Vše pro firmu - Chapter 1 - kingkoblih - Hrátky s čertem [Archive of Our Own]\nno prostě velký špatný v pekle\na navíc další crossover kdo by to byl řekl\nvšude samý pomluvy protože tak to tady u nás prostě funguje\npeklo je společnost\npeklo je firma\npeklo funguje líp než naše katedra\npřísahám že Lucius a Solfernus nejsou tak kinky jak to zní\nnebo možná jsou já už ani nevim do prdele\nPart 1 of the Vše pro firmu series Next Work →\nHalí haló, nový crossover! Tentokrát se setkají Solfernus, jeho podřízený Lucius a divný strýček Uriáš! K tomu nám přibývá mladý čert Antonín, ano, děti, hádáte správně, z mé rozpracované povídkové sbírky Fíkus. Jinými slovy, ano, OCčka vládnou!\nFluff, angst, pracovní nasazení, to vše v této povídce najdete! :3c\nPS: nevim jak se skloňuje Lucius.\nTak enjoy a nebrečte!\nZrovna si přinesl svoje první ranní kafe. Položil je na rozviklaný stolek v otevřené kanceláři a posadil se. Až na pár opozdilců už byli v kanclu všichni jeho kolegové, nachystaní na dnešní přepočítávání. Nikoho nezajímalo, že je neděle ráno, protože k tomuhle přesně nedělní rána sloužila. Přepočítávání. Povzdechl si a zapnul počítač. Vlhčeným ubrouskem přejel klávesnici a myš a až poté se pohodlně uvelebil. Aspoň že židle měli pořádné. Rozklikl si excelovou tabulku, která mu přiletěla e-mailem už někdy ve tři ráno, před sebou rozhodil štos dokumentů, které hned při příchodu vyzvedl ze své poštovní přihrádky, a začal bystrýma očima kontrolovat číslíčka, která vyskakovala na monitoru. Řádek po řádku, sloupeček za sloupečkem. Na každém políčku spočinul očima sotva setinu sekundy. To, že teď trávil většinu času v kanceláři, neznamenalo, že jeho smysly za tu dobu nějak otupěly. To, že za posledních pár desítek let nemusel nikoho roztrhnout holýma rukama, neznamenalo, že to ještě pořád nesvedl.\nKolem třetí hodiny měl konečně hotovo a vydal se do kantýny na oběd. Nechtělo se mu vařit a věděl, že Doktor se domů nevrátí dřív než po šesté. Jasně, kdybyste se ho zeptali před deseti, dvaceti lety, mohl si snadno přičarovat cokoliv, na co měl chuť. Ale teď? Síly jim ubývaly, duší bylo málo. Posadil se k volnému stolku se svým táckem, na kterém si nesl pórkovou polévku a rajskou omáčku se šesti. Samozřejmě, obojí v ručně malovaném porcelánovém nádobí. Některých standardů se i v dobách krize odmítali vzdát. Však i teď, když se ohlédl, viděl na zdi velký, ručně malovaný plakát, na kterém byl vyobrazený businessman v drahém obleku. Na zápěstí se mu leskly velké zlaté rolexky a zeširoka se usmíval. VYDRŽ, VYTRVEJ, NEZTRÁCEJ HLAVU! UTAŽENÉ OPASKY SE NÁM JIŽ BRZY VYPLATÍ! Zakroutil hlavou, odložil klobouk na stůl vedle sebe a pustil se do jídla. Bolely ho oči, z nějakého důvodu mu zírání do obrazovky nikdy nedělalo moc dobře. Ale o to víc mu připadalo, že si zaslouží svou misku polévky, pořádné a husté, s opravdovou smetanou a máslem, ne nastavovanou, jakou dělali nahoře. I přes to, že měl hlad jako vlk, jedl pomalu a pečlivě, tak, aby se nemohl za žádných okolností pobryndat, s vážností diplomata z třicátých let dvacátého století. A užíval si, že je po polední pauze v kantýně vcelku klid a ticho.\n„Čau,“ ozvalo se zabručení, a s ním se rozplynul i jeho sen o pokojném obědě.\n„Dobré odpoledne,“ odvětil strojeně. Změřil si nově příchozího pohledem, ten mu však nevěnoval nejmenší pozornost. Posadil se křížem proti němu, co nejdál to jen šlo, a pustil se do své misky polévky. Neměl ani tácek. Změřil si ho od hlavy k patě. Vysoký muž s hustými kudrnatými vlasy, které byly jednolitě černé jako uhel a sahaly mu pod ramena. Tvář porostlá strništěm, pohublá a zanedbaná. Dvě černé smutné oči. Zadíval se na rukáv svého zeleného kabátku, pečlivě nažehleného a bez poskvrnky. Pak oči upřel na seprané černé tričko s dlouhým rukávem a potrhané džíny, které měl na sobě jeho nový souobědovec.\n„Nečum na mě, Lucie.“\n„Nezeptal ses, jestli si můžeš přisednout,“ odvětil Lucius pohotově.\n„Buď tý lásky a žer, než se přijde na to, žes zas utekl ze školky.“\n„Ha ha. Hlavně že ty vypadáš, jak kdyby ses prokopal ven z pasťáku.“\n„Nech mě jíst.“\n„Nebo co? Pošleš na mě shora dav svých přátelíčků s vidlema?“\nČerné oči se na něj konečně podívaly. Probodly ho. Chladně, nenávistně. Pak se muž zvednul, popadl svou misku a beze slova odkráčel na druhý konec jídelny.\n„Tak zase někdy na shledanou, Antoníne,“ zavolal za ním ještě Lucius. Se škodolibým úsměvem se pustil znovu do jídla. Tentokrát už v klidu, v blažené samotě.\nSamozřejmě, že Antonína znal. A když na firemních večírcích říkal, že se nemají moc v lásce, hodně se krotil. Antonína nesnášel. Ba co, v určitých chvílích se nebál říct, že ho přímo nenávidí. Antonín byl jeden z těch mladých. Byl o dobrá dvě století mladší než Lucius, a i přes to ho ve velmi krátkém čase dokázal téměř ve všem překonat. Jako ostřílený starý čert. U všech rohatých, vždyť oproti němu i vypadal jako ostřílený starý čert. Pracoval nahoře jako dealer a dodavatel, stejně jako Lucius. Jenže byl mladší, dokázal lidi dnešní doby mnohem lépe oslovit. Znal jejich zájmy, vyznal se v jejich myšlení, věděl, co chtějí. Navíc byl urputný a neskutečně šarmantní. Doktor si ho také velice rychle oblíbil. Poznal jeho talent a loajalitu k řemeslu a k firmě. A začal mu dávat čím dál těžší a obsáhlejší zakázky. Takové, které měly patřit jemu. A aby to bylo ještě horší, Doktor jednoho dne toho usmrkance sprostě přijal na právní oddělení. Jen tak. Z ulice mazal Antonín přímo do nejvyhřátější kanceláře celé firmy, hned vedle Doktorovy. Do té, na kterou měl on sám zálusk už dobré staletí. Dost se kvůli tomu tenkrát s Doktorem pohádali. Byla to jedna z těch hádek, které ho mrzely doteď a často na ni vzpomínal, když se mu v práci nedařilo. Pak ale Antonín začal značně chřadnout. Práce se mu najednou nedařila tak jako dřív, což ovšem, bohužel pro Luciuse, znamenalo jen to, že se jeho náskok zkrátil ze sta kroků na padesát. Pořád všem, slušně řečeno, nakopával zadky, a i když něco pokazil, Doktor ho nikdy netrestal. Křičel, to ano. Ale že by někdy Antonína zavřel na měsíc do sklepení? Že by sešlehal bičem, až to jiskřilo? Že by mu strhnul prémie? Nikdy. Pak se začalo proslýchat, že se tam nahoře Antonín zapletl s nějakým člověkem víc, než by se slušelo. Že si tam nabrnknul nějakého chlapa a pak ho odmítl vzít do pekla. Jakmile se tyhle drby roznesly po celém pekle, Doktor ho propustil. Tedy, ne úplně, jen ze svého oddělení. Antonín přestal dělat právničinu a vypravil se znovu nahoru, sbírat duše a přesvědčovat hříšníky. Čím dál míň se bavil s ostatními, stranil se večírků, kanceláří, nadřízených, a podle toho, jaká za ním všude zůstávala pachová cestička, i koupelny.\nLucius se oklepal a odsunul prázdnou misku. Proč bych zrovna já měl myslet na to, kdy Antonín naposledy viděl sprchu, pomyslel si. Ozval se zvon, hodiny odbíjely půl čtvrtou. Rychle (ale ne tak rychle, aby přestal vypadat spořádaně a váženě) snědl svůj příděl rajské, odnesl tácek k okénku, kde se šarmantně zaculil na všechny kuchařky a popřál jim pěkný den, a vypravil se kvapným krokem domů.\nObčas se přistihl, že přemýšlí o tom, čím si tohle všechno zasloužil. Krásný velký byt s výhledem, celý zařízený podle nejmodernějších trendů v tmavých barvách a tmavém dřevě. Vzdušný, prostorný, ale zároveň teplý a útulný. S krbem, samozřejmě. Na zdech byly obrazy starší, než byl on sám, ve zlatých masivních rámech. Když jednou jeden z nich spadl, nechal v podlaze pořádně hlubokou rýhu. Samozřejmě, že ten byt nebyl jeho. Nevlastnil v něm nic, kromě svého oblečení, kartáčku na zuby a pečlivě ukryté sklenice burákového másla. Byt byl Doktorův, ale on u něj už dlouhý čas bydlel. A občas pořád nechápal, čím si to všechno zasloužil.\nVešel do chodbičky a zavřel za sebou dveře. Vyzul se a začal se soukat z kabátku, když se ozvalo:\nLucius vyděšeně zapištěl a bytem se začal rozléhat bujarý smích.\n„A vždycky na to skočí!“\n„Prach a mordy! Hrom aby do tebe uhodil!“ zaklel Lucius a odplivnul si. Pověsil klobouk i kabát na věšák a vydal se za rozjařeným hlasem do obývacího pokoje.\n„Takhle se chodí na návštěvy?“ zamračil se. Na rozlehlém gauči se válel postarší čert oděný ještě nemoderněji než Lucius sám. V očích mu hrály jiskřičky.\n„Dveře byly odemčený,“ odvětil a znovu se zachechtal. „Teda, nemáš se tu špatně, chlapče.“\n„Boty z gauče dolů,“ zavrčel Lucius. „A co tu vůbec u Lucipera děláš?!“\n„To už ani nemůžu navštívit svého synovce?“\nLucius si povzdechl. Sedl si vedle něj a rukou, ačkoliv se trochu štítil, starému čertovi smetl nohy z gauče. Ten se energicky posadil a zvídavě se rozhlížel kolem.\n„Promiň, strýčku Uriáši,“ povzdechl si Lucius. „Jsem rád, že tě vidím, samozřejmě, že jsem rád, že tě vidím. Ale nevím, jestli je zrovna dobrý nápad, aby ses takhle vloupával do bytu…“\n„Tomu čerchmantovi Solfernovi?“ zazubil se Uriáš. V očích se mu zablesklo a naklonil se k mladému čertovi. „A co mi jako může? Věř mi, chlapče, po vejprasku od samotnýho Pána Boha se ti životní priority přeskládaj od základu.“\n„Na tom něco bude,“ uznal Lucius a konečně se pousmál. „Dáš si kafe nebo něco?“\n„Pivečko bys neměl?“\n„Neměl,“ odvětil Lucius. Doktor nepil. A on taky ne. Protože to Doktor neměl rád.\n„Tak nevadí, obsloužím se sám,“ zazubil se Uriáš a vytáhl zpod černého pláště placatku. Pořádně si z ní přihnul a Luciuse praštila přes nos vůně rumu. Svraštil obličej, ale nic neříkal. Vyčkával, co ze strýčka, kterého viděl naposledy, když ještě bydlel v zapadlém jednopokojáku na kraji města, vypadne.\n„Takže se ti to nakonec povedlo?“ zeptal se Uriáš nakonec.\n„Co se mi povedlo?“\n„Dostat se Solfernovi do kalhot. A do bytu, jak tak na to koukám.“\nLucius semknul rty a hleděl na strýčka se svaštěným obočím. Nevěděl moc dobře, co mu na to říct.\n„Nevím, jestli je fér říkat to, jako kdybych to roky plánoval,“ odvětil.\n„Ale no tak, před strejčkem se nemusíš žinýrovat. Vždyť se na tebe stačilo kouknout, kdykoliv ten starej prašivec prošel kolem,“ zasmál se Uriáš. A jeho smích ještě zesílil, když si všiml, jak sebou jeho synovec při slově „prašivec“ trhnul.\n„Strýčku,“ začal pomalu. „Já si samozřejmě vážím toho, že sis na mě našel čas.“\n„Ale opravdu bys tady neměl být. Doktor Solfernus si nepřeje, aby sem chodili cizí lidi, vlastně ani nemáš vědět, že tady bydlí. A že já tady bydlím s ním.“\n„To ví přece každej, že se s ním muckáš za každým rohem.“\n„Ale jo, muckáš,“ zazubil se Uriáš a tentokrát nohy v těžkých botách položil na mahagonový konferenční stolek. Lucius zaúpěl.\n„Strýčku, prosím tě,“ naléhal. „Tak půjdem někam do restaurace, ale jestli tě najde tady… Pane bože, tys nechal na tom stolku rýhu!“\n„Dobrej nápad, jdem do restaurace,“ zvedl se Uriáš.\n„No to teda nejdem! Tohle si u něj odskáčeš!“ rozlítil se Lucius, který vyděšeně zíral na dlouhý černý škrábanec na desce stolu.\n„Ale prdlajs,“ zabrumlal Uriáš. Překryl rýhu časopisem, který byl na stolku pečlivě položený tak, aby ležel přesně mezi solnou lampou a skleněnou baňkou s umělým sukulentem. „Vyřešeno. Ničeho si nevšimne.“\nLucius zaúpěl ještě hlasitěji\n„Nevšimne?! Děláš si ze mě srandu?! Zná celý byt nazpaměť!“\n„No tak to si asi všimne i toho toaleťáku.“\n„No nic, tak jdeme.“\nNež Lucius stačil zaprotestovat, strýček Uriáš ho popadl za loket, svět se s nimi dvakrát otočil a už stáli před hospodou. Lucius se mu zamračeně vytrhnul a probodával ho pohledem.\n„Cos provedl v koupelně?“ procedil skrz zuby.\n„V koupelně nic,“ zaculil se Uriáš. „A nebuď zvědavej, nebo až vyrosteš, budeš vypadat jako já. Tak pojď.“ A otevřel Luciusovi dveře.\nByli v lidské hospodě, nahoře. Okamžitě je do obličeje praštila zatuchlina, smrad špatného piva a cigaretový a doutníkový kouř. Uriáš, nyní oblečený ve vytahaném tmavomodrém svetru, černých džínách a teniskách, si zamával se skupinkou padesátníků sedících u stolku v rohu. Mastili mariáš, samozřejmě. Spolu s Luciusem, který teď měl ošoupané šedé sako a kalhoty, se posadili ke zdi k malému stolečku a Uriáš objednal velké pivo a točenou limonádu.\n„Jak by na mě koukala tvoje máma, kdyby věděla, že tě nalejvám alkoholama,“ zazubil se.\n„Říkal jsem do restaurace, ne do toho tvýho pajzlu,“ rozhlédl se Lucius kolem.\n„Jako malýmu se ti tu vždycky líbilo.“\n„Bylo mi šest a měls mě doma hlídat, ne mě tahat na zem. Pokud vím, matka ti pak zakázala k nám chodit na dlouhých dvanáct let.“\n„Po kterých jsem tě konečně naučil kouřit.“\nLucius protočil oči a zašklebil se na špinavou sklenici nepřirozeně žluté limonády, která před ním přistála. Bohužel si chtěl Uriáš přiťuknout, a tak, i když chvilku váhal, se nakonec napil. Nebylo to tak strašné.\n„Odkud teda vůbec víš, kde bydlím… Bydlíme?“ zeptal se po chvíli ticha, které protínali jen karbanící u stolu vedle. Pan Petřválek právě prohrál i tu druhou půlku stodoly, co mu zbyla po včerejšku.\n„No odkud. Tonda mi to řekl.“\n„No jasně, Tonda! Vždyť ho znáš. Ten vysokej chlapec od vás z oddělení. Bejval právník. Dlouhý vlasy, strniště. Ne že by byl můj typ, je ještě mladej, ale je to čestnej kluk.“ Lucius zrudnul.\n„Odkud ksakru Antonín ví, kde bydlíme?!“ rozlítil se, až se po něm ohlédla celá hospoda. S Uriášem to ani nehlo.\n„Prostě to ví.“\n„To to vykecává všem na potkání?!“\n„Ne, řekl mi to, protože jsme přátelé. A protože ty jsi můj synovec. A protože jsem tě chtěl jako správný strýček navštívit.“\n„To mě do prdele nezajímá, žes mě chtěl navštívit! Co je Antonínovi do toho, kde já bydlim!“\nUriáš se zamračil a v očích mu zlověstně blýsklo. Lucius ztichnul.\n„Pozor na pusu.“\n„Promiň, strýčku.“ Lucius uhnul pohledem. Byl rudý až za ušima.\nStrýček Uriáš si hltnul piva, přičemž z Luciuse nespustil oči. „Podívej, kdyby bylo po mým, ani bych se kolem tebe nemihnul,“ spustil, jeho hlas konečně klidný a bez známky sarkasmu. „Vím, že si buduješ kariéru a že už s náma nechceš mít nic společnýho…“\n„To není pravda…“\n„Neskákej mi do řeči.“ Lucius znovu sklopil pohled. Bylo mu mizerně. „Já ti samozřejmě nechci v ničem bránit. Pokud tě ta práce naplňuje, tak jen do toho. A jestli je ti dobře i se Solfernem, tak ti do toho nebudu kecat. Konec konců, já si žiju o patro vejš s andělem a taky mě za to nikdo nekřižuje.“ Konečně se pousmál. „Ale mamce bys mohl aspoň ten pohled občas poslat.“\n„Já vím,“ povzdechl si Lucius. „Udělám to. Fakt, slibuju.“\n„No dobře, dobře,“ Uriáš se znovu napil a odložil svůj půllitr na korkový podtácek. „Ale teď mě poslouchej, nepřišel jsem ti tu vyřizovat vzkazy od celý rodiny. Něco od tebe potřebuju.“\n„Daně ti nevyplním.“\n„Daně? Ty si fakt myslíš, že platím daně?“\nLucius už se nadechoval, aby strýčkovi dal přednášku z finanční gramotnosti, ale Uriáš ho opět předběhl.\n„Potřebuju, abys za mě něco předal,“ řekl. Lucius překvapeně zamrkal.\n„Předal? No, jasně, dobře. Proč ne. Co to je?“\n„Do toho ti nic není,“ zazubil se Uriáš a podal mu obálku velikosti A5. Na pohmat měla uvnitř bublinkovou fólii. Lucius ji ladným pohybem schoval pod sako.\n„A komu to mám dát?“\n„No komu. Tondovi přece.“\n„Tak to ne,“ zabručel Lucius. „S tím pobudou nechci mít nic společného.“\n„Pobudou?“ zakroutil hlavou Uriáš. „Můj milý chlapče, jestli takhle soudíš všechny, tak se nedivím, žes poslední dobou moc duší do pekla nedodal.“\n„Strejčkové se vždycky všecko dozví, to si pamatuj.“\nTu výmluvu používá už co jsem se narodil, pomyslel si naštvaně Lucius.\n„Proč mu to nedáš sám?“ osopil se na Uriáše.\n„Protože ho nemůžu najít. Místo, kde bydlel, když jsem tu byl naposledy, je prázdný a telefon je hluchej. I když je docela možný, že jen mačkám špatný knoflíky, já se v těchhle těch technológiích moc nevyznám…“\n„Jenže my se nemáme zrovna moc rádi, víš?“\n„Ty ho nemáš moc rád, Lucie. Jenže tohle není o tobě, tak buď tak hodnej a udělej svýmu starýmu stréčkovi radost.“\nLucius si povzdechl. Těm upřeným šibalským očím se nedalo říct ne.\n„Fajn. Dám mu to,“ zabručel.\n„Děkuju. Zmíním se o tom mamce, aby na tebe zas mohla bejt jednou pyšná,“ zazubil se stréček Uriáš.\n„Opravdu se moc omlouvám,“ špitl.\nNepomáhalo to. Stejně se cítil provinile.\n„Strýček. Strýček Uriáš.“\n„Uriáš? Ten blázen, co bydlí v Nebi?“ pousmál se Solfernus a zakroutil hlavou. „Myslel jsem, že ten už sem ani nepáchne po tom všem, co natropil.“\n„Nemá zrovna dvakrát velký pud sebezáchovy.“\n„To tedy nemá, když měl tu odvahu vtrhnout bez pozvání zrovna do mého obydlí.“\nSolfernus stál opřený ve dveřích do kuchyně, ruce složené na prsou, a uznale kýval na spoušť, kterou po sobě Luciusův strýček zanechal. Toaletním papírem bylo omotané vše, od lustru až po jednotlivé čajové lžičky v příborníku.\n„Kde jsou ty doby, kdy tohle na lidi stačilo,“ postesknul si Doktor se zasněným úsměvem. Mávnul rukou a kuchyň byla rázem v původním stavu. Moderní, naleštěná, pečlivě seřazená, jako kdyby tam nikdo ani nebydlel. Poté vykročil kupředu a zapnul troubu.\n„Budu dělat lasagne, dáš si taky?“\nLucius překvapeně zíral. Doktor? Vařit? Lasagne? I pro něj? Od kdy?\n„Jestli nechceš, je tu ještě zbytek toho pajšlu od pátku.“\n„Prosím? Ach. Ne, ne, jestli budete vařit, rád si dám taky. Nechcete… Nechcete s tím pomoct?“ Solfernus se však jen přívětivě usmál. Luciuse zamrazilo.\n„Ne, pro tebe mám jiný úkol.“\n„Ú-úkol?“ Na sucho polknul. Solfernůf sametový hlas se mu zarýval pod kůži.\n„Pojď sem,“ přikázal mu. Lucius znejistěl. Hleděl na Doktora, který se opíral o kuchyňský ostrůvek a tajemně se usmíval. Měl na sobě přiléhavý tenký svetr a perfektně padnoucí kalhoty. Když neměl svůj zdobený, elegantní historický oblek, který nosil do práce, vypadal jako sen každé hospodyňky. Lucius k němu poslušně přistoupil. Solfernus natáhl ruku a pohladil ho horkou dlaní po tváři. Lucius se pod jeho dotekem roztékal. Hleděli si do očí a Solfernus se k němu nahnul. Něžně ho políbil a sladce se usmál.\n„Teď hezky popadneš můj konferenční stolek a nevrátíš se, dokud nenajdeš truhláře, který do rána odstraní tu rýhu. Lasagne na tebe budou čekat na mikrovlnce.“\nLuciusovi se roztřásla kolena i hlas.\n„Ano,“ pípnul a bez řečí vystřelil z kuchyně. Popadl těžký stolek a byl ten tam.\nDomů se doplahočil něco málo před čtvrtou ráno. Těžký stůl s nově opracovanou deskou táhl na zádech a už mlel z posledního. I když se snažil být jemný, nohy stolku dopadly na podlahu s těžkým zaduněním. Celý zpocený padl na gauč a těžce oddechoval. U truhláře Martínka nechal celou svou výplatu, protože stolek byl originál z osmnáctého století a vyžadoval zvláštní péči. A taky ho vytáhl v devět večer z postele. Otevřely se zašupovací dveře, které vedly do ložnice. Doktor Solfernus, zahalený v purpurovém županu, ani nevypadal, že by předtím spal. Vypadal dokonale, jako vždy.\n„Omlouvám se,“ zahuhlal Lucius. „Nechtěl jsem vás probudit.“\n„Neválej se na té pohovce, jsi celý upocený,“ přikázal Solfernus. Lucius se znovu oklepal, protože jeho hlas byl navzdory obsahu vyřčených slov příjemný.\n„A přestaň se omlouvat. Dáš si večeři?“\n„Ne, já… Si půjdu lehnout.“\n„Tak se nejdřív vysprchuj.“\nLucius kývnul a sledoval, jak se Solfernus otáčí a mizí za zašupovacími dveřmi. Ksakru, Lucie, pomyslel si, co tady u všech rohatejch vlastně děláš?\nNicméně se zvednul a zaplul do koupelny. Dal si rychlou studenou sprchu, aby se aspoň trochu ochladil, a aby jeho znavené svaly konečně pocítily nějakou úlevu. S ručníkem omotaným kolem pasu tiše vcupital do ložnice a otevřel skříň, aby našel aspoň čisté spodky.\n„Pojď si lehnout,“ slyšel zamručení z postele.\n„Jen se obléknu.“\nPolknul. Solfernův hlas jím projel jako blesk.\nZavřel skříň a poslepu se vyškrábal do postele, schoval se pod peřinu a konečně odhodil ručník. Hned ucítil horký dotek Solfernových rukou. Paže jej obepnuly jako dva rozpálené řetězy. Na šíji ucítil horký, pravidelný dech. Na hrudi mu prsty kreslily drobné kroužky a na rameni ucítil rty, které se mu vpalovaly do kůže.\n„Zítra máš volno,“ uslyšel u svého ucha.\n„Jste moc hodný,“ špitnul. „Ale blíží se nám audit, radši půjdu.“\n„A kdybych ti to přikázal?“\n„Tak bych se asi zítra v práci dostal do pořádného maléru.“\nSolfernus se tiše zasmál.\n„Tvrdohlavý jako mezek,“ zašeptal a pohladil Luciuse po holém bříšku. Jemně ho kousl do krku a užíval si roztřesený výdech, který rezonoval ložnicí. Lucius cítil, jak rudne. Z každého místa, kde se jej Solfernus dotýkal, se mu do těla rozlévalo horko. A pranic nepomohlo, když ucítil jeho rty přímo na svém uchu a uslyšel tichounké: „Ale však já už tě přesvědčím.“\n„Doktore…“ zašeptal, ale pak se jeho hlas utopil v polibku.\nSeděl v pracovně a vyřizoval e-maily. Bylo poledne, ale on se sotva před půl hodinou vykulil z postele. Vysprchoval se, oblékl si pyžamo, které večer nestihl najít, udělal si čaj, ten dobrý, který Doktor přivezl před pár týdny ze Singapuru, kde uzavíral obchod s lékárnickým mafiánem. Oprava: který mu přivezl před pár týdny ze Singapuru. Byl to první (a zatím i poslední) dárek, který od něj kdy dostal, a upíjel z něj jen velmi pomalu, při zvláštních příležitostech. Což teď samozřejmě bylo, protože se mu klížily oči a potřeboval nachystat posledních pár dokumentů pro ten zpropadený audit.\nPosadil se ke svému stolu (který stál v rohu pracovny a byl znatelně menší a ošuntělejší než Doktorův masivní starodávný stůl, který stál majestátně uprostřed místnosti) a protáhl se. Pohled mu sklouzl k obálce, kterou dostal předešlý den od strýčka Uriáše.\nZamračil se. Vždyť já nejsem žádnej blbej poštovní holub, pomyslel si. Po obálce sáhnul a prohlédl si ji. Nebyla zalepená. Jasně, že nebyla, Uriáš by přece s něčím takovým neztrácel čas. Odchlípl horní okraj. Ale je tohle správné? Jasně, je čert, už za svůj život udělal spoustu horších věcí. Jenže ti lidi si to zasloužili. Zaslouží si to Antonín? Jasně, že jo! Vykecal Uriášovi, kde bydlí! Sáhl do obálky. Ne. Tohle není správný. Rychle ruku vytáhl a obálku zase zavřel. Povzdechl si. Na obrazovce pingnul další e-mail. No co. Pořádný hrnek černého čaje mohl přijít jen vhod.\nProbudil se ve čtyři s tváří přitisknutou na podložce pro myš. Někdo ho hladil po zádech.\n„Tak už vstávej,“ uslyšel důvěrně známý sametový hlas. Zamručel a neochotně zvedl hlavu ze stolu. Na tváři měl otlačenou podložku.\n„Vstávám,“ zabručel a promnul si obličej. Hlasitě zívnul a protáhl se. Ruka se ze zad přesunula na jeho rameno a jemně stiskla.\n„Říkal jsem, že si máš dneska vzít volno.“\n„Někdo to udělat musel,“ odvětil Lucius.\n„Nech to plavat, dal jsem to Antonínovi, dodělal to. Jsme na ten audit připraveni jak jen to jde.“\nLucius cítil, jak se mu při zmínce Antonínova jména zkroutily vnitřnosti. Doktor to na něm evidentně poznal. Sklonil se a políbil ho do vlasů.\n„Snad nejsi pořád uražený.“\n„Nejsem uražený,“ řekl Lucius tónem, který prozrazoval, že je naprosto dokonale uražený.\n„Co proti němu vlastně máš?“ zajímal se Doktor a stěží skrýval v hlase jisté známky pobavení.\n„Nic proti němu nemám. Je to hulvát. A vyžírka. A nereprezentuje firmu.“\n„To zní, jako že proti němu máš docela dost věcí, Lucie.“\n„Nechápu, proč mu pořád všechno prochází.“\n„Protože odvádí skvělou práci,“ odvětil Doktor klidně. Dvěma kliknutími přes Luciusovo rameno vypnul počítač a opět mu položil ruce na ramena. „Musíš se přestat tolik srovnávat s ostatními.“\n„Já že se s ním srovnávám?!“ vypísknul Lucius a zprudka se postavil. „Vždyť mi nesahá ani po kotníky!“\n„To je trošku troufalé tvrzení. Nemyslíš?“\nLucius ztuhnul. Ústa se mu roztáhla do ošklivého šklebu a svraštil obočí. Hleděl Doktorovi přímo do očí.\n„To jsem neřekl,“ odpověděl Solfernus ledově klidným hlasem.\n„Máte ho radši, že ano.“\n„Nikoho nemám radši.“\n„Myslíte, že pracuje líp než já?“\n„Dodává nám duše ve velice slušném tempu.“\n„To já přece taky.“\n„Vyhýbáte se mé otázce.“\n„A ty se vyhýbáš své zodpovědnosti.“\n„Já že…“ zajíkl se Lucius. Kypěla v něm žluč a začínalo mu být jedno, že se vzteká na svého nadřízeného. A v jistém smyslu i živitele a domácího v jedné osobě. „Já že se vyhýbám zodpovědnosti?! Vždyť jsem seděl u práce i ve svém volnu!“\n„O tom nemluvím, Lucie. Samozřejmě, že si tvé tvrdé práce nesmírně vážím.“\n„Tak mi to vysvětlete!“ štěkl Lucius naštvaně.\nTo rozhněvaného čerta naprosto uzemnilo.\n„Ne,“ zopakoval Doktor.\n„Tak teda ne,“ zopakoval Lucius nasupeně. Vystartoval kolem Solferna z pracovny a zamířil rovnou do ložnice. Začal ze skříně vytahovat těch pár svršků, co vlastnil.\n„Copak to děláš?“ opřel se Solfernus mezi dveře a opět zkřížil paže na prsou. Sledoval mladíka s jistým zaujetím, a v očích, jindy chladných a podmanivých, mu plápolaly malé plamínky.\n„A to kam?“\n„Ale pročpak bys to dělal?“ zasmál se Doktor.\n„Protože se mnou zacházíte jako s… jako…“\nLucius marně hledal slova. Nakonec se nezmohl na víc, než že se nafoukl jako malé dítě, posadil se naštvaně na kraj postele a nervózně dlachnil v rukách jeden ze svých formálních svetrů.\n„Podívej, Lucie. Mám tě rád. Jinak bych tě tu přece nenechal bydlet. Ale ta tvoje nezdravá obsese s Antonínem musí skončit. Ne kvůli mně, ale kvůli tobě samotnému. Nedělá ti to dobře a jemu to taky v ničem nepomáhá.“\n„Proč bych mu měl pomáhat,“ zabručel Lucius a hleděl nafučeně do země. „Ve všem je lepší. Je talentovaný, rozumí lidem, mluví jazyky, o kterých já ani dlouhá léta neslyšel. Píše smlouvy v arabštině, když já se je snažím horko těžko sesmolit česky. A kdyby to tenkrát nepokazil s tou slovenskou výpravou, určitě by tady teď seděl místo mě on.“\nLuciusovi přejel mráz po zádech. Nesnášel, když s ním Doktor mluvil tímhle tónem. Věcným, přísným. Nesnášel, když měl Doktor pravdu. Což bylo téměř vždycky.\n„Nejsem tvoje máma, aby ses mi tu vyplakával pod sukní pokaždé, když se ti něco nelíbí, Lucie. Mám tě tu, protože sis to zasloužil. A v práci jsi přesně tam, kde tě potřebujeme, a kde je ti nejlíp. Jestli chceš povýšení, klidně ti je dám. Stačí si říct.“\nLucius však mlčel.\n„Víš moc dobře, co by přišlo.“\n„Vím,“ špitnul mladík na posteli. Promnul si znovu obličej. „Do háje…“\nSolfernus na něj chvíli tiše hleděl. Nechal ho, aby si po svém výbuchu vzteku ještě umocněným nedostatkem spánku aspoň na pár vteřin vydechl.\n„Pojď sem,“ řekl konečně. Chvíli to trvalo, ale nakonec se Lucius postavil a došel k Doktorovi. Ten ho pohladil po vlasech a pousmál se. V očích mu stále skákaly dva plamínky.\n„Víš, že pro tebe udělám cokoliv,“ řekl a přivinul ho k sobě. Lucius si opřel bradu o Doktorovo rameno a přivřel oči. Moc dobře nevěděl, co odpovědět. Nebyl od Doktora zvyklý na sliby, které by neměly za účel z něj něco vymámit.\n„Tak mi řekněte, proč si mě tu pořád necháváte,“ špitnul. „Nechápu to. Chováte se ke mně hezky, pak zase děláte, jako kdybych neexistoval, pak na pár týdnů odjedete a po příjezdu děláte, jakoby nic. Nevyznám se v tom.“\nSolfernus ho stiskl o něco pevněji a polohlasně se zasmál.\n„Můj milý Lucie, kdybychom oba věděli, jak nakládat s láskou, byly by naše životy o mnoho jednodušší.“\nS láskou? Tak přece…\n„Tak přece,“ zašeptal Solfernus a pohladil ho po zádech. Občas Lucius zapomínal, že Doktor nebyl jen tak obyčejný řadový čert. Na kratší vzdálenosti uměl přečíst myšlenky svého protivníka tak přesně, že to i jeho samotného občas udivovalo.\n„Něco formálního. Ale bez kravaty. Oddělení pochůzkářů pořádá večírek a Dagon mě pozval. Prý aby naše dvě oddělení utužila vztahy. Podle mě se chce jen vychloubat tím zátahem na pervitinové doupě v Kolíně,“ odfrkl si.\n„A vy chcete abych šel s vámi?“ podivil se Lucius.\n„Ano. Nebo sis myslel, že se oblékneš do gala a zůstaneš doma?“\n„Ale to nás… Všichni uvidí.“\n„Ano, tak to ve společnosti bývá,“ přisvědčil Solfernus. Lucius se odtáhl a zatvářil se podezřívavě.\n„A vám to nevadí? Vždyť jste přece vždycky říkal…“\n„Zapomeň na to, co jsem říkal. Teď chci, abys šel se mnou. Tak pojď se mnou. Leda, že bys nechtěl,“ nadzdvihl Solfernus důležitě jedno obočí. Lucius se usmál a zakroutil hlavou. Chlapi.\n„To jsem slyšel,“ řekl Solfernus. Ještě jednou Luciuse políbil a pak se ztratil za zašupovacími dveřmi v obývacím pokoji. Lucius rychle přiskočil ke skříni a začal přemýšlet, co si vezme na sebe. Abych ho nezastínil, říkal si, ale abych vedle něj pořád vypadal dobře.\nVečírek pochůzkářů se odehrával v restauraci hotelu Voromín. Nebyla tak luxusní, aby se tam obyčejní pochůzkáři v levných oblecích cítili nepatřičně, ale byla dostatečně okázalá, aby si tam připadali věru slavnostně. S Doktorem se museli věru krotit – kdyby přišli ve svých obvyklých luxusních oblecích, působili by tam spíše jako dva šašci, než jako vážené osoby. Tedy, Lucius žádná vážená osoba nebyl, ale byl doprovodem vážené osoby, takže si musel dávat úplně stejný pozor. Doktor vedle něj kráčel v černém vypasovaném saku, pod kterým měl sametově jemný kašmírový rolák, snad ještě černější než tma. Celý působil ještě štíhlejším a vyšším dojmem než obvykle a Lucius na něm mohl oči nechat. On sám do společnosti vyrazil v jednoduchých černých kalhotách a temně zelené košili s drobným lístkovým vzorem. Svého rodinného mysliveckého zázemí se zkrátka v módě zříkal jen horko těžko. Než však vyšli z domu, Doktor mu rozepnul dva knoflíky u krku. Prý aby nevypadal tak strojeně. Jdou přece na večírek, ne na jednání. Nejprve se v tom moc necítil, ale jakmile se viděl po boku Doktora v obřím zrcadle, které je na večírku vítalo hned u dveří, musel uznat, že mu to do prdele fakt sluší.\nOkamžitě k nim přiskočil Dagon. Podsaditý starší čert s pivním bříškem, v obleku, který mu byl malý snad už když se narodil. Měl však dobrosrdečnou tvář a hbitě podal ruku jak Doktorovi, tak Luciusovi.\n„Vítám vás, pánové. Buďte mými hosty. Máme to tu sice o něco skromnější než vy, ale jsem si jistý, že se budete dobře bavit!“\nSolfernus se mu lehce uklonil.\n„Takové řeči nejsou na místě, příteli. Vypadá to tu skvostně a jsem si jistý, že si to tu užijeme stejně jako všichni ostatní.“ Šarmantně se na Dagona usmál. Jak to ksakru dělá, podivil se v duchu Lucius. I když toho chlapa nenávidí, dokáže ho naprosto okouzlit a zblbnout. Jedna lichotka a bác ho. To bych se měl taky naučit… Solfernus prohodil s Dagonem ještě pár slov, než se obtloustlý čert vydal přivítat další nové hosty. Doktor pak položil Luciusovi ruku na bedra a vydali se spolu hlouběji do velkého, zlatem a křišťálem nazdobeného sálu.\n„Kdy jsi byl naposledy ve společnosti?“ zeptal se svého mladého doprovodu ležérně. Přitom rozdával přívětivé pozdravy na všechny strany. K Luciusově velkému překvapení, znal každého, koho zdravil, jménem, i když šlo i pouhé řadové šlapáky. Ti byli jeho pozorností samozřejmě potěšeni nejvíce.\n„Netuším,“ odvětil Lucius. „Asi tenkrát jak jsme vyhráli ten velký případ s Katarynou Rozswinovou.“\n„To bylo před pěti lety.“\nDoktor se zastavil a tentokrát věnoval milý úsměv jemu samotnému. Vytáhl z náprsní tašky tenkou koženou sponu na bankovky a podal mu ji. „Tak nám skoč pro něco k pití. A dej si něco pořádného.“ Šibalsky mrknul a ztratil se v hloučku pohlavárů, které Lucius kdysi viděl na titulní stránce Ekonomického deníku. Zadíval se na sponu, která penězi přímo překypovala. Jindy by ji Doktorovi ihned vrátil, ale vzhledem k tomu, že sám neměl ani pěťák, povzdechl si a vydal se k baru.\n„S dovolením, prosím,“ prosmýkl se kolem několika mladých čertů, kteří se v hloučku hlasitě bavili u výčepu. Šarmantně se usmál na barmanku, kterou jeho úsměv absolutně nezajímal, a objednal sklenku té nejčistší (a nejdražší) minerální vody pro Doktora. A pro sebe to nejlevnější (a nejhnusnější) bílé víno.\n„Mohl bych dostat ještě pivo?“ ozval se vedle něj dobře známý hluboký hlas. Povzdechl si a otočil se. Málem oněměl úžasem.\nAntonín vypadal… Jinak? Líp? Dobře? Jindy nepoddajné kudrnaté vlasy měl spletené do perfektního rybího copu zakončeného černou stuhou. Strniště měl upravené, a otrhané oblečení vyměnil za semišový kabát z devatenáctého století a hedvábnou košili s mašlí u krku. Ruku, ve které svíral lahev od piva, měl ozdobenou několika masivními prsteny, a Lucius si všimnul, že i na uších se mu houpou drahé náušnice. Hotový dundy.\n„Nečum na mě, buď tý lásky.“\nLucius se vzpamatoval ze svého ohromení. Už už chtěl vyplivnout svou obvyklou salvu nadávek, ale vzpomněl si na Doktora a vyčaroval (s vynaložením veškerého úsilí) na své tváři přívětivý úsměv.\n„Ještě abych nekoukal. Moc ti to sluší.“\n„Hmm. Dík.“ Antonín si ho změřil pohledem. „Fajn košile.“\nLucius místo odpovědi jen lehce kývnul. To byl asi největší kompliment, jaký kdy mohl od Antonína čekat. Zaplatil ženě za barem, popadl dvě kýčovité skleničky, a vydal se zpět do davu najít svého Doktora. Pak se však zastavil.\n„Antoníne,“ prohodil a otočil se zpět k baru. „Něco pro tebe mám.“\nAntonín se ani nepohnul. Dál zíral na naleštěný pult a čekal na své pivo.\n„Je to od strýčka Uriáše.“\nV tu chvíli sebou Antonín trhnul. Otočil se na Luciuse a probodl ho černýma očima. Poprvé v životě v nich Lucius viděl alespoň záblesk nějaké emoce. Jen si nebyl jistý, jaká emoce to vlastně byla.\n„Uriáš je tady?“\nV tom se ozvala rána, jak se rozrazily vstupní dveře.\n„DOBRÝ VEČER VE SPOLEK!“\n„Jo, je tady,“ povzdechl si Lucius. Jeho tělo náhle ztuhlo a přepadla ho panika. Stresová reakce na strýčkovo „Dobrý večer ve spolek!“ se s ním táhla od chvíle, kdy mu vtrhnul na první školní besídku. Kopnul do sebe svou sklenku vína. Chutnalo jak chcanky. Odložil skleničku zpátky na pult, a pak do sebe pro jistotu naklopil i minerálku, aby z něj to hnusné víno Doktor necítil. Antonín už byl ten tam, vystřelil za Uriášem, aniž by si všímal barmanky, která po něm požadovala zaplacení objednaného pití. Uriáš už stál v hloučku starých známých a vyprávěl další ze svých pomatených (a určitě vymyšlených) historek.\n„No a představte si to, chlapi! Takhle fouknu, jo, a v ruce nic. Tak zkusím do druhý, a víte co? Taky nic! No pánové, já vám řeknu, ten cukrář na nás zíral jako na dva naprosté šílence. Naštěstí měl Petronel…“\nLucius zaúpěl. U všech ďasů on bude i tady mluvit o tom andělovi? To chce vážně dostat nabančeno? A kdo ví, co provedl Antonínovi, že se k němu tak hrne. A že moc přátelsky u toho zrovna nevypadá. Prodral se hloučkem a se zarostlým starým čertem, který se ani neobtěžoval převléknout se ze svého obvyklého úboru do něčeho trochu lepšího, si podal ruku. Přátelsky se objali a Lucius zaslechl jen něco o tom, že se dlouho neviděli, a jak se mají, a kde byli… Pak strýček Uriáš ukázal přímo na něj. Lucius polknul.\nAntonín si začal razit cestu davem zpátky k němu. Šel pomalu, klidně. Ale Lucius mu viděl v očích odhodlání. Odhodlání, které hraničilo se šílenstvím.\n„Lucie,“ zabručel, když stanul před ním. Blíž, než by si oba přáli.\n„Máš to tady?“\nAntonín začínal uvnitř vřít a Lucius to moc dobře cítil. Tak to ne, panečku. Uriáš si tu ze mě střílí, Antonín se chová divně, a navíc si dovolil sem přijít a dovolil si vypadat líp než já a to teda ne. Takhle to nepůjde.\n„To, co ti pro mě Uriáš dal.“ Antonín se snažil udržet si klidnou tvář.\n„Jé, promiň,“ zaculil se Lucius. „Asi jsem to nakonec přece jen nechal doma. To je ale smůla.“\n„Tak to přivolej,“ procedil Antonín skrz zuby. Nespouštěl z něj oči a začínal vypadat opravdu děsivě.\n„Nečetl jsi vyhlášku z minulého týdne? Žádná zbytečná kouzla. Duší je málo, bla bla bla…“\n„Lucie,“ zavrčel Antonín výhružně.\n„Moc mě to mrzí. Opravdu,“ povzdechl Lucius soustrastně. „Ale můžeš se pro to ke mně stavit v úředních hodinách. Kde mám kancelář víš.“\n„Jo. U Solferna v posteli,“ odplivl si Antonín a otočil se k odchodu. Tak to ne. Luciusovy oči zajiskřily.\n„Že máš kancl. U Solferna. V posteli,“ zopakoval Antonín pomalu. Lucius k němu přistoupil tak blízko, že se jejich nosy téměř dotýkaly.\n„Od lidomrda jsou to docela silná slova,“ zasyčel.\n„Máš štěstí, že je tu Uriáš, jinak bych ti tu pitomou tvářičku už dávno rozbil.“\n„Ale chlapci, mnou se nenechte nijak omezovat!“ zakřičel Uriáš a Lucius uviděl přes Antonínovo rameno, že jim strýček z houfu přátel zarputile mává. Pane Bože, jestli mě slyšíš, vem si toho starého kozla zpátky a už nám ho sem nepouštěj.\n„Tak co se to tu děje?“ ozval se přísný hlas. Solfernus k nim kráčel dlouhými kroky přes celou halu. Nemračil se, ale vypadal znepokojeně.\n„Doktore,“ pozdravil ho příkře Antonín a konečně od Luciuse odstoupil. Ten se ze sebevědomého mladého muže opět změnil v provinile hledící dítě. Sakra, proč se tohle vždycky před Doktorem stává?\n„Nějaký problém, Antoníne?“\n„Ne, nic se neděje, pane,“ odvětil Antonín a nedbale si upravil mašli pod krkem. „Dobře se bavte,“ prohodil, střelil po Luciusovi poslední naštvaný pohled a zmizel v davu. Solfernus se za Luciuse tázavě zahleděl, ten však jen zakroutil hlavou a šel rychle objednat další pití.\nZbytek večera strávil posloucháním škrobených rozhovorů, které vedl Solfernus se všemi vlivnými čerty, kteří přijali pozvání na večírek. Ve zbylém čase se vyhýbal strýčkovi, který se ho snažil při každé vhodné příležitosti ztrapnit. Další víno už si ten večer nedal. Zjistil, že je zájmem více lidí, než si myslel, a nechtěl nikomu dát příležitost si o něm myslet, že je nezodpovědný nebo nezralý. Zkrátka se nechtěl ožrat jako dobytek.\n„Buďte zdráv, Doktore!“ přitancoval k nim právě jeden z titulní stránky Ekonoma.\n„Rád vás vidím, Krampe. Jak se daří vaší drahé ženě?“\n„Má se výtečně, příteli! Včera se vrátila ze služební cesty. Byla v jihovýchodní Asii, už jste o tom slyšel? Říká, že ta nová nemoc se náramně ujala!“ zachechtal se vysoký, na svůj věk velmi zachovalý bankéř.\n„To mne nesmírně těší,“ zazubil se Solfernus. Kramp spočinu pohledem na Luciusovi. Sjel ho očima od hlavy k patě a pak se zářivě usmál.\n„Tak tohle je ten váš zajíček, o kterém si všichni šuškají?“\n„Ocenil bych,“ věnoval mu Solfernus děsivý úsměv, ze kterého Luciusovi zatrnulo, „kdybyste mu tak neříkal, drahý Krampe. Nicméně vás s radostí představím, pokud trváte na správném titulování. Můj přítel a společník Lucius Prachtvoll, čert první třídy. Lucie, náš dlouholetý partner, Sigfried Kramp, ředitel Frankfurtské Státní Banky.“\n„Moc mě těší, pane řediteli,“ uklonil se mu Lucius a podal si s ním ruku. Levou, samozřejmě. Kramp na něj hleděl se zájmem, ale v jeho pohledu se objevil záblesk opovržení ve chvíli, kdy jej Doktor nazval přítelem. Lucius si z toho však nic nedělal. Dál poslouchal jejich táhlý rozhovor o akciích a rostoucím strachu z nedostatku energií, který zmítal povstaleckými skupinami tam nahoře. Zrovna, když se smál Krampově naprosto nevtipnému vtipu, popadla ho něčí ruka a táhla ho pryč. Solfernus si ani nevšiml, že zmizel.\n„Prach a broky, pusť mě!“ křiknul Lucius, ale Antonín ho táhl stále dál, dokud nevyšli až na chodbu před samotný sál. Tam ho pustil.\n„Dej to sem,“ zavrčel.\n„No tak jsem, co je ti po tom. Dej mi to.“\n„Co je v té obálce?“\n„Po tom ti do prdele nic není.“\n„Tak ti to nedám.“\n„Dávej si pozor na pusu. Pořád jsem starší a můžu ti docela slušně nakopat zadek.“\n„Na to ti sere pes, Lucie. Nemáš právo…“\n„Nemám? Tys taky neměl právo mi vlézt do zelí a posrat mi všechno, na čem jsem roky pracoval.“\n„A už je to tu zase,“ protočil Antonín oči.\n„Sebral jsi mi práci, sebral jsi mi kancl, sebral jsi mi ty Slováky, který bych na rozdíl od tebe nepodělal…“\n„Jo, jo, jasně, jsem nejhorší stvoření pod sluncem. Už jsi skončil? Mohl bys mi dát tu podělanou obálku?“\n„Co za to?“\n„Nedostaneš po držce.“\nAntonín se překvapeně zasmál.\n„To je vydírání. No to mě poser. Tak ty mě budeš ještě vydírat.“\n„Říkal bych tomu raději přátelská dohoda.“ Lucius složil ruce na hrudi a čekal. Byl dobrý obchodník, tak bylo na čase se přesvědčit, jestli udolá i takového hráče, jako byl Antonín.\n„Nemám nic, co bych ti dal. Nemám prachy. Jestli chceš, můžu ti dát tyhle hadry, ale budou ti velký.“\n„Nic z toho nechci.“\n„Tak už se ksakru vymáčkni.“\n„Nech Doktora na pokoji.“\nAntonín svraštil čelo.\n„Přestaň se kolem něj ochomýtat.“\n„O čem to kurva mluvíš?“\nLucius se naštvaně uchechtl.\n„Vidím, jak na něj koukáš pokaždý, když projde kolem, sakra Antoníne, nejsem slepej. Čumíš na něj jak hladovej pes.“\n„A on je z tebe celej posranej. Kouká na tebe úplně stejně. Furt tě kontroluje, furt o tobě mluví, Antonín tohle, Antonín tamto, pořád mi tě dává za příklad. Sere mě to. Strašně mě to sere.“\n„Ale já s ním přece…“\n„Ta věc, co ti strýček posílá, pro tebe evidentně hodně znamená,“ prohlásil Lucius příkře. „Dám ti ji. Ale vypadneš. Pryč z naší firmy. Někam, kde budeš Doktorovi z očí. Jdi pracovat někam jinam. Do banky nebo do překladatelský agentury. Nebo se nech aspoň převelet na jinej úřad, na jiný oddělení. Nechci tě tady.“\nAntonín zíral jak opařený.\n„U všech svatejch,“ vydechl nakonec a promnul si obličej. „Lucie, ty jseš občas fakt takovej kretén…“\n„Nechceš? Nechceš,“ pokrčil rameny Lucius. Vytáhl obálku z náprsní kapsy. Jakmile ji Antonín uviděl, ztuhl a zrychlil mu dech. Nemohl z ní odtrhnout oči.\n„Lucie, poslouchej mě. Já s tím tvým Solfernem nechci mít nic společnýho. A je mi úplně jedno, jestli spolu za zavřenejma dveřma šoupáte nebo hrajete kvarteto. Ale z firmy odejít nemůžu. Tak mi tu obálku dej.“ Mluvil ztěžka, jako kdyby se nemohl pořádně soustředit. Upřeně zíral na obálku v Luciusově ruce, hladově, dravě.\n„Bez dohody to nepůjde.“\n„Máš poslední šanci.“\n„V tom případě je mi líto,“ Luciusova ruka vzplála a s ní i papírová obálka.\n„Ne!“ vykřikl Antonín, ale Lucius nelenil a ladně dupnul. Před Antonínem na zemi vzplál modrý oheň, který mu nedovolil se přiblížit. Vyděšený čert zíral, jak obálka černá a mizí v plamenech, a pod kroutící se bublinkovou fólií se objevují fotografie. Na všech byl stejný muž, který dělal každodenní věci. Byl pohublý, na nose měl křivě posazené brýle a v očích klidný a smířený výraz. Na jedné nakupoval, na druhé se bavil s ženou s malým dítětem. Na další pracoval s mikroskopem (to je podivné, ty už přece dávno neexistují…), na další ležel na špinavé matraci uprostřed plesnivého prázdného pokoje. Jedna po druhé černaly a kroutily se, jak je olizovaly plameny.\n„Kdo je to?“ zeptal se zvídavě Lucius. Antonín vzlyknul. Lucius se zle usmál. „To je ten tvůj kamarádíček? Ten kvůli kterýmu tě málem vyrazili?“\n„Ale nu, přece hned nemusíme plakat,“ zaculil se Lucius a upustil zbylých pár fotek, které se pomalu měnily v kouř, na podlahu a zadupal je. „Zas tak hezký teda nebyl… To ti za to fakt stálo?“\nV tom se Antonínovy oči rozžhavily do ruda. Vystřelil kupředu. Bez okolků proletěl modrými plameny a s hromovým řevem popadl Luciuse pod krkem. Prudký náraz ho zastihl nepřipraveného, a tak se s Antonínem prolétl až na samý druhý konec chodby, kde narazil zády do mramorové zdi, která se pod jejich náporem pukla. Bolestně vykřikl, ale to už udeřil nazpět. Pěstí praštil Antonína vší silou do břicha. Ten heknul a odletěl pár kroků zpět. Opět vystřelil kupředu, ale tentokrát mu Lucius stačil uskočit. Snesla se na ně sprška omítky, jak Antonín ve zdi vytvořil další puklinu. Běsnil. Cenil na Luciuse dlouhé, ostré zuby, sliny mu tekly po bradě, hlasitě vrčel a na koncích prstů měl dlouhé černé drápy. Ksakru.\nDalší výpad kupředu. Lucius tak tak unikl. Seknutí drápy. Tesáky secvakly těsně vedle jeho ucha. Uskočil stranou a podařilo se mu ladnou otočkou trefit Antonína dlaní přímo do zátylku. Antonín bolestně zasténal a škobrtnul. I Luciusovy oči nabyly sytě rudé barvy a šlehal z nich oheň. Fouknul a kolem Antonína se utvořil hustý oblak černého dýmu. Jeho rudé oči však v tomto oblaku zářily jako dva drahokamy, clona ho nemohla zastavit. Rychlé kroky. Z ničeho nic se zjevil za Luciusem a vší silou ho kopl do zad. Lucius se s výkřikem svalil rovnou na obličej. Ucítil prasknutí, jak jeho nos narazil do mramorových kachlí. Vyškrábal se na nohy a plivl si do dlaní. Obě ruce se rozhořely zářivě žlutým plamenem a chodbou zacloumal pach síry. Spráskl dlaně a poslal na Antonína spršku ohnivých koulí. Ten se jim však bleskurychle vyhnul. A tu už stál přímo před Luciusem, jehož oči rychlé pohyby běsnícího démona nestíhaly. Překvapeně zamrkal. Antonín ho popadl za límec a mrštil s ním o zeď. Pak o druhou. A ještě jednou. A znova. Lucius cítil, jak mu s každým úderem praskají žebra, hezky jedno po druhém. Antonín ho povalil na zem a začal ho tlouct pěstmi hlava nehlava. Třásl s ním, mlátil mu hlavou o chladnou podlahu, vytratilo se z něj všechno lidské, už byl jen zvíře, bestie, potvora. Luciusův pohled se zbarvil do ruda, cítil, jak mu krev plní ústa i nos, hučelo mu v uších, nemohl popadnout dech.\n„To by stačilo!“ ozval se hromový hlas. Antonín, který jednou rukou držel Luciuse pod krkem a druhou měl napřaženou k dalšímu úderu, se zarazil. Hlasitě zavyl, ale nemohl se pohnout.\nPřispěchal k nim Solfernus, běsnící vzteky. Přes rameno mu hleděla celá společnost, která se na večírku sešla.\n„Jak se vůbec opovažujete! Taková ostuda! Takové ponížení!“ soptil. „Chováte se jako barbaři! Jako zvířata!“\nLucius se snažil promluvit, ale od pusy mu šly jen krvavé bublinky.\nAntonín rychle oddechoval a vrčel. Nespouštěl z Luciuse lačný pohled.\nSolfernus k nim přistoupil a popadl Antonína hrubě za límec. Odtrhl ho od ležícího Luciuse a táhl ho pryč.\n„Lucie, přestaň se tam válet a pojď! Hned,“ křikl ještě. Lucius se ztěžka seškrábal z podlahy, na které byl také nespočet puklin a prasklin, a klopýtal za Solfernovou siluetou. Za rohem Doktor popadl za límec i jeho, svět se s nimi dvakrát otočil, a byli v jeho kanceláři. Lucie padl na kolena a začal zvracet krev. Rovnou na Doktorův nádherný, historický tepich. Solfernus si jej však nevšímal. Propleskl Antonína, kterému se rázem vrátila lidská podoba, a pustil ho. I on padl na kolena, nikoliv však z nevolnosti, nýbrž vyčerpáním. Doktor se nasupeně opřel o svůj stůl. Byl vztekem bez sebe.\n„Co to mělo znamenat?!“ křikl. Ani jeden z provinilců mu však neodpovídal.\n„Já jsem…“ Lucius si otřel ústa. S každým slovem mu obličejem projížděla vlna bolesti. „Omlouvám se.“\n„To je mi jasné, že se omlouváš! Cos Antonínovi ksakru zase udělal?!“\n„Fotky…“ špitl Antonín. Klečel na zemi jako hromádka neštěstí a zíral na koberec. Po tvářích mu tekly slzy.\n„Zbil jsem ho kvůli blbejm fotkám…“\nSolfernus ztichnul. Hleděl na zbídačeného Antonína a na ještě více zbědovaného Luciuse, a přemýšlel.\n„Jakým fotkám?“ zeptal se po chvíli, už o něco klidněji.\nAntonín otevřel ústa, ale nakonec z nich vyšel jen srdceryvný vzlyk. Zabořil tvář do dlaní a rozplakal se. Ustavičně, hlasitě, ošklivě.\n„Lucie? Co jsi s těmi fotografiemi udělal?“ zeptal se Doktor věcně.\n„Spálil…“ špitnul Lucius. „Omlouvám se…“\nSolfernus se zadíval na Antonína.\n„Víš, že tím porušuješ smlouvu.“\nAntonín kývnul, ale nebyl schopný slova.\n„Nechápu, že sis vůbec něco takového dovolil. A žes do toho zatáhl zrovna starého Uriáše.“\n„On… Byl jedinej,“ vzlyknul Antonín. „Jedinej, kdo mi chtěl pomoct. Všichni ostatní… Oni to nechápou…“\nSolfernus mlčel. Zavřel oči a přemýšlel. Takhle ho Lucius znal jen na dlouhých, těžkých jednáních.\n„Běž za Uriášem. Řekni mu, ať sežene ty fotky znovu.“\n„A zůstaň u něj přes noc.“\nA Lucius zmizel.\n„Takže se jmenuje…?“\n„Albert,“ pousmál se Antonín.\n„Jako mladej byl fakt kost,“ zakřenil se Lucius a prohlížel si černobílou fotku mladíka ve vytahaném svetru. Seděl v laboratoři a s úsměvem objímal kolem ramen dívku, zřejmě kamarádku nebo kolegyni.\n„Nech si zajít chuť, mladej,“ vlepil mu pohlavek Uriáš.\nAntonín mu podal další fotku, tentokrát byl Albert o něco starší a spal ve vlaku.\n„Tos fotil taky ty?“ otočil se Lucius na Uriáše.\n„Ne, tuhle fotil Petronel. To je jasný, divej, má tam prst,“ ukázal se smíchem na šmouhu v pravém dolním rohu. Antonín fotku otočil.\n„4. 8. 2073, Pardubice – Kolín,“ četl zasněně. „V Kolíně jsme měli nejlepší byt… Předchozí majitel tam nechal citrónovník. Byly na něm mšice, ale ty citróny byly po čertech dobrý.“\nLucius se usmál a prohlížel další fotky, které Antonín s Uriášovou pomocí za poslední dvě dekády nastřádal.\n„Těšíš se?“ špitnul.\n„Blbneš?“ zasmál se Antonín. „Nemůžu se kurva dočkat.“\n„Co budete dělat?“\n„Kromě toho, že mu první večer vyšoupu mozek z hlavy?“\n„Antoníne!“ vykřikl Uriáš a zakryl Luciusovi uši. „Ne před mým synovcem! Už tak má na mě jeho matka spadeno!“\n„Uriáši,“ ozval se z pracovny Solfernus. „Jseš tu jen z milosti, nezapomeň. Jestli ještě jednou zahalekáš, řeknu tam u vás nahoře, žes pomáhal Antonínovi podvádět.“\n„Jak kdyby to Pán Bůh už dávno nevěděl,“ protočil Uriáš oči. „Ten zas bude vyvádět.“\n„Zas tě potrestá?“\n„Né, myslím, že tohle mu Marie vymluví. Je to skvělá ženská, má pro takovýhle věci pochopení,“ zazubil se Uriáš. „Ale stejně už radši půjdu, ať jí to nedělám těžší. Tak…“\nLucius se postavil a podal si se strýčkem ruku.\n„Měj se, strejdo. A ten pohled matce pošlu hned zítra, neboj, nezapomněl jsem!“\nUriáš se zasmál a poplácal Luciuse po rameni.\n„Tak se drž chlapče, a nenech se znovu takhle zřídit. A ty,“ otočil se na Antonína, „ty už mi nelez na oči, přiděláváš mi víc starostí než ten můj Matla tam nahoře.“ Spiklenecky mrknul.\n„Spolehni se,“ odvětil Antonín. Vstal a Uriáše pevně objal. „Děkuju. Za všechno.“\n„Ale to nestojí za řeč…“\n„Počkej, strýčku,“ přerušil ho Lucius. „Vždyť tys ale věděl, že Antonín na tom večírku bude. Proč jsi mu ty fotky nedal sám?“\nNa Uriáše se upřely dva páry očí. Tři, když do obývacího pokoje nakouknul i Doktor.\n„Slyšíte to taky? Jako kdyby někdo volal moje jméno!“\n„Tak adios ve spolek!“\nA Uriáš zmizel.\nVšichni tři zírali na prázdné místo na pohovce. Nakonec se Solfernus tiše zasmál a zase zmizel v pracovně.\n„Antoníne?“ zeptal se Lucius.\n„Promiň, že jsem na tebe byl tak…“\n„Omluva přijata, už o tom nemluv.“\n„Fakt tě v práci obdivuju,“ pípl nakonec.\nAntonín se zazubil a rozvalil se na pohovce.\n„Neboj, už jen dva roky a zmizím. Moje smlouva je na dvacet let. Jakmile Albert bude tady, jdu do důchodu a už mě neuvidíš.“\n„Ale… dopis si občas poslat můžem, ne?“ pousmál se Lucius.\n„Jo, to asi jo…“\n„Takže… Co teď?“\nAntonín se protáhl a začal sbírat své pečlivě nastřádané fotografie.\n„Co by. Vrátíme se zpátky do práce a budem dělat, že se dál nesnášíme. Je to sranda,“ zazubil se. Lucius mu úsměv opětoval. Obličej už měl, Solfernovým přičiněním, zase v pořádku.\n„Možná… Bych byl radši, kdybychom občas třeba zašli na oběd. Můžeme probrat ty nový papíry k dotacím a tak…“\n„A nebo třeba můžem prostě pokecat o životě,“ odvětil Antonín.\n„Jo… To zní fajn.“\ngreatdonkeyskeletonsuitcase, Spoonful_of_regret, Nejene, beewilde, kedluben, Lonep, and Aziz as well as 5 guests left kudos on this work! (collapse)\nAziz Sat 29 Feb 2020 11:57AM EST\nPane Bože, Lucipere a všichni ostatní, tohle bylo tak zatraceně dobrý!!! Lucius je nehorázně lovable little shit a Solfernus je... Solfernus, a strašně miluju jejich dynamiku. Těžce stanuju teplýho strejčka Uriáše, protože je to Ikona(TM) a je absolutně nejvíc nejvtipnější. A Antonín??? Íííík.\nKrása, nádhera, úžasný <3 <3 <3\n(Slovo lidomrd mě stále dostává do kolen.)\nkingkoblih Sat 29 Feb 2020 12:14PM EST\n:'33333 <3 <3 <3\nSineada Sun 01 Mar 2020 04:25AM EST\nTo bylo dobrý. A fungovalo to všechno dohromady. Zrovna Hrátky s čertem by mě dávat dohromady s Andělem páně nenapadly, ale má to svoje kouzlo a Antonín a Lucius jsou skvělý paka (teda pako je hlavně Lucius). Jo, asi se přidám do jejich fanklubu😁\nkingkoblih Mon 02 Mar 2020 01:58AM EST\nLonep Sun 01 Mar 2020 02:01PM EST\ntohle je tak krásný ❤❤❤❤❤❤❤❤❤❤❤❤❤❤\nNejene Wed 11 Mar 2020 02:37PM EDT\nZbožňuju tuhle fanfikci. Odteď už je pro mě Uriáš navždy Luciusův strýček. A všichni v pekle ví a ignorují, že chodí s andělem :D\ntreba_neco_napise Thu 18 Jun 2020 01:49AM EDT\nČlověk na chvíli nedává pozor a najednou tu má od tebe 8 novejch fanfikcí, který nemůže hned číst kvůli rereadingu Školy dobra a zla, sebevzdělávání knihou o Wicce a opakování Rychlošípáckého loru na psaní fanfikcí. To jen tak abys věděl, že jinak už bych tohle hltal.


1. Dosavadní způsoby korekce sinic\nDosavadní technologie používané pro korekci výskytu sinic splňují zadání jen v určité omezené míře.\nVelmi nákladné řešení pomocí asanace dna vodní nádrže je účinné pouze tehdy, pokud je odstraněn vnější zdroj živin a zabráněno tak usazování sedimentů bohatých na živiny, nebo zablokováním (imobilizací) živin v těchto sedimentech.\nAlternativní mechanické odstraňování vyprodukované biomasy přichází v úvahu pouze v místech, kde dochází k dočasnému shromažďování biomasy vodního květu.\nZde však nastává problém s jejich následným uložením a s tím souvisejícím vysušením, kdy dochází k vzniku amorfních krust, které je potřeba dezintegrovat.\nAni odstranění biomasy sinic pomocí býložravých ryb nepřináší požadované výsledky. Z některých laboratorních sledování dokonce vyplývá, že ačkoliv tyto ryby tuto složku planktonu bez obtíží přijímají, nemají schopnost je ve svém trávicím traktu rozložit a strávit (nejčastěji testované ryby jsou tolstolobik bílý a tolstolobec pestrý).\nJedním z mála stávajících řešení, které dokáže biomasu sinic odstranit, tak nadále zůstává používání chemických prostředků jako jsou KOAGULANTY, FLOKULANTY, ALGICIDY. Ty však dosud narážely na problém nedokonalé aplikace, která byla příčinou dávkování zbytečně velkých koncentrací. Tyto zásahy jsou pak nejen neekonomické,\nale k přírodě i značně nešetrné. Mezi nejčastěji používané látky pak patří: síran měďnatý (modrá skalice), síran železitý (zelená skalice), chlorid železitý, sloučeniny hliníku, hydroxid vápenatý, ... atd.\nŘešením, které je účinné a k přírodě šetrné, pak je použití enzymů.\nJeho většímu nasazení však brání jeho omezené použití (odstraňuje pouze sedimenty obsahující živiny) a cena.\nVznikl tak požadavek na technologii, která bude schopna použit a kombinovat různá řešení podle aktuálních podmínek jednotlivých vodní nádrží. Cílem proto bylo vyvinout technologii, která bude tyto zásahy umožňovat. Princip technologie založený na bázi ejektorové aplikace je vyvíjen přibližně od roku 2000. Technické řešení je v současné době chráněno čtyřmi patenty a dvěma průmyslovými vzory.\nDo současné doby bylo touto technologií provedeno několik ověřovacích zásahů na různých místech v ČR (Jablonec, Máchovo jezero, Klabava, Orlík). Stručné závěry těchto zásahů uvedené na dalších stránkách konstatují dosažení vesměs pozitivních výsledků. Technické zprávy jsou kdispozici u společnosti SILFOR.\nDosud vyvíjená technologie úspěšně využívá několika synergických efektů - regulovatelné ejektorové trysky spolu s metodou elektrokoagulace. Díky ejektorové trysce bude voda ošetřována cíleně a rovnoměrně. Snahou není ovlivnit charakteristiky vody v celém vodním sloupci, ale obsáhnout vždy pouze vrstvu vodního sloupce se zvýšeným výskytem sinic. Metodou elektrokoagulace dojde ke změně zeta-potenciálu povrchu částic ve vodě, jejich koagulaci a tvorbě vloček obsahujících částice a koloidy. Zároveň při elektrokolagulačním procesu dochází na reaktorech k aktivnímu uvolňování iontů hydroxidu hlinitého Al(OH)3 a tímto k sekundárnímu biocidnímu efektu.\nZásah metodou elektrokoagulace lze cíleně uplatňovat vždy, pokud dojde k nadměrnému rozvoji populace sinic.\nV některých případech je možné efektivitu zásahu dále zvýšit aplikací enzymů, a to buď v čisté formě nebo jako biopreparát.\n2. Ejektorová aplikace\nEjektorová aplikace umožňuje řízenou aplikaci nejrůznějších médií (včetně binárních a polyfaktoriálních látek) do trofogenní vrstvy vodního sloupce, kde se sinice v reálném čase nacházejí. K jejich účinné interakci tak dochází až při jejich zapracování do ošetřovaného vodního prostředí. Cílená aplikace přináší maximální efekt, přičemž je velice šetrná k přírodě.\nNezávisle jsme také schopni cíleného zapracování přípravků do dnových sedimentů, které je zvláště vhodné při aplikaci biologických přípravků pro redukci organického podílu v sedimentech a snižujících uvolňování živin ze dna.\nEjektorová aplikace je řízena v reálném čase na základě GPS a sonaru, je tak velice přesná a ověřitelná, výstupem je záznam zásahu.\nEfektem je reakce, při které dochází ke vzniku mikrobublinek vodíku, kyslíku a ozónu, za současné tvorby kladných iontů Al3+, tyto přicházejí do styku s molekulami vody a reagují se záporně nabitými ionty koloidních částic a následně dochází ke vzniku vloček, které z vody separují nejen mechanické koloidní částice, ale také rozptýlené organické nečistoty a částice. Výhodou je možná regulace proudové hustoty v závislosti na zjištěném množství nečistot v upravované vodě.\nElektrokagulace je tak šetrnou alternativou k aplikaci chemických přípravků (PAX, skalice, …). Technologie zcela eliminuje potřebu dopravy desítek tun běžně používaných materiálů na místo aplikace a zejména podstatně omezuje zatěžování životního prostředí nepřirozenými látkami. Cena zásahu se tak dále snižuje o cenu přípravku a logistické náklady.\nProti používaným koagulantům typu síranu hlinitého nebo polyalumuiniumchloridu PAU, PAX nedochází k fixaci polutantů (fosfor, dusík) v sedimentech bez možnosti následného biologického rozkladu. Současně je množství hliníku exportovaného do vody a sedimentu prakticky nulové.\nAplikace se provádí cíleným zapracováním elektrolyticky upravené vody do vodního sloupce.\nVlastní zařízení je integrováno na aplikačním plavidle. Aplikační podmínky umožňují citlivé nastavení kombinace dvou hlavních použitých technologií – generátorové a aplikační části:\nElektrody jsou situovány v zadní partii plavidla a elektrolyticky upravená voda je zapracována do trofogení vrstvy pomocí vhodně dimenzovaného ejektoru s hlavní pohonnou tryskou plavidla;


Aktuální nabídka dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10 denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10 než Vás někdo předběhne.\nKategorie dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10 se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10 neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10 právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 5+1 Petrovice, Praha 10, a to byty 5+1 na prodej Petrovice, Praha 10, pronájem bytu 5+1 Petrovice, Praha 10, dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii dražba bytu 5+1 Petrovice, Praha 10 nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty 5+1 Petrovice, Praha 10, byty 5+1 na prodej Petrovice, Praha 10, pronájem bytu 5+1 Petrovice, Praha 10, dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10.\nNehledáte dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10 ?\nPokud jste v této kategorii dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10 omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10. Určitě lépe naleznete dražby bytů 5+1 Petrovice, Praha 10, který hledáte.


Kabinové zavazadlo SIROCCO T-1195/3-S PC - růžová + LED svítilna - SvětBatohů.cz\nDomů / Cestovní kufry / Příruční zavazadla / Kabinové zavazadlo SIROCCO T-1195/3-S PC - růžová + LED svítilna\nZdarmaZdarma 1 840 Kč –5 %\n1 840 Kč –5 % 1 748 Kč\nKufr má elegantní nadčasový design a kombinuje nejvyšší kvalitu, funkce a design pro moderní cestovatele. Kufr se uzavírá pomocí zipu, jehož jezdce se dají zapojit do TSA kódového zámku, který je součástí kufru. Horní madlo je plastové. U této velikosti kufru není boční madlo. Celý pojízdný systém je umístěn uvnitř kufru pod textilní podšívkou, aby nedošlo k poškození systému při přepravě a je opatřen čtyřmi kolečky otočnými o 360°. Vnitřní prostor kufru lze rozdělit textilní přepážkou.\nvnitřní rozměr: 47 x 33 x 19 cm\nvnější rozměr: 55 x 36 x 20 cm (rozměry kufru včetně koleček a horního madla)\nJe to dárek,takže nevim


Hotel Iberostar Playa Gaviotas | Playa de Jandía | Fuerteventura | Kanárské ostrovy | Cestovka za hubičku\nCena: 19 255 Kč\nŠiroká písčitá pláž Playa de Jandia se nachází cca 50 m od hotelu IBEROSTAR Playa Gaviotas Park. Na pláži jsou lehátka a slunečníky za poplatek (cca 10 EUR/os./den).\nRecepce s lobby, výtahy, hlavní restaurace, bar u bazénu, snack bar, velká zahrada, 3 bazény (z toho 1 bazén v zimě vyhřívaný a 1 se skluzavkami) a brouzdaliště, prosluněná terasa s lehátky a slunečníky, minikluby: (4-7let a 8-12let), teen club (13-17 let), hřiště, dětská pečovatelka (za poplatek), konferenční sál, butik, obchod s bižuterií, prádelna (za poplatek). Hotel poskytuje plážové osušky (záloha cca 15 EUR).\nPokoje typu Junior Suite - (o rozloze cca 41 m²) - pro max. 3 osoby. Za příplatek pokoje s bočním výhledem na oceán.\nPokoje typu Suite - (o rozloze cca 48 m²) - pro max. 5 osob, obývací pokoj s rozkládací pohovkou a oddělenou ložnicí. Za příplatek pokoje s bočním výhledem na oceán.\nAll Inclusive: snídaně (8:00-10:00), občerstvení (10:00-18:00), obědy (12:30-15:00) a večeře (18:00-21:00) - jsou podávány formou bufetu, káva a zákusky (15:30-17:30), místní alkoholické nápoje, značkové alkoholické nápoje z karty All Inclusive, nealkoholické nápoje do 1:00. Vegetariánské menu. Doporučuje se odpovídající oblečení během jídla a dlouhé kalhoty pro muže.\nSraz u odbavovací přepážky 2 hodiny před odletem letadla na jednotlivých letištích. Aktuální letový řád sledujte na r.plrozklady .\nZákladní cena zahrnuje: leteckou dopravu, letištní taxy, transfery: letiště - hotel - letiště, ubytování na 6, 7, 8, 13, 14 nebo 15 nocí, stravování dle popisu ubytování, služby polského delegáta, asistenci zástupce CK na místních letištích, balíček pojištění TU Europa - základní varianta (úrazové pojištění a léčebné výlohy, trvalé následky, asistenční služby a pojištění zavazadel).\nAtrakce a fakultativní výlety\nVýlet panoramatickým terénním autobusem na jih od ostrova - divoký poloostrov Jandia a pláž Cofete. Program zahrnuje zastávky na vyhlídkách, a slavnou divokou pláž Cofete; příběh záhadné vily Gustava Wintere, majáku Punto de Jandia. Oběd na trase v ceně\nCena: cca 68 EUR/dospělý, cca 38,50 EUR/dítě do 11 let. Dítě do 2 let platí pouze za dětskou sedačku.\nPůldenní plavba katamaránem z přístavu Morro Jable, plavba podél polostrovaJandia. Cena výletu zahrnuje občerstvení a nápoje na palubě.\nCena: cca 59 EUR/dospělý, cca 32 EUR/dítě do 11 let\nNávštěva velké zoologické zahrady je skvělou zábavou s přírodními atrakcemi pro malé i velké. Během celodenního pobytu v parku si můžete prohlédnout více než 3 000 zvířat z 230 druhů. Během návštěvy doporučujeme navštívit velkolepou show se zvířaty (lachtany, papoušky, hady a divokými ptáky), během které bude možnost zvířata lépe poznat. V Oasis Parku se také nachází největší Kaktusová zahrada v Evropě. Pro vaše pohodlí odjíždí do parku každý den od hotelu bezplatný kyvadlový autobus.\nPůldenní plavba plachetnicí z přístavu Morro Jable, plavba podél polostrovu Jandia. Cena výletu zahrnuje občerstvení a nápoje na palubě.\nCena: cca 69 EUR/dospělý, cca 39 EUR/dítě do 11 let\nPůldenní plavba pirátskou lodí z přístavu Morro Jable, plavba podél polostrovu Jandia. Na palubě čeká mnoho atrakcí, her a zábavy pro děti. Cena výletu zahrnuje oběd a nápoje.\nCena: cca 56 EUR/dospělý, cca 28 EUR/dítě do 11 let\nCena cca 46 EUR/dospělý, cca 39 EUR/ dítě do 11 let\n06.05. (Čt) - 13.05. (Čt) 2021 - 7 dní, 7 nocí Stravování Doprava Sleva Cena Ceník\n06.05. (Čt) - 16.05. (Ne) 2021 - 11 dní, 10 nocí\nJunior Suite (pokoj promo) další typy pokojů\n09.05. (Ne) - 16.05. (Ne) 2021 - 7 dní, 7 nocí\n3. z 13 hotelů v Playa de Jandia\nPerfektní hotel Iberosttar playa gaviotas\nHotel je dobře situován na skvělém místě u krásné dlouhé pláže. Co se týče pokojů a úklidu, vše v naprostém pořádku, personál velice úslužný a vstřícný. Musím pochválit vynikajici kuchyni a pestrost... celá recenze s možností překladu\nJiří K, 08:20 12.10.2019\nPěkný hotel u krásné pláže\nHotel je umístěn u krásné, dlouhé pláže s jemným světlým pískem. Od hotelu se lze dostat po promenádě do nedalekého městečka Morro Jable.(cca 15 - 20 minut pěšky ). Městečko Costa Calma je vzdáleno... celá recenze s možností překladu\nmasekmonika, Plzeň, Česká republika, 16:30 28.06.2019\nÚžasná dovolená, nechtělo se nám domů\nFeurteventura je náš nejoblíbenější Kanárský ostrov. Hotel IPG je krásný a čistý, na skvělém místě u oceánu. Pokoj byl každý den uklizený, měli jsme krásný výhled na oceán a dva spojené pokoje. Na... celá recenze s možností překladu\ntripHar, Karlovy Vary, Česká republika, 21:53 26.11.2017\nJunior Suite (pokoj promo)


Autobus Londýn → Middlesbrough od 394 CZK - až 21 odjezdů denně\nGetByBus 🚌 Autobus Londýn - Middlesbrough\nLondýn do Middlesbrough Middlesbrough do Londýn\nMezi zastávkami Londýn a Middlesbrough bylo vyhledáno až 21 autobusových linek, zahrnuje 3 noční autobusy. První odjezd z Londýn je v 06:20 a příjezd do Middlesbrough se očekává v 13:55. Poslední odjezd je v 23:55 s příjezdem v 05:20. Cena jednosměrné jízdenky pro dospělou osobu se pohybuje od 394 CZK do 823 CZK.\nPopulární odjezdy mezi zastávkami Londýn a Middlesbrough\nCesta autobusem z Londýn do Middlesbrough\nNoční autobus Londýn do Middlesbrough\nAutobusové společnosti z Londýn do Middlesbrough\nCeny jízdenky mezi zastávkami Londýn a Middlesbrough\nNejkratší vzdálenost mezi zastávkami Londýn (GB) a Middlesbrough (GB) je 414 km. Cesta nejrychlejším autobusem, který odjíždí v 18:10, trvá 05:25h. Nejdelší doba trvání jízdy na této trase je 08:15h. V závislosti na vybraném spojení, k dispozici budete mít nasledující služby: Klimatizace, WiFi a 11. Dodatečné informace o každé z uvedených linek najdete kliknutím na jejich zobrazení ve výsledcích vyhledávání.\nPokud chcete cestovat přes noc, máte k dispozici 3 noční autobusy z Londýn do Middlesbrough. Noční autobusy odjíždí mezi 23:30 a 23:55. Jejich příjezd se očekává mezi 05:20 a 05:20 ráno.\nTrasa mezi Londýn a Middlesbrough byla ohodnocena celkem 0krát.


Plamen - ��jen 07\n21. 10. 2007 (5402 p�e�ten�)\nOkresní kolo Plamenu – Netolice\nV sobotu 13.�íjna se v prostoru sportovního areálu v Netolicích konalo podzimní okresní kolo sportovn� branné hry Plamen\nV sobotu ráno jsme m�li budí�ek v 6:30. Po snídani jsme se oblékly,vzali si sva�inu a vyrazili do Netolic.Po cest� jsme vyzvedli novou instruktorku Kristýnu, která se k nám p�idala.Kdy� jsme dorazili do Netolic, m�li tam mlhu a zimu,b�hem dne se to však vybralo a chvílemi na nás vykouklo i sluní�ko.\nP�i nástupu nám �ekli kolikátí pob�íme v jednotlivých disciplínách a bylo nám p�id�leno startovní �íslo 1.\nJako první jsme šli na štafetu dvojic, tam jsme postavili dv� dru�stva. Ob� dru�stva nasbírala 30 trestných bod� a �asy také nebyly zrovna z našich nejlepších.\nPak na nás �ekal závod po�árnické všestrannosti. B�eli jsme první. V naší kategorii se b�í 2 kilometry s p�ti stanovišti, na prvním byla st�elba ze zduchovky, na druhém zdravov�da, na t�etím byly uzle a lano. A nakonec jsme poznávali zna�ky a hasební prost�edky. Dob�hli jsme s �asem 30:47 a nasbírali jsme 20 trestných bod�. Co� vzhledem k nutn� provedeným zm�nám v dru�stvu díky marodce nebyl a� tak špatný výsledek.\nNakonec na nás �ekala štafeta 400 metr� s p�eká�kami CTIF a výjime�n� se to letos b�elo na ovále.Na štafet� CTIF jsme postavili jedno dru�stvo.M�li jsme 2 pokusy, jeden ve vnit�ní dráze a jeden ve venkovní. Po�ítal se lepší �as a to 137,12 s. To také nebyl nejlepší, ale ani nejhorší �as.\nKdy� jsme m�li všechno odb�hnuté tak jsme šli na ob�d a �ekali na nástup. �ekání jsme si krátili hraním r�zných her a zlobením vedoucích. Jak našich tak ostatních, hlavn� Budilovského, se kterým jsme ji� sta�í známí.\nPo vyhlášení jsme jeli zp�t do chaty kde jsme si chvíli odpo�inuli a nabrali sílu na ve�er. Po odpo�inku jsme ud�lali ohe� kde jsme si opekli bu�ta a rohlík. Kristýna si s sebou p�ivezla kytaru a krásn� nám u ohn� hrála. My postupn� za�ali zpívat. Zpívali jsme tak dlouho dokud nám nebyla zima. Kdy� u� nám byla zima a nedalo se sed�t venku u ohn�, tak jsme šli zpívat do chaty do tepla.Zhruba kolem deváté ve�er si p�ijeli pro Kristýnu rodi�e a ta musela dom�.\nTak jsme si potom ji� bez kytary povídali dnešní zá�itky ze sout�e.Nakonec nám Andula za�ínala povídat strašidelné povídky a p�itom, jak nám vykládala, jsme zjistili, �e nám n�kdo chodí kolem chaty.Tak jsme poslouchali a nakonec jsme se domluvili a šli to zjistit. N�kte�í z�stali uvnit� chaty, proto�e se báli.Obešli jsme celou chatu a nikoho jsme nenašli, tak jsme šli dovnit� a povídali si.Nakonec, kdy� u� jsme to ne�ekali, tak nás vystrašil jeden náš známý s p�ítelkyní. Chvilku s námi z�stali a povídali si . Kdy� odešli, tak jsme si povídali dál a kdo cht�l mohl jít spát.Andula povídala strašidelné povídky, kterým jsme se spíše smáli, ne� bychom se báli a nakonec jsme vyvolávali duchy. Spát šli n�kte�í z nás a� kolem p�lnoci.\nV ned�li ka�dý stával a� se mu cht�lo, pak byla snídan� nakonec se uklízela chata a kolem ní. Kdy� bylo uklizeno tak nás Jirka rozvezl dom�.\nI p�es ranní mrazíky jsme si naše další kolo Plamenu opravdu u�ili a všem se nám to líbilo. Ani se do�kat nem��em jarního kola, kam pojedeme udr�et minimáln� t�etí místo, které jsme tentokrát v Netolicích obsadili. Sice se nám nepoda�ilo obhájit druhé místo z lo�ska, ale i t�etí místo je krásné a je pro nás zadostiu�in�ním za celoro�ní letošní práci.\nCel� �l�nek | Autor: Jirka Havel | Koment���: 783 | P�idat koment�� |


WELLNESS v ceně ubytování!\nPřijďte si zalyžovat do Krkonoš a užít si wellness v našem hotelu! V ceně ubytování je zcela volný vstup do bazénu s protiproudem, vířivky a sauny! Nabízíme výhodné zimní balíčky!\nMicrosite byla vložena dne: 29.01.2010\nID microsite: 3398, počet zhlédnutí: 384\nMalířské, fasádní a průmyslové barvy Žďár nad Sázavou, tónovací centrum, nátěrové hmoty


Peli® Storm Case® | Top-ArmyShop.cz\ntop-armyshop.cz Peli® Storm Case®\nPeli® Storm Case®\nPřepravní kufry a boxy Pelican® Storm Case®\nTransportní pouzdra a kufry na zbraně Pelican® Storm Case®\nPro své vybavení bychom měli mát připravený přepravní kufr značky Peli. Kufry jsou uznávány jako nejlepší na světě jak pro své vlastnosti, tak pro materiál ze kterých jsou vyrobeny.\nOdolný vodotěsný kufr Peli™ Storm Case® iM2100 bez pěny\nStorm Case® je produktová řada velmi kvalitních a odolných, téměř nezničitelných kufrů společnosti Peli™ Products, S.L.U. Peli™ Products, S.L.U. byla založena v roce 1997 jako evropská odnož a dceřinná společnost severoamerické Peli™ Products, Inc. Peli™ Products, Inc. založil již v roce 1976 Dave Parker v Kalifornii v garáži. Jako zanícený potápěč už od věku 11ti let, si byl Parker vědom potřeby robustních svítilen a kufrů, které zamezí prosakování vody a neselžou, když jsou nejvíc zapotřebí. Vyrazil tedy směrem k vybudování lepšího produktu, než jakýkoli jiný na trhu. Roky tvrdé práce a obětavosti vedly k uskutečnění vytyčeného cíle a k prvnímu výrobnímu patentu Peli™ Float™. Brzy následovali legendární svítilny SabreLite™ a kufry Protector™. Dnes je firma světovým lídrem v oblasti designu a výroby moderních osvětlovacích systémů a prakticky nezničitelných pouzder a kufrů pro ochranu vybavení a působí takřka po celém světě. Vize společnosti: Chráníme vše, co je pro Vás cenné.


České ženy se ve výdělcích dotahují na muže, trend udává mladá generace - iDNES.cz\n4. března 2014 4:01, aktualizováno 4:01\nČeské ženy se ve výdělcích dotahují na muže, za Evropou však zaostávají. Ilustrační snímek | foto: Profimedia.cz\nJinými slovy: na to, co si muž vydělá za rok, musí žena na stejné pozici pracovat o 80 dní déle. Před pěti lety na to však potřebovala 93 dní. Platy žen byly tehdy v průměru o čtvrtinu nižší. Uvádí to v analýze Evropská komise.\nZhruba do třiceti let vydělávají u nás muži i ženy v průměru podobně. Pak se vše změní. "Rozdíly v platech jsou pořád ještě značné, nejmenší jsou u lidí se základním vzděláním a v nejmladší věkové kategorii, s přibývajícím věkem a vyšším vzděláním se propast mezi platy mužů a žen zvětšuje," říká Luděk Kantor, konzultant personální společnosti Randstad.\nGrafy s vývojem výdělků mužů a žen ve členských zemích EU Čtěte v úterý, 4. 3.\nI přes zlepšení, které přinesla poslední léta, patří Česko stále k zemím Unie s největším rozdílem mezi příjmy mužů a žen. "Ženy pracují častěji v odvětvích ekonomiky, které jsou hůře placené. Navíc muži dosahují častěji manažerských pozic," říká mluvčí ministerstva práce Petr Sulek. "Zvyk dávat ženám automaticky nižší mzdu přežívá, do samovolného dorovnávání výše platů se firmy samozřejmě nehrnou," podotýká Kantor. "Výjimkou jsou top pozice, kde se ženy nebojí říct si o srovnatelný plat," dodává.\nPodle personalistů bude zlepšení pokračovat. "Rozdíl se sníží. Řada žen totiž nyní nejprve buduje kariéru a až pak zakládá rodinu. To zlepšuje šance na návrat na pracovní trh a na mzdu bližší mzdě mužů. A také si o to budou umět vzhledem ke zkušenostem lépe říct," podotýká personalista.\nNavíc nová ministryně práce Michaela Marksová-Tominová hodlá podporovat vznik školek a snížené pracovní úvazky, což by ženám dávalo větší šance se uplatnit.\nTémata: počítač, rodina, Evropská komise, iPad, Michaela Marksová Tominová, Ministerstvo práce a sociálních věcí, Mzda, Plat, Příjem, školka\nNejen klimatizace a ventilátory byly hitem letošního tropického léta. Podle prodejců elektra o stovky procent vzrostly... celý článek


Francouzské jádro má také problém se svary | Technický týdeník\nFrancouzské jádro má také problém se svary\nVe Francii se možná schyluje k opakování problémů společnosti ČEZ s kvalitou svarů v jaderných elektrárnách – ovšem zřejmě ve výrazně větším měřítku. Francouzská společnost EDF 10. září totiž vydala zprávu, podle které se na několika jaderných zařízení této společnosti vyskytly problémy ve výrobním procesu některých komponentů.\nVady údajně vznikly v továrně společnosti Framatome v Saint Marcel v posledních zhruba 11 letech (do roku 2018 byla společnost součástí firmy Areva). Při výrobě nebyly dodrženy technologické postupy, konkrétně předepsaný rozsah teplot při snižování zbytkového napětí ve svarech některých parogenerátorů.\nFirma 10. září uvedla, že upřesní, kolika zařízení se problém týká. Mluvčí EDF dále uvedl, že nebyla zasažena celá její flotila čítající 58 reaktorů, jelikož nebylo využito vždy stejného svařovacího postupu, který závisel také na použitých dodavatelích. Mluvilo se potenciálně ovšem o zhruba 20 zařízeních, což by byl samozřejmě velký zásah do provozu francouzské energetiky.\nMluvčí EDF při stejné příležitosti uvedl, že aktuálně je příliš brzy na to říct, zda by problémy se svary mohly vést k uzavření některého z dotčených reaktorů. Jaderný regulátor ASN byl již o problémech informován, a právě ASN učiní rozhodnutí, zda je uzavření některého z reaktorů nutné.\nZajímavé je, jak poměrně silně na informace zareagovaly trhy. Asi není překvapivé, že první obětí byly akcie společnosti EDF. Jejich hodnota klesla za den o více než 7 %.\nAle ještě signifikantnější může být reakce evropských trhů s energetickými komoditami. Zřejmě v kombinaci se zprávou o dřívějším termínu uzavření těžebního pole Groningen, než se původně očekávalo, a verdiktem soudu EU ohledně rozšíření kapacity plynovodu OPAL (viz výše) došlo ke zvyšování cen v celé řadě segmentů.\nJak si všiml server OEnergetice.cz, cena kontraktů zemního plynu na první čtvrtletí roku 2020 na NCG vzrostla o necelá 2 eura na 20,1 EUR/MWh. Vypořádací cena německého futures kontraktu Phelix-DE pro stejné období vyskočila o 3,29 eura na 51,94 EUR/ MWh. Značně volatilní cena emisních povolenek pak vyskočila o 1,7 eura na 26,71 EUR/MWh.\nRELATIVNĚ PŘÍZNIVÝ KONEC\nDalší informace se objevily zhruba po týdnu, a zatím se zdají být pro firmu v podstatě příznivé. Francouzský jaderný regulátor ASN uvedl ve svém prohlášení, že se problémy týkají sedmi zařízení. Šest z nich slouží ve fungujících jaderných elektrárnách.\nDozor naštěstí pro EDF rozhodl, že zatím není nutné přikročit k žádnému omezení provozu dotčených reaktorů. Podle dosavadních údajů prý není nijak nutné okamžitě zakročit a zařízení mohou pracovat jako doposud. Definitivní rozhodnutí o dalším postupu by mělo padnout během následujících několika týdnů. Protože informace se objevily v době uzávěrky vydání, reakce trhů jsme již nestačili zaznamenat. Poměrně silná reakce na prvotní oznámení podle názoru vašeho autora ovšem naznačuje, že evropský trh začíná mít jisté obavy z udržení nabídkové strany na energetických trzích, tedy jednoduše řečeno, zda bude dost elektřiny.\nTrhy se možná z této epizody vzpamatují rychle, ovšem problémy EDF budou dlouhodobějšího rázu. Po havárii ve Fukušimě se zpřísnila kontrola v oboru a EDF se potýká s „kostlivci“, které se objevily. Velkou ránou byl v roce 2015 objev falšování dokumentů v jejím provozu v Le Creusot, který je také součástí portfolia dnešního Framatome (tedy bývalé Arevy). V něm se vyrábějí reaktorové nádoby třeba právě pro Flamanville, ale také plánovaný Hinkley Point C.\nV září i proto jaderný regulátor ASN rozhodl, že kvůli řadě nedostatků v údržbě a dohledu nad dodavateli budou reaktory Flamanville 1 a 2 podléhat zvýšenému dohledu z jeho strany. V prohlášení regulátor uvedl, že si předvolal ředitele jaderné elektrárny a bude po něm požadovat předložení akčního plánu na zlepšení provozu elektrárny. Ve zprávě ASN vytýká nedostatky v údržbě, dohledu nad dodavateli a také nedostatečnou kvalitu dokumentace.\nEDF ovšem prožila alespoň jednu „radostnou událost“. Do komerčního provozu vstoupil druhý exemplář jejího reaktoru EPR. Jde o II. blok v čínské jaderné elektrárně Taishan. První blok, také s reaktorem EPR, byl do komerčního provozu uveden před devíti měsíci, a právě díky zkušenostem z tohoto bloku bylo uvádění Taishan 2 do komerčního provozu o tři měsíce kratší.\nDva bloky jaderné elektrárny Taishan typu EPR s instalovaným výkonem 1 750 MW mají vyrobit až 24 TWh bezemisní elektřiny ročně. Projekt Taishan je společným podnikem TNPJVC, který založily CGN (51 %), EDF (30 %) a čínská společnost Guangdong Energy Group (19 %).\nStavba reaktorů v Taishanu probíhala zhruba deset let. Na evropské poměry by to byl zajímavý výkon, v čínském prostředí ovšem jde spíše o podprůměrný výkon. Navíc společnost nemá velkou naději, že by v zemi uskutečnila další stavby. Čína chce spoléhat na vlastní firmy. Ve světě jsou ve výstavbě pouze tři reaktory EPR, a to Flamanville 3 ve Francii, Olkiluoto 3 ve Finsku a Hinkley Point C ve Velké Británii.\n2. říjen 2019, 06:30, Autor: (jj)


Private Internet Access Kupóny & Nabídky 2022\nDoma Nejlepší VPN Private Internet Access Recenze Akce a poukazy\nPrivate Internet Access kupóny, promo kódy a slevy na [května 2022]\nPrivate Internet Access - 82% sleva\nPokud budete jednat hned, ušetříte 82%.\nPrivate Internet Access - 72% sleva\nUšetřete úžasných 72% na ročním tarifu Private Internet Access!\nČasově omezená nabídka! Využijte slevu 83% na Private Internet Access hned teď.\nExkluzivní sleva 79% na Private Internet Access.\nJak použít/aktivovat poukaz Private Internet Access?\nAktivace poukazu Private Internet Access je velice jednoduchá. Stačí postupovat podle těchto 3 kroků:\nVyberte si nejlepší nabídku Private Internet Access pro své potřeby.\nMohu poukaz Private Internet Access použít na stávající předplatné?\nMohu zkombinovat více poukazůPrivate Internet Access a získat tak větší slevu?\nObvykle můžete při placení použít pouze jeden poukaz. Poukazy Private Internet Access na této stránce však nabízejí nejlepší možné slevy, takže získáte jednu z nejlepších VPN na trhu za zlomek běžné ceny.\nJak dlouho tyto poukazy Private Internet Access platí?\nVětšina zde uvedených poukazů Private Internet Access je časově omezená. Doporučujeme si tedy pospíšit, protože nikdy nevíte, kdy platnost skončí. Tuto stránku každý den aktualizujeme. Vždy tu tak najdete aktuální poukazy a propagační akce Private Internet Access.\nJak často Private Internet Access nabízí nové akce?\nPrivate Internet Access nabízí akce a slevy několikrát ročně, obvykle kolem svátků. Doporučujeme si tuto stránku s poukazy Private Internet Access uložit do záložek a pravidelně kontrolovat nové akce a slevy.


První domácí zápas vyšel čáslavským hokejistům náramně - Kutnohorský deník\nPrvní domácí zápas vyšel čáslavským hokejistům náramně\nČáslav - Hokejisté Čáslavi chtěli v sobotu navázat na výhru nad Mladou Boleslaví i proti Žabonosům. To se jim i přes špatný začátek povedlo a soupeře porazili 7:2.\n„Zápas se mi hodnotí samozřejmě dobře. Na druhou stranu jsme si v kabině říkali, že nemůžeme začít jako v Mladé Boleslavi, a hned ve druhém střídání jsme inkasovali první branku. Branku způsobila individuální chyba v obraně. Postupem času jsme začali hrát svoji hru a podařilo se nám vyrovnat skóre. Po první třetině jsme si v kabině důrazněji vysvětlili pár věcí, a na ledě to začalo lítat. Myslím, že jsme hráli moc pěkný hokej,“ byl nakonec spokojený čáslavský trenér Tomáš Topol.\n„Byl to pro nás první domácí zápas. Byla skvělá návštěva. Fanoušci nás podpořili. Když to baví fanoušky, začne to bavit i hráče a hned to vypadá jinak. To bylo vidět hlavně od druhé třetiny,“ ocenil čáslavské fanoušky Topol.\n„Další zápas nás čekají Poděbrady, bude to jiný tým než minulou sezonu. Mají tam posily z Mělníka, pár šikovných kluků. O trénincích se na to připravíme, probereme nějakou taktiku. V Poděbradech chceme bodovat,“ řekl Topol o příštím zápase, kteří sehrají čáslavští hokejisté v sobotu od 17 hodin.\nČáslav - Žabonosy 7:2 (12. Křišťan, 29. Navrátil, 29. Borovanský, 34. Šlejtr, 41. Sladký, 52. Ježek, 57. M. Pipek - 1. Bašus, 60. Mejzr).\nČáslav: M. Svoboda - Bílek, Lang, Borovanský, Muras, Sladký, Janata, Šulc, Křišťan, T. Pipek, Kraučuk, Šlejtr, Kůrka, Ježek, M. Pipek, Navrátil, Vlach, L. Svoboda. Trenér Tomáš Topol.\nŽabonosy: Martínez, Březina - Procházka, Skokan, Mejzr, Hutula, Beňovský, Pomichálek, Bašus, Honz, Kubát, Morkes, Nekvasil, Paroubek, Hrachovec, Kedršt, Kunášek. Trenér Michal Charvát.\nSršni prohráli s Vlašimí. Doplatili na neproměňování svých šancí


Pomozte správnému vývoji mozku vašeho batolete | MÁMA A JÁ\nin Batole, Mix, Zdraví\nVitamin D je naprosto nezbytný k normálnímu růstu, vývoji kostí a rovněž přispívá k funkci imunitního systému.\nMozek je sice vytvořen hned po narození, ale to, jak se bude zvětšovat a vyvíjet, záleží také na rodičích. Nejdůležitější jsou zejména první tři roky života dítěte, kdy je schopno „nasát“ co nejširší spektrum podnětů. Vždyť i během tohoto krátkého období se naučí chodit, mluvit – a to je pořádný výkon.Využijte „okna příležitostí“Často se o tomto období hovoří jako o „oknech příležitostí“. Jednoduše řečeno se jedná o periodu, kdy dítě nejlépe zpracovává a nasává informace, které si jednoduše ukládá, aby je v budoucnu mohlo co nejlépe využít.Chcete-li, aby dítě bylo později úspěšné a s lehkostí zvládalo přijímat nové podněty, vytvořte mu pro to ty nejlepší podmínky – zaměstnejte jeho oko, jazyk, chuť, čich, hmat, sluch i emoční inteligenci.\nO roční zásobu čerstvé novinky norské značky Möller’s – Můj první rybí olej z tresčích jater – můžete nyní soutěžit na našem facebooku nebo instagramu (soutěž běží do neděle 31.3.2019)\nVíce o Rybím oleji najdete na www.mollersomega3.cz\nPředcházející MDŽ – den boje žen za svá práva\nNásledující Nechytej mě, mami, naučím se padat sám


Žehlička na vlasy Pro Ceramic Extra S5525 Remington ; Bonusko.sk\nŽehlička na vlasy Pro Ceramic Extra S5525 Remington\nStrážiť cenu a dostupnosť\tŽehlička na vlasy nabízí extra široké žehlící plochy, které snadno zkrotí vaše vlasy. Tato žehlička je ideálním pomocníkem pro dlouhé, husté a vlnité vlasy a zvládne narovnat i nepoddajné vlasy. Díky extra širokým destičkám bude žehlení vašich vlasů mnohem snadnější, protože zvládne pojmout větší plochu hustých vlasů.\nNaša cena s DPH: 39,23 €\nŽehlička na vlasy nabízí extra široké žehlící plochy, které snadno zkrotí vaše vlasy. Tato žehlička je ideálním pomocníkem pro dlouhé, husté a vlnité vlasy a zvládne narovnat i nepoddajné vlasy. Díky extra širokým destičkám bude žehlení vašich vlasů mnohem snadnější, protože zvládne pojmout větší plochu hustých vlasů.PopisVlastnosti:\nSkladom na predajni\tAKCIE\tDomáce spotrebiče\tPC, Notebooky, Tablety\tVýpočtová technika Foto / Video technika / Ďalekohľady Kancelárska technika\tMobilné telefóny\tHračky\tPre najmenších\tKlimatizácie a Tepelné čerpadlá\tRôzne komunikátory systémy a ozvučenia Náradie , dielna , záhrada a hobby\tElektroinštalačný materiál a Svietidlá Auto - moto\tPre zvieratá Nábytok a doplnky\tParfumy\tKozmetika\tDekoratívna kozmetika\tKozmetické pomôcky\tPre zdravie\tSlnko\tTvár\tTelo\tVlasová kozmetika\tVlasy\tČesanie a úprava vlasov\tFarbenie\tRegenerácia\tStyling\tUmývanie vlasov\tZdravie\tHodinky\tMódne doplnky\tSperky\tŠportové potreby Nezaradené MIX\tSuper AKCIE február\tE-mailový spravodaj


doLékárny.cz - KetoMix Víno Irsai Oliver 2020 od KetoMix\ndoLékárny.czketo dietaKetoMix Víno Irsai Oliver 2020\nRádi byste si zpříjemnili večery sklenkou vína i při dietě? Řešením je exkluzivní kabinetní víno KetoMix, které neobsahuje téměř žádné sacharidy. Nemusíte mít tedy obavy, že svou ketonovou dietu ohrozíte. Unikátní jakostní KetoMix víno s přívlastkem, ročník 2020, vás nadchne nejen svou bohatou vůní v tónu broskvové marmelády, muškátového květu a bílého pepře, ale také na závěr lehkou a svěží vůní citrusů.\nSamozřejmě, stejně jako u jakékoliv jiné redukční diety, je nutná střídmost, proto nedoporučujeme více než jeden decilitr vína denně. V prvním týdnu diety KetoMix, kdy si tělo na ketózu ještě zvyká, je vhodné alkohol zcela vyloučit.\nOD DRUHÉHO TÝDNE DIETY KETOMIX JE MAXIMÁLNÍ POVOLENÁ DENNÍ DÁVKA VÍNA 1 DCL.\nPlněno ve: Vajbar Bronislav - vinařství, Nádražní 480, Rakvice\nObsahuje oxid siřičitý, zbytkový cukr 4,4 g/l.\nUpozornění: Veškeré informace o produktu KetoMix Víno Irsai Oliver 2020 výše, fotografie i videa, pocházejí přímo od prodejce KetoMix (informace jsou získávány automaticky a strojově z jeho feedu). Provozovatel doLékárny.cz nemůžeme ručit za jejich správnost nebo aktuálnost. Pro aktuální informace doporučujeme prokliknout Do obchodu prodejce - KetoMix.\nJaká je Vaše zkušenost s produktem KetoMix Víno Irsai Oliver 2020?


Další zvrat v bráně Komety. Věří se Tomkovi, Černého Petra má asi Klimeš - Brněnský deník\nJako napínavá kovbojka plna zvratů. Tak se jeví situace v brankovišti hokejové Komety v tomto extraligovém ročníku. Po příchodu Jakuba Sedláčka při reprezentační pauze má Brno ještě s Matejem Tomkem a Lukášem Klimešem k dispozici tři gólmany s ambicemi pravidelně chytat. Největší důvěru trenérů má aktuálně překvapivě Tomek, jenž dostal po reprezentační pauze přednost v obou duelech a osvědčil se za ně spolehlivými výkony. Přispěl k výhrám 3:2 nad Českými Budějovicemi i 4:2 s Litvínovem.\nKometa má nyní k dispozici brankáře Mateje Tomka, Lukáše Klimeše a Jakuba Sedláčka. | Foto: ČTK\nStatistiky brankářů Komety\nÚspěšnost zásahů: 90,1 %\nPrůměr inkasovaných branek na zápas: 2,72\nÚspěšnost zásahů: 89,54 %\nPrůměr inkasovaných branek na zápas: 3,02\nJakub Sedláček (Olomouc)\nÚspěšnost zásahů: 91,43 %\nPrůměr inkasovaných branek na zápas: 2,43\n„Neptejte se mě, jestli jsem jednička. Jdeme zápas od zápasu a den za dnem. Podle toho se připravuju a mám čistou hlavu,“ zmínil Tomek.\nPůvodně přitom Kometa angažovala Sedláčka právě i kvůli Tomkově nevyrovnanosti. Formu talentovaný Slovák nabral při reprezentační přestávce, při níž v dresu své země spolehlivými výkony přispěl k výhrám 3:1 nad Ruskem a 7:1 nad Švýcarskem. „Cítil jsem se v nároďáku komfortně. Povedlo se mi zvýšit si sebevědomí. Doufám, že vydrží co nejdéle,“ podotkl čtyřiadvacetiletý bratislavský rodák.\nPrávě patrně výkony v reprezentaci absolutně proměnil svou pozici v Kometě. Před pauzou totiž pouze kryl záda Klimešovi, který odchytal pět zápasů v řadě a zdálo se, že odsune Tomka na druhou kolej.\nTeď je všechno jinak. Právě sedmadvacetiletý Klimeš nejspíš dostane po příchodu Sedláčka Černého Petra a odejde na dvouměsíční hostování. V sobotu už chytal za prvoligový Přerov. „Řešíme to průběžně. Klimeš je momentálně v Přerově, aby byl v zápasovém režimu. Uvidíme, jak se situace vyvine dál. Výborně chytá Matej. Situace se ale může změnit, něco se třeba stane na tréninku nebo tak,“ podotkl hlavní trenér Komety Jiří Kalous.\nPodle něj dostane brzy příležitost Sedláček, který se sice může pochlubit nejlepšími čísly ze všech třech brankářů, ale za poslední tři týdny odchytal jediný zápas. „Máme plán, kdy se dostane do brány,“ ujistil Kalous.\nKometa Sedláčka angažovala i proto, že Tomek je v reálné hře o nominaci na olympijské hry v Pekingu, které jsou na programu v únoru příštího roku. Extraliga se při vrcholné akci v Číně nezastaví. „Lhal bych, kdybych řekl, že nevidím šanci dostat se na olympiádu. Jde o velkou událost. Chci nicméně odvést co nejlepší práci pro klub, až pak přichází na řadu reprezentace,“ poznamenal Tomek.\nV následných týdnech ho čeká ještě tuhý boj o místo v Kometě. V Sedláčkovi ale rivala nevidí. „Sedlo mě pomůže posunout. Zahrál si v kvalitních ligách, má odchytané dobré zápasy v různých zemích. Věřím, že všichni i s Klimsonem navážeme dobrou spolupráci,“ doplnila aktuální brněnská jednička.\nExtraligová Kometa Brno, Matej Tomek, Lukáš Klimeš, sportovní soutěž, HC Kometa Brno, HC Verva Litvínov, ČEZ Motor České Budějovice, Jakub Sedláček, Olympijské hry, HC Zubr Přerov, Jiří Kalous


Cocktail workshop – SHAKETIME\nBestovní zábava na firemní večírek je workshop s našimi barovími profíky. Naučíme Vás základní hody a triky a pro šikovné „hráče“ i pokročilou abecedu tohoto krásného barového umění.\nUdělejte zábavu pro sebe a své hosty a staňte profíkem v přípravě nejoblíbenějšího pití. Na začátku akce se podíváme do historie koktejlu povíme Vám zajímavá fakta, a představíme etiketu přípravy i pití koktejlu.\nV průběhu akce se dozvíte, v jakém pořadí se přidávají jednotlivé ingredience a proč. Naučíte se jednoduché i složitější techniky jako šejk, stir anebo rolling. Připravený koktejl si pak ochutnáte nebo nabídnete k ochutnání kolegovi.\nJe to veliká legrace pro menší i větší kolektiv.\nCocktail workshop je vhodný ke každé příležitosti\n100 signature koktejlů\nPráce jednoho barmana\nDoprava inventáře a zboží po Praze\nZajištění ingredience koktejlů (kvalitní alkohol, nealkoholické nápoje, ovoce, zelenina, bylinky, ozdoba)\nZajištění potřebného počtu skleniček\n150 signature koktejlů\nPráce dvou barmanů\n*Pronájem mobilního baru\n*Barmanskou show nabízíme zdarma\n350 signature koktejlů\n*Použijeme alkohol podle požadavků zákazníka\n*Drink list na míru\nPracujeme jen s těmi nejlepšími značkami\nVěnuju barmanství cca 10 let, mam zkušenosti i v organizaci barového cateringu, rad soutěžím a proto s velkou radosti namíchám drinky na míru, tzv. „signature“ koktejly. Tím můžu zajistit, že lístek, který uděláme pro Váši akci bude unikátní…\nStejné jako můj kolega trávím čas na druhé straně barového pultu přes 10 let, kromě výroby Vašich oblíbených drinků udělám pro Váši akci barmanskou show, kde nebude chybět ani trochu ohně…\nA já ty chlapy organizuji, ale ani mne nechybí několikaletá práce se šejkrem. Před akcí se za Vámi zastavím a poznačím si všechna Vaše přání a dohodneme se na detailech. Pomůžu vybrat ten správný baliček a zajistím správný chod celé události…\nJméno / firma E-mail Telefon Počet osob Vypočtěte čtyři + šestnáct = ?\nO které služby máte zájem\nBarcatering Barman Show Degustace Workshop Doplňkové služby\nsimonet.cz / copyright © 2022 shaketime.cz


Denní přírůstek nákaz covidem v hradeckém kraji klesl o 260 na 620 | Salonky\nDenní přírůstek nákaz covidem v hradeckém kraji klesl o 260 na 620\nV Královéhradeckém kraji od včerejšího do dnešního rána přibylo 620 potvrzených případů covidu-19, což je o 260 méně než z pátka na sobotu a o 313 méně než ze čtvrtka na pátek. Před týdnem mezi sobotou a nedělí nárůst činil rekordních 1022 případů. Dosud bylo v kraji zjištěno od počátku epidemie 17 397 případů nákazy. Onemocněl tak zatím každý 32. obyvatel kraje.\nPočet aktivních případů nemoci v kraji dnes ráno proti sobotě klesl o 262 na 8110 a uzdravených přibylo o 879 na 9154. Počet úmrtí lidí s covidem za posledních 24 hodin vzrostl o tři na 133. Nejvíce nemocných bylo dnes ráno nadále v okrese Hradec Králové, a to 2345, o 226 méně než v sobotu.\nNa Náchodsku bylo nemocných 1949, tedy o 23 méně, a na Trutnovsku 1761, o devět více. V okrese Jičín hygienici evidovali pokles počtu nemocných o 23 na 896 a na Rychnovsku byl nárůst o jeden případ na 1159. Podle dat Ústavu zdravotnických informací a statistiky měly nemocnice v Královéhradeckém kraji volných 43 procent ze 117 lůžek vybavených umělou plicní ventilací.\nV sobotu bylo volných 40 procent těchto lůžek. Na odděleních JIP a ARO měly k dnešku nemocnice celkem 238 lůžek a z nich volných bylo 28 procent, zatímco v sobotu to bylo 24 procent a v pátek 22 procent. Standardních lůžek s kyslíkem bylo volných 19 procent, což bylo na úrovni pátku a soboty.\nNovinka z „fakultky“, od začátku nového roku zde vznikly tři nové kliniky Nálada před derby: Hradec podruhé řešil Janka, Dynamu utekl kapitán Koubek o sobě: Jsem veselý člověk, ale na hřišti jde smích stranou Hradecká laboratoř zachytila novou mutaci. Jde o první výskyt v Česku Muž tankoval naftu, ale neplatil za ni. Hrozí mu až dva roky vězení


Komplexní strategii kybernetické bezpečnosti má podle Microsoftu jen třetina českých firem | Bezpečné IT\nVětšina malých a středních podniků i velkých firem v České republice by nemusela být schopná čelit sofistikovanějším kybernetickým útokům. Ve studii, kterou zadal Microsoft společnosti IDC a která zkoumala přístup firem v regionu střední a východní Evropy k zabezpečení firemních IT systémů, 67 % českých firem přiznává, že komplexní bezpečnostní strategii zatím nemá.\n„Podle výsledků studie mají české firmy možná o něco lepší výchozí pozici v tom, že si své bezpečnostní nedostatky častěji uvědomují. Zatímco napříč zkoumanými zeměmi je se svým IT zabezpečením spokojeno 86 % firem, v Česku je takových společností 76 %. Teď už jen zbývá jednat,“ doporučil Petr Váša, manažer divize Microsoft 365, Microsoft Česká republika a Slovensko.\n„Z řady studií i z vlastní zkušenosti se nám potvrzuje, že právě koncoví uživatelé jsou nejzranitelnějším a nejrizikovějším článkem bezpečnosti. A stejně tak se ukazuje, že řada firem tomu nepřikládá dostatečnou důležitost a otázku neřeší komplexně. Zejména při aktuálně rostoucím trendu práce z domova je přitom klíčové, aby zaměstnanci měli k dispozici nejen odpovídající technické nástroje k ochraně, ale byli i školeni v tom, jak případné nebezpečí identifikovat a reagovat,“ uzavřel Váša.


Co bude se školním statkem? - Opavský a hlučínský deník\nCo bude se školním statkem?\nOpava – Co se děje se Školním statkem v Opavě? Brousí si na něj „mocní lidé z krajského úřadu" zuby? Ti, kteří tyto otázky vznášejí, však odmítají vystoupit z anonymity, protože se podle svých slov bojí postihu shora. Jejich jména jsou však redakci známa.\nŠkolní statek v Opavě. | Foto: DENÍK / Zuzana Urbánková\nStávající ředitel této krajské příspěvkového organizace Milan Novotný, který kromě toho zastává i post vedoucího odboru investičního a majetkového krajského úřadu, informace o vlivných lidech z kraje komentuje takto: „Nezabývám se tím." Jinými slovy: tyto zprávy považuje za hloupé řeči čtvrté cenové skupiny.\nMilan Novotný usedl do ředitelského křesla Školního statku v lednu tohoto roku po odvolání dlouholetého předchozího ředitele Jaromíra Benešla. Toho krajští radní podle slov Novotného odvolali pro jeho manažerské selhání, kdy statek neprosperoval a spoléhal se jen na dotace z kraje. Nicméně to je už minulostí.\nNyní je v čele statku Milan Novotný a také druhý muž. Jiří Zálešák, kterého si ředitel s sebou přivedl jako provozně technického ředitele, a o němž hovoří jako o agroodborníkovi, který je schopen rychlého a účinného jednání.\nJak dlouho oba muži na svých postech zůstanou a kam statek pod jejich vedením směřuje? Odpověd na první otázku je snazší. Milan Novotný chce odejít ihned po výběrovém řízení na nového ředitele, které bude nejpozději do 31. srpna tohoto roku. A Jiří Zálešák? „Myslím, že do výběrového řízení poslal přihlášku," míní Novotný s tím, že jakékoliv otázky týkající se Jiřího Zálešáka zodpoví sám, protože si ho také sám za svého nejbližšího spolupracovníka vybral.\nŘeditel: Školní statek zůstane kraji\nJe to velký a lukrativní majetek. Školní statek v Opavě v Englišově ulici, který je příspěvkovou organizací krajského úřadu. Má sto dvacet milionů aktiv a rozloha jeho pozemků činí sedm set hektarů. Podle stávajícího ředitele Milana Novotného (na fotografii) je opavský školní statek mezi dvěma stovkami škol, které kraj spravuje, bílá vrána, která by měla být i podnikatelskou institucí, a podle toho se také chovat.\nKdyž se Novotného zeptáte, co se se statkem děje, že se mohly vynořit spekulace, odpoví: „Co se děje? Děje se to, že se tu léta nedělo nic." Ředitel tím naráží na dvacetiletou éru svého předchůdce Jaromíra Benešla. „Statek neprosperoval. Pět milionů ročně mu dával kraj, čtyři a půl milionu ročně činily dotace z pozemkového fondu a předchozí vedení z toho udělalo nulu. V roce 2009 dokonce ztrátu," vypočítává Novotný, který po svém příchodu udělal ekonomický rozbor a mimo jiné pořídil i fotografie z opuštěného „detašovaného pracoviště" statku, farmy ve Stěbořicích.\n„Zastavil se tu čas. Říká se, že když chcete vědět, jak zemědělství nemá vypadat, jeďte se podívat do Opavy na školní statek," říká Novotný, který chce podle svého tvrzení statek přivést k prosperitě tak, aby se nemusel spoléhat na dotace z kraje. Na otázku, zda tato organizace zůstane kraji i po výběrovém řízení, kdy do jeho čela usedne nový ředitel, Milan Novotný odpovídá: „Ano, i po konkurzu kraji zůstane. Proč jinak by to kraj dělal? Stejně tak zůstane oporou studentům zemědělské školy, kteří zde vykonávají praxi."\nMilan Novotný odpověděl rovněž na dotaz, jak se dá jeho funkce na postu vedoucího odboru investičního a majetkového zvládnout s ředitelováním statku: „Dá se to zvládnout. Řídil jsem firmu, která byla obratem stonásobně větší. Také mám dobrý tým lidí." Milan Novotný byl například v devadesátých letech generálním ředitelem a předsedou představenstva Galeny a. s. Opava, řediteloval MSA, a. s. Dolní Benešov, Arako s. r. o. Opava, působil i v dalších společnostech. Je Opavan.