WYD 1995 - Manila | Světové dny mládeže\nWYD 1995 - Manila\nJako mne poslal Otec, tak i já posílám vás. (Jan 20,21)\n10. - 15. ledna 1995, Manila (Filipíny), 9. a 10. Světový den mládeže.\nPoselství Jana Pavla II. k IX. a X. světovému dni mládeže*\nVe Vatikánu, dne 21. listopadu 1993, o slavnosti našeho Pána Ježíše Krista Krále.\n1. „Pokoj vám!“ (Jan 20,19) To je významově hutný pozdrav, jímž se vzkříšený Pán obrací na své učedníky, kteří byli po jeho utrpení plni neklidu a obav. Se stejně hlubokým a intenzivním pocitem se nyní obracím já na vás, zatímco se nezadržitelně přibližuje konání XI. a X. světového dne mládeže. Uskuteční se, jak je to již dobrým zvykem, o Květné neděli roku 1994 a 1995. Velké mezinárodní setkání mládeže, jehož se účastní mladí, aby se shromáždili kolem papeže, se odehraje v Manile, metropoli Filipín, v lednu roku 1995. Při předešlých setkáních, která představovala zastávky na našem putování modlitby a reflexe, jsme mohli podobně jako učedníci „vidět“ – což znamená také věřit a poznat, ba dokonce dotýkat se (srv. 1 Jan 1,1) – vzkříšeného Pána.\n„Viděli“ jsme ho a přijali jsme ho jako učitele a přítele v Římě, v letech 1984 a 1985, kdy jsme započali naše putování a vyšli přitom z ústředního bodu a jakéhosi srdce katolicity, abychom vzdali počet z naděje, která je v nás (srv. 1 Petr 3,15), a abychom zároveň nesli jeho kříž po cestách tohoto světa. Prosili jsme ho s velkou naléhavostí, aby zůstával s námi při našem každodenním putování.\n„Viděli“ jsme ho v Buenos Aires v roce 1987, když jsme spolu s mládeží všech světadílů, zejména z Latinské Ameriky, uvěřili v lásku a poznali lásku, jakou má Bůh k nám (srv. 1 Jan 4,16). Tehdy jsme také prohlásili, že jeho zjevení je jako slunce, které ozařuje a rozehřívá, živí naději a obnovuje misijní působení při vytváření civilizace lásky.\n„Viděli“ jsme ho v Santiagu de Compostela v roce 1989, kde jsme odhalili jeho tvář a uznali jsme ho jako cestu, pravdu a život (srv. Jan 14,6), když jsme meditovali spolu s apoštolem Jakubem nad starými křesťanskými kořeny Evropy.\n„Viděli“ jsme ho v roce 1991 v Częstochowé, když jsme po pádu zdí mohli všichni společně – tedy mladí z Východu i ze Západu – pod starostlivým pohledem nebeské Matky hlásat Boží otcovství a skrze Ducha svatého jsem se vzájemně uznali za bratry v Kristu: „Dostali jste však Ducha těch, kdo byli přijati za vlastní.“ (Řím 8,15)\n„Viděli“ jsme ho konečně v Denveru, v srdci Spojených států amerických, kde jsme ho hledali ve tváři současného člověka, a to v takovém sociálním kontextu, který byl podstatně odlišný od našich předešlých setkání. Tento kontext však nebyl o nic méně povznášející pro hlubinu svého obsahu, a tak jsme zakoušeli a prožívali dar života v plnosti: „Já jsem přišel, aby měly život a aby ho měly v hojnosti.“ (Jan 10,10) Když tedy ještě máme před svýma očima tu úchvatnou a nezapomenutelnou podívanou onoho velkolepého setkání ve Skalistých horách, naše putování pokračuje a jeho další etapou bude nyní Manila, město nacházející se na rozlehlém asijském světadílu, a toto město se také stane centrem X. světového dne mládeže.\nTouha „vidět Pána“ je stále přítomna v lidském srdci (srv. Jan 12,21) a neustále ho vede k tomu, aby hledalo Pánovu tvář. Rovněž my, když se vydáváme na cestu, vyjadřujeme tento stesk a spolu s poutníkem na horu Sión opakujeme: „Hospodine, hledám tvou tvář.“ (Žl 27,8)\nBoží Syn nám vychází v ústrety, přijímá nás a zjevuje se nám, opakuje to, co řekl svým učedníkům večer o dni vzkříšení: „Jako Otec poslal mne, tak i já posílám vás.“ (Jan 20,21)\nJeště jednou svolává mladé celého světa Ježíš Kristus, centrum našeho života, kořen naší víry, důvod naší naděje, zřídlo naší lásky. Když je Ježíš Kristus povolal, mladí lidé z každého koutu naší planety si kladou otázku ohledně vlastního působení v díle nové evangelizace, v díle poslání svěřeného apoštolům, na němž je díky svému křtu a své příslušnosti v církevním společenství povolán se účastnit každý křesťan.\n2. Misijní povolání i nasazení církve pramení z ústředního tajemství naší víry, tedy z Velikonoc. Vždyť večer toho samého dne, kdy vstal z mrtvých, se Ježíš zjevil svým učedníkům, kteří se skrývali za zavřenými dveřmi, protože se báli židů (srv. Jan 20,19). Když prokázal svoji bezbřehou lásku tím, že objal kříž a vydal sebe samého jako výkupnou oběť za všechny lidi – sám přece řekl: „Nikdo nemá větší lásku než ten, kdo za své přátele položí svůj život“ (Jan 15,13) – božský Mistr se vrací mezi své, mezi ty, které miloval nejvíce a s nimiž strávil svůj pozemský život.\nJedná se o zcela mimořádné setkání, v němž se srdce otevírají radosti z toho, že Kristus je znovu přítomen po událostech svého tragického umučení a svého slavného vzkříšení. Učedníci se zaradovali, když spatřili Pána (srv. Jan 20,20). Setkat se s ním den po vzkříšení znamenalo pro učedníky dotknout se rukama toho, že Ježíšovo poselství nebylo klamné a že jím vyslovené přísliby nebyly napsány jen tak do písku. Živý Ježíš prozářený slávou představuje důkaz všemohoucí Boží lásky, která radikálně mění běh dějin i našich životů. Setkání s Ježíšem je tedy událostí, která dává smysl lidské existenci a zároveň ji proměňuje tím, že otevírá ducha horizontům autentické svobody. Rovněž náš čas se vlastně nachází ve dni, který je po vzkříšení. Jedná se tedy o příhodný okamžik, o den spásy (srv. 2 Kor 6,2).\nVzkříšený se vrací mezi nás s plností radosti a s překypujícím bohatstvím života. Z naděje se stává jistota. Protože Ježíš zvítězil nad smrtí, i my smíme doufat, že jednoho dne v plnosti časů a v epoše definitivního nazírání Boží tváře budeme nad smrtí triumfovat.\n3. Setkání se vzkříšeným Pánem neznamená pouze okamžik soukromé radosti. Jedná se o příležitost, při níž se projevuje celá šíře povolání, k němuž je každý člověk zaměřen. V pevné víře ve vzkříšeného Krista jsme my všichni vyzváni, abychom dokořán otevřeli bránu života, a to beze strachu či nejistoty, abychom přijali Slovo, které je Cestou, Pravdou a Životem (srv. Jan 14,6). Toto slovo pak máme s odvahou provolávat před celým světem.\nSpása, která se nám nabízí, je darem, který nesmíme sobecky střežit jenom pro sebe. Je jako sluneční světlo, jehož povahou je přemáhat temnoty. Je jako voda z čistého pramene, která nezadržitelně vyvěrá ze srdce skály. Bůh tak miloval svět, že dal svého jednorozeného Syna (srv. Jan 3,16). Ježíš, poslaný Otcem lidstvu, sděluje každému věřícímu plnost života (srv. Jan 10,10), jak jsme nad tím meditovali a jak jsme to vyznávali u příležitosti minulého Světového dne mládeže v Denveru.\nJeho evangelium se musí stát komunikací a misií. Misijní povolání zavazuje každého křesťana a představuje samu esenci každého svědectví konkrétní a živoucí víry. Jedná se o misii, která má svůj původ v záměru Boha Otce. Je to záměr lásky a spásy, který se realizuje v síle Ducha, bez něhož je každá apoštolská aktivita předurčena k neúspěchu. Právě proto, aby uschopnil své učedníky k naplnění této misie, Ježíš říká: „Přijměte Ducha svatého.“ (srv. Jan 20,22) Tímto způsobem Ježíš předává církvi své spasitelské poslání, aby tak bylo velikonoční tajemství sdělováno každému člověku, ve všech dobách, na každé rovnoběžce a na každém poledníku naší planety. Především vy mladí jste povoláni k tomu, abyste se stali misionáři této nové evangelizace, až budete každodenně dosvědčovat Slovo, které zachraňuje.\n4. Vy osobně zažíváte to, co znepokojuje celou tuto dobu, která je plná nadějí i nejistot, dobu, v níž je často snadné ztratit cestu, která člověka přivádí k setkání s Kristem. Je opravdu mnoho pokušení, jimž jsme v této době vystaveni, jsou to svody, které by chtěly uhasit Boží hlas, zaznívající v srdci každého člověka. Každému člověku tohoto času stejně jako každému z vás, kteří hladovíte a žízníte po pravdě, se církev představuje jako průvodkyně na cestě. Nabízí věčné evangelní poselství a svěřuje člověku povznášející apoštolský úkol. Máme být protagonisty nové evangelizace. Jakožto strážkyně a vykladatelka pokladu víry, který jí předal sám Kristus, chce církev vést dialog s novými generacemi. Chce se sklánět k jejich problémům a očekáváním, aby tak v otevřeném a upřímném rozhovoru odhalovala to, co by lidské srdce mohlo přivádět k pramenům Boží spásy.\nMladým lidem církev svěřuje úkol hlasitě svědčit před tímto světem o radosti, která pramení ze setkání s Kristem. Drazí přátelé, dejte se vést Kristem, přijměte jeho pozvání a následujte ho. Jděte a kažte radostnou zvěst, která vykupuje (srv. Mt 28,19). Konejte to s radostí v srdci a staňte se nositeli a rozdavateli naděje ve světě, který je nezřídka pokoušen k beznaději, rozdavateli víry ve společnosti, která jako by se vzdávala nevěře, rozdavateli lásky v běhu každodennosti, která bývá často silně poznamenána logikou toho nejbezuzdnějšího egoismu.\n5. Proto, abychom mohli napodobovat učedníky, kteří uchváceni vanutím Ducha bez váhání hlásali vlastní víru ve Vykupitele, jenž miluje všechny a chce, aby všichni došli záchrany (srv. Sk 2,22-24. 32-36), je třeba stát se novými lidmi a opustit starého člověka, jehož si nosíme ve vlastním nitru, a nechat se cele obnovit silou Pánova Ducha.\nKaždý z vás je poslán do světa, především k lidem svého věku, aby skrze svědectví života a svých skutků sděloval evangelní poselství o smíření a pokoji: „Kristovým jménem vyzýváme: Smiřte se s Bohem!“ (2 Kor 5,20) Toto usmíření je určeno především pro každého křesťana, který čerpá a stále obnovuje svoji totožnost učedníka Božího Syna z modlitby a z účasti na svátostech, zejména na svátosti pokání a na eucharistii. Totéž je ale určeno i pro celou lidskou rodinu. Být dnes misionářem uprostřed lidské společnosti znamená také lépe využívat prostředky komunikace za účelem naplnění tohoto náboženského a pastoračního úkolu.\nKdyž se stanete horlivými nositeli Slova, které zachraňuje, a svědky velikonoční radosti, budete zároveň také tvůrci míru ve světě, který chce uskutečňovat tento mír jako určitou utopii, protože často zapomíná na jeho hluboké kořeny. Kořeny míru – a vy to víte velice dobře – se nacházejí v srdci každého člověka, pokud se dokáže otevřít přání vzkříšeného Vykupitele: „Pokoj vám!“ (Jan 20,19)\nS ohledem na blížící se třetí tisíciletí křesťanství je právě vám, mladým, zvláštním způsobem svěřen úkol, abyste se stali rozdavateli naděje a těmi, kdo působí pokoj (srv. Mt 5,9) ve světě, který stále více potřebuje věrohodné svědky a zvěstovatele, kteří žijí to, co hlásají. Učte se hovořit k srdcím svých vrstevníků, kteří hladovějí po pravdě a štěstí a kteří stále hledají, i když často nevědomky, Boha.\n6. Drazí hoši a děvčata celého světa! Zatímco tímto poselstvím se otevírá cesta směrem k IX. a X. světovému dni mládeže, toužím vás všechny znovu srdečně pozdravit, zejména pak ty, kteří žijí na Filipínách. V roce 1995 se poprvé uskuteční celosvětové setkání mládeže s papežem na asijském kontinentu, tak bohatém na různé tradice a kultury. Je na vás, mladí z Filipín, abyste tentokrát prokázali pohostinství a připravili se na přijetí mnoha vašich přátel z celého světa. Mladá asijská církev tak stojí před velkým úkolem, aby při setkání v Manile vydala vřelé svědectví víry. Přeji asijské církvi, aby dokázala přijmout dar, který se jí Kristus chystá nabídnout.\nK vám všem, mladým v každé části světa, se obracím s výzvou, abyste se vydali na duchovní pouť směrem k příštím Světovým dnům mládeže. Doprovázeni a vedeni svými pastýři uprostřed svých farností a diecézí, v různých sdruženích, hnutích a církevních seskupeních se disponujte k přijetí semen svatosti a milosti, které vám Pán bude chtít jistě darovat s nezměrnou štědrostí.\nVyslovuji přání, aby se slavení těchto Světových dnů mládeže pro vás všechny stalo jedinečnou příležitostí vašeho vzrůstu v osobním i společném poznání Krista. Kéž by to vše bylo vnitřní pohnutkou, abyste se v církvi zasvětili službě bratřím a budování civilizace lásky.\nSvěřuji Marii, Panně přítomné ve večeřadle a Matce církve (srv. Sk 1,14), přípravu a průběh příštích Světových dnů mládeže. Ona ať nám dá podíl na tajemství, jak je třeba v našem životě přijímat jejího Syna, abychom konali to, co on nám řekne (srv. Jan 2,5).\nAť vás provází moje srdečné a otcovské požehnání.\n* Na Květnou neděli, 9. dubna 1994, se na diecézních úrovnich konal IX. Světový den mládeže.


Hořčík a K2 významně ovlivňují vstřebávání vitaminu D | Vím, co jím\nO výživě 6. 6. 2019 | Mgr. et Mgr. Jitka Laštovičková\nHořčík a K2 významně ovlivňují vstřebávání vitaminu D\nPestrá strava zahrnující různé druhy potravin je nejlepším zdrojem živin, ale i vitamínů, minerálních látek. Nespoléhejte se na doplňky stravy - pro využití některých vitamínů je potřebný příjem dalších klíčových látek, které ne vždy v tabletkách najdete.\nStock Photos: bitt24 /Shutterstock.com\nVitamín D je velkým tématem několika posledních let. Hodně se mluví o nutnosti jeho doplňování zejména v zimním období – při nedostatku slunečního svitu, od října do dubna. Málo se ale zmiňuje to, že pro správné využití vitamínu D a vápníku jsou potřeba ještě další vitamíny a minerální látky.\nJedná se zejména o vitamín K2 a hořčík.\nPokud přijímáme vitamín D a vápník, ale nepřijímáme zároveň dostatek vitamínu K2, můžeme tím nevědomky svůj oragnismus ovlivňovat i negativně. Vápník se pak může ukládat např. ve stěně cév (například v ledvinách), místo toho, aby se ukládal do kostí, jak bychom chtěli. Vitamín K2 najdeme např. v některých fermentovaných potravinách (kyselé zelí, sojový „sýr“ natto), v másle a vejcích, sýrech typu gouda nebo brie.\nNedostatečný příjem hořčíku\nV našem organismu má hořčík řadu úkolů, je čtvrtou nejčastěji zastoupenou minerálních látkou – např. se podílí na aktivaci velké řady enzymů. Pomáhá při přeměně neaktivní formy vitamínu D na formu aktivní – působí jako kofaktor enzymů v rámci reakcí. Pokud přijímáme dostatek hořčíku, nemusíme přijímat tak vysoké dávky vitamínu D – ten je totiž efektivněji využit.\nStátní zdravotní ústav si v roce 2016 posvítil na příjem hořčíku. Zkoumal, zda u jednotlivých věkových kategorií a pohlaví odpovídá příjem hořčíku odhadované průměrné potřebě (EAR, americké doporučení). Nedostatečný příjem ze stravy byl zjištěn prakticky v celé populaci, s výjimkou dětí ve věku 4-6 let. Nejméně hořčíku ve stravě měly dívky ve věku 15-17 let, obecně ženy přijímaly méně hořčíku než muži. (Výzkum v roce 2019 zaměřený na příjem vitamínu D).\nPotraviny, které bychom měli zařadit do stravy\nMezi potraviny bohaté na hořčík patří kakao, sója, fazole, snídaňové cereálie, vlašské ořechy, arašídy, čokoláda, čočka a hrách. V rámci výzkumu pak nejvýznamnější zdroje hořčíku tvořilo pečivo, nápoje a zelenina, dále se vysoko na žebříčku umístili - cukr a cukrovinky, ovoce, mléko, maso a droby, masné výrobky (kromě konzerv), drůbež a drůbeží výrobky, mléčné výrobky a sýry, ryby a výrobky z nich.\nKakaa nepřijmeme tolik a tak často, aby pro nás bylo významným zdrojem, konzumace kvalitní čokolády nás také příliš „nevytrhne“, protože bychom si jí měli dát jen menší množství. Nejvhodnější by tak bylo zařazovat do stravy pravidelně luštěniny, k nim přidat dostatek různých druhů zeleniny, také mléko a mléčné výrobky, cereálie a vhodné pečivo, libová masa a ryby a k také pitnou vodu s obsahem hořčíku.\nHrách, fazole, sója - proč jsou luštěniny na..\nVitamin K – pomocník, o kterém víme málo. Jak se..\nMgr. et Mgr. Jitka Laštovičková , 6. 6. 2019


Potápěči odhalili, co skrývá dno Vltavy - Praha Centrum\nOdborníci se shodují – letošní ponor k vltavskému dnu byl velmi úspěšný - foto: archiv\nNejúspěšnější nález se podařilo odhalit v neděli po poledni, kdy potápěči nalezli základ 2. pilíře Juditina mostu, resp. konstrukce ze železitého (tmavého) pískovce, která téměř jistě tímto základem je. Nález je důležitým počinem pro plánovaný komplexní projekt zaměření pilířů mostu, o nichž jsou zatím údaje náhodné, nesystematické a přibližné.\nJako vedlejší produkt byl shromážděn soubor artefaktů, který doplní a rozšíří nálezy z roku 2014. Některé artefakty byly získány ze stejných sektorů jako při minulém průzkumu a budou nyní podrobeny důkladnému zkoumání. Předměty souvisejí se životem v okolí mostu, zajímavé jsou například části dýmek z přelomu 19. a 20. století, zlomky středověkých nádob a části stavebního materiálu z okolních staveb i z Karlova mostu.


Zákon, daný dne 27. dubna 1873, o řízení upomínacím.\n67/1873 Ř. z.: 1. 10. 1873 - 31. 12. 1950\n67/1873 Ř. z. znění účinné od 1. 10. 1873 do 31. 12. 1950\ndaný dne 27. dubna 1873,\no řízení upomínacím.\n(Má platnost v královstvích a zemích v radě říšské zastoupených, až na království Haličské a Vladimiřské, zároveň vojvodství Osvětimské a Zátorské i velkovojvodství Krakovské vojvodství Bukovinské a království Dalmatské.)\nS přivolením obojí sněmovny rady říšské vidí se Mi nařídit i takto:\nAby věřitel, nabyl toho, čeho má na penězích nebo na jiných věcech zastupitelných pohledávati, může spůsobem řízení upomínacího žádati, by na osobního dlužníku byl vydán rozkaz k placení pod výminkou, jestliže suma pohledávaná nebo cena věci vymáhané, nepočítajíc k ní úroků a náležitostí vedlejších, nečiní více než 200 zl. rak. čísla.\nPohledávání, jimžto se vůbec nebo na ten čas nemůže u soudů platnosti zjednávati, též pohledávání ze směnek nemohou se spůsobem řízení upomínacího vymáhati.\nVydávati rozkaz k placení pod výmínkou, zmocněni jsou jediné soudové okresní, potažitě městští delegovaní soudové okresní.\nPříslušný k tomu jest soud okresní, v jehož okršlku má dlužník řádné bydlení.\nRozkaz k placení pod výminkou, nemůže se vydávati na ty, o nichž se neví, kde se zdržují, nebo jimž by se rozkaz dodati musil vně okršlku toho soudu sborového, v němž má své sídlo soud okresní, jemuž přísluší rozkaz k placení vydávati, ani na ty, jenž jsou postaveni pod soudní mocí Nejvyššího dvorského maršalství.\nZa vydání rozkazu k placení pod výmínkou žádati se může ústně nebo písemně.\nV žádosti má věřitel uvésti:\njméno, stav neb živnost a bydliště své a dlužníkovo;\nsumu a právní důvod pohledávání, a skládáli se pohledávání z několika položek, sumu a právní důvod jedné každé položky.\nVztahuje-li se pohledávání ne k penězům, ale k nějaké věci zastupitedlné, tedy má věřitel v žádosti pojmenovati sumu, kterouž chce na místě ní přijmouti.\nMěl-li by týž věřitel za týmž dlužníkem několikero pohledávání, i kdyby nebyla mezi sebou ve svazku skutečném nebo právním, může jednou a touž žádostí za rozkaz k placení žádati, když tato pohledávání dohromady nečiní více, než v §. 1. vyměřeno.\nŽádost buď vyřízena, aniž byl dlužník slyšen.\nNesrovnává-li se žádost s tím, co ustanoveno v §§. 1 až 4., aneb vychází-li z toho, co žádající přivádí, že pohledávání vůbec aneb na ten čas nemá místa, nebo že jest vymíněno nějakým konáním strany druhé, tedy budiž odvržena.\nProti vydání rozkazu k placení není žádného prostředku opravného, proti odepření takového rozkazu může se v osmi dnech podati rekurs.\nRozkaz k placení má obsahovati:\nnápis; „Rozkaz k placení“;\ndáta, uvedená v §. 4., v čísle 1 a 2.;\npříkaz dlužníkovi daný, aby ve čtrnácti dnech od dodání rozkazu, že má platiti, pro uvarování exekuce pohledávání i s úroky požadovanými zapravil, náklady rozkazu k placení, bylo-li za jich náhradu žádáno, v sumě od soudce vyměřené zaplatil, anebo proti rozkazu, že má platiti, odpor podal;\nmá obsahovati připomenutí, že rozkaz k placení moci své zbaven býti může jediné podáním odporu.\nBylo-li žádáno za vydání rozkazu k placení několika pohledávání ve zvláštních sumách peněžitých vyslovených nebo vyceněných, uloženo buď v rozkazu, že se má zapraviti každé pohledávání zvláště.\nVztahuje-li se pohledávání ne k penězům, ale k jiným věcem zastupitedlným, budiž dlužníkovi v rozkazu k placení zůstaveno na vůli, zaplatiti na místě věci žádané sumu v žádosti pojmenovanou.\nRozkaz k placení podán buď dlužníkovi, a jestli vydán proti několika dlužníkům, každému z nich k vlastním rukoum, a věřítelovi.\nDodávati rozkazu dlužníkovi poštou, není dovoleno.\nK činění odporu dosti jest, když dlužník před soudem ústně nebo písemně pronese, že rozkazu k placení odporuje. Příčin uváděti netřeba.\nUčinil-li dlužník odpor v pravý čas, pozbude rozkaz k placení moci své. To má platnost také tehda, když se odpor činí toliko proti některé části pohledávání, nebo když proti rozkazu k placení, vydanému pro totéž pohledávání několika dlužníkům, učiní odpor toliko dlužník jeden.\nBylo-li však rozkazem k placení dlužníkovi zvláště o sobě uloženo, aby zapravil několikero pohledávání ve zvláštních sumách peněžitých vyřknutých, a učinil-li dlužník odpor výslovně jen proti tomu neb onomu pohledávání, tedy zachovává rozkaz k placení v příčině ostatních pohledávání a nákladů uložených platnost svou.\nO odporu v pravý čas učiněném dá se věřiteli i dlužníkovi věděti.\nByl-li by odpor učiněn pozdě, budiž odvržen a ukázáno k tomu, že lhůta prošla; aniž potřebí dávati o tom věřiteli věděti.\nByl-li odpor proti rozkazu k placení pod výminkou vydanému v pravý čas učiněn, povinen jest věřitel náklady toho zapraviti, a žádá-li dlužník za náhradu nákladů odporu, budiž věřiteli uloženo, aby je v sumě od soudce vyměřené nahradil.\nPodáli se z příčiny odporu žaloba, nalezeno bud v příčině pohledávaných nákladů řízení upomínacího tak, jako v příčině části nákladů rozepře právní.\nProti výměru, kterýmž byl odpor odvržen a kterýmž věřiteli bylo uloženo, aby náklady odporu nahradil, může se podati v osmi dnech rekurs.\nŽádost za vydání rozkazu k placení má, co se týče zašlosti rozepře u soudu a přerušeného promlčení, týž účinek jako žaloba; však soud žaloby vzájemné a spojených věcí sporných touto žádostí se nezakládá.\nPozbude-li rozkaz k placení odporem podaným moci své, pokládá se promlčení až do podání odporu za stavené.\nZa navrácení k předešlému spůsobu pro nezavinilé promeškání lhůty k odporu žádáno buď v osmi dnech, když dlužník o promeškání lhůty se byl dověděl a když překážka přestala. Povolí-li se navrácení, má to účinek odporu, aniž potřebí odporu znovu podávati.\nŽádal-li dlužník za navrácení k předešlému spůsobu, může se proti němu, až do odvržení žádosti, vésti exekuce jen až do zjištění.\nPakli dlužník ani nezaplatil, ani v pravý čas odporu neučinil, povolena buď věřiteli k jeho požádání dle rozkazu k placení exekuce.\nByl-li vydán rozkaz k placení z příčiny nějakého pohledávání, kteréž se nevztahuje k penězům, ale k nějaké jiné věci zastupitedlné, může se dlužník zbaviti exekuce pro dobytí této věci vedené tím, že zaplati sumu v rozkazu k placení pojmenovanou i s náležitostmi vedlejšími.\nNepožádáli věřitel v šesti měsících od dodání rozkazu, že má dlužník platiti, za exekuci proti dlužníkovi, pozbude tento rozkaz v příčině tohoto dlužníka moci své, bez ujmy toho, že bylo dle §. 13., postávky 1, promlčení přerušeno.\nPísemné žádosti za vydání rozkazu k placení a spisy, jimiž se odpor činí, buďtež toliko v jednom exempláři podávány u soudu a u soudu schovány.\nRozkazy k placení, též výměry, jimiž se věřiteli a dlužníkovi o odporu věděti dává, buťež úředně zdělány, aniž potřebí podávati k tomu konci rubriky.\nPřepisu protokolu, k žádosti za vydání rozkazu k placení nebo z příčiny učiněného odporu zdělaného, straně druhé se nevydává.\nTi, kdož jménem dlužníkovým odpor činí, nejsou povinni, předložiti k tomu plnomocenství. Nebylo-li plnomocenství předloženo, dodáno buď vyřízení soudní zmocniteli.\nNení-li v tomto zákoně nic jiného nařízeno, má v řízení upomínacím i v příčině exekuce z rozkazu k placení vedené platnost to, co zařízeno v zákoně o řízení sumovním.\nTím, že se zavede řízení upomínací, nemění se ničeho v příslušnostisoudu, k němuž se potomně podá žaloba.\nVěřitel může za vydání rozkazu k placení žádati také v žalobě, kterouž se pohledávání svého domáhá, když týž soud jest jak v příčině žaloby tak i v příčině vydání rozkazu k placení příslušný.\nV takové případnosti má soud vydati rozkaz k placení výměrem na žalobu, a má doložiti, že v případu odporu bude se dále o žalobě říditi. Přepis žaloby, jejž žalobník podá, schová se.\nPodá-li žalovaný odpor proti rozkazu k placení, nařídí soud stání k přelíčení o žalobě v řízení dle zákona k tomu ustanonvém a obešle, vyřizuje odpor, ke stání položenému obě strany.\nShledá-li soud, že žádost za vydání rozkazu k placení nemá místa, má ji odvrhnouti a ihned naříditi stání k řádnému řízení.\nV městech, v nichž zřízen jest zvláštní soud v příčině nepatrných věcí obchodních, může se v žalobě k tomuto soudu podané zároveň za vydání rozkazu k placení žádati a tento soud má v příčině toho dle §. 19. předsejíti.\nTento zákon nabude platnosti dne 1. října 1873.\nMinistrovi práv uloženo jest, aby jej ve skutek uvedl.\nVe Vídni, dne 27. dubna 1873.\nGlaser m. p.\nSouvislosti k 67/1873 Ř. z. bez vazby na §\n01.10.1873 - 31.12.1950\nNS Československé republiky, R I 720/22


Smůla. Těsná prohra ragbistů - Karvinský a havířovský deník\nHavířov /FOTO/ – Vítězství v národní lize se ragbistům Havířova zkomplikovalo. Podlehli totiž na vlastním hřišti nebezpečnému Zlínu a ten teď přebírá hlavní trumfy.\nHavířovští ragbisté (v bílém) doma smolně podlehli vedoucímu Zlínu. | Foto: Josef Pintér\nHavířovští nebyli od vítězství daleko. Ještě minutu před koncem prohrávali 12:14 a dostali k dispozici trestný kop. Proměnit jej, vedli by 15:14 a útok Zlína by během tak krátké chvilky zřejmě bez potíží ubránili.\nJenže se rozhodli pro jinou variantu než provést kop. „Náš tvůrce hry, takzvaná desítka, Jan Uhlíř už bohužel tou dobou nebyl na hřišti kvůli vyloučení. Honza je náš kopáč a pravděpodobně by to proměnil,“ zalitoval hrající trenér Havířova Patrik Kovács.\nDruhým borcem, který by mohl zkusit trefit „háčko“, je v havířovském celku Radovan Benčík, jenže ten několik minut předtím střídal, aby domácí oživili svůj útok.\n„Na výběr jsme měli více možností, rozhodli jsme se pro kop do autu, abychom získali území a mohli se pokusit o položení vítězné pětky. Jenže to se nepovedlo a šiška skončila v zámezí,“ uznal Kovács.\nAkci tak rozehrával Zlín a povedlo se mu ještě skórovat, když sám proměnil trestný kop za tři body. „Škoda, vítězství jsme byli opravdu blízko. Ale ten závěrečný moment o naší porážce nerozhodl. O tom rozhodl celý předchozí průběh a hlavně fakt, že jsme nebyli schopni z několika zajímavých možností položit,“ přibližoval Kovács.\nHavířovany brzdila nedisciplinovanost a také přehršle přestupků, kterých se při útočných akcích dopouštěli. „Měli jsme tam docela dost povedených akcí, jenže chyby nás stály výsledek. Třeba jsme se dostali tři metry od brankoviště soupeře, ale pak přišel přestupek a rozehrával Zlín. Samozřejmě šišku odkopl co nejdál do pole a my o pracně vydobyté území zase přišli,“ pokrčil rameny kouč Havířova.\nPodobný moment se udá i v 68. minutě, kdy byli domácí rojníci snad metr od položení pětky! „Bohužel nás naše chyby stály výsledek,“ uznal Patrik Kovács.\nJinak to byl boj od začátku až do konce. Oba týmy disponovaly vyrovnanými kádry, ostatně na podobě skóre to je hezky vidět. „Jak zadní řady, tak oba roje byly vyrovnané. Bojovali jsme se Zlínem doslova o každý metr hřiště. Dneska jsme se zkrátka nevyvarovali chyb, ke kterým nás předešlí soupeři zase tolik nedonutili. Vždyť Zlín proti nám kopal až dvanáct trestných kopů za naše prohřešky. To je moc,“ uznal Kovács.\nDomácí se nyní musí modlit, aby někdo v soutěži dokázal zlínské ragbisty porazit. Pak by šance Havířovanů na prvenství v tabulce zase ožily. Sami však musí nejprve za čtrnáct dnů vyhrát v Přelouči, a to bude zatraceně tvrdý oříšek.\nRC Havířov – RC Zlín 12:17 (5:7)\nPětky: 2:2. Rozhodčí: Bednařík – Sittek, Střaslička. ŽK: 0:2. ČK: 53. Jan Uhlíř (H). Diváci: 120.\nHavířov: Fajkus (44. O. Benčík), Indrák, Macháček, Olšanský, Aberle, Šťastný (62. Kovács), Kolodziejczyk, Duda – Jakub Uhlíř, Jan Uhlíř – R. Benčík 2 (73. L. Sittek), Trtek 5, Barabáš 5, Hladík (62. Lamač) – Wardas. Trenér: Kovács.\nBody Zlína: Smiřický 7, Hubáček a D. Juřík po 5.


Jméno Thi Su Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Thi Su má 0 lidí.\nJméno Thi Su je složeno z více jmen. Jméno Thi nosí 1 obyvatel ČR. Jméno Su nosí 0 obyvatel ČR.\nDiskuze na téma: Jméno Thi Su Ostatní diskuze:


Příčiny deprese | Deprese\nVloha + spouštěč = deprese\nNa pozadí depresivní poruchy bývá určitá dispozice (vloha). Je-li tato dispozice, mnohdy dědičně daná, aktivována, způsobí projevy poruchy. Tím spouštěcím elementem může být celá řada podnětů: stres, silný úlek, dlouhodobá nespokojenost, užívání některých léků (např. některé preparáty na vysoký tlak nebo antikoncepce), zvýšená konzumace alkoholu, nedostatek odpočinku a spánku, vyčerpávání organismu nezdravým životním stylem a podobně. Mnoho depresí se objevuje na jaře a na podzim.\nNáladu ovlivňují i výkyvy v činnosti endokrinních žláz (žláz s vnitřní sekrecí) a tak není udivující, že deprese často začne v obdobích jako je puberta, laktace, klimakterium nebo v průběhu menstruace.\nDalší koncepce – Podle psychoanalytického pojetí je deprese reakcí na nějakou ztrátu, další názor praví, že jde o důsledek narušeného vztahu mezi matkou a dítětem v raných vývojových fázích; podle jiné koncepce existuje cosi jako depresivní osobnost, která má sklon více prožívat negativní události v životě. Ztráta rodiče do 11 let věku je významným predispozičním faktorem (neboli zvyšuje pravděpodobnost pozdějšího objevení se deprese).\nNáchylnost k depresi také zvyšují potíže nebo určité neschopnosti ve vztazích k druhým lidem. Kdo neumí říkat „ne“, nechává si pro sebe své pocity, špatně navazuje vztahy a žije v obavách, že jej ostatní neberou a neváží si ho, ten by se měl – v rámci prevence deprese – pokusit o řešení těchto věcí. Hodně se tímto zabýváme ve skvěle hodnocených online kurzech Žlutá sova – podívejte se na ně, můžou pomoct i vám.


KAŽDODENNOST PRAŽSKÝCH TISKAŘŮ V 16. A NA POČÁTKU 17. STOLETÍ - PDF\nKAŽDODENNOST PRAŽSKÝCH TISKAŘŮ V 16. A NA POČÁTKU 17. STOLETÍ\nDownload "KAŽDODENNOST PRAŽSKÝCH TISKAŘŮ V 16. A NA POČÁTKU 17. STOLETÍ"\n1 Každodennost pražských tiskařů v 16. a na počátku 17. století KAŽDODENNOST PRAŽSKÝCH TISKAŘŮ V 16. A NA POČÁTKU 17. STOLETÍ Petra Večeřová Pražský knihtisk 16. a 17. století je poznamenán dvěma mezníky, a to zákazem knihtisku v roce 1547, kdy tuto činnost mohl v Čechách vykonávat pouze Bartoloměj Netolický, a v 17. století porážkou stavovského povstání v bitvě na Bílé hoře a následnými politickými kroky panovníka vedoucími až k vydání Obnoveného zřízení zemského (1627 pro Čechy, 1628 pro Moravu). Oba tyto mezníky měly významný vliv na knihtisk v našich zemích. K obnovení koncesí po roce 1547 začalo docházet postupně od roku 1549, kdy jako jeden z prvních získal povolení Jan Kantor Had. Mezi dalšími pak byli například impresor Ondřej Kubeš, Jiří Melantrich a od roku 1552 i Jan Kosořský. V Praze se tisklo ve všech třech městech pražských, s největší koncentrací tiskařských oficín na Starém Městě pražském. Národnostně patřila většina pražských tiskařů, jak k českému, tak německému etniku. Příliv zahraničních tiskařů a jejich postupné usazování souvisí s přestěhováním císařského dvora do Prahy. Na konci 80. let 16. století přišli například Michal Peterle, Jan Šuman, Mikuláš Pštros, a na začátku 17. století Kašpar Kargeisus nebo Pavel Sessius. Za samostatnou epizodu lze považovat činnost běloruského tiskaře Františka Skoriny. 1 V Praze existoval také židovský knihtisk, který ovšem ponechávám zcela stranou tohoto příspěvku. 2 Na druhé straně někteří pražští tiskaři měli zkušenost s knihtiskem v cizině. Diskutabilní, nicméně ve starší literatuře uváděná a v novější literatuře sice opatrně, ale stále přebíraná je informace, že Jiří Melantrich se měl údajně před rokem 1541 seznámit s provozem tiskařské oficíny v Basileji u Johana Frobenia. Posléze měl prý také pracovat i v norimberské? a prostějovské tiskárně Jana Günthera. 3 S Frobeniovou tiskárnou podle Zikmunda Wintera obchodně spolupraco Tiskl v Praze v letech jen bělorusky. Chyba, Karel: Slovník knihtiskařů v Československu od nejstarších dob do roku Strahovská knihovna 1 18/19, /1984, 573 s. Bližší informace je možné získat například Prudková, Lenka: Čeští tiskaři 16. století a židovství. Dějiny a současnost 2000, č. 6, s nebo Veselá-Prudková, Lenka: Židé a česká společnost v zrcadle literatury. Od středověku k počátkům emancipace. Praha, Nakladatelství Lidové noviny s. Ze starší literatury souhrnně s odkazy Chyba, K.: Slovník knihtiskařů s Dále též Bohatcová, Mirjam: Česká kniha v proměnách staletí. Praha, Panorama 1990, s. 214, Pešek, Jiří: Jiří Melantrich z Aventýna. Příběh pražského arcitiskaře. In. Slovo k historii 32, 1991, s\n2 Petra Večeřová val i později, což by měl dokazovat jeho dluh 50 fl. 4 V Norimberce u Fridricha Peypuse se pravděpodobně vyučil Jan Had a na blíže neurčeném místě v Německu Carolides. 5 Protože nejsou srovnávací studie českého a evropského knihtisku, všeobecně se soudí, že mezi nejlepší tiskaře této doby u nás patřili Jiří Melantrich, Daniel Adam z Veleslavína nebo Jiří Nigrin, ale ani ostatní tiskaři svou práci neodbývali, a i z malých tiskáren, držících se mnohdy často těžko nad vodou vycházely řemeslně velmi dobře zpracované tisky. Bylo by dobré, kdyby v budoucnu se badatelský zájem obrátil ke srovnání našich tiskařů s evropským prostředím. Pokud sledujeme rozpětí samostatné činnosti pražských tiskařů zjistíme, že jejich největší počet pracoval od jednoho do pěti let (cca 22 tiskařů), v dalších časových intervalech počítaných po dalších pěti a následně již deseti letech počet kolísá kolem deseti až dvanácti tiskařů ve sledovaném období. V rozmezí mezi třiceti až čtyřiceti lety pracovali pouze 4 tiskaři (Jiří Nigrin, Jiří Melantrich, Mikuláš Pštros, Pavel Sessius) a více než čtyřicet let tiskl pouze jediný tiskař, a to Jiří Dačický. Kromě toho se nedají vyloučit ani cca 33 putovní tiskaři, kteří vytiskli jednotliviny a odešli dále. Situace se promění, pokud nebudeme sledovat jednotlivé osoby, ale tiskařské linie, kterých bylo po roce 1547 do porážky stavovského povstání Všechna tato čísla jsou však velmi relativní, protože jednotliví tiskaři nemuseli pracovat po celé sledované období, nebo naopak se mohli Winter, Zikmund: Řemeslnictvo a živnosti XVI. věku v Čechách ( ). Praha, Česká akademie císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění 1909, s Bohatcová, Mirjam: Hayd Haden Had: drei Namen eines und desselben Druckers? Gutenberg Jahr buch 1990, s , též v českém znění Bohatcová, Mirjam: Hayd Haden Had: Tři jména jednoho tiskaře? Bibliotheca Strahoviensis 1, 1995, s Většina statistik a sumarizačních pracích o pražských tiskařích byla vytvořena na základě excerpce práce Chyba, Karel: Slovník knihtiskařů v Československu od nejstarších dob do roku Strahovská knihovna 1 18/19, /1984, 573 s. Patří sem například: Bohatcová, Mirjam: Nad Chybovým slovníkem knihtiskařů. Miscellanea oddělení rukopisů a starých tisků Národní knihovny v Praze 12, 1995, s ; Bohatcová, M.: Česká kniha s. 155; Bohatcová, Mirjam: Předmluva v českých předbělohorských tiscích. In: Knihtisk a kniha v českých zemích od hustiství do Bílé hory. Praha 1970, s ze zde uvedeného přehledu byly vybrány pouze pražští tiskaři. Baďurová, Anežka Bohatcová, Mirjam Hejnic, Josef: Frekvence tištěné literatury 16. století v Čechách a na Moravě. In: Folia Historica Bohemica 11, Praha 1987 s Bohatcová, Mirjam: Knižní a publicistická tvorba In: Rudolf II. a Praha. Císařský dvůr a rezidenční město jako kulturní a duchovní centrum střední Evropy. Praha, Správa Pražského Hradu 1997, s\n3 Každodennost pražských tiskařů v 16. a na počátku 17. století dlouhodobě připravovat na složitější zakázku. Stejné problémy je nutné řešit při zpracovávání statistiky vydaných děl. 7 Mezerovité znalosti produkce jednotlivých tiskařů, vzniklé jednak z nedochovanosti materiálu, jednak z důvodu nepřihlášení se tiskaře ke své práci (tiskařsky anonymní díla), neumožňují mnohdy blíže určit jeho činnost v letech, kdy zdánlivě neprojevoval aktivitu. Krátké období činnosti bývá často spojeno i s tiskařovým úmrtím, jehož příčinou (kromě jiných vlivů) mohlo být i olovo se kterým přicházeli při práci do styku. Vedení tiskárny pak podle soudobého vdovského práva přebíraly manželky, které se pak následně často provdávaly za své tovaryše, faktora nebo jiného tiskaře, kteří pak vedli jejich oficíny dále. Příkladem může být Magdaléna Jičínská, která se jako vdova po Janu Jičínském st. provdala za Jiřího Nigrina, Anna Adamová, která se po smrti Daniela Adama z Veleslavína znovu provdala za Jonatu Bohutského z Hranic. Ten si po její smrti vzal Ludmilu, vdovu po Jiřím Nigrinovi. Ludmila Peterlová, později Marynová, byla postupně manželkou dvou tiskařů Michala Peterleho ml. a Václava Maryna z Jenčic. 8 Někteří pražští tiskaři prošli univerzitním vzděláním a to jak na našich, tak zahraničních univerzitách. Byli to například Jiří Melantrich, Daniel Adam z Veleslavína, Jan Jičínský nebo Jan Othmar Dačický. Sixt Palma Močidlanský z finančních důvodů nedostudoval. Tiskaři obecně museli to být lidé, řečeno dnešní terminologií, s vizí, protože na jejich úsudku o prodejnosti vydávaných knih závisela obživa nejen jejich, ale i tovaryšů a ostatních spolupracovníků. V oficíně Jiřího Melantricha dostávali plat a čtyřikrát denně jídlo dělaje oni aneb nedělaje. 9 Kniha pro ně byla předmětem prodeje. To sice nevylučuje snahu o co její nejlepší provedení, ale prodejnost byla na čelních místech jejich uvažování. Kromě osvědčených titulů se snažili najít bílá místa na trhu. Na samostatný příspěvek by vydalo srovnání mezi tím co se tisklo, a mezi tím co je doloženo ve fondech soudobých knihoven. Tuto otázku Nově se pokusil statisticky zachytit vývoj české literární produkce v století Pokorný, Jiří: Česká literární produkce. In: Barokní Praha barokní Čechie Sborník příspěvků z vědecké konference o fenoménu baroka v Čechách, Praha, Anežský klášter a Clam Gallasův palác, září s K problematice retrospektivní bibliografie blíže Kašparová, Jaroslava: Několik obecných poznámek na téma stav bádání v oblasti dějin knižní kultury českých zemí. In: Barokní Praha barokní Čechie Sborník příspěvků z vědecké konference o fenoménu baroka v Čechách, Praha, Anežský klášter a Clam Gallasův palác, září s Chyba, K.: Slovník knihtiskařů viz hesla jednotlivých tiskařů. Tischer, František: Příspěvek k dějinám cenzury za arcibiskupa Antonína Brusa. Listy filologické 32, 1905, s\n4 Petra Večeřová zde ponechávám stranou většiny úvah tohoto příspěvku a zaměřuji se hlavně na tiskárny jako tvůrce a zprostředkovatele knižní produkce. 10 Městské knihy jsou důležitým pramenem pro poznání každodennosti novověkého člověka, ale obsahují pouze určitý výsek celého obrazu tehdejší každodennosti, který je zde zdokumentován. Čtenářsky atraktivní jsou zápisy pojednávající o sporech či dalších osobních záležitostech, které pomáhají poodhalit tiskaře v celé šíři barevnosti jejich povah. Sporů mezi tiskaři bylo patrně stejně jako ve všech ostatních řemeslech. Jednalo se o spory pracovní, kdy se vadili o vydání některých děl (pranostiky, kalendáře atd. ), ale objevují se i zápisy řešící spory osobní například lehčí či těžší ublížení na zdraví, nadávky apod. Například Da niel Adam z Veleslavína byl volán před městskou radu, že zbil svého tovaryše Ondřeje Krokocia až tekla krev, Odřich Valda byl souzen, že zabil Kryštofa Czona, tovaryše Jiřího Nigrina. Tiskař Jiří Jakubův Dačický měl sám bouřlivou povahu a několikrát svědčil v otázce rvačky, a některých se dokonce sám účastnil. Šebestián Oks měl také podíl na několika rvačkách, a je známo, že když se opil dopouštěl se výtržností proti Židům. Na cestě byl zbit např. tiskař Pavel Sessius 11. Jan Othmar Dačický byl dokonce zavražděn. 12 Ne všechny spory však končily tak tragicky. Docházelo však také k nadávkám, kdy si tiskaři mezi sebou nadali do zlodějů a lotrů, ale padaly také ostřejší nadávky. Na Jiříka Dačického se snesla tak ostrá slova jako zvyjednaný novo křtěnče, nazván byl také jako šelma, šejnoha partycká a francovitá, Pavel Sessius byl zase označen jako šelma, lotr, psohlavec atd. Mnohdy se navzájem pouráželi i tiskaři s manželkami svých kolegů, což pak musela řešit i městská rada. Větším či menším sporům se nevyhnula většina tiskařů. Výjimkou nebyl ani Jiří Melantrich, který byl v roce 1571 napaden Firmianem Benygarem, že z cizího knihaře biblí tiskl a ji zfalšoval 13. Burian Valda a Jiří Dačický měli navíc problémy se svými syny, kteří si také zřídili tiskařské živnosti a báli se o škodu na případném dědictví, kdyby se jejich otcové znovu v pokročilém věku oženili. Spory se dostaly až před městskou radu Pro studium soudobých knihoven bych odkázala na práce: Pešek, Jiří: Knihy a knihovny v kšaf tech a inventářích pozůstalostí Nového Města pražského v letech 1576 až 1620, FHB 2, 1980, s ; Pešek, Jiří: Pražské knihy kšaftů a inventářů pozůstalostí příspěvek k jejich struktuře a vývoji v době předbělohorské, Pražský sborník historický 15, 1982, s ; Pešek, J.: Měšťanská vzdělanost s ; nebo Fejtová, Olga: Lounské měšťanské knihovny v době předbělohorské, Sborník okresního archivu v Lounech IV., 1991, s K jednotlivým tiskařům viz příslušné texty Winter, Z.: Řemeslnictvo a živnosti s Rukověť IV. heslo Othmar, Jan s. 83. K jednotlivým tiskařům viz příslušné texty Winter, Z.: Řemeslnictvo a živnosti s\n5 Každodennost pražských tiskařů v 16. a na počátku 17. století Burian Valda se nepohodl se svým synem kvůli druhému manželství s vdovou Dorotou Nepomuckou, ale největší problém nastal patrně ve chvíli, kdy se začal scházet s čísi manželkou, pro kteroužto záležitost se dostal v roce 1604 i do vězení. V případě Jiřího Dačického byla situace horší, protože si jako svou vyvolenou vybral ženu hříšně volných mravů. Kvůli tomuto svému poměru s ní byl několikrát zavřen a to jak na Novém Městě pražském, kde dokonce zhaněl písaře, tak i na Starém Městě. Jiří Dačický ji i sebe obhajoval před městskou radou tak vehementně, že pohoršil nejen konšely, ale i písaře, který pak nebyl schopen dále jednání zaznamenat. Jiří Dačický se přitom odvolával na lásku a rozkaz Boží, s tím, že je jeho křesťanskou povinností ujímat se hříšných. Městská rada mu doporučila aby onu hříšnou ženu vyhnal. Jiřík se však rozhodl pro odchod s ní a hned začal vše připravovat pro prodej svých dvou domů. Proti tomu se však ostře postavil jeho syn Jan. Městská rada nakonec celou situaci vyřešila tak, že odebrala Jiřímu Dačickému městské právo (1606). K pokutě a vězení byl odsouzen také Matěj Pardubský, protože v jeho či sousedním domě knihaře Jana Čížka vznikl oheň. Vzhledem k tomu, že nebylo možné zjistit viníka, byli nakonec odsouzeni oba. Pardubský však prosil o odklad s odůvodněním, že má již naloženo na jarmark do Kutné Hory. 14 Do vězení se však mohli pražští tiskaři dostat i z jiného důvodu, a tím bylo nedodržování cenzurních nařízení. Problémy s cenzurou měli skoro všichni tiskaři. Na druhou stranu to s nimi neměl lehké ani arcibiskup. Tiskaři se snažili přísná nařízení různě obejít. V roce 1599 vyšel u Daniela Sedlčanského Ogrod Krolewski 15 Bartoloměje Paprockého z Hlohol, který ovšem nebyl, jak si stěžoval arcibiskup Zbyněk Berka II. z Dubé, předložen k cenzuře. Když však nebyl posléze předložen ani Diadochos 16 došlo k zastavení tisku. Trvalo několik dalších let, než byl spis vydán v roce 1602 v tiskárně dědice Jana Šumana. Otázkou nadále zůstává, zda Winter, Z.: Řemeslnictvo a živnosti, s Paprocký z Hlohol, Bartoloměj: Ogrod Królewsky W Ktorem o pocżatku Cesárżow Rżymskich, Arcyxiażat Rakuskich, Krolow, Polskich, Cżeskich, Xiażat Slanskich, Ruskich, Litewskich, Pruskich, rozdżienia naidżiess (Drukowano W Slawnem Starem Miessćie Praskiem v Dánielá Siedlecżáńskiego. M. D. XCIX. [=1599]. 4. [CCXXXIIII],  ff. citováno podle exempláře Knihovny Národního muzea. Knihopis č Paprocký z Hlohol, Bartoloměj: Diadochos id est Svccessio: jinák Posloupnost knížat a králův českých, biskupův i arcibiskupův pražských a všech třech stavův slavného Krá lovství českého to jest panského, rytířského a městského krátce sebraná a vydaná, skrze Bartoloměje Pa prockého z Hlohol a z Paprocké Vůle (Dokonáno v slavném Starém Městě pražském v impressí dědice Jana Šumana v pátek po památce rozeslání svatých apoštolův, jinák 19. dne Julií, léta od narození Syna Božího tisícího šestistého druhého). Fol. 2 o. [XI] [XII] [XXXI] str. 87\n6 Petra Večeřová tiskli vše od začátku či dílo pouze dotiskovali. Dochované exempláře prozatím odpověď nedávají. 17 Ve velkou aféru začátku 17. století se rozrostla kauza vydání Písně o dobývání pevnosti Kanýže a Mandátu Pána Ježíše Krista ve které figurovali Sixt Palma Močidlanský a Oldřich Valda. Přestože se Píseň zdánlivě odvolává na historickou událost, ve skutečnosti jde o pamflet, jež je samostatným zpracováním německého originálu, který poukazuje na nezdar soudobé císařské politiky při pokusu o dobytí Kaniže z turecké moci. Tendenční text používá porážky jako důkazu vedoucímu proti katolíkům a zároveň jako potvrzení pravosti protestantské víry. Sixt Palma si byl dobře vědom povážlivého obsahu Písně a patrně proto ji vytiskl bez označení místa, jména tiskárny a roku. K prozrazení však došlo. Tiskaři Oldřich Valda a Sixt Palma Močidlandský byli dne 1. srpna 1602 předvoláni do české kanceláře na Pražském hradě. Řada výslechů se pak protáhla až do začátku roku Oldřich Valda nakonec vyvázl s poměrně mírným trestem v celkové délce 12 týdnů vězení na Staroměstské radnici. Sixt Palma Močidlanský strávil v různě těžkých vězeních celkem 8 měsíců, až byl nakonec ke konci března 1603 propuštěn s tím, že musí do čtrnácti dní opustit zemi. Přes různé spekulace o jeho dřívějším návratu se mohl oficielně vrátit zpět do Prahy až v roce Mnoho sporů bylo vedeno kvůli patisku. Například Burian Valda žaloval Jana Othmara Dačického pro přetisk kalendáře Petra Codicilla, Lidmila Marynová zase pro přetisk Mollerova kalendáře. V Praze se tisklo v křesťanských tiskárnách hlavně v češtině, němčině, latině a řečtině. Dále přicházela v úvahu italština 19, španělština 20, maďarština 21, polština O celé záležitosti více viz Večeřová, Petra: Diadochos Bartoloměje Paprockého z Hlohol a Paprocké Vůle. In: Sborník k 80. narozeninám Mirjam Bohatcové. Praha 1999, s Velmi podrobně celou aféru popsal a souhrnně publikoval Škarka, Antonín: Ze zápasů nekatolického tisku s protireformací. (Literární a tiskařská aféra z r. 1602). Český časopis historický 42, 1936, s. 1 55, , Nejstarší známý tisk 1559 Jiří Melantrich z Aventýna blíže viz Kašparová, Jaroslava: Pražské italské tisky 16. století a počátku 17. století. Miscellanea oddělení rukopisů a starých tisků Národní knihovny v Praze 9, 1992, s Nejstarší známý tisk 1581 Jiří Nigrin blíže viz Kašparová, Jaroslava: Pražské španělské tisky 16. století z dílny pražského tiskaře Jiřího Nigrina. Documenta Pragensia 10/1, 1990, s Nejstarší známý tisk je nedatovaný a pochází od Michala Peterleho st., byl vydán patrně ke konci 80. let 16. století blíže viz Kneidl, Pravoslav: Michael Peterle, přední pražský dřevorytec a tiskař 16. století. Bibliotheca Strahoviensis I, 1995, s , datovaný tisk pochází z roku 1615 a je dílem Pavla Sessia blíže viz Baďurová, Anežka: Rudolfinský knihtisk v Bibliografii cizojazyčných bohemikálních tisků z let Knihy a dějiny 4/1, 1997, s Nejstarší známý tisk 1599 Daniel Sedlčanský nejst. blíže viz Baďurová, A.: Rudolfinský knihtisk s\n7 Každodennost pražských tiskařů v 16. a na počátku 17. století a v rámci vícejazyčných slovníků i další jazyky. Hebrejština nepatřila v křesťanských tiskárnách k silně zastoupeným jazykům, většinou se jednalo o slovo či větu. Předpokládá se, že křesťanské tiskárny hebrejské typy nevlastnily, ale v případě nutnosti si je pravděpodobně vypůjčily z nějaké spřátelené židovské tiskárny. S ohledem na neznalost tohoto písma se dále předpokládá, že hebrejské slovo či větu vysázel sazeč v tiskárně, odkud byly typy vypůjčeny. 23 Tiskla se literatura náboženská, mravněnaučná, vědecká, zdravovědná, historická, úřední a právní, neperiodické noviny, příležitostné humanistické sborníčky, školní (učebnice, gramatiky) a hospodářské knížky, kalendáře, minucí, knížky lidového čtení atd. Součástí práce tiskáren však také byl tisk rozličných formulářů. Zůstává většinou anonymní, přesto však se jej podařilo doložit u Jiříka Dačického, který v roce 1606 vytiskl kvitance na platy viničný a doslal za ně 20 grošů. 24 V Praze byly například dotiskovány práce Tychona Brahe 25, vyšla zde Scotographia (učebnice tajného písma) od Abrama Colorniho ve dvou jazykových verzích, a pro lepší manipulaci pak každá ještě ve dvou formátech. 26 Tiskly se zde spisy Jana Keplera 27, ale také spis Giordana Bruna. V 90. letech 16. století se prosadily pražské oficíny při tisku neperiodických novin 28, a dovedly jej k roz Bohatcová, M.: Česká kniha s. 149, srovnej též Prudková, Lenka: Čeští tiskaři a židovství s AHMP Rkp č Záduší Panny Marie před Týnem. Registra počtů , fol 10a. Johannes Kepler byl pověřen, aby zajistil dokončení roztištěných Brahových vědeckých publikací z tiskárny v Uraniburgu. Tato práce byla zadána Šumanské tiskárně a v impressu je uvedeno Uraniburgi. Ex officina Typographica Authoris. Pragae Bohemorum. Absolvebatur Typis Schumanianis. Dotiskované exempláře jsou obohaceny o nový emblém se slovní hříčkou. Kniha vydaná v Uraniburgu obsahuje emblém s astronomem. V Praze dotiskovaných vydáních bylo pak použito slovní hříčky, kdy heslo Suspiciendo despicio (tj. Hledíc vzhůru, nezapomínám též hledět dolů ) bylo změněno za Descipiendo suscipio (tj. Pohlížeje dolů, obdivuji se ) a astronom nahrazen alchymistou. Podrobněji viz Večeřová, Petra: Šumanská tiskárna ( ). Praha, Scriptorium 2002, s Večeřová, P.: Šumanská tiskárna s Horský, Zdeněk Tenorová, Dagmar: Soupis tisků předních pražských astronomů století v historických knihovnách ČSR (Scripta astronomica 5). Praha, Astronomický ústav ČSAV 1990, 138 s. Knihopis eviduje 232 záznamů novin. Z tohoto počtu je 81 řazeno pod heslem jako Noviny periodické, 72 záznamů jako Novina a 79 záznamů jako Noviny (samostatné tisky). K tomuto počtu je nutné ještě připočítat další novinové zprávy řazené podle abecedy v celém knihopisném soupise. Například heslo Bitva, Dobytí, Vítězství, Filekovo aj. a zprávy řazené pod jménem autora například Engelk, Friedrich. V Knihopise jsou ale evidovány jen noviny jazykově české. Německé noviny tohoto období je možné uceleně nalézt v práci Göllner, Carl: Turcica. Die europäischen Türkendrucke des XVI. Jahrhunderts. II: Band. MDLI MDC. Bucuresti, Baden Baden Verlag Librairie Heitz 1968, 803 s. nebo Wolkan, Rudolf: Bibliographie der deutschen Litteratur Böhmens im VI. Jahrhunderte. Prag, A. Haase 1890, 136 s. 89\n8 Petra Večeřová květu, který neměl v celé Evropě obdoby. Počet pražských novin vysoce převýšil produkci Vídně, Vratislavi, Augšpurku i Norimberku. 29 Jedním z největších vydavatelů českých a německých novin s tureckou problematikou byl například Jan Šuman a vážným konkurentem byl Burian Valda. Pro vývoj novinového zpravodajství bylo velmi důležité, že přední pražští tiskaři novin byli ochotni zařadit k tureckým zprávám i zprávy z jiných oblastí. Například Jan Šuman informoval o občanské válce ve Francii nebo o přijetí císařova vyslance moskevským carem. 30 Co do poštu vytištěných zpráv byl patrně nejúspěšnějším rokem rok Patrně v důsledku řady tureckých porážek stoupla produkce novin pojednávajících o těchto křesťanských vítězstvích. Noviny se redakčně rodily v tiskárně. 31 Na titulní straně byl uveden název, který vytvořil tiskař a kde byl shrnut obsah tisku. Novina byla označována řadou přívlastků jako jistá a pravdivá, příkladná, jistotná, hrozná a strašlivá, potěšitedlná, mohla být ale i radostná a celému křesťanstvu k velikému potěšení, vítězství a dobytí jsou pak slavná a šťastná. V některých případech mohl být označení zkráceno na novinu a jisté vypsání. Tento zaběhaný způsob porušil Jan Šuman a zavedl zcela nový vzorec popisu obsahu. Jeho zlepšení spočívalo v tom, že označení novina posunul z prvního na druhé místo nebo je dokonce zcela vypustil a předsunul před ně samotnou událost: O bitvě, O dobytí, O vzetí, O (šťastném) vítězství Tento způsob popisu obsahu na titulní straně novin se však v jiných soudobých tiskárnách neujal. 32 Tiskárna Jana Šumana však měla i další pokrokové tendence. Například u vydávaných Neue Zeitungen došlo k označení novin číslem 33, což je považováno za přímý náběh ke kontinuaci. 34 Noviny zaměřené na turecké zpravodajství byly v některých pražských tiskárnách vydávány souběžně ve dvou jazykových verzích, tj. němčině a češtině. Jejich redakční úprava byla, pokud je možné soudit podle dochovaných exem Šimeček, Zdeněk: Osmanská expanze v českém zpravodajství 16. a počátku 17. století. In. Osmanská moc ve střední a jihovýchodní Evropě v 16. a 17. století. Sborník prací z vědeckého zasedání československo-jugoslávské historické komise v Brně , Díl I. Praha 1977, s Šimeček, Zdeněk: Noviny z Prahy na sklonku 16. století. K předpokladům vzniku týdenních tištěných novin. Vědecké informace. Suplement 1970, č. 1, s. 59. Zpráva o přijetí vyslance moskevským carem je zařazena v tisku: Die fünfte und sechste gute newe Zeitung aus Ungern Wolkan č. 365 jako druhá novina Die Ander Zeittung, Gewisse vnd Warhafftige beschreibung, Wie der Groß Fürst in der Muscaw, Jhr Kay: Ma: Bottschafft empfangen vnd angenomen, etc. Kneidl, Pravoslav: Česká lidová grafika v ilustracích novin, letáků a písniček. Praha, Odeon 1983, s. 19. Rataj, Tomáš: Turecká hrozba a raně novověké zpravodajství v předbělohorských Čechách. Documenta Pragensia 19, 2001, s Wolkan č. 365 Die Fünffte vnd Sechste gute Newe Zeitung Aus Vngern Šimeček, Z.: Noviny z Prahy, s\n9 Každodennost pražských tiskařů v 16. a na počátku 17. století plářů, skoro stejná. Poměr množství v Praze vycházejících českých a německých novin bývá odhadován na 2 : Zdeněk Šimeček se domnívá, že v Šumanské tiskárně mohla německým Neue Zeitungen náležet přednost, protože byla novina označena číslem. 36 Německé noviny v Praze byly vydávány také další pražskými tiskaři například Burianem Valdou, Jiříkem Jakubův Dačickým nebo Mikulášem Pštrosem. 37 Náklad se předpokládá okolo 200 exemplářů, 38 s dalším vydáním 39 v případě zájmu. Někteří tiskaři nechávali kontraverzní tisky vytisknout v cizině. Příkladem může být protestantská postila Philadelfia Zámrského, kterou nechali v roce 1602 vytisknout nezávisle na sobě Jiří Dačický v Lipsku a Daniel Sedlčanský v Drážďanech, a měli pak proto problémy, a Dačický byl dokonce zavřen do vězení. Většina tiskařů byla nábožensky tolerantní, tj. byli ochotni vytisknout i tisky odlišného náboženského vyznání. Za příklad může sloužit Jiří Jakubův Dačický, který byl několikrát vězněn za rozšiřování cenzurou neschválených tisků, přitom tiskl i publikace jezuitů. 40 Jiří Melantrich vydával utrakvistické Bible, ale z jeho lisu vyšlo v několika vydáních i kázání Girolama Savonaroly 41. Jako poslední Rataj, J.: Turecká hrozba, s Šimeček, Z.: Noviny z Prahy, s. 62 Viz Göllner, Carl: Turcica. Die europäischen Türkendrucke des XVI. Jahrhunderts. II: Band. MDLI MDC. Bucuresti, Baden Baden Verlag Librairie Heitz 1968, 803 s. nebo Wolkan, Rudolf: Biblio graphie der deutschen Litteratur Böhmens im VI. Jahrhunderte. Prag, A. Haase 1890, 136 s. Tomáš Rataj navrhuje hypotetické množství 200 kusů, podle analogie s letáky, kdy Oldřich Valda jeden leták vydal v prvním vydání ve 200 kusech. Viz Rataj, T.: Turecká hrozba, s Dvakrát tištěné noviny Knihopis č O dobytí města Babuče 1595 a Knihopis č O vítězném Rábu dobytí 1598, které se liší jiným dřevořezem na titulní straně V případě do bové aktuality Knihopis č O velikém hladu v Lifflandu uvádí Čeněk Zíbrt dokonce tři vydání této zprávy, vždy s jiným dřevořezem na titulní straně a drobnými změnami v textu. Například Knihopis č Šturm, Václav: Krátké ozvání doktora Vácslava Šturma proti kratičkému ohlášení Jednoty valdenské neb Boleslavské. Vytištěné s povolením vysoce důstojného v Bohu otce a osvíceného knížete pána, P. Martina [Medka z Mohlenice ] arcibiskupa pražského. Od Jiříka Dačického v Starém Městě pražském létha Páně [II] 198 [= 199] [II] str.; Knihopis č Šturm, Václav: Krátkej spis o jednotě bratří valdenských jestliže z boha jest sebraný z kníhy vysoce učeného muže doktora Vácslava Šturma z Tejna Dobrohostova, doktora písma svatého. Vytištěný s povolením vysoce důstojného v bohu otce a osvíceného knížete pána, p. Martina [Medka z Mohelnice] arcibiskupa pražského. Od Jiříka Dačického v Starém Městě pražském létha páně [II] 49 str. Knihopis č Savonarola, Girolamo: [Sedmero krásné a potěšitedlné kázání od blahoslaveného muže Jeroným Savonarola z Ferarí, v latinské řeči sepsané. Nyní pak z německého jazyku v český všem křesťanům k užitku i potěšení s pilností a věrně přeložená. V němžto žalost, bída i soužení světa. K tomu, kterak člověk pokání činiti i spasení dojíti má, dostatečně jest vysvětleno.], 91\n10 Petra Večeřová příklad bych uvedla ideový posun, který byl patrně způsoben situací po porážce stavovského povstání, kdy v roce 1609 v Šumanské tiskárně byla vydána česká konfese 42 a později Obnovené zřízení zemské 43. Pražská univerzita neměla svoji tiskárnu, a až do roku 1618 ani tiskaře, který by se označoval jako univerzitní tiskař. V roce 1566 sice odkázal Jan Chocenský svoji tiskárnu 44 univerzitě, mistři však toho nedokázali využít ve prospěch pražského učení a prodali ji Janu Kantoru Hadovi. Členové univerzity tak museli na svých edičních záměrech spolupracovat s tiskaři pražskému učení blízkými jako byli například Jiří Melantrich z Aventinu nebo Daniel Adam z Veleslavína. Univerzitní zakázky ve formě tisku příležitostných humanistických sborníčků plnily i další pražské tiskárny. Na začátku 17. století dominovala převážně Šumanská tiskárna nebo Jiří Nigrin, který zde zcela vynikal tiskem typograficky vynikajících jednolistů. Od roku 1607 začíná postupně stoupat produkce sborníčků u Pavla Sessia a po roce 1615 drtivě převažuje zakázky v ostatních tiskárnách. V lednu 1618 se pražská akademie rozhodla jmenovat svého vlastního typografa a zvolila Pavla Sessia, který se tak stal prvním akademickým tiskařem v Čechách a získal právo podepisovat své tisky Akademie pražské impressor. 45 Dělo se tak v letech Po celou dobu se Sessius zaměřoval spíše na tisk příležitostných sborníčků než odborných spisů. Tyto zakázky byly z tiskařského hlediska jistě velmi lukrativní, protože objednatel za tisk zaplatil a navíc část, ne-li celý náklad i sám odebral. V pražských tiskárnách byla účtována za náklad nepřesahující 200 exemplářů nezjištěn žádný výtisk, 1573; Knihopis č Savonarola, Girolamo: Sedmero krásné a potěšitedlné kázání od blahoslaveného muže Jeroným Savonarola z Ferarí, v latinské řeči sepsané. Nyní pak z německého jazyku v český všem křesťanům k užitku i potěšení s pilností a věrně přeložená. V němžto žalost, bída i soužení světa. K tomu, kterak člověk pokání činiti i spasení dojíti má, dostatečně jest vysvětleno Knihopis č Confessio: Vyznání víry svaté křesťanské všech tří stavů Království českého z víry Tělo a Krev Krista Pána pod obojí přijímajících. Vytištěno, Léta Páně M. DC. IX [= 1609] (v pátek po s. Martě hospodyni Páně. [31. července]. 4 o. [XIV]-146-[II-I] str. Knihopis č Ferdinand II.: Císaře římského, uherského a českého ec. krále ec. Jeho Milosti Ferdinanda druhého ec. Obnovené právo a zřízení zemské dědičného Království českého. Cum Gratia et Priuil: S. C. M. tis speciali ad decennium. [V Starém Městě pražském v impressí Šumanské] o. [IV. ] CXXXV str. [více nevyšlo].; Zíbrt IV Ferdinand II.:Der Röm. Auch zu Hungarn vnd Böheim etc. Kön: Maj: FERDINANDI II. Vernewerte Landes Ordnung Deroselben ErbMakhgravtumbs Mährern. M. DC. XXVIII. (Gedruckt zu Prag, in der Schumanischen Druckerey. Im Jahr M. DC. XXVIII. 4 o.  CCLV  ff. Tiskárna pracovala v Praze na Starém Městě v Týnské ulici v letech Chyba, K.: Slovník knihtiskařů s. 129, 107. Pokorná, Andrea: Akademický knihtiskař Pavel Sessius. In: Sborník k 80. narozeninám Mirjam Bohatcové. Praha, Knihovna Akademie věd České republiky 1999, s\n11 Každodennost pražských tiskařů v 16. a na počátku 17. století cena kolem 2 kop gr. míš. 46 Otázky spojené s knihtiskem a knihami však byly řešeny i v rámci obhajovaných bakalářských tezí na pražské univerzitě. Například v roce 1611 se obhajovaly teze: Bylo pro studia vynalezeno něco užitečnějšího nad knihtisk? nebo Má mít obchod literaturou přednost před kramářstvím? A roku 1614: Je nějaké zařízení prospěšnější než knihy? Od konce 16. století již nepatří knihy k drahým, vzácným nebo těžko dostupným předmětům. Rozvoj knihtisku k nim umožnil lepší, rychlejší a hlavně levnější přístup. Prodej knih probíhal v tiskárně, manželky některých tiskařů (například Magdalena Nigrinová) prodávaly také na trhu na Starém Městě pražském u Staroměstské radnice. Tiskaři nebo jejich tovaryši jezdili prodávat knihy i na mimopražské trhy, doloženy jsou jejich cesty např. do Rakovníka, Kutné Hory, Chrudimi, Vysokého Mýta atd. a někteří dokonce pronikali na mezinárodní veletrhy v Lipsku, Frankfurtu nad Mohanem nebo Linci, jak dokládají knižní katalogy těchto veletrhů. Knihy se prodávali většinou nesvázané, pouze srovnané do archů, a až jejich jednotliví majitelé si je nechávali svázat, dle svého přání a finančních možností. V druhé polovině 16. století a na přelomu 16. a 17. století se objevilo množství vazeb, které byly vyráběny hromadně, a zdobeny slepotiskem za využití válečku a linky. 47 Významná knihařská dílna patřící Kryštofu Meyšnarovi vázala části nákladu ve formě nakladatelské vazby na smlouvu 48 pro řadu pražských tiskařů jako byli například Jiří Melantrich, Daniel Adam z Veleslavína, Michael Peterle, Jan Jičínský, Jiří Nigrin, Burian Valda, Jan Šuman, Mikuláš Pštros, Daniel Sedlčanský, Jiří Jakubův Dačický. Část nákladu mohli odkoupit také tzv. knihaři (tj. knihvazači a knihkupci) prodávající knihy jednotlivých tiskáren. Prodej knih knihařům v Praze i mimo ni, a to nejen v Čechách, ale i na Moravě dokládají dluhy doložené v městských knihách například jsou dochovány dlužní úpisy na 12 kop mezi Jiřím Melantrichem a Adamem knihařem v Kolíně 49, 1577 pohnal Melantrich k soudu knihaře Jakuba kopy 10 gr. míš. obdarovaným byl Mikuláš Holárek. Sborník Naenia memoriae vydal roku 1607 k jeho úmrtí jeho nevlastní otec Šimon Žlutický. In: Rukověť č. II, 329. Za vytištění epithaphia mistra Štěpána Kladrubského 1609 vydal Martin Bacháček 1 kopu 50 gr., za tisk 600 exemplářů mistrovských intimací 1608 vydal 6 kop gr. In: Winter, Z.: Mistra Bacháčka kolejní počty. Časopis Musea Království českého 69, 1895, s Nuska, Bohumil: Meyšnarova knihařská dílna. Hromadná produkce vazeb na konci 16. století, jeden z důsledků vynálezu knihtisku a relativního zlevňování knihy. In: Knihtisk a kniha v českých zemích od husitství do Bílé hory. Praha 1970, s Bohatcová, M.: Česká kniha, s SOkA Kolín, radní manuál fol. 356a přepis viz Petr, Stanislav: Jiří Melantrich z Aventýna a jeho tisky v knihovnách kolínských měšťanů. příloha č. I. Práce muzea v Kolíně 2, 1982, s\n12 Petra Večeřová Fišera z Meziříčí pro dluh 289 kop. 50 Janu staršímu Jičínskému dlužilo v roce 1572 podle inventáře 11 knihařů částku přes 90 kop míš. 51 Podle pravděpodobně jednoho z prvních tištěných průvodců 52 po Praze existovalo zde v roce 1615 několik knihkupeckých krámů. Dva byly umístěny hned pod branami Pražského hradu, třetí u Kamenného, dnes Karlova mostu v Mostecké ulici v Saském domě. Tento poslední jmenovaný krám vedl Karel Augšpurger, který přišel do Prahy v roce 1600 jako zřízenec dvorského knihkupce Gotfrýda Tampacha. V roce 1611 se osamostatnil a patrně převzal Tampachův obchod se skladem i závazky. Pracoval zde až do roku 1629, kdy odešel pro víru do Saska. O tom, jak byl čilým obchodníkem hovoří i reklama v jednom z tisků vydaném u Pavla Sessia Tato kniha najde se na Malé Straně v Saském domě u Kašpa ra Augšpurgera. Kromě toho se knihy prodávaly také ve výklencích oken Vla dislavského sálu. 53 Zboží zde prodávané nebylo patrně nijak zvlášť zabezpečeno, protože v roce 1570 zde byl okraden Šebestián Oks, který zde měl ve velké truhle uloženo okolo čtyř centnýřův vázaných i nevázaných knih v češtině, němčině i latině. Truhla i s knihami byla ukradena Janem Nebeským, jehož manželka Anna vézti pomáhala a knihy prodávala. 54 Jménem je také znám Levin Hulsius, který dostal roku 1600 povolení od Rudolfa II. ke knihkupecké činnosti ve Vladislavském sále. 55 V roce 1570 se spojil Tomáš Mitis s tiskaři Janem Kantorem Hadem, Janem Jičínským a Jiřím Jakubův Dačickým a zřídili si knihkupectví v Karlově koleji. Literatura uvádí, že prodávali převážně protestantské knihy v Čechách zakázané 56, vyloučit se ale nemůže ani jejich vlastní produkce. V Karolínu měl mít i svůj obchod s knihami také Jiří Melantrich. Úroveň knihkupeckých krámů byla rozdílná. Jiří Carolides například v jedné své básni píše, že tiskaři vydávají plody své práce na pospas provlhlým knihkupeckým krámům Winter, Z.: Řemeslnictvo a živnosti s. 267 Jejich okruh byl široký Písek, Louny, Příbram, Nové Město pražské, Litomyšl, Olomouc, 3 knihaři unikají In: Pešek, Jiří Wižďálková, Bedřiška: Impresí Jana staršího a Jana Filoxena Jičínských ( ). Documenta Pragensia 10/1, 1990, s Rukověť III. str. 265 Martinides, Bartoloměj: Descriptio amplissimae atque ornatissimae regiae urbis Pragensis,metropolis totius Boemiae Pragae typis Danielis Sedesani. Volf, Josef: Kde byly v Praze r knihkupecké krámy? Časopis Národního muzea, 102, 1928, str též Volf, Josef: Knihkupci na Hradě Pražském. Zvon 25, 1914, str AHMP rkp č knihy soudnictví sporného a trestního manuály výpovědí ( ) Fol 173b 174a (nová fol. 189b 190a) Volf, J.: Kde byly v Praze str Kadlec, Karel: Počátky práva autorského. Časopis českého muzea, 67, 1893, str Text je součástí básní o knihtiskařském umění, které byly připojeny k dílu Westonia, Elisabetha Iohanna: Parthenicon Pragae typis Pauli Sessii. s. a. 94\n13 Každodennost pražských tiskařů v 16. a na počátku 17. století Prokázáno je také cílevědomé rozšiřování pražských tisků zprostředkovatelským způsobem a to po Čechách, Moravě a české části Slezska. Představitelé světské či církevní moci nakoupili větší počet exemplářů knih, které pak po jed notlivých výtiscích bezplatně šířili. Světská vrchnost po školách a úřadech vlastního dominia, duchovní vrchnost podřízeným instancím církevní správy ne bo skutečným či potenciálním spojencům z řad šlechty. Tato forma distribuce nepostihovala veškerou knihtiskařskou produkci, nýbrž jen školní příručky a literaturu právního, administrativního a náboženského obsahu, kde však zasahovala podstatnou část nákladu a velmi výrazně doplňovala řídkou knihkupeckou síť. V posledních desetiletích předbělohorské doby zprostředkovatelská činnost vrchností podtrhovala význam pražského knihtisku pro celou jazykově českou oblast zemí Koruny a závažným způsobem se podílela na oběhu aktuálních informací i na šíření všeobecné vzdělanosti. 58 Od konce 15. století patřily Čechy do okruhu aktivity lipského a norimberského obchodu s knihami. Později se připojily i filiálky frankfurtských firem. 59 Nejpozději po polovině 16. století si své obchodní pobočky vybudovala v Praze řada věhlasných firem z Norimberka, Augsburgu a z Frankfurtu nad Mohanem. 60 Prostřednictvím těchto velkozávodů s rozsáhlou sítí filiálek byla Praha v podstatě spojena s knižním trhem celé Evropy. 61 Knihy se k nám přivážely zejména z německých měst, ale také z Benátek, Nizozemí nebo z Francie. 62 Nebylo proto nutné, aby se čeští velmoži s větší pravidelností osobně či v zastoupení svými obchodními agenty zúčastňovali jarmarků v říšských městech. 63 Knihy dováželi též někteří samostatní obchodníci a knihaři či nespecializovaní velkoobchodníci a císařští dodavatelé. V omezené míře mohli zahraniční produkci českému čtenáři zprostředkovat někteří pražští tiskaři, kteří obchodovali na německých knižních veletrzích. 64 Poptávka po zahraničních a cizojazyčných publikacích na pražském trhu je doložena například v korespondenci Karla staršího ze Žerotína. Objednával v Praze dva česko-německé slovníky pro dceru, a kdyby v těchto dvou Pánek, Jaroslav: K rozšiřování pražských tisků v předbělohorské době (Zprostředkovatelská úloha světských a církevbních vrchností). Documenta Pragensia X/1, 1990, s Pešek, J.: Měšťanská vzdělanost, s. 75. Bůžek, Václav: Zahraniční trhy a kultura šlechtických dvorů v předbělohorských českých zemích. Český časopis historický, 89, 1991, č. 5 6, s Pešek, J.: Měšťanská vzdělanost, s. 75. Ledvinka, Václav Pešek, Jiří: Měšťanstvo, městský život soukromý a veřejný. In: Rudolf II. a Praha. Císařský dvůr a rezidenční město jako kulturní a duchovní centrum střední Evropy. Praha, Správa Pražského hradu 1997 s Bůžek, V.: Zahraniční trhy, s Pešek, J.: Měšťanská vzdělanost, s\n14 Petra Večeřová jazycích nebyly k dostání, tedy latinsko-německo-české. 65 Že nepřestal navštěvovat prostřednictvím svých agentů za účelem koupě knih ani frankfurtské trhy, dokládá skutečnost, že na zakoupení atlasu Mercatorova pošle k budoucímu trhu frankfurtskému 34 tolary. 66 Žerotín byl dále spojen s pobočkami italské firmy Pestallozzi ve Vídni a Lyonu prostřednictvím jejich agentů Jeronyma Bonacina 67 a Césara Calandriniho. 68 Frankfurtské trhy navštěvoval jako obchodní zástupce Jana Myllnera z Mylhauzu také Jiří Závěta ze Závětic. Nakupoval zde knihy, vyrovnával účty a přivážel seznam knih ve Frankfurtě vydaných 69, podle něhož si pak mohl Jan Myllner objednávat knihy například v Praze, Vídni, Ženevě, Norim berku či Augsburgu. 70 Je možné, že zde obchodoval nebo zprostředkovával obchod s knihami vytištěnými v Šumanské tiskárně a přivážel do Prahy zahraniční produkci. Dovoz cizojazyčných knih nemusel být prvotním záměrem, protože na německých veletrzích se ve velké míře obchodovalo výměnným způsobem. 71 Otázka odbytišť a ceny knih je důležitá s ohledem na úživnost tiskárny pro všechny zainteresované strany. I přesto, že se většina tiskařů snažila zaměřit na rychle nebo dobře prodejné tisky, dá se předpokládat, že někteří výdělek z tiskárny příležitostně doplňovali ještě dalšími, dnes neznámými zdroji. Určité představy o ceně knih se dají získat podle odhadních cen knih zaznamenaných v inventářích několika tiskařských pozůstalostí 72 nebo z Winterových výpisků 73 pozůstalosti Karel st. ze Žerotína doktoru Luckovi. Rosice 1605, 18. červenec. In: Archiv český. Díl 27. Dopisy Karla st. z Žerotína s. 250 dopis č Karel st. ze Žerotína doktoru Luckovi. Rosice 1606, 5. června. In: Archiv český. Díl 27. Dopisy Karla st. z Žerotína s. 282 dopis č Archiv Český XXVII, například dopisy s. 212 č. 599, s. 226 č. 655, č. 656, s. 252 č. 1007, s. 292 č. 1341, s. 341 č. 1463, s. 419 č a další. Archiv Český XXVII, například dopisy s. 192 č. 549, s. 283 č. 1245, s. 337 č a další. Gabriel Lehman Jiříkovi [Závětovi ze Závětic] [Praha, 1599] listopad 1, a Kandidát práv [Jiří Závěta ze Závětic?] [G. Lehmanovi]? In: Müldner, Josef: Jan Myllner z Milhauzu II., s , dopis č. 115, s , dopis č. 117 edice kopiáře uloženého v Lipské městské knihovně Commercium epistolicum fol. 413(470), 448 (495). Tobolka, Zdeněk Václav: Žerotínská knihovna. Praha, Spolek českých bibliofilů 1926, s. 12. Pešek, J.: Měšťanská vzdělanost, s. 75. Inventář knižního skladu veleslavínské tiskárny publikován Pešek, Jiří: Tiskárna a sklad knih mistra Daniela Adama z Veleslavína. In: Zprávy Archivu Univerzity Karlovy, 1982, č. 4, s srovnej též Hejnic, J.: Inventář knižního skladu veleslavínské tiskárny. In: Bohatcová, Mirjam: Obecné dobré podle Melantricha a Veleslavínů. Studie k završení knižní tvorby Mistra Daniela Adama z Veleslavína [zemřelého] Praha, Karolinum, 2005 s , Inventář knižního skladu Jana Jičínského publikován Pešek, Jiří Wižďálková, Bedřiška: Impresí Jana staršího a Jana Filoxena Jičínských ( ). Documenta Pragensia 10/1, 1990, s Rukopis ze kterého Zikmund Winter vycházel shořel v roce 1945 na Staroměstské radnici. 96\n15 Každodennost pražských tiskařů v 16. a na počátku 17. století pražského knihaře a knihkupce Tobiáše Fikara z roku Jako nejlevnější jsou zde označeny knížky malý školský, každá po 4 kr.. Větší školské knížky byly po 8 kr., knížky v nejmenších formátech 12o 32o byly počítány po 10 kr., další knížky školské po 12 kr., a tak dále až k tlustým a výpravným foliovým svazkům po několika zlatých. Přihlédne-li se i k dalším pozůstalostním inventářům, je možno konstatovat, že cena tištěné knihy se na přelomu 16. a 17. století pohybovala zhruba v rozmezí 10 krejcarů až 3 zlatých, samozřejmě s přesahy na obě strany. 74 Jonata Bohutský žádal poručníky Nigrinových sirotků, aby mohl dražší knihy prodávat o půl kopy levněji než knihař. Tak například Herbář byl prodáván za čtyři a půl kopy, vázaný za pět a půl kopy. Povoleny mu byly také množstevní slevy, tzn. že koupil-li někdo za 100 kop, dostal ještě navíc knihy za 10 kop. 75 Čím uzavřít? Snad jen tím, že přes veškerou snahu pražských tiskařů dávali měšťané podle výzkumů Olgy Fejtové v aktuální nabídce přednost zahraniční literatuře před domácími tisky. 76 Toto potvrzuje povzdech Daniela Adama Nacházejíť kteříž nětco málo latinou, vlašinou aneb němčinou usta sobě proplákše, i hned českého nic čísti, ani kněh českých v svých bibliothékách míti nechtějí, obávajíce se, aby lejkům, jakož říkají, podobní nebyli, anobrž za hanbu sobě to pokládají, kdyby knihy české kupovali a čtli Pešek, J.: Měšťanská vzdělanost s Winter, Z.: Řemeslnictvo a živnosti s. 290, srovnej též Teige, Josef: Adamové z Veleslavína. Zprávy o nich z Archivu hl. města Prahy. Časopis Českého muzea, 73, 1899 s Fejtová, Olga: Měšťanský čtenář 17. století a recepce aktuální barokní literatury. In: Barokní Pra ha barokní Čechie Sborník příspěvků z vědecké konference o fenoménu baroka v Čechách, Praha, Anežský klášter a Clam Gallasův palác, září s Předmluva Daniela Adama v knize Knihopis č a č Buenting, Heinrich: Itinerarium sacrae Scripturae, to jest: Putování svatých 1592 srovnej též Bohatcová, M.: Obecné dobré s\n17 Unikátní portolánový atlas Jaume Olivese ve fondu VKOL UNIKÁTNÍ PORTOLÁNOVÝ ATLAS JAUME OLIVESE VE FONDU VKOL Jiří Glonek O tom, že i v přetechnizovaném 21. století se dá učinit ve zdánlivě zpracovaných fondech významný objev, se začátkem května přesvědčili pracovníci oddělení historických fondů Vědecké knihovny v Olomouci, kteří si při stěhování a následné očistě všimli zajímavého rukopisu se signaturou M II 33. Dotyčný exemplář ležel v trezoru překvapivě zcela bez povšimnutí coby součást rukopisného fondu bez signifikantního označení, prakticky tedy jen pod určitou signaturou. I evidenční seznam novodobých rukopisů zná dílo pouze pod všeobecným označením Cartae geographicae. 1 Již na první pohled bylo jasné, že se jedná o opravdový unikát, který zůstal zapomenut snad i díky svému nenápadnému vzhledu. Při prvotním průzkumu bylo zjištěno, že se jedná o tzv. portolánový (námořní) atlas, který po geografické stránce pokrývá oblast Středozemního i Černého moře a zhruba severní část Atlantiku. Atlas okamžitě zapůsobí na svého pozorovatele především bohatě kolorovanou formou. Kromě pestré škály stále svěžích barev se v nemalé míře při výzdobě uplatnilo stříbro i velkorysé zlacení. Co do rozsahu se atlas o rozměrech 31 23,5 cm skládá celkem ze sedmi folií, z toho první folium představuje titulní růžice, za kterou následuje šestice vlastních mapových listů. Atlas byl vyroben vysoce nákladnou, nicméně noblesní technikou ruční kresby na pergamen. Díky krátkým autorským údajům nebylo těžké ho ihned vročit do roku Zbývalo provést transkripci a správně interpretovat další část krátkého katalánského textu, umístěného u titulní růžice. 2 Dr. Ivan Kupčík z univerzity v Mnichově, coby československý emigrant, potvrdil autorství tohoto unikátu Jaume Olivesovi. Co k této osobě můžeme říci? 1 2 Boháček, Miroslav: Evidenční seznam rukopisů Státní vědecké knihovny v Olomouci ze sto - letí. Olomouc 1979 (strojopis). Nápis nad titulní růžicí zní: Jaume Olives mallorchi[m] en napols an[n]y Pod titulní růžicí následuje doplněk: S d[e] con[tra?] tastin de nicolo de curffo. Přesná role Nicoli de Curffo (Mikuláše z Korfu), který se dle krátkých bibliografických údajů na vyhotovení atlasu nějakou formou podílel, zůstává dosud poněkud nejasná. Mohlo by snad jít o koautora. 99


Ruští vojáci vykonají inspekci na Slovinsku - 19.11.2018, Sputnik Česká republika\nRuští vojáci vykonají inspekci na Slovinsku\nRuští vojáci vykonají ve dnech 19. - 22. listopadu inspekci na Slovinsku, sdělil novinářům náčelník ruského národního Střediska pro snížení jaderného nebezpečí... 19.11.2018, Sputnik Česká republika\nKoda, Mentále, to je vzkaz, kterému nikdo nerozumí. :)))))))))))))))\n..moulona 4..siondobytečku...vážně tě berou zase jen kolaboranti a proameričtí bolševici jako jsi ty, moulo z chlívku..vystavovat pro výstrahu ostatním na ruských veletrzích zbraní. S cedulkou: Psychopatický blbzmasivu z ČR. A ještě se znakem ochranné známky ® patentovaného blba, aby tě jiný magor nechtěl kopírovat. Hned vedle bych postavil dva ruské bohatýry s kalašnikovem. Plus poslech ruských národních písní. Hodil by se jeden imitátor Trumpety. Lidová veselice pro země BRICS, ŠOS a země Šanghajské spolupráce. Přispěl bys k prodeji ruských zbraní nemajících analogy. To je nekonečně více, než jen tvá kolaborantská a kafilérní hodnota.\n© AFP 2021 / Jure MakovecKontrolní stanoviště na Slovinsku\nRuští vojáci vykonají ve dnech 19. - 22. listopadu inspekci na Slovinsku, sdělil novinářům náčelník ruského národního Střediska pro snížení jaderného nebezpečí Sergej Ryžkov.\n„V období 19. — 22. listopadu 2018 plánuje ruský tým inspektorů v rámci splnění Vídeňské dohody z roku 2011 o opatřeních na posílení důvěry a bezpečnosti inspekci na území Slovinska," řekl Ryžkov.\nRuští inspektoři mají podle zprávy navštívit cvičné základny a polygony, budou se rovněž konat brífinky na vojenská témata.\n19. listopadu 2018, 12:482\n19. listopadu 2018, 14:26


Jaká je Seznam.cz TV? Svá a pro mne neuchopitelná - Lupa.cz\nLupa.cz » Jaká je Seznam.cz TV? Svá a pro mne neuchopitelná\nJaká je Seznam.cz TV? Svá a pro mne neuchopitelná\nUVNITŘ GALERIE – O spuštění této stanice jsme vás bohatě informovali. Teď jsme ji i krátce vyzkoušeli.\nPosuzovat Seznam.cz, jak se mi kanál hlásil v DVB-T multiplexu 4 společnosti Digital Broadcasting, očima běžné TV stanice nejde. Nejde totiž o televizní vysílání jako takové, a pokud nepoužijete televizor s funkčním HbbTV, uvidíte jen jakousi šablonu stránky, točící se kroužek a titěrné oznámení (viz galerie níže): „Nedaří se Seznam.cz spustit? Mrkněte na www.seznam.cz/jaknaladit/“.\nOznámení bylo kupodivu titěrné jak na 61 cm, tak na 102 cm úhlopříčky.\nNa úvodní obrazovce není nikde ani slovo o využití technologie HbbTV, která by alespoň některým divákům mnohé objasnila. Nikde není ani slovo o Smart TV, nebo chcete-li chytrém televizoru, který nutně potřebuje, což by také něco objasnilo.\nVezměme to ale po postupně.\nK TÉMATU: Seznam.cz vstupuje na DVB-T. Objevil se na Multiplexu 4\nSeznam.cz TV: Hledali jsme způsob, jak zjednodušit přístup k internetovému obsahu\nChcete sledovat Seznam na DVB-T? Základem bude Smart TV\nKdo jsme a kam jdeme?\nK objasnění podle mého stačí citace Pavla Zimy, generálního ředitele společnosti Seznam.cz, který říká: Hledali jsme způsob, jak zjednodušit přístup k internetovému obsahu přímo přes televizní obrazovky. Chtěli jsme vymyslet, jak se na internet přepnout stejným tlačítkem, jímž se na televizním ovladači přepínají programy. A přesně tohle Seznam.cz TV umí. Přicházíme s netradičním řešením, které zatřese současným paradigmatem a tím, jak vnímáme televizní obrazovky. Přitom Seznam.cz TV „pouze“ divákovi jednodušším způsobem přináší obsah z internetu, který už nyní v chytrých televizích jde spustit. Dosud bylo vyhledávání internetového obsahu v chytré televizi přes aplikace nebo internetový prohlížeč noční můrou. Teď se k němu divák dostane pouhým přepínáním mezi televizními kanály, na něž je zvyklý. Je to naprosto logické a současné technologie to umožňují.\nV podstatě vše na jedné hromadě\nSeznam.cz TV pro svou funkci využívá hybridní TV vysílání, tedy technologie HbbTV, a pracuje zhruba tak, jako iVysílání České televize. Pouze s tím rozdílem, že obsah je sice členěný, ale do jednotlivých sekcí se dostanete pouze tupým mačkáním šipkových tlačítek. iVysílání je se svým tříděním doporučenými položkami atd. ráj na Zemi, protože Seznam.cz TV v tomto ohledu nenabízí zhola nic.\nTato „televizní stanice“ pouze ukáže obrázkové náhledy na video nebo skupinu videí, jako je Jídlo s. r. o., A dosti či Pohádky. Není tu ani menu s kategoriemi pořadů, kde by se dalo operativně vytřídit to, co nechcete, ani možnost si nějaký konkrétní pořad, či skupinu pořadů, vyhledat. A není tu ani to, co jste viděli naposledy nebo máte rozkoukané.\nK tomu, co chcete, se prostě musíte propracovat klasickou hlavoruční dřinou.\nZkoušení na plazmovém televizoru Panasonic\nU TV Panasonic se zprovozněným HbbTV, na němž jsem Seznam.cz TV zkoušel, pracovala pouze šipková tlačítka, OK a Back/Return, přes které se dalo vrátit na začátek v podstatě nekonečné obrázkové nabídky videí ke zhlédnutí. „Nekonečné“ jak v horizontálním, tak ve vertikálním směru.\nSamotné ovládání, resp. zhlédnutí videa je snadné. Než se ale propracujete k tomu, co byste možná chtěli vidět, je dobré vzít si dovolenou. Káva rozhodně stačit nebude…\nNevím, proč Seznam zvolil tento přístup, ale jak to tak vypadá, cílí na ty, kteří u jeho „stanice“ budou vysedávat hodně často a budou tak vidět nově příchozí videa zobrazovaná na samém počátku nabídky v sekci Nejnovější epizody.\nOtázkou je, kdo má tolik času. Možná teenager vysedávající věčně u nějaké počítačové hry či Stream.cz ve webovém prohlížeči.\nBěžný člověk ho prostě nemá.\nPokud byste ale například hledali před nedávnem zakoupené epizody od BBC, třeba Červeného trpaslíka nebo domácí Kancelář Blaník, ty byly v době, kdy jsem si Seznam.cz TV zkoušel hned na počátku zjevně nekonečného video seznamu. Zda tam jsou nebo budou stále, nevím. Možnost video či skupinu videí nějak přichytit na jednom místě či posunout do nějakých oblíbených položek tu chybí, stejně jako zmiňované vyhledávání. A ani kontextové tlačítko Option u Panasonicu nenabízelo nic zvláštního.\nA k čemu takováto „video věc“ vlastně je? Přiznám se, že mě nenapadá nic jiného než náhodné zhlédnutí čehosi, na co právě natrefím. Nebo puštění některých videí, která jsou standardně umístěna na začátku „nekonečného“ seznamu.\nTedy pokud vůbec nějaká taková videa existují či existovat budou.\nA ti, co nemají chytrý televizor či zprovozněné HbbTV? Můj názor je ten, že na televizní obrazovce jednoznačně chybí jednak výrazně větší (čitelnější) upozornění na sekci „Jak naladit“ (ty mrňky pomalu ani nepřečtu), a jednak chybí i jasné upozornění na to, že jde o využití technologie HbbTV a že ji tudíž pro funkci „TV stanice“ potřebujete.\nJak ostatně správně podotýká jeden z našich čtenářů níže, „naladěno“ už je.\nJasnější zpráva na obrazovce televizoru bez HbbTV nebo HbbTV nezprovozněného by mnohým osvětlila, s čím vlastně mají problém.\nTedy pokud problém mají.\nA z vlastní praxe vím, že zprovoznit HbbTV nemusí být triviální, což typicky platí o televizorech Samsung.\nSeznam.cz TV – informace o kanálu. Jak vidíte – nic tu není.\nPohled běžného člověka, který se o danou oblast nezajímá a chce ji jednoduše jen využívat\nNa téma Seznam.cz TV jsem si e-mailoval s jedním naším čtenářem a z korespondence cituji (redakčně kráceno).\nAno, základní problém je v tom ´monoskopu´, kterým se Seznam.cz v Mux-4 prezentuje a běžným laickým lidem by se slušelo dát srozumitelnou informaci: ´Pokud se vám nezobrazil obraz, musíte mít přijímač s HbbTV.´ Bohužel zatím se tak nestalo a je malá naděje, že to změní, když už to běží od 31. května v podobě odkazu ´Jak naladit´, přestože už je – alespoň v Mux-4 – naladěno.\nNe všichni jsou technicky nadaní, aby si dovtípili, o co kráčí…\nByla kolem toho dost nepříjemná diskuze i mezi těmi, co jsou znalejší, a přesto jsme tápali a už na to ´kašlem´, když je to k ničemu. Pokud náš tuner nemá technologii nového internetového teletextu HbbTV .\nOvládání Seznam.cz TV.\nJaká je televize ne-televize Seznam.cz TV?\nZ mého úhlu pohledu je škoda promrhaného potenciálu, který technologie HbbTV nabízí a který tu chybí. Ale chápu Seznam. Technologii prostě použil pro své potřeby a uživatelské rozhraní si udělal takové, jaké pokládal za nejlepší. Mimochodem, v tiskové zprávě byla tato služba VoD (Video on Demand – video na vyžádání) pojmenována „Seznam.cz TV“. Na obrazovce se hlásí jako Seznam.cz a Digital Broadcasting, provozovatel Multiplexu 4, ji ve své zprávě „Aktuálně MUX4 šíří tyto celoplošné TV programy“ označuje jako „HbbTV Seznam.cz“, což je nejtrefnější.\nSeznam zjevně vynaložil obrovské úsilí na to, aby lidem pomohl buď HbbTV zprovoznit, nebo objasnit, že ho nemají či ho mají, ale nemají svou Smart TV připojenu k internetu. V tomto ohledu klobouk dolů a klobouk dolů i před výborně zpracovanou nápovědou na webových stránkách.\nNa dotažení samotného kanálu, resp. jeho provedení, mu buď čas nezbyl, nebo ho má přesně tak, jak ho mít chce, což je pravděpodobnější.\nPro mě je ale idea poněkud neuchopitelná. Já chci mít ve VoD službě možnost vyhledat si, co chci, a to snadno a rychle a nezabývat se věcmi, které nechci, protože na to nemám čas. Bez této funkce a nějaké selekce videí je pro mě osobně služba naprosto nepoužitelná. Na lidi jako jsem já, ale Seznam.cz TV zjevně nemíří. Jsem jen zvědav na to, co na ni řeknou ti, na které naopak cílí.\nNa to si ale ještě nějaký čas počkáme.\nUž jste vyzkoušeli Seznam.cz TV?\nNe, nemám v televizoru HbbTV.\nNe, HbbTV nemám zprovozněno.\nTohle jde mimo mě.\nTelevize Seznam (Seznam.cz TV)\nŽijeme v simulátoru, peklo v Apple Store a masmédia jsou mrtvá\nStředeční recenze bude o měření a nastavení satelitu pomocí Profinderu HW6180 DVB-S2\n737 si ne ni treba pamatovat, staci umet cist. :-) A cekat se taky vubec nemusi. Uz prvni DVB-T STB mely pamet na cely obsah teletextu.


Administrace - Zálesácký svaz\nPrávě se nacházíte: Kdo jsme\nZÁLESÁK - svaz pro pobyt v přírodě vychází z vlastního "výcvikově výchovného systému". Je to komplexní, ale otevřený systém přirozené návaznosti věkových kategorií dětí, mládeže i dospělých a uceleného organizačního, metodického, propagačního i materiálně finančního zabezpečení. VÝCHOVNĚ VÝCVIKOVÝ SYSTÉM ZÁLESÁKA se zkládá ze tří částí - z Výchovných prvků, z Výcvikových prvků a ze Statutu ZÁLESÁKA, které řeší výchovné zaměření, obsahovou náplň a logický organizační systém vlastní realizace.\nPočátky ZÁLESÁKA sahají do roku 1949, kdy z iniciativy samotných dětí vznikl v malém jihomoravském městě Kyjově zálesácký klub nazývající se "RUDÍ VLCI" a později "SPARTA". Velmi brzy se ke klubu připojily skupiny zájemců z okolních obcí a měst, které inspirovala jeho poutavá romantická činnost.\nV letech 1968 až 1970 působil ZÁLESÁK jako samostatný celostátní svaz v rámci SVAZARMU, ustavený 5.5.1968 v Brně, jehož základem byla 15. ZO "ZÁLESÁK". Zabýval se náročnějším pobytem v přírodě a stal se konkurencí JUNÁKA - ZÁLESÁKA, který se na jaře 1968 od ZÁLESÁKA odtrhl a začal pracovat s dětmi podle tehdy přechodně povoleného skautského systému.\nJen málo kolektivů zrušeného svazu přežilo perzekuci sedmdesátých let. A ty, osamoceně v základních organizacích musely z nepochopitelných důvodů ukrývat svoji kvalitní činnost. Teprve se zavedením ZÁKLADNÍ BRANNÉ PŘÍPRAVY na počátku osmdesátých let byla ve Svazarmu poněkud rehabilitována výchova k všestrannosti mládeže a bývalý ZÁLESÁK - nyní pod taktickým názvem ...\nJeště v průběhu demokratizačních listopadových událostí roku 1989 byl "ZÁLESÁK - svaz pro pobyt v přírodě" po dvceti letech obnoven a 28.listopadu 1989 uznán předsednictvem ústředního výboru SVAZARMU. Obnovilo se i vydávání časopisu "ZÁLESÁK", jehož první dvě čísla vyšla ještě před listopadem 1989 pod názvem "Branný pobyt v přírodě". Ustavující sněm obnoveného ZÁLESÁKA se konal ve dnech 27.1. a 28.1.1990 v Brně.\nCopyright © Zálesácký svaz 2020


Dejte pleti vláhu - článek na Dáma.cz\nDejte pleti vláhu\n5. 9. 2013 | Autor: | Rubrika: Trendy\nChcete-li mít krásnou pleť, zajistěte jí přísun vody. Hydratace je důležitá zejména na podzim, kdy bývá po létě pokožka vysušená sluncem a mořskou nebo chlorovanou vodou. Kosmetika ale nestačí, stejně důležité je dodržovat pitný režim.\nHydratace je důležitá v každém věku a pro všechny typy pokožky, s přibývajícími roky se její význam dokonce zvyšuje. Kůže postupně degeneruje a přestává produkovat dostatečné množství přirozeného tuku. Tím ztrácí schopnost udržet si vodu. Výsledkem jsou vrásky, ztráta elasticity, suchost a drsný povrch.\nTomuto efektu lékaři říkají předčasné stárnutí. Způsobuje ho nejen přibývající věk, ale i působení různých škodlivých vlivů. Rozsáhlé poškození pleti ve smyslu dehydratace způsobuje nadměrné slunění, ale i mytí v chlorované vodě. Dalšími rizikovými faktory jsou ústřední topení nebo klimatizace. Velký nedostatek hydratace nastává i při výraznější fyzické aktivitě, zejména při sportu v přírodě. Svou negativní roli hraje i znečištěné životní, zejména městské prostředí. Jelikož je kůže vystavena zevním vlivům trvale, ztráta vody se uskutečňuje neustále.\nHydratujte zvenku i zevnitř!\nVětšina z nás to ví, a proto saháme po hydratačních kosmetických přípravcích ve formě sér, gelů, krémů a masek. Často si ale neuvědomujeme, že to nestačí. Pleť by měla být hydratovaná nejen zvenčí, ale i zevnitř. A to může zajistit jediné – správný pitný režim. Denně bychom měli vypít kolem dvou litrů vody, při větší fyzické námaze pak alespoň tři. Nejde jen o to uchovat si krásnou pleť, ale o zdraví vůbec.\nJe prokázáno, že ztráta 2% tekutin z celkové tělesné hmotnosti představuje ztrátu 20% výkonnosti. Při pouhé 3% dehydrataci se objevují křeče a nevolnost. Přitom lékařské studie dokazují, že lidé v České republice pijí pouze polovinu až dvě třetiny vody nutné pro optimální zdravotní stav.\nPodle dostupných výzkumů jsou ideálním nápojem minerálky s vyváženým obsahem minerálů, jako jsou např. hořčík, kalcium nebo sodík, které jsou nezbytné nejen pro kvalitu pleti, ale i pro správné fungování organismu. Někteří dermatologové dokonce doporučují minerální vody i k oplachování pokožky, a to zejména lidem s citlivou a atopickou pletí, které chlorovaná voda z kohoutku doslova škodí.


HC Vsetín online - oficiální internetové stránky VHK Vsetín | Zápas | HC Stadion Litoměřice – VHK ROBE Vsetín 1:3\nJan Tajzler • 26.01.2022\nPovedený návrat do zápasového kolotoče Chance ligy mají za sebou hokejisté VHK ROBE Vsetín. Cesta Stantienových svěřenců vedla po pauze na led aktuálního lídra tabulky, který před soubojem s Valachy čítal 16 vítězství v řadě. Valaši proti Litoměřicím nastoupili sebevědomě a velmi brzy se ujali vedení. Kališníci sice srovnali v přesilové hře, ale to bylo z jejich strany vše. Vítěznou branku vsetínského týmu obstaral kapitán Vít Jonák, vše pojistil v závěrečné power-play Luboš Rob. Litoměřicím nepomohlo ani šest přesilových her.\nCHANCE LIGA - 41.kolo st 26.1.17:30\nBranky a nahrávky: 9. Kracík (O. Procházka, J. Jícha) – 3. Jerofejevs (Ondračka, R. Půček), 24. Jonák (Smetana, Štach), 59. Rob (Pšurný). Rozhodčí: Zubzanda, Jaroš – Belko, Dědek. Vyloučení: 4:8. Využití: 1:0. V oslabení: 0:0. Diváci: 1000. Střely na branku: 16:23. Průběh utkání: 0:1, 1:1, 1:3.\nHC Stadion Litoměřice: Tomáš Král – P. Marcel, O. Baláž, Výtisk (C), Martin Böhm, Jebavý, Klikorka, Černohorský – Válek, R. Přikryl, Sihvonen – O. Procházka, Kracík, Martin Procházka – Hauser, Rouha, L. Stehlík – Berka, J. Jícha, Malát.\nVHK ROBE Vsetín: J. Málek – Jerofejevs, Ondračka, Štach, Smetana, J. Říha, Hryciow, Š. Jenáček – Jonák (C), Pšurný, Rob – Berger, R. Vlach, A. Zeman – Pitule, Venkrbec, D. Březina – R. Půček, Kucharczyk, Hořanský.\nSouboj ofenzivních celků začal aktivně z obou stran a oba brankář si velmi brzy připsali první zákroky. Vsetín byl však přeci jen o chlup aktivnější, když už v čase 2:47 otevřel skóre přesnou trefou od modré čáry obránce Alexandrs Jerofejevs. Valaši se snažili na úvodní branku rychle navázat a v útočném pásmu sebevědomě kombinovali, ovšem komplikace se dostavila při vyloučení Roba. Stadion potvrdil svou výbornou úspěšnost v přesilových hrách, když kombinaci kalíšníků zakončil matador Jaroslav Kracík, jenž přijal přihrávku od Jíchy a nikým nehlídaný z hranice brankoviště zasunul puk za Málka.\nVsetín jakoby si neuvědomoval sílu soupeře v přesilových hrách, zanedlouho měli domácí další příležitost předvést svou silnou zbraň, ale tentokrát málem inkasovali. Na modré čáře využil zaváhání Marcela Vít Jonák a rozjel se osamocen vstříc Královi, domácí brankář ovšem vystihl úmysly vsetínského kapitána a kličku do bekhendu zastavil povedeným zákrokem. Valaši do první sirény čelili ještě jedné přesilové hře Litoměřic, ale kromě střely Martina Procházky kalíšníkům nic nepovolili. Po první třetině tak v Kalich areně platil vyrovnaný stav 1:1.\nVsetínu se podobně jako v úvodním dějství podařil vstup i do druhé třetiny. V čase 23:34 byl na brankovišti připraven zakončovat Vít Jonák, když usměrnil původní střelu svého spoluhráče Smetany a vrátil Valachům vedení. Vsacané si následně hru zkomplikovali, když domácím povolili opět zahrávat dvě po sobě jdoucí početní výhody. Kališníci nebyli úspěšní ani v jedné z nich, ovšem největší příležitost ke srovnání měli při rovnovážném počtu hráčů na ledě, srovnání po přihrávce Kracíka měl na holi Martin Procházka, ale odkrytý prostor ve vsetínské brance netrefil. Po pěti přesilových hrách domácího celku si možnost početní výhody vynutili také Valaši, ovšem to bylo až v posledních vteřinách druhé třetiny, a tak její větší část si zelenožlutí přenášeli do startu třetí periody.\nHosté z Valašska domácí tým sevřeli v obranném pásmu, ale z přesilové hry uklidňující branku, která by je poslala do dvoubrankového náskoku nevytěžili. Litoměřice dostaly ještě jednu příležitost v přesilové hře, ale v tomhle utkání využili domácí z celkových šesti početních výhod pouze jedinou. Vsetín celkem v poklidu bránil jednobrankové vedení, nepouštěl domácí tým do vyložených šancí. Kališníci poměrně brzy sáhli ke hře bez brankáře, definitivní rozhodnutí měl na holi Luboš Rob hned dvakrát, poprvé však v jeho případě nezvykle trefil pouze tyč prázdné klece, aby se o pár vteřin později už nezmýlil.\nVsetín přerušil dlouhou vítěznou sérii Litoměřic, která trvala 16 zápasů v řadě, navíc jsou Valaši teprve druhým týmem v letošním soutěžním ročníku, který z Kalich areny odvezl všechny body.\nDavid Bruk (HC Stadion Litoměřice): „Bohužel jsme ukončili velmi dlouhou výsledkovou sérii. S výkonem mužstva ale nemáme problém. Nedali jsme nějaké vyložené šance, z níž mohl padnout druhý i třetí gól. Také jsme si nepomohli přesilovkami. Z hlediska bojovnosti ale nemám k týmu výhrady.“\nJan Srdínko (VHK ROBE Vsetín): „Jednalo se o velice těžké utkání proti výbornému soupeři. Měli jsme dobrý vstup do zápasu, i dobrý pohyb. Ve druhé třetině jsme ale zbytečně ztráceli kotouče, tím jsme se dostávali pod tlak. Paradoxně jsme jí ale vyhráli. V závěru se to vyrovnalo, bylo hodně soubojů a jsme za vítězství hrozně rádi.“\nZpátky do boje! Valaši ve středu cestují na půdu lídra tabulky\n25.01.2022 • Jan Tajzler


Solmucol orm.pas.24x100mg - J & H Lékárny\nDomů › Volně prodejné léky › Solmucol orm.pas.24x100mg\nČEMU MUSÍTE VĚNOVAT POZORNOST, NEŽ ZAČNETE PŘÍPRAVEK SOLMUCOL UŽÍVAT.\nÚčinky přípravku SOLMUCOL a účinky jiných současně užívaných léků se mohou navzájem ovlivňovat. Při současném užívání přípravku SOLMUCOL a antitusik (léky tišící kašel) může kvůli snížení kašlacího reflexu dojít k nebezpečnému zadržení vytvořeného hlenu v dýchacích cestách. Pro současné užívání přípravku SOLMUCOL a antitusik musí být zvlášť závažné důvody a antitusika mohou být užívána současně s přípravkem SOLMUCOL pouze na přímé doporučení lékaře.\nÚčinek acetylcysteinu na hlen se zesiluje zvýšením příjmu tekutin. Účinek SOLMUCOLu se projeví po 1 - 2 dnech užívání.\nSložení: Léčivá látka: Acetylcysteinum 100 mg v jedné pastilce.\nSorbitol, xylitol, magnesium-stearát, hydrogenuhličitan sodný, hydrogenuhličitan draselný, pomerančové aroma\nTel.: 00420 221 111 500, fax:00420 222 247 428 e-mail: ibi@ibi.cz