Nejvýdělečnější turné roku 2011 měli U2 | Koule.cz - Lifestyle v kostce. Nebo spíš v kouli? :)\nNejúspěšnější světové turné roku 2011 po stránce výdělků „odjela“ kapela U2. Na své konto si připsala 231,9 milionů dolarů – v přepočtu 4 miliardy 640 milionů korun. Na druhém místě skončili britští Take That s 224 miliony dolarů (4 miliardy 480 milionů korun), třetí je Bon Jovi se svojí kapelou a výdělkem 148,8 milionů dolarů (2 milirady 976 milionů). (lbp)\nTaylor Swift – 104,2 milionů dolarů\nRoger Waters – 103,6 milionu amerických dolarů\nElton John – 102,7 milionů dolarů\nRihanna – 90.000.000 dolarů\nKenny Chesney – 84,6 milionu dolarů\nSade – 83,3 milionů dolarů\nPaul McCartney – 72,9 milionů amerických dolarů


počet příspěvků: 8, poslední: 6.12.2005 16:30, přehled diskusí\nAutor: Dan P. Datum: 6.12.2005 16:30\nTento článek je ztělesněním hrubé demagogie. Spalování jaderného paliva je jednosměrný proces; že má mezifáze, ve kterých vznikají dále spalitelné meziprodukty, na tom nic nemění. Toto moje upozornění je všeobecně inteligentním lidem natolik přístupné, že vystavuje autora podezření, že je buď velmi hloupý, a nebo, a to spíš, podvodník.\nUran není obnovitelný:\nAutor: VR Datum: 15.11.2005 8:20\nU238 se sice mění na Pu239, které jde dále štěpit ale do nekonečna se jaderný popel na nové palivo měnit nedá. Myslím že už produkty štěpení plutonia k dalšímu získávání energie nepůjdou použít. A nový U238 rozhodně průběžně nevzniká.\nProč je JE zrůdnost:\nAutor: qwert Datum: 14.11.2005 13:21\nano, na místech kam dopadly atomové bomby ve 45. se dá dnes žít, nicméně až si autor postaví rodiný domek přesně na tom místě, kde dřív byl jaderný reaktor, padne můj argument proti JE\nPoněkud přitažené za vlasy:\nAutor: edison Datum: 11.11.2005 1:00\nPodle takového výkladu obnovitelnosti by šlo obnovitelným učinit cokoliv, dejme tomu třeba uhlí: Přinesu-li v zimě zpoza chaty směs suchého a mokrého (nasáklé, zmrzlé a ještě s ledem na povrchu) uhlí, je jasné, že až při pobytu u kamen roztaje a vyschne mokré uhlí, dostanu více spalitelného materiálu, než na začátku a to aniž bych přinesl další kbelík:-)\nJinak řečeno, po vyjmutí palivového článku z množivého reaktoru bude tento skutečně obsahovat více štěpitelného (dnešními průmyslovými technologiemi) materiálu, ale celkové množství přítomné jaderné energie bude nižší.\nOsobně jadernou energii podporuji (za optimální bych považoval velkou JE hned u Prahy, aby se dalo odpadní teplo použít k topení a ohřevu TUV), ale vystačím si s logickými argumenty. Polopravdám je lepší se vyhnout.\nAutor: Jura Jurax Datum: 2.11.2005 17:00\nale ten Feřtek je očividně vůl - nebo standardní novinář nerozumím tomu, ale něco vypotit musím (a když už, tak se zrovna svezu po Klausovi, to se bude líbit!).\nEfekt je stejný - píše voloviny. Škoda času s ním polemizovat - zejméná šel-li si pro rozumy k zeleným mužíčkům.\nHlavně když si tu nenažranost umíme zdůvodnit!:\nAutor: lesov Datum: 2.11.2005 14:45\nNapadlo Vás taky, jak a jestli vůbec, by se dal ten vytěženej uran a uhlí nacpat zpátky tam, kde jsme ho vyhrabali...? Třeba tam teď chybí a bude to mít v budoucnu nějaké důsledky, třeba...\nano, pravidelne pro big bangu:\nAutor: prometheus Datum: 2.11.2005 1:07\nAno, pokazde pro Big Bangu priroda syntetizuje nove radioaktivni elementy, a takto cini z uranu obnovitelny zdroj energie. Doslova ty jadra recykluje.\nRe: ano, pravidelne pro big bangu:\nAutor: Ivan Vitula Datum: 3.11.2005 17:02\nPane Prometeus, není to po Big Bangu, ale až supernovách první a dělší generace hvězd. Zřejmě vám v definici obnovitelných zdrojů uniklo slůvko "částečné". Uran 238 se v jaderných reaktrorech mění částečně na štěpitelné Pu, jak v článku uvedeno. V rychlých reaktorech, dnes rovněž principiálně zvládnutých je možno získávat více štěpného materiálu, než se zde štěpí. A to i z Th. Tyto zdroje by mohly energií zásobit lidstvo mnoho set let a dát mu příležitost vyvinout další zdroje, snad i termojadernouo syntézu.


PČR, PS 1993-1996, 19. schůze, část 17/37 (2. 6. 1994)\nPoslanec Jaroslav Štrait: Vážený pane místopředsedo, dámy a pánové, obracím se v interpelaci na pana premiéra. Listina základních práv a svobod a ratifikované a vyhlášené Úmluvy Mezinárodní organizace práce zaručují všem zaměstnancům právo sdružovat se s jinými, na ochranu svých zaměstnaneckých, hospodářských a sociálních zájmů. Nedávno schválená novela zákoníku práce podstatně omezila práva odborových organizací při ochraně oprávněných zájmů zaměstnanců a doslova vylučuje možnost ochrany těchto zájmů v případech, kdy na pracovišti soukromého podnikatele není ustavena odborová organizace. Podle průzkumů existuje dnes odborová organizace jen u 22% soukromých zaměstnavatelských subjektů. Nejsou také řídké případy, kdy zaměstnavatelé si na svém závodě odbory nepřejí. Mohl bych posloužit řadou konkrétních případů. Zcela netolerantní k odborům je i představitel Sdružení českých podnikatelů ČR pan Rudolf Baránek. Podle novelizovaného zákoníku práce v § 21 může zaměstnavatel svým vlastním předpisem stanovit pracovně právní nároky, vyjma nároků mzdových a cestovních, které se jinak upravují v kolektivních smlouvách, jestliže u něho nepůsobí odborová organizace.\nPostup při ochraně zájmů zaměstnanců na pracovištích, kde nepůsobí odbory, upravuje Úmluva Mezinárodní organizace práce č. 135 o ochraně zástupců pracovníků v podniku a o úlevách, které jim mají být poskytovány. Byla přijata 23. června 1971. Česká republika ji dosud neratifikovala. Žádám tedy pana premiéra, aby sdělil Parlamentu důvody, které brání tomu, aby Česká republika přistoupila k uvedené Úmluvě Mezinárodní organizace práce, resp. kdy k ní hodlá přistoupit. Děkuji.\nMístopředseda PSP Jan Kasal: Děkuji panu poslanci Štraitovi. Prosím, aby se ujal slova pan poslanec Votava a aby se připravil pan poslanec Jiří Šoler.\nPoslanec Vratislav Votava: Vážený pane předsedající, vážený pane předsedo, vážená vládo, dámy a pánové, dovolte, abych přednesl dva krátké dotazy na členy vlády. Jako první je to dotaz na ministra kultury pana Pavla Tigrida.\nVážený pane ministře, na základě jakých kritérií jste rozhodl o personálním složení Rady Národního divadla? Za druhé, proč musel ustanovení Rady Národního divadla oznámit národu předseda KSČM doc. Grebeníček a proč jste tak neučinil, pane ministře, vy sám?\nNa to navazuje můj dotaz na ministra zahraničních věcí pana Josefa Zielence. Vážený pane ministře, za krátkou dobu skončí divadelní sezóna. Jaké bude vaše závazné vyjádření k uměleckým výsledkům souboru Národního divadla za tuto sezónu?\nDále mi dovolte, abych přednesl interpelaci na ministra zahraničních věcí pana Josefa Zielence ve věci aktuálních problémů česko-německých vztahů. Vážený pane ministře, při svém vystoupení na mezinárodní konferenci Evropa a my dne 14. května 1994 jste vyslovil názor, že českoněmecké vztahy jsou v současné době lepší, než byly po rozdělení ČSFR loni v lednu. Tento váš názor zazněl v situaci, kdy je stále více našich občanů vážně znepokojováno právě vývojem česko-německých vztahů, především pokud jde o aktivity tzv. sudetoněmeckého landsmanšaftu. Ten, jak známo, stále razantněji požaduje odvolání Benešových dekretů, přiznání práva na vlast odsunutým Němcům a majetkové vyrovnání s nimi. Dostává se jim přitom nebývale otevřené podpory německých vládních míst, jak o tom svědčí např. vyhlášení spolkového ministra zahraničí Klause Kinkela při setkání s tzv. vyhnaneckými politiky v poslaneckém klubu CDU-CSU, které mimo jiné obsahovalo upozornění české a polské vládě, že Spolková republika nepovažuje problém odsunutých Němců za uzavřený a vyřešený.\nJde opravdu o znepokojivý projev, tím hůře, že s ním vystoupil právě 5. 5., v den, kdy náš národ vzpomínal 49. výročí vypuknutí květnového povstání českého lidu, které zahájilo poslední fázi osvobození naší vlasti od nacistické poroby. K jejímu nastolení významně napomáhali právě henleinovští sudeťáci a na níž se ostatně podíleli i někteří dnešní význační představitelé neblaze proslulých vyhnaneckých organizací.\nCelkový kontext tohoto vystoupení a následných projevů na sudetoněmeckých dnech v Norimberku, opět za asistence představitelů bavorské, ale i spolkové německé vlády, vzbuzuje obavy, že nejde o jakousi folklorní záležitost či předvolební rétoriku, jak jsou dnes občas podobná vystoupení vykládána, mimo jiné i velvyslancem České republiky v Bonnu panem Grušou při různých příležitostech, ale o součást dlouhodobější strategie, která má za cíl připravit svět na stupňující se hegemonistické nároky SRN jak vůči střední a východní, tak ale i vůči západní Evropě.\nTo, že podobné projevy a výroky vyvolávají znepokojení i u demokraticky smýšlejících Němců, ukázala některá protestní vystoupení během sudetoněmeckých dnů, ale rovněž vyhlášení známého spisovatele Güntera Grasse při jeho nedávném pražském pobytu. Mimo jiné vytýkal české vládě, že by měla být mnohem rozhodnější při reagování na nehorázné revanšistické požadavky z německé strany.\nPtám se vás proto, pane ministře, na základě jakých skutečností se domníváte, že během uplynulého jedna a půl roku od vzniku ČR došlo ke zlepšení česko-německých vztahů. Vycházíte snad ze zvyšující se jednostranné závislosti ČR na německém kapitálu, koncernech, ať již automobilových, tiskových či jakýchkoliv jiných, a bankách, které rovněž není v souladu s českými národními zájmy? Po této stránce, pokud jde o upevňování právě jednostranné závislosti ČR na německém kapitálu, se asi česko-německé vztahy opravdu zlepšily. Ale je otázka, zda-li je toto zrovna žádoucí.\nDne 21. května t. r. se uskutečnil v Ústí nad Labem první národní sněm Klubu českého pohraničí, občanského sdružení, které si klade za cíl rozhodně čelit nehorázným požadavkům sudeťáckých organizací na revizi výsledků druhé světové války. Tento sněm mimo jiné schválil výzvu vládě a Parlamentu ČR. Jakožto ministr zahraničí byste se měl vyjádřit k této věci především právě vy. Zajímalo by mne, jaké je vaše stanovisko a jak hodláte na výzvu Klubu českého pohraničí reagovat.\nA konečně interpelace na premiéra ČR pana Václava Klause ve věci návštěvy generála Pinocheta v České republice. Vážený pane předsedo vlády, v těchto dnech navštívila ČR chilská delegace, která přijela na pozvání a. s. Omnipol jednat o nákupu zbraní. V této delegaci je i bývalý chilský fašistický diktátor a dnes vrchní velitel pozemních sil armády Chilské republiky generál Augusto Pinochet. Jeho jméno je symbolem militaristického pučisty a uzurpátora, který svrhl demokraticky zvolenou vládu Lidové jednoty, krvavého diktátora, který má na svědomí tisíce uvězněných, mučených a zavražděných lidí, mnohých politických, odborových aktivistů, umělců a dalších osobností, bezohledného likvidátora lidských, občanských a sociálních práv ve své zemi. Názorně tak ztělesňuje nelidskost kapitálu a jemu sloužících politických a vojenských elit, které jsou schopny nejbrutálnějším způsobem odhodit všechny své deklarace o demokracii a lidských právech, kdykoliv se jim zdá, že by jejich zisky a moc mohly být ohroženy. Nepřekvapuje proto ani, že je vzorným žákem Mezinárodního měnového fondu a velkým stoupencem monetaristických teorií zastánců nejtvrdšího kapitalismu.\nNávštěva generála Pinocheta vyvolala v našem veřejném životě protichůdné reakce. Na jedné straně proti ní protestovali např. mnozí zahraniční novináři a demonstrovali aktivisté skupin mládeže, nejrozhodněji vystupujících proti autoritářství, fašismu a militarismu. Na druhé straně se bohužel ozvaly také hlasy netající se obdivem k chilskému exdiktátorovi, a to bohužel rovněž z této sněmovny. Argumentace to byla přitom opravdu pozoruhodná a lze jen očekávat, že dalším krokem dotyčných obdivovatelů bude ospravedlňování Mussoliniho a Hitlera. Vždyť i oni se ve své době rozhodně zasloužili o zastavení nástupu komunismu.\nOkolnosti návštěvy generála Pinocheta jsou přitom velmi podezřelé. Ministr obrany pan Baudyš se vyjádřil, že politicky umožnil Pinochetovu cestu do České republiky váš postoj při nedávné návštěvě Chile, což jste vy sám rozhořčeně dementoval. Ptám se tedy, do jaké míry jednání, která jste vedl v Chile, skutečně připravila půdu pro tuto návštěvu. Je dostatečně známým rysem současné politické kultury či spíš stupidity zejména v oblasti zahraniční politiky ČR, že vždycky, když nějaký ústavní činitel se dopustí určitého faux pas, je jeho postup obhajován tím, že tak učinil jako soukromá osoba, občan a pod., nikoli jako představitel státu. Také generál Pinochet přijel nyní na soukromou návštěvu.\nPtám se proto, jak dlouho bude naše vláda umožňovat návštěvy osobám, které v jiných demokratických zemích, např. v Nizozemsku, tak tak unikly zatčení za zločiny proti lidskosti. Proč vládní představitelé, kteří se nedávno tak razantně postavili proti návštěvě poslance ruské Dumy Vladimíra Žirinovského v České republice a označili jej za nežádoucí osobu, neprotestovali proti cestě generála Pinocheta a neznemožnili a. s. Omnipol jeho pozvání.\nJsou snad příznivě nakloněni jeho osobě? V tom případě stojí za uvážení připomenout úsloví: Pověz mi, jaké máš přátelé, a já ti povím, kdo jsi.\nZároveň vám dávám podnět, pane premiére, aby vláda České republiky vyvinula tlak na a. s. Omnipol k okamžitému přerušení dalších jednání s chilskou stranou, která vyslala do naší země reprezentovat osobu pochybnou, jako je generál Pinochet.\nDomnívám se, že odpověď na moji interpelaci nemusí být tak složitá, aby bylo nutné na ni odpovídat písemně do 30 dnů. Jsem přesvědčen, že pan premiér je schopen reagovat ihned a ocením, když mně odpoví ústně, jak to učinil již na minulé schůzi sněmovny při jiné interpelaci. Děkuji za pozornost.\nMístopředseda PSP Jan Kasal: Děkuji panu poslanci Votavovi. Pan premiér se v průběhu vaší řeči již o slovo přihlásil. Rád mu ho uděluji.\nPředseda vlády ČR Václav Klaus: Musím se přiznat, že odpovědět musím, protože mně opravdu dělá potíže poslouchat nehorázné drzosti pana poslance Votavy. Už je toho dost a je třeba to rázně říci. Implikovat zde, že pan Pinochet je naším přítelem, současně se přiznávat k tomu, že přítelem pana poslance je spíše pan Žirinovskij než pan Pinochet apod., jsou věci, které v tomto demokraticky zvoleném Parlamentu nemají obdoby a já si myslím, že není potřeba, abychom je tady poslouchali.\nProhlašuji, že o žádné návštěvě pana Pinocheta se při jednání státní delegace v Chile nehovořilo s nikým ani slovo a tato návštěva s mou cestou do Chile nemá žádnou souvislost. Říkal jsem to mnohokrát, opakuji to znovu.\nMyslím, že tato debata, pane poslanče, není debata o lidskosti a nelidskosti kapitalismu a socialismu, jak jste se nám snažil nabízet. Myslím, že východiskem je to, že Chile je demokratickou zemí, že v této chvíli s touto zemí máme normální vztahy, že respektujeme její demokraticky zvolený režim a z formálního hlediska nám nezbývá, než respektovat chilskou metodu vyrovnání se se svou vlastní minulostí. Jestliže Chile si zvolilo svou formu vyrovnání s minulostí, my jsme si zvolili též svou formu a velmi bychom se divili, kdyby nám někdo chtěl naši formu vyrovnání se s minulostí hodnotit.\nOpakovaně jsem řekl, ze nikdo z nás nediskutuje o tom, jestli poslední šéfové komunistického režimu, páni Jakešové nebo kdokoliv jiný, mají nebo nemají pas, mohou, či nemohou cestovat do ciziny. Myslím, že bychom se velmi divili, kdyby někdo začal protestovat, že někdo z bývalých komunistických potentátů jede na dovolenou do Španělska, Řecka nebo kamkoliv jinam. Prosil bych, aby se tyto věci tady nerozvíjely, jsou zlé, falešné a hloupé. (Potlesk.)\nMístopředseda PSP Jan Kasal: Děkuji panu premiérovi za jeho odpověď na interpelaci pana poslance Votavy. Ptám se pana poslance Votavy, zdali je s odpovědí spokojen.\nPoslanec Vratislav Votava: Je mi to velice líto, ale jsem nucen konstatovat, že s odpovědí spokojen nejsem.\nZa prvé proto, že se nepovažuji za přítele pana Žirinovského, jak mně tady bylo podsouváno. Chtěl jsem naopak ukázat, že generál Pinochet a Žirinovskij mají něco společného, něco, co by právě pro demokraticky smýšlející lidi mělo být nepřijatelné.\nDalší věc je ta, že jsem zde vůbec nechtěl rozvíjet diskusi o nelidskosti kapitalismu a socialismu a ani o chilské cestě vyrovnávání se s minulostí, to v žádném případě. Ptal jsem se na zcela konkrétní věci. Proč česká vláda umožnila návštěvu generála Pinocheta? Jakým způsobem bude dále postupovat, zdali bude reagovat na výzvy, které se objevily, a to nejen zde z mé strany, ale i další výzvy, aby vyvinula tlak na a. s. Omnipol, aby touto formou vedená jednání byla zastavena, protože na rozdíl od pana premiéra se domnívám, že toto je věc, která poškozuje jméno České republiky. Jestliže se zde volně pohybuje člověk, který má na svědomí to, co je odsuzováno na celém světě - mimochodem žádný z představitelů ani minulého režimu, předlistopadového, v naší zemi nebyl nikdy dán na žádnou listinu organizace Amnesty International jako někdo, kdo by mohl být v kterékoliv zemi zatčen pro otázky mučení, záhadného mizení lidí apod. Domnívám se, že toto srovnání také neodpovídá skutečnosti.\nZkrátka a dobře s odpovědí nesouhlasím, považuji ji za neuspokojivou a domnívám se, že se zcela záměrně vyhnula meritu věci, které je pravděpodobně nepřijatelné, takže se s tímto mým podnětem, který jsem vznesl, zachází tak, jak se s ním zachází. Děkuji za pozornost.\nMístopředseda PSP Jan Kasal: Děkuji panu poslanci Votavovi. S faktickou poznámkou se přihlásil pan poslanec Dalibor Matulka.\nPoslanec Dalibor Matulka: Dámy a pánové, chápu, že do tématu tak ostře politického jako je návštěva generála Pinocheta v České republice patří ostrý tón. Nicméně rád bych se ohradil proti slovníku. Jestliže na adresu pana poslance Votavy řekl pan premiér slova jako "drzost a hloupost", domnívám se, že toto do jednáni Poslanecké sněmovny nepatří a nedopouští se takového jednání člověk, kterého maminka slušně vychovala.\nMístopředseda PSP Jan Kasal: Dámy a pánové, zdá se, že bude třeba potom, co rozpravu ukončím, přistoupit k hlasování ve smyslu názoru pana poslance Votavy. Dovolte mi předložit následující návrh na usnesení.\nOdhlašuji všechny a prosím o novou prezentaci.\nSlyšte návrh na usnesení.\n"Poslanecké sněmovna nesouhlasí s odpovědí předsedy vlády Václava Klause na interpelaci poslance Vratislava Votavy ve věci návštěvy pana Augusta Pinocheta v České republice."\nKdo souhlasí s tímto usnesením, ať to dá v hlasování, které má pořadové číslo 80, najevo zvednutím ruky a stisknutím tlačítka. Kdo je proti? Děkuji. Kdo se zdržel hlasování? Děkuji. Hlasování skončilo.\nPro bylo 34 poslanců, proti 71, zdrželo se 9 poslanců. Tento návrh nebyl přijat.\nBudu tedy formulovat opačné usnesení.\n"Poslanecká sněmovna souhlasí s odpovědí předsedy vlády Václava Klause na interpelaci poslance Vratislava Votavy ve věci návštěvy pana Augusta Pinocheta v České republice."\nKdo je pro toto usnesení, ať to dá v 81. hlasování, které právě začíná, najevo patřičným způsobem. Kdo je proti? Kdo se zdržel hlasování? Děkuji.\nHlasování skončilo výsledkem pro 78, proti 28, 12 poslanců se hlasování zdrželo. Návrh na usnesení byl přijat.\nDalším, kdo je přihlášen do rozpravy, je pan poslanec Jiří Šoler. Dále se připraví paní poslankyně Hana Orgoníková.\nPoslanec Jiří Šoler: Vážený pane předsedající, vážený pane premiére, vážená vládo, vážení poslanci, vážené poslankyně, chci se obrátit s interpelací na ministra zdravotnictví dr. Luďka Rubáše ve věci poskytování neodkladné lékařské péče.\nPodle informací sdělovacích prostředků došlo v pátek ve večerních hodinách k dopravní nehodě, při níž byli vážně zraněni účastníci, kteří byli pracovníky lékařské pohotovostní služby převzati do sanitních vozů a potom měli problémy najít v Praze nemocnici, která by byla ochotna poskytnout lékařskou péči těmto lidem. Nechci se dotýkat této konkrétní události, protože o ní mám informace velice hrubé. Chci se tázat zcela obecně, jestli podobné situace nastávají často a jestli skutečně život lidí, kteří jsou zcela bezmocni, buďto jsou v bezvědomí, nebo nejsou schopni se sami o sebe postarat, jsou ohroženi tím, že jim vlastně není poskytnuta nezbytná lékařská péče, kterou tyto situace vyžadují.\nMám vlastní zkušenosti z nemocnice v Motole z roku 1990, kdy jsem nebyl v nějakém silně beznadějném stavu, ale reakce lékaře byla, že mi vysvětlil, že mám infarkt a že do této nemocnice nepatřím a měl bych se autobusem odebrat do nemocnice v Třebotově. Silně mne neuspokojil a přesvědčil mne o tom, že jsou situace, kdy je člověk zcela bezmocný a silně závislý na veřejných službách, např. v oblasti zdravotnictví, a že takovéto situace by ve vyspělé společnosti neměly nastávat. Proto chci položit panu ministru zdravotnictví několik otázek. Za prvé se ho chci zeptat, zda situace v obecném smyslu, kterou líčily sdělovací prostředky, odpovídá skutečnosti.\nZa druhé se chci zeptat - pokud neposkytnutí neodkladné lékařské péče ohrožuje život a zdraví pacienta, může dojít k naplnění paragrafu trestního zákona o neposkytnutí pomoci? Jsou z toho vyvozovány odpovídající závěry? Jaké?\nDalší otázka. Všichni lékaři jsou vázáni pravidly lékařské etiky a Hippokratovou přísahou, kterou při promoci skládali. Domnívám se, že popisovaná situace těmto pravidlům odporuje. Jsou z toho vyvozovány odpovídající závěry? Jaké?\nOtázka číslo 4. Jaká opatření hodláte učinit, aby se situace v poskytování neodkladné lékařské péče zlepšila? Chápu, že pro lékaře není jeho lékařská služba pouze povolání, kterým slouží veřejnosti, ale je pro něj také řemeslem a lékař očekává, že nějakým způsobem bude za svou službu veřejnosti odměněn. Proto nechci tyto záležitosti brát zcela kategoricky. Přesto se domnívám, že k položení podobných otázek je zralá situace. Děkuji vám za pozornost.\nMístopředseda PSP Jan Kasal: Děkuji panu poslanci Jiřímu Šolerovi. S odpovědí na dotazy - alespoň tak jsem rozuměl panu poslanci Šolerovi - chce vystoupit pan ministr zdravotnictví. Pro pořádek se zeptám pana Šolera. Šlo o interpelaci nebo o dotazy? (O interpelaci.) O interpelaci. Děkuji.\nMinistr zdravotnictví ČR Luděk Rubáš: Vážený pane předsedající, vážený pane předsedo vlády, vládo, vážené kolegyně a kolegové, dovolte, abych krátce odpověděl na interpelaci týkající se fungování systému Záchranné služby v Praze a fungování systému záchrany ohroženého života na území České republiky obecně.\nJe pravda, že vždy v minulosti docházelo, dochází a i v budoucnosti bude docházet k mnoha situacím, kdy průběh od záchrany života někde na ulici po ošetření Rychlou záchrannou službou, po předání do zdravotnického zařízení a jeho propuštění nebude probíhat zcela idylicky. Je to situace, která je společná všem zdravotním systémům a je způsobena tím, že ve hře je především individuální schopnost jednotlivých účastníků tohoto procesu aktivně a adekvátně reagovat na situace, které jsou často nové, které vyžadují vysokou odbornou kvalifikaci na jedné straně, ale také vysokou schopnost lidského individua rychle, správně reagovat na často velmi vážnou a vyhrocenou situaci.\nPokud v poslední době zaznívají hlasy, že dochází k nějakým prodlevám mezi první předlékařskou a lékařskou pomocí na jedné straně a předáním pacienta do lůžkového zdravotnického zařízení na straně druhé, je mi velmi líto, že tyto informace zaznívají často velmi zkresleně a jednostranně na stránkách novin nebo v televizních šotech, kde celou situaci líčí řidiči Záchranné služby, není předán mikrofon lékaři a dokonce není k odbornému stanovisku vyžádán ani lékař přijímající nemocnice, ani Ministerstvo zdravotnictví. Pokusil jsem se na tento stav již reagovat včera v tiskovém komuniké, ve vyjádření ve sdělovacích prostředcích a v České televizi. Chtěl bych ke svému vyjádření říci toto.\nPraha disponuje velmi hustou sítí lůžek na anesteziologicko-resuscitačních odděleních a lůžek intenzivní péče. Těch je v Praze 510, lůžek na ARO 87. Je samozřejmé, že ne všechny pražské nemocnice jsou vždy bezprostředně připraveny přijmout jakýkoliv neomezený počet pacientů s jakoukoli diagnózou. Velmi důležitá je dokonalá koordinace mezi dispečinkem Záchranné služby, která podle zjištěného charakteru poranění vyhledává vhodné zařízení, které by mělo být příjmovým místem pro zraněného nebo nemocného. Mnohdy dochází právě na této úrovni ke komunikačnímu a organizačnímu selhání. Musím říci ale naprosto důrazně, že chyby jsou na straně individuálního zvládnutí problému, nikoliv na straně systému organizace nebo financování zdravotní péče, jak bylo zcela chybně mnohokrát v poslední době řečeno.\nLůžka intenzivní péče - ať resuscitační nebo intenzívní - jsou kryta systémem všeobecného zdravotního pojištění tak, že plně pokrývají náklady na péči o pacienty, kteří ji potřebují. Přesto se domnívám, že situace není ideální a vstoupil jsem již do kontaktu s Rychlou záchrannou službou v Praze. Budu jednat s primátorem, s řediteli pražských nemocnic a také ve snaze najít lepší způsob komunikace, než se to podařilo doposud, a také lepší způsob koordinace předávání pacientů z Rychlé záchranné služby na lůžková oddělení jednotlivých nemocnic.\nPodle mých dosavadních poznatků přes občasné problémy v celém systému nedochází k nějakým zásadním výpadkům a není znám ani jeden případ, kdy by pozdním vyhledáním lůžkové zdravotní péče na anesteziologicko-resuscitačním oddělení nemocnic byl ohrožen život nebo závažně zhoršen zdravotní stav postiženého. Přesto si nechávám předložit velice podrobnou analýzu za posledních 12 měsíců, abych se tímto problémem znovu zabýval.\nCo se týká etické stránky celé záležitosti, je plně v kompetenci České lékařské komory. Stránka porušení zdravotní péče po stránce právní, zanedbání povinností jednotlivých článků celého systému spadá do kompetence státu a samozřejmě, že každé takové provinění se trestá podle platných právních předpisů.\nChtěl bych na závěr říci, že shledávám v této situaci jeden velmi nepříjemný aspekt. V poslední době se problematika zdravotnictví, poskytování zdravotní péče, selhání lékařů, laborantů, ale i jiných článků celého systému velice často ve společnosti diskutuje. Je to správné, je to pochopitelné a je to důkaz toho, že zdraví jako jedna ze základních priorit svobodného života nachází svoje místo i ve sdělovacích prostředcích. Na druhé straně se velmi často stává, že vyjádření, která by měla mít velmi odborný a řekněme často uvážlivý charakter, jsou nahrazována velmi panickými výkřiky typu "přes hranice k nám proudí infikovaná krev", "smrticí bakterie jsou mezi námi" a podobnými vyjádřeními, která už jsem komentoval na začátku svého vystoupení.\nMyslím, že je tady velký prostor pro novinářskou etiku. Ačkoliv nerad vyjadřuji takové soudy, myslím, že každý, kdo taková vyjádření publikuje na stránkách novin nebo v televizním zpravodajství, by měl brát v úvahu jeden fakt, že ne všichni lidé jsou schopni kriticky posoudit obsah takových slov, že je mezi námi řada lidí, kteří jsou na zdravotní péči bezprostředně závislí a pro které vyjádření o nebezpečných virech, bakteriích a krevních konzervách mohou znamenat významné zhoršení jejich psychického stavu a výrazné obavy, které ve svých konečných důsledcích mohou skutečně jejich zdraví ohrozit.\nMístopředseda PSP Jan Kasal: Děkuji panu ministru Rubášovi. Ptám se pana poslance Šolera, zda je s odpovědí spokojen.\nPoslanec Jiří Šoler: Já bych chtěl poděkovat panu ministrovi za velmi obsáhlou odpověď, která vyčerpala nejen otázku mé interpelace, ale dokonce i poněkud širší problematiku zdravotnictví. Nemohl jsem od pana ministra samozřejmě očekávat podrobnější odpověď na dotaz, který byl vznesen takto apriori, bez jakékoliv přípravy. V tomto smyslu mě odpověď uspokojuje. Pouze bych uvítal, kdybych mohl dostat od pana ministra písemnou odpověď, týkající se konkrétních opatření, kterou bude moci zpracovat po podrobnějším přístupu k mému dotazu.\nMístopředseda PSP Jan Kasal: Děkuji. Rozumím tomu tak, že s odpovědí na interpelaci souhlasíte a pan ministr kývnutím dává najevo, že vyhoví vaší žádosti o písemnou odpověď na některé otázky, které jste v průběhu svého vystoupení řekl.\nDámy a pánové, dovolte mi, abych vám všem sdělil, že pan poslanec Bachna má kartu č. 20. Zároveň mi dovolte - protože se chystám dát hlasovat - abych vás odhlásil a požádal o novou prezentaci.\n"Poslanecká sněmovna souhlasí s odpovědí ministra zdravotnictví Luďka Rubáše na interpelaci poslance Jiřího Šolera ve věci poskytování lékařské péče." (Dovolte mi toto zestručnění.)\nKdo souhlasí s tímto usnesením, ať to v 82. hlasování dá najevo zvednutím ruky a stisknutím tlačítka. Kdo je proti? Kdo se zdržel hlasování? Hlasování skončilo.\nVýsledek je 80 hlasů pro, nikdo proti, 7 se zdrželo. Konstatuji, že návrh usnesení byl přijat.\nDalším přihlášeným je paní poslankyně Hana Orgoníková. Prosím, aby se ujala slova.


Zkusili si, co obnáší perný den za katedrou - Náchodský deník\nZkusili si, co obnáší perný den za katedrou\nVelké Poříčí /FOTOGALERIE/ - Den před svátkem učitelů připravila devátá třída zdejší základní školy projektový den věnovaný vzpomínce na učitele národů Jana Amose Komenského.\nŠKOLÁCI si vyzkoušeli role pedagogů. Foto: DENÍK/ Jiří Mach\nPodstatou projektového dne pod názvem „škola naruby" bylo nechat jeden den učitele odpočinout a ukázat jim, jak jsou zdejší žáci schopni zastat jejich funkce. Z deváťáků se rázem stali ředitel, zástupce a školní inspektoři, kteří na celý průběh výuky dohlíželi a vše hodnotili. Nezapomněli ani na nezbytný pomocný personál a zastali tak i práci školníka a uklízeček.\nUčiteli se stali osmáci, kteří předstoupili před své mladší spolužáky a snažili se jim předvést, jak si umí poradit s výukou. Skuteční kantoři tak jen zpovzdálí posuzovali jejich výkony. Někteří roli zvládli s bravurou a ukázali, že by toto povolání mohli do budoucna vykonávat. Jiní se zase přesvědčili, že učitelé to nemají zase tak jednoduché.\nPro všechny to bylo příjemné zpestření, zejména pro ty, kteří se postavili za katedru, i nová zkušenost a možná ponaučení, co povolání obnáší. Po čtvrté vyučovací hodině se celá škola sešla a proběhlo závěrečné vyhodnocení. V konečném verdiktu všichni obstáli, někdo lépe a někdo s menšími nedostatky, ale nikdo se žádného prohřešku nedopustil.\nNa závěr žáci poděkovali za ochotu učitelům, že jim tuto výměnu umožnili, a celému pedagogickému sboru popřáli k jejich svátku. Na závěr ještě ředitel školy Jan Strašil připomněl osobnost Jana Amose Komenského a jeho odkaz, který dal podobu novodobému školství.


Simira - Přívěsek s andělem NA OBLÁČKU - evacernosko\nPrávě se nacházíte: DomůŠperkyPřívěskyPřívěsek s andělem NA OBLÁČKU\nDostal se mi do ruky tento hladký a měňavý opalit, což je krásné a okouzlující sklo, nikoliv měsíční kámen, nebo opál, ani umělý opál, ani syntetický měsíční kámen, i když se nás o tom někteří prodejci snaží přesvědčit. Technologie výroby byla vytvořena v USA, je patentovaná a zřejmě se nikde nedočtete, jak se přesně vyrábí, podobný vzhled mají i tzv. opalitová skla, používaná v architektuře...\nOpalit má velice něžný a příjemný vzhled, je jemně mléčně zbarvený, poloprůhledný, na světle u něho dochází k efektnímu opálovému jevu, zářivému lesku s modravým nádechem - zvláště když je umístěn na tmavém pozadí. Donut opalitu je jako obláček pro malého andílka…...\nCínovaný přívěsek, s malým donutem opalitu a andílkem, má vnější rozměr 2,5 x 4,5 cm (měřeno v nejširších bodech). Hlavičku andílka tvoří minerál hematit, s duhovým pokovem na povrchu.\nZhotoveno ručně podle vlastního návrhu z pocínovaných měděných drátků za použití atestovaného bezolovnatého cínu technikou tiffany (měkké pájení cínem). Povrch je patinovaný, leštěný a důkladně ošetřený antioxidačním přípravkem. Všechny části přívěsku, z obou stran, jsou zcela hladké. K dispozici tento jediný kus.\nExistuje i pravý, přírodní minerál opalit, se stejným názvem, ale to je hodně drahý, zcela nedostupný drahokam a vypadá úplně jinak.\nMateriál opálové sklo cín a stříbro\nID produktu 359792\nPřívěsek s andělem NA OBLÁČKU


Ceny pohonných hmot by měly do konce prázdnin stagnovat, případně klesat - Deník.cz\nCeny pohonných hmot by měly do konce prázdnin stagnovat, případně klesat\nPraha - Ceny pohonných hmot u tuzemských čerpacích stanic by měly do konce letních prázdnin stagnovat, případně mírně klesat. Důvodem je vývoj cen ropy. Podle údajů společnosti Finlord na základě dat Evropské komise se v současnosti v Česku prodává litr benzinu průměrně za téměř 30 korun, nafta je nad 28 korunami.\n"Nejpravděpodobnějším scénářem do konce letní sezóny zůstává stagnace cen pohonných hmot na současných úrovních. Vyloučit nelze ani mírný pokles cen, řádově o desítky haléřů," řekl analytik společnosti Akcenta Miroslav Novák. Podobně jako ostatní analytici upozornil, že se v posledním měsíci na světových trzích zastavil růst cen ropy. "Nabízené množství ropy převyšuje poptávku po ní, což je velmi patrné na držených zásobách černého zlata," uvedl.\nAnalytik společnosti Finlord Boris Tomčiak doplnil, že momentálně neexistuje důvod, proč by měla ropa výrazněji zdražovat. "Její zásoby v zemích OECD jsou rekordně vysoké. Domníváme se, že na konci prázdnin budou ceny pohonných hmot v ČR stejné jako teď, případně o 20 až 40 haléřů levnější," uvedl. Letního maxima dosáhly ceny benzinu a nafty v Česku také podle analytika Petra Hlinomaze. "S postupujícím létem by mohly směřovat k drobnému poklesu, pakliže již nyní nejsme jeho svědky," řekl.


Kuchyňský dřez do ruky - Gourmets.cz\nÚvod > Zařizujeme > Kuchyňský dřez do ruky\nKuchyňský dřez do ruky\nAutor Lucie Pilátová | Únor 26, 2010\nNeustálé zdražování vody nás nutí s ní šetřit prakticky na každém kroku. Montujeme úsporné baterie, opravujeme kapající kohoutky, zachytáváme dešťovou vodu na zalévání. Napadlo vás někdy, kolik asi stojí voda, která nám uteče odpadem ve dřezu?\nA přitom je to vlastně tak jednoduché. Nejspíš to samé napadlo designery australské společnosti Hughie, kteří uvedli do světa mobilní kuchyňský dřez vyrobený z biologicky odbouratelného plastu. Tento produkt, který pracuje na principu recyklace odpadní vody, dokonce získal ocenění ,,Výrobek roku 2008“. Dřez zachycuje až 80% vody, která by jinak protekla do kanálu a umožňuje její další využití v zahradě, při umývání auta nebo pro bezpočet dalších činností.\nDřez, šetrný vůči přírodě, je lehký, s pevnými uchy, svým tvarem se hodí do většiny klasických dřezů a má obsah 7 litrů. Stačí ho postavit do běžného dřezu, zašpuntovat a můžete oplachovat nádobí, ovoce, zeleninu…\nVedle kuchyně se tento dřez uplatní i při praní prádla, kdy je možné sbírat vodu odtékající z pračky, při omývání různých domácích věcí, apod.\nDíky materiálu, z něhož je vyrobený, nevyžaduje žádnou speciální údržbu.


Tajfuny lidé nazvali poeticky Morakot a Etau. A teď je proklínají | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nTajfuny lidé nazvali poeticky Morakot a Etau. A teď je proklínají\n10. 8. 2009 10:43 / 1 minuta čtení\ntajfun Japonsko Čína Tchaj-wan\nJihovýchodní Asií prošly o víkendu dva tajfuny. Země hlásí desítky mrtvých, jen na Tchaj-wanu se pohřešují čtyři stovky lidí. Stovky vesnic jsou zaplaveny, tisíce domů se zřítily a miliony osob se musely evakuovat.\nPřírodní katastrofy spojené s tajfunem Morakot zasáhly v uplynulých dnech Filipíny, Tchaj-wan a Čínu. Nejvíce byl doposud postižen Tchaj-wan, kde došlo k největším záplavám za poslední půl století.\nV některých částech jižního Tchaj-wanu spadlo během pátku a soboty až 200 centimetrů srážek, což je nejvíce za 50 let. Záplavy a sesuvy půdy zde zabily nejméně dvanáct lidí. Dalších čtyři sta osob úřady pohřešují, na čtyři tisíce obyvatel uvězněných v zaplavených vesnicích čeká na záchranu.\nV čínské provincii Če-ťiang tajfun postihl přes tři miliony obyvatel a další škody se očekávají. Téměř milion lidí byl evakuován, zřítilo se již více než 2000 domů.\nTajfuny v západním Pacifiku nesly smrt a zkázu. Postiženy jsou miliony lidí - čtěte ZDE\nTajfun Morakot pustošil východní pobřeží Číny - čtěte ZDE\nV Japonsku o víkendu zabíjel tajfun Etau. Zabil dvanáct osob, dalších deset je pohřešováno, zatopeno bylo přes pět set domů. Ve stejné době navíc došlo k zemětřesení s epicentrem asi tři sta kilometrů jižně od Tokia, to však nezpůsobilo větší škody.\nV Číně zuří tajfun Hagupit, 100 tisíc lidí je bez domova\nFOTOGALERIE Na Filipínách si bouře vyžádala již osm obětí a směřuje nad Vietnam.\nZáplavy po tajfunu Fengshen si na Filipínách vyžádaly 155 mrtvých\nNejméně 155 lidí na Filipínách přišlo během víkendu o život při lokálních záplavách vyvolaných tajfunem Fengshen.


Jiří Balcar | Prodej | Grafika, kresby, malby\nJiří Balcar – prodej grafiky, kresby, malby\nČeský grafik, malíř, ilustrátor, typograf a kreslíř\nJiří Balcar (26. srpna 1929, Kolín – 28. srpna 1968, Praha) studoval na UMPRUM a současně na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy – tuto však po roce studia opustil, aby se mohl naplno věnovat umění. Vysoká škola uměleckoprůmyslová však byla zrušena a Balcar pčešel do ateliéru Františka Muziky. Studia ukončil roku 1953 a téhož roku se oženil s Jaromírou Hájkovou. V závěru svého života často cestoval do zahraničí, zejména do Spojených států amerických. Zemřel při tragické automobilové nehodě v Praze roku 1968.\nTvorba Jiřího Balcara začala již během studia na kolínském gymnáziu, kdy se pokoušel o grafickou techniku suché jehly. Dále na počátku padesátých let, kdy byl stále ještě studentem, se jeho tvorba zintenzivnila, ale stále byl neznámým umělcem. Během tohoto období byly hlavními tématy jeho děl člověk a lidská společnost. Začal do svých děl začleňovat typografii, což se později pro jeho tvorbu stalo typickým znakem. V polovině padesátých let působil jako redaktor časopisu Květen. Byla to pro něj jedinečná možnost dostat se do kontaktu se staršími a zkušenějšími umělci. Zároveň se díky tomu dostal do povědomí veřejnosti. Zvrat v jeho tvorbě přišel po návštěvách zahraničních výstav Expo 58 v Bruselu a Padesát let moderního umění. Tyto výstavy způsobily, že přešel z domácích tendencí na evropské. Proslavil se především tvorbou filmových plakátů a knižních obálek. Ve své rozsáhlé malířské a grafické tvorbě jako jeden z mála kriticky reflektoval stav československé společnosti.\nBalcar Jiří – Krajina I, kresba tuší, 1956\nBalcar Jiří – Krajina, kresba tuší a akvarel, ca 1950\n– Balcar Jiří – Krajina II, kresba tuší, ca 1956


(Poprvé otištěno v pražském Telegrafu, v březnu 1993. Ano, už je to 23 let a hodně se od té doby změnilo, ale něco přece jen zůstalo . . .)\nTak jsi se přece jen vrátil, i když jen na chvíli. Těch dvacet let ti leželo v podvědomí jako velký, nesplacený či lépe řečeno nesplatitelný dluh. Ale dluh komu, čemu? Dáváš si na čas, bloumáš po Praze jako tehdy, před lety. Co jsi to vlastně tehdy hledal: smysl života, lásku ženy či elixír mudrců? Půl světa jsi projel od té doby a přece se zase vracíš sem, jako kdyby ta skutečná, ta pravá záhada byla jen tady. Anebo je to tím, že se prostě musíš vracet - jako milenec k své první lásce či snad jako vrah na místo činu?\nAno, ještě teď ti někteří neprominou, že jsi odešel. Jako kdyby bylo co promíjet, jako kdybys je o to odpuštění skutečně žádal. Že jsi opustil tuto zem? Ale to přece ani nejde: tato Země, tato planeta byla vždycky moje a jestli ji jednou opustím, nebude to moji vinou . . .\nZamířím na Hrad, tam, kde stojí voják na vartě, ale kabát má parádní, ne nepodobný uniformě nějaké armády z Jižní Ameriky. Přímo před vojákem scházím do Jeleního Příkopu, mám na něj osobní, převážně příjemné vzpomínky. Nedostanu se ale daleko. Cestu mi zastaví ne ten voják, ale taková malá babička jako z pohádky a protože si mě asi plete s cizincem, praví přísně: STŘEŽENÝ OBJEKT! Sloveso vynechala; asi se domnívá, že slovesům cizinci nerozumí. Nevidím nikde zákaz, a tak zakroutím nechápavě hlavou. Ale babička je neúprosná, tvrdošíjně opakuje ta pro každého jiného pochopitelná slova. Znovu zakývám hlavou, znovu stejná odpověď. Pak už mi to ale nedá a říkám česky : "Dobře to tu, babi, hlídáte!" A říkám si: tolik jsme tehdy spoléhali na Blanické rytíře a zatím jsme měli zavolat na pomoc naše babičky!\nSměrem k Loretě uvidím jakousi paní, jak komentuje své společnici obrázky za výlohou: "I could have painted it better". Nedá ti to a optáš se jí, také anglicky, kolik by pak ona žádala za takový obrázek. Lady je zaražena, nečekala, že jí někdo rozuměl. Nezahajuji diskusi, spíše mě můj neurvalý dotaz trochu mrzí.\nScházím pomalu dolů ke Karlovu mostu. Vypráví se, že mostecké věže několikrát zachránily Prahu před útočníky. Oblíbenou obranou prý bylo vylévat dolů roztavenou smůlu. Po jednom takovém útoku našli dole rytířské brnění, ale uvnitř bylo prázdné, jen trocha popela, nic víc. Dnes je Malostranská věž přístupná publiku. Jdu ke kase a jsem hned osloven stručným: "Zwanzig kronen!"\nA hele, pán je asi auslandr, říkám si a povídám česky: "Kolik?"\n"Zwanzig kronen!" opakuje hlasitě, jako by mě neslyšel.\nA tu vám na mě ten auslandr spustí česky: "No jo, pane, jak já mám poznat, že jste Čech?"\nRozesmál jsem se: " Víš co?" začal jsem mu jako dobrý Čech tykat, "ta věž tu už stojí šest set let a myslím, že ona i já to ještě nějakou dobu bez sebe vydržíme. Já sem radši přijdu, až bude mít službu někdo slušnej." A odcházím - a určitě mám štěstí, že neměl po ruce tu hořící smůlu . . .\nPřejdu most, pak doprava a nahoru; jdu na Karlovo náměstí navštívit budovu Techniky. Procházím starým podchodem, častí, která byla kdysi klášterem. Chci si nafilmovat ty staré schody, které jsem tehdy nikdy neměl čas si ani pořádně prohlédnout: buď jsem pospíchal na zkoušku nebo po ní zpět na vzduch do parku.\nKdosi mě osloví: "Vy si to tady natáčíte na kameru?"\nJeho čeština je hrozná, ale přece jen říkám : "Ano, já si to tu filmuju."\n"A proč?" nedá mu to.\nNejprve chci říci něco nevrlého, ale pak potutelně vysvětluji: "No víte, já jsem tady už kdysi byl v mém minulém životě."\n"Jo, vy jste tady studoval?" táže se opět ten zvědavec.\n"Ale ne, já tady byl ještě jako jeptiška a protože jsem moc hřešil, pardon, hřešila, tak se sem musím znova a znova vracet."\nOdchází s vážnými pochybami o mém zdravém rozumu - kdo taky ještě dneska ví, že tady býval klášter? Pak mě napadne, že na tom ani moc nezáleží: málokdo ví, kdo to byl Servít a přece se to o něm psalo na každém plotě.\nPark na Karláku: tady jsme se prvně líbali s Helenou; ukradla mi tehdy srdce kus. Stmívá se zrovna jako tehdy. "Řekni mi pravdu," chtěla tehdy vědět a já jsem - nevím už vlastně proč - furiantsky zalhal. O co všecko jsem v životě už tolikrát přišel? Naproti na kostelní římse stojí jakýsi svatý a pozoruje mě, jakoby chtěl říci: "Ty blázne, celému světu jsi se chtěl smát a zapomněl jsi, kdo že se vlastně směje naposled."\n"No co," povídám mu, "ty jsi se zase stal svatej asi jen proto, že jsi nikdy nebyl mladej."\nKdyž jsem sem vrátil, tak jsem měl nejprve dojem, jako bych před dvaceti lety umřel a pak se znovu vrátil na svět. Asi proto, abych si prostě ta léta jaksi znova odžil i tady. Potkával jsem kamarády, co zestárli, jiní zase už odešli do věčných lovišť a zbyly po nich jen ty naše písně u táboráku. Stačil ovšem jediný pohled do zrcadla a poznal jsem, že i já jsem si už těch dvacet let jednou odžil a nové mi asi nedají.\nV automatu Černý pivovar, kde jsme často provokovali fízly, si dávám tradiční bramborák a pivo. Asi po hodině, to už hodně daleko od Karláku, zjistím, že jsem tam zapomněl knihu, mého Řivnáčova Průvodce Prahou, vydaného roku 1889. Koupil jsem ho před lety v Praze v antikvariátu a vzal jsem si ho s sebou na památku, když jsem odešel za hranice. Byl se mnou pořád, nosil jsem ho po světě jako talisman a byl bych nerad, kdybych ho ztratil právě tady v Praze. Vracím se - a kniha je kupodivu stále tam, na pultě. Jsem rád, protože mnoho věcí v ní je postaršího data a přesto - nebo právě proto - stále platí. Jen v hotelích se tuším už nepřiplácí za světlo a za otop :-).\nNa Příkopech se od zdi odlepí mladá dívka a nesměle se ptá, nemám-li korunu. Vypadá, že utekla z domova. No vidíš, já taky, říkám si v duchu. Ale také je možné, že je jen na drogách. U malostranské stanice Metra stojí nesměle tulák, zřejmě alkoholik a ptá se mě totéž, ale jaksi plaše, jen očima. To Cikán v Jablonci na autobusovém nádraží je jiný frajer. Když mu dáš jen korunu, natáhne hned druhou ruku a řekne: "A to je málo!"\nPojedu Metrem do Libně. Musím navštívit Zámecký park, náš místní Petřín, dějiště klukovských válek i útulek mladých lásek. Marně hledáš iniciály, které jsi tu kdysi vyryl na lavičku; dřevo je pryč, jen nohy z betonu tu zbyly. Ach vy lavičky našeho mládí, kde jsme se my z chlapecké školy učili anatomii žákyň ze školy dívčí! Tam jsme se učili milovat, "své bližní" - abych parafrázoval desatero - zatímco šmíráci jen sebe sama. A jasmíny tu voní pořád, tak jako tehdy . . .\nZapomeneš a chceš přeběhnout trávník, ale už jsi na to asi moc dospělý. Poslušně sejdeš dolů po cestě, až k Vltavě, do které vtéká potok Rokytka, kdysi staročesky zvaný Rokytnice. To bylo tehdy, když se procesí s ostatky svatého Vojtěcha zde zastavilo a pocestní místo to zalíbivše si, Libní pak je nazvali. Snažím se uhodnout, jak by asi toto místo nazvali dnes, kde všude kolem vidíš jen rezavé železo libeňských loděnic, které se tu rozlezly jako rakovina. Potok je zregulovaný, stejně jako život lidí. A na potoce pracuje parta Poláků.\nStařičká kaštanová alej u vody má ale pořád své kouzlo. To jen pod Černou skálou závodí silnice s železnicí a všude kolem je jen plno bodláků a kopřiv. Jsou cítit i ve vzduchu a najednou si uvědomuješ, že kopřivy sice pálí a smrdí, ale to platí asi jen pro nás, pro lidi. Na skále je kolonie zahrádkářů a hned vedle je hřbitov. Ticho prostého libeňského hřbitova mě vždycky přitahovalo, chodil jsem se tam hlavně učit. Jako tehdy čtu teď jména, která mi nic neříkají. Jednou tu mělo být i moje jméno, aby zase někomu jinému nic neříkalo. A venku v parku před hřbitovem si hrají děti a laškují milenci, kteří budou jednou dělat děti, které si pak budou zase hrát u hřbitova "a znovu dokola, funiculi, funicula . . ."\nJdeš nahoru k Vychovatelně, k místu, které bylo osudné nejen jednomu reichsprotektorovi, ale i většímu počtu mládeže, neb tam byla polepšovna. Později to přiřadili k Bulovce; ležel jsem tam jako kluk se zánětem ledvin, ale tajně jsem na vánoce utekl domů. Prošlo mi to, protože jsem tehdy sestřičce nalhal, že mi mám od paní doktorky propouštěcí papír a jen tak, v pyžamu, na kterém jsem měl jen zimník, jsem odjel tramvají domů. A paní doktorka mlčela, nechtěla mí průšvih.\nJdu dolů k Libušácké škole rozkopanou ulicí. Snad tu dělají vodovod či co, ale příkop je dost hluboký, aby odkryl i ohniště lovců mamutů od Bílé Skály. Kdesi hraje hudba: Vrať se zpět, můj sentimental Johnny . . . Ne, nepůjdu zpět, radši se dám dolů k libeňskému zámku, kterému jsme jinak neřekli, než Zámeček. Snad mu tak začala říkat sama Marie Tereza, když tu jednou byla na návštěvě. Hlavní síň pro ni tehdy nově vymalovali, plnou andělíčků s nahatejma prdelkama. Teď se to prý používá jakožto oddávací síň . . .\nA jsi v ulici, kde jsi bydlel celých třicet let. Procházíš průjezdy a dvorky, ale kolemjdoucí si tě nevšímají, ani zvědavá hlava nepoodhrne záclonu, jako se to dělávalo kdysi. Co jsi čekal? Rodiče i bráška už odešli na Olšany. Nikoho tu přece nemáš, nikdo tě tu už nezná. A je to tak dobře, minulost se daleko lépe vybaví, když ji přítomnost nevyrušuje. A zdá se ti, že zase slyšíš známý hlas - to máma volá, abys přivedl věčně zatoulaného bráchu domů, domovnice jako obvykle hubuje, to je jedno na koho. Odkudsi zaznívá klapot kopyt uhlířova koně, ale i ten se jen vzdaluje . . .\nV prodejně elektrických spotřebičů naproti Sokolovně mají plné regály zboží, které se kdysi dalo koupit jen za hranicemi, přesněji řečeno za ostnatým drátem. Hezká slečna stojí za pultem, usmívá se a na pultě má opravdovou růži v opravdové váze. To tu tehdy také nebývalo. Ani to disko, necelých sto metrů od kostela, disko, o kterém se leccos psalo v novinách a tak ho prý teď hlídá černej šerif.\nNa stanici podzemní dráhy na Můstku kdosi namaloval prstem do prachu na kulatý ozdobný panel srdce s velkým "M". A náhle si uvědomíš, že panel je až za kolejemi a že pisatel musel nějak přejít ten prostor s vysokým napětím. Vystoupíš v Dejvicích na náměstí a kupuješ tam bonboniéru. Ta paní v obchodě ti ji jen tak, bez ptaní, ozdobně zabalí a to ještě s fešáckým uzlem. Podivíš se, jak to dobře umí. "Já to dělám ráda," řekne prostě, "když na to mám čas." Chápu - ostatní to zase nedělají, protože je za to nikdo neplatí.\nNa Olšanech se ukáže mezera v tvém vzdělání. Ptáš se kolemjdoucího, kde že je tady to místo, kde se rozsypává. "Jó, vy myslíte rozptyluje?" praví ten pán, ale jen tak, bez úmyslu, že by tě chtěl opravit. A musíš se usmát, neboť se ti vybaví plakát západního stylu: "Nejlepší rozptýlení najdete u nás!" Palouček je kupodivu velmi malý, ale zato hojně pokrytý růžemi. Řezanými. Sedíš na lavičce a rozmlouváš s těmi, co tu už nejsou, ale ty tomu pořád ještě nechceš uvěřit.\nNa cestě zpátky uvidíš hrob s nápisem "Voloďa Podlezl, padl 5 května 1945". Záhada? To bych řekl, pátého května ještě Rusové ani Vlasovci v Praze nebyli! A hned přes uličku je pole plné křížů pro vojáky, co padli ve světové válce - tedy v té první, oni ji tehdy ještě neočíslovali; tehdy si totiž mysleli, že bude tou poslední.\nOdjíždíš do Jizerských Hor - vlastně do Jizerskejch hor - tam jim nikdo jinak neřekne. Letos ale nepojedeš na Souš, která si teď bohužel úplně zaslouží své jméno. Není divu, že je cesta uzavřena pro cizince: těžko bychom jim vysvětlovali, že to nebyl Sibiřský meteorit, co si tady zařádil. Naše chata je naštěstí v údolí Kamenice, tam ještě nelétají letadla, rozsypávající potaš, aby se zbavila půda kyselosti.\nJdeš se podívat na "svou" cestu na Špičáku. V jeskyních, kde jsme si hrávali na loupežníky, teď najdeš leda tak stopy po dnešních neandrtálcích a vedle nich kdysi malé smrčky tu vyrostly až do nebe. "Cesta mého života", říkal jsem jí tehdy. Nešla rovně, dost se točila a uprostřed museli dynamitem vylámat skálu. Teď na jejím konci postavili krmelec.\nA v Liberci zajdeš na Ještěd. Jednokolejná tramvajka tě zaveze, tak jako před lety, skoro až k lanovce. Občas se zastaví a čeká se na protijedoucí tramvaj. Na konečné vystoupí paní učitelka s četou prvňáčků, ale protože už padesát metrů od kolejí jsou strategicky uloženy lavičky, jednotka prvňáčků rozbalí batůžky a zaútočí na svačinu. Nahoře na Ještědu najdeš krásný rozhled, jeden prázdný restaurant a dva postarší německé páry, co si tu po letech znovu přijeli prohlédnout Reichenberg.\nZ telefonní budky na náměstí slyším volat jakousi mladou ženu: "Haló, Honzo, tady Vlastina!" Udiví mě ta shoda jmen a zároveň si vzpomenu, že musím také zavolat domů, manželce Vlastě, do Kincardinu, do Kanady. Před nádražím přechází hlavní ulici malý pes. Zastaví se uprostřed ulice, aby nechal přejet osobní auto. Pokrok civilizace - zvykli si lidé, zvyknou si jistě i zvířata.\nA jsem zase v Praze. Jdu se podívat na náhrobek zakladatele robotiky - rabína Lewiho. Vidíš, teď máme takové roboty, že nám navrhují ještě lepší roboty. A možná, že jednou ti roboti navrhnou i lepšího člověka. Tvůj robot byl ale asi příliš lidský - prý se dokonce vzbouřil. To jeden tvůj potomek, lépe řečeno asi příbuzný - Lewis - měl lepší nápad: vynalezl texasky a zbohatnul.\nTaké na Bertramku zajdu, abych Wolfiho ujistil, že jeho Pražané, i ti zdaleka, ho pořád ještě mají rádi - on to ale říkal jinak: říkal, že mu rozumějí. Dole u Anděla vede učitelka děti ze školky po Plzeňské třídě. Chce se mi zakřičet: "Proč je vedeš po ulici plné výfukových smradů, proč nejdete do parku?" Ale stejně by mě neslyšela, je tam navíc hrozný hluk.\nV TV dávají Benny Hilla, nedávno zesnulého britského komika. Před svou smrtí se do české televize nedostal, neodpustili mu jeho vtipy na Rusáky. Teď by asi z toho udělal zase dobrý vtip. Jako třeba, že dobří komici jsou jen ti mrtví komici. Pak dávají jakýsi cizí film, s rychlopřekladem: mužský hlas tam čte všecky role. Čte-li ženské role, zní to jen srandovně, ale čte-li všechny osoby, co jsou na scéně, nevíš kdo co řekl komu. Naštěstí to nejsou filmy nějaké umělecké úrovně, tam se to ztratí. Chceš se jít podívat na český film, ale české filmy najednou zmizely. Zato české knihy jsou - ale nikdo je moc nekupuje.\nŠlapu nahoru schody na Letnou, k monumentálnímu podstavci. Nadstavba - gigantický generalisimus - se ovšem nemohl změnit podle nové základny, tak ho radši vyhodili do vzduchu. Jen rezavějící monstrum tu připomíná maršálův kostnatý ukazováček, připravený stále ještě hrozivě zakývat. Podstavec je popsaný neslušnými anglickými nápisy.\nTehdy, když se to stavělo, nás tam vyhnali s gymplem na brigádu. Tahali jsme takovou malou káru s hlínou, podobnou těm, co v Paříži vozily odsouzence ke gilotině, a ironicky jsme notovali píseň mrtvých revolucionářů, kterou maršálovi kdysi hráli na pohřbu - jen tak. "Tá, tadadada, tá, tadadada, tá, táta dá, ta tá tadatatata táta dáta dá". Tehdy byl pořád ještě kultem, ale nikdo nás kupodivu neudal.\nNahoře obejdu orientální letohrádek a zastavím se až u "Zeyera", jak říkáme sousoší postav z jeho knih, v místě, které máme s mou ženou obzvláště rádi. Ale po sochách mi tam lezou kluci - nic jim nevadí, že si je filmuji. Až pak jeden něco velitelsky zakřikne a všichni nasednou na horské bicykly a už jsou pryč. Z malého jezírka tam pije pes, zatímco jeho pán spí vedle v trávě. V Belvederu je výstava toskánských Habsburků; nu proč ne, však ten kus Itálie tady nechali postavit oni. Také Ital na Karlově náměstí stále ještě prodává zmrzlinu jako dříve. Některé věci prostě přetrvají věky . . .\nNaše federální republika však asi ne. Má se prý rozdělit, vlastně určitě, už se dohodli. V tom jsme my byli vždycky velice dobří: umět se dohodnout, v čem se rozcházíme. Většina lidí, co se jich ptáš, s rozchodem také souhlasí. Pak ale uvidíš matku českého studenta; oba žijí léta v Bratislavě, ale bojí se, co bude dál. Chtějí domů do Čech a teprve teď chápeš, že se to vlastně taky trochu týká lidí a že ten rozchod třeba nebude tak bezbolestný. Ovšem státy vznikají a zanikají; a také lidé zanikají, někdy dokonce už před smrtí . . .\nZatím jsi došel až na nábřeží Vltavy. Panorama Hradčan - tak milované všemi Čechy, že je uvidíš namalované na většině dárků, co nám kdy naši do ciziny poslali - je pořád úchvatné. A zatím ty stavby, nám tak blízké, vlastně vůbec nebyly vytvořeno námi. Na té kráse pracovaly celé generace, něco dodala příroda a patinu přidala historie. Umíme vůbec my sami také vytvořit něco tak krásného?\nStojím u zábradlí a najednou to chápu: jako bych se vlastně skládal ze dvou osob: z té jedné, co žila dvacet let za oceánem a té druhé, co zůstala tady. Můj dvojník, doppelganger, co tady celou dobu byl, se teď na čas zase převtělil do mne. Nevidím ho, ale vím, že existuje, to on tu sedával na mém oblíbeném místě v parku nebo postával na nábřeží a krmil racky. Ano, on tu celou tu dobu žil, dokonce šel místo mne na pohřeb mých rodičů, když jsem já nesměl a časem asi zestárnul, stejně jako já.\nJsou sny, které se nazývají emigrantské - skoro každý exulant je má. Zdá se Vám přitom, že jste zase zpátky tady a chcete se mermomocí dostat ven, ale nemůžete - a máte z toho hrozný strach. Sny se opakují, ale jinak to nedává žádný smysl: vždyť víte, že už jste venku a nemusíte se ničeho bát! Podle Zikmunda Freuda je to prý obranná reakce: tím, že se vytváří fiktivní, opačný strach, kompenzuje se ten reálný, ten skutečný. Ano, ten strach, že jste sice venku, ale že už se nikdy, nikdy nevrátíte . . .\nA tak mi teď všechny části hlavolamu do sebe jaksi samy zapadnou: ty sny, to byly přece sny mého dvojníka, který tady žil místo mne a který tady také nikdy žít nepřestane. A až budu odlétat, bude jistě stát na letišti a ještě mi zamává. Ale to už by byl spíše námět pro Gustava Meyrinka . . .


Velká čapí tipovačka | Čapí hnízdo v Bohuslavicích\nVelká čapí tipovačka\n14. října 2019 byla v naší facebookové skupině vyhlášena Velká čapí tipovací soutěž. Otázky byly tři a byly jednoduché: Kdy bude na hnízdě poprvé sněžit, kdy na něm napadne sníh – a kdy na jaře přiletí první čáp? Své tipy bylo možné podávat prostřednictvím webového formuláře do 1. listopadu 2019. Kdo měl a bude mít nakonec nejpřesnější odhad?\nDo soutěže se přihlásilo celkem 31 účastníků s nejméně jedním platným tipem, seznam účastníků a jejich tipů si můžete prohlédnout níže:\nPrvní vážnější pozdrav zimy dorazil do podhůří Krkonoš až v polovině listopadu. Nesmělé vločky s deštěm se nad hnízdem objevily krátce před polednem 13. litopadu 22019, ale až večer začalo řádně sněžit. Vítězkou 1. části Velké čapí tipovačky se tak stala Marie s tipem 13. listopadu 2019.\nNa hnízdě sněžilo i nadále a sníh se udržel již před půlnocí, takže bylo možno vyhlásit i vítěze (vítězky) 2. části Velké čapí tipovačky. S odhadem prvního napadlého sněhu na hnízdě 13. listopadu 2019 zabodovaly Danutka N a Babča V.K\nA kdy se dozvíme jméno vítěze poslední části? Na odpověď si počkáme přibližně ještě 80 dní. Jaká bude odměna? Padl návrh na klacek z hnízda s osobním doručením Bohouškem. To ale asi leží mimo naše možnosti… Ale na něco přijdeme, nemějte strach – bližší informace dostanete nejspíš v průběhu února 2020.\nVzpomínka – čapí odpočinek, siesta, relax (ZdenaT)\nOne thought on “Velká čapí tipovačka”\n1. 1. 2020 (13:04)\nVelký dík za tyto stránky, jste opravdu borci, co pro nás děláte.Moc se těším až přiletí, ty naší miláčci, na jejich krásné hnízdo.Dík. Lukáši & Tomáši.🤗👍\nDeník 2020 (164)


Popravy smrtící injekcí porušují lékařskou přísahu\nLékaři a zdravotníci by neměli asistovat při popravách prováděných smrtící injekcí, protože tak porušují lékařskou přísahu, tvrdí Amnesty International (AI). Dnes byla zveřejněna nová zpráva, která analyzuje právní a etické souvislosti používání smrtících injekcí k popravám odsouzenců.\n„Lékaři z celého světa se shodují, že spolupráce zdravotníků na popravách a zneužití lékařských poznatků k jejich provádění je v rozporu s lékařskou přísahou,“ prohlásil Jim Welsh z AI.\nOd roku 1982 bylo smrtící injekcí ve světě popraveno přinejmenším tisíc osob – tři v Guatemale, čtyři v Thajsku, sedm na Filipínách, více než 900 v USA. V Číně, která informace o popravách utajuje, mohlo být tímto způsoben zbaveno života dalších až několik tisíc lidí. V této zemi jsou navíc popravy často prováděny jen ve speciálně upravených vozech vybavených popravčí komorou.\nPoprava smrtící injekcí je obvykle považována za bezbolestnou. Mnohé lékařské profesní instituce však v poslední době upozorňují, že tento způsob zbavení života může být krutý a nehumánní. Bylo zdokumentováno několik případů, kdy poprava smrtící injekcí trvala desítky minut.\nEfekt smrtící injekce je obvykle založen na působení velkého množství tří látek - thiopental sodný rychle způsobí bezvědomí, pankuronium vyvolá paralýzu svalů a chlorid draselný zastaví srdeční činnost. Lékaři se však obávají, že v případě nedostatečné množství thiopentalu sodného odezní anestetické působení ještě před smrtí popravovaného. Ten pak může být vystaven velkému utrpení, které však kvůli svalové paralýze nemůže dát najevo. Z těchto důvodů se uvedené chemické látky přestaly užívat ve veterinární medicíně k uspávání zvířat.\nVýzkumnou zprávu AI si můžete přečíst zde.


Toulcův dvůr - Toulcův dvůr z.s. - O nás-stránky Toulcův dvůr - Toulcův dvůr z.s. - O nás-stránky\nDomů O nás Organizace Toulcův dvůr z.s.\nMísto, které vás vrátí v čase! A to zcela zaručeně!\nTento starobylý statek, který se rozkládá na území pražské Hostivaře, je neobvyklý nejen díky farmě a přírodnímu areálu, ale také díky památkově chráněnému souboru budov, jejichž historie sahá až do středověku.\nPosledním zemědělsky hospodařícím nájemcem byl František Toulec. Byl to moudrý hospodář a velmi laskavý člověk, a snad právě proto nese dvůr jeho jméno dodnes. V 60. letech dvacátého století získal dvůr do správy Státní statek Praha. Zřídil zde výrobnu krmných směsí a bývalé stodoly přestavěl na průmyslový objekt. Tři roky po sametové revoluci vyčlenila vláda areál pro neziskové organizace, jež zde zřídily Středisko ekologické výchovy.\nHlavní myšlenkou Toulcova dvora, který v současné době tvoří čtyři neziskové organizace, je environmentální výchova. Tuto myšlenku a poslání na statek přinesla Emilie Strejčková, česká pedagožka a enviromentalistka, jež byla v roce 1997 za celoživotní práci v této oblasti odměněna Cenou ministra životního prostředí.\nDvůr, který i s přilehlými pozemky dosahuje téměř 10 hektarů, je obklopen řadou přírodních zajímavostí. V areálu naleznete louky, step, mokřad, dokonce i lužní les. Jeho nedílnou součástí je také farma se spoustou domácích zvířat, jež představují zástupce původních českých plemen.\nAreál můžete navštívit denně a to po celý rok. Koná se zde mnoho tematických výukových programů, seminářů, komentovaných setkání se zvířaty či nejrůznější akce pro veřejnost. V budovách statku najdete ale i hostel, zdravou jídelnu, která každý den připravuje menu z čerstvých surovin, rukodělnou dílnu nebo obchůdek se zdravou výživou či dekoracemi\nToulcův dvůr má v současnosti pět členských organizací a to Botič o.p.s., Sdružení SRAZ, ENVIRA o.p.s. a MŠ Semínko. První čtyři jmenované v Toulcově dvoře sídlí a provozují tu ekologickou výchovu. 4. ZO ČSOP je naším hlasem zvenčí, inspirací nezatíženou každodenní prací v Toulcově dvoře.\nA jaké je poslání Toulcova dvora?\nPosláním Toulcova dvora, z.s. je vytvářet otevřený prostor k prožitkům, které rozvíjejí pozitivní vztah k přírodě a společnosti.\nIng. Lenka Skoupá , předsedkyně Toulcova dvora, z.s.\nskoupa@toulcuvdvur.cz , 272 660 501 , 739 655 490


Demolice Černigova v Hradci Králové se odkládá - Tady je | Hradec Králové\npost-title Demolice Černigova v Hradci Králové se odkládá\nDemolice Černigova v Hradci Králové se odkládá\nUž brzy to budou tři roky, co krajský úřad potvrdil demoliční výměr pro hotel Černigov. Vlastník hotelu proklamoval, že bourat by se mělo začít na podzim 2018, ale to se nestalo. Nyní už je jasné, že demolice začne nejdříve až za rok.\nOsud hotelu Černigov chtěl loni na podzim zvrátit hradecký radní Adam Záruba. Podporu svých partnerů v koalici tehdy nenašel a sám konstatoval, že pomoct by hotelu mohl už jedině zázrak. Na tom, že Černigov už zřejmě opravdu nic nezachrání, se nic nemění. Společnost CPI plánuje na jeho místě postavit velkolepý komplex Rieger Plaza, jehož součástí bude i nový čtyřhvězdičkový hotel Clarion. Co se ale postupem času mění, jsou termíny jednotlivých fází.\nCPI jasně dává najevo, že s demolicí dlouholeté hradecké dominanty chce začít až ve chvíli, kdy bude připravena stavba nového komplexu. Před dvěma lety mluvčí společnosti Deníku řekl, že bourat by se mělo začít na podzim 2018. Podnikatelé z okolí hotelu si tehdy stěžovali, že s nimi nikdo nekomunikuje. „Předstupovat před veřejnost s tím, že ještě není moc co nového komunikovat, nedává smysl. Demolici směřujeme k podzimu příštího roku, rozhodně je dost času informovat místní obyvatele i podnikatele,“ vysvětloval situaci místním podnikatelům mluvčí společnosti CPI Jan Burian v létě 2017. Od té doby se na první pohled mnoho nezměnilo. Pouze na začátku letošního roku se společnost pochlubila tím, že získala na projekt Rieger Plaza územní rozhodnutí a pracuje na stavebním povolení.\nŽe se už s demolicí nezačne ani letos je zřejmé. Rezervovat pokoj v hotelu Černigov si stále můžete na dlouhé měsíce dopředu. „Hotel Černigov přijímá rezervace stále bez omezení,“ uvedla provozní manažerka hotelu Marcela Poul. Na recepci hotelu pak dokonce potvrzují, že rezervace přijímají i na příští rok. Společnost CPI nyní přichází s novým termínem. „V optimistickém scénáři by mohlo k demolici hotelu dojít v druhé polovině příštího roku,” napsal Deníku tiskový mluvčí CPI Jakub Velen s tím, že společnost ještě čeká na stavební povolení. Samotná demolice by pak měl trvat podle plánů čtyři měsíce. „V současné době zpracováváme dokumentaci ke stavebnímu povolení. Vedle toho probíhají jednání s potenciálními nájemci kancelářských prostor,“ doplnil Velen.\nKancelářské prostory v novém komplexu CPI stále nabízí. Operátora pro hotelovou část už má naopak zajištěného. Čtyřhvězdičkový hotel Clarion má nabízet se 162 pokojů. Kromě hotelu budou součástí Rieger Plaza i kongresový sál až pro 700 osob, administrativní část s rozměry přes 12 tisíc metrů čtverečních a obchody s plochou pod 2 tisíce metrů čtverečních v parteru ulice. Pro podzemní parkování zde bude postaveno na 241 parkovacích míst.\nadmin 5 Srpen 2019


Projeďte si dnes prémii L’Etape CZE s Danem Turkem na Rouvy - Závody - Právě se stalo - MTBS.cz\nI v české verzi slavné Tour de France nebudou chybět vrchařské prémie. A právě na jednu z nich se pořadatelé společně s ROUVY zaměřili. Digitalizovanou pasáží je úsek ze Svatého Jana pod Skalou do Hájku u Červeného Újezdu. Součástí je také vrchařská prémie, které se říká Úhoničák. Dle typologie Tour de France se jedná o horskou prémii 4. kategorie s průměrným sklonem 3,8 % a délkou 2,9 km.\nRegistrace probíhá na těchto stránkách: my.rouvy.com/group-ride/live/49131.\n15.04.2021 - Závody - autor: Jan Nemec - 830x rouvy daniel turek


Vydáno dne: 8.8.2020\nMinecraft již nebude podporovat starší mobilní telefony. Pokud tedy budete chtít mít novou verzi hry od října 2020, tak si musíte koupit nový telefon.\nPokud disponujete starší mobilní telefon, tak od října 2020 nebude Minecraft podporovat tyto staré telefony.\nPravděpodobně se bude jednat o základní telefony,které vyšly například před pěti lety. Jde o to, že nové verze již nebudou pro starší telefony k dispozici. Pravděpodobně se tedy už nevyplatí hru optimalizovat, protože se jedná o malé zastoupení.\nNicméně hrát hru můžete, ale pouze s lidmi, kteří budou mít stále tu stejnou verzi hry. Dále vám zůstanou veškeré nakoupené věci a další věci. Své světy můžete jednoduše přesunout ze starého telefonu do nového.\nPrice: CZK 194.40+


Nemovitosti Branišovice na pronájem\nAktuální nabídka Reality Branišovice na pronájem denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si Reality Branišovice na pronájem než Vás někdo předběhne.\nKategorie Reality Branišovice na pronájem se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele Reality Branišovice na pronájem neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je Reality Branišovice na pronájem právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné Reality Branišovice na pronájem\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii Reality Branišovice na pronájem, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující Reality Branišovice, a to Reality Branišovice na prodej, Reality Branišovice na pronájem, Reality Branišovice na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii Reality Branišovice na pronájem nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích Reality Branišovice, Reality Branišovice na prodej, Reality Branišovice na pronájem, Reality Branišovice na dražba.\nReality Branišovice na pronájem upřesnění typu nemovitosti\nDocela široké hledání v kategorii Reality Branišovice na pronájem, vůbec nevíme co přesně hledáte za druh nemovitosti. Vyberte si z kategorie Reality Branišovice na pronájem vhodný druh/typ nemovitosti, který odpovídá Vaši představám.\nDalší lokality v okolí Reality Branišovice na pronájem\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii Reality Branišovice na pronájem, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr Reality Branišovice na pronájem. Určitě lépe naleznete Reality Branišovice na pronájem, který hledáte.


Blog | Správa vozového parku\nmartin.tasner@spravavozu.czŽerotínova 483/1, České Budějovice+420 776 250 626\nSpráva vozového parku, půjčovna dodávek České Budějovice, Skladování a logistika\nSpráva vozového parku a Operativní leasing\nExterní správa vozového parku a operativní leasing na firemní vozidla zdánlivě nemusí jít dohromady. Proč? Protože operativní leasingové společnosti, kromě toho že vozidla pronajímají, poskytují kompletní servis všech potřených služeb. Malinkatý rozdíl však najít lze. Motiv proč to dělají. Je to ten, že auta která vlastní, potřebují provozovat efektivně a podřizují vše zůstatkové hodnotě auta.…\nSpráva vozového parku: průzkum priorit mezi společnostmi\nJedna z největších společností nabízející služby pro řízení firemních vozových parků Element Financial organizuje každé dva roky obsáhlý průzkum mezi svými zákazníky. Cílem je zjistit, jak fleetoví manažeři řídí svěřené vozové parky, co je pro ně nejdůležitější a jakým rozhodnutím jsou vystaveni. Aktuálního průzkumu se zúčastnilo 130 manažerů, kteří mají celkem na starosti více než…\nNapsali jinde: Správa vozového parku-TCO zkratka na cestě k úsporám\nSpráva vozového očima odborníků. Optimalizace nákladů, efektivní evidence provozních údajů, obnova firemních vozidel. Jak na obnovu fleetu? Hlavně bez předsudků! Pojďme se ale nejdříve zaměřit na problematiku pořizování nových firemních vozidel. Ačkoliv je rozhodování o počtu vozidel, jejich značce, barvě nebo způsobu financování klíčové pro další vývoj jejich celkových nákladů na vlastnění, u řady společností…\nDvě třetiny firemních aut mají podhuštěné pneumatiky\nPodle nezávislého průzkumu společnosti Michelin mezi firemními vozidly, bylo zjištěno, že 37% firemních vozidel jezdí na podhuštěných pneumatikách. Podhuštěné pneumatiky znamenají nejen vyšší spotřebu a tím i stopu ve výfukových plynech, ale také dopad na bezpečnost a tím i zvýšené náklady nejen na likvidaci dopravních nehod způsobených podhuštěnými pneumatikami, ale také zvýšené náklady na léčení…\n„Přečtěte si, jak na pořízení vozidel do společnosti“\nMýty a předsudky Zn. : Správa vozového parku\nSpráva vozového parku jako taková je ve společnostech nákladová položka, ona sama o sobě peníze nevydělává, kromě případů společností, které mají dopravu a přepravu jako svou hlavní činnost podnikání. Poctivým dodržování uvedených „pravd“ může firma spolehlivě dojít do zoufalé situace, kdy mu jeho zákazníci odmítnou platit za služby nebo produkty více a více peněz a…\n© 2021 Správa Vozů - Všechna práva vyhrazena. Web by Kicero Group s.r.o.


Persona 5 Royal – recenze - Diskuze Games.cz\n15.4.2020 | Pavel Skoták\nOdehral jsem v P5R 100hodin, dokoncil druhy semestr a nazbytek jsem se kouknul na YT. Připadalo mi to giga zdlouhavý a ke konci ujetý. Navíc díky faktu, že cut scény nejsou v enginu hry, závěr vůbec nereflektuje Vaše vztahová rozhodnutí. Vrchol tomu nasadila proměna jedné z mých nejoblíbenějších ženských postav ke konci, což ale může být jen můj subjektivní pohled. Nechytly mě moc souboje, mnoho rozhovorů není vůbec namluvených a Váš hlavní hrdina nemluví. Nemůžete si ho upravit. Díky tomu mě příběh moc nevtáhl. Myslím si, že atmosférou to vůbec nemá třeba na Mass Effect. Tam jsem měl daleko větší pocit ztotožnění s hlavním hrdinou (hrdinkou). Dal bych tomu P5R tak 6 z 10.\nOčividně nesplnils požadavky pro odemčení třetího semestru, tak jsi zhrzený a nic jiného než youtube ti ani nezbývalo. Také bych byl, kdybych to zjistil až po sto hodinách hraní. Zatím mám odehráno cca 50 hodin, hra je to opravdu úžasná a ve třetím semestru si na tebe vzpomenu.\nPromiň, nenapsal jsem to přesně. Do 3. semestru jsem se dostal (hlídal jsem si podmínky, co jsou pro postup potřeba) a rozjel i palác, který tam je. Nechtěl jsem moc spoilerovat, protože právě v tom paláci dojde ke změně identity a vzhledu té mé oblíbené postavy. V tu chvíli jsem to vypnul a už ztratil chuť dál pokračovat. Jsou o tom diskuze lidí, které to zklamalo úplně stejně.\nAž to dohraješ, můžeme o tom podiskutovat :+).\nTak konečně minulý týden dohráno. Myslíš Maruki? Za mě náhodou pěkný twist... On ten třetí semestr navíc nebyl nijak extra dlouhý...\nMělo by se to spíš jmenovat censorna.\nSem Otaku už od zakladní školy mam za sebou prez 1000+ mang/anime titulů\nPrez 10 let dohrávam většinu AAA titulu na PS / PC\nCo se JRPG a obecně japonských titulu tak sem vždy míjel oklikou vyjimkou na DMC\nPoslední co mě chvilkově bavilo Byla Yakuza 6\nPo týdle rezenci už stahuju P5R tak sem zvědavej !!!\na) obsahuje P5 Royal vše z původní P5 verze? Je to tedy něco jako extended verze?\nb) má smysl hrát P5, když jsem nehrál žádný díl předtím? Vůbec to na sebe nenavazuje ? Nebo doporučejete nějaký předchozí díl?\nAd. b) rozhodně ano\nJá žádnou jinou personu nehrál a v pětce jsem strávil přes 140 hodin, což se jinak za poslední roky povedlo jen třetímu zaklínači. Vřele doporučuji, je to pecka.\nUž jsem to dohledal.\nDíly nemají návaznost.\nRoyal obsahuje vše ze std edice\nneví někdo jestli Royal obsahuje vše z normální editace, jestli bude někdy možné udělat upgrade z normální na royal? Kupovat znovu to same + "něco" navíc se mi nechce\nJenom bach - balíček DLCček z P5 si musíš stáhnout dodatečně (ten obsah v základní hře není - tuším ani v krabicové). Není to nějaký problém, protože je to vše v rámci jednoho balíku a ten je zdarma. Jen je blbé si toho nevšimnout :-D\nSkoro žádný z recenzentů nenapíše kdo koho balil. Jak si po tom mám udělat objektivní názor.\nSaaakra a já nemám PS4 opravený :D


Revmatoidní artritida, zánět kloubů, příčiny, příznaky, léčba | 1318 článků o nemocích, bylinách, vitaminech\nRevmatoidní artritida, zánět kloubů\nPopis revmatoidní artritidy\nImunitní systém nás chrání před nebezpečnými mikroorganizmy, jejich toxiny a dalšími cizími částicemi. Zjistí-li přítomnost čehokoliv tělu nevlastního, zahájí obranný protiútok.\nRevmatoidní artritida je bolestivý zánět kloubů. Toto onemocnění řadíme mezi autoimunitní nemoci, protože při něm imunita bojuje proti našim kloubům.\nPříčiny toho onemocnění nejsou dosud plně známy.\nv minulosti prodělaná infekce (např. erysipel, růže)\nBolest kloubů (kolen, kyčlí, kotníků, zápěstí), snížení jejich pohyblivosti. Ztuhlost, zejména po ránu, kterou lze cvičením rozhýbat. Může se objevit pálení, zarudnutí v okolí kloubu, lesklá kůže na kloubu, únava, zvětšení, zánět mízních uzlin.\nTrvalé záněty časem způsobují nevratnou deformaci kloubů a z ní plynoucí bolest a omezení hybnosti.\nRevmatoidní artritida se může projevovat trvale, nebo se mohou střídat období klidu a nemoci.\nPodobné příznaky má často se v populaci vyskytující artróza, nebo ojedinělá Bechtěrevova choroba.\ndlouhodobé záněty mohou způsobit anémii, artrózu\nPřetěžování imunitního systému může u revmatoidní artritidy vést ke komplikaci jménem Feltyho syndrom. Projevuje se bolestí a deformacemi kloubů, přítomna je i únava, teplota, ztráta hmotnosti, zvětšená slezina, snížený počet bílých krvinek, krevních destiček (zvýšená krvácivost). Další možná komplikace je zánět duhovky oka.\nModerní medicína používá léky na tlumení, snížení imunity (antirevmatika, imunosupresiva), především glukokortikoidy, imunitu tlumící antimetabolit Metotrexát, protizánětlivé látky, biologická léčba, pohybová rehabilitace, popřípadě chirurgický zákrok.\nBenedikt, Bez, Borovice\nAchyrant, Akantopanax, Ambrózie, Andělika, Angínovník, Artyčok\nBadyán, Bakopa, Broskvoň, Brutnák, Břečťan, Bříza, Bukvice\nCamu camu, Cesmína, Cibotium, Cibule zimní, Cypřiš\nDevětsil, Divizna, Durman (jedovatá rostlina), Drynarie\nHarpagofyt, Heřmánek, Hlíva ústřičná, Hloh, Horčice, Hořec, Hruštička, Hřebíček, Hydnokarpus\nChaluha bublinatá, Chanca Piedra\nJahodník, Jalovec, Jasmínovník, Jedle, Jehlice, Jeřáb, Jetel, Jilm, Jírovec, Juka\nKadidlovník, Kakost, Kalisie, Kapraď, Kdoulovec, Kmín, Kokořík, Komonice, Konopice, Konopí, Koprníček, Korálovec ježatý, Koriandr, Kozlík, Kručinka, Křen, Kulčiba, Kyprej\nLapacho, Láhevník, Ledebouriela, Lékořice, Lesklokorka lesklá, Levandule, Libeček, Lilek (jedovatá bylina), Lípa, Lobelka, Lopuch, Lžičník\nMagnolka, Majoránka, Maka, Mandragora (jedovatá bylina), Maraba, Marsdénie, Mayten, Medvědice, Meduňka, Melie, Meloun, Mochna, Mochyně peruánská, Morušovník, Mořena, Mumio, Muňa muňa, Minthostachys setosa, Muškátovník, Mydlice, Myrhovník\nOcún, Ochmet, Okřehek, Olše, Oměj, Orličín, Oroxylum, Ostružiník, Outkovka pestrá, Ožanka\nPanela, Paprika, Pepř, Pětikřídlec, Pivoňka, Plamének, Plavuň, Podběl (pozor na jedovatost), Podražec, Polnička, Prha, Prvosenka, Pryskyřník japonský, Přeslička, Přestup, Puškvorec Pýr\nRouta, Rozmarýna, Rulík (prudce jedovatý), Růže, Rybíz\nŘebříček, Řemdihák, Řepeň, Řepík\nSacha Inchi, Síťovka, Skořice, Slzovka, Smilax lékařský, Sporýš, Stemona, Svidina, Svízel\nŠišák, Škornice, Štětka\nTea tree, Tolice, Trnovník (jedovatá rostlina), Trubkovec, Truskavec, Třapatka, Třezalka, Tužebník, Tymián, Mateřídouška\nVavřín, Violka, Vlaštovičník (jedovatá rostlina), Voňatec, Vratič (jedovatá rostlina), Vrba, Vřes\nZarděnice, Zemědým (jedovatá rostlina), Zeravec, Zobatec


CHEBSKO - Zkontrolovali 119 vozidel\nAby bylo na silnicích bezpečno a aby se zlepšila dopravní kázeň řidičů, vyhlásil policejní prezident celorepublikovou dopravně bezpečnostní akci. Na Chebsku se uskutečnila v noci z 5. na 6. června. „Do celé akce jsme nasadili osmnáct policistů,“ informovala chebská policejní mluvčí Stanislava Hojdová. Příslušníci policie se zaměřili zejména na kontrolu dodržování zákazu požívání alkoholických nápojů a jiných návykových látek před a během jízdy.\nDále se samozřejmě věnovali i kontrole dodržování všeobecných pravidel silničního provozu a pátrali i po hledaných a pohřešovaných osobách. Během akce zkontrolovali 114 vozidel, zjistili celkem patnáct dopravních přestupků. Neukázněným řidičům uložili patnáct blokových pokut v celkové výši 8900 korun. Nejčastějším přestupkem byl nevyhovující stav vozidla. Dále policisté pokutovali řidiče, kteří nepoužili bezpečnostní pásy. Žádný z kontrolovaných řidičů před jízdou nepožil alkoholický nápoj. Hledání po pohřešovaných osobách skončilo neúspěšně.


Vredestein Pneu kupte online\n8.0/10 Založeno na více než 188 hodnoceních od zákazníků\n145/80 TR13 TL 75T VR QUATRAC 5\n8.0/10 Založeno na více než 152 hodnoceních od zákazníků\n103-102 = až doa - kg\nAuto pneumatiky modely Vredestein\nVredestein pneumatiky pro top výrobců\nVredestein Gumy na auto\nAutomobilovedily24.cz vám nabízí kvalitní první montážní Vredestein Pneu na osobní auto na atraktivní ceny.\nVšichni výrobci, pneumatiky top kvality a tisíce druhů Vredestein Pneumatiky všech velikostí na skladě\nBěhem několika dní obdržíte objednané Vredestein Gumy na auto\nVredestein Letní pneumatiky\nVredestein Celoroční pneumatiky\nVredestein Pneumatiky pro SUV\nVredestein Pneumatiky pro Lehké nákladní automobily\nVredestein Pneumatiky pro Motocykl\nVredestein je známá značka pneumatik. Patří nizozemské společnosti Apollo Vredestein BV, která je nyní součástí Apollo Tyres. Auto pneu od Vredestein náleží do střední cenové třídy.\nHistorie značky odstartovala roku 1908 v Holandsku, kdy Emile Louis Constant Schiff založil v Delftu firmu Nederlandse Maatschappij gutaperča. O rok poté se firma přestěhovala do Loosduinenu a změnila své jméno na NV Rubber Factory Vredestein. Nejprve firma vyráběla řadu pryžových výrobků, například podpatky, fotbalové a tenisové míče, podlahoviny a podobně. Velká část společnosti byla zničena při požáru v roce 1934. Rekonstrukce závodu začala ve stejném roce a společnost také založila zařízení produkující gumy na auto v Doetinchemu.\nRoku 1946 byla otevřena továrna na výrobu automobilových pneu v Enschede, s pomocí americké společnosti BF Goodrich. V roce 1971 byly pneumatiky Vredestein na trhu k dispozici ve 125 zemích celého světa.\nV současnosti společnost patří k indickému koncernu Apollo Tyres Ltd a je známá jako Apollo Vredestein. Její závody jsou umístěny v Nizozemsku i některých asijských zemích a počet zaměstnanců přesahuje 1700 lidí. Každý rok je ve výrobních závodech v Enschede vyrobeno víc než 6 milionů letních, zimních a celoročních pneumatik nejvíce známých značek. Některé modely automobilových pneu jsou navržené ve spolupráci s renomovaným návrhářským studiem Giugiaro Design.\nSpolečnost má 14 poboček a své produkty vyváží do USA, Kanady, Asie a dalších evropských zemích. Pneumatiky Vredestein do osobních aut zakoupíte v internetovém obchodě automobilovedily24.cz.\nPneumatiky do aut od Vredestein\nZimní. Jsou vyrobené ze speciální směsi, takže si udržují vynikající přilnavost při teplotách až do -30 °C. Přidáním různých kyselin byli inženýři schopni zlepšit odolnost pryže vůči opotřebení. Samosvorné lamely poskytují vynikající jízdní vlastnosti a jejich zoubkované okraje zlepšují dynamické zrychlení i brzdný účinek během jízdy na zledovatělých silnicích. Bloky běhounu jsou širší, a tím výrazně zlepšují výkon při off-road jízdě na zasněžených vozovkách. Speciální dezén napomáhá k účinnému samočištění drážek, tím se snižuje riziko aquaplaningu a stříkání rozbředlého sněhu na minimum. Některé modely auto-pneu jsou vybaveny hroty pro lepší přilnavost na ledu. K zimním pneumatikám Vredestein pro osobní automobily patří:\nLetní. Jsou vyráběny z moderní směsi s přidáním přísad, které zlepšují brzdný výkon na mokré silnici a snižují valivé tření. Tyto gumy na auto mají zvýšenou kontaktní plochu, která slouží k lepšímu přilnutí v době deštivého počasí. Cik-cak lamely poskytují vynikající přilnavost auta k vozovce při vysoké rychlosti jízdy i manévrování. Plochý ramenní profil zajišťuje tichý provoz pneumatik a zlepšuje úroveň komfortu. Auto-gumy pro sport, jako je Ultrac Vorti R, mají skvělou odolnost vůči vysokým teplotám a jsou velmi účinné během nouzového brzdění. Použití letních pneu Vredestein vám může pomoci ušetřit hodně paliva o 16% ve srovnání s odpovídajícími produkty konkurence. Tato kategorie obsahuje následující pneumatiky:\nCeloroční. Vyznačují se vynikajícím výkonem na všech površích. Během jízdy na mokré i suché silnici je často používaná letní strana běhounu, poskytuje vynikající ovladatelnost a naprosto přesné reakce na řízení. Při jízdě na zasněžených vozovkách je většina zátěže na zimní straně běhounu a je charakteristická flexibilitou při nízkých teplotách a obrovskému množství speciálně nakonfigurovaných lamel. Některé modely automobilových pneumatik poskytují vynikající bezpečnost, a to i při jízdě rychlostí až 240 km/h. V kategorii najdete následující typy:\n©2021 pneumatiky.automobilovedily24.cz: Vredestein Pneu kupte online