Další těžká rána pro darwinismus: Vědecký výzkum potvrzuje stvoření, jak je popsáno v Bibli. Souhlasí s tím i archeologické nálezy. Staví se evolucionisté u faráře?\nRedakce Protiproud přináší poznatky významného vědce Univerzity v Clemsonu v Jižní Karolíně, který zcela vyvrací evoluční teorii\nVzrušující výzkum z léta 2012 popisuje cosi zdánlivě suchopárného: variace DNA v úsecích kódujících proteiny ve spojitosti s populačním růstem. Jedním ze závěrů výzkumu je, že se lidský genom začal prudce diverzifikovat ne dříve než před pěti tisíci roky. Toto pozorování přesně souhlasí s biblickým časovým rámcem rozrůznění lidí po potopě. Ale další studie, publikovaná v časopisu Nature, zpřístupňuje ještě rozsáhlejší údaje, které neúmyslně potvrzují „nedávnou“ lidskou historii popsanou v knize Genesis.\nHistorie v genech\nRozdíly v lidské DNA mohou být zkoumány napříč populacemi a etnickými skupinami za použití mnoha technik. Jedna z nich, která v tomto smyslu podává nejvíce informací, se zabývá analýzou variací DNA v oblastech genomu, kódujících proteiny. Proměnlivost v takových oblastech je nižší, než mnohem početnější genetické odchylky, ke kterým dochází v regulačních, nekódujících oblastech. Badatelé mohou statisticky kombinovat tyto informace s demografickými daty, které získají z růstu populace napříč celým světem, a tím dostanou časové rámce (měřítka) vztahující se k lidské genetické diverzifikaci.\nTo, co dělá tento typ výzkumu unikátním, je, že pokud zkoumají minulost lidstva evoluční vědci, typicky začlení obrovské časové rámce, které dostanou od kolegů paleontologů, či jiné dlouhé časové scénáře, aby tak „kalibrovali“ modely genetických změn během času. Ale studie, založené na vypozorované dynamice světové populace, nespoléhají na tuto „předchůdnou myšlenkovou strukturu“, a jsou proto mnohem přesnější a realističtější.\nVe zprávě z roku 2012, publikované v časopisu Science, referují genetici o tom, že analyzovali sekvence DNA 15 585 úseků genů, kódujících proteiny v lidském genomu u 1 351 Euroameričanů a 1 088 u Afroameričanů, aby odhalili málo časté variace DNA. Tato nová studie zpřístupnila řídce kódující variace v 15 336 genech u 6 500 lidí – což je téměř třikrát větší rozsah dat ve srovnání s předchozími studiemi.\nVýsledky publikované v Nature přinášejí druhé velkolepé potvrzení informací z Bible. Jak již zmíněno, vědci potvrdili, že se lidský genom začal prudce diverzifikovat ne dříve jak před pěti tisíci roky. Navíc zjistili, že význačné hladiny variací jsou spojeny s degradací lidského genomu, nikoli se vzestupným evolučním procesem. To přesně zapadá do výzkumu provedeného genetikem Johnem Sanfordem z Cornellovy univerzity, který biologicky realistickým genetickým modelováním populace ukázal, že genomy ve skutečnosti „deevolvují“ během času prostřednictvím procesu, který se nazývá genetická entropie.\nEvoluční antropologie je jedna z nejchaotičtějších oblastí celé evoluční dějepravy, kde se hypotézy mění rychleji než počasí a vědci spolu hádají ještě více než v jiných oborech.\nPodle Bible byla předpotopní celosvětová populace redukována na Noemovy tři syny a jejich manželky, což vytvořilo „efekt hrdla láhve“, k němuž můžeme vystopovat veškeré dnešní lidstvo. Záhy po potopě bychom proto očekávali rychlou diverzifikaci, pokračující až do současnosti. Podle Písma tento proces nezačal dřív jak před pěti tisíci lety. Také bychom očekávali, že lidský genom bude devalvovat či degradovat v důsledku hromadění nevratných genetických chyb. A dvě – materialistické – výzkumné studie nyní potvrzují tyto biblické předpoklady.\nZoufalé spory evoluční antropologie\nArcheologický výzkum potvrzuje, že veškeré velké civilizace (Babylón, Egypt, Asýrie atd.) začaly přibližně před pěti tisíci lety. Dále potvrzuje, že před námi nežili žádní primitivní hlupáci, ale lidé s vyspělejší civilizací a technikou než máme my dnes (za příklad postačí stavby, které bychom nepostavili, i nálezy ukazující na vyspělou techniku).\nPaleontologický výzkum potvrzuje, že všechny zkameněliny jsou buď naprosto lidské, nebo patří opicím. Těch lidských zkamenělin (kostí a koster), ať už kostí Neandertálců či jejich výrobků, nebo nálezů kostí domněle vědecky vytrubovaných předků člověka, je zoufale málo na to, aby se tím dal věrohodně vyplnit pobyt rozumného člověka na zemi po údajné stovky tisíce let. Nedávné výzkumy lidských lebek z Gruzie, Dmanisi, tento fakt znovu jasně potvrdily a vyvrátily mnoho let trvající evoluční fantazie o různých druzích člověka vyvíjejících se na zemi. Evoluční antropologie je jedna z nejchaotičtějších oblastí celé evoluční dějepravy, kde se hypotézy mění rychleji než počasí a vědci spolu hádají ještě více než v jiných oborech.\nModerní věda vyvrací Darwina\nMolekulární biologie a genetika postupně rozbíjejí imaginární evoluční strom života, který kreslí darwinisté už od Darwina, protože výsledné analýzy genetických sekvencí jsou zcela neslučitelné se starými, darwinistickými morfologickými daty. Evoluční paleoantropoložka Mary Leakey prohlásila už před mnoha lety: „Všechny ty stromy života s větvemi našich předků jsou jen kupa nesmyslů.“ Moderní molekulární data její výrok potvrzují.\nGenetický výzkum, kombinující poznatky z demografických studií na různých etnikách se zjištěnými odchylkami DNA sekvencí kódujících proteiny, potvrzuje, že k rozrůznění lidstva došlo ne dříve než někdy před pěti tisíci lety, tedy to, co potvrzují i matematické modely růstu lidské populace.\nEvoluční teorie o člověku dostala na frak také v mnoho let vytrubované maškarádě s „odpadními geny“ (junk genes), kterých měl mít dle evolucionistů člověk v genomu až přes 90 %. Jenže dnes díky vědě víme, že mají svoji funkci, a jak se ukazuje, obrovsky důležitou funkci. Evolucionisté mnoho let touto hloupostí dokládali pravdivost evoluce, která údajně (inteligentní stvořitel by to přece neudělal, říkali) zanechala v lidském genomu obrovský odpad starých, už více nepoužívaných genů. Nic z toho ale není pravda!\nPřevléknou evolucionisté kabát?\nA další problém, který zapříčiní, že evolucionisté budou muset brzy „převléct kabáty“, i když se jim zatím nechce, je dlouho vyhlašovaná podobnost mezi lidským a šimpanzím genomem (1-2 %!). Na základě této podobnosti opět „vědci“ lidem dlouho nalhávali, že člověk a šimpanz musejí mít společné předky, protože se „od sebe téměř vůbec neliší“. Zdá se, že evolucionisti by si měli občas zajít do ZOO podívat se do pavilónu primátů, jak vypadají, pak na oční kliniku, - no a neškodilo by cestou stavit se u psychiatra či faráře.\nDalo by se pokračovat tím, jak lingvistické studie lidských jazyků, znalosti řemesel a zemědělství, matematiky a astronomie a nejrůznějších dovedností, písemné a architektonické památky, stáří živých stromů, nejstarší mumie, izotopová měření pomocí 14C atd. atd. – to vše dokazuje, že lidé začali zaplňovat tuto zemi ne dříve jak po celosvětové potopě, někdy v pátém tisíciletí před námi.\nMatematické výpočty mnoha vědců, modelující růst lidské populace, zcela jasně popírají časový rámec mnoha stovek tisíců let existence člověka na zemi. Kdyby zde byl člověk milión let, už by se dnes množství našich těl nevešlo ani do prostoru mezi Zemí a Měsícem – proto také mají moderní demografové obavy z přelidnění, dovedou totiž růst populace matematicky modelovat.\nMatematika – nepřítel evoluce\nMatematika je ovšem velkým nepřítelem evoluční teorie i v mnoha dalších oblastech, např. v pravděpodobnostních výpočtech. Dr. Morris trefně píše: „/Evoluční/ nápad mívá z některých důvodů přesvědčovací kvalitu a pro mnoho lidí se jeví jako rozumný – až do okamžiku, než je prověřen kvantitativně (matematicky)!“ Ale sami evolucionisté napadli evoluční teorii z pozice matematiky už dříve (Mathematical Challenges to the Neo-Darwinian Interpretation of Evolution).\nDalo by se pokračovat tím, jak lingvistické studie lidských jazyků, znalosti řemesel a zemědělství, matematiky a astronomie a nejrůznějších dovedností, písemné a architektonické památky, stáří živých stromů, nejstarší mumie, izotopová měření pomocí 14C atd. atd. – to vše dokazuje, že lidé začali zaplňovat tuto zemi ne dříve jak po celosvětové potopě, někdy v pátém tisíciletí před námi, jak zapsala Bible - a nemá pravdu fantastická darwinistická slátanina, že člověk na této zemi existuje už mnoho tisíců let.\nAby mohl člověk vyznávat evoluční dějepravu, musí svůj rozum i vědecká fakta zašlapat do bláta darwinistického snění...\nProtiproud, Redakce, Clemson, Evoluce, DNA, darwinismus, Darwin, Genetika, Genom,


Dosušili jsme | Dobře a zdravě žít lehce\nDomů » Jídlo » Ovoce » Dosušili jsme\nKaždý rok po sklizni jabloní a hrušní část ovoce sníme a část uskladníme na zimu. A protože ovoce dozrává postupně, máme dost dlouhou dobu čerstvé ovoce na stole a ani sušení neprobíhá nárazově, ale také postupně. Prakticky několik týdnů u nás běží elektrická sušička ovoce několik hodin denně.\nElektrická sušička je spotřebič, jako každý jiný a my si nedovolíme nechat ji běžet bez dozoru. Takže sušíme několik hodin ráno, dokud je někdo doma a pak odpoledne, když někdo přijde první domů, dokud nejdeme spát. Protože sušení probíhá na několika plátech na sobě, nejintenzivnější je na spodním plátu a směrem nahoru intenzita sušení klesá. Každé dvě hodiny proto spodní desky zkontrolujeme, zda už jsou plátky ovoce suché. Pokud ne, vrátíme je zpět, pokud ano, na spodek „postoupí“ vyšší patro a na vrch přijde deska s čerstvě nakrájeným ovocem.\nV době sušení se venku postupně ochlazuje, vždyť už je po létě, ale v radiátorech centrálního vytápění ještě teplo není. Sušička tak svým odpadním teplem pomáhá udržovat u nás v bytě letní teplotu 😉 Je to přesně naopak, než u babiček: oni topili a vedle toho sušili ovoce, my sušíme ovoce a vedle toho topíme. Jen musíme i větrat, ta vlhkost z hrušek a jablek se musí dostat i z bytu ven, aby se nám nerosila plastová okna a netvořily se plísně.\nNevím, jestli je to tím, že jsme rychlejší jedli čerstvé hrušky nebo tím, že jsme více doma, ale už jsme dosušili i poslední plát ovoce. Takže jsme sušičku důkladně očistili, sušící pláty vysprchovali a celou sušičku odložili do krabice, kde nás počká do příštího podzimu. Nasušené hrušky a jablka jsou uskladněny ve vakuových nádobách, protože nejsou ošetřeny žádnou chemií. A když v zimě budeme mít chuť na něco dobrého a sladkého, nemusíme kupovat žádný pamlsek z průmyslové produkce, ale čeká nás ve spíži ovocná pochoutka z vlastní zahrady, plná nejen ovocného cukru a vlákniny, ale i vitamínů.\nJablko jako zdroj vitamínů: Kolik sníme ovoce za rok? Sezóna sušení ovoce je opět tady


About: Florida (Uruguay)\nFlorida je město v Uruguayi. Leží v centrální části země a je sídlem departementu Florida. Při sčítání lidu v roce 2011 mělo město 33 639 obyvatel. Je tak patnáctým největším městem Uruguaye z hlediska počtu obyvatel. Město je vzdáleno přibližně 100 km severně od hlavního města Montevideo. Východní a jižní hranici města tvoří malá řeka Santa Lucía Chico.Město Florida bylo založeno v roce 1809. Dne 25. srpna 1825 zde byla vyhlášena nezávislost Banda Oriental (tedy Uruguaye) na Španělsku.\nFlorida je město v Uruguayi. Leží v centrální části země a je sídlem departementu Florida. Při sčítání lidu v roce 2011 mělo město 33 639 obyvatel. Je tak patnáctým největším městem Uruguaye z hlediska počtu obyvatel. Město je vzdáleno přibližně 100 km severně od hlavního města Montevideo. Východní a jižní hranici města tvoří malá řeka Santa Lucía Chico.Město Florida bylo založeno v roce 1809. Dne 25. srpna 1825 zde byla vyhlášena nezávislost Banda Oriental (tedy Uruguaye) na Španělsku. Statut města získala Florida v roce 1894.


Jak zemřel Putinův poradce? ptají se Američané | Týden.cz\nJak zemřel Putinův poradce? ptají se Američané\nAmerický soud nařídil washingtonskému úřadu soudního lékařství zpřístupnit pitevní zprávu pořízenou po smrti bývalého ruského ministra a prezidentova poradce Michaila Lesina.\nKamil Vont (7 hlasů) 12.03.2019 13:59\nVy tomu britskému podvodu s novičokem věříte ? Ať už to bylo jak...\nDluhoslav Henex (7 hlasů) 12.03.2019 13:07\nAjé, už je to tady zase. USáci dodatečně a s odstupem několika let...\nJeroným Pražský b. (6 hlasů) 12.03.2019 14:11\nSázím rozpitou flašku padákového vraha Kalouska, že teď USáci začnou...\no k (5 hlasů) 12.03.2019 13:47\nNevím, jak jste na to přišel, ale rozhodně by to nebyla první, ani...\nJeroným Pražský b. (5 hlasů) 12.03.2019 14:54\nK čemu by jim to bylo ? Nebudeme, pane, ze sebe dělat blbce, že ?...\nEmanuel Vočko 13.03.2019 12:35\nuSSraelský Velký Satan zavraždil tohoto ožralce, páč jim nechtěl nic vyzradit na Rusko, byl proto pro ně zbytečný...a jako mrtvý by byl dobrým "tématem" na spekulace Satana proti Rusku....zmizely záznamy, hotel plný satanistických špiónů z CIA, takže jedině špinavý fašounsko/neoccon režim černého musulmana z Havaje a vraha Babraka Ohavu jej má na svědomí....nynější režim USSraele je totožný s režimem hitlerovského Německa 30-tých let...stop fašismu!\nBad Robot 13.03.2019 10:09\nPoradce Putlera hodne vedel o penezich mafiana Putlera,\nproto zdechnul .\ntyden tyden 12.03.2019 22:50\n"Lesin se 2. listopadu 2015 zapsal jako host hotelu Four Seasons a od první chvíle začal pít. Potuloval se po chodbách a personál ho několikrát odvedl zpět do pokoje. Objednával si stále další lahve a chodil si pro ně i do baru."\nno, a mistni bolsevicka soldateska hemenex/ok tu hyka, z ho otravili Rusaci :-)))))\nPetr Rozlil 12.03.2019 17:12\nJa bych se treba zeptal Babise jakej novicok na neho pouzili. Urcite bude vedet jak to GRU udelala kdyz jako prvni v Evrope znal vse jak Moskva otravila Scripala.\nkarel ledvinka 12.03.2019 16:59\ntrump ho zavrazdit nemohl.tak bud obama,klintonova s albright-korbelovou a nebo novicok.semiti zid-nazi uz nevi kam skocit.vysetrovani trumpa muellerem KRACHLO,tak jak capi hnizdo.cha,cha,cha!shalom.\nJeroným Pražský b. 12.03.2019 14:11\nSázím rozpitou flašku padákového vraha Kalouska, že teď USáci začnou ječet, že jde o otravu spáchanou ruskými agenty. Už je to všechno průhledný jako sklo. Žádná inovace, prostě stále ta samá legrační tupost. USáci, no.\nDluhoslav Henex 12.03.2019 13:07\nAjé, už je to tady zase. USáci dodatečně a s odstupem několika let zjistí, že ho zabil artyčok, resp. novičok. Připravme se na další kolo gigantické kraviny a propagandistické masírky.\no k 12.03.2019 13:47\nNevím, jak jste na to přišel, ale rozhodně by to nebyla první, ani poslední oběť ruských čistek ve vlastních řadách.\nkarel ledvinka 12.03.2019 17:02\nmyslite jako kdyz semita zid lavrentij berija zavrazdil strelou do tyla semitu zid-vrahouna belu kohen kuna a nebo sveho nadrizeneho v nkvd jezova?semiti zidi holt radily v tom jejich SSSR.cha,cha,cha!shalom.\nKamil Vont 12.03.2019 13:59\nVy tomu britskému podvodu s novičokem věříte ? Ať už to bylo jak bylo, britská verze je prostě podvod. Otravu novičokem bez následků rozchodit nelze.\no k 12.03.2019 14:32\nNa rozdíl od vás jsem u toho nebyl, ale uniká mi důvod, proč by měli Britové lhát. K čemu by jim to bylo?\nkarel ledvinka 12.03.2019 17:12\nduvod je jednoduchy,mel by byt i pro vas,ajnstajn.osoceni Ruska a pana presidenta Ruska,V.Putina.vedl to semita zid-nazi boris johanson,za brity.kvuli okrajinskym semitum zid-nazi pucistum s uzasnym strejdou pedro.chteji holt rozdelit trumpa s Ruskem.v usa to vedly semiti zid-nazi v tnyt a v mediich.jen 17 vysetrovani trumpa v podobnych hoaxech.to jsem si myslel,ze jste vo trochu chytrejsi.ale neda se nic delat.nizsi IQ.vrozene.precenil jsem vas.shalom.\nJeroným Pražský b. 12.03.2019 14:54\nK čemu by jim to bylo ? Nebudeme, pane, ze sebe dělat blbce, že ? Přece proto, aby se zintenzívnila propagandistická válka proti Rusku, což je jeden z mála tmelů, který drží Západ pohromadě.\no k 12.03.2019 16:43\nKdybych nevěděl, že jste za ty hlouposti placený, tak by mi vás bylo upřímně líto.


Část první (str 9 - 120)\nFórum Čtenářského klubu My addictions :: Kniha měsíce :: Kniha měsíce :: Něco víc - Patrick Ness :: Část první\npro Melinda (Admin) za Sat Jul 01, 2017 9:19 am\nZde je možno diskutovat pouze první část knihy Něco víc.\nNic z této části však není považováno za spoiler.\nPište svoje názory, pocity i teorie o dalších částech\nMám za sebou první část\npro Melinda (Admin) za Thu Jul 06, 2017 10:41 pm\nTak mám za sebou první část. Knížky jsem se upřímně trochu bála. YA už příliš nevyhledávám, ale jednou za čas si ráda přečtu něco "lehčího". Jenže o lehčím se samozřejmě v případě Něco víc nedá mluvit ani náhodou. Zaujaly mě hned první stránky. Moc často se nesetkávám s tím, že hlavní postava umře hned takhle záhy. A hned jsem si začala pokládat otázky - co je to za místo, kam se Seth dostal? Co se stalo s jeho bráškou? A proč by to měla být jeho vina? Jak skončil v moři a proč se utopil? Záměrně?\nNa některé z otázek jsem odpovědi dostala, na některé ne.\nKniha je evidentně hodně metaforická, i když si zatím nejsem jistá, že jsem všem metaforám porozuměla, pokud vůbec nějaké - ale vážně, co je to za místo, je to opravdu peklo?\nVětšinou mám v podobných knihách trochu problém s vyobrazením homosexuality. Připadá mi, že se ji autoři snaží do knihy zakomponovat za každou cenu, tváří se, že je to hrozně cool a normální a přitom je finální dojem šíleně křečovitý. Tady ne. Tady je to přirozené a přesně tak normální, jako v reálném životě.\nZaujaly mě i některé citace z knihy, zejména ty o čtení a knihách.\nSeth mě naštval tím, že ohnul růžek knížky, místo aby v tom zatraceným domě našel něco na založení Nejsem úzkostlivá na ničení knih obyčejným čtením, ale ohýbání stránek teda ráda nemám\nA ten konec první části? Jako by bylo možné teď nečíst dál. Jdu pokračovat!\nNevylučuju, že mě ještě něco napadne\nRe: Část první (str 9 - 120)\npro MMacicekk za Sat Jul 08, 2017 9:26 pm\nKonečně se mi povedlo zaregistrovat a mohu přispět i svým názorem. Možná se mi to bude trochu těžko psát tak zpětně, když už mám celou knihu přečtenou, ale vynasnažím se :-)\nJako první, co mě napadlo, když jsem si přečetla, že chlapec zemřel, bylo, "a o čem proboha bude celá kniha, když zemřel na první stránce?!" Upřímně jsem se toho trochu bála, kniha není extra hubená, ale zase ani tlustá, ale prostě jsem si neuměla představit, jakým směrem se bude příběh ubírat.\nSamozřejmě jsem si pokládala stejné otázky jako Melinda, co je to za místo? Je to opravdu peklo? Zemřel doopravdy nebo ne....\nZačátek byl velice zvláštní, ale líbil se mi, líbilo se mi, že je v tom světě sám, že zjišťuje, proč se ocitl zrovna v Anglii, z níž se před časem odstěhovali atd.\nNejvíc mě samozřejmě zajímalo, co se stalo jeho malému bráškovi...\nVzpomínky na dobu před smrtí se mi líbily, celý děj příjemně ozvláštňovaly, ale upřímně, když jsem zjistila, že Seth je gay, nějak mě to zarazilo, nevím proč, nic proti této menšině nemám, ale asi to bylo tím, že jsem to nečekala, nečetla jsem žádnou knihu, kde by byl vztah mezi muži takhle mladými, co ještě chodí na střední, asi mě to nějakým způsobem šokovalo. Postupem času jsem si na to zvykla a nevadilo mi to.\nKonec první části byl tajemný a napínavý, ale ta dodávka...jiní lidé v tomhle "světě" mě nenadchli Bohužel jsem ale čekala, že v tom světě nebude sám a budou tam i jiní lidé...\nO tom více v další části\npro Melinda (Admin) za Tue Jul 11, 2017 3:40 pm\nMě to prvně taky trochu překvapilo, ale vzhledem k tomu, že je Patrick Ness sám gay, tak se to vlastně dalo trochu čekat\nAle ty vzpomínky mě na tom právě taky bavily\nA ta samota pro mě byl také hrozně silný prvek, představila jsem si, co bych dělala já, kdybych se ocitla takhle sama na celém světě - došla jsem k názoru, že bych se schovala do kouta a brečela\npro Lenka Soldánová za Sun Jul 16, 2017 9:41 am\nMně naopak vůbec nevyhovovalo, že tam byl sám. První částí jsem se nemohla prokousat Nakonec jsem ji ale překonala Opravdu mě nebavilo pouhé sálodlouhé popisování a celkem to pro mě byla nuda. Také jsem si kladla podobné otázky jako vy. Už jsem se nemohla dočkat další části. Proto se o té první nějak nerozepisuji, není totiž co. Ahoj u další části!


Policejní akademie si stěžuje na zásahy ministerstva vnitra — ČT24 — Česká televize\nPolicejní akademie si stěžuje na zásahy ministerstva vnitra\nAkademický senát Policejní akademie zaslal dopis ministrovi vnitra, ve kterém se ohradil vůči snahám resortu o změnu vzájemných vztahů a proti údajné šikaně. Členové senátu vyzvali ministra, aby odebral kompetence, které se akademie týkají, své náměstkyni Monice Pálkové a řediteli odboru policejního vzdělávání Petru Novákovi. Ministerstvo nátlak odmítá.\nPředstavitelé Policejní akademie si v dopise postěžovali na údajné opakované poškozování školy ministerstvem vnitra. Vnímají tak požadavek na snížení počtu přijímaných studentů v průběhu přijímacího řízení, pokus o vyvedení areálu v Praze 4 do zařízení služeb ministerstva vnitra, senát se v dopise zmiňuje také o snaze omezit akademické svobody. Problematické jsou podle senátu rovněž kritické výroky představitelů ministerstva o Policejní akademii v médiích. Za „šikanózní“ potom označil akademický senát průběh předloňské hloubkové kontroly hospodaření.\nZa kroky, které senát Policejní akademie kritizuje, jsou podle jeho členů zodpovědní náměstkyně ministra Monika Pálková a ředitel odboru policejního vzdělávání Petr Novák. Podle akademického senátu by proto neměli mít problematiku Policejní akademie v kompetenci. „Vážený pane ministře, jako nejširší reprezentace Policejní akademie ČR v Praze Vás proto žádáme, aby paní náměstkyně Monika Pálková a ředitel odboru Petr Novák vyvodili ze svého dosavadního jednání sebereflexi a zákonná kompetence ministerstva vnitra vůči Policejní akademii České republiky byla vyčleněna z jejich služební činnosti,“ stojí v otevřeném dopise.\nJiří Korbel z tiskového oddělení ministerstva vnitra tvrzení senátu Policejní akademie zpochybnil. Jde podle něj naopak o „nátlakové pokusy Policejní akademie (…) zasahovat do organizačních oblastí, které jsou zcela v působnosti ministerstva vnitra“. Dodal, že ministerstvo připravuje oficiální odpověď na dopis akademického senátu.\nHloubkovou kontrolu potom považuje ministerstvo za zcela legitimní. „Mimo jiné i z důvodu, že ministerstvo vnitra ročně chod školy podporuje částkou 229 milionů korun,“ podotkl Jiří Korbel.\nMinistr vnitra Milan Chovanec (ČSSD) při loňských sporech opakovaně ujišťoval, že úřad nechce školu zprivatizovat ani jí škodit. Hodlal prý jen prověřit její hospodaření.


Správa CHKO Blanský les >> Nové vyhlášení CHKO Blanský les\nCHKO Blanský les byla zřízena vyhláškou Ministerstva životního prostředí ČSR č. 197/1989 Sb., ze dne 8. prosince 1989, o zřízení Chráněné krajinné oblasti Blanský les. Tento zřizovací předpis je již v současnosti legislativně zastaralý, a zároveň současně platné bližší ochranné podmínky neumožňují efektivní způsob zajištění ochrany předmětů ochrany evropsky významné lokality Blanský les a samotné CHKO.\nNovým vyhlášením chráněné krajinné oblasti Blanský les dojde ke zpřesnění vymezení hranice území CHKO do úrovně podrobnosti katastrální mapy, k zajištění ochrany evropsky významné lokality Blanský les a k novému nastavení potřebných bližších ochranných podmínek CHKO tak, aby byl zachován typický ráz harmonické krajiny a byla zachována přirozená a polopřirozená společenstva s významnými druhy rostlin a živočichů.\nProces nového vyhlášení CHKO Blanský les vede Ministerstvo životního prostředí v souladu s ustanovením § 40 zákona č. 114/1992 Sb., o ochraně přírody a krajiny, v platném znění. Bližší informace lze nalézt na internetových stránkách Ministerstva životního prostředí (www.mzp.cz) v rubrice „Úřední deska“. Agentura ochrany přírody a krajiny ČR v návaznosti na tento proces připravila návrh nového vymezení zón ochrany CHKO.\nNávrh záměru na vyhlášení CHKO Agentura ochrany přírody a krajiny ČR předjednala v letech 2018–2019 s Jihočeským krajem, obcemi, významnými hospodařícími zemědělskými a lesnickými subjekty, a to společně s návrhem nového vymezení zón, který na základě tohoto předjednání upravila.\nNová zonace CHKO Blanský les bude pro obce a ty, kteří zde hospodaří, znamenat snížení administrativní zátěže. Rozdělení celé oblasti na čtyři zóny, které se liší stupněm ochrany, vychází z aktuálního stavu přírody a krajiny – dosud používané vymezení bylo zastaralé a neodpovídalo tomu, v jakém stavu je dnes příroda a krajina Blanského lesa. Cílem nového vymezení zonace je účelná ochrana nejcennějších míst Blanského lesa a zároveň snížení administrativní zátěže vlastníků a hospodářů tam, kde to není nutné.\nSpustili jsme novou mapovou aplikaci, která umožňuje zobrazení hranice CHKO Blanský les nad mapovým podkladem i ortofotem až na úroveň jednotlivých parcel katastru nemovitostí. Mapovou aplikaci najdete zde.\nVyhodnocení dochovaného stavu území CHKO Blanský les\nVyhodnocení dochovaného stavu území CHKO Blanský les je podrobně popsáno v rozborové části Plánu péče pro CHKO Blanský les na období 2018 - 2027. Plán péče byl vypracován v roce 2016 a schválen Ministerstvem životního prostředí ČR, odborem zvláštní územní ochrany přírody a krajiny dne 1. února 2018 (protokol o schválení - č.j. MŽP/2018/620/122). Plán péče je rozdělen na část rozborovou a část návrhovou a skládá se z textové zprávy a mapových příloh. Dokument je uložen na Správě CHKO Blanský les v Českém Krumlově, na ředitelství Agentury ochrany přírody a krajin ČR v Praze a na odboru zvláště chráněných částí přírody MŽP v Praze. Je rovněž dostupný v elektronické podobě zde.


Šifrování a ochrana dat, počítače a internetu - Šifrování dat\nNabídka šifrovaných notebooku\nŠifrované datové uložiště\nŠifrovaný telefon Enigma 2\nTest antiviru 2012\nHlavní menu - nemazat\nAdresa: Hlavní třída 107\n738, 01, Frýdek-Místek\nTelefon: +420 777 722 391\nAktuality, znalosti báze\nAES-NI je nová sada šifrovacích instrukcí, která urychluje...\nSpoofing - co to je, jak funguje? Spoofing je velice často využívaná technika z...\nPhishing je typ útoku s cílem výlákat z uživatele osobní data...\nBFU je anglická zkratka pro termín Bloody Fucking User - což je v překladu...\nÚvodní strana > Šifrování > Šifrování dat\nŠifrování neboli kryptografie\nJedná se o nauku jejiž principem je utajování zpráv pomocí šifrovacích nástroju, které umožňují číst zašifrovaná data pouze pomocí speciálních znalostí šifrování. Definice slova kryptografie pochází z řeckého slova kryptós (skrytý) a slova graphein (psát). Kryptografie má velice blízko k pojmu kryptoanalýza, což lze definovat pojmem "luštění šifrovaných zpráv".\nKryptografie prochází evolučním procesem, neustále se vyvýjí a obor je se tak stává složitějším. Šifrování se v minulosti využívalo především ve vojenském sektoru, kde se zároveň tento obor mnohonásobně rozvinul. Nyní trochu historie. První zmíňka o šifrování vůbec pochází z doby 480 let před naším letopočtem, kde proti sobě stálo Řecko a Perské vojsko v bitvě u Salamíny. Mezi další historické mezníky zaznamenaného šifrování patří i římský vojevůdce a politik Julius Caesar. Vynalezl svou vlastní šífru, která bylo pojmenována jako Caesarova šifra. Ceasearova šifra spočívá v posunu každého písmena abecedy o přesně daný počet pozic v abecedě. Příklad na obrázku ukazuje posun o tři pozice, například písmeno B se kóduje jako E. Tento typ šifry je velice dobře napadnutelný pomocí metody brutal force attack, neboli útok hrubou silou, kdy jsou postupně zkoušeny všechny možné varianty klíče. Jako základ k prolomení této šifry slouží znalost abecedy. Jedná se tedy o velice jednoduchou šifru, která dála základ pro rozvoj oboru kryptografie.\nObdobí šifrování a oboru kryptografie lze rozdělit na dvě části. První částí je klasická kryptografie, která sahá do poloviny 20. století. Kryptografie první části byla založena převážně na jednoduchých pomůckách, kterými byly především tužka a papír. V 1 polovině 20. století vznikaly další zařízení, které se neustále zlepšovaly v tom co bylo jejich účelem. Tady někde došlo k přechodu do druhé části kryptografie, která byla nazvána moderní kryptografie. Dnešní doba již nevyužívá žádné zvlaštní přístroje na šifrování, využívá se především počítač, který je nedílnou součástí naší doby.\nZákladní pojmy šifrování\nŠifra neboli šifrování budeme dále označováno slovy kryptografický algoritmus, jehož účelem je převádět čitelnou zprávu tedy obyčejný text do nečitelné podoby. Jedná se tedy o zašifrování. Šifrovaný text nelze přečíst bez Klíče. Klíčem je označována tajná informace bez niž nejde zašifrovaný text přečíst. Máme k dispozici dva typy šifer:\n- Symetrická šifra, která pro šifrování i dešifrování využívá jeden a ten samý klíč.\n- Asimetrická šifra využívá pro šifrování veřejný klíč a pro dešifrování soukromý klíč.\nvíce o pojmu steganografie se dočtete v našem článku a steganografii.\nSubstituční šifra funguje na principu záměny každého znaku ve zprávě podle definovaného pravidla. Pravděpodobně nejstarší takovou šifrou je Kámasútra, která je datována do čtvrtého století. Autor však dle dochovaných informací čerpal z mnohem starších prapenů.\nŠifrování pomocí tabulky záměny, které je založeno na záměně znaku za jiný bez jakékoli vnitřní souvislosti či na základě znalosti klíče (hesla).\nPříklad tabulky záměny, s použitím slova VESLO jako klíče:\nV E S L O A B C D F G H I J K M N P Q R T U W X Y Z\nV E S L O P Q R T U W X Y Z A B C D F G H I J K M N\nJedná se o speciální případ polyalfabetické šifry. Vigenerova šifra používá heslo, jehož znaky určují posunutí otevřeného textu a to tak, že otevřený text se rozdělí na bloky znaků dlouhé stejně jako heslo a každý znak se sečte s odpovídajícím znakem hesla. Caesarova šifra je tedy speciálním případ Vigenerovy šifry s heslem o délce jeden znak. Vigenerova šifra způsobuje změny pravděpodobnosti rozložení znaků a tím podstatně znemožňuje kryptoanalýzu na základě analýzy četnosti znaků v textu. Luštění je založeno na vyhledávání vzdálenosti bigramových či trigramových dvojic v šifrovém textu a určováním jejich společného dělitele vedoucí k zjištění délky hesla.\nPříklad s použítím slova HESLO jako klíče k zašifrování:\notevřený text S T A S T N E A V E S E L E\nklíč H E S L O H E S L O H E S L\nšifrový text A Y T E I V J T H T A J E Q\nVernamova šifra je v angličtině nazývaná one-time pad, v českém jazyce je překládaná jako "jednorázová tabulková šifra". Jedná se o jedinou šifru, kde bylo prokázáno, že je nerozluštitelná. Podobně jako tomu je u Vigenerovy šifry i tento typ šifry spočívá ve sčítání písmen nezašifrovaného textu a hesla, avšak heslo je náhodně zvoleno "blok dat" o stejné velikosti, jako je otevřený text. Jsou li tedy dodrženy podmínky náhodného klíče o odpovídající délce zvoleného nazešifrovaného textu, který se neopakuje, je tato motoda šifrování naprosto bezpečná. Metoda Vernamovy šifry se používala za dob studené války pro komunikaci mezi Moskvou a Washingtonem. V dnešní době se Vernamova šifra využívá v kombinaci s kvantovou kryptografií.\nTranspozice, neboli také přesmyčka spočívá ve změně pořadí znaků podle určitého pravidla. Jako příklad můžeme uvést nezašifrovaný text, který je vepsán do tabulky po řádcích a šifrovaný text vzniká čtením sloupců této tabulky.\nSkytalé je typ šifry, používající válel na němž byl navinut papyrus, nebo nějaký pergamen, na němž je napsán nějaký vzkaz. Druh šifry Skytalé používali v historii především Řekové a Sparťané v dobách válek.\nHlavní článek: Šifrovací mřížka\nPrincip fungování transpoziční mřížky jak již název napovídá je založen na tabulce ve které jsou některá políčka této tabulky vystřižená. Do těchto políček je vypsán nazašifrovaný text. Jakmile se zaplní veškerá vystřižená políčka, tak se tabulka otočí o 90° a celý postup se znovu opakuje. Tento typ šifry je pužit i v jedné z knih spisovatele Jules Verna "Matyáš Sandorf". Dají se samozřejmě použít i jiné druhy tvarů, jako je šestiúhelník se sestiúhelníkovými políčky, který se tedy logicky 5x otáčí o 60°. Klíčem pro tuto šifru jsou opět vystřižená políčka, která si můžete sami definovat.\nPříklad transpoziční mřížky (horní strana je označena červeně pro snazší orientaci a použití)\nJednoduchá sloupcová transpozice\nVíce informací o jednoduché sloupcové transpozici najdete v článku na Wikipedii jednoduchá sloupcová transpozice.\nPrincipem je přepsat kódováný text do tabulky o počtu sloupců, který se rovná počtu písmen v klíčovém slově popřípadě klíčových slovek a následné přeskupení sloupců na základě znalosti klíče.\nKombinované šifry združují několik šifer najednou, aby se tak vytvořila jedna silnější šifra. Dají se tak odstranit neduhy a slabé články jednotlivých šifer. Pokud se rozhodnete kombinovat jednu a tu samou šifru na již zašifrovaný text, tak si moc nepomůžete. Vždy je lepší používat více druhu šifer mezi sebou. Dešifrování se tak stane mnohem složitějším procesem.\nVyužití šifrovacích strojů vneslo do šifrování czela nový rozměr. Stroje jsou totiž schopné využít velkého počtu opakujících se úkonů ve velice krátkém časovém intervalu.\nJedním takových šifrovacím strojem byla Enigma. Jednalo se tedy o mechanický stroj, který prováděl automatizované oparace s nezašifrovaným textem. Stroj byl sestrojen tak, aby se dal velice snadno ovládat. Nakonec i tento stroj a jeho šifra byly prolomeny Poláky ještě před vznikem druhé světové války, což bylo později nedocenitelné především pro spojenecké armády. Šifra byla tedy velice brzy prolomena a poskytovala německým vojskům falešný pocit bezpečí. Je třeba zmínit, že prolomení šifry stroje Enigma bylo možné pouze díky nedostatečným a nevhodným postupům při jejím používání. Stroj Enigma měl k dispozici podstatně větší zabezpečení, pomocí propojovací desky (opakování tříznakového klíče na začátku každé zprávy, snadno odhadnutelné fráze v textu apod. znamenalo její prolomení. Stroj Enigma se postupem času ještě zdokonaloval. Byly vyvinuty tzv. čtyřrotorové Enigmy.\nModerní symetrické šifry\nPrvní standardizovanou symetrickou šifrou byla šifra DES (Data Encryption Standard), neboli datový šifrovací standard\nSoučasným šifrovacím standardem je šifra AES (Advanced Encryption Standard), nazývaná také jako Rijndaelova šifra nazvaná podle tvůrce této šifry. Šifra AES podporuje jen některé délky bloku a klíče.\nFinalisty v soutěži o šifru, která se stane standardem byly tyto šifry Twofish, RC6, Serpent, Mars a Rijndael, který nakonec soutěž vyhrál a jeho šifra byla uznána jako standard pod názvem AES\nAsymetrická kryptografie – používá soukromý a veřejný klíč\nRSA, nejpoužívanější asymetrická šifra\nPhil Zimmermann, PGP a OpenPGP\nna doplnění článku se pracuje\nPublikováno 2013-01-16 | Zobrazeno: 9790x


1. Polštář Donut SKLADEM 2 ks\n2. Polštář Dřevěné poleno SKLADEM 3 ks\n3. Prdící polštářek SKLADEM 10 ks\nPřestavujeme Vám revoluční vynález pro všechny, které trápí bolesti hlavy, horečky nebo migrény. Díky tomuto chladícímu polštáři si můžete užívat chladného nočního spánku. Má všestranné využití, nejča...\nKrásný cestovní polštář, který můžete mít i jako svého plyšáka. Zároveň ho můžete rozložit a mít z něj příjemný polštářek na cestování. Navíc má praktické očko pro zavěšení. pohodlí, na které nikd...\nTrápí vás časté bolesti krční páteře při dlouhém sezení v práci nebo náročném cestování? Každý problém má svojí příčinu, stejně tak i každá bolest. Předcházejte těmto nepříjemnostem pomocí funkční opě...


Návrat temného pavouka\nTentokrát jenom hodně stručně – máme tu několik obrázků z nové minisérie, která nás zavádí do budoucnosti, která je (jak už to u budoucností bývá) pořádně temná. Kaare Andrews nám příběhem Spider-Man: Reign ukazuje ponurý antiutopický svět, který dokáže semlít každého. I Spider-Mana.\nKaare Andrews je kanadský komiksový scenárista a malíř a čtyřdílnou minisérii Reign stvořil pavoučí verzi Návratu temného rytíře. Inspiraci se ani nesnaží nijak maskovat - když se podíváte na kresby, tak je vidět, že se výtvarně hodně stylizoval do podoby kultovního Millerova díla. A to nejen po grafické stránce – i v tomhle světě máme policejní stát, i v tomhle světě se lepí na paty deprese a bezvýchodnost a ani tenhle svět nepřeje velkým hrdinům. Tedy, ne, že by ještě nějací velcí hrdinové zbyli.\nKulisy jsou stejné, kresba podobná, ale co je jiné, jsou hrdinové. Na rozdíl od Millerova Batmana je Kaareho Spider-Man zranitelný a unavený starý dědek, který žije ve vzpomínkách a jehož kosti se lámou jako párátka. Je vyděšený, bez práce, pološílený a nezbylo v něm vůbec nic z původní velikosti. Potácí se někde na hranici reality a vlastních představ a vede stále dlouhé dialogy s Mary Jane, která je už nějakých pár let mrtvá. Jediný, kdo se ho snaží vybudit, je J. Jonah Jameson, bláznivý věrozvěst pravdy, který káže v rozpadlém kostele a který se snaží bojovat proti diktatuře… jenže, co jsou dva dědkové proti celému světu – zvlášť, když je jeden dědek docela mimo?\nI když je Andrewsova minisérie zjevnou parafrází, přesto funguje a má hutnou a temnou atmosféru. Kaare Andrews sází na pocit rozkladu – hrdinové jsou tu zestárlí, nemocní, nebo přímo ohnilí. A z pohledu na vyhublého a svrasklého Spider-Mana jen ve slipech, s rukou v sádře, jak se vrhá vstříc davům protivníků, vysloveně mrazí.\nI když asi Reign nedosáhne věhlasu Temného rytíře, tak je to komiks, který by bylo škoda přehlédnout. (Už jsme si ho zařadili do databáze, takže třeba časem dojde i na českou verzi!)\n16.02. 2007 vložil Jiří Pavlovský Komentáře: 5


Kvalitní autobazary vozů Lada - Portál řidiče\nKvalitní autobazary vozů Lada\nHledáte spolehlivou firmu, která provozuje autobazar a specializuje se na vozy Lada? Máme pro Vás v našem nezávislém katalogu firem výpis hledaných autobazarů. Vyberte si tu nejlepší Vámi hledanou firmu a dejte své vozidlo do rukou profesionálů ve svém oboru.\nV našem nezávislém katalogu firem najdete celkem 2 firmy, které provozují autobazar a věnují se vozům Lada. Celkem na našem portále najdete 2543 firem provozujících autobazar.\nFirmy provozující autobazar značek Lada se věnují službám, mezi které především patří prodej aut, prodej ojetin a další. Mezi automobily a vozidla, na které se Vámi hledané autobazary specializují, patří dále značky Škoda, Ford, Volkswagen, Volvo, Peugeot, Seat, Kia, Renault, Fiat, Citroën a další. Vyhledávané autobazary nabízejí služby pro osobní vozy, nákladní vozy, nákladní vozy nad 7,5 t a další. Firmy v našem katalogu můžete dále filtrovat pomocí štítků.


Nový vizuální styl ČD: vozidla se odliší od konkurence - ŽelPage [www.zelpage.cz]\n..: Nový vizuální styl ČD: vozidla se odliší od konkurence :..\nPraha - S blížící se liberalizací trhu železniční osobní dopravy v přichází na evropské železnice nový prvek — konkurence. V prostředí několika různých dopravců na místě někdejší jediné velké státní společnosti tak nutně vyvstává potřeba jednoznačně se identifikovat a vytvořit u zákazníků jasnou asociaci značky a produktů. Zatímco u žlutého autobusu si dnes většina cestujících vybaví společnost Student Agency, již zanedlouho by stejně jednoduše měly jít poznat i vlaky Českých drah. Ty totiž chystají postupné sjednocení vizuálního stylu svých vozidel. Dominovat jim tradiční i moderní modrá ve světlejším a tmavším odstínu, společně s šedou či stříbrnou, přičemž lokomotivy a vozy si ponesou vlastní charakteristické schéma. Design z dílny Studia Najbrt dnes největší český dopravce oficiálně představil na tiskové konferenci v Praze.\nZačátkem února se na českých kolejích objevila zvláštnost, která, na rozdíl od jiných netypických počinů v oblasti osobních vozů, upoutala pozornost na první pohled: chebský rychlíkový vůz řady B (CZ-ČD 51 54 20-41 691-6) dostal při pravidelné obnově laku zcela netradiční modro-šedý kabát místo původní zeleno-bílé kombinace, která dosud suverénně vévodila flotile Českých drah. Podle tehdejší reakce tiskového odboru ČD na dotaz naší redakce se jednalo o testovací nasazení nového barevného schématu, jež mělo ověřit jeho použitelnost v praxi. O úspěšnosti této zkoušky svědčí fakt, že již za necelé dva měsíce se dopravce rozhodl novou barevnou kombinaci vzít za svou a postupně do ní obléct všechna svá vozidla.\nSjednocený Najbrt, nikoli však unifikace\nSjednocení barevného řešení vozidel paradoxně přichází v době největší vzhledové rozmanitosti vozového parku ČD. Tu jen v uplynulých několika letech výrazně rozšířil barevná řešení CityElefantů, Regionov nebo vozů pro dálkovou dopravu v tradiční zelené i výrazné červené (v případě vozů vyrobených v SKV Zličín, případně rekonstruovaných v ŽOS Trnava a financovaných skupinou ING). I s atypickými nátěry tak lze u ČD v současnosti nalézt 18 různých vzorů u vozů a jednotek, nepočítáme-li drobné odlišnosti v rámci jedné barevné kombinace. K tomu lze dále přičíst bezpočet vzhledů lokomotiv, u nichž je navíc často faktorem kreativita personálu domovského depa. Jednotný vizuální styl v takovém případě situaci značně zjednoduší, jelikož určitou rozmanitost si v novém systému zachovají pouze vozy. Ty budou podle svých typů a určení představovat variace na základní barevné téma. Naopak mnoho pestrobarevných lokomotiv se obleče do jednotné uniformy se šikmými pruhy a jediné drobné modifikce budou odpovídat pouze tvarovým charakteristikám vozidla.\nNa rozdíl od dnešní situace, kdy není problém narazit na poměrně divoké kombinace - někdy navíc okořeněné třeba oranžovým vozem Bvt - nový design vagónů těží z jednoduchosti. Celou soupravou se potáhne souvislá modrá linie, ze které na první pohled bude vystupovat pouze hnací vozidlo. Lůžkové vozy budou postrádat světle modrou a šedou, služební vozy naopak šedou a tmavě modrou barvu; jídelní vozy budou kombinovat šedou s tmavě modrou. Konkrétní řešení kombinovaných vozů (např. vozů 2. třídy se služebním oddílem řad BDs/BDbmsee, nebo bistrovozů řady ARmpee) zatím nejsou známé. Z tradičních prvků se na vozech zachová žlutý pruh pro označení 1. třídy, jenž by se měl nově vrátit i na jednotky řady 471, u kterých zmizel při zavedení jejich aktuálního nátěru.\nJednotka řady 471 CityElefant\nJednotka 814 RegioNova\nVůz 1. třídy Vůz 2. třídy\nVůz 1. a 2. třídy Jídelní vůz\nCyklovůz (řada Bvt) Služební vůz (řada Ds)\nLehátkový vůz Lůžkový vůz\nLokomotiva (řada 162/163)\nJednotný styl reprezentuje značku\nTéma barevné unifikace vozidel je mezi železničními nadšenci mnohdy až překvapivě citlivé. V praxi jsme to měli možnost vidět v uplynulých několika letech, kdy ke kompletnímu vizuálnímu sjednocení svého vozového parku přistoupil slovenská ZSSK. Ta si vypracování nové firemní vizuální identity objednala v roce 2005 ve snaze vystupovat jednotně v měnícím se prostředí železniční dopravy. Nový koncept "blonski" přitom zasáhl vozy i hnací vozidla bez rozdílu, pouze s přihlédnutím na určité tvarové charakteristiky lokomotiv.\nAktuální kroky ČD nemají ambici navléct všechna svá vozidla do zcela jednotného kabátu, ale spíše zvýraznit společné znaky prostřednictvím vizuálního stylu. „Všechny moderní firmy dbají na to, aby měly jasný korporátní vzhled. Podívejte se na letecké dopravce, bankovní pobočky, čerpací stanice nebo řetězce restaurací. Většinu z nich poznáte na první pohled už na dálku. Vlaky Českých drah musí být také jasně identifikovatelné,“ hodnotí přijetí nové identity generální ředitel ČD Petr Žaluda. Jak sám uvádí, dopravce se tímto krokem připravuje na postupný příchod konkurence, ve které musí být vlaky Českých drah na první pohled rozeznatelné.\nJednotlivé společnosti vnímají vizuální sjednocení jako krok k budování značky. V případě ČD, které svůj grafický styl již delší dobu používají v celé řadě situací, od propagačních materiálů přes vlakové průvodce až po značení na nádražích, je ustoupení od barevného karnevalu na kolejích jedině logickým krokem. Zjednodušení má navíc ještě jednu výhodu: zlevňuje a zjednodušuje údržbu laku. Vedle barev je novým charakteristickým znakem ČD i speciální písmo ČD Fedra. Studio Najbrt již za svou práci pro národního dopravce získalo ocenění Czech Grand Design 2007 za orientační systém na nádražích.\nPokud se dosud dráhy v lepším nebo horším smyslu metaforicky označovaly za "modrou armádu", po zavedení nového barevného schématu ČD to bude platit dvojnásob. Podobně jako u ČD Cargo, drží se i v osobní divizi Studio Najbrt kombinace světlé a tmavé modré. Autor návrhu Aleš Najbrt spojitost s tradicí otevřeně přiznává: „Modré barvy vychází z drážní historie a zároveň vyjadřují stabilitu, jistotu a serióznost,“ komentuje aktuální podobu návrhu.\nNová barevná kombinace ČD je pŕitom prezentována jako zcela ojedinělá. „Barevnost lokomotiv a vagónů pro České dráhy je v evropské konkurenci jedinečná,“ uvádí autoři grafického návrhu. Faktem ovšem zůstává, že jednotný modře laděný nátěr ve své dálkové flotile již delší dobu využívá třeba maďarský dopravce MÁV-START nebo soukromý dopravce Arriva, který na českém území provozuje jeden pár rychlíků mezi Prahou a Mnichovem.\nOproti prvotnímu prototypu lze pozitivně hodnotit barevné odlišení nástupních bodů vozu, které na vzorovém voze B vizuálně zaníkají. Stejně jako podobná barevná schémata, i nový šat vozů ČD bude poněkud náchylnější k ušpinění, i když tvůrce designu zdůvodňuje volbu šedé barvy právě její vhodností pro každodenní provoz. Na druhou stranu modrá souprava nesporně esteticky vynikne na nejednom barevném pozadí.\nZměna vzhledu vozidel ČD pochopitelně nebude skoková, ale bude se projevovat postupně. Vozidla budou novým lakem opatřena v rámci pravidelné údržby a generálních oprav, čímž reálné náklady nepřesáhnou dnešní výdaje. Podle Petra Žaludy můžeme do konce tohoto roku na kolejích očekávat na tři desítky modrých vozů, které postupně doplní asi deset lokomotiv. Je logické předpokládat, že novou tvář dostanou i nově vyráběná vozidla včetně CityElefantů, Regionov, lokomotiv řady 380 a bistrovozů ARmpee.\nV rámci tiskové konference pořádané na náštupišti 1A pražského Hlavního nádraží byla první lokomotiva v novém korporátním nátěru, 163.257 z DKV Praha, slavnostně pokřtěna mimořádnými hosty - ministrem dopravy Petrem Bendlem a generálním ředitelem ČD Petrem Žaludou.\n„Byť se jednalo o starší vůz a lokomotivu, v reálu mi přišel nový nátěr jako poměrně slušivý. Unifikovaný nátěr na všech řadách si představit nedokážu, ale minimálně zpočátku to bude velmi zajímavé oživení české železniční reality. Časem se tato změna zažije stejně jako na Slovensku,“ komentuje redaktor ŽelPage Josef Petrák, který se oficiální prezentace nového nátěru účastnil. A jelikož je taková změna korporátní identity a vzhledu vozového parku ožehavým tématem, o kterém se jistě bude v nejbližších týdnech a měsících hojně diskutovat, můžete již nyní svůj názor vyjádřit prostřednictvím naší ankety.\nZdroj: České dráhy, ŽelPage; foto: autor, ČD\nRedakce ŽelPage se v této souvislosti důrazně ohrazuje vůči reportáži TV Nova z 25. března 2009, ve které byly použity negativní a z kontextu vytržené komentáře čtenářů pod aktualitou, pojednávající o testovacím nasazení nového nátěru na osobním voze ČD. Komentáře uživatelů představují jejich subjektivní názory a jejich užití souběžně se zobrazením titulní stránky našeho magazínu poškozuje dobré jméno ŽelPage. Televize Nova se ve svém zpravodajství a na webu rovněž opětovně dopustila několikanásobného porušení autorského zákona uveřejněním fotografií z galerie ŽelPage bez svolení autorů. Redakce takový postoj zásadně odmítá a již kontaktovala televizi se žádostí o nápravu vzniklé situace.\nJosef Petrák , Juraj Kováč | 26.3.2009 (18:00)\nJak řikali naše babičky - navhrch huj, uvnitř fuj.\nNebylo by lepší žměnu nátěru spojit s nějakým stupněm opravy (jak se to dřív dělávalo). Jel jsem už několika vozy nového nátěru, a opravdu kromě nátěru se nic nezměnilo (stějně počmáraný a rozdrbaný sedačky (o oknech nemluvim), vlající dveře kupé rychlíku, ee toaleta v panťáku). Já jen doufám, že dál už to tak bude chodit, a že těch pár vozů bylo natřeno bez rekonstrukce jako prototyp pro pokoukání - co kdyby ale generální ředitel chtěl nastoupit.\nPokud jde o nový nátěr, připadá mi dost fádní. Na druhou stranu myslim, že než stačí přelakovat všechny vozy, přijde jiná designérská firma s jiným návrhem, takže rozmanitost z českých kolejí snad nezmizí.\nTen nátěr je fuj. Starý nátěr byl lepší.\nme by zajimalo jak budu vypadat vsechny motoraky....Kvatro,katr,marfuša,kače atd....\nNedávno jsem četl o modernizaci našich vozů v Trnavě, odkud vyjíždí "nová" lepší červená flotila. Už jsem ji potkal. Bude muset tato elita počkat s novou koncepcí až na generálku, nebo budou novou image lakovat už v Trnavě??? Je to asi jako se ženskýma: blondýnka, nebo brunetka?... ale v barvě to není... Vlaky ČD si nikdo nesplete, ani nevidomí...\nHloubkar: asi takto???\nJe to šeredný. Jako by to navrhovala stará bába. Já bych tam uvítal trochu pestřejší kombinace barev. Červená, modrá, bílá. Barvy trikolóry, aby bylo vidět, že ty vlaky jsou naše. Třeba... Jen né něco takovýdleho.\nZajímalo by mě, kolik za to ta stará babka dostala honorář.\nJá se zase jdu oběsit, kdyby přebarvili Bmz. Jinak, všechno jako Pendolino? Jéjej, ale nevypadá to nejhůř.\nProč by ČD nemohli vypadat třeba takto:\nMusím uznat, že to není zrovna můj vkus, ale ČD nemají žádnou svoji barevnou kombinaci. Stroje a vagony jsou navrhované, tak aby nátěr seděl a vypadal dobře. Můj názor zní, že takové barevné rozlišení by měly mít pouze regiolnální vozy a Sp, R, Ec, Ex a IC. krom spojů SC Pendolino. Mě se to moc nelíbí, ale máto šmrnc\nZ deníku METRO :\nSvětle šedá znamená jídlo\n27.3.2009 Metro str. 9 Finance\n(jc, dav) České dráhy\nPRAHA Jako poznáte letadla různých aerolinek podle jejich „erbovních„ barev, tak už zanedlouho rozlišíte podle stejného klíče i vlaky na kolejích. Alespoň pokud mluvíme o soupravách Českých drah.\n„ Moderní firmy dbají na to, aby měly jasný korporátní vzhled. Podívejte se na letecké dopravce, bankovní pobočky, čerpací stanice nebo řetězce restaurací,„ říká generální ředitel Českých drah Petr Žaluda.\nVětšinu z nich podle něj poznáte na první pohled už na dálku. „Vlaky Českých drah musí být také jasně identifikovatelné,„ podotkl. Už tento rok tak budou moci cestující vidět prvních třicet vozů a deset lokomotiv v nových barvách: modré, světle modré a světle šedé.\nBarvy budou odlišovat také jednotlivé typy vozů. Například vozy 1. a 2. třídy budou ve světle modré, lehátkové a lůžkové vozy budou v tmavě modré, jídelní vůz zase bude světle šedý, služební vůz světle modrý. Tyto variace jsou navíc podle společnosti vhodné pro cestující se zhoršeným zrakem. České dráhy se tak zároveň připravují na nástup konkurence.\nJídlo pro natěrače vagonů\n30.3.2009 Metro str. 15 Čtenářská stránka\nMAREK VELEBNÝ České dráhy\nV pátek 27. března jste otiskli článek Světle šedá znamená jídlo o snaze Českých drah sjednotit barvu vozů. Ale české železniční vagony se přece poznají od cizích snadno již teď - přece tak, že vozy ČD jsou většinou rezaté, hlavně na střeše. A tato barevná image nestojí České dráhy ani korunu a každý je pozná. Tak snad jedině, že titulek článku znamená v době krize jídlo pro natěrače vozů. Jinak s ČD jezdím rád.


Český statistický úřad má důvěru veřejnosti | Statistika&My - měsíčník Českého statistického úřadu\nZ pravidelného výzkumu Centra pro výzkum veřejného mínění (CVVM) vyplývá, že ČSÚ se daří u veřejnosti dlouhodobě udržovat celkem vysokou, a to více než třípětinovou důvěru (62 %). Nedůvěru vyjádřila pouze pětina dotázaných. „Výsledky šetření ukazují, že navzdory četným ekonomickým a politickým turbulencím, jimiž Česká republika v uplynulých letech prošla a které výrazným způsobem ovlivnily a do značné míry podlomily obecnou důvěru občanů ve stát a jeho instituce, se Českému statistickému úřadu daří udržovat si poměrně vysokou, více než třípětinovou důvěru ze strany veřejnosti. V porovnání s jinými institucemi se ČSÚ z hlediska dosažené úrovně důvěry řadí do popředí,“ uvádí zpráva CVVM. Důvěra v ČSÚ se významně zvyšuje se stupněm nejvyššího dokončeného vzdělání či lepšícím se hodnocením životní úrovně vlastní domácnosti a je relativně vyšší mezi ženami (67 %) než mezi muži (56 %).\nPovědomí respondentů o činnosti ČSÚ\nPři sebehodnocení vlastního povědomí o činnosti ČSÚ má dvoutřetinová většina české veřejnosti alespoň rámcovou představu, čím se ČSÚ zabývá. Pětina oslovených si myslí, že to ví velmi přesně, naopak o málo více než desetina říká, že to neví. V povědomí veřejnosti je práce úřadu svázána především se sčítáním lidu, domů a bytů (95 % dotázaných), zjišťováním počtu obyvatel (91 %) a zpracováním výsledků voleb (77 %). Výrazná většina občanů si ČSÚ spojuje i se sledováním a publikováním údajů o ekonomickém vývoji ČR. Za náplň práce úřadu respondenti dále považují srovnávání údajů o vývoji v ČR s mezinárodním vývojem a zveřejňování a poskytování zjištěných informací.\nTéměř tříčtvrtinová většina (72 %) občanů ČR starších 15 let si myslí, že ČSÚ je pro Českou republiku užitečnou institucí, jen 16 % považuje úřad za zbytečný. O užitečnosti ČSÚ jsou více přesvědčeni lidé, kteří ČSÚ důvěřují a mají povědomí o jeho činnosti. Ještě vyšší užitečnost pak lidé přisuzují všem zkoumaným aktivitám z působnosti úřadu s výjimkou mezinárodních srovnání, kde se hodnocení užitečnosti této činnosti podobalo hodnocení užitečnosti ČSÚ jako instituce.\nVýsledky výzkumu ukazují, že s informacemi ČSÚ se česká veřejnost nejčastěji setkává prostřednictvím klasických tištěných nebo elektronických médií (81 %). Webové stránky ČSÚ navštívilo, podle vlastního vyjádření, během uplynulých dvanácti měsíců 10 % občanů. Pětina dotázaných informace ČSÚ někdy aktivně vyhledávala, nejčastěji prostřednictvím internetu.\nNázory na charakter poskytovaných informací a služeb\nVětšina respondentů považuje informace poskytované ČSÚ za důvěryhodné, přesné a politicky nestranné. Oslovená veřejnost si však nebyla příliš jistá tím, zda zveřejňování informací ČSÚ nepodléhá vlivu momentální politické nebo ekonomické situace. Tato nejistota se týká i těch skupin, které mají s ČSÚ a jeho výstupy více zkušeností a které k ČSÚ přistupují ve zvýšené míře pozitivně jako k důvěryhodné a užitečné instituci. O bezplatném poskytování informací ví, nebo správně odhaduje nadpoloviční bezmála třípětinová většina oslovených. Opačné mínění vyjádřila o málo více než desetina respondentů při značně vysokém (30 %) podílu nerozhodných odpovědí. Snadná dostupnost informací ČSÚ, kterou potvrzuje téměř polovina dotázaných, kromě jiného velmi úzce souvisí s používáním internetu, jehož uživatelé hodnotí situaci v tomto směru příznivěji. Čtyři pětiny občanů vnímají ČSÚ jako odbornou instituci.\nZměny v důvěře minimální\nVýzkum celkově ukázal, že obraz Českého statistického úřadu u české veřejnosti je převážně pozitivní a v průběhu času se jeví jako poměrně stabilní. Změny zaznamenané od roku 2006 jen ojediněle a nepříliš výrazně překročily hranici statistické významnosti. V kontextu vývoje postojů veřejnosti k jiným institucím nedošlo u ČSÚ k žádným výrazným negativním posunům. Úřad je dlouhodobě považován za odbornou a užitečnou instituci a informace, které publikuje, pokládá většina lidí za důvěryhodné, přesné a politicky nestranné.\nPro ČR je ČSÚ institucí …\nDůvěra k ČSÚ\nInformace poskytované ČSÚ jsou …


Nákupní centrum Eden: Modernizace pokračuje - Aktuality - Development News - časopis pro developery, investory, města, stavební firmy a architekty\nNákupní centrum Eden: Modernizace pokračuje\nHlavní stránka » Aktuality » Nákupní centrum Eden: Modernizace pokračuje\nOblíbené místo pro obchodní schůzky nebo rychlé vyřízení služeb na jednom místě prošlo letos další proměnou. Společnost Tesco Stores ČR a.s. postupně investuje do modernizace svých obchodních center nemalé finanční prostředky.\nCentra musejí být konkurenceschopná a Tesco zároveň dbá na svůj závazek snižovat uhlíkovou stopu a být příkladem společnosti, která nabízí alternativy při snižování spotřeby plastů a pomáhá s tříděním odpadů.\nNové zóny pro děti i hygienické zázemí\nVedle úpravy prodejní plochy hypermarketu a otevření nových obchodů se Eden může pochlubit novou hrací zónou pro děti v prvním patře. Jde o plochu větší než 100 m2, která nabízí možnost pohybu a zábavy hned ve dvou částech. Děti do pěti let mohou vyzkoušet svou stabilitu v růžově laděné zóně na bezpečných nízkých prvcích, nebo se pobaví při stavbě z barevných kostek nejrůznějších tvarů. Dětem mezi pěti a deseti lety je k dispozici modře laděná zóna s vyššími prvky a hlavně kosmickou lodí se skluzavkou, po níž sjedou, jen pokud vynaloží vlastní sílu k tomu, aby se na ni vyšplhaly. Dopadová plocha je bezpečná a odpovídá všem evropským normám.\nV přízemí byly otevřeny zcela nové toalety. Počet kabinek na dámských i pánských WC se zvýšil, jsou k dispozici moderní osoušeče Dyson. Příjemné odstíny šedé celkově dotvářejí nový, moderní vzhled. I na toaletách se myslelo na děti, nechybějí proto nízká umyvadla, aby maminky nemusely děti zvedat, kabinka pro holčičky a nižší pisoár pro chlapečky. Navíc pro maminky s kojenci vznikla i nová přebalovací místnost, v níž maminky najdou nejen pohodlí, ale nově i toaletu a především velký, volný prostor pro kočárek. Zdi přebalovací místnosti jsou vyzdobeny decentní tapetou s dětskými motivy. Centrum si uvědomuje nutnost zajistit bezpečnost a čistotu v těchto prostorách, takže při vstupu maminky zazvoní na intercom a budou vpuštěny dovnitř díky kamerám umístěným v předsálí toalet přes elektrozámek. Centrum nicméně uvažuje o zavedení tzv. euroklíče. Zároveň zde vznikla i nová toaleta pro invalidy.\nSoučasně došlo i k úpravě prostoru na tříděný odpad. Hned vedle výkupu lahví byly instalovány nové odpadkové koše na tříděný odpad, konkrétně na baterie, žárovky a smíšený odpad.\nKonec plastového nádobí ve food courtu\nTesco těmito změnami reaguje na potřeby a přání návštěvníků centra a úspěšně rozšiřuje nabídky pro rodiny s dětmi, jichž ve Vršovicích díky nové výstavbě stále přibývá. Novinky nabízejí i jednotlivé obchody. Sportisimo se přestěhovalo do zcela nové jednotky v prvním podlaží a v polovině listopadu se naopak odsud do přízemí, vedle CCC, přemístil obchod Deichmann. Na začátku roku 2020 pak dojde k velké změně ve food courtu. Plastové nádobí zmizí a budou používat výlučně porcelánové talíře a klasické příbory. Také se připravuje možnost používat vlastní sáčky na ovoce a pečivo při nákupech v hypermarketu Tesco.\nNákupní centrum je vnímáno jako místo kulturních a společenských aktivit. Je to pulzující centrum setkávání. Akce zde pořádané mají často edukativní charakter a exkluzivní témata. V průběhu růžového října se podařilo díky různým aktivitám přispět pacientské organizaci Mamma HELP částkou přes 400 000 Kč.\nV předvánočním čase myslí majitelé centra především na slavnostní atmosféru, takže centrum již září vánoční výzdobou. A pro všechny místní i pro návštěvníky chystá oblíbený Mikulášský ohňostroj, který 5. prosince rozzáří celé okolí Edenu a část Vršovic.\nPodrobnosti k akcím: www.nceden.cz


Ahoj sportovci, už v pátek nám to zase startuje, takže je nejvyšší čas na poslední přípravy a velkou pozornost bychom měli věnovat právě mapě :)\nJak na to, abychom nemuseli nabíhat kilometry navíc? Obecně je samozřejmě snahou pořadatele zajistit co nejlepší značení a servis na trati, když se ale něco nepovede, jsme to nakonec mi, kdo musí na trase strávit delší čas než by bylo potřeba. Proto je důkladná příprava v našem vlastním zájmu!\nSHORT v Krušných horách je směrově velmi jednoduchý okruh, tam v podstatě stačí na každém rozcestníku zahnout doleva, ale jinde to tak být nemusí a na delších tratích už si s tím nevystačíme. Takže se můžeme orientovat pomocí:\nPokud patříte mezi klasiky s mapou v ruce, můžete využít tu, co od nás dostanete při registraci nebo si připravit vlastní menší výřezy. Tak jako tak, tato varianta vyžaduje velmi dobré čtení terénu a krajiny, protože ani nejpodrobnější mapa Vám nepomůže, pokud se na ní nenajdete. Tím spíš by mapa měla být buď stále v ruce nebo připravená v nejbližší kapse!\nJsou dnes asi nejrozšířenějším způsobem, jakým si zajistit správnou navigaci na trati. Už téměř všechny modely od Suunta, Garminu, Polaru a dalších výrobců umožňují navigaci po předem nahrané trase. Hlavní úskalí hodinek je ale ve výdrži baterie a tím spíš při zapnuté navigaci, takže je musíte vybrat podle Vašeho očekávaného výkonu. Momentálně je nabídka rozdělena zhruba do dvou skupin s výdrží baterie pod a nad 8 hodin, nejpřesnějšího záznamu. Já jsem nikdy nevyužil a při výběru nehleděl na jiný, než nepřesnější režim, protože když už záznam tak pořádný!\nDruhou slabinou hodinek (pokud nevlastníme současné topmodely) je horší rozlišení a absence podkladové mapy. Když trasa není “naklikaná” do nejmenšího detailu nebo je omezená paměť zařízení, někde nám to střihne zatáčku, případně trajektorie vede vedle cesty a to může vést k nejistotě. V takových případech musíme jednoduše zachovat chladnou hlavu a běžet dál protože až po pár metrech navíc zjistíme kudy přesně vyrazit. V hodinkách doporučuji používat režim kdy se mapa otáčí tak, že vždy běžíte nahoru směrem ven z displeje. Režim, kdy je zachován sever nahoře není při běhu a na tak malém displeji přehledný.\nProblém s polohou na mapě řeší spolehlivě až turistické navigace s nahranou mapou a trasou. Teprve zde uvidíte směr trati a reálné cesty, takže pak už Vás určitě nerozhodí delší pauza mezi značením, nebo odklonění od od směru. Nicméně až dražší modely nabízejí pohodlné rozlišení.\nJá se tedy téměř vždy řídím podle hodinek a nastudované mapy. Někdy si do trasy zaznamenám i občerstvovačky a jiné důležité body. Případně to jde ještě vylepšit itinerářem napsaným na předloktí\nTrasu a navigační opatření si plánuji v závislosti na náročnosti každého závodu a i když si třeba nevezmu nic,vždy strávím dost času nad mapou. Už jen ze zajímavosti o terén a okolí. Nikdo přece nechceme zmateně pobíhat po lese sem a tam, já tedy udělám pro značení co nejvíc, Vy mrkněte na mapu a potkáme se Klínovci!


Osobnosti a Polabské muzeum - Polabské muzeum\nOsobnosti a Polabské muzeum\nJiří z Poděbrad PhMr. Jan Hellich Bohuslav Schnirch Jean P. Dantan Ludvík Kuba Bedřich Hrozný Bohumil Hrabal\nArcivévoda Ludvík Salvátor Toskánský Jan Vladimír Hráský Václav Korda\n(* 1420 - + 22. 3. 1471)\nS Poděbrady je nerozlučitelně spojena postava posledního původem českého panovníka, krále Jiřího. Ač je místní tradicí kladeno jeho narození do poděbradského hradu, nemůžeme přesně říci, kde syn Viktorina z Kunštátu přišel na svět. Stejně jako otec se zařadil mezi českou kališnickou šlechtu. Po bitvě u Lipan, které se účastnil na straně vítězné panské jednoty, stanul po boku vůdce českých utrakvistů Hynce Ptáčka z Pirkštejna. Po Ptáčkově smrti se postavil do čela východočeského landfrýdu, jednoho z nejmocnějších seskupení v zemi. Svoje politické a ekonomické postavení během 40. let 15. století stále posiloval, v roce 1448 dobyl srdce království, Prahu.\nSnad největší měrou se podílel na konsolidaci dlouhými válečnými a poválečnými roky neklidné a rozhárané země. Proto nikoho příliš nepřekvapilo, když jej zemský sněm ustanovil v roce 1452 správcem českého království, což o rok později potvrdil i král Ladislav Pohrobek. Jiří si získal řadu příznivců i v řadách svého stavu, mezi šlechtou, a tak po skonu svého mladičkého panovníka i díky své obratné diplomacii byl roku 1458 zvolen českým králem.\n550 let od zvolení českým králem http://www.rozhlas.cz/leonardo/historie/_zprava/429669\nUsedl na trůn země, jejíž obyvatelstvo bylo posledních čtyřicet let rozděleno potoky krve na dva póly. Jiří se tak stal králem dvojího lidu, kališnické většiny a katolické menšiny. Tato dvojakost byla typická pro celé království, dokonce i v králově rodině. Jiří byl sám kališník, nic však nebránilo tomu, aby jeho švagr a přítel Lev z Rožmitálu nestál rozhodně na katolické straně. Panovník přijal do svých služeb zahraniční rádce, Řehoře z Heimburku, Martina Maira a Antonia Mariniho z Grenoblu, kteří mu pomáhali při obnově země i v zahraničních diplomatických jednáních.\nNáboženský smír v zemi měla zaručovat basilejská kompaktáta, která Jiří považoval za základní sloup své vlády a snažil se o jejich důsledné dodržování. Od nástupu na trůn se neustále zhoršovaly vztahy s papežskou stolicí. Konflikt vyvrcholil v roce 1462, kdy hlava římské církve, papež Pius II. prohlásil kompaktáta za zrušená. Po neúspěšném jednání Jiřího poselstva v Římě začal král spřádat plány na obranu.\nA tak zřejmě již v roce 1462 vznikla v Jiříkově okolí myšlenka na vytvoření organizace křesťanských panovníků. Měla být namířena proti hlavnímu nepříteli křesťanstva, stále hlouběji na Balkán pronikajícím Turkům, ale také proti samotnému papeži. Podnět k jejímu zrodu vzešel zřejmě od vzdělaného a osvíceného rádce Antonia Mariniho z Grenoblu.\nNavrhoval vytvoření nadstátní organizace, která by dbala o uplatnění zásad pokojného řešení mezinárodních sporů. Zároveň měla respektovat vzájemnou rovnost a svrchovanost členských států. K dosažení mírové spolupráce a spolužití zúčastněných zemí mělo být použito mnohostranné smlouvy, přístupné všem evropským státům. Proti jakémukoli útočníkovi pak měla být organizována společná obrana. Předesílal i možnost společného trhu a jednotné měny. Předpokládal také vznik mezinárodního soudního dvora, dohlížejícího na dodržování smlouvy, vznik stálých orgánů organizace, v čele se syndikem, jakýmsi generálním tajemníkem. Hlavními orgány se měly stát rada panovníků a shromáždění delegátů jednotlivých zemí, vybavených plnými mocemi rozhodovat o osudech společenství. V čele rady panovníků měl usednout francouzský král Ludvík XI.\nK němu vypravil Jiří své reprezentativní poselstvo. Francouzský panovník jeho návrhy odmítl, a tím spolu s nesouhlasem Burgundska a Benátek odsoudil celý projekt k nezdaru. Nic tím však nezměnil na faktu, že už 30 let před objevením Ameriky vzešel z české půdy výjimečný dokument, v němž Jiří z Poděbrad načrtl obrysy mezinárodní organizace, která zůstala až do 20. století jen pouhou utopií. Postavil do plného světla svůj projekt spojeného světa, spojené Evropy, svou představu Organizace spojených národů a Evropské unie.\nKonec Jiřího vlády naplnily boje s vnitřními i vnějšími nepřáteli o holý život českého království, které téměř zničily jeho celoživotní dílo, konsolidované a v míru i pokoji kvetoucí české království. Rezignoval dokonce na nástupnictví svých synů a prosadil na český trůn polského kralevice Vladislava Jagellonského. Ten se také po Jiříkově smrti v roce 1471 stal českým králem.\nPhMr. Jan Hellich - zakladatel poděbradského muzea\n(* 19. 1. 1850 - + 30. 9. 1931)\nNarodil se v Poděbradech 19. ledna 1850 v starobylém domě na Jiřího náměstí čp.33/I, kde měl jeho otec Emanuel Hellich lékárnu. Prožil tu celý život, v roce 1874 převzal a vedl rodinnou lékárnu a tady také v roce 1931 zemřel. Zanechal po sobě úctyhodné dílo - ucelený a plastický obraz přírody a historie rodného kraje jak v podobě hmotných dokladů - bohatých muzejních sbírek, tak v písemných materiálech, poznámkách a v nespočetném množství odborných studií i popularizačních článků.\nJan Hellich studoval na pražském akademickém gymnáziu a pak na univerzitě. Oženil se s Růženou Havlíkovou, dcerou okresního soudce a spisovatele, blízkého přítele mnoha našich buditelů, které znal z dob studií.\nOd mládí se Jan Hellich zajímal o přírodu, zpočátku hlavně o geologii a pak se svým bratrem Bohuslavem, pozdějším ředitelem bohnického ústavu choromyslných a známým psychiatrem i o další obory - antropologii a archeologii, na níž se pak soustředil. Záhy byl uznáván i v odborných kruzích a stal se blízkým spolupracovníkem prof. dr. J. L. Píče, s nímž po léta prováděl archeologické výzkumy.\nPsal fundované články do Památek archeologických, do Prehistorického obzoru, sám zpracoval obsáhlou stať o pravěku Poděbradska a přispíval do mnoha regionálních časopisů. Patřil v tomto oboru k nejpřednějším spolupracovníkům Národního muzea a tam také ochotně předával ty nejcennější nálezy.\nCeloživotní zájem o dějiny rodného města ho vedly k nashromáždění a zpracování obrovského množství písemností především z městského a zámeckého archivu a z matrik. Připravoval se na obsáhlé dílo "Paměti města a býv. panství poděbradského", k jehož vydání bohužel nedošlo, ale svým pokračovatelům odkázal ve výpiscích a poznámkách nesmírně cenný materiál především k topografii a historii jednotlivých domů.\nKdyž jako zakladatel poděbradského muzea vkládal do vínku své soukromé sbírky, nemohlo je ani 13 sálů, bývalých školních tříd, pojmout.\nHellichova osobnost zasáhla také významně do veřejného a kulturního života města. Už v roce 1877 byl zvolen do obecního zastupitelstva v městské radě zasedal po několik desetiletí. V letech 1883-1896 byl zvolen poděbradským starostou. Za tu dobu především jeho zásluhou se uskutečnilo několik významných kulturních podniků. Vzniklo městské Jiříkovo divadlo, byla založena knihovna, obnoven havířský kostelíček a odhalen pomník krále Jiřího. Právě o realizaci tohoto monumentálního díla měl Jan Hellich největší zásluhu jako předseda Spolku pro postavení pomníku. Dlouhá léta stál v čele výboru Občanské záložny, představenstva měšťanského pivovaru a byl činný ve výborech řady dalších spolků a korporací. Do Poděbrad za ním zajíždělo mnoho známých osobností a dožil se mnoha poct a uznání své celoživotní práce. V roce 1919 se stal také předsedou svazu českých muzeí a do posledních chvil svého života tuto čestnou funkci svědomitě zastával.\n(* 10. 8. 1845 Praha, + 30. 9. 1901 Praha)\nJeden z nejvýznamnějších sochařů generace Národního divadla se narodil v Praze 10. srpna 1845. Jeho otcem byl známý stavitel Ing. Josef Emanuel Schnirch (1802 - 1877), projektant železnic, mostů a jiných komunikací. Velice brzy se u mladého Bohuslava projevil výtvarný talent.\nStudia absolvoval nejprve ve Štýrském Hradci, pokračoval ve Vídni a Mnichově. Velmi zásadní pro jeho další směřování byl pobyt v Itálii, kde jej oslovil a niterně zasáhl duch renesance.\nPo návratu do Čech byl Josefem Zítkem přizván ke spolupráci na výzdobě nejreprezentativnější zakázky své doby – Národního divadla. Architekt v něm našel ideálního spolupracovníka, který jeho stavby vyzdobil plastikami i ornamenty vyznačujícími se jednak poučeností novorenesančním klasicismem, jednak originálním půvabem a ušlechtilostí zpracování. Ze všech prací vyniká především výzdoba atiky vstupní lodžie, pro niž vytvořil plastiky Apollóna a devíti Múz, žehnající Čechie nad jevištěm nebo Karyatidy dnešní prezidentské lóže. Vrcholem měly být bronzové Trigy na nárožních pylonech, na kterých pracoval téměř tři desetiletí, ale jejich realizace se již nedočkal. Nakonec je museli dokončit jeho následovníci.\nSpolupráce se Schnirchem se Zítkovi osvědčila, a proto jej pověřil i výzdobou další své významné pražské budovy, Domu umělců, známého jako Rudolfinum. Jeho služeb využil také Zítkův následovník Josef Schulz, který mu svěřil zhotovení čtyř monumentálních sousoší, zdobících nárožní pilíře hlavní věže Národního muzea.\nSchnirch byl ve své době oblíbený autor. Svědčí o tom především veřejné pomníky významných osobností, dodnes zdobící česká města. Za nejzdařilejší a asi pro jeho odkaz nejdůležitějším bývá považována jezdecká socha krále Jiřího na poděbradském náměstí. Autor měl k Poděbradům hned několik rodinných pout, pocházela odtud jeho matka, sem se provdala Bohuslavova sestra, z nedalekých Nových Mlýnů si přivedl manželku.\nRoku 1883 byl v Poděbradech založen Spolek pro zbudování pomníku krále Jiřího. V jeho prospěch byla pořádána sbírka, jejíž finanční výnos byl rozšiřován pořádáním plesů, koncertů nebo tanečních zábav.\nO tři roky později bylo zhotovení sochy zadáno Bohuslavu Schnirchovi. Sochař vytvořil návrhy, které byly spolkem přijaty. Ideou pomníku bylo zachycení okamžiku, kdy Jiří po vítězné bitvě u Vilémova (1469) podává Matyáši Korvínovi ruku ke smíření. Sokl pomníku je osazen emblémy války a míru. Po jeho stranách stojí štítonoši se znakem zemí, jimž král Jiří vládl.\nSocha ve dvojnásobné velikosti je sestavena z měděných plátů. Pod sochařovým vedením pláty vytepal a na železnou kostru osadil pražský kovotepec Richard Schorcht.\nPomník byl vztyčen na Zemské jubilejní výstavě v Praze v roce 1891. Pět let poté byl vcelku převezen do Poděbrad, kde byla socha dne 15. srpna 1896 slavnostně odhalena. Od té doby tvoří dominantu hlavního poděbradského náměstí.\nBohuslav Schnirch, snad nejvýznamnější český novorenesanční sochař, zemřel v Praze 30. září roku 1901.\nJean P. Dantan\n(* 28.12. 1800, Paříž - + 6.9. 1869 Baden – Baden)\nNarodil se v Paříži 28. 12. 1800. Pocházel z umělecké rodiny (otec měl řezbářskou dílnu, bratr byl sochařem). Studoval v Paříži na Ecole des Beaux Arts.a v Římě. Věnoval se portrétní a funerální plastice. Tvořil v ateliérech v Paříži, Římě nebo Londýně. Zemřel 6. 9. 1869 v Baden – Badenu.\nNejvíce se proslavil svými sádrovými karikaturami. Jejich nejrozsáhlejší sbírka byla v roce 1830 soustředěna jako tzv. Dantanorama v Museé Carnavalet v Paříži. Později bylo Dantanovo dílo v dražbě prodáno, čímž došlo k jeho rozptýlení po celé Evropě.\nNejrozsáhlejší mimofrancouzský soubor, čítající 47 sošek, jeho salonních šarží je dnes uložen v Polabském muzeu v Poděbradech, kam jej věnovala na počátku 20. století kněžna Chariclea Hohenlohe – Schillingsfürst, rozená Ypsilanti. Můžeme zde najít karikatury dodnes slavných postav 1. poloviny 19. století (Balzac, Paganini, Dumas, Liszt, Rossini, Wellington), ale i zpodobnění osob, v současnosti již širší veřejnosti zapomenutých.\n(* 16. 4. 1863 - + 30. 11. 1956)\nmalíř, spisovatel, muzikolog a etnograf\nCelé Kubovo dětství je vázáno na rodné Poděbrady. Nejprve na malý domeček ve dvorku čp. 43/III, kde se narodil 16. dubna 1863 jako prvorozený syn zámečníka Ludvíka Kuby. Pak na několik dalších míst kolem Jiřího náměstí, kam se čas od času stěhovala Kubova zámečnická dílna. Po ukončení poděbradské měšťanky absolvoval hudebně nadaný Ludvík Kuba nejdříve varhanickou školu v Praze a pak učitelský ústav v Kutné Hoře.\nUž v době kutnohorských studií začal svou pozornost obracet stále více k lidové písni. Po prvních úspěších se sbíráním českých, moravských a slovenských lidových písní se rozhodl vydat antologie písní všech slovanských národů pod názvem "Slovanstvo ve svých zpěvech". Vzdal se zajištěného učitelského místa a vrátil se do svého rodiště, aby odtud v letech 1885 až 1893 podnikal cesty za slovanskou písní na Lužici, Balkán a na Rus. Důvěrně se spřátelil s dr. Bohumilem Boučkem, který působil kolem roku 1875 na Černé Hoře a využil jeho znalostí o zemi, lidu a jeho kultuře pro knihu "Na Černé Hoře". V pohostinném Boučkově domě pak poznal mnoho osobností tehdejšího kulturního i vědeckého světa.\nPozději, hlavně z praktických důvodů etnografické dokumentace, se začal Kuba zajímat o malířství a navštěvoval soukromou malířskou školu Adolfa Liebschera. Po nezdaru s vydáváním Slovanstva se rozhodl stát se malířem. Po dvouletém studii na pražské akademii odjel studovat malířství nejprve do Paříže a pak na 8 let do Mnichova. V roce 1911 se vrátil zpět do vlasti, měl za sebou řadu úspěšných výstav ve Vídni, Benátkách, Římě a v Drážďanech. Nepřipojil se k žádné malířské skupině, maloval svůj svět, oblíbená zákoutí a věnoval se tvorbě národopisného charakteru.\nPo skončení I. světové války se vrátil ke studiu slovanských písní, které pak vydala v letech 1922-1929 Hudební matice Umělecké besedy. V této době také podnikl několik cest po Balkáně, Bosně a Hercegovině, Lužici a Černé Hoře, jejichž výsledky publikoval v několika cestopisech. Úspěchy se dostavily i v oblasti malířské činnosti, která byla zhodnocena několika velkými výstavami ve 30. a 40.letech. Za své rozsáhlé a mnohostranné dílo byl jmenován jako jeden z prvních národním umělcem.\nDo rodných Poděbrad se Ludvík Kuba rád vracel po celý život. Měl tu příbuzné, mnoho přátel a dostatek námětů pro své obrazy, uspořádat tu i několik větších výstav. Vedle uměleckých sklonů zde mohl předvést i široké zájmy vlastivědné. Sblížil se s lékárníkem Janem Hellichem, zakladatelem muzea, a jako člen muzejního spolku se v roce 1907 podílel na instalaci prvních expozic, které bez větších změn přetrvaly až do padesátých let. Sám předal muzeu řadu písemností (svou korespondenci s významnými osobnostmi, diplomu, první vydání svých knih aj.).\nLudvík Kuba zemřel v roce 1956 a jeho ostatky jsou uloženy v urnovém háji na poděbradském hřbitově v Kluku.\n(* 6. 5. 1879, † 12. 12. 1952)\nvelký lyský rodák, český orientalista; profesor na Univerzitě Karlově v Praze.\nHrozný bývá někdy označován za "českého Champolliona", a to díky zažitému omylu, že rozluštil chetitské písmo. Hrozný však "pouze" rozluštil neznámý, chetitský jazyk.\nSvými objevy se zařadil k nejvýznamnějším světovým orientalistům. B. Hrozný pocházel z rodiny evangelického kněze a předpokládalo se, že bude pokračovat v otcově práci. Na gymnáziu v Kolíně však potkal jednoho z průkopníků české orientalistiky, profesora Justina Václava Práška. Po absolvování gymnázia dal před teologií přednost studiu orientalistiky ve Vídni a během studií zvládl (vedle latiny a řečtiny) na deset orientálních jazyků. Později dostal stipendium do Berlína, kde působil roku 1901 a vydal tu i svou první původní práci „Peníze u Babylóňanů“. V další knize „Obilí ve staré Babylonii“ (1913) "nezapřel" svůj český původ a objevil, že pivo pili už ve staré Mezopotámii a hned několik druhů. Největší objev však učinil o dva roky později. 1914 dostal možnost odejet do Turecka, aby mohl vydat nápisy v neznámé řeči, které objevil především německý archeolog Hugo Winckler.\nZa války sloužil Hrozný ve Vídni jako písař, a tak měl po večerech čas věnovat se „svému“ studiu. A už v roce 1915 slavil úspěch. Prokázal, že jazyk na klínopisných tabulkách je indoevropská řeč Chetitů. A navíc tento jazyk - jako první po tisíciletích - záhy dokázal přečíst a přeložit. O národu Chetitů byly do té doby známy jen zmínky z Bible a nápisů egyptských faraónů, jimž byli Chetité rovnocennými konkurenty. Vzdor pochybnostem ostatních vědců vůči Hrozného práci: „Die Sprache der Hethiter“ (Jazyk Chetitů, 1917) čas potvrdil, že měl Hrozný pravdu a jeho rozluštění klínopisné chetitštiny patří mezi nejvýznamnější v dějinách orientalistiky. Po 1.sv. válce se Hrozný vrátil domů a začal pracovat na UK.\nV letech 1924-25 podnikl archeologickou expedici do Turecka a podařilo se mu odkrýt rozsáhlý archiv klínopisných tabulek. Tehdy se ocitl na vrcholu a byl uznáván jako zakladatel nové orientální disciplíny – chetitologie. V roce 1939 se stal rektorem Univerzity Karlovy a statečně se postavil okupantům, aby bránil akademickou půdu. Po zavření VŠ alespoň veřejně přednášel a jeho poznámky o pomíjivosti říší, stáří Semitů či původu svastiky vzbuzovaly nadšení posluchačů. Po úrazu v roce 1952 dožil v sanatoriu, kde také přijal jmenování akademikem. Zemřel 12. prosince 1952.\n*6. 5. 1879 Lysá n. L. - †12. 12. 1952 Praha\n1889–1896 studium na Akademickém gymnasiu v Praze\n1897 maturita na reálném gymnasiu v Kolíně\n1897-1901 studium orientálních jazyků na filosofické fakultě university ve Vídni\n1901 podzim stipendijní pobyt v asyriologickém ústavu v Berlíně\n1902 jaro stipendijní pobyt v Britském muzeu\n1902 praktikantem vídeňské universitní knihovny\n1904 účast na archeologickém výzkumu na Taaneku v Palestině\n1905 habilitace na vídeňské universitě\n1906 objeveny chetitské archivy Německou orientální společností v Chattuši (Bogazköy) ve středním Turecku\n1909 knihovníkem universitní knihovny ve Vídni\n1913 vyzván Německou orientální společností k vy-dávání chetitských textů\n1914 duben-srpen kopírování chetitských textů v Archeologickém muzeu v Istanbulu\n1914-1915 luštění chetitštiny\n24.11.1915 "Rozluštění chetitského problému. Předběžná zpráva" - přednáška před Německou orientální společností v Berlíně\n16.12.1915 a společností Eranos Vindobonensis ve Vídni\n1915 mimořádným profesorem vídeňské university\n1917 "Řeč Chetitů, její stavba a příslušnost k indo-evropskému jazykovému kmeni. Pokus o luštění" - publikace, jež založila chetitologii\n1919 řádným profesorem University Karlovy\n1924 výkopy na Šech Saadu, Palestina, v Tell Erfádu, severní Sýrie\n1925 pokračování výkopů v v Tell Erfádu, výzkum Kültepe, objev města Káneše a asyrské obchodní osady\n1926-1927 děkanem filosofické fakulty UK v Praze\n1931 přednášky v Londýně, Oxfordu a Paříži\n1934 studijní cesta do Turecka, kopírování hieroglyfických nápisů a pokus o luštění\n1936 přednáškové turné v SSSR: Moskva, Petrohrad, Kyjev, Baku, Tbilisi a Jerevan\n1937, 1940 publikace "Nejstarší dějiny Přední Asie"\n1939 rektorem University Karlovy\n1947 udělena státní cena\n12.11. 1952 jmenován akademikem nově ustavené ČSAV\n12.12. 1952 umírá v Praze\n(*28.3.1914 Brno – Židenice - †3.2.1997 Praha)\nBohumil Hrabal se narodil (28. března 1914) ještě v časech panování Františka Josefa I., zažil dvě světové války a dva totalitní režimy. Dokázal osobitým způsobem reflektovat dojmy a zkušenosti, které jsou blízké všem lidem. Bohumil Hrabal se svým humanistickým dílem zařadil mezi velikány světové literatury. Přestože psal jazykem nikterak početného českého národa, dokázal obsahem a myšlenkovým nábojem svých děl uchvátit čtenáře bez rozdílu hranic. Hrabal oficiálně vstoupil mezi spisovatele teprve v lednu roku 1963, ve věku 49 let. Politická situace dřívější vstup neumožnila. V průběhu 60 let vyšly tyto Hrabalovy knihy: Pábitelé, Taneční hodiny pro starší a pokročilé, Ostře sledované vlaky, Inzerát na dům, ve kterém už nechci bydlet, Automat svět, Toto město je ve společné péči obyvatel a Morytáty a legendy.\nPo roce 1968 se Bohumil Hrabal ocitl na okraji oficiální literatury, útočištěm se mu stalo Kersko. V 70. letech zde vznikaly romány Postřižiny, Rukověť pábitelského učně, Obsluhoval jsem anglického krále, Městečko, kde se zastavil čas, Něžný Barbar, Slavnosti sněženek či Příliš hlučná samota. Celá první polovina 80. let byla vyplněna prací na nejrozsáhlejším Hrabalově díle trilogii Svatby v domě (Svatby v domě, Vita Nuova a Proluky). V 90. letech ještě přibyly: Listopadový uragán, Ponorné říčky, Růžový kavalír, Aurora na mělčině, Večerníčky pro Cassia a Texty. Pozemská pouť Bohumila Hrabala se uzavřela pádem z pátého patra nemocničního pokoje dne 3. února 1997.\nZákladní údaje ze života velkého českého spisovatele:\n1914 Bohumil Hrabal se narodil v Brně – Židenicích ještě v časech Rakousko – Uherské monarchie, krátce před vypuknutím I. světové války.\n1919 Manželé Hrabalovi se stěhují do Nymburka. Otec František Hrabal nastoupuje na místo účetního ve zdejším pivovaře.\n1934 Bohumil Hrabal odmaturoval na nymburské reálce (střední škole)\n1935 Hrabal se stal se studentem Právnické fakulty Univerzity Karlovy v Praze. Začíná psát první básně ovlivněn surrealismem a poetismem.\n1939 V Protektorátu Čechy a Morava se uskutečnilo několik velkých protiněmeckých demonstrací protestujících proti okupaci země. Události vyvrcholily uzavřením českých vysokých škol, Hrabal nemůže dostudovat.\n1941-1945 Hrabal pracoval na dráze nejprve jako pomocný dělník, posléze po složení výpravčích zkoušek jako výpravčí.\n1946, 1948 Dokončil právnickou fakultu, ale v důsledku politického převratu v roce 1948 nikdy jako právník nepracoval.\n1950 Bohumil Hrabal opustil Nymburk a usadil se definitivně v Praze. Čtyři roky pracoval jako dělník v kladenských hutích, poté jako balič papíru ve Sběrných surovinách a následně i jako kulisák v divadle. Opouští básnickou tvorbu a začíná psát prozaické texty.\n1956 Hrabal se oženil s Eliškou Plevovou na zámečku v Praze - Libni.\n1963 Hrabalovi ve věku 49 let vychází první kniha Perlička na dně. Nastupuje dráhu profesionálního spisovatele. Tuhý totalitní komunistický režim 15 let nedovoloval zazářit hvězdě Hrabalova formátu, až do roku 1963 byly všechny jeho texty odmítány jako nevhodné.\n1963-1968 Hrabal zažívá velmi úspěšné období, Každý rok vydává alespoň jednu knihu (Ostře sledované vlaky, Taneční hodiny pro starší a pokročilé, Pábitelé aj.), jeho knihy se stávají inspirací pro divadlo i film.\n1968-1989 Hrabal se opět ocitl na seznamu nechtěných autorů. Ale nepřestává psát a je ho knihy vychází alespoň v samizdatu či v exilu. V této době vznikají románové knihy: Obsluhoval jsem anglického krále, Příliš Hlučná samota, Něžný barbar, Postřižiny nebo Svatby v domě.\n1987 Hrabalovi umírá oddaná manželka Eliška (Pipsi)\n1989 Po sametové revoluci se Hrabal zařazuje mezi žijící velikány české kultury. Jeho knihy konečně vychází bez cenzurních zásahů v ohromných nákladech. V této době se vznikají fejetony a eseje: Kouzelná flétna, Listopadový uragán, Ponorné říčky, Růžový kavalír či Aurora na mělčině.\n1997 Bohumil Hrabal umírá po pádu z 5. patra nemocnice na Bulovce.\nIng., RTDr. h.c. Jan Vladimír Hráský\n24. 4. 1857 Babule, Halič – 12. 4. 1939 Praha\nStavební inženýr, hydrolog a balneolog.\nNarodil se českým rodičům v haličské obci Babule. Jeho otec pocházel z Nymburka a matka z Poděbrad a ta se po smrti manžela vrátila i s dětmi zpět do rodného města. J. V. Hráský v roce 1873 zakončil studium na Císařské a královské české vysoké škole technické v Praze, obor stavitelství. Poté pracoval u stavební firmy Havel a Hanč na silničních a vodních stavbách a působil jako asistent v Ústavu pro stavitelství vodní a tunelové.\nV roce 1884 byl jmenován městským inženýrem v Lublani, kde pracoval na projektech regulačních a melioračních. V roce 1889 byl pověřen stavbou Lublaňské opery. Na tomto projektu spolupracoval s architektem Antonem J. Hrubým. Opera byla vystavěna v letech 1890 – 1892. Dále projektoval Národní dům v Celji (1895 - 1896), Gorici a Terstu a Kraňský zemský palác, dnešní budovu rektorátu Univerzity v Lublani (1899 – 1902). Snažil se také i o kulturní kontakty mezi oběma zeměmi, například pomáhal v Lublani organizovat koncert Františka Ondříčka nebo výstavu Antonína Chittussiho.\nV roce 1897 byl jmenován profesorem kulturního inženýrství na Císařské a královské české vysoké škole technické v Praze. Založil zde obory balneologie a zřídelnictví. V roce 1900 – 1901 byl zvolen rektorem ČVUT. K 1. říjnu 1927 odešel do penze. V témže roce mu byl udělen čestný titul doktora technických věd ČVUT.\nJ. V. Hráský byl také v letech 1901 – 1913 poslancem českého zemského sněmu a v letech 1907 – 1918 rovněž poslancem říšské rady za stranu mladočeskou.\nV letech 1912 – 1923 byl členem sboru obecních starších a městské rady v Poděbradech. Zasadil se o to, aby lázně od knížete Hohenlohe převzalo město. Od roku 1919 byl předsedou akciové společnosti, která lázně spravovala a přispěl k rozšíření a rozvoji poděbradských lázní. Dále navrhl městskou vodárnu, kanalizaci a prosazoval zbudování vodní elektrárny. Vodárenské a kanalizační stavby navrhoval pro řadu polabských měst a obcí.\nJan Vladimír Hráský významně ovlivnil úroveň českého stavitelství a vodního hospodářství.\n4. 3. 1907 Poděbrady - 28. 2. 1996 New York\nVáclav Korda se věnoval letectví již před 2. světovou válkou, létal například jako civilní pilot na trati Praha – Paříž. K nastupujícímu fašismu se stavěl jednoznačně, chtěl proti němu bojovat. Ilegálně z republiky prchá koncem června 1939, doprovázejí ho kolegové Selucký, Malovec a Malý. Cesta útěku vede do Polska, zde několikrát mění místo pobytu, až nakonec odjíždí z Gdyně lodí Castelkolm do Francie. Od října 1939 je Korda zařazen do střediska letců bombardérů, nejdříve v Pau, pak Chateauroux, později Tarbes. K jeho bojovému nasazení však nedošlo, Francie kapitulovala. S dalšími letci tak odjíždí z Tarbes do Bordeau a 22. 6. odplouvá lodí ,,Ary Schefer´´ do V. Británie.\nNejdříve působí ve sběrném táboře ve Warringtonu, posléze je přidělen k 311. československé bombardovací peruti, letce ,,B´´, díky vlastním zkušenostem zastává místo instruktora. 10. 9. 1940 se Korda zúčastnil prvního náletu 311. peruti, která směrovala na Brusel. Podle vlastních slov zde zažil poprvé pocit ohromujícího strachu, když se jeho letoun zmítal v protiletecké palbě.\nOd prvního náletu do 5. 8. 1941 odlétal Korda 41 operačních letů a v březnu 1941 se stal důstojníkem. V roce 1941 mu byl udělen čtyřikrát Československý válečný kříž a anglické vyznamenání D. F. C. (Distinguished Flying Cross). Mimo jiné útočil na německé lodě ,,Prinz Eugen´´ a ,, Castelhome´´. Protože má nalétáno 200 operačních hodin, následuje nucený odpočinek.\nOd listopadu 1941 působí jako velitel skupiny letců vybraných pro službu na velitelství Ferry Command, které zajišťovalo přepravu nových letounů z USA do Velké Británie. Korda se v této záležitosti stává prvním československým pilotem, který přeletěl Atlantský oceán, společně s telegrafistou Liškou pak letí přes oceán ještě pětkrát.\nV říjnu 1942 se vrací k 311. československé bombardovací peruti, které nově podléhá Coastal Command. V další době absolvoval 25 hlídkových letů nad mořem, při kterých jeho letoun potopil jednu ponorku. Jako uznávaný pilot testuje nové letouny Liberátor a stává se velitelem jejich letky. V prosinci 1943 je Korda převelen k Transport Command, která zajišťuje dopravu osob, nákladů a zásobování jednotek. Zde létá až do konce 2. světové války.\nDo Československa se vrátil 14. 6. 1945 a hned se začal zajímat o obnovu dopravního letectva. Posléze je jmenován provozním ředitelem ČSA a v tomto postavení uplatňuje své bohaté zkušenosti pilotní i využívá osobní kontakty v zahraničí. V roce 1947, po rozpuštění vedení ČSA, odchází do USA. Tady pracuje nejdříve jako dělník, u letecké společnosti SABENA (Belgie), dále pracuje 2 roky na úseku příjmu leteckých zavazadel, až se vypracuje na koordinátora všech složek, které zajišťují odbavení belgických letadel. Další zaměstnání nachází u firmy Allied Aviacion company, jejíž dva tisíce zaměstnanců zajišťovalo pozemní servis pro letecké společnosti. Působil na letišti Idlewild, které bylo od roku 1963 přejmenováno na letiště J. F. Kennedyho. V roce 1977 odchází do důchodu z funkce viceprezidenta společnosti A. A. S. I. C. a žije v městečku Amityville. Ve válečném letectvu R. A. F. měl Václav Korda označení sgt. 787222, jako důstojník – 62653.\nDo Československa a rodných Poděbrad se poprvé vrátil 19. 3. 1990.\n28. 2. 1996 umírá v Amityville v USA, pohřben v Poděbradech.


Jaké účesy? - Diskuze - eMimino.cz\nAhoj holky, už mě nebaví nosit pořád to stejný dokola. Mám vlasy po zadek a nosím pořád dokola vysoký culík, nízký culík, spletený cop a občas vlasy rozpuštěné, drdol moc nemusím, protože mi pak padá (kvůli těžkým vlasům) Nemáte nějaký typ na hezký, jednoduchý a rychlý účes do práce?\nÚplně to samé jsem dělala taky a pak jsem si je ostříhala a mám větší výběr\nUž ti zbývá jen účes a la Tymošenková… Nech si to zkrátit, nejen že prokoukneš, ale budeš mít na výběr ze spouty účesů. Vlasy po zadek jsem stříhala snad sedmkrát, vždycky to bylo dobrý rozhodnutí… Jen mi hrozně rychle rostou, takže stačilo nejít rok ke kadeřnici a deka byla zpět…\nTaky mám vlasy po zadek, ale vlasy mám jemné, takže já nosím jen vysoký culík a drdol\nJinak na dlouhé vlasy je moooc účesů. Já jich viděla na YouTube snad tisíc a vždycky vypadají tak jednoduše a krásně. Bohužel já na to nejsem zručná\nPořiď si dostatečně silne pinetky a nebo spirálové sponky a začni sjíždět youtube, jestli najdeš nějaký vhodný tutrial.\n@Janli no nevim s tim prokouknutim, mam ted vlasy pod lopatky a nechavam rust a ted vypadam nejlip co jsem kdy byla. Ono s tema dlouhyma vlasama je mozna vic prace a mensi variabilita, ale vetsine zenskych proste slusi delsi vlasy a jsou v nich zenstejsi.\nCo culik jen z vrchnich vlasu, priadat nejaky satek zapleteny do gumicky.\nZaplest jen cast vlasu z vrchu, Pripadně i tam zapletat satek.\nJo a barevny latkovy gumicky v ruznych barvach.\nRozhodně bych je zkrátila. Vlasy po zadek na mě pod tíhou působí zplihle a urousaně. Zkrátila bych je k lopatkám a postupně sestříhané. Bude to mít šmrnc oproti rovné, jak už tu někdo psal, dece.\nKdyž ostříhá vlasy postupně, už nikdy z toho neudělá culík bez miliónu sponek.\nAle, prosím tě. Bude mít aspoň šmrnc a nebude vypadat jak tuctovka\nJako první bych změnila střih. Když budeš mít vlasy sedtrihane s nejdelší délkou do půlky zad, budeš mít víc možností. V téhle délce jsou účesy dost složité. Protože ten dlouhý vlas se pořád cuchá\nAle jistě, máš pravdu, předsedo.\nPostupně sestříhané vlasy se nosily tak před deseti lety, to už vyšlo z módy a málokomu to navíc sluší.\n10 let to určitě není. Pokud se budeme držet toho, co letí, tak jí zbývá mikádo a to asi chtít nebude. Musí pracovat s tím, co má a bez fotky se jí neporadí. Zakladatelka musí do salónu a nechat si poradit\nMám vlasy polodlouhý, sestříhaný a do culíku nepoťřebuju ani jednu sponku.\nDelší ano, vlasy po zadek ne. Stejně je ženský nosí věčně v culíku nebo je mají rovný a zplihlý. To fakt sluší málokomu.\nJaký dárek na kulatiny rodině?\nAutoškola pro posery Praha


Tak naše cesta pohárovou Evropou skončila brzy\nNapsal: cic\tdne Čtvrtek, 16 Září 2021 15:55\nDP „A“ – ÚJEZD nad LESY 0:4 (0:2) zápas jsme nezvládli a to zejména v proměňování šancí. Více o utkání - vstup proklikem na „celý zápas“ (cic)\nLos dalšího pohárového kola, respektive již nalosovaný pohárový pavouk nám dosadil přeborového soupeře z ÚJEZDA nad Lesy. Soupeř přijel jen s lehce pozměněnou přeborovou sestavou (obměněni 3 hráči). My jsme do utkání vstoupili naopak s prakticky totálně obměněnou sestavou, se třemi nadějnými dorostenci a dalšími hráči, kteří mají menší zápasové vytížení. Se soupeřem jsme mohli hrát i vyrovnanou partii, ale měli jsme problém kontrolou hry. Míče jsme zbytečně ztráceli, neudrželi jsme souboje, nepodrželi jsme míče při postavení zády brance, někdy až moc zbrkle a tím nepřesně kombinovali. Velký průvan nám dělala obě křídla, ale to, co nám zlomilo vaz, byly individuální chyby, kterými soupeři darovali laciné branky a hlavně neproměňování šancí. I proto odcházíme ze zápasu poraženi.\n2´ trestný kop hostů do malého vápna na vzdálenější tyč zakončují hosté na dlouhou nohu, ale netrefují naší branku. 6´ nebezpečný rohový kop naše obrana v hlavičkovém souboji zvládne. 15´ při výjezdu od naší branky ztrácí Kratochvíl míč na rohu velkého vápna a hosté tak posunou míč na Korytu, který zcela volný na malém vápně doklepává do zcela opuštěné branky – prohráváme 0:1. Neuběhne dlouhý čas a hosté využijí v 19.minutě odkrytý prostor před naším vápnem a po navezení míče od lajny trefuje Mruvčinský technickou střelou horní roh branky a prohráváme 0:2. 23´ Dufek vstoupí ze strany do vápna, ale namísto přihrávky na zcela volného Šamšu volí střelu, bohužel jen do boční sítě… 27´další rohový kop hostů s obtížemi odvracíme. 36´ procházíme středem hřiště, kolmou přihrávkou se dostaneme až na hranici vápna, kde Šamša protečuje pro Marka Vernera, ale jeho vstup do vápna přes posledního obránce není gólový. Míč chytá výběhem golman Pecho.\nNež se nadechneme ke korekci výsledku, tak se dorazíme penaltou. 49´ Malimánek nešikovným zákrokem podrazí soupeře ve vápně a nařízený pokutový kop proměňuje s jistotou Kohout a zvyšuje na 0:3. 52´ Konečně se nám daří kombinace až do vápna po ose Dvořák filtrem pro Poura, tak ač faulovaný (rozhodčí správně signalizuje výhodu) posune na Dufka, který se prosadí na obránci do vápna a je faulován. Rozhodčí píská faul a kopeme penaltu. Bohužel doposud jistý exekutor zklamal a Pecho jeho střelu k tyči vyráží. Šamša dobíhá a doklepává do branky, tak ne obránce před ním ve skoku míč ukopne na roh, ze kterého už nic nevytěžíme. Naše herní aktivita je ale vysoká 53´ Pour vstupuje do vápna, zpětnou přihrávkou vyzve spoluhráče k zakončení z malého vápna, ale dvě střely a následující závar nepřinese rozuzlení v podobě branky. 63´ hosté nás vykombinují až do vápna, přízemní přihrávku na malé vápno už se zdá že vytěží v branku. Avšak netrefuje do zcela prázdné branky ani z malého vápna. Útěchou protihráči může být, že je odmáván ofsajd. 77´ Pour vstupuje do vápna, přichází přihrávka na Vernera, který si zcela osamocený na penaltě míč zpracuje, tedy nezpracuje a dlouze odskočený míč ukopne obránce mimo vápno. Nabízela se lepší pozice na zcela volného Dufka, ale toho už Pour neviděl. 83´ Kadeřábek prohrává u rohového praporku souboj jeden na jednoho, následuje přihrávka na zcela volného Heteše, který přízemní střelou o tyč dává stavu skóre výslednou podobu 0:4.\nUrčitě zasloužená výhra hostů, ale neodpovídá průběhu hry. Tedy v tom, že jsme sio minimálně 1-2 branky zasloužili vstřelit a korigovat tak nepříznivý stav. Doufejme, že v zápase s Hrdlořezy budem opět pálit ostrými… (cic)\nDolní Počernice - FK ÚJEZD nad Lesy 0:4\nStřídání57. min: Lukáš Vajner ( ) za Tomáš Kratochvíl\n71. min: Martin Cicala junior ( ) za Daniel Vinař\n71. min: Petr Kadeřábek ( ) za Vojtěch Malimánek\nKarty81. min: Lukáš Vajner


Plynové krbové vložky - Topsys\nÚvodní strana Krbové vložky Plynové krbové vložky\nMáme širokou nabídku plynových vložek firmy ORTAL. Tyto vložky vyhovují evropskému standardu CE i americkému standardu CSA. ORTAL přes svoji velmi širokou nabídku vyrábí i plynové vložky na zakázku zákazníků a architektů. Krbové vložky mohou být vybavené dvojitým zasklením, tím je zaručena nízká teplota skla a omezené nebezpečí popálení. Jsou tak vhodné pro veřejné prostory. Krbové vložky mají dálkové ovládání a možnost ovládání SMART HOME. Vnitřní dekorace mohou být imitací dřeva nebo keramických valounů.\nElegance Exclusive Huge Line antracit\nELEGANCE Exclusive Slim Line\nELEGANCE Exclusive Medium Line\nORTAL CLEAR boční prosklení\nORTAL CLEAR třístranné prosklení\nORTAL CLEAR čelní prosklení


Nová satelitní televize FLIX TV spustila služby v České republice – AVmania.cz\nNová satelitní televize FLIX TV spustila služby v České republice\nJaromír Puk 1. března 2016\nOd 1. března 2016 nová satelitní televize FLIX TV začala poskytovat služby v celé České republice. FLIX TV nabízí jednu základní a jednu vyšší nabídku: Dobrá TV a Lepší TV a dále dva prémiové balíčky: Aktivní a HBO MaxPak. FLIX TV programová nabídka obsahuje program Nova Sport 2 spolu s dalšími 30 HD programy.\nZákladní nabídka FLIX TV se nazývá Dobrá TV a obsahuje 57 programů – z toho 15 programů v HD kvalitě, tato programová nabídka stojí 299 Kč/měsíc. Lepší TV (Dobrá TV + 25 programů navíc) obsahuje 82 programů – 23 z nich je v HD kvalitě za 399 Kč/měsíc.\nFLIX TV také nabízí dva prémiové balíčky - HBO MaxPak za 279 Kč a Aktivní balíček pro dospělé a milovníky sportu za 199 Kč. Celkem tedy 93 programů, z toho 30 v HD. FLIX TV využívá satelit Eutelesat 16A.\nSeznam TV stanic FLIX TV\nZdroj: tisková zpráva FlixTV.cz\nDalší článek: Skylink: změny se štiplavou příchutí?\nTémata článku: Novinky, CES