foto: wikipedia od “Pavel Hrdlička”\nRNDr. Alexandr Vondra, politik\nAlexandr Vondra (1961) vystudoval geografii na Univerzitě Karlově, později pracoval v Náprstkově muzeu, jako topič, programátor aj. Vydával Revolver revue. V roce 1989 se stal mluvčím Charty 77, podílel se na petici Několik vět a na založení Občanského fóra. Před revolucí byl krátce vězněn.\nV devadesátých letech zastával řadu funkcí jako zahraničně-politický poradce prezidenta, náměstek ministra zahraničních věcí, velvyslanec v USA. Později se stal ministrem zahraničních věcí (2006-2007), místopředsedou vlády (2007-2009), ministrem obrany (2010-2012). V letech 2006 až 2010 byl zvolen jako senátor ODS.\nV letech 1990 až 1992 jste byl poradcem prezidenta Havla pro zahraniční politiku. Jak jste se vyprofiloval zrovna na expertízu v zahraniční politice?\nJá jsem s Havlem velmi úzce spolupracoval už v rámci Charty 77 a samizdatu. V osmdesátých letech jsem byl redaktorem Revolver Revue a často jsem po něm chtěl, aby nám psal autorské texty. Potom někdy v roce 1987 začala v Chartě diskuse o tom, že by se měla více otevřít mladým a mimopražským. Protože já jsem byl ta mladší generace a zajímal jsem se o veřejné záležitosti nejen doma, ale i ve světě, lidé jako Ivan Lamper a Jáchym Topol, kteří byli orientováni spíš novinářsky a literárně, mě doporučili, takže jsem se začal angažovat v Chartě. Roku 1988 jsem zastupoval tehdejšího mluvčího Charty Stanislava Devátého, kterého často blokovala StB, takže se z tehdejšího Gottwaldova do Prahy několikrát ani nedostal. V roce 1989 jsem se stal mluvčím Charty a byl jsem jedním z těch, kdo svolávali demonstrace na přelomu let 1988 a 89.\nPo palachiádě jsem byl vězněný. Na jaře jsme dávali s Václavem Havlem a Jiřím Křižanem dohromady petici Několik vět a zase jsme za to někteří byli stíhaní; někomu dokonce změnili podmínku na trest nepodmíněný, což byl i můj případ. Propuštěn jsem byl 10. listopadu 1989.\nKdyž jsme v Činoherním klubu zakládali Občanské fórum, byl jsem mezi těmi převážně mladšími, kteří chtěli, aby Havel kandidoval na prezidenta. Někteří starší, více doleva orientovaní, spekulovali o Dubčekovi, což nám připadalo jako tragický návrat do minulosti. Hodně jsme usilovali o to, aby se k této výzvě Havel postavil čelem, a zároveň jsme se studenty a s uměleckou sférou objížděli republiku a agitovali za Havla, kterého lidé znali většinou tak maximálně z vysílaček. Po zvolení Havla prezidentem jsem měl v plánu odejít do nějakých nezávislých novin, ale on si chtěl své nejbližší okolí vzít s sebou na Hrad. To samozřejmě nešlo odmítnout. Tehdy nebyly na trhu a už vůbec ne v okruhu Václava Havla nebo opozice celkově politologové apod., to se vůbec nestudovalo. Práva se sice studovala, ale byla to jedna z nejbolševičtějších škol. Agendu jsme si rozdělili nakonec celkem jednoduše – já jsem si vzal zahraničí, protože jsem uměl trochu anglicky díky tomu, že jsem v disentu fungoval jako jeden z nárazníků, na který se obraceli západní novináři. Navíc jsem měl vystudovaný zeměpis a zahraniční věci mě vždy zajímaly. V podstatě na mě ta agenda spadla přirozenou cestou a začal jsem působit jako poradce pro zahraniční záležitosti.\nZmínil jste se o kontaktech se zahraničními novináři – od jaké doby to probíhalo?\nMěl jsem samozřejmě kontakty z opozice. Protikomunistická opozice se vyznačovala tím, že nás byla opravdu hrstka, zejména v Československu. Abychom přežili, museli jsme jednak držet pospolu – to bylo to chartovní společenství, kde lidé politicky různých názorů museli být schopni domluvit se aspoň na určitém lidskoprávním minimu, – a jednak jsme si museli hledat oporu, spolupráci a vazby v zahraničí. Spolupracovali jsme zejména s Poláky, kteří pro nás byli velkými vzory, protože v Polsku byla množina lidí, kteří se uměli postavit režimu, daleko širší. Tam byla opozice opravdu širokospektrální a tvořili ji nejen intelektuálové, ale také dělníci a další profese. Spolupracovali jsme se Solidaritou, založili jsme Československo-polskou solidaritu, v rámci které jsme se scházeli na hranicích, ale organizovali jsme třeba i pašování materiálu, knih a tiskového zařízení přes hory. Z doby strávené v opozici jsem měl kromě Polska kontakty i v Maďarsku a ve Východním Německu. S perestrojkou se také začala hodně uvolňovat atmosféra v pobaltských zemích. Díky tomu se mi podařilo v roce 1987 navštívit Litvu; pak už mi sebrali cestovní pas. Znal jsem lidi jako Adama Michnika v Polsku nebo Györgye Konráda v Maďarsku a zkoušeli jsme některé věci dělat společně, protože pak měly větší váhu a větší sílu.\nDruhá skupina kontaktů se vázala k Chartě. Západní země byly nějakým způsobem zavázány sledovat, do jaké míry signatářské země dodržují, k čemu se zavázaly v Závěrečném aktu KBSE (dnes OBSE – pozn. red.), tudíž s námi diplomati těch odvážnějších zemí pravidelně komunikovali, ptali se na naše názory a žádali od nás informace. V druhé polovině 80. let se pak stále víc západních politiků při svých návštěvách Prahy setkávalo s opozicí a lidskoprávními aktivisty, což patřilo k dobrému bontonu, jakkoli se nejednalo o žádnou oficiální uznanou opozici. Já jsem se díky tomu už tehdy setkal i s několika ministry zahraničí – dodnes se například kamarádím s bývalým dánským ministrem Uffem Ellemannem-Jensenem.\nPoslední skupinou kontaktů byli novináři, kteří o dění v Československu reportovali. Tím, jak zde postupně docházelo ke společenskému kvasu, kdy začalo stále víc lidí projevovat svůj nesouhlas a pořádaly se demonstrace, jich sem začalo jezdit čím dál tím víc, protože to pro ně začalo být zajímavé. Samozřejmě i oni se s námi scházeli, chtěli informace, ptali se nás na naše názory. Měl jsem tedy určitou síť kontaktů, ale měřeno dnešními svobodnými poměry se to samozřejmě nedá srovnat. Na Západ jsem se dostal poprvé až s prezidentem republiky 2. ledna 1990, kdy Václav Havel letěl na svou první zahraniční cestu do Německa.\nDocházelo na základě těchto kontaktů z osmdesátých let po revoluci k jejich prohlubování a budování aliancí?\nPo revoluci bylo nejdůležitější nejprve rozbít struktury, které omezovaly naši svobodu a nezávislost a které nás stále přičleňovaly k sovětské sféře vlivu, takže prvním úkolem nebylo budovat aliance. Tím bylo dostat odsud ruská vojska, získat z Kremlu jasné vyjádření o neplatnosti Brežněvovy doktríny (možnost intervence v zemích východního bloku v případě jejich odvratu od socialismu – pozn. red.) a usekat pouta, která svazovala svobodu a nezávislost této země. Ruku v ruce s tím se nesla druhá fáze, jejímž úkolem bylo ukotvit Československo a následně Českou republiku v prostoru západní civilizace. Když jsme vypracovávali první koncepce zahraničněpolitického a bezpečnostního směřování země, objevila se úvaha, že jako malá či střední země potřebujeme mít ve světě stabilní oporu. Stejně jako stůl, který aby byl stabilní, potřebuje minimálně tři nohy, budovalo se nové ukotvení našeho státu na třech pilířích: atlantickém, evropském a regionálním, přičemž zde šlo zejména o dosažení historického porozumění s Německem a prohloubení spolupráce s Polskem jako klíčovou zemí na ose mezi Západem a Východem.\nHavlova cesta od USA, návštěva Bushe staršího 17. listopadu 1990 v Praze, postupné přesvědčování zejména Američanů, jejichž slovo bylo rozhodující, aby se Severoatlantická aliance otevřela novým členům, což trvalo minimálně pět let usilovné práce, to byly klíčové milníky našeho nově budovaného vztahu s USA. Druhá, evropská větev našeho mezinárodního ukotvení se točila především okolo snahy otevřít tehdy ještě Evropská společenství novým členům. Česká republika se už při svém vzniku zavázala, že bude usilovat o členství v EU. Pokud jde o spolupráci se sousedy, náš vztah s Polskem do značné míry určovala situace v Rusku – když se přiostřovalo v Rusku, okamžitě jsme se spojovali s Poláky, např. když došlo v Moskvě k puči v létě 1991, ale i v letech 1993–94, kdy jsme potřebovali od Jelcina získat prohlášení, že nemá námitek proti rozšiřování aliance. Budování vazby s Německem bylo asi nejdelší a nejsložitější, protože Dienstbierova první velká smlouva z roku 1992 nevyřešila všechny problémy. Po volbách 1992 jsem přešel z funkce Havlova poradce do funkce prvního náměstka ministra zahraničí Josefa Zieleniece a jednou z věcí, které jsem se v nové funkci věnoval, byla právě česko-německá deklarace. V letech 1994 – 1997 jsme dávali dohromady společné prohlášení, které pak schválily parlamenty obou zemí a dodnes je základním kamenem vzájemného vztahu našich zemí. Byla to sice náročná práce, ale podařilo se nám dosáhnout určitého modelu vzájemných vztahů a dohody, že je potřeba vzájemně se snášet a spolupracovat a minulost tomu nesmí být na překážku. Myslím si, že období, kdy se z mezinárodněpolitického pohledu podařilo dosáhnout stavu jakési rovnováhy, trvalo v podstatě deset let – až do roku 1999, kdy se formálně rozšířilo NATO. Pokud jde o EU, náš vstup se v té době teprve připravoval, ale členství v NATO procesu našeho přijetí do EU zásadně napomohlo.\nPřestože říkáte, že zahraniční politika je dlouhodobá záležitost, první měsíce po revoluci se vyznačovaly jakousi euforií, kdy se vytvářela nová vize našeho směřování, která vycházela především z pocitu nutnosti odstranit omezení naší suverenity. Nicméně cesta na Západ nebyla vždy jednoznačně přijímanou vizí. Určitou dobu po pádu komunismu například panovala představa, že by se měla zrušit jak Varšavská smlouva, tak Severoatlantická aliance. Jaké argumenty a faktory nakonec přispěly k tomu, že se tato pozice změnila?\nTento názor se začal měnit velmi rychle. Stal se z toho takový mýtus, jako by tam tehdy panoval nějaký zásadní rozpor. K objasnění toho postoje je nutné vrátit se do poloviny osmdesátých let, k práci tehdejší československé opozice, kde se uvažovalo, jak dosáhnout příznivějšího mezinárodního uspořádání, aby mohlo dojít k větší emancipaci jak v československé společnosti, tak ve střední a východní Evropě vůbec. Já jsem stejně jako Václav Havel a Václav Benda nikdy nepřijímal tezi, že Amerika a Sovětský svaz jedno jsou. Byly samozřejmě diametrálně odlišné. Naším hlavním zájmem nicméně tehdy bylo dostat rychle sovětské okupanty pryč z Československa, ale pro většinu lidí bylo nepředstavitelné, že se to dá rychle uskutečnit. Zaznívaly různé návrhy, např. Pražská výzva z poloviny osmdesátých let, která za první krok ke znovusjednocení kontinentu považovala sjednocení Německa a zároveň volala po odzbrojení. Vedle toho probíhala i komunikace se západním mírovým hnutím, které hledalo ve východním bloku spojence. Ten dialog byl velmi živý, sám Havel o tom napsal esej Anatomie jedné zdrženlivosti, kde objasňoval, proč nelze jednoduše přijmout tezi, že za všechno mohou zbraně a že odzbrojení přinese ráj na zemi.\nMožná také hrálo roli to, že i v roce 1989 si pořád šlo jen těžko představit, že za deset let budeme vstupovat do Severoatlantické aliance. Česká společnost byla tehdy silně indoktrinovaná obrazem NATO jako nepřítele, což servírovala oficiální média. Bylo zajímavé pozorovat Poláky, kteří v těchto záležitostech měli vždy poměrně jasno, ale dokud neměli na stole dohodu o odsunu sovětských vojsk z Polska a z východního Německa, protože odtud přecházeli vojáci přes polské teritorium, nevystupovali premiér ani ministr zahraničí s žádnými dramatickými prohlášeními o tom, jak vidí Polsko v NATO. Z druhé strany bylo evidentní, že nemůžeme žít v iluzorním pocitu, že nám nic nehrozí.\nHavel měl v březnu 1991 jako první politik ze střední a východní Evropy projev v centrále NATO, kde už nemluvil o žádném rušení aliance, ale naopak o tom, že NATO by se mělo otevírat. To bylo v době, kdy už bylo jasné, že v řádu několika měsíců dojde ke zrušení Varšavské smlouvy. Myslím si, že Hrad spolu s několika osobnostmi z tehdejšího Meziparlamentního klubu demokratické pravice, kam patřili např. Pavel Bratinka nebo Daniel Kroupa, začali vidět potřebu bušit alianci na dveře. Velkým impulsem k tomu byl moskevský puč v srpnu 1991. Byli jsme spolu s Poláky a Maďary možná velcí idealisté v tom smyslu, že jsme žádali, co se v dané situaci zdálo nemožné. Shoda panovala na nutnosti odsunu sovětských vojsk, ale odlišnosti se – především v prvním roce po revoluci – objevovaly v otázce, jak důrazně jít cestou otevírání západních institucí. Pokud by to bylo např. na Jaroslavu Šedivém, který je rodem politický realista, je otázkou, jestli by se NATO vůbec otevřelo. Jaroslav Šedivý a do jisté míry i Jiří Dienstbier byli hodně orientováni frankofonně a měli tendenci spolupracovat s Francií na projektu Konfederace, se kterým přišel François Mitterrand. My jsme v tom viděli ambice starých evropských mocností a jejich snahu začít znovu rozdávat karty a vyhánět Američany z Evropy, což se nám moc nelíbilo, protože americká přítomnost na kontinentě pro nás byla zárukou, že nebude docházet k oživování expanze z Východu. Tyto debaty se ale odehrávaly spíše v zákulisí; veřejně mezi elitou, která tehdy rozhodovala o zahraničněpolitickém směřování státu, nedocházelo k žádnému sporu. Myslím si, že se nám celkem rychle podařilo politické elity přesvědčit k větší razanci a ofenzivnější politice v tomto smyslu. S národem to samozřejmě trvalo o něco déle, protože vysoká míra indoktrinace, tíhnutí k ruskému slavjanofilství či středoevropské zápecnictví zde byly poměrně silné a přetrvávají dodnes.\nMěli jste nějakou strategii, jak obyvatelstvo přesvědčit, že tato snaha o integraci země do západních struktur je opodstatněná a správná?\nTehdy nebyla doba, kdy vše řídily PR agentury. Hodně záviselo na politicích a já si myslím, že česká společnost měla štěstí, že tehdy měla dva muže, kteří sice mezi sebou měli velmi komplikovaný vztah a dodnes veřejnost značně rozdělují, ale zásluha Václava Havla i Václava Klause je v tomto ohledu veliká. Na jedné straně stál Havel, který zdůrazňoval hodnoty jako svoboda a demokracie, které je třeba hájit a neustále o ně usilovat. To byl kazatel, pro skeptický český národ nesmírně potřebná, i když ne vždy populární role, a to nejen dovnitř společnosti, nýbrž i navenek, protože naše úsilí by nebylo nic platné, kdyby nenašlo odezvu i na Západě. Havel tomu, co říkal, svým osobním příběhem dával kredibilitu. On byl ochotný za svoje názory a hodnoty jít i do kriminálu. Klaus těmto snahám v počátečním období dával nezbytný drive na západ, který byl velmi důležitý, protože nejaktivnější část společnosti, která nesla étos transformace, tomu uvěřila a pustila se do práce. Myslím si, že těmto dvěma se podařilo strhnout tu tvůrčí část – zhruba třetinu – společnosti, což bylo naprosto zásadní. Druhá třetina se nějak sveze, takže i pokud se to té poslední nelíbí, neumí tomu zabránit.\nHavel zůstal až do konce svého života jasně vyprofilovaným příznivcem orientace na Západ, zatímco o Václavu Klausovi se to říci nedá. Čím si vysvětlujete Klausův posun v této otázce?\nJe pravda, že Klaus rané a střední doby je něco jiného než Klaus doby pozdní. Příčinu bych viděl ve dvou aspektech: Klaus zakládal ODS jako liberálně-konzervativní stranu a postavil se do čela tohoto ideologického proudu v naší politice. Dobře si vzpomínám, že v začátcích byl více liberální než konzervativní. Jak to bývá, čím víc člověk stárne, tím se stává konzervativnějším. Pokud dnes u Klause zůstává ten liberální pohled, tak spíše v libertariánském smyslu. Nemyslím si však, že pouze přirozený posun v přemýšlení člověka by odůvodňoval Klausovy postoje v zahraničněpolitických otázkách v posledních letech. Tam podle mě hraje roli druhá věc, a to vývoj v EU. Když jsme posílali do EU přihlášku, chtěli jsme být v prostoru volného pohybu zboží, služeb, lidí a kapitálu. Evropská integrace se od té doby velmi posunula, až k dnešní bankovní unii a snahám o tvrdou koordinaci hospodářských politik a harmonizaci daní, což má do určité míry naopak potenciál volnou soutěž omezovat. Faktem je, že kvůli tomuto posunu k – řekl bych – větší míře socialismu či dirigismu na jedné straně a na druhé straně k vedení často nesmyslných svatých válek proti globálnímu oteplování a zároveň maximalizování dobra pro různé skupiny, např. sňatky homosexuálů atd., se dostáváme do situace, ve které normální konzervativní politik začíná mít problém, a pokud se přihlásí do diskuse, je v ní často ostrakizován nebo je z ní přímo vylučován jako někdo, kdo má předpotopní názory. V tomhle Klausovi rozumím, ale kde tomu přestávám rozumět, je to, čeho jsme svědky poslední rok a k čemuž už byly náznaky řekněme posledních pět let, kdy se konsolidované Rusko pod vedením Vladimira Putina snaží pasovat do role spasitele konzervativních hodnot a vytvářet „svaté“ aliance s frustrovanou evropskou pravicí, aby nás zachránilo před evropským socialismem. Myslím si, že tento zápas musíme svést my tady na Západě a ne si volat na pomoc Rusko, nebo se o Rusko dokonce znovu opírat.\nAž do nedávna byl nezpochybnitelným pilířem české zahraniční politiky důraz na lidská práva. Tento koncept se v posledních letech drolí pod tíhou výroků o boji ekonomické diplomacie a lidských práv či důrazu na širší pojetí lidských práv. Jak vlastně krystalizovala lidskoprávní linie české zahraniční politiky?\nV počátku bylo nejen přesvědčení, ale hlavně osobní zkušenost, že určitá základní lidská práva jsou univerzální, nezcizitelná, a pokud jsou někde ignorována nebo porušována, solidarita ze zahraničí je velice důležitá. Pro nás v době komunistického útlaku znamenala podpora ze zahraničí větší bezpečnost. Komunisté si po helsinských konferencích už nemohli dovolit to, co si dovolili v 50. letech, kdy likvidovali lidi. V 70. a 80. letech pak až na výjimky už nešlo o život. Etické principy a snaha pomoc vrátit ostatním ve chvíli, kdy se mezinárodní situace pro nás vyvinula příznivě, nám velely nestavět se zády k tomu, co se děje v Rusku, v Číně, na Kubě nebo v Barmě. Samozřejmě jsme byli také realisté a uvědomovali jsme si, že není možné dosáhnout všeho hned a že je také potřeba si vybírat. Myslím si, že se nám řadu věcí podařilo ovlivnit, např. dnešní vývoj v Barmě má možná počátky v momentě, kdy Václav Havel navrhoval Su Ťij na Nobelovu cenu míru. Tehdy v roce 1991 to bylo vlastně jedinkrát, kdy ji mohl dostat on sám, ale svou podporou zapříčinil, že ji dostala ona.\nSnaha nemusí vždy přinést okamžité výsledky, ale byla důležitá v tom, že nás nějakým způsobem etablovala ve skupině západních zemí takové té lepší ligy, pokud jde o lidskoprávní rozměr, spolu s Holandskem, Norskem či Švédskem. Nebylo to nic, co by zde bylo většinově mohutně podporované, ať už politickým establishmentem nebo národem; spíše se jednalo o úsilí pár lidí a několika neziskových organizací, nicméně ostatní to tolerovali a respektovali z toho důvodu, že to dávalo České republice určité renomé, kterého je škoda se vzdávat. Kdykoli se objevila debata na toto téma, v posledku se vždy podařilo tento specifický kolorit české zahraniční politiky udržet, minimálně dvacet let určitě. Samozřejmě se negativně projevila ekonomická krize na Západě v kombinaci s orientací našeho státu na export. Proto jsme také vždy podporovali nejen lidská práva, ale také svobodný obchod, a to i za vlády levice. Když se v letech 2008–10 propadly západní trhy, politický establishment se začínal dostávat pod tlak různých byznysových lobby. Bylo to v době, kdy Čína, Rusko a Indie razantně rostly a naše firmy byly nuceny hledat si nové trhy. Samozřejmě není tajemství, že tyto státy jsou společnostmi, kde je řízení tužší a míra svobody menší. Proto byla jakákoli lidskoprávní politika vnímána přáteli byznysu jako ohrožování jejich zájmů. Taková diskuse je podle mě legitimní, nicméně považuji za chybu, jakým způsobem se toho zhostila poslední vláda premiéra Sobotky, protože si myslím, že cesta podlézavosti, kdy se dopředu zavazuji, co všechno už nikdy neudělám, vede k tomu, že přestáváme být zajímavým a důstojným partnerem. Zajímavým partnerem jsme pro diktátora právě tehdy, když neví, co uděláme, ne když mu to předem řekneme. Toto považuji za taktickou chybu, nehledě na to, že se tím stírá značka, která nám dávala určitý kredit. Je to v podstatě poplivání dobrého trademarku.\nJak se nastavovala lidskoprávní linie zahraniční politiky prakticky?\nVláda podporovala finančně různé nevládní organizace jak doma, tak v zahraničí. Byla doba, kdy například na Kubě pomáhali sami diplomaté. Samozřejmě když se jedná o diplomata, musí se to provést nějak důvěrněji, jinak to není dlouhodobě udržitelné. Také jsme nabídli Svobodné Evropě Prahu jako základnu v době, kdy už pro ně bylo finančně neúnosné dál působit v Mnichově. Praha byla logisticky nejjednodušší a ekonomicky efektivní. Samozřejmě tehdy okolo toho byla šílená debata, jestli tím nenarušíme své zásadní vztahy na Blízkém východě.\nUvnitř ČR se jednalo o hrstku lidí, kteří lidskoprávní linii podporovali ne kvůli trademarku v zahraničí, ale kvůli tomu, že tomu věřili a chtěli splácet jakýsi dluh. Proto jsme se třeba orientovali na země jako Kuba nebo Barma, kde je zkušenost s totalitní diktaturou. Účastnili jsme se samozřejmě i rozvojové zahraniční pomoci.\nJednání o česko-německé deklaraci trvala tři roky (1994–97). Proč byl proces tak dlouhý a kdo byli jeho klíčoví tahouni? Kde byly hlavní třecí plochy?\nNěmecko je náš největší a nejdůležitější soused. Jedná se o vztah většího s menším a hlavně je to vztah, který je dodnes plný živé historie. Bylo to něco, co nemůže prosadit elita navzdory vůli obyvatelstva, když tu celá řada lidí byla postižená nacistickou okupací, koncentračními tábory atd. Do jisté míry se totéž dá říct i o Německu, kde je vzpomínka na vysídlení a divoký odsun dodnes velmi živá. Čili je to vztah, který není určen pouze racionální rozvahou, ale také přirozenými emocemi, které zasahují prakticky do každé rodiny. Proto to trvalo tak dlouho, protože každá strana dlouho a pečlivě zvažovala, co si může dovolit a kam až je možné zajít, aniž by s nimi zametli vlastní občané v dalších volbách.\nZásadní milníky v jednání se také odvíjely podle politického kalendáře – když u nás nebo v Německu probíhaly volby, logicky došlo ke zbrzdění a útlumu aktivit, protože byly lehce zneužitelné v domácím politickém boji. Myslím si, že sedm let není historicky zas až tak dlouhá doba. Odrazem snahy něco řešit rychle byla první smlouva, ale proto taky příliš mnoho nevyřešila. Němci navíc začali kolem roku 1992 spekulovat, že Československo po rozpadu bude oslabené a že by mohlo být výhodné proces pozdržet a počkat si.\nNa druhou stranu některá historická rozhodnutí a zásadní kroky se v porevoluční euforii podařilo prosadit překvapivě rychle...\nMám jeden příběh, který ilustruje, co tehdy bylo možné a dnes je skoro nepředstavitelné. Letěli jsme s Václavem Havlem pár dnů po legendární návštěvě USA do Moskvy navštívit Gorbačova. Vrcholila jednání o odsunu sovětských vojsk, nicméně finální dohoda nebyla ještě na světě. Při rozhovoru na palubě letadla do Moskvy si Havel stěžoval, že pořád platí Brežněvova doktrína a rozhodl se, že je nutné s tím něco udělat. Začal psát fixou – jak to měl ve zvyku – text a jeho plán byl navrhnout Gorbačovovi, aby jej tam podepsal. Normálně se takový dokument vyjednává týdny, měsíce, nebo možná roky dopředu. Tehdy koncem února 1990 ho on na palubě letadla během pár minut napsal, a pak když druhý den začala v Kremlu jednání, předložil rukopis nebo možná už strojopis nečekaně Gorbačovovi a oznámil mu, že bychom rádi podepsali, že už neplatí Brežněvova doktrína. Ať byl Gorbačov jakýkoli, třeba že neměl smysl pro humor a neuměl improvizovat, Havlův text okamžitě předal ministru zahraničí Ševarnadzemu s pokynem, že se základní tezí souhlasí a že by se to podepsat dalo, ať to ministři zahraničí dotáhnou. Skutečně jsme to nakonec podepsali. Představa, že tohle se povede dneska, je neuvěřitelná, ale tehdy byla doba taková, že nic nebylo nemožné. Myslím si, že i přes naši nezkušenost se podařilo položit stabilní základy svébytného českého státu a že posledních 25 let je doba, kdy se tato země měla nejlépe ve své historii, pouze si tady toho nikdo neváží a teď se do toho navíc překlopil nový narativ, že země je zplundrovaná a nic nefunguje, což já osobně považuji za nebezpečné.\nRozhovor pořízen 25.6.2014


Úvodní strana Notářská komora České republiky Aktuality Zlatá medaile notáře Jindřicha z Isernie předána notáři Dr. Klausu Woschnakovi\nProces obnovy notářství v Československu byl výrazně podporován kolegy ze zahraničí, zejména z Rakouska. Nejaktivněji se projevoval vždy plný energie a podnětů, Dr. Klaus Woschnak, rakouský notář, který v počátku devadesátých let zastával vedoucí funkci v Rakouské společnosti pro mezinárodní spolupráci notářství (OGIZIN) a byl viceprezidentem CCNI (komise pro mezinárodní spolupráci UINL). Jeho angažovanost a mimořádné úsilí, zejména při jeho tehdejších mnohých návštěvách v Praze jako člena delegací UINL a Rakouské notářské komory, byly pro úspěšné dovršení obnovy svobodného notářství zásadní. I po vzniku obnoveného českého notářství se výrazně podílel na rozvíjení nadstandardní spolupráce Rakouské notářské komory a Notářské komory České republiky. Byl vždy ochoten předávat své bohaté zkušenosti a svou osobní účastí při mnohých jednáních s naší politickou reprezentací přesvědčivě objasňoval roli notářství v kontinentálním právním systému.\nDr. Klaus Woschnak byl v roce 2003 zvolen do funkce prezidenta Rakouské notářské komory a v roce 2007 se stal prezidentem Rady notářství zemí EU (CNUE). Před 23 lety stál u založení tradice pravidelných setkání českých a rakouských notářů – Vltava Dunaj (Moldau - Donau). V roce 1998, jako viceprezident Rakouské notářské komory, stál po boku Dr. Georga Weismanna, prezidenta RNK, při vzniku Středoevropské notářské iniciativy „Hexagonála“, která se stala respektovanou názorovou platformou notářství střední Evropy a jejímž je čestným prezidentem.\nZa zásluhy o české notářství byla Dr. Woschnakovi udělena dne 5.10.2018 v rámci Notářské konference k 25. výročí obnovy svobodného notářství „Zlatá medaile notáře Jindřicha z Isernie“, která mu byla slavnostně předána v průběhu XLI. sněmu Notářské komory ČR dne 7.2.2019. Předání vyznamenání předcházela slavnostní večeře na počest Dr. Woschnaka, která se konala dne 6.2.2019 v pražského hotelu Le Palais.\nMistr Jindřich z Isernie přišel do Českých zemí z jihu Itálie a byl prvním dokumentovaným veřejným notářem v Praze. Když v roce 1270 byla na Vyšehradě založena první rétorská neboli notářská škola, byl jako protonotář Přemysla Otakara II. pověřen vyšehradským proboštem jejím vedením. S Mistrem Jindřichem z Isernie spojujeme počátky notářské profese v Českých zemích.


Radnice bude bezbariérová - Kladenský deník\nRadnice bude bezbariérová\nKladno - Cena oprav budovy kladenského magistrátu se odhaduje na tři miliony korun. Handicapovaní využijí nový výtah.\nKladenská radnice.Foto: Deník/Robert Božovský\nV únoru loňského roku redaktoři Kladenského deníku vyzkoušeli, jak se dostanou s kočárkem do různých institucí ve městě. Zdejší magistrát nedopadl dobře, jelikož se kočárek do výtahu vůbec nevešel. Pokud by ale redaktoři test udělali znovu třeba na začátku prosince, situace by zde byla úplně jiná.\nDělníci totiž v současné době dokončují stavební práce v budově kladenského magistrátu. Radnice v nejbližších dnech přestane být místem, kam se handicapovaní lidé nedostanou. Město totiž dokončuje rekonstrukci zmiňovaného výtahu. Novou podobu získají také chodby v budově.\nV minulosti to ale handicapovaní měli při vyřizovaní záležitostí na magistrátu složitější. Od prosince by se mělo všechno změnit. ,,Občané s pohybovým omezením se dostanou bez problémů na všechna důležitá místa radnice, například do obřadní síně či na matriku ve druhém patře,“ sdělil mluvčí kladenského magistrátu Libor Kasík.\nNový výtah bude mít větší rozměry, aby lidé neměli problémy do něj zajet s invalidním vozíkem. Snadněji by se na radnici měli podle náměstka kladenského primátora Miroslava Bernáška orientovat také nevidomí. ,,Výtah bude vybaven Braillovým písmem,“ vysvětlil Bernášek.\nJiž v minulosti pracovníci radnice stěhovali jednotlivé kanceláře po budově tak, aby byly ty nejčastěji navštěvované co nejdostupnější. Přestavuje se také chodba vedoucí od vedlejšího vchodu směrem k novému výtahu.\nTímto bočním vchodem budou handicapovaní do radnice vcházet. ,,Tato chodba bude mít novou dlažbu a omítku. Zásadní ale je, že místo několika schodů zde bude rampa s madlem,“ doplnil náměstek kladenského primátora.\nCelková cena nového výtahu a rekonstrukce přilehlé chodby je tři miliony korun. ,,Zhruba třetinu pokryjí dotace ministerstva pro místní rozvoj. Zbytek zaplatí město,“ uvedl mluvčí radnice Libor Kasík. Novým výtahem se lidé poprvé svezou 1. prosince.\n23.11.2009 VSTUP DO DISKUSE 1


Motorola Rizr Z8 se začíná prodávat – MobilMania.cz\nMotorola Rizr Z8 se začíná prodávat\nDavid Polesný 2. července 2007\nčlánek Samsung U700: ultra dobrý (test) SDÍLET NA FACEBOOKU TWEETNOUT\nTak to Motorola skoro stihla. V půlce února bylo oznámeno, že začátkem června přijde Motorola Rizr Z8 na trh. Začátek měsíce se nám sice nějak překulil ke konci, ale slib byl naplněn. Zatím se ale mohu radovat pouze ve Španělsku, protože exkluzivitu pro první prodej tohoto telefonu získal španělský operátor Telefónica Movistar.\nExkluzivita však nebude trvat dlouho. Do měsíce by se měl telefon dostat na všechny významné evropské trhy a také do Asie. Na našem trhu se s telefonem také počítá, ale kdy se objeví u našich prodejců zatím nevíme.\nMotorola Rizr Z8 je prvním telefonem s operačním systémem Symbian 9.2 s platformou UIQ 3.1. Nabídne unikátní výsuvnou konstrukci se záhybem a velmi bohatou výbavu zahrnující například 2Mpx fotoaparát, QVGA displej, stereofonní Bluetooth nebo rychlé datové přenosy HSDPA.\nTip: prohlédněte si živé fotografie a přečtěte si o prvních dojmech\nDiskuze (6) › Další článek: Samsung U700: ultra dobrý (test)\nTémata článku: Motorola, Motorola Rizr Z8, Motor, Motorol, Rizr\nOd 23 990 Kč Notebooky Acer Nitro 5 NH.QBCEC.00B


Slavní muži, kteří milují módu | Menhouse.eu – Oficiální web časopisu MENHOUSE\nAčkoliv jsou celebrity pravidelnou obětí samozvané módní policie, která kritikou rozhodně nešetří, stejně se najde pár slavných mužů, kteří nejenže přísně podřizují svůj šatník aktuálním trendům, ale dokonce ony trendy sami určují. Tady jsou!\nAmerický rapper a manžel literární bohyně, která vydala knihu. Knihu plnou selfies. Kanyeho vliv na svět módy je tak velký (dokonce větší než vliv Kim na literární scénu), že vším, v čem se objeví na veřejnosti, jsou po chvíli zahlceny fast fashion řetězce. K tomu Kanye ještě spolupracuje s obuvní značkou adidas na vlastní řadě tenisek, která je vždy beznadějně vyprodaná pár vteřin po začátku prodeje.\nMladý americký zpěvák mění oblékání generace milénia k nepoznání. Nejdříve to byly tenisky značky Supra, ve kterých snad i spal, v současné době jde o kolekci, která je doprovodným prvkem jeho světové tour. Ta je, stejně jako v případě Kanyeho, promptně kopírována a nabízena téměř všude.\nDokonce se objevují překupníci, jejichž rajónem je H&M, což je nadmíru groteskní.\nNa kolekce amerického rappera, které vycházejí z jeho spolupráce s Reebokem, se sice nestojí fronty o délce průměrné indické vlakové soupravy, ale to nikdy nebyl Kendrickův cíl. Tím je jedinečnost a symbolika, kterou svou tvorbou přináší. Jeho poslední model – silueta Club C v černobílé barvě – akcentuje problém rasové segregace a pomocí barev dokazuje, že barvy přece mohou fungovat i dohromady. Mnohdy dokonce daleko lépe.\nTěžko říct, jak často odkládá Pharrell svůj klobouk, jisté ale je, že spolupráci s adidasem jen tak neodloží. Jeho kolekce jsou totiž zpravidla vždy globálním hitem. Poslední dobou se ale zaměřuje spíše na limitované kolekce, jakou je například JACQUARD Pack 2.0, která kombinuje tradiční střihy a luxusní materiály a zahrnuje krom tenisek i batoh. Máme ale štěstí, protože se dostala i k nám – pár kousků můžeme najít v pražském Footshopu.\nAčkoliv paprsky jeho oděvu jistě dozáří za hranice, není Daniel Nekonečný hvězdou světového formátu. To mu ale nebrání v tom, aby dal průchod svému estetickému cítění. Módní řetězce bohužel tomuto stylu zatím na chuť nepřišly, majitelé solárií ho však neodsuzují.


Ocet - nenápadný, ale silný pomocník\nOcet jako lék I\nOcet jako lék II\nOcet jako dochucovadlo v kuchyni\nOcet jako pomocník v domácnosti\n- miniseriál redakce Vegetarian.cz o octě jako léku, pochutině, kosmetickém či konzervačním prostředku, dezinfekci…..\nZdá se, že se ocet stává stále oblíbenějším ochucovadlem. Souvisí to zřejmě s novým pohledem odborníků na výživu, který doporučuje ocet jako vhodnější zdravou náhradu soli a tuku k ochucení vařených i nevařených jídel.\nKaždý z již uvedených druhů octa se hodí k jiným účelům.Vraťme se tedy k jednotlivým octům a uveďme, k jakým kuchařským účelům se nejvíce hodí. Jablečný ocet má sladkokyselou chuť, dodává zlatavou barvu do omáček a marinád. Vinný červený ocet se užívá na červené omáčky a salátové dresinky. Vinný bílý ocet je výbornou náhradou soli, je dobrý do marinád, jemných salátových dresinků, omáček.\nRýžový ocet má jemnou nasládlou chuť, hodí se jako dip ke smaženému jídlu, do polévek, dušených pokrmů, nudlí. Používáme ho do zálivek pro rychle opékaná nebo v páře vařená jídla. Ocet balzamikový je charakteristický plnou sladkou chutí, je vhodný do speciálních omáček, marinád, salátových dresinků, dokonce i do vanilkové zmrzliny. Nepoužíváme ho nikdy k vaření.\nPivní ocet má vysoký obsah bílkovin a vitamínu B12, je jemně nakyslý a trpký. Nejvíce se užívá v Německu a Skotsku, kde se užívá k ochucování smažených a dušených jídel, zeleninových a luštěninových pokrmů a nádivek. Ocet sladový má silnou chuť ječného sladu, je vynikající na bramborové a letní saláty, do kořeněné nakládané zeleniny, čatní. Sherry ocet je pro svou nasládlou ořechovou chuť používán do marinád, salátových dresinků, do rajčatových polévek a omáček.\nZ ovocných octů uveďme např. ocet malinový. Má samozřejmě ovocnou chuť a je používán do salátů, s vanilkovým jogurtem na dresinky na ovoce, s džemem na sladkokyselou omáčku.\nZ různých pokrmů s octem jsme pro vás sestavili "octové menu":\nVanilkovo- broskvová nízkotučná poleva ( 2 šálky nízkotučného jogurtu, 6 lžic javorového sirupu, 4 lžíce malinového octa) s vaflemi\nDušená čočka se zimní zeleninou\n- 500g hnědé čočky, 1 mrkev, 2 řapíky celeru, 1 střední červená cibule, 4 lžíce olivového oleje, 1 nebo více lžic červeného vinného octa, sůl, pepř, půl šálku najemno nasekané petržele.\nČočku vaře do změknutí, přidejte na kostky nakrájenou mrkev, osolte, opepřete, vmíchejte celer a cibuli. Dochuťte olejem a octem, přidejte petržel, hned podávejte.\nLetní bramborový salát - 500g uvařených brambor, půl šálku nakrájené cibule, čtvrt šálku rýžového octa, půl lžičky soli, půl lžičky kopru, půl šálku sojanézy, 1 lžička hořčice, půl šálku mraženého hrášku, 1 šálek nakrájeného celeru, 1 šálek nakyslého jablka, bílý pepř.\nUvařené teplé brambory nakrájejte na plátky s cibulí dejte do mísy, směs octu, soli kopru a pepře nalijte na brambory a nechte vychladnout. Hřčici se sojanézou zamíchejte do brambor. Hrášek promyjte v horké vodě a s celerem a jablkem zamíchejte do salátu, na hodinu dejte salát do chladničky. Podávejte tentýž den. Dobrou chuť s octem!\nDoufáme, že si pochutnáte a ještě uděláte něco pro zdraví.\nPříště - Ocet jako pomocník v domácnosti\nzdroje: C. Oreyová:Zázračná síla octa\n© Vegetarian.cz 2000 - 2009 Šíření textů a fota je možno používat jen se souhlasem redakce. Děkujeme.


Pátek, 06 Únor 2015 06:12\tAlena Zeminová\tMluvené slovo\nPovídka z řady Hercule Poirot s názvem Záhada španělské truhly od světoznámé spisovatelky Agathy Christie, jež získala prestižní ocenění od královny Alžběty II za spisovatelský počin, byla vydána jako audiokniha ve vydavatelství Tympanum. Vydavatelství vydalo i další zajímavé díly z řady Hercule Poirot.\nSlečna Lemonová, sekretářka, podává Hercule Poirotovi poštu. V kupě dopisů, které si rutině prohlíží, překvapivě rozlepuje obálku od své známé, lady Chattertonové, která se chce setkat s detektivem, aby mu řekla své obavy, jež možná směřují k vraždě.\nJejí obavy se později potvrdí, když manžel její přítelkyně, Arnold Clayton, záhadně zmizí. Leží totiž probodnutý ve španělské truhle, která je z tmavého leštěného dřeva, ozdobená mosazným zámkem. A má menší prasklinu, z níž prosakuje krev.\nMajor Ritch je obviněn a ve vazbě, snaží se prokázat nevinu. Přece by nezavraždil svého přítele. Pro tohle obvinění se musí najít motiv. My dva jsme byli přátelé, nikoliv sokové, hájí sebe i paní Claytonovou, když se vzduchem line pocit odvety za nevěru. A co komorník Bridges, pokud ne on, tak kdo? Ten jediný měl příležitost, ale není to ten typ, kdo by někoho zabil. Koberec je v čistírně. Stopy částečně zameteny. Čí je vražedná zbraň? Hercule Poirot se tedy vydává za komorníkem, který ho již očekává. Těžko si ho představit jako vraha, pozoruje ho Hercule Poirot v domě majora Ritche.\n„Kdo přišel na mrtvolu ve španělské truhle? Proč nezavolal hned policii? Co je jen divadélko a co pravda?“ říká si Hercule Poirot.\nProč si poslechnout audioknihu Záhada španělské truhly?\nProtože je velmi příjemné zaposlouchat se do hlasu Hany Makovičkové, která vypráví další vydařenou povídku od Agathy Christie. Opět se detektiv Hercule Poirot vydává po stopě zločinu se svým typickým přístupem k vyšetřování, kdy se s klidnou rozvahou seznamuje s podezřelými, a s přístupem gentlemana vyšetřuje alibi podezřelých.\nAudiokniha je rozdělena do devíti kapitol, jaké jsou i v knize.\nPovídku čte Hana Makovičková, zkušená herečka, hlasová poradkyně a televizní hlasatelka, která imituje svým hlasem všechny postavy v povídce. Každá z postav je namluvena s pozměněným hlasem, tak, aby posluchač byl dobře orientován. Navíc jsou hlasem přiblíženy povahové charaktery i jejich nálady, aby si mohl posluchač představit náladu i celkovou atmosféru napínavého děje.\nOba archivy slouží zrakově postiženým, kdy je hlavní prioritou zrakově postiženým zprostředkovat umělecké hodnoty prostřednictvím zvukových záznamů. Každou zakoupenou audioknihou z této edice podpoříte nevidomé a slabozraké spoluobčany, kdy bude část peněz investována na další audioknihy.\nAgatha Christie se narodila 15. září 1890 v Anglii, ve městě Torquay. Jako mladá dívka se věnovala zpěvu a hře na klavír. Později ovšem zvítězila chuť psát detektivky. Možná také díky její starší sestře Margaret, která ji přemluvila, aby se pokusila napsat detektivní příběh. Během první světové války pracovala jako dobrovolná sestra v nemocnicích. Tam pracovala s jedy, které později vkládala do svých detektivních románů. V roce 1920 jí vyšel první román Záhada na zámku Styles, kde hlavní postava Hercule Poirot řeší vraždu. Její postavy, Hercule Poirot a slečna Marplová, jsou hlavní postavy jejích krimi povídek, které byly také zfilmovány. Do celovečerních filmů byly převedeny také Vražda v Orient expresu, Smrt na Nilu, Vlak z Paddingtonu či Deset malých černoušků. V roce 1952 napsala divadelní hru Past na myši, která se hraje v Londýnském divadle dodnes a stala se nejdéle hranou hrou v historii. V roce 1971 získala od královny Alžběty II titul „Dáma britského impéria“. Královna detektivek napsala zhruba 80 knih, z nich některé pod pseudonymem Mary Westmacott, a také svůj životopis s názvem Pověz mi, jak žijete. Knihy byly přeloženy do 103 jazyků. Agatha Christie zemřela ve svém domě ve Wallingfordu 12. ledna 1976.\nStopáž: 2 audio CD | 120 minut


Sepni ruce a udělej obličej / Christnet.eu – zpravodajství, názory, teologie, kultura\nSymbolická glosa nejen o tom, jak prodat pivo\nTeologie a duchovní texty / Zdeněk A. Eminger / 8. ledna 2020\nSymbolično má v lidském životě svou nezastupitelnou roli. Spolu s religionisty a kulturními antropology bychom mohli dokonce říci, že člověk je bytost výsostně symbolická. Symbol, znak, slovo, ikona, obraz – to všechno umí v geniální zkratce vyjádřit hloubku a energii velkých, nejen náboženských příběhů, událostí a mýtů, ale také vztahů mezi „já“ a „ty“, podstatu toho, kým je – in potentia – sám člověk. Je zásadní, v jak strukturované symbolické mapě se pohybujeme. I lidé, kteří si vůči náboženství a jeho institucím udržují odstup anebo jimi nebyli dotčeni vůbec, a pakliže ano, spíš negativně, žijí v bohaté síti symbolů. Ty na nás působí formujícím, občas i čarovným dojmem a utváří naše osobní i širší mezilidské vztahy a vnímání reality. Mnoho symbolů má svůj pranáboženský a nadnáboženský charakter a některé nejsou vázány na konkrétní kulturní prostředí.\nSymboly naší víry\nV křesťanství, jak se asi shodneme, by mělo převažovat stále aktualizované symbolické zpodobení předmětu naší víry, a tedy sám trojjediný Bůh – Otec, Syn a Duch svatý, v širším ohledu pak rovněž církev a další fenomény křesťanského Kréda. Netřeba se pokoušet o rozsáhlé sociologické průzkumy a kunsthistorickou statistiku, abychom viděli, že symbol Ježíše čili Kříž převládá nad dvěma dalšími osobami Trojice – nad Otcem a nad Duchem svatým. Překonání zákazu zobrazovat Boha a odmítnutí raného i pozdního ikonoklasmu mělo přinést nové pohledy na symbolické vyjádření naší trojiční víry a její reflexi. Nestalo se tak, lépe řečeno – nestalo se tak dosud a všude. Vedle Krista na kříži (a beránka, ryby, pelikána, Fénixe, vinné révy, svíce či vejce), ztvárněného podle té které umělecké školy, občas najdeme v sakrálním prostoru zobrazení Ducha svatého v podobě holubice, větru či ohně, zatímco obraz Boha Otce (kupř. tři sedící, odlišně oblečení andělé) ustoupil do pozadí – a schází. Starý muž s plnovousem na obláčku nefunguje. Naštěstí...\nBůh, který se stal tělem, je našemu symbolickému vnímání a psychickému ustrojení bližší. Vztah s Bohočlověkem Ježíšem Kristem bývá na symbolické rovině dosti silný, vážný, vášnivý, často dojemný, evangelně pravdivý, někdy – pravda – ovšem také afektovaný až extrémní. Někdo chápe Ježíše jako svého ženicha, jiný jako svého přítele, někdo jako obraz dokonalého Mistra-Učitele, jiný vidí v Ježíši (Synu) paradoxně svého (částečně nebo úplně chybějícího) otce. Je to christologická symbolicita, která utvořila katolické křesťanství takové, jaké jej známe, přičemž mariánská symbolicita, rozvolněná v síle teologické a zvláště lidové tvořivosti, dodává křesťanství (i po jeho historicko-kritické demýtizaci) ráz nikdy předtím vídané laskavosti a důvěry. Byly doby a krajiny, kdy boom kultu svatých a výstřední typy mariánské zbožnosti přehlušily jádro Kristova vykupitelského příběhu. Pro pastýře rozhodně nebylo a není snadné, aby tyto paralelní křesťanské projevy náboženského života včlenili znovu do hlavního proudu slavení obecné, katolické církve. Nám známé christologické tituly musí existovat vedle našeho intimního, symbolického poznačení Boha a jeho jednání. Zkuste si vzpomenout, jakými symboly označujete Krista a jeho Matku a jak o nich ve svém vnitřním monologu hovoříte. Myslím, že by to i pro vás samé mohlo být užitečné. Připomínám si jednu kolegyni, pro níž byl Ježíš vlastně její „kluk“, s nímž chodila, a podle toho se také o něm vyjadřovala. Vzpomínám si na muže, odchovaného ve studeném chovu katolické rodiny, který všechny „členy“ nebeské rodiny považoval za důstojníky, od poručíka po armádního generála, a podle toho k nim, on – prostý vojín, také přistupoval.\nSymboly naruby, ale proč?\nSvět byznysu a reklamy, který s námi hýbe daleko víc než nějaké náboženství, používá symboly v jejich nejhrubší a leckdy vyprázdněné podobě. S naprostou, do puntíku vykalkulovanou jistotou jsou zkušení obchodníci (svým způsobem mágové s metodami sektářských praktik) s to nám prodat nejzbytečnější věc, stejně jako věc denní potřeby, použijí-li k tomu zprofanovaných a zvulgarizovaných symbolů a obrazů, před nimiž nebývá obrany ani útěku. Tu a tam vidíme prodávat třeba požehnané pivo, o jehož zázračné síle a chuti lze vést nekonečné debaty, a to nejen v čekárně protialkoholního oddělení. Síla – to je obyčejně symbolická mozaika složená z obrazu divokých zvířat, přírodních živlů, mužské energie, války, bojů, zbraní a obhroublosti, ale také drzosti a vychytralosti, s níž jeden muž vítězí nad druhým, aby si v ideálním případě zajistil pozornost partnerky nebo pro sebe zabral o centimetr víc dobytého území. Nemyslete si, znám to a sám podléhám. Kdybyste chtěli prodat auto, pánský deodorant, vrtačku, pivo, buřty nebo cigarety skrze symbolickou moudrost a laskavost ženy (ženy-matky), tragicky byste pohořeli. Skvěle je ale prodáte symbolizované ženinou krásou a vášní. Jen se zeptejte odborníků, jaké prodeje trhají cigarety, mobily a buřty, konzumované a používané vnadnými divami antických tvarů.\nSymbol jako dohodnutá společenská lež\nV primitivní symbolické mapě (bez jemnějších tvarů a barev), z níž už se dnes nedá uniknout, žena téměř nikdy nereprezentuje sílu a statečnost a oddanost a spolehlivost a pravdu a řád, a jako matka navíc i staré dobré časy, nýbrž téměř výhradně krásu, smyslnost, křehkost, erotičnost, svůdnost a vypočítavost. Všímá si toho také papež František, který pomalu, ale jistě vrací ženu symbolicky do středu kosmického dění a naléhá, abychom se zbavili pohledu na ženu jako na služku, souložnici a bytost druhého řádu. Obraz zpoceného, vousatého, nešikovného chlapíka v trenýrkách a nízkých galoších, který s podobně oblečenými kamarády někde něco podivuhodného udělal nebo zbořil, vám prodá celé rybníky vína nebo samohonky, které by jinak podle znalců patřily rovnou do kanálu. Obrazy smyslné, svádivé ženy, samozřejmě nahé a v pornografických pozicích, působí na část mužské populace tak, že si kvůli takové sexistické reklamě, kterou vídají cestou z práce na billboardu, koupí do bytu 1+1 třeba zahradní bazén, míchačku na beton nebo tunu krmiva pro králíky. Nemohu jako muž mluvit za ženský svět, ale důvěřuji sociologům a psychologům, kteří praví, že reklamní obraz buclatého děťátka nebo vyretušované bohyně vybičují představivost do té míry, že jsou některé ženy schopny koupit do zásoby čtyři sta mýdel z Orientu či padesátou knihu na téma: „Kde já mohla bejt, kdybych byla neztloustla.“ Ano, přeháním a záměrně ironizuji, ale křesťanská symbolicita (voda, oheň, vzduch, srdce, oko, světlo, tma, ruka, dlaň či kříž) to nejen v současném světě prohrává už v prvním kole způsobem k.o.\nZa ctnosti laici neručí\nBuďme k sobě pravdiví a podívejme se kolem sebe, co nebo kdo v křesťanství symbolizuje lásku, oddanost a víru. Nikdo mě nemůže pokládat za antiklericky zaměřeného člověka, ale – upřímně – v symbolické pavučině lásky, oddanosti, moudrosti a víry jen stěží uvízne dítě, laik, chudák nebo dokonce single žena. S pravidelností hraničící s jistotou v ní však najdete kněze nebo řeholníka, a není-li zrovna po ruce ten, pak tedy „nejhůř“ řeholnici, a nejlépe tu, které je pět set let po smrti, a navíc o ní z legend víme tři a půl věty. (Apropos, který z dílů sebraných spisů svaté Terezie Benedikty od Kříže – doktorky Edity Stein vás nejvíc ovlivnil?) Ještě nikdy jsem neviděl, že by se v obrazové a církevně-umělecké řeči objevila za symbol jednoty a věrnosti běžná rodina naší epochy, zápasící den co den o to, aby měla co jíst, kde bydlet, z čeho vychovávat děti. Je málo pravděpodobné, že by některou z ctností (např. moudrost, mírnost, spravedlnost a lásku) symbolicky reprezentoval někdo jiný než „křesťanský profesionál“, který má přece všechno v malíčku, a navíc na to má i štempl. Vím, že řada mých přátel v duchovní službě se snaží ze sebe toto obecné povědomí o svatosti „profesionálů“ setřást, ale co je jim to platné, když symbolická struktura jazyka, teologie a umění stále rozlišuje mezi „měkkostí“ (ona) a „spravedlivou přísností“ (on), mezi intelektem, sahajícím si do kapes Boží milosti (on) a emočním, nevyzpytatelným světem, který zůstává muži nepřístupný (ona). Co je jim to platné, když je hlubší vhled do teologických a spirituálních věcí rezervován pro kleriky, zatímco svět reálné práce (v tom nejosvícenějším případě – svět kultury a umění), vytvářející hodnoty a sytící celé lidstvo, náleží výhradně laikům? Ostatně nepřipadá vám, že právě na náboženské rovině se řada mužů chová jako karikatura reklamou zneužitých žen, a to od způsobu afektované mluvy až po oblékání? Kolik jsem v životě viděl mužů, připomínajících hrdinky slavného seriálu „Sex ve městě“?\nJde to v církvi jinak?\nO co bychom se měli přičinit v prostoru naší, a dovolte mi to zúžení, mé katolické církve? Snad o to, aby dobré vlastnosti a ctnosti nebyly symbolicky výhradně vyznačovány na životech těch, které tak nešťastně nazýváme „duchovní“. Jako křesťané jsme povinováni, abychom zdemokratizovali, potažmo vyspravili symbolickou mapu našeho jazyka a vzorů. Když mluvíte, přednášíte či píšete o modlitbě, studiu, lásce, víře, věrnosti, vzdělanosti, odvaze a mravnosti, nezapomínejte, prosím, na své nejbližší – na svoji mámu, která vás přivedla na svět, na svého tátu, který vás spolu s matkou konejšil na prsou, na své dobré, vzácné, laskavé prarodiče, přátele a partnery, kteří se osvědčili v každodenním životě křesťana ve světě a kteří dokázali, že nejsou duchovně méněcenní. Věnujte tu námahu a přeznačujte symbolickou osnovu tak, aby se více blížila k pravdě. Nenapravíte tím jen jednu nespravedlnost, ale pomůžete tím církvi i celé společnosti. Nepochybně přijde doba, kdy na kapotě malého osobního auta nebude muset v reklamě ležet nahá žena, abyste si to auto koupili. Přijde čas, kdy synonymum odvahy, moudrosti a síly bude mít i v církvi čtyři písmena – žena. Než se z této symbolické bramboračky nějak vylížeme, zkusme ve svých životech a profesích vrátit symbolickou důvěru těm, kdo si to prostě zaslouží. Dopřejme sobě i druhým svobodu jít za Ježíšem třebas pro příklad toho, kdo je v křesťanském prostředí navzdory svému ušlechtilému životu ostrakizován a vyloučen na jeho okraj. Sepjaté ruce a oduševnělý výraz ála mučedník zabírají o něco méně než dřív, ale přesto stále fungují. Život duchovně probuzeného člověka má jiný zdroj a rozlévá se do jiných směrů. Poznáte ho podle ovoce, podle díla, podle radosti, podle velkorysosti k druhým, podle míry svobodomyslnosti, podle solidarity s trpícími, podle odvahy, s níž říká to, co si myslí druzí, ale z nějakých důvodů se to ještě stále bojí říct. Coraggio! Odvahu! … a radostnou mysl a otevřené srdce.


Nejlepší podnik na Vinohradske. - recenzí U Tří Prasátek, Praha, Česká republika - Tripadvisor\nNejlepší podnik na Vinohradske. - U Tří Prasátek\n“Nejlepší podnik na Vinohradske.”\nRecenze U Tří Prasátek\nVinohradská 122, Praha 130 00, Česká republika (Flora)\nČ. 209 z 6 150 Restaurace v Praze\nKuchyně: Evropská, Česká, Restaurace s výčepem\nNejlepší podnik na Vinohradske.\nNejlepší podnik na Vinohradske. Super obsluha. Výborné jídlo. Příjemné prostředí. Paní Helenka se o nás skvěle postarala.\nZeptejte se 980luk_s na zařízení U Tří Prasátek\nPoděkujte uživateli 980luk_s.\n7–11 z 473 recenzí\nUtopenec nechutný, ani jsem ho nemohl dojíst. Prakticky špekáček naložený v cukrové vodě. Ďábelské topinky asi relativně ok, ale nenadchly. Česnečka nedobrá, mastná, s nějakým levným eidamem a salámem typu junior. Guláš ze špatně okrájeného masa s blánami, variace knedlíků = dva houskové a dva bramborové z prášku. Celkový dojem: naštvání a nevolno.\nZeptejte se Marek H na zařízení U Tří Prasátek\nGrilované kuřecí prso s kořenovou zeleninou\nGrilované kuřecí prso s kořenovou zeleninou nenadchlo. Chtěl jsem si k večeru dát něco lehčího z nabízených pokrmů. Prso suché, zelenina nacucaná olejem a nahořklé chuti. Po typované lehkosti pokrmu jsem si tedy tento večer mohl nechat pouze zdát...\nDnes mi je nevalně a vše muselo hrdlem ven..\nZeptejte se OnAir274205 na zařízení U Tří Prasátek\nPoděkujte uživateli OnAir274205.\nKdykoliv jsem v Praze, zajdu sem na pivo a žebra. Hlavně na žebra. Mají je tady výborná, velmi chutná a perfektně udělaná.\nZeptejte se fly0k na zařízení U Tří Prasátek\nPoděkujte uživateli fly0k.\naditiya_kumar, Manager v zařízení U Tří Prasátek, odpověděl na tuto recenzi.Zodpovězeno: 8. listopadu 2019\njsme moc rádi že jste u nás byli spokojeni a udělali si čas nás ohodnotit.. Moc si toho vážíme a těšíme se na vaší další návštěvu...\nU tří prasatek\nTuto restauraci jsem navštívila při víkendovém pobytu v Praze s kamarádkami. Pěkné prostředí, dobré jídlo a příjemný personál. Ráda se sem zase někdy vrátím.\nZeptejte se Marie N na zařízení U Tří Prasátek\nU tří prásatek\nCestovatelé, kteří si prohlíželi místo U Tří Prasátek, si také prohlíželi\nUž jste navštívili U Tří Prasátek? Sdílejte své zkušenosti!


Shutdown festival s podtitulem Infinite force - Poslouchej.net\n04. 06. 2021 | Autor: Honzin | Komentáře (0)\nRakouská agentura Revolution event naplánovala na první srpnovou sobotu čtvrtý ročník akce - Shutdown festival. Tentokrát akce nese podtitul Infinite force. V areálu kolem neaktivní nukleární elektrárna budou připravené pro návštěvníky 4 scény - Hardstyle Mainstage, Hardcore Stage, Uptempo / Free style Stage a Raw Stage. Každá ze zmíněných scén láká už teď nejedním zvučným jménem.\nPo nucené pauze kvůli COVIDovým událostem se o slovo hlásí opět rakouští kolegové. Zatím to vypadá tak, že Shutdown Festival bude jedním z prvních, ne-li prvním festivalem po pandemii v Rakousku! Po 2 letech festivalové abstinence se festival konečně vrátí v sobotu 7. srpna 2021 na 4 pódia s více než 40 mezinárodními umělcemi v celosvětově jedinečné lokalitě, v areálu neaktivní jaderné elektrárny v Zwentendorfu v Dolním Rakousku. Doufejme, že čtvrtého ročníku jednodenního harderstyles festivalu Shutdown – Infinite force (pozn. redakce bez možnosti kempování) se letos opravdu dočkáme.\nMinulého ročníku, který byl beznadějně vyprodán, se účastnilo 10.000 návštěvníků, (Pozn.: Lístky letos jsou znovu v prodeji od minulého týdne za cenu € 73,49 (bez poplatků) www.shutdownfestival.at/de/tickets) – pokud budete chtít získat lísky o € 5 levněji, tak se prosím obraťte na AMBASADORA v ČR pro tento festival - https://www.facebook.com/jan.lukes.908 )\nFestival se po organizační stránce každoročně zlepšuje. Oddělení vstupů pro organizované zájezdy od vstupu pro ostatní návštěvníky, ztráty a nálezy a stánek s festivalovým oblečením budou opět samozřejmostí. Nebude chybět dostatek stánků s občerstvení, takže nikdo nebude trpět žízní ani hlady. Stejně jako v minulém roce, tak i v tomto roce bude opět zaveden speciálním systémem pro placení – čipový náramek, který se bude dát kdykoliv a bez problémů dobít. V minulém roce jsem uvítal zpětný výkup kelímků a nápojových obalů. Díky tomu byl celý areál relativně čistý.\nAftermovie 2019: https://youtu.be/5ss89Je4SrA\nOznámení LINE UP – část 1 / 4 : https://youtu.be/7ydOMsYLCLY\nAftershock, D-fence, Dr. Rude, F-noize, MD&A, Miss K8, Rejecta, Riot Shift, Sonic Warfare, Sub Zero Project, The Shutdown Forces.\nSpolečná výprava na Shutdown festival - Infinite force.\nPokud se chcete zúčastnit festivalu Shutdown festival - Infinite force, tak máte možnost. Na tento event bude vypraven dálkový autobus s kapacitou 53. Odjezd bude z Prahy v sobotu 7. srpna okolo 6.00. Návrat do Prahy bude v neděli 8. srpna okolo 8 hodiny. Do plné kapacity výpravy zbývá pár volných míst. Pokud máte zájem, nebo byste věděli o někom, kdo by měl zájem vycestovat na tento festival, tak navštivte facebook https://www.facebook.com/events/2463249757251177 a přidejte se do události Společná výprava na Shutdown festival 2021 nebo rovnou kontaktujte zprostředkovatele zájezdu honzin@poslouchej.net. Autobus, stejně jako každý rok pojede trasu Praha – Hradec Králové – Brno – Zwentendorf.\nCena zájezdu je odhadována na 1.250 Kč (částka je uvedená za zpáteční cestu z Prahy nebo Hradce Králové. Doprava z Brna bude cca 300 Kč levnější)\nInformace k pořádané akci: www.shutdownfestival.at


Thom Yorke z Radiohead vypustil svou novou desku na BitTorrent – Živě.cz\nčlánek Přechod na Windows 9 bude pravděpodobně dostupný zdarma SDÍLET NA FACEBOOKU TWEETNOUT\nThom Yorke z Radiohead se už dříve proslavil svým experimentováním s výdobytky informačního věku a nejinak tomu bylo i na sklonku minulého týdne, kdy představil novou desku Tomorrow’s Modern Boxes, k distribuci totiž použil BitTorrent.\nTo ale samozřejmě neznamená, že je snad deska zdarma – Yorke ji šíři skrze službu BitTorrent Bundle, která umožňuje stahovat komerční torrenty. Podle provozovatele se jedná o první komerční torrent svého druhu a Yorke se tímto způsobem pokouší zbavit populární P2P protokol pověsti nástroje, který používají výhradně piráti a skrze který se distribuuje většinou jen warez a snad několik málo linuxových distribucí.\nThom Yorke a firma BitTorrent se pokoušejí přesvědčit komunitu, že stejnojmenný P2P protokol nemusí sloužit pouze k šíření warezu\nNápad je to bohulibý a Yorke tímto způsobem prodal už bezmála 400 tisíc desek (dle počtu stažení torrentu). Na stranu druhou se ale tatáž deska pochopitelně šíří i skrze klasický BitTorrent a při pohledu na katalog The Pirate Bay se jedná o docela žhavé zboží.\nYorke se dříve proslavil mimo jiné tažením proti Spotify, které prý zabíjí muziku. Pokud se nejedná o globální hvězdu, skrze drobné poplatky zde prý vydělá jen málokdo a drobní autoři získají jen pár dolarů. To ostatně potvrzují i zveřejněné statistiky výnosnosti streamovacích služeb. Více platí pouze služby, které vyžadují předplatné a disponují tedy větším balíkem peněz.\nTémata článku: Technologie, Byznys, Torrent, Hudba, filmy, seriály, Pirátství, BitTorrent, Bit, Informační věk, Radiohead


10. 04. 2019 | 2 komentářů\nStejně jako v předchozích volbách jsme pro vás, členy okrskových volebních komisí, připravili stručný manuál. Volby do Evropského parlamentu se uskuteční 24. a 25. května 2019. Chceme, aby členové volebních komisí delegovaní Piráty přispěli k hladkému a bezproblémovému průběhu voleb. Náš manuál, na základě dosud získaných zkušeností a poznatků, shrnuje to, co můžete jako členové komise o volebním víkendu očekávat.\nKdy se to odehraje a co za to dostanu?\nVolby do Evropského parlamentu se budou v České republice konat v pátek 24. května a v sobotu 25. května 2019.\n24. 5. 2019 budou volby probíhat od 14:00 do 22:00\n25. 5. 2019 od 8:00 do 14:00\nKaždému členovi okrskové volební komise (dále jen „OVK“) náleží odměna za výkon funkce:\nPro člena je základní sazba odměny 1800 Kč\nPro místopředsedu OVK 2100 Kč\nPro předsedu OVK 2200 Kč\nMáte-li nárok na slevu na dani (např. jako student, či osoba pobírající starobní důchod nemající jiný výdělek), pak si nezapomeňte na úřadě podepsat prohlášení poplatníka o dani z příjmů (tzv. „růžový papír“). Buďto se přímo zkontaktujte s příslušným pracovníkem úřadu, popř. to většinou lze podepsat též na první schůzi OVK, která se bude konat cca 3 týdny před samotnými volbami. Pokud tak neučiníte a budete chtít uplatnit slevu na dani, museli byste následně podat daňové přiznání.\nNebudete-li se bez řádné omluvy účastnit části zasedání OVK (první převážně výukové zasedání se musí konat minimálně 21 dní přede dnem voleb), pak Vám bude odměna poměrně zkrácena. Nebudete-li v den voleb vykonávat práci člena volební komise déle než 2 hodiny, pak Vám členství v OVK zaniká ze zákona a nárok budete mít jen na poměrnou část odměny.\nPři výpočtu poměrné části odměny se zohledňuje celková doba zasedání OVK, tj. neúčastnili-li byste se třeba celého druhého dne voleb, pak dle náročnosti sčítání můžete přijít až o polovinu odměny.\nČlen OVK v zaměstnaneckém či obdobném poměru (např. služební poměr v rámci státní služby, Policie ČR, atd.) má nárok na pracovní (resp. služební) volno v nezbytně nutném rozsahu a náhradu mzdy (resp. platu) ve výši průměrného výdělku od uvolňujícího zaměstnavatele. Tj. zaměstnavatel nemá právo zaměstnanci uvolněnému pro výkon funkce člena OVK krátit mzdu (resp. plat) za dobu, kterou zameškal z tohoto důvodu v práci.\nČlenovi OVK, který je výdělečně činný, ale není v pracovním poměru, či v poměru obdobnému pracovnímu poměru (např. OSVČ) náleží paušální náhrada ušlého výdělku za dobu výkonu funkce člena OVK ve výši 43 Kč za hodinu (max. 340 Kč za den).\nKdo nemůže být členem OVK?\nČlenem OVK nemohou být:\nosoby u nichž nastala překážka výkonu volebního práva (zejména omezení ve svéprávnosti),\nFunkce předsedy i místopředsedy OVK se dle zákona mají na prvním zasedání losovat mezi členy OVK. Žádný člen nemůže být nucen vykonávat funkci předsedy či místopředsedy, tudíž je možné se losování nezúčastnit. Tento postup doporučujeme, pokud jste v OVK poprvé. Nastane-li situace, kdy se prvního zasedání nezúčastní všichni členové komise, je i přesto losování uskutečněno a je platné.\nPředseda vykonává určité úkony spojené s průběhem voleb (např. zahajuje hlasování, přerušuje hlasování, ukončuje hlasování, vyzvedává od úřadu materiály nutné pro průběh voleb – urny, lístky, atd.). Předseda odpovídá za pořádek ve volební místnosti a v jejím okolí.\nPředseda kontroluje správnost sčítání hlasů (zpravidla též organizuje samotné sčítání), po úspěšném sečtení hlasů předává úřadu zápis o průběhu a výsledku hlasování.\nMístopředseda zastupuje předsedu v případě jeho nepřítomnosti, jinak vykonává působnost předsedy v předsedou určeném rozsahu (je možné i nevymezení žádného rozsahu).\nČlenem OVK jsou všichni ostatní členové OVK delegovaní volebními stranami, případně jmenovaní starostou obce/města/MČ.\nZapisovatelem je úředník jmenovaný starostou. Jako takový pořizuje zápisy z jednání OVK. Má jen poradní hlas.\nÚkoly OVK spočívají ve dvou hlavních oblastech:\nZajišťování a dozor nad průběhem hlasování\nPovinností každého člena OVK je být přítomný hlasování (mimo předem domluvené absence).\nV praxi sedí všichni členové OVK u stolů poskládaných dle specifik dané místnosti tak, aby byl každému voliči umožněn snadný přístup k členovi OVK s příslušným archem s abecedně seřazeným výpisem ze stálého seznamu voličů, na jehož základě se zjišťuje příslušnost k danému volebnímu okrsku.\nV případě cizinců (pouze z členských zemí EU), kteří v ČR ještě nevolili, je nutné, aby se do 14. 4. 2019 nahlásili na příslušném úřadě a nechali se zapsat do dodatku stálého seznamu voličů.\nV hlasovací místnosti a v jejím bezprostředním okolí je ze zákona zakázána volební agitace. Bude-li se v hlasovací místnosti či okolo snažit volič zdržovat déle, než je bezpodmínečně nutné, resp. vykonává-li nějakou politickou agitaci (např. rozdávání letáků, postávání se stánkem, atd.), uvědomte svého předsedu OVK, popř. danou osobu taktně vykažte.\nZákaz volební agitace v hlasovací místnosti a v jejím bezprostředním okolí se týká též členů OVK. Proto si s sebou do volební místnosti neberte žádné viditelné politické symboly jako jsou kupříkladu pirátské placky či pirátská trička. Pokud naopak uvidíte, že jiný člen OVK takový předmět má, upozorněte jej, že jedná v rozporu se zákonem a uvědomte předsedu dané OVK.\nSamotný výkon hlasování v praxi:\nPříslušný člen OVK zkontroluje občanský průkaz (či cestovní pas) voliče, kterého si poznamená na svém archu (standardně se křížkuje nebo kroužkuje, dle domluvy v dané OVK).\nPříslušný člen OVK předá voliči obálku a hlasovací lístky, nemá-li volič hlasovací lístky vlastní.\nPříslušný člen OVK instruuje voliče, aby se vydal za plentu upravit hlasovací lístek. Pokud volič již má hlasovací lístek upravený z domova, pak se formálně musí za plentou alespoň projít, ideálně za ní vložit hlasovací lístek do obálky.\nPozor, za plentou se z důvodu tajnosti volby v žádném okamžiku nesmí nacházet více než jeden volič! Výjimkou jsou osoby se zdravotním postižením, kterým může při vyplnění hlasovacích lístků a vhození obálky do urny asistovat jiný volič, nikdy ale člen OVK.\nZe závažných zdravotních důvodů může volič požádat (přede dnem voleb úřad obce/města/MČ, v den voleb přímo svou příslušnou OVK) o umožnění volby mimo hlasovací místnost (tj. doma). V takovém případě se do bydliště daného voliče vydají 2 členové OVK s přenosnou urnou, obálkou a hlasovacími lístky. Pozor, i v případě takovéto volby si mají členové OVK počínat tak, aby byla zachována tajnost hlasování.\nPotřebuje-li volič pomoci s úpravou hlasovacího lístku, pak mu jako členové OVK můžete vysvětlit možnosti úpravy hlasovacího lístku, ovšem nikdy mu neraďte, koho volit, resp. nepoužívejte jako příklady konkrétní kandidáty.\nTechniky úpravy hlasovacích lístků jsou následující:\nVolič vybere pouze listek volební strany, ale nekroužkuje kandidáty, v tom případě dostává strana hlas, ale pořadí kandidátů se nemění.\nVolič vybere stranu a v ní zakroužuje jednoho nebo dva kandidáti. Preferenční hlasy mohou změnit pořadí kandidátky a zvýšit tak šance kandidáta na zvolení.\nPokud volič zakroužkuje více než dva kandidáty, volební lístek je platný, ale nepočítají se preferenční hlasy.\nUpravený hlasovací lístek volič vkládá do úřední obálky a vhazuje do urny. Obálka se nezalepuje.\nV průběhu voleb je možné, že vaši OVK přijdou zkontrolovat zaměstnanci Českého statistického úřadu, zaměstnanci příslušné obce, členové Státní volební komise, nebo osoby, kterým Státní volební komise vydala povolení (tzn. zahraniční pozorovatelé). Tyto osoby mohou být též přítomny sčítání hlasů OVK. Pokud k vám přijdou, vždy chtějte vidět průkazku zaměstnance, popř. osvědčení od Státní volební komise, pro jistotu telefonujte na úřad, zda jejich návštěvu eviduje.\nBěhem hlasování můžete jiným členům OVK, médiím, či veřejnosti sdělovat pouze, jaká je momentální volební účast ve vaší OVK. Nikdy nesdělujte, které konkrétní osoby již byly hlasovat, případně v průběhu sčítání nesdělujte aktuální výsledky.\nKoncem prvního dne (tj. v pátek ve 22:00) zalepuje předseda OVK všechny urny (vždy zalepí a podepíše se přes samolepku). Analogicky tomuto se též zapečetí dveře po jejich uzamčení. Následující den ráno (tj. v sobotu v 8:00) předseda OVK odpečetí dveře i všechny urny, a zahájí hlasování.\nBěhem hlasování je velice vhodné mít přehled o tom, kolik obálek bylo celkově na začátku hlasování, kolik bylo odevzdáno členům OVK a zda u každého člena odpovídá počet obdržených resp. odevzdaných obálek na počet voličů.\nPOZOR Nedodrží-li se toto, hrozí jednak chyby v hlasování (v urně bude více obálek než počet voličů), dále též hrozí možnost ovlivnění voleb (komisař v nestřeženém okamžiku vhodí do urny pár obálek s hlasovacími lístky). Tím se poté výrazně prodlužuje sčítání, protože dochází k opakovanému přepočítávání s následným závěrem, že holt se někde stala chyba.\nNebudou-li chtít ostatní členové OVK se tomuto podrobit, navrhněte případně, že budete mít všechny obálky u sebe, a budete je kontrolovaně distribuovat. Samozřejmě doporučuji se před organizací věcí v OVK domluvit s předsedou OVK na postupu.\nSčítání hlasů a vyhotovení zápisu o průběhu a výsledku hlasování:\nPo ukončení hlasování OVK vysype obsah všech uren dohromady (nutno všechny obálky sesypat dohromady, kdyby se otevíraly postupně, byla by ohrožena tajnost hlasování v případě osob, u kterých byla využita přenosná urna).\nNásledně členové OVK vybírají lístky z obálek. Toto je velice vhodné dělat ve dvou tak, že jeden obálku vysypává, zatímco druhý kontroluje, že je v obálce pouze jeden lístek.\nPOZOR Dojde-li zde k přehlédnutí, že v některé obálce bylo vícero lístků, může být při závěrečném sčítání problém s počtem odevzdaných hlasů!\nNásleduje samotné třídění hlasovacích lístků (obvykle dle volební strany), a ruční projití všech hlasovacích lístků OVK – zde je nutné si poznamenávat na vlastní papír, která strana resp. který kandidát dostal kolik hlasů (v žádném případě si nic nepoznamenávejte na samotné hlasovací lístky, pokud někdo čmárá po hlasovacích lístcích, upozorněte jej, ať tak nečiní, resp. upozorněte předsedu OVK).\nHlasy jsou neplatné:\nNebyly-li vhozeny do urny v obálce (takové již v tomto bodě hlaste jako neplatné).\nJe-li v obálce dva nebo více lístků vydaných pro stejné volby\nJe-li hlasovací lístek přetržený (nejen natržený, lístek musí být zcela přetržený).\nI zde je vhodné pracovat ve dvojicích. Pro případ, že by jedna dvojice některé straně účelově přidávala nebo ubírala hlasy, je vhodné práci po každé dvojici jinou dvojicí překontrolovat.\nDo 48 hodin před zahájením voleb se může jakýkoliv kandidát vzdát písemně kandidatury (příp. může být zbaven kandidatury zmocněncem dané strany).\nStane-li se tak, pak budete v materiálech mít úřední oznámení, že daný kandidát nekandiduje, které máte povinnost vyvěsit v hlasovací místnosti.\nPOZOR Stane-li se tak, pak si během sčítání musíte dát pozor, abyste danému kandidátovi náhodou nepřičítali hlasy!\nPo sečtení hlasů OVK vyplní data o hlasování do počítače zapisovatele, načež zapisovatel vytiskne zápis o průběhu a výsledku hlasování. Tento zápis musí podepsat každý člen OVK, budete-li mít podezření během voleb, že jiní členové OVK ovlivňují volby, pak můžete ostatním členům pohrozit nepodepsáním tohoto zápisu, resp. upozorněním, že úmyslně nesprávné sečtení výsledků voleb je dle trestního zákoníku přečinem, za které hrozí až 3 roky trestu odnětí svobody.\nMožné problémy a jejich řešení (pro shrnutí)\nZapisovatel či někteří členové OVK chtějí rychle domů a ženou sčítání kupředu (třebas tím, že jednotlivé úkony se nečiní po dvojicích, členové nechtějí procházet celé hlasovací lístky, atd.).\nProblém: Nepozorná a uspěchaná práce OVK během sčítání hrozí vyšší chybovostí, což se projeví jednak materiálně chybným sečtením výsledků voleb, jakož i dramatickým prodloužením doby sčítání, jelikož posléze bude složité se dobrat případných chyb jinak než celkovým přepočtením výsledků.\nŘešení: Apelujte na předsedu OVK, aby stanovil ostatním členům a zapisovateli závazný postup sčítání, popř. vyhrožujte, že nepodepíšete zápis o průběhu a výsledku hlasování.\nNěkdo nalepí či vyvěsí v bezprostředním okolí volební místnosti (třeba na dveře do dané školy, kterými musí každý volič projít) propagační materiály určité volební strany\nProblém: Volební agitace ve volební místnosti či v jejím bezprostředním okolí je zakázána.\nŘešení: Uvědomte předsedu OVK. Pokud nic neudělá, běžte inkriminované samolepky strhnout a vyhodit, jiné materiály (např. vlajky či plachty) sundejte, uschovejte ve volební místnosti na místě, kde nebudou vidět, a uvědomte příslušného zaměstnance úřadu (zapisovatel bude mít telefonní číslo na příslušné osoby). Přijde-li si zástupce dané politické strany pro daný materiál, pak mu jej vydejte s upozorněním, ať daný materiál na daném místě více nevystavuje.\nČlen OVK agituje v hlasovací místnosti (postačí placky či tričko s logem politické strany)\nProblém: Agitace ve volební místnosti a v jejím okolí je zakázána členům OVK stejně jako jiným občanům.\nŘešení: Upozornit člena OVK na jeho protiprávní jednání, v případě neuposlechnutí uvědomit předsedu OVK. Odmítá-li kdokoliv s věcí něco dělat, pak pohrozte nepodepsáním zápisu o průběhu a výsledku hlasování.\nDo OVK přišli cizí lidé, kteří si nárokují právo býti přítomni sčítání.\nProblém: V hlasovací místnosti během sčítání mohou být přítomni pouze zaměstnanci Českého statistického úřadu, příslušné obce, členové Státní volební komise a osoby s povolením od Státní volební komise (tj. zahraniční pozorovatelé).\nŘešení: Po každé takové osobě chtějte bezpodmínečně vidět její služební průkazku, popř. úřední povolení od Státní volební komise. Pro jistotu též volejte příslušné osobě na úřadu MČ (zapisovatel bude vědět), zda k tomu nemají další informace.\nPředseda OVK je neschopný, nemá sčítání pod kontrolou, „staré harcovnice v OVK“ mají pré.\nProblém: Anarchie v OVK je dobrým receptem k chybám v rámci sčítání, případně k umnému zatajení případných manipulací. Někteří (převážně starší) členové OVK též mají svou vlastní rutinu, která může sice být pro řádný výkon sčítání zcela nevhodná, nicméně „oni to tak přece dělají pořád“. Není-li předseda schopen proti tomuto účinně postupovat, je základ pro solidní oheň na střeše postaven.\nŘešení: Promluvte si s předsedou mezi čtyřma očima (autoritě rozhodně nepomáhá náhodný výrok typu „předsedo, proč tu toleruješ takový bordel“), zda je s věcí schopen něco dělat. Není-li, přiberte místopředsedu a postup opakujte. Není-li tento postup z jakéhokoliv důvodu možný, obraťte se k ostatním členům OVK, vysvětlete jim, v čem je jejich postup vadný, a požadujte nápravu, nestane-li se, pohrozte nepodepsáním zápisu o průběhu a výsledku hlasování.\nDůležité! Nemáte povinnost podepsat zápis o průběhu a výsledku hlasování! Stane-li se cokoliv, co ve Vašich očích snižuje důvěryhodnost průběhu voleb či sčítání, odepřete podepsat zmíněný zápis a uveďte důvod pro odepření Vašeho podpisu v samostatné příloze k zápisu o průběhu a výsledku hlasování. Je to Vaše zákonné právo!\nŠtítky: #celostátní #eurovolby #Evropská unie #Evropské volby #okrskové volební komise\nMarty 06.04.2019 22:24\n!!Chci upozornit na chybu v manuálu!!\nbod (6) Členství v okrskové volební komisi zaniká:\npísmeno f) ve dnech voleb, nevykonává-li člen okrskové volební komise svoji funkci a jeho nepřítomnost trvá nepřetržitě déle než 2 hodiny.\nDále mám zajímavou zkušenost. Hospodářka OU a pravidelně i zapisovatelka u voleb mi oznámila, že když se nezúčastním 1 schůzky OVK NEMOHU se stát členem volební komise.\nV zákoně jsem to nikde výslovně nenašel, ale běžně se v dokumentech uvádí, že když se řádně omluvíte, mělo by Vám být umožněno složit a podepsat slib později. Současně Vám bude poměrně krácena odměna - což ale nebude tak extrémní, protože 1 a současně zpravidla poslední schůzka OVK před volbami zpravidla trvá cca 15 minut.\nZajímalo by mne nějaké závazné stanovisko MVCR, jak v této situaci postupovat. Oficiální omluvenka - jasné. Jsou ale povinni Vám umožnit složení slibu OVK nebo ne? A kdo o tom rozhoduje?\nSnad i tato zkušenost pomůže ostatním. Marty\nCo země to jiný systém volby do Evropského parlamentu 05.04.2019 21:40\nJe dobře, že se příspěvek snaží povznést budoucí členy Okrskových volebních komisí.\n"Staré harcovnice" a "Vždycky jsme to dělali takhle" je jen menší část problémů.\nLekce z minulých karambolů by měly být zlatým pokladem pro léta další.\ncelkově dost choulostivá věc.\nVýkazy z minulých let naznačují rozsah potíží s tímto "vehiklem" demokracie:\ncca 5.000 obálek přiznaných jako "neodevzdané" u voleb do obecních zastupitelstev\ncca 5.000 obálek přiznaných jako "neodevzdané" u voleb do funkce prezident republiky 2013\ncca 12.000 obálek přiznaných jako "neodevzdané" u voleb do Evropského parlamentu 2014\ndalší choulostivá věc, možnosti kontroly platnosti volby ex-post se dosud vymykající.\n"ochrana" protokolárním "zalepením" není robustní a jednoznačný mechanismus pro vyloučení rizika ovlivnění voleb.\nZkušenosti z let minulých byly pestřejší, jak co do mezer v organizaci, tak co do naivity ochrany proti rizikům manipulací s lístky.


Vířivka, která sbírá významné vavříny | HOME\nOdborná porota hodnotící 100 letošních novinek z celého světa zvolila Solitaira vítězem kategorie spa. Ačkoliv Solitaire bude uveden na trh až v příštím roce, máte nyní možnost malé ochutnávky. Těžko se slovy popisuje jaký rozruch a obdiv budila jedinečná expozice USSPA a samotný Solitaire. Rádi bychom Vám proto touto cestou alespoň částečně zprostředkovali tu ohromnou atmosféru…\nNejen USSPA, ale celé Česko má opět být na co hrdé, Solitaire odskočil celému světu jako žádná spa předtím. Bez přehánění Solitare způsobil naprostou senzaci. USSPA se tak zařadila mezi ty české firmy, které dokážou hýbat celým svým oborem v celosvětovém měřítku!\nByla to pro nás silně emotivní tečka za rokem oslav 15. narozenin naší společnosti. Příští rok bude báječný! Určitě se máte na co těšit. A těšit se mohou i všichni ti, kdo hledají výjimečnost, originalitu a dokonalou relaxaci…\nTagy: spa vavřín wellness


Halden - hotely a ubytování (Norsko) - TIXIK.cz\nTIXIK.cz » Města » Halden\nHalden - hotely a ubytování\nHalden: Hlídač pokojů\nMapa hotelů Halden\nLuxusní ubytování v Haldenu, Satelitní mapa Haldenu, Halden: Fotografie\nDoporučené hotely Halden\nCena od: CZK 2760\nHalden: Turistický průvodce - tipy na výlety, turistika, nejlepší restaurace\nNejlepší hotely, Penziony, Apartmány, Hostely a ubytovny, Hotely v centru, Nejlevnější ubytování, Luxusní hotely, Kempy, Mapa hotelů, Satelitní Google mapa, Turistická mapa, Cyklotrasy, Plánovač výletů, Halden a doprava\nKategorie: Města, Aktuální čas: 10:21:10, Telefon: +47 69 17 45 00\nHalden je město v Norsku . Nachází se blízko hranic se Švédskem, na konci Iddefjordu, cca 30 km jihovýchodně od města Fredrikstad . V současnosti zde žije 22.000 obyvatel.\nO městě Halden\nHalden leží mezi skalnatými mysy na konci Iddefjordu a má krásný malý přístav. Kolem je přístav lemován restauracemi a obchůdky. Historie města Halden je spojena s několika válkami. Sloužil jako pevnost během hannibalských válek v letech 1643 – 1645. Město Halden bylo roku 1644 opevněno hradbami ze dřeva. Toto opevnění se ale během dalších nájezdů neosvědčilo a tak byla v roce 1661 započata stavba pevnosti. Dnešní Halden je poklidné městečko, které láká návštěvníky na poklidnou atmosféru a několik zajímavostí.\nZajímavosti města Halden\nNa kopci nad městem Halden nalezneme pevnost Fredriksten. Tuto pevnost se několikrát pokoušeli získat Švédové, ale nikdy se jim to nepovedlo. K pevnosti nad městem Halden se dostanete po dlážděné cestě z ulice Festningsgata. Ze stejné ulice pak vede i silnice pro auta. Blízko pevnosti se nachází válečné muzeum mapující bitvy se Švédy až po okupaci nacisty. V pevnosti se nachází několik zajímavých starých budov. Pokud se chcete prohlédnout město Halden z výšky, je tu několik vyhlídek. Je to místo u děl na Královnině baště ( Dronningen ) , z hodinové věže či. V pevnosti se provádějí také prohlídky s průvodcem.\nMožností ubytování nabízí město Halden několik . Pro méně náročné je zde kemp Fredriksten Camping ležící mezi sromy a blízko pevnosti. Kemp je velice dobře udržovaný. Ve městě Halden naleznete hotely Park Hotel, Grand Hotel nebo také ubytování v rodiiném hostelu ve škole na předměstí Tosterod. Výbroné restaurace jsou situovány přímo u malebného přístavu. Město Halden nabídne také několik podniků otevřených dlouho do noci jako jsou bary a puby Siste Reis Pub či Dickens.\nMěsto Halden má dobré spojení s okolím díky silnicím, ale také po železnici. Kousek od města vede mezinárodní silnice E6, po které se dostanete až do Osla pokud pojedete na sever či až do dánské Kodaně pokud vyrazíte na jih. Ve městě Halden najdete vlakové nádraží. Odtud jezdí každou hodinu do Osla vlaky. Dostanete se odsud i do švédského Göteborgu nebo Malmö. Autobusové nádraží pro dálkové spoje se nachází hned vedle přístavu. Odtud jezdí pravidelné spoje do Osla či Fredrikstadu.\nNejbližší hranice: Švédsko, 2.7 km\nVzdálenost do hlavního města: Oslo, 116 km\nDatum poslední aktualizace: 2012-10-22 03:26:11\nHalden prozatím nikdo nehodnotil. Vlož svoji recenzi jako první, děkujeme!


Lavande-Provence: Dnes ...\n... odpočívám. Tohle deštivé počasí létu vůbec nesluší. Holky zlobí, z kuchyně se na mě směje hora neumytého nádobí, v obýváku se mi povaluje koš prádla, které čeká na poskládání a roztřídění do skříní ...na poličkách si můžu prstem malovat v prachu ... máte to někdy taky tak? Dnes mě nic nerozhází, svou odpolední kávičku si neodpustím :) Pak se tady na to všechno vrhnu! :)\nHezký den, od nás ... T.\nVystavila Unknown v 13:51\nAnonymní 11. července 2014 14:08\nMame to doma uplne stejne terezko jen ten zakusecek nam chybi deles mi chute :-) lucka\nUnknown 11. července 2014 15:55\nLuci, ten jsem naštěstí napekla včera večer :)\nDíky za povzbuzení ..\nAnonymní 11. července 2014 14:11\nTerezko, u nás ( v Plzni ) sice neprší,ale letní počasí to teda neni.. já se odpoledne chystám ke kamarádce tak jsem se těšila,že posedíme venku a prd,asi budeme rády uvnitř...\nNěkdy to tak mívam taky,že se mi do ničeho nechce,neni nálada,, doma sice mam momentálně uklizeno, vyžehleno,popíjim čaj a relaxuju u počítače...\nTen dortík vypaá lákavě,škoda,že si nemůžu dát ..\nUnknown 11. července 2014 15:54\nJá se na to jdu zrovna vrhnout ... usnula jsem s Rebinkou - ani káva nepomohla :) :)\nUžívej si odpoledne s kámošku! Pá T.\nUnknown 11. července 2014 15:11\nKrásně si vychutnej kávičku. Já to tak taky občas mám, ale někdy se řídím heslem : "leží prach,lehnu si taky" :-D\nUnknown 11. července 2014 15:53\n:) Jani, do toho všeho jsem usnula s Rebecou :)\nTakže teď jdu na to ! :)\nJana Č. 11. července 2014 15:16\nI u nás je to momentálně tak a je mi to šumafuk :-).Takže buďte klidně v pohodě,nejste sama :-).\nUnknown 11. července 2014 15:52\nJsem ráda, že v tom "nejedu" sama :)\nAjka 11. července 2014 15:41\nJojo, a vůbec mě to nerozhází:-))) U nás se tedy extrémně práší. Obdivuju, že má někdo bílý nábytek a v kuchyni nádobí v policích.... To já bych musela třikrát denně utírat, fakt hrůza:-))\nUnknown 11. července 2014 15:51\n:) Díky za povzbuzení :)\nUnknown 11. července 2014 20:30\nTerezko, co chodím do práce, tak mi práce stojí celý týden:-)) Ale vůbec se s tím nestresuju... Prostě až budu mít čas a chuť, tak uklidím. Vnímám důležitější věci kolem sebe, než je nepořádek:-)) Máš krásnou pohodičku v křesílku.. Páááá. Simona.\nUnknown 12. července 2014 10:15\nmáš pravdu, jsou důležitější věci kolem nás!\nMěj se krásně a užij si víkend s rodinkou!\nBOHDA 12. července 2014 8:43\nTEREZKO, MOC HEZKÉ ODPOČÍVÁNÍ.\nMĚJ PĚKNÉ LÉTO.\nDěkuji, Ty taky!! :)\nErika 14. července 2014 0:01\nuplne ako ty to mám :DDDDD a mám aj koláčik, ja ho mám zo svadby, ale ani po káve sa do toho nepustím ,lebo sme tancovali do štvrtej ráno a tak dospávam ,robota nie je zajac ...neutećie :D pa E.\nUnknown 14. července 2014 8:02\nEriko, zdravím :)\nPřeji Ti krásný týden a celé léto! T.\nJana 14. července 2014 8:49\nAhoj Terezko, to víš, že to mám taky tak. Občas je potřeba vypnout....a ono to neuteče a počká to na nás. Jsou důležitější věci, třeba ten, že si v klidu vychutnáš kávičku s dortíkem .\nUnknown 16. července 2014 6:31\nJani, "kápla" jsi na to :)\nDíky za povzbuzení. Měj krásné dny, zdravím z moravy, T.


Týdenní horoskop 6. - 12. července - Astrohled - Kartáři a Astrologové jen pro Vás!\nHome - Články - Týdenní horoskop 6. - 12. července\nvloženo 5. 7. 2020\nAčkoliv je léto v plném proudu a mnozí by se raději viděli venku u vody, práce nadále zůstává důležitou oblastí v soukromém i osobním životě. Přečtěte si týdenní horoskop a zjistěte, co vás čeká nejen v pracovním životě!\nVelmi usilovně pracujete na své image. Je pro vás důležitý a řekněme si upřímně, že ho k práci potřebujete. Občas vám však přehnaná snaha být dokonalý zasahuje do soukromého sektoru vašeho života. To by nebylo na škodu, kdyby to nevadilo ostatním.\nNechtěný přešlap se vám může podařit v oblasti financí. Buďte tedy ve svých dalších krocích opatrnější než jindy. Pamatujte na to, že mnohdy jste až příliš zbrklí a unáhlení ve svém jednání, milí Blíženci. Může to nadělat paseku i v osobních vztazích.\nTrochu to tento týden nezvládnete se sebeovládáním. Obzvlášť v práci budete mít potíž se svými zběsilými emocemi. Vedení firmy z vašeho chování nebude nadšené a vy se budete muset omluvit zákazníkům, či obchodním partnerům. Takové ponížení nesnesete.\nPodaří se vám tento týden velmi výhodná koupě. Již dlouhou dobu jste šetřili na předměty, na které máte zálusk. Tento týden si je konečně pořídíte a ještě k tomu za skvělou cenu. Budete z toho příjemně naladění a hlavně vám to udělá ohromnou radost.\nOhledně jistých záležitostí dejte na rady ostatních. Obzvlášť pokud vám radí ve finanční sféře. V té si totiž nejste jisti v kramflecích a je pravda, že občas trochu ulítnete a pak litujete. Naštěstí máte kolem spoustu pohotových lidí, kteří pomohou.\nVztahy ve vaší rodině jsou značně proměnlivé. Hlavně vztahy s rodiči budou momentálně tak trochu na bodu mrazu. Přitom k nim jindy máte velmi vřelý vztah. Momentálně vás však naštvou svým postojem, ale i tím, že se vám do všeho až příliš pletou.\nV práci to momentálně vře. Možná za to trochu může vaše zvýšené sebevědomí, které je vidět široko daleko. Vy jste ze znovuzískané sebejistoty nadšení, ale váš šéf už ne. Není zvyklý na takové chování a rozhodně nechce od nikoho poslouchat rozkazy.\nVelmi vás mrzí chování člena rodiny. Vždy to byl fajn člověk, který se uměl zasmát a sám zábavu vymýšlel. Nyní se z něj stal zapšklý divný patron, který naopak každou zábavu zkazí svými nemístnými a rýpavými poznámkami. Vy toho už máte ale dost.\nTento týden vám nebude chybět kuráž. Jste totiž v té správné bojovné náladě na to, abyste řekli někomu z okolí, kdo vás už pěkně dlouho štve, co si o jeho chování a činech myslíte. Daná osoba poslední dobou vyvádí hrozné nesmysly a vy toho máte dost.\nOpačné pohlaví je doslova unešeno vaší povahou. Umíte si lidi kolem omotat kolem prstu, ale rozhodně ne v tom špatném smyslu. Nezneužíváte toho, ale ve svůj prospěch to občas použijete. Navíc se vám líbí, že po vás pokukuje jeden konkrétní jedinec.\nDruhý červencový týden se pustíte do úprav vašeho domova. Pokud máte domeček, tak se bude jednat o venkovní úpravy, ale ani balkon v paneláku nepřijde zkrátka a vy si ho vylepšíte do nevídaných rozměrů. Určitě pouvažujte o koupi venkovního nábytku.\nPřehnaná snaha v práci se vám tento týden nevyplatí. Kolegové si budou myslet, že lezete šéfovi kam nemáte a ten z vašich nápadů taky odvařený není. Máte poslední dobou pocit, že si vás v zaměstnání nikdo neváží a přitom se tolik snažíte. Je čas na změnu!


Proč mě nepozve na rande? - zpovednice.cz\nMám dotaz, při druhém rande mě pozvala k sobě na návštěvu ( na oběd ) doma měla svou 5 letou dcerku, den proběhl dobře a nabídla mi, že u ní mohu být přes noc,(sex nebyl - to je dobře při druhém rande) ale zarazilo mne, že ráno když se probudila její malá dcerka, tak ji …\nPozvala jsem ho na rande na slepo - prý nemá čas - Jsem\nNe za každou cenu. Hlavně je nesnažit se o rande za každou cenu a uhánět ho. Toho se často kluci zaleknou. Proto je nejlepší jít na to chytře, trávit s ním čas, ukázat mu svoji laskavou tvář.\nPOZVALA MĚ NA STREAM A TOHLE JSEM O NÍ ŘEKL - YouTube\nAhoj Mourrisone, chtěla jsem se zeptat, co dělám špatně. Hrozně jsem zamilovaná do jednoho kluka ve třídě. Už dvakrát jsem ho pozvala na rande, ale vždycky mě odmítl.\nTričko s textem - Zašla bych si zacvičit, ale teď bohužel\nPořád mě bere kolem ramen, kolem pasu, lechtá mě na krku a tak. Je i docela vtipnej. Přítelkyni nemá a já přítele taky ne. Je i docela vtipnej. Přítelkyni nemá a já přítele taky ne.\nNa druhém rande, mě nechala u sebe přes noc. | Odpovědi.cz\nBral bych to určitě jako pozvání na rande. Většina lidí, když nemá zájem, tak to nechá nenápadně vyhnít. Asi bych to udělal tak, ať řekne pak on, kdy má volný čas bez nějakého tlačení do toho.\nPozvala mě na rande seznamka a inzeráty z největších v inzerátech. Seznamovací inzeráty - online zoznámenie cez internet, flirt, kdo na bazoš inzeráty. Hledat muže i ženy podle věku, 8 000 registrovaných uživatelů. Textová seznamka zaměřená na rande, dopisování, online i ženy podle. Výpis inzerátů - tradiční seznamka - bazar / 68\nPozvala mne na rande a byla nažhavená - ztratil jsem zájem\nMám takový problém. Zamilovala se do mě kamarádka a pozvala mě na "rande". Hlavní problém je v tom že jsem gay ale ještě jsem neměl comming out. Nikdo to o mě neví a zatím nechci aby to o mě někdo věděl (Mám k tomu dobré důvody). Tak nevím jak jì slušně říct.\nRande inzeráty - Permanent Makeup By Justine\ncs Před dvěma lety mě John pozval na večeři a já se na první rande připravovala hodiny. OpenSubtitles2018.v3 en Two years ago, John asked me out to dinner, and I …\nPozvat chlapa na rande? - diskuze | Baby On Line\nAhoj, dělám doktorandské studium na jedné fakultě Karlovy university. Moc se mi líbila jedna studentka z druháku, tak jsem si s ní začal povídat a chtěl jsem ji pozvat na rande. Jenže ona po mně doslova vyjela - než jsem to stihl udělat, pozvala na večeři ona mě a při tom bylo naprosto dokonale vidět, jak je …\nLíbím se kamarádce - Poradna - NaKluky.cz\nPozvala mě na příští večer a přesně tohle nabídl v praze. 02/10/2018 restt reakcia - sexkapády kathleen turner: 11: touha po douglasovi a inzerce zdarma vyzkoušejte zdarma. Naše rychlé rande sex rande inzeraty rande s oblibou zapomínají danit. Seznamovací inzeráty\npozvat - translation - Czech-English Dictionary - Glosbe\nTriko s textem "Zašla bych si zacvičit, ale teď bohužel nemůžu. Pozvala mě na rande zmrzlina." vyberte si barvu trikapřidejte si vlastní textumístěte předpřipravené stickersrozměr grafiky až 45x60 cm !!!vyberte si jiný model s dlouhým rukávem, s jiným výstřihem, nebo …\nZvu holku na rande, protože se mi líbí a vidím v ní potenciální přítelkyni, tedy aspoň většinou. Někdy ale taky pozvu holku, protože je to prostě impulzivní nápad, a nemám vážnější záměr. Což ale neznamená, že zrovna taková holka mě nemůže oslovit a že se nemůžeme ještě vidět.\nPozvat na rande může žena i muž. Dříve bylo téměř nepřípustné, aby pozvala žena muže na rande. V dnešní době se už nic takového neřeší. Je zcela jedno, zda pozve na první rande muž ženu nebo zda pozvání nabídne žena. Pokud jste tedy na seznamce našli někoho, kdo se vám zamlouvá, na nic nečekejte a udělejte první krok. Nebojte se, že vás daná osoba\nPozvat chlapa na rande? Holky, chtěla bych se zeptat, pozvala jste některá už chlapa na rande? Mám v práci kolegu, často po sobě pokukujeme a přijde mi, že jsme si vzájemně sympatičtí.\nprostitutky ustecky krajseznamka páryfreefoto amateriluxury escort pragueescort gay\nsex privat zamberkmrdani stare zenystadler flirt h0seznam. cz najdu co neznamseznamka sex české budějovicefoto chlupatá kundasparta .czwww leoexpress cz2 holky v autemrdacka v praciwww autoesa cza single man 2019holky 14 let seznamkaholky z kalendare divadlosex za penize redpornokurva seru na tocikanka sex brnokde mrdat


Mokrý konec sezóny – GripTV\nHome›Ostatní›Mokrý konec sezóny\nTým SMS Racing dnes absolvoval poslední závod letošního Mistrovství světa Supersport, bohužel z francouzského okruhu Magny Cours si tým další body neveze.\nTým SMS Racing v neděli nastoupil k poslednímu závodu Mistrovství světa Supersport, který však pro něj nedopadl dobře. Po sobotních kvalifikacích začalo pršet a pršelo až do nedělního dopoledne, kdy voda přestala z nebe padat až po desáté hodině. Okruh Magny Cours velmi pomalu vstřebává vodu, což znamenalo, že závod kategorie Supersport se jel na mokrém asfaltu. Bohužel tyto podmínky Valentinovi Debisemu nevyhovuji. Během prvního kola se propadl ze sedmnácté startovní pozice na třicátou. Marný boj o lepší výsledek následně po čtyřech kolech ukončil zajetím do svého boxu. Pro tým SMS Racing tak sezona 2012 skončila zklamáním, nicméně již nyní se soustředí na tu další, kterou opět absolvuje ve světovém šampionátu supersportů.\n„Není co říci. Nebylo možné jet, v každé zatáčce to strašně klouzalo. Rozhodl jsem se tedy zajet do boxu a předčasně závod ukončit. Dnes to prostě nebyl dobrý den. Je to špatné, tohle byl můj domácí závod, na který přijelo hodně mých kamarádů a známých, navíc to byl poslední závod sezony. Jsem hrozně zklamaný. Nyní se již budeme soustředit na další sezonu. Já doufám, že budu pokračovat v SMS Racing i v roce 2013. Jsem přesvědčen, že máme velký potenciál a můžeme bojovat v každém závodě o první desítku. Děkuji týmu za letošní sezonu.“\n„Těžko se po tomto víkendu hledají slova. Od začátku se nedařilo. V pátek jsme měli v kvalifikaci docela ošklivý pád, poté se v sobotu nepodařilo zajet odpovídající rychlé kolo. Pak přišel závod, ve kterém jsme dokonali letošní smůlu. Jezdec se vrátil po čtyřech kolech s tím, že to hrozně klouže, a že se s tím nedá jet. Dopadlo to tedy špatně. Je za námi další sezona, musíme na ní zapomenout a již se soustředit na tu příští.“\nTagsJan SaskaMagny CoursMistrovství světa supersportSMS RacingValentin Debise


Autosedačka Maxi-Cosi Axiss 2019 | Slůně-cz.cz\nÚvodní stránka Autosedačky Autosedačka Maxi-Cosi Axiss\nAutosedačka Maxi-Cosi Axiss 2019 - Black Grid\nKat. číslo: 8608\nAutosedačka kategorie 9-18 kg. Dostat děti do auta a z něj může být s přibývajícím věkem dítěte stále větší problém. Autosedačka Axiss byla speciálně navržena s 90 stupňovou rotací tak, aby Vám umožnila snadný přístup k dítěti během připoutávání i během odpoutávání, když dorazíte na místo.\n6 860,- Kč s DPH\nAutosedačka kategorie 9-18 kg (od 9 měsíců do cca 3,5 let), do 105 cm.\nPrvní otočná autosedačka zaručující vysokou bezpečnost.\nUnikátní systém TurnoSafe pro snadnou instalaci a bezpečí pro dítě - 90° rotační systém autosedačky na levou či pravou stranu díky páce. S autosedačkou natočenou směrem k rodiči lze dítě snadno připoutat pro optimální bezpečí. Po připoutání dítěte se autosedačka otočí po směru jízdy. Zelený indikátor a „kliknutí“ potvrzuje správnou fixaci autosedačky pro bezpečnou jízdu.\nVylepšené vodiče pásu v přední části autosedačky jako automobilové pásy. Správné vedení pásu je vyznačeno červenou barvou a dochází k optimálnímu vypnutí automobilového pásu. Velká viditelnost u každé akce pro snadné provedení úkonů. Výškově nastavitelné pásy autosedačky: pásy jsou spojeny s opěrkou hlavy, která je výškově nastavitelná dle výšky dítěte. Úchytky na pásy: snadné usazení dítěte do autosedačky.\nDíky 8 polohám může Vaše dítě zcela pohodlně odpočívat. Můžete nastavit opěrku hlavičky a popruhy, aby vyhovovaly velikosti dítěte bez jakéhokoli odstraňování potahu. Vzdušný, síťový potah Cleancool® poskytuje nejvyšší komfort.\nOtočná o 90° vpravo nebo vlevo - sytém Turnosafe zajišťující unikátní otáčení autosedačky.\nOchrana pro případ bočního nárazu.\n8 poloh autosedačky pro maximální pohodlí dítěte.\nVzdušný potah vyrobený z látky Cleancool, která absorbuje 25x více než-li standardní síťovina.\nJasné a zřetelné vedení bezpečnostního pásu.\nVýška opěrky hlavy a popruhů se upravuje najednou.\nVýplně pásů jsou zespoda lemovány neklouzavým materiálem.\nDopínač pásu nabízí pevnou a stabilní instalaci.\nZelený indikátor potvrzující správné uchycení autosedačky.\nrozměry: d.57,5 x š.43,5 x v.65 cm\nAxiss Návod k použití.pdf\nMaxi-Cosi letní potah Axiss\n972,- Kč 865,- Kč