětlil trpělivě.\nStanislav Pokorný je podle svých slov optimistou. „Mně nikdy nic jiného nezbývalo, než být optimistický. Jako pesimista bych neuspěl," uvedl se smíchem kolínský výtvarník. „A když to někdy nešlo, tak jsem si na optimistu před lidmi hrál," doplnil.\nPetra Hollerová nám řekla, že je optimistkou, ale spíše půl na půl snaží se vidět věci realisticky. „Občas čekám, že něco dopadne špatně, a pak mě to příjemně překvapí," naznačila svůj životní náhled na věc.\nSpíše realisticky se dívá na svět také Natálie Tomsová. „Jsem realista. Nemám přehnaná očekávání, ale na druhou stranu si neříkám, že všechno dopadne nejhůř," sdělila.\nČtěte také: Co Čech, to pesimista. Přestože se daří skvěle


V srpnu 2017 vyšly tyto články:\n1.8. Nabízíme řadu možností, jak získat vstupenky na Slovácko\n2.8. Přijďte na besedu poradit trenérovi Ivanu Kopeckému!\n2.8. Musíme si pomáhat! Fotbalisté sloužili v supermarketech!\n3.8. V neděli: nanuky pro děti, kvíz o ceny či poločasová soutěž!\n3.8. Vysočina chce ze souboje regionů vyjít vítězně!\n6.8. Souboj Vysočiny se Slováckem góly nepřinesl\n6.8. Ivan Kopecký: Naše hra je zatím hrozně udřená\n7.8. Přestup Michala Pecháčka z Udine byl dotažen\n7.8. Juniorka splnila úlohu favorita na půdě Třince\n9.8. Vysočina se chystá na velkou výzvu - duel v Edenu!\n10.8. Popović: Chceme lepší umístění, než v uplynulé sezóně\n10.8. Přichází posila na levý kraj obrany: Miroslav Keresteš\n11.8. Vysočina v Edenu nepřekvapila a Slavii podlehla 2:0\n11.8. Ivan Kopecký: Nemůžeme si dovolit zahazovat takové šance\n12.8. Zoubele: Po utkání můžeme jít ze stadiónu s hlavou nahoře\n13.8. Nabízíme řadu možností, jak získat vstupenky na Viktorii Plzeň\n13.8. U19: Starší dorostenci si hladce poradili s Karvinou B\n14.8. Vysočina ve středu vstoupí do MOL Cupu duelem ve Vyškově\n14.8. Dorostenecké "béčko" do divize vstoupilo výhrou nad Spartou Brno\n14.8. U17: Dorostenci si na úvod hladce poradili s Karvinou\n14.8. Juniorka gólem z poslední minuty podlehla Karviné\n15.8. Jiří Vohralík: Podporuji sport, který mám rád\n16.8. Vysočina ve Vyškově musela otáčet domácí vedení\n17.8. U19: Starší dorostenci zvládli souboj s Prostějovem\n17.8. U17: Vyhráli i druhé domácí utkání - nad Prostějovem\n18.8. Vysočina touží po překvapení na úkor Plzně!\n19.8. "Béčko" staršího dorostu nestačilo na Hodonín\n20.8. U19: Zvládli i třetí utkání - vyhráli v Třinci\n20.8. Vysočina sahala po výhře, nakonec v poslední minutě přišla o bod\n20.8. Kopecký: Plzeň rozhodně byla hratelná, přesto body nemáme\n21.8. Juniorka utrpěla druhou těsnou domácí prohru v řadě\n22.8. Vznikl klub osobností FC Vysočina Jihlava!\n22.8. U17: Mladší dorostenci prohráli v Třinci 3:1\n23.8. Jihlavský půlmaraton: 4. ročník se uskuteční 10. září 2017\n23.8. Kopecký: Na teplické působení vzpomínám jedině v dobrém\n25.8. Miro Keresteš: V silách týmu je chytit úspěšnou sérii\n27.8. Matrix club Jihlava: benefity, které dávají smysl\n27.8. U19: Čtvrté utkání, čtvrtá výhra bez inkasovaného gólu!\n27.8. Souboj "béček": jasná výhra pro Vysočinu\n27.8. Vysočina v Teplicích bojovala, ale nakonec 3:1 podlehla\n27.8. Kopecký: Po šancích Hronka a Fulneka jsme sahali po vyrovnání\n27.8. Jiří Klíma: Bod jsme si klidně odvézt mohli\n28.8. Hlasujte pro Hráče měsíce srpna 2017\n28.8. Juniorka po nadějném prvním poločase pouze remizovala v Ostravě 3:3\n29.8. Dva přípravné duely FCV: proti Znojmu a Olbramovicím\n29.8. U17: Hráči mladšího dorostu zvládli domácí utkání s Líšní\n30.8. Gambrinus Kopeme za fotbal: Vysočina si zahrála proti Olbramovicím\n31.8. Nabízíme řadu možností, jak získat vstupenky na Duklu Praha\n31.8. Záložník Petr Hronek přestupuje do Zlína


Expedice příroda: 50 koní a poníků | LEGENIO - Lego - geniální zábava!\nVlajky, kvízová hra Albi 469,- Kč\nAlbi Kouzelné čtení Minikniha - Denní činnosti 189,- Kč\nAlbi Kouzelné čtení Puzzle Náš les 319,- Kč\nVyrob si kaleidoskop 189,- Kč\nZáklady iluzionistiky 185,- Kč\nKód produktu: md0302\nNa kartách najdete kvízovou otázku, názornou ilustraci, základní informace a také několik zajímavostí. Ideální průvodce pro všechny milovníky přírody!\nObsah hry: 50 karet, pravidla hry.\nHra pro 1 hráče od 6 let.\nExpedice příroda: 50 koní a poníků 139,67 Kč 169,- Kč koupit\n50 veselých her na cesty je zábavný a veselý soubor her, který je vhodný pro všechny dospělé a děti od 5 let věku. Věk: 5+\n50 optických iluzí, rychlá karetní hra\nNic není takové, jaké se to na první pohled jeví! Věk: 8+\n50 báječných experimentů, rychlá karetní hra\nUdělej si sám a žasni! Věk: 8+\nChceš pořádně oslavit svoje narozeniny a přeješ si velkou zábavnou párty? S těmito 50 hrami se tvoji kamarádi určitě nebudou nudit! Věk: 5+\n50 přírpodních experimentů\nPojďte s námi ven. Zahrada, les i park jsou plné úžasných tajemství. S naší sadou karet můžete začít od základů. Věk: 8+\n50 skvělých nápadů pro deštivé dny , rychlá karetní hra\n50 skvělých nápadů pro deštivé dny , rychlá karetní hra Věk: 8+\nDíky kartám v této krabičce zvládnete hravě určit 50 pěvců, dravců a sov. Věk: 6+\nDíky kartám v této krabičce zvládnete hravě určit 50 nebeských objektů - planet, hvězd i souhvězdí.\nDíky kartám v této krabičce zvládnete hravě určit 50 našich květin.\nExpedice příroda: 50 lesních zvířat\nDíky kartám v této krabičce zvládnete hravě určit 50 pavouků a hmyzu. Na kartách najdete kvízovou otázku, názornou ilustraci, základní informace a také několik zajímavostí. Ideální průvodce pro všechny milovníky přírody!\nAlbi V kostce! BrainBox Pod lupou - V divočině\n349,- 285,- Kč\nMoje první Česko - Dětská hra\n699,- 549,- Kč\nExperimentální sada Experimenty s horkým ledem\n449,- 335,- Kč


Provozovatelem půjčky je česká společnost Credit Portal a! Se sídlem Viktora Huga 3774, s níž můžete požádat o finanční částky, nebankovní krátkodobé půjčky Vás překvapí nečekaný výdaj. Neposkytujeme radu dle §85 odst. Vyplňte a odešlete formulář žádosti a naši operátoři Vás budou kontaktovat, roční úroková sazba 5,7 p.\nPůjčka menší finanční hodnoty se splatností v řádu několika desítek dnů. Vám mnohé usnadní, férovým a bezpečným řešením patří čtyři níže uvedené produkty, jelikož se běžně vyplácí do výše maximálně 20 000 Kč a bonita případných zájemců se posuzuje podle odlišných kritérií.\nOnline krátkodobá půjčka, jsem řidič kamionu! RPSN 16,7nebankovní úvěry i půjčky od bankovních institucí! Ať už zvolíte libovolné nebankovní krátkodobé půjčky, či od rodiny. A navíc, na úhrady energií i na další investice, nebankovní krátkodobé půjčky Vám netajíme.\nMusíte mít také pravidelný zdroj příjmů (zaměstnání, kontaktovala nebankovní krátkodobé půjčky operátorka, případně odložte svou splátku.


Hřebíkovačka pneumatická dokončovací NF 1 | uni-max\nHřebíkovačka F50Hřebíkovačka pneumatická na konstrukce NF 2MINI pneumatická hřebíkovačkaPneumatická hřebíkovačka 65\n3 060 Kč 2 529 Kč\n1 947 Kč 2 356 Kč\nNaskladnění očekáváme 22. června. 2021.\nDokončovací hřebíkovačka je určena pro středně zátěžové spojovací práce (např. podbíjení, pokrývačské práce, obkládací práce, konstrukce nábytku, plotu, lištování, apod.) Spotřeba vzduchu na jeden hřebík 1,0 l, spotřeba vzduchu při 90 hřebících/min 93,4 l/min, max. pracovní tlak 7 bar (0,7MPa), průměr vsuvky 1/4“, typ hřebíků 1,76 – 1,83 mm, hlava 3,05 – 3,3 mm, délka 32 – 64 mm, kapacita zásobníku 100 ks hřebíků, úhel sklonu 34°.\nPneumatické hřebíkovačky jsou vynikajícím pomocníkem při spojování dřeva, například stavbě dřevěných konstrukcí, připevňování DTD či OSB panelů a obkladů, upevňování lišt, tvorbě nábytku apod.\nBuďte první, kdo nám pošle dotaz k produktu Hřebíkovačka pneumatická dokončovací NF 1. Napsat dotaz


Prodej domu v Dobřejovicích u Prahy, 5+kk se samostatným ateliérem | Reality.iDNES.cz\nProdej domu 210 m² s pozemkem 1 033 m²\nHorní, Dobřejovice, okres Praha-východ\nPoznámka k ceně: včetně všech služeb i provize\nObčas se na realitním trhu objeví poklad. Tady máte jeden v Dobřejovicích u Prahy - rodinný dům v hřejivém venkovském stylu s další víceúčelovou stavbou na pozemku, aktuálně využívanou jako fotoateliér se zázemím.\nDobřejovice sousedí s Jesenicí a Průhonicemi a do Prahy je to autem 10 minut. Dobřejovice nejsou žádné satelitní městečko, ale obec s dlouhou historií sahající až na začátek 14. století. Starší zástavba se potkává s novými domy v esteticky propojeném sousedství. A sousedství není v Dobřejovicích jen prázdný pojem - funguje tu několik občanských spolků, které pořádají kulturní, sportovní a společenské akce.\nProdávaný rodinný dům byl dokončen v roce 2004. Stojí v jihovýchodní části obce v ulici Horní, kde už je dokončená nejbližší zástavba. Dům je dispozičně řešený jako 5+kk. Druhá stavba je ateliérem s otevřenou dispozicí sousedící s garáží, vedle níž je kryté stání pro další vůz.\nSpodní patro domu je hlavním denním centrem všeho dění - jde o spojený otevřený prostor kuchyně, jídelny a obýváku. Obývák má částečně prosklené stěny, takže je v příjemném propojení se zahradou. Ve spodním patře je taky koupelna s toaletou a menší pracovna, kde stejně nebudete mít klid, pokud máte malé děti. Proto vznikla ještě jedna pracovna - zahradní domek, který po úpravách splňuje všechny parametry prvotřídní zašívárny. Jsou tu kamna, přívod vody, vestavěné odpočívací patro i psací stůl a pracovní ponk s nářadím.\nHorní patro domu je členěné na jednotlivé pokoje - originální ložnice s netradičně řešeným spacím i úložným prostorem, dva zajímavě propojené dětské pokoje, které jsou i oddělitelné, a taky je tu koupelna s toaletou a menší prádelnou. Ve spojovací chodbě jsou spouštěcí schody na půdu, kde je další úžasná zašívárna, tentokrát dětská, ale tu na fotkách nenajdete, na tu se musíte přijít podívat osobně.\nDruhá budova kopíruje uliční hranu pozemku a zajišťuje tak hlavnímu domu naprosté soukromí uvnitř zahrady. Část stavby slouží jako vstupní brána s krytým širokým parkovacím prostorem, další část už je samotná budova, jejíž součástí je kromě ateliéru i skladovací prostor a garáž. Ateliér nabízí spoustu možností využití. Kdysi býval třeba jógovou tělocvičnou, ale je možné o něm do budoucna uvažovat i jako o dalším obytném prostoru, dílně, wellness zóně... V ateliéru je i kuchyňka a finská sauna, toaleta se sprchnou je za rohem.\nZahrada je členěná do několika částí a každá část má svoji vlastní odpočívací náladu. V jedné části je ohniště, v další vířivka, ve spodní části rostou ovocné stromy a ze dvou stran domu jsou místa k venkovnímu posezení - jednou na terase u domu, jednou v zahradě pod stromem.\nVěřím, že fotogalerie ve vás vzbudí touhu vidět tuhle parádu naživo. Ale rozhodně nevynechejte ani virtuální prohlídku - je opravdu povedená.\nBudu čekat na vaše zavolání.\nOlbrachtova 1065/46, Praha 4 - Krč\nKontaktovat prodejce Zuzana Vránová Zpět na nabídku Prodej domu v Dobřejovicích u Prahy, 5+kk se samostatným ateliérem\nProdej domu 95 m² s pozemkem 1 708 m²\n19 745 000 Kč


Туристический приют Tokáň (410 m), Jetřichovice - Tokáň | Проживание.net\nТуристический приют Tokáň (410 m), Jetřichovice - Tokáň\nЧехия » Устецкий край » район Дечин » Jetřichovice » Tokáň\n85 % (1)Туристический приют Tokáň (410 m), Jetřichovice - Tokáň\nАдрес: Penzion Tokáň (turistická chata, horská chata), osada Tokáň (též Na Tokáni), Rynartice 81, 405 02 Jetřichovice. Kontaktní osoba: Radek Šmejkal.\nАктуализация: 1 January 2015\nReview of accommodation (Туристический приют Tokáň (410 m), Jetřichovice - Tokáň):\nVáclav Havlík, Tábor (18.12.2014 v 18.21)\nUser stayed here from 14.09.2014 to 23.09.2014.\nUbytování je čisté, útulné, samé dřevo. Okolní příroda nádherná, každý den jsme byli na výletě a pokaždé něco jiného. Doporučujeme Mariinu vyhlídku, Muzeum Českého Švýcarska, vyjížďku na lodičkách ve Hřensku,aquadukt Bastei. Personál velmi příjemný, domácí kuchyň výborná!\nЛокализация проживания (Туристический приют Tokáň (410 m), Jetřichovice - Tokáň):\nЧасть деревни: Tokáň\nRecreation areas: Чешская Швейцария, Эльбские Песчаниковые горы, Sächsische Schweiz\nGPS: 50°52'40.984"N, 14°24'51.685"E\nFrom: To: Туристический приют Tokáň (410 m), Jetřichovice - Tokáň


Žďár nad Sázavou - Stránka pro tisk - Tipy na vikend - HUNUNPA.cz\nDatum 24.9.2005 | Rubrika: Tipy na vikend\nPoutní kostel sv. Jana Nepomuckého u Žďáru nad Sázavou je vynikajícím příkladem tzv. barokní gotiky v 18. století. Jedna z nejvýznamějších staveb Jana Blažeje Santiniho. Roku 1995 byl zapsán mezi památky UNESCO.


„Jako by Romové byli opice, které je třeba vodit za ručičku a utírat jim zadek.“ Martin Koller se s tématem koncentráku v Letech nemaže, nepotěší ani SPD | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Monitor » „Jako by Romové byli opice, které je třeba vodit za ručičku a utírat jim zadek.“ Martin Koller se s tématem koncentráku v Letech nemaže, nepotěší ani SPD\nNový povyk kolem kárného pracovního, později cikánského tábora v Letech se stává evergreenem české politiky. Když se to hodí, znovu a znovu se vytahuje do médií. Obecně bych řekl, že už toto je neuvěřitelná ostuda a ukázka úrovně a morálky české politiky a politiků, kde se především pražská havlérka ráda ohání morálkou. Kdejaký politik se předvádí svojí láskou k cikánům či Romům, ale nikdo z nich by nešel bydlet do Chánova.\nMusíme si položit otázku, zda se jedná z větší části jen o politickou komedii nebo snahu něco z mrtvých cikánů vytřískat, případně oboje, samozřejmě ze strany těch, kteří nejsou cikáni či Romové. A především nesmíme přehlížet ani zahraniční protičeskou propagandu zaměřenou na vytváření jakéhosi syndromu české národní rasistické viny. V politice se neděje nic samo o sobě a vše existuje v souvislostech.\nSyndrom viny pro Čechy\nSyndrom viny se začal jako produkt americké levice, která degenerovala do podoby euromarxismu, propagandisticky uplatňovat v médiích již po druhé světové válce v Německu. Je plně v souladu s prolhanou a pokryteckou politickou korektností. V současnosti ho lze bez nadsázky označit za vzorový produkt ideologického podvodu, pokrytectví a zákeřné mediální manipulace s myšlením mas. Můžeme ho bez nadsázky označit za prostředek psychologické války proti bělochům, především Evropanům. Jeho komickým doplňkem je tažení další opory amerických demokratů a euromarxistů, a to neukojených feministek, pod názvem Me Too. Cílem je zotročení národů s jejich vlastním pasivním souhlasem a odstraněním tradičního mužského obranného elementu národa a rodiny.\nTato fáze začala v šedesátých letech. V USA se kupříkladu vyznačuje naprosto rozdílnými přístupy ke kriminalitě bílých a barevných, což nakonec vedlo k tomu, že bílí odešli z řady čtvrtí amerických měst. Typickým příkladem je Detroit. V USA se tomu říká „bílý útěk“. Tím je myšlen útěk bělochů před barevným násilím, které začalo znásilňováním bílých žen v sedmdesátých letech a útoky na domy bělochů tlupami černochů a Hispánců vyprovokovanými levičáckými bílými intelektuály. Zmiňuje to Paul Johnson v knize Dějiny amerického národa. V médiích se tomu říkalo rasové bouře. V posledních letech je vidíme ve Francii, Anglii a Švédsku. V Evropě se o bílém útěku nedozvíte, ale v Paříži už se stal realitou a v Londýně rovněž. Některé čtvrti jsou už čistě barevné a běloch tam nevkročí. Vzorový příklad přínosnosti a obohacení rasovým multikulturalismem euromarxistů.\nVzhledem k tomu, že Češi se podíleli doma i v zahraničí na boji a odporu vůči německému nacismu a rasismu, bylo třeba nalézt nějaký důvod k osočením, že jsou rasisty, aby se vytvořil syndrom viny. K tomu posloužila romská komunita a její utlačování. Dokladem tohoto strašného „útlaku“ je poměr placených daní a pobíraných sociálních a jiných dávek z hlediska Čechů a Romů zprůměrovaný na jednoho příslušníka každého z obou etnik. Stačí vzpomenout na komedii kolem zdi v Matiční ulici a kdo z politiků a jak se angažoval. Reprezentanti pražské havlérky a nedávní voliči Drahoše se mohli zalknout protičeskou propagandou a podlézáním zahraničním euromarxistům. Britové dokonce natočili urážlivý film o českém rasismu, ale zároveň si přímo na letišti v Praze postavili kontrolní pracoviště, aby mohli odmítat romské cestující do Británie. Ti poté obsadili autobusy do Londýna. Typická ukázka euromarxistických a amerických liberálně-demokratických lží a pokrytectví v praxi. Na tento údajný rasismus se nabaluje prolhaná a pokrytecká propaganda sudeťáků o hodných Němcích a zlých Češích.\nOd sedmdesátých let minulého století se pod vedením amerických demokratů organizuje propaganda k vytváření syndromu viny u obyvatel Izraele za to, že se brání palestinským arabským, později palestinským islámským teroristům. Je otřesné, že se na ní beze studu podílejí i někteří američtí Židé z intelektuální vysokoškolské komunity a vrcholové politiky. Nijak je netíží, že zrazují historickou vlast a národ. Dostává se jim podpory především od amerických demokratů a euromarxistů a maximálního prostoru ve většině médií včetně našich.\nZemě svobodných a domov statečných (americká hymna), možná kdysi. Ve světovém měřítku mají USA nejvyšší počet vězňů v poměru k počtu obyvatel. V současnosti se „svobodný a statečný“ Američan utopený ve zbabělé politické korektnosti neodváží podívat na ženskou, natož diskutovat na politické téma typu rasa či americké agrese v zahraničí, hraje si na multikulturalistu a neprozradí, koho volil prezidentem. Nicnedělající indiáni provozují nezdaněné herny a kasina a dostávají ročně od 12 000 do 64 000 dolarů za to, že jsou indiáni. Krásně to popisuje kniha „Všechny jejich lži“ od Tuvia Tenenboma, která rovněž zmiňuje bílý útěk.\nZároveň nelze přehlédnout, že stejný syndrom viny se záměrně nevytváří na Ukrajině, Pobaltí, Chorvatsku a Kosovu, kde jsou naopak nacistické a antisemitské tradice tolerovány, ne-li přímo podporovány ze strany domácích politiků i euromarxistů. Naopak, tam jsou ti špatní Rusové, kteří zachránili Evropu před nacismem a dokončením holokaustu. I to je doklad faktu, že euromarxisté jsou jen fašisté s bolševickými hesly, kteří rádi řeční a poučují druhé o morálce, kterou sami zcela postrádají.\nOběti nacismu byly a jsou s pomocí lží, zastírání pravdivých informací a jednostranné politické korektnosti dlouhodobě mediálně přesvědčovány, že jsou stejné, jako byli nacisté. Před několika lety se stal Hitler osobností roku a nedávno kancléřka Merkelová v americkém časopise Time, který je hlásnou troubou tamních demokratů typu Obamy a Clintonové. Svůj ke svému, nacista a euromarxistka. Saúdská Arábie založila a dotuje v USA univerzitu na školení neziskovkářů. Část nemyslící mladší generace v USA i EU nenávistné protinárodní, multikulturalistické a islámské propagandě dokonce věří, takže se už nemusí přetvařovat a předvádět politickou korektnost. V současnosti dostávají nálepku rasistů a xenofobů všichni, kdo si nechtějí nechat zničit vlast a národ afroislámskou invazí. I v tomto případě vidíme v prvních řadách ideologické protinárodní propagandy reprezentanty pražské havlérky a neziskovek. Dostává se jim maximální publicity v protinárodních médiích, počínaje ČT, zatímco vůči vlastencům se praktikuje všemožná cenzura, urážlivé mediální štvanice i jiné formy nátlaku pod hesly svobody a demokracie.\nZde bych opět zdůraznil, že pražskou havlérku, jejíž členská základna pochází částečně i z Brna, tvoří zájmové skupiny propojené do zahraničí, především Německa, Rakouska (němečtí a rakouští Zelení, Piráti, socialisté, částečně křesťanské strany) a USA (Demokratická strana). Mají úzký vztah k neziskovkám, velký vliv ve většině politických stran, zaštiťují se řečmi o svobodě, demokracii a lidských právech, a především odkazem Václava Havla. Ten snad nikdy nepoužil slovo vlast, ať už byl ve skutečnosti jakýkoli, přičemž názory, vzpomínky a hodnocení jeho osoby se výrazně liší. Udělali si z něj posvátnou krávu a zdroj příjmů, především v kultuře a médiích. Podílejí se už bezmála třicet let na destrukci země jako vlasti českého národa a rodiny včetně rostoucí ekonomické zadluženosti, likvidace zemědělství a podřízenosti průmyslu především německým zájmům. Ti, kterým šlo před listopadem 1989 i po něm o skutečnou svobodu a demokracii, jsou již znovu v disentu, podporují národ a našeho prezidenta a do pražské havlérky nepatří.\nDopady syndromu viny v Německu jsou nepřehlédnutelné. Němci zdegenerovali jako národ natolik, že většinou již nejsou schopni se bránit vůči jakékoli agresi, počínaje mediálními útoky. Až na výjimky zcela ztratili čest a hrdost. Třesou se strachy, že jim euromasrxistická banda vezme jejich korýtka a nevidí, že o ně stejně přijdou díky afroislámské invazi, případně válce, pokud se nebudou bránit. To jim na druhé straně nebrání podílet se na válečných zločinech pod praporem humanity, které spáchaly státy NATO v Jugoslávii a Libyi. Bundeswehr převzal plně roli svého zločinného předchůdce wehrmachtu a stal se útočnou armádou porušující mezinárodní právo, Chartu OSN i německé zákony, které říkají, že Bundeswehr je určen pouze k obraně Německa.\nSudeťáci, přední politické opory Merkelové, se v současnosti nehlásí k tomu, že svým zásadním podílem na likvidaci Československa destabilizovali meziválečný bezpečnostní systém založený na spolupráci Francie a Československa, Rumunska a Jugoslávie a umožnili tak útok na Polsko a rozpoutání druhé světové války v Evropě. A v rámci něčeho takového jako německý euromarxistický Bundeswehr, navracející se k tradicím wehrmachtu a sudeťáků má sloužit polovina pozemních sil naší armády, díky reprezentantu pražské havlérky Stropnickému! Masaryk, Štefánik, Beneš, legionáři a protinacističtí bojovníci a oběti německého nacismu, včetně Cikánů v Letech by se nestačili divit.\nDokladem úpadku Němců je i koloniální smlouva, kterou podepisuje každý nastupující německý kancléř v USA. V ní se zavazují, že budou podle amerických představ utvářet nejen zahraniční politiku, ale dokonce i svoje školství. Dalo by se to pochopit v rámci denacifikace v padesátých letech, kterou Německo stejně sabotovalo, ale proč v současnosti. Výsledky ve školství jsem popisoval nedávno. O smlouvě se píše v knize Die deutsche Karte. Ostatně dokladem pokleslé úrovně současných Němců je úroveň jejich politické reprezentace, jak Merkelové, tak Schultze a samozřejmě Zelených. Bez ohledu na rozdělení do jakýchsi partají jsou to samí euromarxisté.\nSyndrom viny jako formu psychologické války převzalo ve spolupráci se sudeťáky vedení západního Německa, později sjednoceného Německa nejdříve proti Čechům a později s pomocí nadnárodních euromarxistů v Bruselu i proti Židům. Výsledkem je podpora takzvaných Palestinců, ale rovněž dalších islámských teroristů šíitských i sunnitských. Vytváření syndromu viny s cílem destrukce států a národů patří k základním ideologickým zbraním euromarxistů společně s politickou korektností, lží a zamlčováním pravdy. U nás jsou jeho hlavními hlasateli příslušníci pražské havlérky, socialisté a političtí neziskovkáři ukrývající se pokrytecky za humanitu.\nNelze přehlédnout, že později se objevilo stejné propagandistické tažení vůči Srbům, kteří kdysi úspěšně bojovali proti německým nacistům a jejich chorvatským a muslimským pomahačům v Jugoslávii. Výsledkem bylo rozbití Jugoslávie, destabilizace celého regionu, vytvoření zločineckého státu Kosovo na srbském území, podpora islámského terorismu a obchodníků s drogami. V současnosti je snaha vytvářet syndrom národního zločinu a viny proti Rusům. To nakonec vidíme na opakovaném tvrzení, že ruští komunisté byli stejní jako nacisté. Bez ohledu na mnohdy brutální praxi nebyli, protože jejich učení nebylo postavené na rasismu a vyhlazování národů. Sovětský systém se opíral o soudní rozsudky, byť mnohdy zmanipulované, ne-li zločinné, zatímco v nacistickém Německu k odsunu do koncentráku rozsudek nebyl nutný. V Rusku se ovšem výrobcům syndromu viny, na rozdíl od zhlouplých a zbabělých Evropanů a Američanů, moc nedaří. Především západní Evropa se díky syndromu viny stala „zemí svobodných a domovem statečných“.\nLety a úroveň české politiky\nPoslanec SPD se ve vztahu k táboru v Letech vyjádřil sprostě a hloupě. Přitom je zcela lhostejné, zda se dá, či nedá jeho výrok obhajovat nějakými správně či nesprávně prezentovanými fakty. Jeho slova jsou projevem neúcty k obětem německého nacismu. Ta je v celé EU již v podstatě běžná. Jenže jeho výrok byl zneužit ke špinavé mediální a politické intrice. Způsobil zbytečnou škodu vlastní straně a nahrál nepřátelům našeho státu a národa. Poslanec by zasloužil dostat za úkol o víkendech přečíst několik knih o koncentrácích, napsat z toho informaci a postupně objíždět místní organizace SPD a školit spolustraníky.\nCelý problém tábora v Letech je záměrně vykonstruovaný a zároveň je dokladem sociopatického amorálního zneužívání cizího neštěstí. V praxi ho vidíme u mnoha neziskovek, které parazitují na různých programech začleňování romské komunity do společnosti, jako by Romové byli nějací migranti z Afriky či opice, které je třeba vodit za ručičku a utírat jim zadek. Pro neziskovkáře je důležité vyvolávat takzvanou romskou problematiku a otázku, protože si z ní dobře žijí. Jsem přesvědčen, že Romové mají dost vlastních vzdělaných osobností a schopných vůdců, aby se dokázali postarat o svoji komunitu sami. Kdyby oni řešili takzvanou romskou otázku, ušetřili bychom vše, co neziskovkáři prožerou bez pozitivního efektu.\nOd pana Okamury, který je již zkušeným politikem, bych očekával taktičtější přístup v souladu s politickou situací. Ve znovu nadšeně omílané kauze Lety se jedná pouze o pokračující mediální tažení proti SPD, ale především proti prezidentu Zemanovi, který má být prezentován jako osoba podporovaná extremisty. Přitom je zcela lhostejné, zda členové SPD extremisty jsou, či nejsou. Na pravdě v mediálních štvanicích organizovaných euromarxisty, kteří se mnohdy vydávají za pravici, nikdy nezáleželo. Stačí si vzpomenout na mediální tažení proti Martinu Konvičkovi, které bylo stejným způsobem zneužito proti Miloši Zemanovi. Nedávno jsme viděli prolhanou štvanici proti novináři Sedlákovi z SPO, kterou ukončila jeho smrt. Najednou se ke lžím a odpovědnosti za ně nikdo nehlásí. Dále nelze pominout ani fakt, že mediální prezentace SPD jako strany rasistů a extremistů je zaměřena rovněž proti Andreji Babišovi a podpoře ANO ze strany SPD. Už to může být příprava na předčasné volby po výprasku a vyhozených milionech v prezidentských volbách. Mimoto lze předpokládat výpady i ze strany německých a bruselských euromarxistů a nelze zapomínat, že i romská komunita má voličské hlasy.\nPředevším lze konstatovat, že polistopadový euromarxistický pokrytecký přístup k Romům je urážkou jejich komunity. Naši politici a neziskovkáři by se měli po téměř třiceti letech konečně rozhodnout, zda jsou Romové našimi občany s občanskými právy a povinnostmi, nebo jakýmisi méněcennými přivandrovalci vyžadujícími zvláštní zacházení. Jak by se asi českým politikům, kteří stále omílají cikánskou otázku a tábor v Letech, líbilo, kdyby někdo takto řešil nějakou českou otázku? Můžeme si z tohoto hlediska připomenout především sudeťáky. Proti všemožným pomluvám a útokům z EU a USA na téma českého rasismu se stavějí téměř všichni čeští politici.\nJaký asi mají pocit slušní a pracovití příslušníci romského etnika, jestliže je kdekdo hází do jednoho pytle s necivilizovanými příživníky a řeší stále jako nějaký romský problém či otázku. A případně na tom ještě některé neziskovky napojené na zavedené partaje beze studu vydělávají a rozdmýchávají problémy. Kdyby se všichni Romové plně integrovali do většinové společnosti, byli by neziskovkáři bez peněz a bez práce. Proto žvaní o českém rasismu a podporují příživníky a kriminálníky, kteří jsou navíc špatným vzorem pro všechny ostatní, kteří neztratili hrdost a nechtějí žít ze sociálních dávek. Česká politická scéna by se měla stydět.\nCo je koncentrák\nŘeší se otázka, zda tábor v Letech byl, či nebyl koncentrační. Ze širšího pohledu byl, z úzce právního nebyl. Byl to však především nacistický tábor, jaký by se nemohl v meziválečném Československu vyskytnout. Byl to produkt německého nacismu a rasismu a jeho zákonů. Německé směrnice rozeznávaly 13 druhů táborů. Všechny byly ve své podstatě koncentrační. Byly určeny k soustředění a zadržování osob, které se z politického, náboženského nebo rasového hlediska nehodily režimu. Političtí či ideologičtí vězni tam byli záměrně promícháni s kriminálníky, kteří je terorizovali. Oficiální důvody umístění do koncentráku byly různé. Mohlo to být oddělení od ostatního obyvatelstva za účelem ochrany (ve skutečnosti ochrany režimu před politickou opozicí), bezplatná práce (takzvaná převýchova prací) nebo likvidace rychlá či pomalá po „ekonomickém“ využití cestou práce pro nacistickou říši. V řadě případů se tyto faktory prolínaly. Mezi koncentrační tábory můžeme zařadit bez větší nadsázky i zajatecké.\nV německých zajateckých táborech bylo hladem, otrockou prací a chybějící zdravotní péčí zlikvidováno několik milionů sovětských zajatců. Kromě sovětských byli v německých zajateckých a koncentračních táborech likvidováni i zajatci z armád USA, Británie, Francie, Itálie, Jugoslávie a dalších. Tato praxe je známá již z 18. století. V šedesátých letech 19. století byly nejhorší zajatecké tábory za občanské války v USA. S brutalitou nacistických si nezadaly japonské zajatecké tábory, kde byli vražděni a zneužíváni k otrocké práci zajatci armád USA, Británie, Austrálie, Nového Zélandu, Indie a Filipín. Nedávno vyplula na světlo otázka polských zajateckých táborů, kde zahynuly od roku 1921 tisíce vojáků Rudé armády. Několik britských zajatců se v roce 1944 dostalo až do Osvětimi. Snad nejbrutálnější byly chorvatské koncentrační tábory, kde docházelo pod záminkou rekatolizace k masovému vraždění srbských zajatců i civilistů a rovněž Židů a cikánů. Ani na ně se v EU posedlé protisrbskou propagandou a euromarxismem nevzpomíná.\nMůžeme si připomenout britské koncentrační tábory v jižní Africe, kde na přelomu 19. a 20. století umíraly rodiny Burů (holandských a německých kolonistů), kteří jen bránili svoji zemi před britskou agresí. Jednalo se většinou o ženy a děti. Rovněž různé pracovní tábory lze označit za koncentrační. V Německu musela v obvykle brutálních podmínkách pracovat většina vězňů. Ale rovněž sovětský gulag, oficiálně pracovní tábory, byly koncentráky, kde byli shromážděni společně političtí oponenti a kriminálníci. Jako koncentráky lze označit rovněž pracovní tábory na našem území v padesátých letech. Osazenstvo pracovních táborů většinou nesmělo mimo tábor, případně jen omezeně, a bylo hlídáno ozbrojenými strážemi. Neměli bychom zapomínat na koncentrační a pracovní tábory ve Frankově Španělsku stejně jako v Řecku nebo v Argentině za proamerických vojenských diktatur a rovněž v Chile, ovládané velkým přítelem USA Pinochetem a jeho fašistickým režimem. V jižním Vietnamu byly za války v šedesátých letech zřizovány s americkou pomocí strategické vesnice, kam bylo soustřeďováno obyvatelstvo, aby nemohlo podporovat partyzány. V podstatě se jednalo o koncentrační tábory za ostnatým drátem. Volný pohyb byl omezen pouze na práci na okolních polích. Takže opět koncentrák, jako kdysi německé s vnějšími pracovními komandy. Spojené státy ostatně vytvořily koncentráky i doma v době druhé světové války a soustředily v nich občany japonského původu, aniž něco páchali.\nLety, stejně jako Hodonín u Kunštátu, byly atypické, protože nespadaly do sítě německých koncentračních a pracovních táborů. Neplatily tam ani německé předpisy, což poněkud ulehčilo pobyt vězňů. Dokladem je i fakt, že tam za nimi přišly dobrovolně i jejich rodiny. Nicméně Lety ani Hodonín u Kunštátu nelze označit za český koncentrák, protože mohly vzniknout pouze proto, že Československo bylo s výjimkou Slovenska obsazeno a přeměněno na bezprávnou kolonii nacistického Německa s názvem Protektorát Čechy a Morava. Stalo se tak především pomocí dlouhodobého rozvratného působení takzvaných sudetských Němců, kteří napomohli likvidaci Československa. Obsazení zajistila zrada spojenců, především Francie a Velké Británie, a jejich podpis dohody v Mnichově. Půdu pro ni připravily právě teroristické akce sudetských Němců podporovaných nacisty z Německa. V době okupace tvořili sudetští Němci značnou část úředníků, především vedoucích protektorátní státní správy.\nOd roku 1990 se opakují snahy využívat tábor v Letech k sudetoněmecké propagandě. Je vydáván za český koncentrační tábor. Tím je podsouváno, že Češi, kteří byli v době okupace objektem nacistického teroru a měli být z velké části fyzicky likvidováni jako národ, případně odsunuti na Sibiř, jsou vlastně stejní rasisté jako němečtí nacisté. K tomu se pojí vydatně nafouknuté mediální legendy o českých zločinech proti hodným sudetským Němcům. Ne že by nedocházelo v roce 1945 místy k excesům, nicméně se jednalo pouze o odvetu za zločiny, kterých se sudetští Němci dopouštěli koncem třicátých let a následně v době okupace, počínaje mládeží v Hitlerjugend a Svazu německých dívek přes jiné nacistické organizace, především NSDAP až k SS. I tak se mnoha českým obětem nedostalo spravedlnosti, protože Německo nevydalo k potrestání 1 500 válečných zločinců a většinou je ani samo nepotrestalo.\nZ tohoto hlediska je současný povyk kolem tábora v Letech vzorovou ukázkou pokrytectví, jestliže s ním přicházejí právě lidovci, TOP 09 a jejich klony, kteří jsou známí svým přátelským vztahem k sudetským Němcům. Stačí si položit otázku, kolikrát se lidovci zajímali o Lety před listopadem 1989. Vždyť byli stranou Národní fronty podporující vedoucí úlohu KSČ a mohli mluvit do politiky. Určitě by dostali velkou červenou jedničku. Husákova KSČ by se určitě nezastávala protektorátního četnictva a sudeťáckého úřednictva. Totéž mohla učinit a neučinila Česká strana socialistická, která byla rovněž součástí Národní fronty řízené KSČ. Z ní pocházejí někteří současní socialisté, například nedávný ministr zahraničí Zaorálek. Ani socialisté, jedna z hlavních bašt současných neziskovkářů a euromarxistů, se celá desetiletí před listopadem 1989 o nějaké cikány v Letech nezajímali.\nJako koncentrační tábory můžeme bez nadsázky označit i současná detenční zařízení pro ilegální migranty, dokonce dočasně i pro ty legální. Jedná se o místo jejich soustředění, které by mělo bránit jejich nekontrolovanému pohybu a ohrožení domácích obyvatel. Toto ohrožení může být v první řadě zdravotní. Málokdo má chuť dostat tuberkulózu, ebolu nebo nějaké africké parazity. Ještě závažnější je ohrožení kriminální, ať již formou obchodu s drogami, krádeží, loupeží, vražd nebo znásilňování, ale rovněž terorismem, který není ničím jiným než formou organizovaného zločinu napojenou obvykle na narkomafii a ilegální obchod se zbraněmi. V neposlední řadě je třeba bránit prosazování necivilizovaného způsobu života a extremistických a násilných ideologií. Zároveň může uzavřený tábor zabránit útěku těch ilegálů, kteří budou vyhoštěni a mohli by zmizet do muslimské komunity, případně se snažit získat azyl pod smyšlenou identitou v jiné zemi.\nPrevence je základem bezpečnosti. Na to mnozí euromarxisté bohužel zapomínají. Proto je možná přehnané se v současnosti vyloženě bát používání sousloví koncentrační tábor, i když je zkompromitováno minulostí. Na druhé straně je pochopitelné a správné, že vzpomínka na nacistické koncentráky je vysloveně negativní. Nicméně vzpomínky na německý nacismus by neměly být zneužívány k vytváření syndromu viny a podpoře afroislámské invaze. Současný koncentrační tábor, ať už se nazývá jakkoli, chránící obyvatele Evropy může mít paradoxně a bez ohledu na minulost i pozitivní charakter. Samozřejmě pokud se nevrátí vláda německých, případně ukrajinských, chorvatských či kosovských muslimských nacistů pod prapory euromarxismu.\nPravzorem koncentráků je pravděpodobně otrokářský systém v USA, později Rakousko-Uhersko, známé jako žalář národů. V detailnějším pohledu jsou to vojensko-rolnické kolonie ruského dělostřeleckého generála Arakčejeva, které posvětil car Alexandr počátkem 19. století. Až do rozsáhlé vzpoury v roce 1826 v nich žilo kolem milionu nevolníků. Arakčejeva bychom mohli označit za ideový vzor současné EU jako ideologického vrcholu nesvobody a pokrytectví. Všechny koncentráky od Arakčejeva přes Hitlera až po EU s její ódou na radost se oháněly prací, pořádkem (v praxi tupou byrokracií úřednických příživníků a korupčníků), lepší budoucností i svobodou, počínaje nápisem nad branami nacistických koncentráků Arbeit macht Frei – Práce dělá svobodu. Přitom je vždy vedli asociální psychopati, omezení flákači a totalitáři, kteří místo svobody a lepších zítřků přichystali pro svoje oběti nespravedlnost, teror a války.\nPovyk kolem tábora v Letech můžeme shrnout do několika záměrů. Jedná se o vytváření českého syndromu viny za účelem snížení odporu k afroislámské invazi, přímý útok na SPD, nepřímý útok na Miloše Zemana a Andreje Babiše, dále o posílení pozice sudeťáků a nelze vyloučit i finanční motiv. Zájmy romské komunity jsou až na posledním místě.\nBlíží se sté výročí obnovení samostatnosti českých zemí osvobozením z rakouské okupace, především díky statečnému boji legionářů ve Francii, Srbsku, Rusku a Itálii. Slovo vlast, pro něž položily život statisíce našich občanů v první i druhé světové válce, je pro některé euromarxisty, především sluhy německých zájmů a neziskovkáře z řad pražské havlérky, téměř sprostým slovem. Nicméně v době oslav stého výročí samostatnosti se určitě budou beze studu cpát do první řady a pronášet v médiích vlastenecké projevy. Nezájem většiny současných českých politiků o vlast, o historii naší země a jejích obyvatel a zároveň účelové využívání tábora v Letech je ostudou a tragédií polistopadového vývoje a zároveň dokladem úrovně euromarxistické demokracie a spravedlnosti v evropské současnosti vedené Německem.\nNásledující text je zkrácený a upravený článek, který vyšel na Parlamentních listech 18. srpna minulého roku a stává se opět více než aktuálním.\nNacistické tábory nejen v českých zemích\nPravděpodobně nejucelenější informace o táboře v Letech lze nalézt na internetových stránkách romských sdružení. To mimochodem dokazuje, že existuje i romská inteligence. Bohužel se vzdělaným Romem pracujícím v kanceláři u počítače se z nás potká málokdo. Historie tábora byla mnohokrát omleta včetně primitivních nenávistných nadávek v internetových diskusích, které inkasovali vesměs ti, kteří psali pravdu.\nZákladní otázkou není logické právo romské komunity na památník svých obětí německého rasismu. To je nezpochybnitelné. Bez nacistů, kteří získali moc v Německu díky hlasům a podpoře mnoha občanů, by neexistoval žádný protektorát řízený nacistickými říšskými protektory a sudeťáckými úředníky a jeho rasové zákony. Neexistovaly by koncentrační tábory u nás i v Německu. Právo na uctění mají všechny oběti totality, vražd, loupeží a násilí v celé Evropě. Jenže současní politici a mediální pracovníci přiznávají něco takového jen některým. Zvláštní je fakt, že celá česká politická reprezentace se může zbláznit kvůli jednomu cikánskému pracovnímu táboru v Letech. Je opravdu dojemné vidět nastoupené politiky v nažehlených značkových oblecích, kteří celý život pro tuto zemi nic pozitivního neudělali, jak pokrytecky žvaní kolem vepřína v Letech, a přitom by cikánovi ruku nepodali, a pokud ano, tak by si ji poté dvakrát umyli. Otázka je, zda se za tím neskrývá ještě další historie tohoto tábora a osoby, které mají odpovědnost za jeho vznik. Přitom existoval ještě druhý cikánský pracovní tábor v Hodoníně u Kunštátu a o něm je v médiích absolutní ticho. Čím se lišili cikáni z Let od cikánů v Hodoníně u Kunštátu?\nPodíváme-li se na historii protektorátu Čechy a Morava, zjistíme, že jak české, tak následně německé okupační úřady se dopracovaly k číslu mezi 6 000 až 7 000 dosti nejasně definovanými cikány. Obecně byli označeni jako nižší rasa a zařazeni mezi příživníky a kriminální živly, a to bez ohledu na realitu života konkrétních jednotlivců a rodin. Na Slovensku jich v té době žilo zhruba 100 000. Po okupaci takzvaných Sudet byli všichni tamní cikáni vyhnáni do protektorátu, stejně jako Židé a většina Čechů. Na tuto dobu hrdinného návratu do třetí říše kupodivu reprezentanti sudeťáků vedení Posseltem nevzpomínají, stejně jako jejich čeští přátelé, Bělobrádkem a Hermannem počínaje a propagandistou Zieglerem, Krystlíkem a všelijakými euromarxistickými neziskovkáři konče. Vyhnaní, případně zavraždění Češi, Moravané, Slezané, Židé i cikáni, ale rovněž nepočetní demokratičtí a antinacističtí Němci, především komunisté a sociální demokraté, nezapadají do jejich pohádek o hodných sudeťácích, kteří neměli nic společného s nacismem. Přitom naprostá většina sudeťáků porušila zákon, dopustila se vlastizrady, podporovala nacismus, mnozí se stali členy NSDAP a dalších jejích zločineckých organizací typu SS. Téměř všichni požádali o občanství takzvané třetí říše. Pan Krystlík by nám určitě rád sdělil, kolik sudeťáků, kteří po listopadu 1989 tak milují Čechy, odmítlo občanství takzvané třetí říše a rozhodlo se zůstat občany protektorátu. Východoněmečtí historici nalezli před listopadem 1989 celkem 1 000 aktivních antifašistů, kteří bojovali v odtržených oblastech naší republiky proti nacismu (nikoli za obnovení ČSR), z více než tří milionů sudeťáků. Prakticky všichni byli zavražděni, nebo posláni do koncentráků svými sudetskými spoluobčany.\nPodle romských organizací z cikánů v protektorátu 1 308 prošlo táborem v Letech a 1 375 táborem v Hodoníně u Kunštátu, přičemž v prvním zemřelo následkem strádání, především zimy a nemocí 327 osob, ve druhém 207. Nikdo nebyl zavražděn ani popraven. Režim v Letech byl relativně volný, tábor byl obehnán plaňkovým plotem a hlídalo jej několik četníků. Věznění muži si přivedli rodiny, což vedlo k přeplněnosti tábora a je zároveň důkazem benevolentnosti režimu za strany protektorátního četnictva. Vězňům klasických koncentráků se o něčem takovém ani nezdálo. V době, kdy následkem nedostatečné hygieny a špatné stravy vypukl tyfus (na nějž zemřeli i tři četníci), který měl za následek většinu mrtvých, byli vysláni z Prahy na pomoc lékaři a sestry. Narození a zemřelí cikáni v Letech byli jako protektorátní občané zapisováni do matrik v okolních obcích. Tím se lišili například od Židů v jiných táborech. V roce 1943 byli věznění i jejich rodiny odesláni z Let i z Hodonína u Kunštátu do Osvětimi, stejně jako většina ostatních cikánů z takzvaného protektorátu, který musel převzít německé rasistické zákony. To vše bez ohledu na fakt, že především na jižní Moravě existovaly celé cikánské komunity, které se způsobem života nelišily od ostatního obyvatelstva, takže se nejednalo o žádné příživníky. Okupaci přežilo podle různých zdrojů zhruba kolem 700 až 1 000 cikánů. To znamená, že v poměru k celkovému počtu byli nejvíce postiženým etnikem politikou německého nacismu na území naší republiky. Zároveň je evidentní, že ze současných oficiálních více než 200 000 Romů naprostá většina nemá k táboru v Letech a nacistické rasové politice v protektorátu žádný vztah, protože přišli po válce ze Slovenska, Maďarska a Rumunska.\nZásadní otázkou není památník v Letech, ale likvidace současného vepřína, který tam určitě nebyl postaven proticikánskými rasisty. Část tábora byla navíc mimo tento objekt. Otázkou rovněž je, zda by se také bourala automobilka, nejlépe německá, nebo elektrárna, nejlépe státní a atomová? V čem je průmyslově produkované prase horší než německé auto nebo předražená elektřina? Povyk kolem vepřů bych pochopil v případě muslimů, ale cikáni i Romové konzumují vepřové bez problémů. Celý problém nelze hodnotit jinak než jako pokryteckou komedii v režii EU. Dokladem je fakt, že s obrovským povykem a náklady se má stavět památník v Letech, zatímco po cikánech z tábora v Hodoníně u Kunštátu neštěkne pes. Jak je postaráno o občany, kteří díky ziskové show kolem památníku přijdou o práci? Jak bude nahrazen výpadek produkce masa? Pravděpodobně dovozem ze zahraničí, na němž bude někdo vydělávat a zároveň se zvýší závislost naší republiky na potravinách z EU.\nDůležitější je otázka, jak velkou komedii předvedou naši a europolitici kolem ostatních pracovních táborů? Na území protektorátu a takzvaných Sudet jich totiž bylo ještě minimálně 50. Památník v Terezíně nedaleko Lidic, kterým prošlo v době okupace 155 000 evropských Židů, z toho polovina z protektorátu, je téměř osamocený. Důvodem je fakt, že nešel po válce ekonomicky využít, přičemž bourání staré pevnosti by bylo nákladné. Zbývá ještě 49 táborů, buď koncentračních ve smyslu soustřeďování lidí, pracovních, nebo pracovně-kárných, kde byli vězněni a pracovně zneužíváni především Češi a Židé. Byly to Bílá Voda, Bílý Kostelec nad Nisou, Božičany, Nová role, Brněnec, Bruntál, Břeclav, Bukovany, Bystřice, Dětřichov, Hanušovice, Holýšov, Hradišťko, Chrastava, Jezeří-Albrechtice, Jiřetín pod Sedlovou, Kamenický Šenov, Korunní, Kraslice, Křepenice, Lešany, Litoměřice, Lovosice, Mirošov, Most (Záluží), Nové Město pod Smrkem, Ostrov nad Ohří, Poříčí, Prameny Vltavy-Bučina, Rabštejn, podzemní továrny Richard, Rtyně nad Bílinou, Rychnov u Jablonce nad Nisou, Skrochovice, Svatava, Vrchotovy Janovice, Sokolov, Panenské Břežany (osobní pracovní koncentráček Heydricha a později jeho ženy), Bohuslavice nad Úpou, Bernartice, Meziměstí, Libeč, Jablonec nad Nisou, Králíky, Smržovka, Hořejší Vrchlabí, Horní Staré Město, Žacléř, Světlá. V kolika z těchto míst se bude za mohutného mediálního show s nastoupenými politiky bourat, aby se mohly stavět památníky? Nebo se bourat a stavět nebude, protože tam byli jen Češi, Moravané, Slezané a Židé, případně i Poláci a antifašističtí Němci? Anebo se o tyto koncentrační tábory nikdo nezajímá, protože z toho nekouká žádný kšeft?\nKromě toho jsem napočítal na českém území 26 zajateckých a cizineckých pracovních táborů (Ústí nad Labem, Cheb, Rýmařov, Krnov, Jablonec nad Nisou, Ustroň, Bohumín, Horní Suchá, Sokolov, Špindlerův Mlýn, Litvínov, Branice, Králíky, Stará Role, Záluží u Mostu, Holýšov, Petřvald, Fryštát, Třinec, Těšín, Bystřice, Moravská Třebová, Lombinovice, Doubrava, Karviná, Orlová…), v nichž nuceně pracovali váleční zajatci z Británie, Austrálie, Nového Zélandu, Kypru, USA, SSSR, Polska, Itálie, Kanady, Francie, Belgie, Nizozemska, možná i odjinud. Uvedený počet těchto táborů pravděpodobně není úplný. Značná část zajatců z tehdejšího SSSR a Polska a nuceně nasazených pracovních sil z Ruska, Běloruska, Ukrajiny a Polska nepřežila. Kolik zajatců a nuceně nasazených cizinců zahynulo na našem území péčí německých nacistů a jejich pomahačů, je nejasné. U kolika těchto táborů stojí památníky, kde se bouralo? Je ilustrativní, že velká část pracovních táborů byla postavena v takzvaných Sudetech. Vězni ve vzpomínkách uvádějí, že sudeťáci byli až na výjimky z Němců nejhorší. Platilo to v mnoha případech i pro sudeťácké zemědělce, kteří dostali na výpomoc několik otroků z řad válečných zajatců nebo nuceně pracovně nasazených cizinců, které týrali, živili je odpadky a ubytovávali v chlévech a nevytápěných stodolách. Dnes naříkají v ČT24 i jinde s podporou nestoudných českých politiků nad tím, jak jim ti Češi strašně ubližovali, když oni je měli tak rádi. Možná že by nám tento sudetský multikulturalismus plný lásky k Slovanům pomohli vysvětlit ideologové a tvůrci nové euromarxistické, či spíše euronacistické afroislámské historie Evropy, pánové Posselt a Krystlík. Každopádně se zdá, že účelově zapomínáme na zabité a umučené z řad našich občanů, spojeneckých armád i další oběti nacismu a jeho zvrhlé třetí říše. A je zcela lhostejné, zda se jedná o Čechy, Moravany, Slezany, Židy nebo cikány. Všichni byli oběťmi Němců a jejich utopické třetí říše.\nZapomínáme rovněž na naše totálně nasazené občany, a to jak doma, tak v takzvané říši. Jednalo se především o mládež celkem kolem 640 000 obyvatel protektorátu. Ubytováni byli v různých druzích táborů a nasazováni na různé práce od výroby v průmyslu a zemědělství až po odklízení sutin a nevybuchlých bomb. Ubytování a strava byly ve většině případů špatné, místy horší, mnohde nechyběly násilí i teror ze strany gestapa a německého občanstva. V případě náletů většinou nesměli používat kryty pro německé obyvatelstvo. Z totálně nasazených se nevrátilo kolem 6 000 a 60 000 zemřelo do dvou let po válce následkem útrap, vyčerpání a nemocí. I k nim by se měli vyjádřit tvůrci moderní historie, kteří dostávají plno vysílacího času v ČT i dalších médiích. Jejich utrpení popisuje kniha Františka Mainuše Totálně nasazeni 1939–1945 a stojí za přečtení. Stejně by si měl každý přečíst nějakou knihu o nacistických koncentrácích.\nPopisy a vzpomínky na to, jak zacházeli němečtí a rakouští zaměstnavatelé s českou mládeží, jsou opravdu ilustrativním dokladem údajné radostné společné česko-německé minulosti, jakou se nám snaží líčit pořady typu Historie CZ v ČT. Němečtí zaměstnavatelé se místy chovali hůře než kápové v koncentrácích, přičemž mladí Rusové, Poláci a Ukrajinci na tom byli ještě hůře než Češi. Takzvané pracovně-výchovné tábory založené roku 1942 pro cizineckou mládež byly podle českých svědků horší než známé německé koncentráky Flossenbürg nebo Bergen Belsen a zanechávaly trvalé následky u těch, kteří je přežili. U nás byl jeden v Záluží u Mostu. V Německu, Rakousku a Polsku se česká mládež dostávala především do pracovně-výchovných táborů Gross Beeren, Osvětim, Radeberg, Oberlanzendorf, Spergau, Hallendorf a Blechhammer. Tyto tábory sloužily jako zdroj neplacené otrocké síly německým podnikům.\nPrávě díky různým táborům a válce vyvolané německými nacisty žilo po válce na našem území nových 100 000 invalidů. Kromě vypálených a vyvražděných obcí Lidice, Ležáky, Ploština, Javoříčko, Prlov a dalších zahynulo 12 000 našich občanů následkem spojeneckého leteckého bombardování, které by se nekonalo bez Německem vyvolané války. Z občanů českých zemí byly ztráty následující: Holokaust 71 000–81 000, přičemž další Židé jsou vedeni mezi Čechy, popravení až 10 000, Češi v koncentračních táborech přes 20 000, totálně nasazení 6 000, padlí partyzáni 500, padlí a zavraždění v květnovém povstání 8 000, antifašisté v pohraničí včetně německých 1 000, Češi a Poláci, občané ČSR 2 000, cikáni více než 6 000, nezvěstní 10 000, vojáci východního odboje 4 570, vojáci západního odboje 3 220, letci RAF 560, parašutisté vysazení v protektorátu 800, počty ztrát v nevojenském odboji ve Francii, Belgii, Jugoslávii a počty Čechů, kteří museli jako obyvatelé Sudet sloužit v německé armádě a padli, jsou nejasné. Nejasný je rovněž počet Čechů zavražděných ukrajinskými nacionalisty v době německé okupace Ukrajiny. Je otázka, nakolik jsou uvedené počty převzaté a vypočtené z různých zdrojů přesné. Mnozí obyvatelé, především Židé, se ukrývali s pomocí přátel a měnili totožnost. Zvláště koncem války přestala fungovat evidence, takže celkový počet obětí je pravděpodobně vyšší.\nMezi pracovní tábory či koncentráky patřily nepochybně i Lety a Hodonín u Kunštátu. Zde je třeba připomenout, že Lety byly původně kárným pracovním koncentrákem pro české Židy. Byli určení k likvidaci polomů na pozemcích knížete Schwarzenberga. Dokonce i dozorci a lesníci dosvědčili, že Židé pracovali usilovně. Aby ne, když jim šlo o život, což moc dobře věděli. Nicméně se jednalo především o inteligenci, konkrétně lékaře, zubaře, advokáty a podobné, kteří neměli fyzický fond a zkušenost s prací v lese. Proto podávali ve srovnání s předpoklady nedostatečné výkony. Proto byli odsunuti do Terezína a odtud do Osvětimi. Podle dosažitelných informací nepřežil nikdo. Je nejasné a ostudné, že není osud těchto obětí nacismu dostatečně publikován. Poté byli dovezeni cikáni, kteří rovněž neuspěli. Po jejich odeslání do Osvětimi byli najati lesní dělníci s praxí ze Slovenska. I to je doklad faktu, že otrocká práce postavená na nesvobodě a ideologických utopiích je neefektivní. V první řadě by si to měli uvědomit euromarxisté, jejichž EU je historicky největší utopií a Potěmkinovou vesnicí organizovanou národem, který vyvolal v Evropě nejničivější války.\nKoller , Lety , Romové , Schwarzenberg , Rozbouřený svět Martina Kollera


Kutnohorská městská rada je opět kompletní, doplnil ji Ivan Sova | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Regiony | Související témata: radar Kutná Hora volba\n17:17 30. ledna 2013 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nKutná Hora | Foto: Adriana Krobová\nPodnikatel, trenér cyklistiky a organizátor sportovních akcí Ivan Sova se chce ve vedení města věnovat hlavně oblasti sportu a kultury.\n„Doufám, že se mi podaří některé věci popostrčit a posunout dál, to znamená výstavbu víceúčelové sportovní haly, popřípadě v kultuře, co se týká Tylova divadla a kina, některé věci trochu změnit a zlepšit,“ uvedl Sova.\nProblémy s obsazením křesla v radě začaly loni v květnu. Kvůli kontroverzní smlouvě s novým dodavatelem tepla tehdy zastupitelé odvolali z funkce místostarostu Karla Koubského z vládnoucí Šance.\nV prosinci zvolili zastupitelé novou místostarostkou Danu Vepřkovou ze stejného tábora.\nŠance pro Kutnou Horu se na radnici pokusila vrátit Koubského coby řadového člena městské rady, ale neúspěšně. Koubský v tajné volbě nezískal dostatečný počet hlasů.\nProto tedy Šance hledala dál a nakonec po dlouhých peripetiích našla Ivana Sovu. Ten díky úspěšnému zvolení může v radě obsadit poslední devátou volnou židli.\nPro Sovu hlasovalo 17 zastupitelů\nNa včerejším zasedání zazněl pouze jeden jediný návrh. Bylo to právě jméno Ivana Sovy. Pak už následovala jen tajná volba. Pro Sovu nakonec hlasovalo 17 zastupitelů, což pohodlně stačilo.\nPersonální otázky spojené s vedením kutnohorské radnice před třemi týdny vyústily ve vypovězení koaliční smlouvy mezi vládnoucí Šanci pro Kutnou Horu a radními za TOP 09. Na včerejším jednání zastupitelstva se to však neprojevilo. Oba radní za TOP 09 se včera k žádným záležitostem téměř nevyjadřovali.\nŠance pro Kutnou Horu vypověděla smlouvu podle starosty Ivo Šance kvůli tomu, že dokument v praxi už prý fakticky nefungoval. Smlouva zavazovala partnery ke společnému postupu v personálních věcech, to se ale údajně nedělo.\nStarosta poukázal na to, že bývalého místostarostu Koubského v tajném hlasování svrhla opozice s pomocí některého z koaličních zastupitelů.\nKutná Hora má novou místostarostku


14 pro 2010 17:55\nTéma: Netbook za 5000 Kč Acer eMachines e350 vs Samsung N145\nJestli ho koupíš a podělíš se s námi o první dojmy budeš moc hodnej. Jinak v OKAY je ta akce do 18.12. Kdo se rozhodne pro Acera v Datartu tak spěchat nemusí. Akce trvá minimálně do konce roku a na centrálním skladě jich mají hafo.\n13 pro 2010 21:41\nNetbook za 5000 Kč Acer eMachines e350 vs Samsung N145\nZdravím všechny, potřeboval bych poradit, který z těchto dvou netbooků mám vybrat. Jsem spokojený majitel Aceru, takže se spíš přikláním k němu, ale zase pro Samsung hraje výkonnější baterka a 3xUSB. Jen s touto značkou, co se notebooků týče, nemám vůbec žádné zkušenosti a tak si nechci naběhnout. T...\n22 dub 2010 19:48\nTéma: Acer Aspire 5740G-434G50MN (LX.PMB02.248)\nTento model má 3D displej. Já mám tento http://www.alza.cz/acer-aspire-5740g-434g64mn-d149060.htm Na CZC ho mají s Core i3 za 16 490,- http://www.czechcomputer.cz/product.jsp?artno=75087 nebo v konfiguraci s 6 GB Ram za více než solidní cenu 18 782,- http://www.czechcomputer.cz/product.jsp?artno=728...\n22 dub 2010 16:16\nHlučnost a účinnost chlazení je výborná. Je opravdu tichý jako hrob. Jediná výtka je k reproduktorům, ale to je u mě zkreslené, protože už 4 roky používám sluchátka nebo externí usb repro, které mají mnohem lepší zvuk. Hry jdou všechny na maximální detaily a rozlišení (1366x768) (Battlefield 2, Dirt...\n21 dub 2010 23:41\nTéma: Acer TimelineX 3820T\nU 13,3" palcové verze s Ati 5650 jsem moc zvědavý jak na tom bude chlazení. Pokud se budou teploty držet v normálu, tak se bude jednat o špičkový model. Pokud tedy Alza dodrží cenu 20 279 Kč s daní. Konfigurace stejná jako u mého NB ale ve 13 palcích, prostě skvělé.\n21 dub 2010 23:33\n434G50MN se jedná opravdu o model s Ati 5470. Popis je špatně.\n16 dub 2010 18:03\nTéma: Asus G73JH\nVýkonnově jsou MSI fajn ale asi tak prvních pár měsíců :D Jsem ze Strakonic (servis MSI PENTA) a o práci tam nouzi kluci nemají. Navíc spousty mých přátel má právě v Pentě nějakého toho známého, který jim doporučil a sehnal za lepší cenu ten a ten model a pak nadávají jakou kravinu udělali, protože ...\n16 dub 2010 15:02\nTéma: ACER Aspire 5740G-434G64MN\nNo tady musí člověk počítat s tím, že to je na ty dva roky. Potom už je vše nadstandart. U tak levného a výkonného notebooku bych ani nečekal víc. Ale mě to teda vůbec nevadí. Před ním jsem měl IBM Z61, sérii která se honosila extrémní výdrží. Samej titan a křemík a všelijaký ochrany hardwaru. Stál ...\n16 dub 2010 12:50\n16900Kč za mojí verzi. Paráda, rychle kupovat Ten Tuzík měl i cenu 16700 Kč, ale to stál na Alze 17. Jinak zatím žádný problém (pořád tichý jako hrob a drží pohromadě), ale co byste po třech týdnech používání chtěli\n15 dub 2010 20:51\nTéma: ACER Aspire 8942G-434G64BN\nVlastimil91 píše: Já mám notebook zatím aspire 7535g s grafikou ATI 4570 512 mb vram 2301 HyperMemory™ a rozjedu na ní v pohodě na největší detajl:\nNFS Shift,FIFA 2010, Dirt 2, GTA IV,Crisis.\nDnes bych se nedivil kdyby Vlastimil s novým Acerem vytvářel grafické programy pro NASA.\n13 dub 2010 22:26\nJá se přikláním spíše k tomu že tento notebook bude mít rozlišení 1600x900. Dnes se totiž bohužel dělají multimediální a herní notebooky v poměru stran 16:9 nikoliv 16:10 (což je dle mého názoru ideální kompromisní poměr stran).\n13 dub 2010 21:56\nU notebooku za 17tis nejsou 2 litry zrovna malá investice. Navíc když člověk lepší procesor mnohdy ani nevyužije tak proč splachovat peníze do záchodu. Víš kolik je to piv Jistě u tvého notebooku s Ati5850 by i3 byla na pováženou, ale u Ati5650 si myslím že je to skoro rozumnější.\n13 dub 2010 13:47\nKoukněte na tohle http://www.alza.cz/asus-g73jh-ty084v-d158930.htm Podle mě úplně ideálně sestaveno. Vím že ten procák bude brzdit a rozlišení taky nic moc, ale ta cena je super.\n13 dub 2010 13:43\nŘekl bych výborná náhrada za Asus G51JX kdo nestihl koupit http://www.alza.cz/asus-g60jx-jx231v-d163944.htm Výběr procesoru se povedl a pro fanoušky her bych řekl že absence fullHD displeje je jedině výhoda. Cena by ale podle mě mohla být menší. Asi to je tím, že je zde nainstalovaný operační systém...\n13 dub 2010 13:26\nHodnoty 2,66/3,33 GHz jsou totiž k nejvýkonnějšímu dvoujádrovému procesoru Core i7 620M, který se do tohoto notebooku dává taktéž http://www.alza.cz/acer-aspire-5740g-624g64mn-d149061.htm Nevím teda proč mu dal Intel označení i7 když se nejedná o čtyrjádro, ale je to tak. Pro zajimavost je tento pro...


Hotely – Dittelsheim-Heßloch | Hotels.com\nHotely ve městě Dittelsheim-Heßloch\nHotely – Dittelsheim-Heßloch\nHledat hotely – Dittelsheim-Heßloch\nZobrazit hotely ve městě Dittelsheim-Heßloch na mapě\nPředstavujeme destinaci Dittelsheim-Heßloch\nHotels.com vám pomůže najít ty nejlepší hotely ve městě Dittelsheim-Heßloch.\nAbychom vám pomohli najít ideální hotel a pokoj v destinaci Dittelsheim-Heßloch, zjedodušili jsme porovnávání hotelů, mezi nimiž najdete i naše nejoblíbenější hotelové řetězce. Nejoblíbenějším z hotelů ve městě Dittelsheim-Heßloch je momentálně Landgut Schill - Guest House, který si jen za poslední hodinu rezervovalo 5 zákazníků.\nPři rezervaci na webu Hotels.com zároveň sbíráte noci do věrnostního programu Hotels.com Rewards. Členství je zdarma a registrace trvá jen dvě minuty. Členové získávají za každých 10 noclehů jednu noc zdarma.* I krátký víkend ve městě Dittelsheim-Heßloch se tak může stát vaším prvním krokem k získání noci zdarma.\nProč rezervovat ubytování ve městě Dittelsheim-Heßloch na webu Hotels.com?\nU nás najdete ideální hotel pro každou příležitost a ve městě Dittelsheim-Heßloch budete mít na výběr z 50 hotelů. Porovnejte si hotely v našem pohodlném a rychlém vyhledávači a pak můžete filtrovat podle následujících kritérií:\n- Část města Dittelsheim-Heßloch\n- Turistické atrakce v destinaci Dittelsheim-Heßloch\n- Podrobná mapka znázorňující polohu hotelu a okolní dopravní infrastrukturu i turistické atrakce ve městě Dittelsheim-Heßloch


HTC Sync Manager Přehled | HTC Česká republika\nHTC Sync Manager Přehled\nUspořádejte a užijte si svůj mediální obsah\nSynchronizujte svůj svět stylově. HTC Sync Manager je bezplatná počítačová aplikace, která usnadňuje synchronizaci všech vašich médií mezi počítačem a telefonem HTC. Můžete synchronizovat i veškeré své kontakty, události v kalendáři, záložky a dokumenty. Po synchronizaci můžete veškerý obsah snadno spravovat a třídit v počítači pomocí aplikace HTC Sync Manager. Všechno je bezpečně zálohováno a připraveno k aktualizaci v telefonu.\nPro zařízení HTC, která používají HTC Sense 3.6 nebo starší, čtěte zde.\nUspořádejte si fotografie a vlastní videa do alb. Otočte a ořízněte snímky, jak vám to vyhovuje. Vychutnejte si všechnu hudbu uloženou na jednom místě. Vytvářejte seznamy skladeb. Importujte hudební knihovny a seznamy skladeb z iTunes a Windows Media Player. Vše lze snadno synchronizovat s telefonem.\nHTC Sync Manager maximálně usnadňuje synchronizaci osobních dat mezi počítačem a telefonem. Díky automatické synchronizaci, kterou stačí nastavit jen jednou, můžete mezi počítačem a telefonem synchronizovat kontakty, kalendář i záložky prohlížeče pokaždé, když je propojíte.\nZálohujte si všechny cenné vzpomínky a hudbu prostřednictvím aplikace HTC Sync Manager. Z telefonu si můžete zálohovat i snímky a nahraná videa. Už si nemusíte bát, že přijdete o všechny sladké vzpomínky z dovolené snů.\nCopyright 2011-2017 HTC Corporation. Všechna práva vyhrazena.


Mé rozpůlené srdce 4 | Edward Cullen\nMé rozpůlené srdce 4\n5. Květen 2010 - 21:29 by ostruzinka\nPo trochu delší době vám sem přidávám dalši kapitolu a jsem s ní hodně spokojená. Řekla bych, že až moc. Snad se vám kapitola bude líbit aspoň z části tolik jako mně.\nNa tu neznámou ženu, kterou jsem potkala u obchodu a která mi byla tak povědomá, jsem zapomněla jen, co jsem vešla do hotelu a uviděla Jenny obklopenou ostatními holkami, jak okatě flirtuje s jedním hotelovým poskokem.\nPohrdavě jsem si ji změřila od hlavy až k patě a musela jsem uznat, že má lepší dres jako já! Měla na sobě kraťásky sahající jí sotva pod zadek a díky tomu mohla vystavovat na odiv její jemně opálené nohy obuté v bílých botaskách. Tílko na ramínka měla také bílé a vlasy měla vyčesané vysoko do copu.\nMůj pohled mi bojovně vrátila a pak se na mě zářivě usmála. Krev se mi začala v žilách pěnit a měla jsem chuť vytvořit ji na tváři další hnisající uhr nebo ještě něco horšího, ale naštěstí, nebo spíš naneštěstí, jsem se ovládla. Nebo lépe řečeno mi v tom zabránila učitelka, která se objevila za mými zády.\n„Tak můžeme tedy vyrazit?“ zeptala se a holky sborově přikývly, potom si však všimla i mě. „Oprah, jak to, že ještě nejsi oblečená? Honem se běž převléct, ať na tebe nemusíme čekat a můžeme si také zahrát.“ Popoháněla mě učitelka k rychlejšímu tempu a tak jsem si vzala svou tašku s oblečením a vydala se do pokoje. V jedné z bočních kapsiček mé cestovní tašky jsem vylovila malé manikůrní nůžtičky a začala odstřihávat lístečky z oblečení. Potom jsem ho na sebe rychle oblékla, vyčesala si vlasy také do copu, nazula botasky a byla nachystaná jít si zacvičit.\n„No konečně.“ Zaslechla jsem Jenny, když jsem sešla do haly.\n„Jsme všichni?“ zeptala se zase akčně učitelka, a když zjistila, že nikdo nechybí, vydala se ven z hotelu a vedla nás kamennými uličkami až někam ven za hradby, kde, nevím, jak se jí to povedlo, objevila malé velmi provizorní hřiště.\nOkamžitě nás rozdělila do dvou týmů a sama si stoupla mimo hřiště, aby nám mohla dělat rozhodčího. Byla jsem naštěstí v jiném družstvu než s Jenny a to bylo jediné plus, protože na prostranství, kde jsme zrovna stáli, svítilo slunce a pomalu se na mě to nové oblečení začínalo lepit, což není zrovna nejpříjemnější, zvlášť pokud máte ještě cvičit, případně hrát nějaké míčové hry. Doufala jsem, že to učitelčino nadšení s rostoucím horkem aspoň trochu poleví.\nHráli jsme už půl hodiny. Teklo ze mě jako bych právě vylezla z vody a minimálně posledních pět minut jsem měla pocit, jako by mě někdo sledoval. Už mi to horko vážně začíná lézt na mozek, měla bych si s učitelkou promluvit. Zrovna jsem se za ní chystala, když jsem uviděla nějakou postavu v tmavém plášti, jak se opírá o hradby a sleduje nás.\nTedy ne nás, on sledoval mě! Ne, že by mi nelichotil pohled cizích chlápků, to zase ne, ale pod tím jeho upřeným pohledem jsem si připadala nesvá. Díky tomu, že tam stál, jsem si opět vzpomněla na tu tajemnou osobu v tmavém plášti, která zmizela v jedné z uliček jen, co jsem si jí všimla.\n„Oprah! Nestůj tam jako kůl v plotě, zapoj se do hry!“ křikla na mě učitelka.\n„Už jdu,“ odpověděla jsem jí otráveně a odbila balón na protihráčova hřiště, ale ani potom jsem se na hru nijak nesoustředila, můj pohled stále ubíhal k tomu cizinci v tmavém plášti, který nás vytrvale pozoroval.\nPo nějaké chvíli, kdy mi to už bylo více než nepříjemné, jsem se rozhodla vyzkoušet to něco, s čím jsem opravila větrák. Přestala jsem vnímat hru a plně se soustředila na toho muže, díky kápi, co měl na hlavě jsem mu neviděla do očí, ale i tak jsem cítila jeho pohled. Začala jsem tedy úplně stejně, v mysli jsem si stále dokola opakovala, že se má otočit a odejít a přikládala na to pořádný důraz.\nDotyčný nemohl uhnout pohledem a tak jsem to měla ještě jednodušší. Už se pomalu narovnal a chystal se pod mým nátlakem odejít, ale v tom mě praštil balón do hlavy, já se přestala soustředit na svém přání a cizinec se opět pohodlně opřel o hradbu.\n„Oprah, jsi v pořádku!?“ vykřikla učitelka, když jsem si promnula hlavu v místě úderu.\n„Jo, myslím, že to přežiju,“ odsekla jsem jí a rozhlížela se po hřišti, kdo po mě ten balon hodil. A vůbec mě nepřekvapilo, když jsem zjistila, že to byla Jenny. Úsměv měla od ucha k uchu a vůbec neskrývala svůj podíl na mé bouli.\n„Mělas hrát,“ řekla sladce a už opět nadhazovala, aby se mohlo pokračovat ve hře. Na cizince jsem se na chvíli vykašlala a vybírala všechny balony. V hlavě mi tepala tupá bolest, ale neřešila jsem to. Byla jsem na Jenny naštvaná a chtěla jsem jí to nějak oplatit, ale nevěděla jsem jak, budu muset něco vymyslet.\nAlec měl opravdu velký strach z toho, že po mě přijde na řadu se ženěním on, ale já bych si na jeho místě nedělal velké starostí. Podle mě, to nebude tak brzo, nejprve pěkně vyžení mě a potom, někdy, za několik desetiletí možná staletí ožení jeho.\nMatka si se svým dozorem nedala pokoj ani na chvíli. Zajímalo mě, proč je tolik štve, že jsem šel ven. Vždy je to štvalo, ale až teď mě zajímalo proč a zrovna teď jsem se jich na to nemohl ani zeptat. Otec pořád něco projednával s Marcusem nebo seděl zavřený ve své pracovně a psal Vladovi. Celý hrad se připravoval na příjezd jeho i jeho roztomilé dcery.\n„Sakra!“ ulevil jsem si, když v tom jsem zahlédl oknem vracet se jednoho z našich. Bylo něco po druhé odpoledne a tak to bylo hodně překvapující. Co proboha pohledával za slunečného odpoledne venku? Podivoval jsem se, když jsem si vzpomněl na ni. Na tu dívku s blonďatými vlasy do půl pasu a andělským obličejem. Ano, určitě ji byl sledovat, přece jak to otec nařídil.\nAni jsem se nenadál a už jsem vycházel z pokoje doufaje, že se o té dívce dovím víc. Nějakým mě neznámým způsobem mě přitahovala, chtěl jsem o ní vědět víc a nebylo to rozhodně ze stejného důvodu jako otec, který si myslí, že za tou scénou v sále může ona. To něco, co mě k ní přitahovalo, mě včera donutilo jít do města a podívat se na ni jak spí. Připadal jsem si hrozně, ale ani v nejmenším jsem toho nelitoval.\n„Co ses tedy dozvěděl?“ Vešel jsem do sálu, když už chtěl otec znát podrobnosti.\n„Vypadá jako normální lidská dívka, ale něco v ní je. Zřejmě obrovský potenciál, protože když mě spatřila, zahleděla se mi upřeně do očí a po chvíli jsem se chystal odejít, ale když náš oční kontakt přerušila, věděl jsem, že jsem chtěl odejít, ale nevěděl jsem proč. Mám takový dojem, že to bylo díky ní.“\n„Takže si myslíš, že má velké nadání a mohla by být jednou z nejmocnějších našeho druhu, kdybychom ji proměnili? Co na to říkáš ty Marcusi?“ otočil se na strýčka a mě si ani nevšiml, okatě mě přehlížel, ale to mi bylo jedno, teď jsem jenom chtěl znát strýcův názor.\n„Nevím, co si o tom myslet. Je to opravdu zvláštní případ. Nebylo by samozřejmě špatné mít někoho tak silného už jako člověka na své straně, ale co když se pleteme? Co když to není žádný dar?“ Strýc promlouval klidně a s rozvahou, každé jeho slovo bylo předem promyšlené a nikdy nejednal unáhleně, za to můj otec se mnohdy nechal unést a choval se jako malý.\n„Možná máš pravdu, nebude od věci ještě nějakou dobu počkat, stejně zde mají být ještě týden, tak uvidíme, co se během toho stane. Jenom bych rád všechny přítomné upozornil, aby o té dívce s nikým nemluvili. Zítra má dorazit náš drahý přítel Vlad Drákula se svou milou dcerou a tak bych nechtěl jejich příjezd nijak narušit.“ Rozkázal a já se trochu dost lekl. Takže Lilian přijede už zítra, raději ani nechci vědět, na kdy chystají svatbu.\n„Takže zítra ti přijede nevěsta, co?“ přišel ke mně Alec a plácl mě přes záda\n„Moc se nesměj, nebo tě ten smích brzy přejde, až řeknu otci, aby se ti taky podíval po nějaké té významné nevěstě,“ začal jsem mu trochu vyhrožovat a jeho úsměv hned zmizel. Od našeho včerejšího rozhovoru jsem věděl, jak na něj. Bál se svatby snad ještě víc než já a přitom jsem to nechápal.\n„To bys neudělala,“ zhrozil se.\n„Ale to víš, že udělal. Pokud se ještě jenom slůvkem zmíníš o Lilian a naší budoucí svatbě, věř, že do týdne nebo dvou se budeš ženit taky,“ upozornil jsem ho klidně.\n„Tak fajn, už žádné řeči o svatbě, souhlasíš?“ zeptal se a napřáhl ke mně ruku, aby si mě usmířil. S úsměvem jsem ji přijal, ale dál jsem si myslel své. „Tak a co teď podnikneme, pořád máš to šílené domácí vězení?“ změnil rychle téma.\n„Bohužel ano,“ řekl jsem s povzdechem a nenávistně pohlédl na otce, který zrovna stával z trůnu a někam se chystal odejít. Nechápal jsem jeho myšlenkové pochody, ale byl jsem rozhodnutý nějak zjistit, co mu vadí na tom, že chodím ven.\nNa hradě se chystala velká sláva. Celý hrad se připravoval na příjezd budoucí ženy panovníkova syna a jen on byl jediný, který se na to netěšil. Myšlenkami byl stále u té dívky, které galantně pomohl stanout, když upadl a nechápal, co ji k němu tak táhne. Kdyby však věděl, že nejen on na ni myslí. V tu samou dobu, jenom v jiné části hradu nad tou dívkou přemýšlel i sám vládce, Aro.\nDoufal, že by tu dívku mohl získat do svých řad a tak se stát ještě mocnějším, ale zároveň měl strach ji sem přivést, protože včerejší synova návštěva té dívky mu dělala velké starosti. Bál se, aby Caius neprovedl to co on, když byl mladý a nerozvážný. Bál se, že by mu mohl syn zničit všechny jeho plány jedním neuváženým činem. Sám jednou své nynější postavení ohrozil, když se zakoukal do lidské dívky, ale tehdy naštěstí zvítězil rozum nad city a on se oženil se Sulphicií. Věděl, jak se jeho syn asi musí právě cítit, ale také věděl, že počáteční poblouznění rychle pomine a nakonec si svou ženu oblíbí.\nA ještě o něco dál, avšak už né v hradě seděla na své posteli Oprah. Nikdy jí nenapadlo, že by se musela zaobírat něčím jiným, než v čem půjde zítra do školy, kdy budou mít v obchoďáku jakou slevu, anebo jak více zazářit ve škole a shodit Jenny. Teď však přemýšlela nad těmi cizinci v tmavých pláštích, kteří ji podle všeho sledovali. Nedokázala pochopit, co by získali tím, kdyby ji unesli. Ano, byla bohatá, její rodiče vlastnili velké množství majetku nahromaděného za dlouhá staletí, kdy její rodina byla na vzestupu, ale podle ní, těm cizincům o peníze nešlo. Chtějí něco víc, tím si byla jistá.\nSvět měl však s našimi hrdiny své plány dávno vymyšlené. Jak už jednou řekl Julius César: „Kostky jsou vrženy,“ tak zde kostky vrženy byly již dávno a nikdo o tom neměl nejmenší potuchy. Nikdo až na jednu osobu, která to vše zavinila.\nAbigail, to jest jméno ženy, která to vše zavinila, ale pojďme se na chvíli ponořit do jejího příběhu, který se odehrál před více jak třemi stoletími v rodné zemi naší hrdinky Oprah.\n„Nepřibližuj se k ní, je to čarodějka,“ promluvil mladý muž s pečlivě zastřiženou bradkou ke své manželce, která právě chtěla dát oné čarodějce, jak ji její muž nazval, nějaké peníze na přilepšení.\n„Jak to můžeš tvrdit, Johnatane?“ zeptala se žena pohoršeně.\n„Všichni to o ní tvrdí. Předvídá budoucnost, a pokaždé, když tak učiní, někdo zemře. Jestli prý kvůli ní zemře, čeká ji hranice,“ odpověděl ji jejímu muž a žena se na nebohou, sotva třicetiletou ženu podívala a upřímnou lítostí. Abigail, jak se ona čarodějnice jmenovala, jí pohled oplatila, avšak nebyl to pohled ztrápený, ale plný odhodlání.\nAbigail lidé považovali za čarodějku již od jejich osmnáctých narozenin, kdy během své narozeninové oslavy uviděla strašnou událost. Právě krájela dort, když se na malý okamžik octla na úplně jiném místě a viděla něco úplně jiného než své přátele s úsměvem na rtech. Tehdy poprvé viděla budoucnost.\nSvěřila se s tím své matce a ta neváhala a hned vše vypověděla i jejímu otci. Když se to vše několikrát opakovalo, začala mít matka o dceru strach. Nevěděla, jak by ji toho mohla zbavit, a žádný z lékařů si nevěděl rady. Proto dala zoufalá matka na radu jedné ze svých služebných a vzala dívku k místní léčitelce.\n„Nemusíte se bát, madam. Vaše dcera je úplně v pořádku.“\n„Co znamenají ty vidiny?“ zeptala se jí vystrašená matka.\n„Vaše dcera zdědila dar. Kdybyste ji zde nechala, naučila bych jí ho ovládat a cvičila bych s ní, dokud by byla ochotna mi naslouchat,“ odpovídala pomalu stará léčitelka.\n„Má dcera zde nezůstane!“ přes velký strach o svou dceru se však utrápená matka rozhodla dívku nadále brát jako normální, ale Abigail si byla vědoma své odlišnosti, od svých prvních vizí, jak tomu říkala, se přestávala bavit se svými přáteli a stávala se osamělou. Proto ji někdo nesměl mít za zlé, že se nezachovala podle přání své matky a utekla jednoho deštivého večera z domu.\nVzdala se všeho, jen aby nemusela vídat ty strašné události, které vídala během dne a nevěděla jak to zastavit. Léčitelka ji přijala ve svém skromném obydlí na kraji pomalu se rozrůstajícího se Edimburghu a Abigail se změnil celý její život. Na chleba si musela vydělat a domů se pak vrátit nemohla. Lidé na ulici ji poznávali, ale poté si o ní nepěkně šuškali, ale i to Abigail po několika probrečených nocích přestalo vadit.\nZačala se učit, nebylo to však ani zdaleka podobné tomu, co ji učili domácí učitelé. Její dar se s větším cvičením měl rozvíjet a po nějaké době dokázala ovládat s předměty jen díky své vlastní vůle. Vize však neustávaly a byly čím dál horší, Abigail se snažila ostatní varovat, ale nakonec to dopadlo tak, že si o ní přestali šuškat jako o čarodějnici, rovnou ji jako čarodějku nařkli veřejně.\nA to vedlo k tomu, že se Abigail ve svých třiceti letech uchýlila k rozhodnutí, které ulehčilo život jí, ale přidalo o mnoho více trápení jedné z jejich příbuzných v dnešní době. Ano správě, myslím právě na Oprah. Abigail věděla, že je s ní zle a pokud bude mít ještě jednu vizi, se kterou se s někým podělí, skončí na hranici, ale ona nemohla mlčet, musela říct, co viděla a lidí se jí o to víc báli, protože její věštby se vždy vyplnily.\nS pomocí několika smíchaných bylinek mohla, nahlédnou do budoucnosti i úmyslně a tak se o naší hrdince dozvěděla a zjistila, že časy se hodně změní a ona by za schopnosti, které teď Abigail ničí nebyla potrestána, rozhodla se svých schopností vzdát, ale za cenu toho, že v budoucnosti tyto schopnosti získá někdo jejího rodu.\nA tím se opět vracíme k Oprah a jejímu neskutečnému daru, který si zatím velmi oblíbila, ale který na ni upoutal pozornost Volturiů. Zatím sama dívka pořádně netuší, kde se v ní síla ovládat věci pomocí pouhého přání vzala, ale brzy ji čeká odhalení a nebude to pro ni vůbec jednoduché.\nStejně jako to nebude jednoduché pro Caia, který zrovna smutně vyhlížíí z okna svého pokoje a nemůže z neznámých důvodů přestat myslet na toho blonďatého anděla, který se mu vkradl do myšlenek, přestože by se měl začít zaobírat myšlenkami na Lilian a jejich budoucí svatbu, která se blížila mílovými kroky.


Galerijní Vídeň | ART ANTIQUES - měsíčník o umění, architektuře, designu a starožitnostech\nJan Skřivánek depeše říjen 2012\nLetošní galerijní veletrh Viennafair připravovala dvojice nových ředitelek, krom změny termínu z jara na podzim jsem však žádný zásadnější posun v jeho profilaci a úrovni nezaznamenal. Mezi zastoupenými galeriemi se samozřejmě našly i takové, u kterých člověk nechápal, proč byly na veletrh vůbec přijaty, ale základní úroveň byla dobrá a pozorný návštěvník si dokázal najít díla stojící za víc než jeden pohled.\nMísto pocitu, že Viennafair je jiný než ostatní veletrhy, což má být jeho základní devízou, ve mně ale návštěva vídeňského výstaviště v sousedství Pratru vyvolala pochybnosti o smyslu celé akce. Viennafair na jednu stranu působí veskrze profesionálně, na druhou tak trochu jako travestie sebe sama. Po organizační stránce jde o akci, které – aspoň z návštěvnického pohledu – není co vytknout, základním problémem, který pořadatelé ani při 8. ročníku nedokázali překonat, je, že stále není jasné, komu je vlastně veletrh určen.\nNa papíře to zní jako skvělý plán. Vídeň zužitkuje svou polohu mezi východem a západem Evropy i tradiční vazby na Balkán a Viennafair se stane branou, přes kterou se umění z postkomunistického východu a jihu, potažmo z někdejšího Sovětského svazu a z Turecka bude dostávat k mezinárodním sběratelům ze západu. Oproti galerijním veletrhům „staré Evropy“, které jsou často kritizovány pro svou uniformitu, se Viennafair stane oázou původnosti a novosti. Podobnou roli ostatně plní i umělecká sbírka bankovního domu Erste, který se programově zaměřuje na konceptuální umění střední a východní Evropy, či geograficky shodně zaměřená cena pro mladé umělce pořádaná co dva roky manželi Esslovými, tak proč by něco takového nemohlo fungovat i ve větším měřítku?\nOdpověď je cynicky prostá: Protože o to nikdo nestojí. Západní sběratelé jsou spokojeni s nabídkou umění, jíž se jim dostává doma, a rozhodně netrpí pocitem, že musí kdesi na východě hledat něco nového a dosud neobjeveného, vídeňské publikum chce na veletrhu vidět hlavně domácí galerie, případně velká mezinárodní jména, a galerie ze zemí, jež mají být prostřednictvím Viennafair představeny světu, se sice jednou dvakrát rády zúčastní, ale vícekrát ne. Z hlediska prodejů jim veletrh mnoho nepřináší a jejich dlouhodobou snahou je zbavit se regionální nálepky a stát se plnohodnotným hráčem na mezinárodním trhu. Tedy se prosadit na tradičních veletrzích od Bruselu a Bologně přes Kolín a Paříž až po Londýn a Basilej.\nMezi účastníky byly letos hned čtyři pražské a jedna bratislavská galerie, představující se monografickou výstavou Václava Stratila. Ostudu rozhodně nedělaly, nijak však ani nevyčnívaly. Překvapením pro mě byla prostorově velkorysá a logisticky jistě náročná prezentace galerie Dvořák Šec, která však ve výsledků působila velice zmateně. Vystavovat ve Vídni současně obří mimino od Davida Černého, jedno z pláten Mikuláše Medka z výzdoby košické pobočky ČSA, vypreparované kůže domácích mazlíčků od Ondřeje Brodyho a díla půl tuctu dalších autorů podle mě jednoduše nedává smysl.\nJakkoliv soudím, že Viennafair selhává v naplňování deklarovaných cílů, jde o akci, kterou Vídni můžeme jedině závidět. Jedná se možná o slepou uličku, ale energie a nasazení, se kterým se Vídeň snaží etablovat jako středoevropské umělecké centrum, a to jak na muzejním, tak i galerijním poli, jsou obdivuhodné. Jinou výtvarnou akcí, kterou Vídni závidím ještě víc, je Vienna Art Week, který se letos uskuteční ve dnech 19. až 25. listopadu. Jde o sérii komentovaných prohlídek, návštěv v ateliérech, debat i neformálních setkání, které pod společnou hlavičkou pořádají komerční galerie i veřejné muzejní sbírky. Týden umění je ukázkou toho, že ne vše závisí na penězích, že mnohem důležitější je chuť něco podnikat a schopnost spolupráce.


Poporodní deprese dovede člověka srazit k zemi. Je úlevné, když zjistíte, že nejste sama. A hlavně. Že bude zase dobře. Úsměv mámy spojuje ženy, které poporodní depresi (a ty podobné potvory) zvládly a které chtějí dodat naději maminkám právě trpícím. O to se stará naše síť dobrovolných koordinátorek. Naším snem je mít v každém kraji koordinátorku, na kterou se mohou ostatní maminky obrátit, aby s nimi sdílela svou vlastní zkušenost. Koordinátorku, která bude mít kontakty na ověřené odborníky a podpoří ostatní ženy, aby přečkaly nelehké období poporodní deprese. Někde už je máme, jinde zatím čekáme, až se najde ta „pravá“ 🙂\nChcete to být vy? Ozvěte se nám na veronika.hanusova@usmevmamy.cz.\nNejsme žádné troškařky, proto se věnujeme i dalším oblastem, ve kterých nás můžete podpořit. Pracujeme pro radost, ale na některé věci je radost krátká, proto oceníme i finanční příspěvky na naši činnost.\nJak podpořit Úsměv mámy finančně\nChcete s námi podporovat ostatní maminky?\nVyplňte náš formulář, ať víme, jak nám můžete pomoct.\nKolik času můžete činnostem pro Úsměv mámy věnovat? * 1-5 hodin týdně5-10 hodin týdněVíce než 10 hodin týdně\nMáte zkušenost s psychickými problémy v těhotenství nebo po porodu? Napište nám stručně Váš příběh. *\nV jaké oblasti byste nám chtěla pomáhat? Co Vás baví nebo co Vám jde? *


Drony Ukrajině, ale žádné sankce proti Rusku. Turecko si hledá místo mezi Kyjevem a Moskvou • RESPEKT\nDrony Ukrajině, ale žádné sankce proti Rusku. Turecko si hledá místo mezi Kyjevem a Moskvou\nPokud Putinova agrese vyjde a západní reakce se ukáže být měkká, změní to kalkul mnoha států\nDron Bayraktar TB-2 na Ukrajině • Autor: Profimedia\n10. 3. 2022 | aktualizace 10. 3. 2022 15:46\nKdyž se v den útoku Ruska na Ukrajinu z Ankary ozvala nabídka, že je Turecko připraveno hostit jednání mezi Moskvou a Kyjevem, v kontrastu s šokem z válečné agrese to působilo zvláštně mimo čas a prostor. Ve čtvrtek se ale skutečně v Antalyi potkali ministři zahraničí Dmytro Kuleba a Sergej Lavrov - a zprostředkovatelem byl vrchní turecký diplomat Mevlüt Çavuşoğlu.\nNejvýše obsazené jednání Ruska a Ukrajiny od začátku války podle očekávání průlom nepřineslo. Lavrov na tiskové konferenci po setkání například s vážnou tváří lhal, že mírumilovné Rusko “nenapadlo ani Ukrajinu”. Summit však podtrhl specifickou pozici Turecka v konfliktu. Ankara je na jedné straně jedním z hlavních bezpečnostních partnerů Ukrajiny.\nStojím při Ukrajině\nTamní armádě v minulých dvou letech dodala kolem dvaceti dronů značky Bayraktar TB-2, které patří k nejúčinnějším ukrajinským zbraním proti ruským vojenským konvojům. Ruská protiletecká obrana zatím tyto stroje nedokáže likvidovat a dodávky dalších dronů pokračují - pravděpodobně přes Polsko - i během války. Technickým ředitelem zbrojní firmy vyrábějící drony Bayraktar je mimochodem zeť tureckého vladaře Recepa Erdogana, generální ředitel této firmy pak na svém twitterovém účtu zveřejnil společné foto s ukrajinským prezidentem Zelenským a hashtag “stojím při Ukrajině”.\nTurecko též po jistém váhání souhlasilo s žádostí Ukrajiny o uzavření přístupu ruských válečných lodí do Černého moře - v souladu s mezinárodní konvencí z Montreaux zakázalo plavbu úžinami Bosporu a Dardanely všem válečným plavidlům. Erdogan již v roce 2014 kritizoval ruskou anexi Krymu a také nyní v telefonátu s Putinem porcování ukrajinského teritoria odsoudil.\nNa druhou stranu se Turecko nepřidalo k západním sankcím proti Rusku (naopak je kritizovalo) ani neuzavřelo ruským letadlům svůj vzdušný prostor. Zmíněné dodávky vojenských dronů podle Ankary nejsou vojenskou pomocí Ukrajině, nýbrž výhradně soukromým obchodem. Turečtí představitelé neustále zdůrazňují potřebu dobrých vztahů s Ruskem, na kterém je země ekonomicky závislá: v dodávkách plynu, vývozu zemědělských produktů i turismu (nejvíce turistů do Turecka létalo právě z Ruska).\nTurecko navíc - podobně jako též lavírující Izrael - ke splnění svých bezpečnostních priorit v sousední Sýrii potřebuje souhlas Ruska, které ovládá syrský vzdušný prostor. Moskva Turecku schvaluje útoky proti syrským Kurdům a Izraeli povoluje ataky na íránské cíle. Navzdory četným konfliktům - obě země proti sobě stály ve válkách v Sýrii, Libyi a na jihu Kavkazu - mezi panovníky Erdoganem a Putinem vládne jisté souznění, soudě dle obrazů a prohlášení z jejich četných setkání.\nPři snaze pochopit rozpolcený postoj Ankary docházejí znalci turecké politiky k odlišným závěrům. Ve Spojených státech působící Soner Cagaptay například hovoří o “proukrajinské neutralitě”. “Válka na Ukrajině připomněla USA i Turecku, proč se vůbec tyto země staly spojenci (kvůli Rusku!),” píše dále Cagaptay na svém twitterovém účtu. Všímá si rozhodnutí obou zemí “koordinovat postup” při hledání míru - “naposledy něco seriózně koordinovaly před deseti lety,” zmiňuje. A věří ve strategický dialog, který překoná hluboké konflikty minulých let.\nPrezident Erdogan například navzdory zlobě spojenců z NATO koupil od Putina ruský systém protiraketové obrany S-400. Spojené státy za trest odmítly Turecku prodat nové stíhačky F-16 a vyloučily Turecko z konsorcia vyvíjejícího nejmodernější letouny F-35 - nechtějí z bezpečnostních důvodů dát špičkové stíhačky zemi užívající ruskou protivzdušnou obranu.\nErdogan a Putin, Soči 2021 • Autor: Profimedia\nO poznání skeptičtější než Cagaptay je Selim Koru z tureckého think tanku TEPAV, podle něhož se prezident Erdogan zařídí až na základě výsledku války. “Pokud Vladimir Putin dosáhne vojenské výhry a ustojí ekonomické a diplomatické následky, tak to (…) potvrdí přesvědčení Ankary o mizejícím významu NATO a posílí její naděje na začínající geopolitickou éru,” píše Koru na specializovaném bezpečnostním webu War on the Rocks. V této éře by byl Západ slabší a Turecko by se stalo jedním z mocenských pólů vznikajícího multipolárního světa.\n“Na rozdíl od studené války Ankara nutně nevnímá ruský vzestup jako hrozbu. Světonázor Erdogana a celé turecké pravice má mnohem blíže k Putinovi než k liberálním západním elitám,” konstatuje Koru. Turecko by podobně jako Rusko rádo ve svém sousedství mělo vlastní sféru vlivu, a to hned na třech kontinentech. Podobně jako Putin není spokojené se současným narýsováním (námořních) hranic ve východním Středozemním moři a nebránilo by se překreslování mapy.\nNeklidu bude přibývat\nTřetí pohled přináší Asli Aydıntaşbaş, která se Tureckem zabývá v think tanku European Council on Foreign Relations. V pravidelném komentáři v deníku Washington Post upozorňuje na dost protizápadně naladěné zpravodajství tureckých médií, kde je velká část viny za válku na Ukrajině přikládána NATO. Značná pozornost tu byla věnována rasistické diskriminaci Afričanů prchajících z Ukrajiny i rozdílnému přístupu Evropy vůči bělošským a blízkovýchodním běžencům.\n“Sdělení bylo jasné: Rusko je špatné, ale Západ je také zlý,” píše Aydıntaşbaş. Čtenáře ale uklidňuje poukazem na to, že protizápadní nálady byly uvnitř Turecka běžné i během studené války, kdy země byla navenek jasně loajální k NATO a zkoušela kopírovat evropský model sekulární republiky. Po zmařeném puči roku 2016 a selhání americké a evropské politiky v Sýrii však protizápadní rétorika dostala novou intenzitu.\n“Kdyby byla nová studená války, není ale pochyb, na jaké straně stojíme,” řekl autorce vysoce postavený turecký představitel - a toto přihlášení se k NATO rámoval kritikou americké politiky. “Odhaduji, že se Erdogan chce více přimknout k Západu, ale nechce se nutně vrátit do klubu demokracií,” domnívá se tak Aydıntaşbaş. Turecký vládce by rád zlepšil poškozené vztahy s Bidenovou administrativou, ale “nechce svou domácí politiku upravit způsobem, který by ohrozil jeho moc”.\nSamozřejmě teprve uvidíme, který z uvedených scénářů se naplní. Debata o roli Turecka ale naznačuje, že pokud Putinova agrese vyjde a západní reakce se ukáže být měkká, změní to kalkul mnoha států a neklidu na planetě bude přibývat.\nRusko Turecko Ukrajina USA