Gerhard Tschunko – Lezecké osobnosti našeho regionu\nV sérii článků jež jsem nazval "Osobnosti" bych chtěl představit známé, ale i méně známé osoby pocházející z našeho regionu, jež se věnovaly horolezeckému sportu. Převážná většina z nich začala svou horolezeckou pouť v kraji pod Krušnými horami.\nU některých postav z počátku horolezectví, se ucelenější údaje jen velmi obtížně shromažďovaly. Přesto se domnívám, že i kusé údaje pomohou utvořit pomocí příběhů jednotlivých osobností, obraz o vývoji horolezectví u nás. Sled jednotlivých jmen je pouze přibližně chronologický. Jednotlivé články jsou ve většině případů doplněny pro ilustraci snímky z různých pramenů tak, jak se mi je podařilo shromáždit.\nDoufám, že postupné zveřejňování na webových stránkách bude podnětem k ucelenému vydání. Pokud by někdo měl doplňující poznatky, nebo třeba i osoby jež by stály za uvedení, velmi rád vše příjmu ve snaze dosáhnout hodnověrného obrazu o osobách jež vytvářely horolezecké dějiny našeho kraje.\nPořadí článků: Emanuel Strubich, Wenzel Eckerth, Julius Payer, Reginald Czermack, Rudolf Luis Scharf, Dr. Ing. Franz Ovesny, Dr. Ing. Karel Jirsch, Judr. Wilhelm Marischer, Eduard Ladisch, Anton "Manti" Lexa, Hviezdoslav "Sláva" Stehlík, a další.\nRudolf Alois Scharf\nAnton "Manti" Lexa\nČlenové Alpenvereinu Teplice\nHviezdoslav "Sláva" Stehlík\nDrusenfluh jižní stěna (větší rozlišení není k dispozici)\n*Teplice 31. ledna 1887, †Hintere Karlesspitze 7. února 1922\nEmanuel Strubich se narodil 31. ledna 1887 v Teplicích. Zde chodil do školy a vyučil se později krejčím. Své povolání ale vykonával velmi zřídka, protože nenacházel patřičné uplatnění. Většinou se toulal a živil se příležitostnými pracemi. V roce 1912 ve svých šestadvaceti letech se vydal za nevlastní sestrou Berthou do Drážďan a bydlel u ní. Nikdy se však v novém bydlišti policejně nepřihlásil a tím se zřejmě vyhnul vojenské službě. V Drážďanech se seznámil s partou lezců, jmenovitě s Karlem Ullrichem, Ottou Jünglingem, Arno Sieberem a dalšími. Jeho první záznam ve vrcholové knížce je z roku 1912. Svými schopnostmi se brzy stal prvotřídním lezcem. Podnikal prvovýstupy, jenž se vyznačovaly odvážnou a přímou linií cesty. Nejtěžší cestu, západní hranu na "Wilden Kopf", přelezl v roce 1918 bez pevně usazených jistících bodů - kruhů. Dnes je tato cesta dodatečně osázená dvěma kruhy a má klasifikaci VIII. Celkem vykonal v pískovcových skalách 75 prvovýstupů. Další cesty vedl "Mani", jak zněla jeho převzdívka, na Falkenstein, Jungfer, Schiefer Turm nebo Morsche Zinne. Všechno to jsou velmi obtížné cesty, které dnes nesou jeho jméno. V našem regionu mimo jiné prvovýstup na "Hranol" klas. V. nebo západní hranu na "Obří věž" klas. VI. Výstupy jsou z roku 1919. V oblasti Skaláku na Turnovsku jako první vylezl na věž, jež dnes nese jeho jméno.\nV těchto letech se přece jenom trochu uplatňoval ve svém povolání krejčího, což mu finančně umožnilo podívat se do Alp, které poprvé navštívil v r. 1916. Zde nalezl ve svém příteli zkušeném horolezci Walthru Flaigovi dobrého mentora a partnera. Svou dosavadní roli tuláka definitivně opustil.\nV letech 1920 a 1921 provedl Emanuel Strubich v Alpách více než dvacet prvovýstupů, většinou jako sololezec. Jeho nejznámějším prvovýstupem v Alpách je přelezení jižní stěny "Drusefluh" v pohoří Rätikonu. Tato cesta našla své opakování až v roce 1928. Byl pravděpodobně první, kdo zažitou škálu obtížnosti I-VI v Alpách posunul výše. V jeho popisu cesty stojí: "těžkou, kolmou plotnu přetraverzovat doleva". Tento úsek mohl Strubich coby zkušený pískař překonat volným lezením, zatímco ostatní museli použít lanové techniky. Zde se také udála většina smrtelných nehod v této proslulé stěně.\nEmanuel Strubich zahynul v lavině ve svých pouhých pětatřiceti letech 7. února 1922 při solovýstupu na Hintere Karlesspitze (2636 m). Následujícího dne byl nalezen a snesen do údolí. 11. února 1922 byl Emanuel Strubich pohřben na hřbitově "Von Wald" v Ochsengardenu v Nedertalu, západně od Kühtai. Na náhrobním kameni byl vytesán nápis: "Život je jeho bohatství, ne čas". Hrob byl při přestavbách a úpravách terénu v šedesátých letech zarovnán.\nV současnosti nám osobnost teplického rodáka Emanuela Strubicha připomíná tabulka s jeho jménem, umístěná mezi jinými na horolezeckém památníku v Tisé-Ostrově.\nZum Nordkap (větší rozlišení není k dispozici)\nMonte Cristallo a Piz Popena (větší rozlišení není k dispozici)\n*Jirkov 21. 12. 1838, †Praha 25. 10. 1921\nAž do nedávna nikdo téměř nic o tomto muži nevěděl. Částečně některé informace, kromě životopisných údajů, nalezneme v jeho knize a to ještě velmi omezeně. Skromné poznámky o sobě zanechal na své vizitce na vrcholu Piz Popena v oblasti Monte Cristallo. Když na jeho vrcholek v roce 1886 vystoupil, Wenzel Eckerth spolu s vůdcem Michaelem Innerkoflerem, provedl zde pomocí aneroidu přesná měření výšky. Výsledek jeho zaměřování s konečnou platností rozhodl dlouhodobý spor o tom, zda je vyšší Pic Popena 3152 m nebo Monte Cristallo 3221 m.\nVíce informací jsou výsledkem dlouhodobého výzkumu pana Mario Managio, ředitele vydavatelství Cooperativa Cortina. "Tajemství kolem Wenzela Eckhertha". Ani na internetu se nenalézají žádné podrobnější údaje. Víme jenom, že se narodil v Jirkově u Mostu pod Krušnými horami. Oženil se v roce 1867 s Terezou Johnovou, zvanou Mitzl. To byla velmi aktivní dívka, cvičenka a turistka. Měli velmi zdařilé manželství a společně často podnikali pěší tury v Alpách. Se vší pravděpodobností byl členem Alpenvereinu Teplice. Vysokohorské výstupy prováděl Wenzel Eckerth ve Stubajských Alpách, ale hlavně ve skupině Cristallo, kterou si obzvláště oblíbil. V horách jej většinou doprovázel slavný horský vůdce Michael Innerkofler ze Sextenu, jenž v roce 1888 zahynul právě na Monte Cristallu pádem do ledovcové trhliny.\nSvé poznatky o své milované oblasti shrnul Wenzel Eckherth v knize "Die Gebirgsgruppe des Monte Cristallo" - Horská oblast Monte Cristallo". Vydalo ji nakladatelství H. Dominicus v Praze roku 1887. Druhé rozšířené vydání nakladatelství uvedlo na trh v roce 1891. Je to pozoruhodná monografie o horolezectví a snad vůbec první o skupině Cristallo. Pan Managio z Cortiny uvádí, že je to dílo značné odborné hodnoty. Novější vydání této publikace uskutečnilo vydavatelství La Cooperativa di Cortina v roce 1989.\nV civilním životě pan Wenzel Eckhert vystudoval techniku a byl v roce 1869 – 1871 ředitelem automobilky a vagonky v rakouském Grazu. Poté se stal jedním z ředitelů Ringhofferovy továrny na pražském Smíchově. V roce 1892 se vydal na poznávací i výzkumnou výpravu do severských zemí. Svoji cestu popsal v knize "Zum Nordkap" - "K Severnímu mysu", kterou vydal v roce 1894.\nVýňatek z proslovu předsedy D.Ö.A.V sekce Austria, u příležitosti vydání knihy Wenzela Eckertha "Die Gebirgsgruppe des Monte Cristallo".\nVrchní horní rada Dr. Edmunt Mojsisowies, pán z Mojswaru.\nRadstadt 24. září 1887\n"Chceme také v budoucnosti horský sport kultivovat a pěstovat i když se v našich Alpách již žádné panenské vrcholy vhodné k dobývání nenalézají. Chceme tento sport pěstovat ne pro jeho samoúčelnost, ale jako prostředek k dosažení co největšího prožitku, tělesné zdatnosti i k osvěžení ducha. I v budoucnosti mají naše publikace zaujímat přední postavení. Obzvláště zpracování jednotlivých horských skupin mají dospět k ucelenému dílu, jež bude obsahovat naši celou pracovní oblast Alp".\nJulius Payer – horolezec\nJulius Johannes Ludovicus von Payer (větší rozlišení není k dispozici)\nMonte Zebrù (ve skupině Ortleru)\n*Teplice-Šanov 2. 9. 1841, †Bled (Slovinsko) 19. 8. 1915\nTak zní celé jméno našeho význačného teplického rodáka. Důstojník rakouské armády, kartograf, horolezec, polárník, malíř a spisovatel. To jsou všechno činnosti tohoto výjimečného člověka. Všechny články o Juliu Payerovi se zaměřují především na jeho životní dráhu coby polárníka nebo malíře. I soukromý život fešného důstojníka je častým obsahem různých pojednání. O jeho horolezecké činnosti se všichni zmiňují jen okrajově. Takže bych se chtěl v následujícím článku především soustředit na jeho horolezecké působení.\nJulius Payer se narodil v Teplicích - Šanově dne 2. 9. 1841 v domě č.53 "U Jitřenky", dnes hotel Payer. Zadní stranu dvora tvoří příkrá skalní stěna. Tento skalní útvar se prostírá od odbočky na Panoramu podél ulice "U Hadích lázní" ke křižovatce s "Pražskou ulicí" a dále téměř až ke krematoriu. Nad ním se rozkládá rozlehlý areál "Janáčkových sadů". Skálu tvoří načervenalý křemenný porfýr a někde tvoří kolmé až patnáctimetrové stěny. A právě tato skalní stěna za dvorem rodného domu lákala malého Julia už od chlapeckého věku. Přes přísný zákaz rodičů, kteří se právem obávali o zdraví svého chlapce, se malý nenechavec stále pokoušel skálu tajně slézat. Pravděpodobně byl dost šikovný, možná se v něm už tehdy probudila touha po horolezení.\nRodiče si však přáli, aby jejich syn nastoupil vojenskou dráhu a tak se patnáctiletý Julius ocitl v roce 1856 v kadetce v Krakově. Po jednom roce byl přeřazen do c. k. vojenské akademie ve Vídeňském Novém Městě. Výcvik zde trval tři roky. Julius Payer jako absolvent s výborným prospěchem ukončil akademii v hodnosti podporučíka. Sloužil u posádky ve Veroně a zde také podnikl v roce 1862 svůj první horolezecký výstup na blízký Monte Baldo 2200 m, jenž se vypíná nad jezerem Garda. V následujícím roce objevil působiště pro své kartografické práce. Jednalo se o skupinu Adamello. V roce 1866, v době vojenského konfliktu, se už jako nadporučík vyznamenal v bitvě u Custozzi. Po nějaký čas pracoval v topografické kanceláři ve Vídni a poté v garnizoně Benátky. Své dovolené využíval, i když se skromnými prostředky, k cestám do hor. Po náhodné příhodě se seznámil s pozdějším ministrem války generálem von Kuhn v Trentu. Ten mu poskytl patřičnou podporu pro jeho kartografické práce v horách.\nV roce 1866 působil se svým vůdcem Johannem Pinggerou, pocházejícího ze Suldenu, ve skupině Trafoi. Jako první vystoupil 12. října na Tuckettspitze 3462 m, Grosse Schneeglocke 3425 m, Geisterspitze 3467 m, Grossen Eiskogel 3549 m a 10. října 1867 Monte Zebrù 3735 m. Koncem roku 1867 poprvé slezl Monte Vioz, Punta Cadini, Punta Taviela, Monte Guimella a vše převyšující Palon della Mare 3703m v Ortlerském pohoří. Při výstupu na Punta San Mateo unikl Payer se svým vůdcem Pinggerou jen o vlásek smrti v horách. Na hřebeni se ulomila převěj a oba muži se řítili strmou ledovou stěnou dolů na ledovec Forno. Payer ztratil brýle, klobouk i horskou hůl a pouze čekal na náraz. Sám později uvádí, že si v tomto okamžiku vzpomněl na tragedii, jež se odehrála dva roky předtím na Matterhornu. Zastavil se v hluboké sněhové jámě. Silně zakrvácený volal svého druha. Ten se, po napjatém čekání, ozval slabounkým hlasem asi třicet metrů pod ním. Od stoupacích želez utrpěl hlubokou ránu na stehně. Muži se objali, smáli i plakali nad svým štěstím. Výška pádu činila zhruba 270 metrů. V roce 1868 navštívil Payer své milované hory naposledy.\nVe skupině Ortleru slezl dvacet vrcholů a vysokohorských sedel. Na podzim pak obdržel pozvání na polární výpravu v roce 1869.\nNa svoje horské túry si vždy pečlivě vybíral druhy a nepodceňoval ani výběr materiálu. Často nebyl s výzbrojí vůdců spokojen. Různé sekerky, ale i lana označil jako předpotopní a musely se vyměnit. Po dosažení vrcholu, většinou se jednalo o prvovýstup, upevnili přinesený kůl a na něm uvázali červený šátek, aby v údolí viděli, že docílili vrcholu. Do naskládaného mužíka z kamenů ukryli prázdnou láhev od vína (jehož s sebou měli vždy dostatek), do níž vložili záznam o výstupu. Za to si však vysloužili od hospodské v Trafoi ostré kázání, která jim vyčítala, že již na vrcholech zanechali láhve za nejméně tři guldeny, v dnešní měně asi 360 Kč. Julius Payer vycházel na výstup vždy kolem půl šesté ráno po vydatné snídani, jež se skládala většinou z polévky, chleba a na závěr štamprlete grappy. Polévka byla buď špeková nebo takzvaná "železná", masový vývar s vejci. S sebou jako proviant brávali špek, žitný chléb a několik lahví vína. I stalo se, že při sestupu z "Grosse Eiskögele" vypil Payer příliš mnoho vína, takže ho vůdce Johann Pingger musel uvázat na lano, jelikož podle jeho slov "byl pan Julius při krocích trochu nejistý". Na základě této příhody ostatní horolezci brávali na výstupy studený čaj anebo vodu z potoků, což mělo za následek prudké břišní bolesti.\nHorolezec Julius Payer působil ve velehorách poměrně krátce, pouhé čtyři roky. Ale za tu dobu provedl 118 výstupů, z toho 43 prvovýstupů. Na polárních výpravách, jichž se zúčastnil, zavedl horolezeckou techniku, jež se výrazně uplatnila ve svízelných situacích. Na jeho počest jsou pojmenovány dva vrcholy, jeden v Ortlerské skupině a další v severovýchodním Grónsku. Též vysokohorská chata na Ortleru nese jeho jméno.\nJako horolezci si musíme nutně brát z Julia Payera příklad pro jeho vytrvalost, lidskost a schopnost se správně rozhodovat. Může nás těšit, že pocházíme ze stejného města jako tento výjimečný rodák, Julius Johannes Ludovicus Payer.\nReginald Czermack – Warteck\nSchwarzwandspitze, 3380 m\nCzermackův hrob na teplickém hřbitově\n*Praha 4. 3. 1847, †Teplice 3. 3. 1929\nReginald Czermack se narodil v Praze v rodině císařského rady. V dospělém věku se přestěhoval do Teplic, kde vlastnil firmu na dovoz strojů ze zahraničí. V roce 1879 založil se společníkem výrobnu hasicích přístrojů Czermack-Mühlstein. Zpočátku měl malou dílnu v zadní části domu "Union" v dřívější "Nádražní", dnešní "Masarykově" ulici. Poté nově postavená továrna v Bystřanech vyráběla vše od příručních hasicích přístrojů až po velké vozy s hasičskou technikou. Jeho produkty získávaly opakovaně ocenění na různých výstavách. Stal se prezidentem "Celorakouského hasičského sboru".\nZa své zásluhy byl komerční rada Reginald Czermack několikrát vyznamenán, mimo jiné obdržel i turecký řád "Mecidye". Do roku 1908 působil jako aktivní člen obchodní komory se sídlem v Liberci.\nAngažoval se i v kultuře, když podporoval zřízení muzea v Teplicích. Jeho hlavní zájem však platil horám. Angažoval se v "Horském spolku Teplice" a v roce 1885 založil Alpenverein Teplice, jemuž předsedal. Spolek stavěl vysokohorské chaty a cesty vedoucí k nim. Hlavní pracovní oblastí byly Lienzské Dolomity a Stubajské Alpy z italské strany v údolí Ridnaun.\nJako aktivní alpinista R. Czermack vystoupil v průběhu let 1885-1895 na čtyřicet třítisícovek. Jeho osobní záznamy, pokud si je vedl, se bohužel nedochovaly. Na výstupech ho většinou doprovázeli horští vůdci Peter Kotter a Stefan Mader z Ridnaun. Pravděpodobné prvovýstupy: Hohe Stellen 3.129 m září 1886, Schwarzwandspitze 3.380 m říjen 1891. Další význačnější výstupy: Sonnklar 3.476 m, Hofmanspitze 3.116 m, Wilder Freiger , Wilder Pfaff a další. I Reginald Czermack měl v horách nepříjemné zážitky.\nV roce 1887 při sestupu ze Sonnklarspitze, kdy ho doprovázeli vůdčíci Kotter, Mader a jeho přítel, tehdy devětatřicetiletý Reginald zapadl do sněhem zakryté ledovcové trhliny, což mělo za následek komplikovanou zlomeninu nohy. Na provizorních nosítkách z holí ho jeho společníci dovlékli přes sedlo až na Windachalm. Vůdce Mader se vydal do Söldenu pro pomoc. Zatím Czermack přemýšlel o vzniklé situaci a došel k závěru, že je to trest za to, že si umínil v Söldenu tancovat s cizími ženštinami. Druhý den ho na nosítkách, na nichž den předtím odnášeli mrtvého muže, jenž zemřel na tyfus, dopravili do hotelu v Söldenu. Zdejší lékař, který ovšem s takovým zraněním neměl žádné zkušenosti, ho ošetřil a při karetní hře Reginalda obral o slušnou sumu peněz. V této nepříjemné situaci se naštěstí objevil starý přítel a spolulezec, věhlasný horolezec Ludwig Purtscheller a při přepravě zraněného na nádrží v Imstu vypomohl. V Linci na přestupní stanici ho navíc ještě povalila na nástupišti spěchající žena a sádrový obvaz se rozlomil. Po dobrodružném transportu zraněného do bezpečí se Reginald téměř rok léčil doma v Teplicích.\nZnovu se vydal do hor. Další zajímavou příhodu popisuje takto: Při sestupu z "Wilde Freiger" přes Schwarzwandjoch jsme se dostali na ledovci do husté mlhy. Došli jsme až na Timmler Alp ve výšce 2.300 metrů, ale na další cestu nebylo ani pomyšlení. Vůdce Peter Kotter našel místo pod převislým balvanem, kde jsme přitisknuti k sobě přečkali velmi chladnou noc. Obzvlášť já jsem mrznul, protože jsem měl krátké kalhoty dosahující pouze ke kolenům. Ale ráno za rozbřesku mlha ustoupila a my jsme mohli sestoupit do údolí do Ridnaun. Na cestě jsme byli 27 hodin. Poučení? "Hned jsem si nechal ušít pořádné kalhoty s dlouhými nohavicemi". Czermack vždy vysoko hodnotil úsilí a schopnosti svých horských vůdců. Však se také nemalou měrou zasloužil o řádnou organizaci vůdcovské činnosti v oblasti Ridnaun.\nPo dobu první světové války bydlel ve Vídni. Nakupoval státní dluhopisy, jenže ty byly po rozpadu Rakouska bezcenné a Reginald Czermack přišel o velkou část svého jmění. Vrátil se do Teplic, kde později zakoupil zámeček v Krupce, dnešní Dětský domov. Dne 3. března 1929 zemřel. Byl pochován na evangelickém hřbitově v Teplicích. Ten byl po jisté době zrušen. V roce 1990 byla jeho rodinná hrobka na teplickém hřbitově objevena a s pomocí ÖBFV - rakouského hasičského sboru upravena.\nReginald Czermack byl pravým nadšeným pionýrem alpinismu. Jen málokterý občan Teplic se může vykázat tak rozsáhlou a různorodou činností s výsledky, které si zaslouží náš obdiv.\nRudolf Alois Scharf (větší rozlišení není k dispozici)\nBufet pod vrcholem\nKramlovka, nahoře Otto Brosch, uprostřed Lois Scharf, dole Gustl Heinrich\n*Most 28. 8. 1880, †Salzburg 3. 1. 1967\nStrýček z Bořně\nNarodil se v Mostě 28. srpna 1880. S Bořněm se poprvé seznámil ve čtrnácti letech prostřednictvím přednášky Franze Richtera. Jeho nadšený přednes přiměl mladého Scharfa, aby se v doprovodu dalších nadšenců vydal na pochod k Bořni. Stále se tam vracel a začal jednotlivé partie fotografovat. Již v roce 1914 vystavoval své fotografie v Bílině a přispěl tak výraznou měrou k popularizaci této oblasti. Se svými přáteli, ale často i sám, začal zdejší skály slézat a dávat jim jména, jež se většinou užívají dodnes. Dom, Varhany, Biskupská stolice, Ďáblova kazatelna nebo Růžová zahrada. Skalní partii navazující na "Bílou stěnu" nazval na počest svého přítele a spolulezce Otto Brosche "Ottowand". V roce 1914 se stal členem bílinského "Horského spolku". Vykonával činnost horského vůdce a inicioval vybudování nových cest na vrchol Bořně. Dnes bychom je nazvaly ferraty. Je to známá "Kramlovka", neuváženě poničená, ale opět díky několika nadšenců obnovena. Druhá ferrata vedla od "Měsíční rokle" vpravo od "Pravého severního pilíře" do sedélka za "Biskupskou stolici". Dodnes tam je ocelové madlo. Dále pak roklí na vrchol. Tudy vodil Rudolf Scharf zdatnější turisty. Se svými spolulezci, již zmíněným Otto Broschem, Gustavem Heinrichem nebo Josefem Paulem provedl četné prvovýstupy. Na přání některých návštěvníků slézal společně s nimi i skalní útvary a to od roku 1921. Na programu byly výstupy na "Varhany", "Skautskou", "Přepadlou" nebo "Gregorův komín".\nJako člen horského spolku Bílina usiloval o výstavbu chaty pod Bořněm. Byl také hlavním sponzorem stavby, neboť přispěl částkou 500 rakouských korun a 44.500 korun českých. Peníze pocházely z prodeje jeho domu v Mostě a z jeho velmi aktivní vůdcovské činnosti. Sám si začal říkat "Borschenonkel", Bořeňský strýček. Jeho současníci ho tímto téměř "čestným" jménem oslovovali. Na výstavbě bořeňské chaty usilovně pracoval, takže mohla být v roce 1925 slavnostně otevřena. Sám tam bydlel asi do roku 1936, pak se přestěhoval do chatky Karl-Schütz Baude, jež stála u bořeňské zahrady nad vlastní chatou. Poté se opět stěhoval, tentokrát do bytu na Teplickém Předměstí v Bílině.\nLois Scharf postavil i občerstvovací bufet přímo pod vrcholem Bořně. Jakmile zjistil, že se blíží větší počet turistů, vyběhl po severní cestě nahoru a když výletníci dorazili, už stál za otevřeným stánkem.\nSvé poznatky o výstupech zaznamenával a sepsal sbírku 200 lezeckých cest v rozmezí let 1925-1945. Bohužel jeho ručně psané poznámky nikdy nebyly vydány tiskem a rukopisy se ztratily. Ale dr. Břetislav Logaj, jenž v roce 1965 vydal lezeckého průvodce, údajně z jeho záznamů čerpal.\nV červnu 1945 utrpěl Lois Scharf vážná zranění a v rámci odsunu byl přetransportován do Freibergu, kde se v nemocnici osm týdnů léčil. Pak se v září vydal na třítýdenní pěší pouť přes Bavorsko a Durynsko do Rakouska. Napřed do Lince, později zakotvil v Salzburgu. Na svoji vlast však nezanevřel a vydal knihu "Im Bereiche des Borschen", "V oblasti Bořně".\nRudolf Alois Scharf, "Bořeňský strýček", zemřel v noci na 3. ledna 1967 v Salzburgu.\nAnton "Manti" Lexa (větší rozlišení není k dispozici)\nSkupinka z bývalých Lipových bratří na vrcholu v Rájci, asi 1950, Anton "Manti" Lexa 1. zleva\nTunelová věž (větší rozlišení není k dispozici)\n*Krupka–Unčín 1921, †1955\nNarodil se v Krupce - Unčíně, kam také chodil do školy. Vyučil se ševcem a toto povolání vykonával až do roku 1940, kdy musel v devatenácti letech narukovat do německé armády. Pocházel zřejmě ze smíšeného manželství, takže se domluvil dobře česky i německy.\nUž záhy ve věku šestnácti let ve společnosti dalších nadšenců se dostal do oblasti Tisá. Napřed jako čundrák, kdy s partou chodil přes Habartice k rybníku Cihlák, kde často všichni tábořili. Odsud to byl už jen skok do skal. Lezli napřed v Tiských skalách, ale později hlavně v Ostrově. Tehdejší lezci měli velký problém s materiálem. Karabiny byly pouze tzv. hasičské, ocelové, a lana, to byl v nejlepším případě tzv. pletený knot o průměru převážně 12 -14 mm, anebo lano ze stavby, samozřejmě nějakým způsobem "přemístěné". Lezečky nebyly, lezlo se naboso. Lana byla velmi choulostivá na vlhkost. Nesměla zmoknout, vlákna se rozpadávala a materiál ztrácel na pevnosti. Jednou začal Manti Lexa výstup na Palcát. Pojednou začalo pršet. Manti neváhal ani chvilku, skočil dolů směrem do svahu, kde se rychle odvázal, aby mohl ukrýt drahocenné lano před deštěm.\nV roce 1942 byl odveden na frontu, kde utrpěl zranění nohy. Po částečném uzdravení se vrátil v roce 1944 domů do Unčína. Připojil se ke skupině lezců, kteří si říkali "Lindenbrüder" Lipoví bratři, protože se scházeli v Unčíně po velkou lípou. Je zde třeba připomenout, že několik členů se politicky angažovalo a po zásahu policie byli zatčeni a umučeni. Ostatní tohoto volného svazku byli nepolitičtí a hlavně lezli. Manti se záhy vypracoval na výborného pískaře. V roce 1944 uskutečnil prvovýstup na Tunelovou a Bratrskou věž. Ta byla nazvána podle unčínského klubu "Lindenbrüderturm" "Věž Lipových bratří". Po skončení války v roce 1945 se zájemci o lezení z Krupky, Unčína a Chabařovic setkávali v hostinci u Löbla v Ostrově - dnešní "Pod císařem". Tam panovala nesmírně přátelská atmosféra pod vlivem vynikajícího majitele Otto Löbla.\nChabařovický rodák Standa Businský vzpomíná: "Často jsme viděli ve skalách partu velkých kluků a mezi nimi kulhajícího "staršího" pána s holí, kterou schoval, jakmile přišel pod skálu a bez nejmenších obtíží absolvoval i velmi těžké cesty. Nějak jsme si padli do oka a on mne zasvětil do všech fines lezení". To byl Manti Lexa. Trochu podivín, ale ryzí charakter. V tomto nestabilním čase krátce po válce Manti pomáhal svým krajanům v Sasku, kteří to v té době neměli jednoduché, nejvíc chybělo jídlo. A tak tajně chodíval přes hranice do Ottomühle, vždy s několika pecny chleba na zádech. Dařilo se mu procházet, protože se v těch svých milovaných skalách velmi dobře vyznal. Ale 2. února 1946 byl při přechodu státní hranice zatčen a předán do internačního tábora na Červeném vrchu v Ústí nad Labem. V září 1946 byl propuštěn do sběrného střediska ve Všebořicích k evakuaci do Německa. Tam bydlel v malém domku v dohledu skal Pfaffensteinu. Podle svých kamarádů žijících v Česku, se prý opakovaně do Ostrova vracel, aby se s nimi setkával. Ale to jsou jenom nepodložené dohady. Ano či ne? Kdo ví. Pravděpodobně v roce 1955 měl Anton "Manti" Lexa nehodu na motorce, při níž utrpěl smrtelné zranění.\nDr. W. Marischer a E. Ladisch na vrcholu Ladischovy věže\nDr. Ing. Karl Jirsch Weg\nHrob Dr. Ing. Franz Ovesného, Zermatt\nJudr. Wilhelm Marischer\nByli to pravděpodobně spolu s lezci Thielem, Gregorem a Bertholdem z Alpenvereinu Žatec jedni z prvních, kteří prováděli prvovýstupy v oblasti Bořně. Josef Thiele byl v letech 1925-1939 předsedou žateckého Alpenvereinu. Po F. Gregorovi je pojmenovaná komínová cesta, kterou poprvé s teplickými lezci vylezl. Po Bertholdovi byla nazvána věž v západním svahu Bořně.\njako prvý vystoupil na Skautskou věž. Ta se po určitou dobu jmenovala Polední kámen a poté, podle vytesaného skautského znaku Skautská. Také jedna věžka v oblasti Varhan nesla dlouhou dobu jeho jméno "Ladischova věž".\nDr. W. Marischer\nlezl spolu s E. Ladischem, ale i s jinými, námi neznámými lezci. A to hlavně v oblasti "Bílé stěny", dříve nazývané "Laurinswand" a "Varhan". Pravděpodobně jako jeden z prvních vylezl cestu přes "Přepadlou věž" na jižní straně Bořně.\nPodle záznamů Rudolfa Loise Scharfa.\nDr. Ing. Karel Jirsch, nar. 1913\nDr. Ing. František Ovesny, nar. 28. IV. 1912 Teplice-Trnovany\nDr. Ing. Karl Jirsch\nbyl od roku 1927 do roku 1937 předsedou Alpenvereinu Teplice. V té době čítal spolek asi sedmset členů. Karel Jirsch byl velmi aktivním horolezcem, hlavně v oblasti Dolomit a Vysokých Taur. Dne 29. července 1937 se vydal spolu se svým přítelem a dlouholetým spolulezcem Ing. F. Lindemanem, toho času chatařem na "Langkofelhütte" na vrchol Langkofelu. Pravděpodobně náhlá změna počasí s následnou bouří byla příčinou toho, že oba muži při výstupu zahynuli. Byli to velmi zkušení horolezci. Po Karlu Jirschovi byla nazvána 14 km dlouhá turistická cesta v oblasti Hohe Tauern z Matrei 1266 m na Nussigscharte 2743 m a dále na "Sudetendeutsche Hütte", postavenou v roce 1929 Alpenvereinem Žatec. Na Nussigscharte je umístěna tabulka na památku Dr. Ing. Karla Jirsche. Taktéž na horolezeckém památníku v Tisé byla v roce 2016 pořízena pamětní tabulka na bývalého předsedu teplického Alpenvereinu.\nDr. Ing. Franz Ovesny,\nčlen Alpenvereinu Teplice, byl aktivním a zkušeným horolezcem jenž vystoupil na řadu vrcholů v oblasti kolem Zermattu. Dne 5. srpna 1937 se vydal se svým přítelem, studentem medicíny Muc. Gerhardem F. Maternou z družebního Alpenvereinu Opava, na Matterhorn od chaty Hörnli. Za několik dní objevili horští vůdci jejich těla na úpatí hory. Jsou pohřbeni na horolezeckém hřbitůvku v Zermattu, kde jsou uloženy ostatky horolezců kteří zahynuli v této oblasti hor. Na můj písemný dotaz zaslaný farnímu úřadu v Zermattu, jsem dostal záhy vyčerpávající a velmi vstřícnou odpověď, že Franz Ovesny je v Zermattu pohřben. Zároveň s odpovědí mi byly zaslány i snímky hrobu. Pamětní tabulka se jménem Dr. Ing. Franz Ovesný byla v roce 2016 umístěna na horolezeckém památníku v Tisé.\nSláva Stehlík (větší rozlišení není k dispozici)\nSláva Stehlík při prvovýstupu na Morice\nfoto: Stanislav Malý\nŠiroká Perč v Julských Alpách\n*20. 3. 1924, †3. 4. 1972\nSláva bydlel v Krupce - Bohosudově. Někdy kolem roku 1942, ve svých osmnácti letech, se seznámil s členy lezeckého klubu "Lindenbrüder"- "Lipoví bratři" v Unčíně. Tímto klubovým názvem se podepisovali do vrcholových knížek, protože se vždy scházeli pod velkou lípou v Unčíně. V roce 1944 se seznámil s "Manti" Lexou, jenž se pro zranění vrátil z válečného nasazení. Počali lézt spolu a brzo začali tvořit nové cesty hlavně v oblasti Ostrova. Rok 1945 přinesl velké změny. Manti Lexa byl odsunut a Slávek poté lezl s Frantou Grasslem a později s Rudolfem Wokrzinkem, Wolfgangem Bruchem nebo Frantou Kodešem. V té době pracoval jako horník v rudném dole Vrchoslav - Krupka, kde se těžil fluorit.\nSláva se seznámil s krásnou dívkou menší postavy, Růženou Kordovou. Jezdila s ním do skal, kde se Slávkem slézali vrcholy snadněji dostupné. Jejich oblíbeným vrcholem byla věž zvaná "Trpaslík" na levé straně Ostrova. Stará cesta klasifikace III vedla po trochu nakloněné SZ hraně. Na začátku cesty byl asi metrový blok opřený o stěnu, jenž podstatně usnadňoval nástup. Ale znáte kamarády. Však se vždy ve skalách vymýšlely všelijaké taškařice. Tentokrát se zaměřili na ten kámen u nástupu. Jednoho brzkého rána ho s velkým rachotem shodili. A bylo to. Od té doby se ve vrcholové knížce již jméno krásné Růženy neobjevilo. Slávek se urazil a nejméně půl roku s nimi nemluvil. Avšak s Růžou se Slávek oženil a měli spolu dcerku.\nStehlík byl vynikající pískař. Trochu menší postavy, ale se svalnatým, vypracovaným tělem. Měl velkou sílu v rukou a tu také uplatňoval při lezení. Jen málokdy cestu vzdal, visel na rukou neskutečně dlouhou dobu, kdy by jiný už dávno odpadl. Vladimír Slouka v knize "O horo" o něm píše: "Je to neúprosný zastánce čistého způsobu lezení a dodržování saských pravidel na pískovci. Jeho prvovýstupy převážně v oblasti Tisá ve společnosti Rudolfa Wokrzinka a dalších patří k těm nejkrásnějším".\nV letech 1944 - 1967 vykonal 61 prvovýstupů. Uvedu několik významnějších. V roce 1957 s F. Grasslem jižní spáru VI na Srnčí věž. V roce 1961 s R. Wokrzinkem Teplickou hranu na Teplickou věž VIIb. 24. 6. 1962 se stejným spolulezcem Jemnou cestu na Sáhiba VIIa a v roce 1967 Srnčí věž S cestou VIIb se spolulezci L. Stojem a Marušákem. Dále pak Diagonálu na Kurtovky či Přímou S hranu na Blížence a další. Ale Slávek nelezl jenom na pískovci. Přelezl mnoho cest ve Vysokých Tatrách letních i zimních. V roce 1964 s vynikajícím libereckým lezcem Joskou Čihulou uskutečnil prvovýstup severní stěnou Široké Perče v Julských Alpách, klasifikace VI.\nV lednu 1951 založil spolu s bývalými členy "Lipových bratří" lezecký spolek "Sokol Bohosudov", jenž ale po několika letech zanikl. V roce 1957 stál u zrodu horolezeckého oddílu Lokomotiva Teplice a byl jeho prvním předsedou. Sláva bydlel v Bohosudově, v domě u křižovatky nad kostelem, kde v přízemí byla drogerie. V šedesátých letech, kdy jsme se všichni motorizovali, si i Slávek pořídil motorku, Jawu 250. Ale nijak zvlášť se s ní neskamarádil. Jednou ji zadřel, podruhé si po smyku na vlhkých kolejnicích pořádně natloukl. Od té doby jezdil pozorněji a hlavně pomaleji. Sláva byl tak trochu samorost. Následkem hlučné práce v dole špatně slyšel, takže domluva ve stěně byla někdy obtížná. Ale jinak to byl parťák výborný. Přelezl i velmi obtížné úseky, někdy i mimo stanovenou cestu.\nOsobně si pamatuji na jeden výstup, kdy jsme ve čtyřech - Slávek, Ruda Wokrzinek, Wolf Bruch a já, chtěli vylézt v zimě Granátovou stěnu cestou Gálfy -Urbanovič (středem, klas. V-VI). Střídal jsem se se Slávou ve vedení a obtížnou, někdy zledovatělou stěnou jsme postupovali docela svižně. Ale v horní části pojednou začalo sněžit. Dost vydatně. "To dorazíme" - tak znělo naše heslo. Vylezl jsem přes kolmý práh na dobré stanoviště. Na vrchol to byla slabá lanová délka. Doleva vedla mírně převislá lišta. Zkusil jsem to, ale musel jsem se vrátit. Sněžení bylo stále hustší. Sláva nastoupil, zatímco na stanoviště dolezli kamarádi. Sláva visel na zkřehlých rukou, rval se se skálou, ale musel se vrátit. Myšlenka, že bychom museli celou stěnou zpět slaňovat, nás děsila. Slávek to zkusil ještě dvakrát, ale k hustému sněžení se zde, tak blízko vrcholu, přidal i vichr. Ne. Nešlo to. Zpropadených pár metrů od vrcholu. Stmívalo se. Je rozhodnuto. Bivak v tomto nečase nepřichází v úvahu. Zbývá jen osm slanění a jsme dole. Nic se nesmělo uspěchat. Kolem dvaadvacáté hodiny jsme stáhli poslední slanění a šup na chatu. Chci na tomto příkladu ukázat, jaká buldočí vytrvalost a snaha nikdy se nevzdávat, Slávka zdobila.\nJeště jednu slabost i radost měl, u tak tvrdého chlapa možná nezvyklou. Zpívání. Jako člen Krušnohorského sboru se zúčastnil několika zájezdů. Poslední léta Slávka trápila nemoc. Ještě se zúčastnil se sborem zájezdu do Francie. Poté ho nemoc přemohla a v roce 1972 zemřel.\nByl to skvělý lezec, jenž miloval svůj sport nade vše. Zlatým písmem se zapsal do historie lezení v našich skalách.\nVe stěně (větší rozlišení není k dispozici)\nBřetislav Logaj s rodinou\nAlois Scharf a Břetislav Logaj na Bořni v roce 1964\n*Praha 21. 3. 1921, †Kámen 28. 8. 1980\nJsou horolezci, kteří lezou silou své vůle, pak horolezci, jež lezou pro slávu a jsou tací, které to prostě baví. Ale Břetislav Logaj provozoval tento sport celým svým srdcem. Svou myšlenku a své nadšení, které ostatně nikdy příliš neprojevoval, dokázal rozdávat ostatním a tím je pro tento sport získávat.\nVe válečných letech bydlel v Praze, v níž se zapojil do odbojové činnosti. V roce 1943 byl zatčen a až do osvobození v roce 1945 byl vězněn v Drážďanech a Terezíně. Po ukončení války absolvoval gymnázium v Ústí nad Labem a poté vystudoval filosofii na VŠ v Praze. Po studiích se uplatnil na hospodářské škole v Ústí. V roce 1955 se seznámil s horolezcem Karlem Vávrou, jenž byl tehdy předsedou horolezeckého oddílu Spartak - Metra Ústí. Pod jeho vedením spolu se svou ženou Bohumilou se začal věnovat tomuto sportu. Napřed na pískovcových skalách, poté na Bořni a pak ve Vysokých Tatrách. V době kdy byl učitelem na průmyslové škole v Mostě začal se intenzivně věnovat lezení především na Bořni a Zlatníku. Zdejší skalní svět se stal jeho druhým domovem. Jeho žena vzpomíná na epizodu ze společného výstupu. "Jistila jsem Břetislava, který náhle sklouzl a spadl, načež se mi lano omotalo kolem krku tak, že jsem se málem uškrtila. Naštěstí se můj muž včas zachytil a sevření lana povolilo".\nV roce 1957 založil horolezecký oddíl Lokomotiva Bílina. Přitáhl mezi jeho členy hlavně studenty průmyslové školy. Systematicky je vedl k bezpečnému provozování horolezeckého sportu a vychoval zdatné lezce jako na příklad Rudolfa Stuchlíka, Petra Chvojku či Petra Fišera. Mezi stěžejní akce oddílu patřily zájezdy do Vysokých Tater. Samozřejmě mladí horolezci byli plní elánu a tak je často musel krotit, což vedlo někdy k diskuzím. Jako příklad poslouží příhoda, kdy při vynášce do stanového tábora v Batizovské dolině nařídil uprostřed cesty postavit stany a ve vynášce pokračovat až další den. Jako důvod uvedl přípravu na velehorské výstupy. Ve Vysokých Tatrách provedl kolem padesáti výstupů, včetně nových směrů hlavně na Drůk.\nV roce 1960 založil Břetislav Logaj horolezecký oddíl TJ Velkodůl Jan Šverma v Jirkově. Do skal jezdil spolu s ostatními nákladním autem, skříňovou Tatrou V3S, jež se v pracovní dny používala ke svozu vězňů na práci v dole. Jeho hlavní lezeckou doménou však stále byly skály na Bořni a Zlatníku, kde uskutečnil několik pěkných prvovýstupů. Pokročilý věk a i nějaké ty neduhy občas způsobily, že měl s překonáním obtížnosti cesty určité potíže. V takovém případě poslal dopředu svou ženu Bohunku, která cestu zvládla s vrozenou mrštností a elegancí.\nV roce 1968 byl čelním přestavitelem KAN 234. Za normalizace musel průmyslovou školu opustit a pracovat na dole. Potom měl zaměstnání na Státním statku jako řidič jeřábu s tankovým podvozkem. Též jezdil jako řidič sanitky, ale i tam ho zastihla ruka normalizace a byl propuštěn s odůvodněním, že by mohl ohrozit nějakého prominentního stranického pacienta. Byl bez práce a hrozilo mu potrestání za příživnictví. To jej však neodradilo od jeho velké lásky, Bořně. V roce 1964 inicioval pozvání pana Aloise Scharfa, "Strýčka z Bořně", který do Bíliny přijel. Od něj získal rukopis horolezeckého průvodce a na jeho podkladě pak vydal knížku "Horolezecký průvodce ve státní přírodní rezervaci Bořeň". Byl též spoluautorem publikace "Nepískovcové skalní oblasti v Čechách".\nDr. Břetislav Logaj byl nadšeným propagátorem horolezectví, jenž svojí činností přivedl do hor mnoho mladých lidí. Jako občan se angažoval pro demokratický vývoj naší společnosti. Napsal též knihu o životě za okupace s názvem "Kdyby šlo zapomenout".\nV roce 1976 odešel v 55 letech jako odbojář do důchodu a žil se svojí ženou v rodinném domku v obci Kámen na Děčínsku. Zemřel 28. srpna 1980.\nPodstatnou část vzpomínek na "Krále Bořně" mi poskytla jeho manželka Bohumila Logajová v příjemném rozhovoru dne 13. září 2017, kdy jsem ji navštívil v jejím bydlišti v obci Kámen.\nIng. Miloš Matras\nMiloš Matras (větší rozlišení není k dispozici)\nŠpicberky, v pozadí Teplitztoppen\nExpedice Kačkar 1969\nHuascarán 6768 m\n*Praha 4. 10. 1933, †Peru 31. 5. 1970\nMiloš Matras se horolezeckému sportu se začal věnovat v patnácti letech. V roce 1961 se stal členem horolezeckého oddílu TJ Lokomotiva Ústí nad Labem. Výraznou postavou ústeckého horolezectví byl Jaroslav Mlezák, jenž tehdy silně ovlivňoval činnost oddílu. Nejenom lezením na domácích pískovcích, ale preferoval výstupy ve velehorách, hlavně v zimním období. Miloš Matras mohl brzo vykázat pozoruhodné výstupy. Ve Vysokých Tatrách spolu s Jaroslavem Budínem, J. Kolínkem a Ladislavem Veselým prostoupil poprvé v zimním období Lapiňského komín v Galerii Ganku. V roce 1963 Malý Kežmarský štít Stanislavského cestou opět v zimním období, jakožto i východní stěnou na Kupolu. S Jaroslavem Mlezákem, jedním z nejlepších našich horolezců, vystoupil při zájezdu na Centrální Kavkaz na Ušbu 4710m jižní stěnou. V následujícím roce pak vylezl spolu s Petrem Mikešem jižní pilíř na pětitisícovku Dych-Tau. V roce 1963 zdolal s Jurou Ševčíkem Bonattiho pilíř na Petit Dru. Na Kavkaze provedl s Wolfgangem Ginzelem traverz Bezingské stěny, přechod hřebenem přes pět pětitisícovek. Při čsl. expedici do hor Hindukuše vystoupil Miloš spolu s Radovanem Kuchařem a Jozefem Psotkou na vrchol Západní i Východní Uparisimy 6050 m a 6260 m a tato trojka spolu s fotografem Vilémem Hecklem zdolala vrchol Hevadu 6849 m.\nV zimním období 1966 vykonal s Jaroslavem Budínem a Gerhardem Tschunkem první zimní průstup Contaminovou cestou na Auquille du Midi VI++ a vrchol Montblancu. V témže roce spolu s J. Budínem, J. Ďuranou a G. Tschunkem stoupal severní stěnou Matterhornu.\nAle i na domácích skalách byl velmi aktivní. Známá je cesta MM v severní stěně Bořně klasifikace VI kterou lezl s Vlastimilem Matěchou. Na pískovcových skalách jsou pověstné jeho převážně spárové cesty. Neboť spáry Miloš dovedl mistrovsky zdolávat. Říkával: "Do spáry musíš vložit ruce jemně, ale tvrdě". Svou první spárovou cestu vylezl již v roce 1958 na Teplickou věž spolu s M. Radou klasifikace VIIa. Následoval "Bič" na Goléma, "Překvapení nakonec" na Čerta v Ostrově či novou cestu "Rekreační spára" na Tureckou věž. V roce 1967 následovala krásně vedená cesta, známé "Schody do nebe" klas. VIIb na Rohovou věž. Spolulezcem mu byl Rudolf Stuchlík. Trochu zvláštní i úsměvná je historka kolem klasifikace cesty "Vzhůru sokolíci" na Vztyčnou věž. V těchto letech jsme se tak trochu hecovali při vytváření nových cest. Miloš po přelezení této cesty opět s Rudolfem Stuchlíkem určil klasifikaci IV. Tím nasadil našemu hecování korunu. No, nyní má klasifikaci VIIb. Jistě sami jste poznali některé cesty z této doby. Miloš vždy říkával: "No co co, musíme si udělat nějaké cesty, které, až budeme starší, přelezeme".\nIng. Miloš Matras stavěl silnice a komunikace. S manželkou Jitkou měl dva syny. Zpočátku bydlel v Ústí, později na Řetenickém sídlišti v Teplicích. Jako většina z nás jezdil na motorce Jawa 250, později si zakoupil auto Škoda MB 1000.\nV roce 1966 přestoupil spolu s Jaroslavem Budínem do horolezeckého oddílu Lokomotiva Teplice. Důvodem byla příprava expedic, jež oddíl plánoval. Miloš byl skvělý chlap a parťák. Trochu málomluvný a většinou s úsměvem na tváři. Jen jednou jsme ho viděl se zlostným výrazem, to když se na pracovní brigádě na hradě Krupka, čímž jsme si vydělávali na expedice, rozmáchl velkým kladivem tak mohutně, že se praštil do zadní části hlavy. Jeho nenáročnost se projevovala nejen ve výběru jídla, ale i ve výběru horolezeckého materiálu. Pamatuji, že jednou v zimním období jsme pobývali na Téryho chatě. Odpoledne nás navštívili Miloš s Jardou Budínem. Bivakovali pod severní stěnou Ľadového štítu, kterou chtěli vylézt. Požádali nás o zapůjčení alespoň čtyř skob, měli sebou jenom tři. No, byli na lehko, jenom s kletrákem, lanem a žďárákem. V zimě! Jediné co opravdu neuměl, bylo vaření. Když při zájezdu přišla na něj s Jardou řada, byla vždy rýže promíchaná s kompotem a k večeři rybičky z konzervy.\nLezec to byl excelentní. V každém terénu. Nikdy neztrácel dobrou náladu ani v nejtěžších situacích. Jednou jsme lezli v zimě východní stěnu Bašt. Napadlo hodně čerstvého sněhu a bylo nebezpečí lavin. Na jednom štandu se Miloš podíval dolů a řekl: "Je to v pohodě, máme dobrý dojezd". Tím chtěl říci, že kdyby nás smetla lavina, dojedeme na široké sněhové pole pod stěnou. To jsem si později často v duchu opakoval.\nJan Suchl ve své knize "Cesta končí pod Huascaránem" píše. Nikdy nepodceňoval nebezpečí, nikdy mu nestačilo k zajištění jedna skoba, a tak se mu nestalo, že by spadl. Opatrnost mu však nesvazovala ruce, neomezovala jeho rozhodnost. Když deset chlapů řeklo, vzdáme to, on byl až jedenáctý.\nV roce 1968 se stal již jako člen teplického oddílu účastníkem, vedoucím, expedice na Špicberky. Je třeba připomenout, že byl jednou z hnacích sil této akce. Spolu s Jaroslavem Budínem při desetidenním pochodu objevil cestu z ledovce Kongswegen, jenž ústí do zálivu Kongsbay, do Woodfjorden na severu. To byl jeden z cílů expedice. V následujícím roce se též zúčastnil expedice členů teplického oddílu do téměř neznámých hor Kačkaru na východě Turecka.\nZasloužilý mistr sportu Miloš Matras, dlouholetý člen reprezentačního družstva, byl horolezec s mimořádným citem pro skálu, se schopností lezecké orientace a smyslem pro bezpečnost. Vždy klidný, spolehlivý, vytrvalý, plně soustředěný na cíl cesty. Jeho heslem bylo: "Horolezec nepadá".\nV roce 1970 zahynul spolu s ostatními členy čsl. expedice v ledové lavině pod Huascaránem v Peru.


Black Widow: Nová fotka detailně ukazuje hrdinčin kostým. Víme, co dělá jejího padoucha tak smrtícím – Filmožrouti.cz\n4. 3. 2020 Aleš 1 927× 28 světlý/tmavý vzhled\nNa Redditu se objevil dosud asi nejdetailnější pohled na kostým Black Widow , který bude hrdinka nosit ve svém nadcházejícím sólovém snímku. Povšimnout si můžeme zejména zlatých doplňků, podle všeho inspirovaných komiksovou předlohou. Již dříve nám podobná sběratelská karta umožnila důkladně prozkoumat také výzbroj hlavního padoucha Taskmastera.\nTen mezitím dostal novou figurku, na níž tasil drápy podobné těm, které používá Black Panther. Nebude to náhoda – v komiksech totiž Taskmaster imituje styl boje různých hrdinů a už v traileru jsme ho viděli třeba se štítem, který připomíná ten Captainův. Střílí také z luku podobně jako Hawkeye. Dokáže Black Widow porazit tak nebezpečného oponenta?\nTo se dozvíme už 30. dubna, kdy nový snímek ze superhrdinského vesmíru MCU dorazí do českých kin. Mezitím můžeme třeba spekulovat, jaký vlastně bude Taskmasterův plán. Vzhledem k přítomnosti červených ampulek v traileru někteří soudí, že jde padouch po biologických zbraních, podobně jako Crossbones v Občanské válce 78 %. Příběh by tak mohl plynule navázat.\nBlack PantherBlack WidowMCUMarvel


Losangeleská policie se střetla s wallstreetskými okupanty — ČT24 — Česká televize\nLosangeleská policie se střetla s wallstreetskými okupanty\nLos Angeles - Demonstranti proti sociální nerovnosti z hnutí Okupujte Wall Street se dnes v Los Angeles střetli s policisty. Policie čtyři protestující zatkla, zatím se ale nechystá násilím vytlačit demonstranty z parku u radnice, přestože obsazený prostor neopustili do půlnoci místního času, jak požadoval losangeleský starosta Antonio Villaraigosa.\nZdroj: ČTK/AP Autor: Jason Redmond\nProtest v Los Angeles, který trvá od 1. října a je obdobou newyorských protestů, měl zpočátku podporu úřadů. Villaraigosa ale v pátek změnil názor, protože pokračování demonstrace v parku u radnice podle něj už z hygienických důvodů není možné. Úřady vyzvaly k vyklizení místa a pohrozili, že lidé, kteří neodejdou, budou zatčeni. Protestující ale park neopustili a na místo naopak ze solidarity dorazily stovky dalších lidí, takže počet osob v parku krátce před uplynutím lhůty k jeho vyklizení dosáhl zhruba 2000.\nPepřák ve studentských očích stál místo dva členy ostrahy\nOkupovaná Wall Street zezelenala\nČerný pátek vehnal davy Američanů do obchodů\nStovky „okupantů Wall Street“ zkusily bránit burze, ale marně\nNevzdáme se, zní od „okupantů Wall Streetu“\nLos Angeles není jediným americkým městem, které se snaží demonstranty ze zabraného prostoru vytlačit. Radnice ve Filadelfii v neděli rovněž vyzvala k odchodu tamní protestující, ani ti však její výzvy neuposlechli. Policie nicméně proti demonstrantům, kteří utvořili lidský řetěz, nijak nezasáhla.\nProtest Okupujte Wall Street začal v polovině září v newyorském Zuccottiho parku a rozšířil se i do dalších měst. Demonstranti tvrdí, že zastupují 99 procent Američanů proti jednomu procentu nejbohatších. I newyorská část hnutí ale přišla o svou základnu, když místní úřady donutily demonstranty k odchodu kvůli vyčištění parku.\nDemonstrace hnutí Okupujte Wall Street v Los Angeles\nAutor: Jason Redmond\nV Británii uvázly ve sněhu auta i vlaky. Na východním pobřeží hrozí sesuv domů do moře


Red Bull slíbil, že nebude zasahovat do souboje svých jezdců o titul - Sport.cz\n16. října 2010 10:00 - PRAHA\nŠampionát 2010 se chýlí ke konci a jezdci Red Bullu jsou v průběžné klasifikaci na předních pozicích. Tým proto nemíní využít týmové příkazy a nechá Webbera a Vettela, ať rozhodnou na trati. "Slibuji, že tým nebude zasahovat do boje o titul," prohlásil šéf rakouské stáje Christian Horner na oficiálních stránkách formule 1.\n"Ale musíte si také uvědomit, že směřujeme na tratě, které budou více vyhovovat Ferrari a McLarenu. Mám trochu obavy ze závodu v Abú Zabí," připojil Horner.\n"McLarenu se tam loni dařilo, i když jejich auto nebylo tak dobré jako naše. A skutečností zůstává, že máme nevýhodu nižšího výkonu motoru. To by mohlo znamenat rozdíl v Abú Zabí a pravděpodobně také v Koreji."\nPodle Hornera nemá Red Bull mezi svými jezdci žádné preference. "Velmi dobře byste měli vědět, že nemůžu a nesmím odpovědět na takovou otázku," reagoval, když měl ve svých řadách vybrat vlastního favorita na titul.\n"Máme luxusní problém. Pro tým je skvělé, že máme dva jezdce bojující o titul. A nemusíme zacházet moc do psychoanalýzy, abychom věděli, že pokud dva jezdci bojují o nejprestižnější titul v motorsportu, je součástí této hry napětí. My musíme zajistit, aby se ani jeden z nich necítil znevýhodněn."\nO použití týmových příkazů žádal Red Bull Flavio Briatore. Pochopitelně tím měl na mysli, aby se podpora soustředila na Marka Webbera, o jehož záležitosti se stará. "Co jiného by jako Markův manažer měl říkat? Moje odpověď je jasné ne," vzkázal Horner. "Samozřejmě si dokážu představit, že by byl Flavio radši, kdybychom zvolili cestu Ferrari a soustředili se na jednoho jezdce, ale to by bylo špatně, protože jsou oba uprostřed boje o titul. Jediné, co od nich očekáváme, je, že si vzájemně nebudou škodit."


PČR, PS 1998-2002, 35. schůze, část 161 (10. 4. 2001)\nMístopředseda PSP František Brožík: Děkuji vám, pane poslanče. Táži se, kdo se dále hlásí do podrobné rozpravy. Nikoho nevidím, končím podrobnou rozpravu.\nTáži se na závěrečná slova. Pan ministr financí.\nMístopředseda vlády a ministr financí ČR Pavel Mertlík: Jen velice stručně bych, pane předsedající, rád vyjádřil skutečnost, že jsem rád, že tyto návrhy směřující k posílení kontrolního vlivu Poslanecké sněmovny zde padly. Zároveň mi nicméně nezbývá, než vyjádřit politování, že zejména ty strany, které je iniciovaly a předkládaly, které byly reprezentovány ve všech vládách do roku 1998 včetně, nepřinesly tehdy podobné návrhy ve vztahu ke stávající Konsolidační bance, která je zrovna tak veřejnou institucí, jakou bude budoucí Česká konsolidační agentura. Děkuji.\nMístopředseda PSP František Brožík: Děkuji, pane ministře. Pan kolega zpravodaj nehodlá vystoupit. Žádná hlasování nás nečekají, protože nepadly návrhy ani na zamítnutí, ani na vrácení do výboru.\nKončím proto druhé čtení, končím projednávání bodu 14.\nVzhledem k tomu, že i další bod číslo 15 je pro navrhovatele i zpravodaje totožný, otevírám bod 15, kterým je\nKonsolidační banky Praha, státního peněžního ústavu, za rok 1999\nJe to pokračování přerušeného jednání. Pan ministr zůstal u stolku, pan zpravodaj také.\nTento návrh jsme začali projednávat v lednu tohoto roku, kdy jsme přerušili obecnou rozpravu a další projednávání jsme odročili do předložení doplňujících podkladů rozpočtovému výboru a jejich projednání v tomto výboru.\nÚvodní slovo přednese pan ministr financí a místopředseda vlády Pavel Mertlík, poté se ujme slova zpravodaj pan kolega Kocourek.\nMístopředseda vlády a ministr financí ČR Pavel Mertlík: Děkuji. Vážený pane předsedající, vážené dámy, vážení pánové, vzhledem k tomu, že jde o přerušené, resp. opakované druhé čtení, budu tentokrát opravdu velmi stručný.\nDovolte mi, abych zejména zdůraznil, že podle § 44a zákona č. 21/1992 Sb., o bankách, ve znění pozdějších předpisů, disponuje Konsolidační banka, státní peněžní ústav, zákonnou, trvalou, přímou a neodvolatelnou zárukou státu za její závazky. Z tohoto důvodu se navrhuje Poslanecké sněmovně, aby souhlasila s řešením uhrazení tohoto závazku z výnosu prodeje státních dluhopisů. Protože je možné státní dluhopisy vydat pouze na základě zákona, předkládá vláda tento návrh zákona o příslušném státním dluhopisovém programu na úhradu ztráty za rok 1999.\nMístopředseda PSP František Brožík: Děkuji, pane ministře. Prosím, aby se slova ujal zpravodaj výboru poslanec Martin Kocourek a informoval nás o výsledku jednání ve výboru.\nPoslanec Martin Kocourek: Vážený pane místopředsedo, vážený pane ministře, vážené kolegyně a kolegové, dovolte, abych znovu zrekapituloval, že tento vládní návrh zákona na úhradu ztráty Konsolidační banky za rok 1999 vláda předložila Poslanecké sněmovně již 31. srpna 2000. Dále bych chtěl říci, že první čtení proběhlo 30. listopadu 2000 na 29. schůzi Poslanecké sněmovny. Návrh zákona byl přikázán k projednání rozpočtovému výboru, který jej projednal 22. ledna 2001 a přijal usnesení, které bylo doručeno jako tisk 711/2, kde rozpočtový výbor doporučil sněmovně vyslovit s tímto vládním návrhem zákona souhlas a požádal ministra financí o doplnění dalších podkladů týkajících se ztrát Konsolidační banky, jejich struktury a výhledu do budoucna.\nVzhledem k tomu, že Poslanecká sněmovna na svém dalším jednání při projednávání tohoto návrhu zákona 23. ledna na 32. schůzi nebyla zcela spokojena s podklady, které pan ministr poskytl, bylo toto jednání přerušeno a přeloženo druhé čtení až na tuto schůzi.\nPokud mohu rekapitulovat, rozpočtový výbor doporučuje, aby sněmovna propustila tento tisk do třetího čtení.\nMístopředseda PSP František Brožík: Děkuji vám, pane zpravodaji. Nyní budeme tedy pokračovat v přerušené obecné rozpravě. Táži se, kdo se do ní hlásí. Pan poslanec Šafařík.\nPane poslanče, jestli chcete připomenout, že padl váš návrh na zamítnutí, bude po obecné rozpravě samozřejmě o vašem návrhu hlasováno.\nTáži se, kdo se hlásí do obecné rozpravy. Ještě pan kolega Kocourek.\nPoslanec Martin Kocourek: Vážené kolegyně a kolegové, vzhledem k tomu, že projednáváme zákon o státních dluhopisových programech na úhradu ztráty Konsolidační banky, což je jistá forma cenných papírů, a vzhledem k tomu, že jsem byl informován o problémech, které vyvolala novela zákona o cenných papírech č. 362/2000, chtěl bych avizovat, že v případné podrobné rozpravě k tomuto návrhu zákona přednesu legislativní změny zákona o cenných papírech, neboť se domnívám, že dluhopisy jsou jistým druhem cenných papírů, a proto bych chtěl využít této příležitosti k novelizaci zákona o cenných papírech, aby odstranila některé nejasnosti a diskriminace na trhu s cennými papíry.\nMístopředseda PSP František Brožík: Děkuji, pane kolego. Kdo se dále hlásí do obecné rozpravy? Nikoho nevidím, obecnou rozpravu končím.\nBudeme hlasovat o návrhu, který přednesl pan poslanec Šafařík v rámci obecné rozpravy, a to o návrhu na zamítnutí tohoto návrhu zákona. Na základě žádosti z pléna vás všechny odhlašuji a prosím vás o novou registraci.\nKonstatuji, že v hlasování pořadové číslo 200 z přítomných 165 poslanců pro 25, proti 110. Návrh nebyl přijat.\nZahajuji tedy podrobnou rozpravu, do které se jako první přihlásil zpravodaj poslanec Martin Kocourek.\nPoslanec Martin Kocourek: Děkuji, pane místopředsedo. Vážené kolegyně a kolegové, dovolte, abych přednesl avizované pozměňovací návrhy k tisku 711.\nZa prvé. V názvu zákona se za slova "za rok 1999" vkládá text "a o změně zákona č. 591/1992 Sb., o cenných papírech, ve znění pozdějších předpisů".\nZa druhé. Před text "§ 1" se vkládá následující text: "Článek I.". Pod tento nový článek I. se vkládá text "Zákon o státním dluhopisovém programu na úhradu ztráty Konsolidační banky Praha, státního peněžního ústavu, za rok 1999".\nZa třetí. Za text obsažený v § 2 vládního návrhu zákona se vkládá následující text: "Článek II.". Pod tento nový článek II. se vkládá text: Zákon č. 591/1992 Sb., o cenných papírech, ve znění pozdějších předpisů, se mění a doplňuje takto:\n1. V § 10 odst. 3 se za první větu vkládá nová věta: "Středisko na základě oznámení emitenta postupuje podle § 5 odst. 5 i před uplynutím lhůty uvedené v předchozí větě, pokud emitentovi byly vráceny všechny cenné listinné papíry."\n2. Článek 2 - Přechodná ustanovení zákona č. 362/2000 Sb. - se doplňuje o nový bod 19, který zní: "19. Pokud o povolení k některé z činností uvedených v § 45 odst. 1 žádá obchodník s cennými papíry, kterému bylo uděleno povolení přede dnem účinnosti tohoto zákona, nevztahuje se na něj ustanovení § 45 odst. 3 a § 46c odst. 1. Tím není dotčeno ustanovení článku 2 bodu 10 písm. a) a b) a bodu 20."\n3. V článku 2 - Přechodná ustanovení zákona č. 362/2000 Sb. - se v bodě 10 slova "ve lhůtě jednoho roku" nahrazují slovy "ve lhůtě 18 měsíců".


Mikulášské jízdy – Rodinné výlety – kam na výlet s dětmi a rodinou\nDatum konání : 5. – 6.12.2009\nMísto konání : Praha Bráník\nParní vlak bude vždy po oba dny vyjíždět z nádraží Praha Braník a projede postupně několik tras po pražských tratích. Druhá jízda vede několika tunely na „Posázavský pacifik“ do Davle. Na sobotu je připravena i večerní jízda noční osvětlenou Prahou po „Pražském Semmeringu“ V parních vlacích bude procházet Mikuláš se svoji družinou. Všechny hodné děti dostanou od Mikuláše malý dárek. Pro ty zlobivé má čert připraveno uhlí z lokomotivy. V čele parního vlaku vyjede parní lokomotiva Čtyřkolák (řada 434.2186) vyrobená již v roce 1917 , která poveze historickou soupravu sestavenou z vozů 3. třídy a bufetového vozu. Pro zájemce máme přichystán pamětní list, příležitostné razítko a pohled. V areálu nádraží bude probíhat doprovodný program za účasti maskota Elfíka, soutěže, nebude chybět občerstvení pro děti v historických služebních vozech.K vidění bude současně i tzv. “Liliputská železnice”.Vrcholem poslední sobotní jízdy bude závěrečný ohňostroj.\nŠtítky: Vánoce · Vlaky\n← Adventní a vánoční vystoupení Vánoční trhy na Náměstí Republiky →


Suunto Ambit3 Peak Black CZ menu (skladem, ihned k dodání)\nVšechno to je o cestě k vrcholu - ať už je to hora nebo osobní rekord. Suunto Ambit3 Peak jsou GPS hodinky pro sport a dobrodružství. Na každém kroku, na cestě, poskytují vše co potřebujete na své cestě.\nSuunto Ambit2/3 staví na úspěchu oceňovaného modelu Suunto Ambit. Obsahují typické outdoorové funkce Suunto hodinek, jako je navigace, funkce počasí, výškoměr s funkcí FusedAltiTM, 3D kompas a další specifické outdoorové funkce. Zároveň mají Ambit 2/3 Peak všechny tréninkové funkce, které naleznete i u verze S/Sport, která nemá outdoorové funkce.\nAmbit2/3 jsou hodinky pro průzkumníky, dobrodruhy a sportovce, připravené v robustním designu ze skelných vláken a s baterií s dlouhou výdrží (až 50 hodin v GPS módu).\nMateriál: Tělo z polyamidu se skleněnými vlákny, ocelová luneta, náramek TPU\nVýdrž: 200hodin při 60ti sekundovém intervalu, 20hodin při 1sekundovém intervalu, a 30 hodin při 5-ti sekundovém intervalu, 30dní s funkcemi ABC\nCena: 6 901,- Kč


Special: Rozhovor s Mirou Kralem | SK Zbraslav\nSpecial: Rozhovor s Mirou Kralem\nŠestadvacetiletý Miroslav Král k nám přišel začátkem roku 2012. Odkopal jarní polovinu 1.A třídy a hned se stal s 19 góly nejlepším bombarďákem mužstva! Ve skvostné střelecké bilanci pokračuje i v přeboru. Po třech odehraných kolech vévodí tabulce kanonýrů celé soutěže s pěti brankami. Skóroval dosud v každém utkání, navrch přidal tři gólové přihrávky. Miluje míč, mazlí se s ním, fotbalem se baví ve všech směrech, libuje si ve slovních výměnách s protihráči, rozhodčími i diváky, každému hned vysvětluje svoji pravdu a pohled na právě skončenou akci. První kopačky obul v Jablonci nad Nisou v klubu FK Jablonec 1907 v pěti letech. Hrával i volejbal, fotbal byl ale vždy na prvním místě. Jeho vzorem byl Rivaldo a nejoblíbenějším týmem Arsenal.\nMíro, pamatuješ si na svůj první gól? Ne, to vůbec. Už je to nějaký pátek…\nA na nějakou kuriózní branku? To je každá, kterou dám hlavou!\nPočítá ti to někdo, kolik gólů jsi už nastřílel? Vedeš si statistiku? Jenom koukám na tabulky střelců.\nJaká je tvoje nejúčinnější zbraň? To je jasný – levá noha.\nJe fajn, že jsi na Zbraslavi. Kdo tě sem přivedl? Chodím tady od svých 16 let, kdy jsem poznal Standu Sádovskýho. Je to náš dlouholetý kamarád s Ondrou Sedláčkem. Když mi před rokem volal, že tady působí a že je tady i Sedy, nebylo vůbec co řešit. Takže za to vděčím jemu a jsem rád, že na Zbraslavi hraju.\nJak se cítíš v týmu? Velmi dobře, je tady super parta, výborné zázemí.\nJak vnímáš nejvyšší pražskou soutěž a na co v ní bude podle tebe Zbraslav stačit? Má svou úroveň a prestiž. Myslím, že letos budeme hrát hodně nahoře, budeme do první trojky.\nKolik bys chtěl dát za celou sezónu gólů? Něco okolo 30 gólů! Když dá Sváťa taky 30, tak to bude skvělý a na špici budeme.\nTo je na korunu krále střelců! Láká tě? Aby ne, jsem Král, takže mě koruna láká.\n← Mladsi dorost Special: Rozhovor se Svatou Sykorou →


Mazlíčci v pohybu.cz | Portréty oblíbených plemen doma i ve světě: Habešská kočka\nPortréty oblíbených plemen doma i ve světě: Habešská kočka\nHabešská kočka pravděpodobně žila na dvoře faraonů v době starého Egypta. Nejenže ji můžete vídat na různých vyobrazeních z té doby, zřetelná je i podoba tohoto plemene se soškami i nalezenými mumifikovanými kočkami. Přestože nezvratné důkazy příbuznosti nejsou.\nCo ale víme jistě, je fakt, že byl předek habešské kočky dovezen do Velké Británie v roce 1868 polním maršálkem z Etiopie, tehdejší Habeše. Tato kočka jménem Zula byla zřejmě matkou všech habešských koček. Těm dnešním habeškám se ale moc nepodobala, až na typické zbarvení srsti. Uznání se toto plemeno v Británii dočkalo poměrně rychle, a to roku 1882.\nNásledující události, mezi které patřily i obě světové války a epidemie kočičí leukémie, se postaraly o značnou redukci členů plemene a chybělo jen málo k jeho vymření. Situace se začala otáčet až v 60. letech, kdy habešky začaly získávat na popularitě, a dnes už patří mezi nejznámější a nejoblíbenější krátkosrsté plemeno koček.\nJak už jsem předznamenávala, habešské kočky mají silnou osobnost, nehodí se proto pro každého. Jsou to moc chytré, extrovertní a svéhlavé kočky. Ač si stále udržují svou eleganci a jsou převážně tiché, dokáží člověku zřetelně sdělit, co chtějí. Jsou to nehorázní zvědavci a průzkumníci. Důkladně projde inspekcí cokoliv od nákupu až po návštěvu. Také velmi nerady riskují.\nAby se cítily dobře, potřebují hodně kontaktu se svojí rodinou a být jejím právoplatným členem, který není vynecháván z žádného dění. Takže pokud trávíte většinu dne mimo domov a kočka by doma měla být sama, chřadla by. Velmi dobře vycházejí s ostatními kočkami a skvělými parťáky dokáží být i psovi.\nA kdo neví, jak taková habešská kočka vlastně vypadá, má svalnaté a pružné tělo mírného orientálního typu. Celkově působí dosti lehce a elegantně. Pochlubit se může hustým, jemným a hedvábným kožichem. Jeho původní barvou je barva divoká, nazývaná “ruddy”. Postupem času přibývaly barvy další, ovšem vždy s tickingem. To znamená, že na každém jednotlivém chlupu se nachází dva nebo tři tmavěji zbarvené proužky. Stejnou kresbu můžete najít například také u divokého králíka.\nZajímavostí je, že koťata tohoto plemene se rodí vždy s tmavou srstí, která pomalu zesvětluje až během dospívání. Může se také stát, že se ve vrhu objeví i dlouhosrsté kotě – tedy somálská kočka. Může totiž nést gen pro dlouhosrstost.\nMáte habešku doma? Já mám nejraději jejich ruddy zbarvení, díky kterému vypadají zajímavě a divoce.


Borderlands 3 | PS4 hry | PlayStation\nVrať se v další kapitole ságy Borderlands plné loupení i střílení do pustin planety Pandora, kde neplatí žádné zákony.\nVydej se na dobrodružství hnané vpřed chaosem, střelbou a rabováním\nVrať se v tomto dlouho očekávaném pokračování úspěšné FPS série znovu do světa Borderlands.\nNa drsném konci galaxie se nachází skupina planet nemilosrdně vykořisťovaných militarizovanými korporacemi. Borderlands – tvůj domov přetékající rabováním a násilím. A ještě ke všemu se teď objevil pomatený kult The Children of the Vault, který se šíří jako mezihvězdná nákaza. Jen ty máš spojence a arzenál zbraní, s nimiž ho dokážeš zastavit.\nPusť se do hry jako jeden ze čtyř úplně nových a značně přizpůsobitelných lovců pokladů – těch nejtvrdších lovců pokladů z Borderlands. Přizpůsob si svého lovce pokladů tunami možností a s pomocí odlišných stromů dovedností mu navrhni vlastnosti odpovídající tvému oblíbenému hernímu stylu.\nPostav se fanatické hrozbě\nZastav fanatická dvojčata Calypso, než se jim podaří sjednotit klany banditů a ovládnout galaxii. Jen ty, lovec pokladů hledající vzrušení, máš arzenál zbraní a spojence, s nimiž je dokážeš porazit.\nPlynulá kooperativní akce\nDo hry se můžeš pustit kdykoli s kýmkoli online nebo v kooperaci na rozdělené obrazovce, nezávisle na své úrovni či postupu ve hře. Plňte výzvy a nepřátele likvidujte jako tým, odměny si však sbírejte sami pro sebe – nikdo nepřijde zkrátka.\nNabít, zamířit, oloupit\nK dispozici máš víc jak miliardu zbraní a každý boj přináší šanci přidat do svého arzenálu další. Některé zbraně střílí explodující čepele, jiné není třeba dobíjet a dalším po odhození na nepřítele narostou nohy a pronásledují ho.\nVítej na Gehenně, brutální pustinné planetě na samém okraji vesmíru. Přistaň ve městě Vestige, abys získal odměnu vypsanou na proslulé The Devil Riders, gang nelítostných, na příšerách jezdících žoldáků.\nAbys na Gehenně přežil a porazil The Devil Riders, budeš se muset naučit nějakým novým kouskům, ale naštěstí ti domorodé rostliny a pozůstatky experimentů po záhadné společnosti otevřou dveře k úplně novým způsobům boje a průzkumu.\nSpolu s nimi máš ještě nové vozidlo Jetbeast – vznášedlo, které si můžeš sám upravit – jež ti bude věrným ořem. Popadni svůj šestiraňák a sejmi The Devil Riders, zatímco ti záhadný vypravěč rekapituluje tvé líté činy.\nProč je Borderlands 3 větší, drsnější a šílenější než předchůdce\nProzkoumej všechny nové možnosti, jakými můžeš v téhle ztřeštěné střílečce ulovit nejlepší kořist.\nUpoutávka na DLC Moxxi's Heist\nVypořádej se s šílenými návštěvníky kasina a bezpečnostními složkami Hyperion na místě, kde tě nejspíš čeká nejvyšší skóre tvé kariéry lovce lootu.\nUpoutávka „So Happy Together“\nPodívej se na bombastický prodloužený filmeček ke hře Borderlands 3.\nZa předobjednání kterékoli edice Borderlands 3 v obchodě PlayStation Store získáš zlaté vzhledy zbraní a doplňky spolu s exkluzivním motivem pro PS4.\nKompletní základní hra s ohromným množstvím zbraní, čtyřmi novými lovci pokladů a úplně novým dobrodružstvím.\nObsahuje veškerý obsah standardní edice plus kosmetické balíčky Retro, Neon a Gearbox, balíček zbraní Toy Box Weapons Pack a modifikace bodů zkušenosti a kořisti.\nObsahuje veškerý obsah luxusní edice plus Borderlands 3 Season Pass, který zahrnuje čtyři rozšíření vydaná po uvedení hry spolu s další zbraní a vzhledy postavy.\nNenech si ujít ztřeštěná dobrodružství ze světa Borderlands – nyní jsou všechna dostupná na PS4.\nS touto rozšířenou verzí prvního dílu se vrátíš na samotný začátek, kterým celá úspěšná série odstartovala.\nVrať se na Pandoru ve dvou rozsáhlých dobrodružstvích – Borderlands 2 a Borderlands: The Pre-Sequel – která byla přepracována pro PS4.\nProzkoumej svět Borderlands v kompletní hlavní kampani hry Borderlands 2, kterou si vychutnáš díky výkonu PlayStation VR.\nSvědí tě prst na spoušti?


Letos jsme vyslali naší ambasadorku Káťu na závody Běhej lesy. Ač je Kačí už pár let zkušená Běhej lesačka, letos se rozhodla zapisovat si do deníčku všechny své zážitky a podělit se s námi o své radosti i strasti. Prozradit můžeme rovnou, že procházka růžovým sadem to tentokrát nebyla :-) Nahlédni do dění každého ze závodů, ať víš, na co se těšit až vyrazíš taky! Každý týden pro tebe odhalíme jednu kapitolu a začneme hezky od začátku. Něco málo o Kačí? Kačka Ptáčková se minulý rok zúčastnila všech 8 dlouhých závodů a letos tomu nebude jinak. Bez běhání si doslova není sch...\nV sobotu jsme se zúčastnili trailového závodu ve Ski areálu Bílá z dnes již prestižní série závodů BĚHEJ LESY. Krásné prostředí, skvělá organizace a parádní trať, to jsou jedny z mnoha pozitiv, které bych vypíchnul hned na začátku. Že jste o Běhej lesy ještě neslyšeli? Tedy ve zkratce. Běhej lesy je seriál 8 závodů v přírodě, který láká závodníky na trasy z 80 % na měkkém povrchu a ze 100 % na čerstvém vzduchu. Účastníci se s Běhej lesy podívají do unikátních lokalit na těch nejkrásnějších místech České republiky. Jedno z těchto míst se nachází právě v srdci Beskyd v již zmiňo...\nPárty běžci, v sobotu 24. srpna proběhla největší barevná, pěnová, vodní a překážková plzeňská párty v běžeckém. Na 700 běžců, dětí, rodin si přišlo užít Letní párty běh 2019, který byl součástí Sportmanie Plzeň. Na trase dlouhé 2,5km si malí i velcí přišli na své. Díky krásnému počasí se po 700m od startu běžci schladili ve vodní zóně. Následně běželi do barvičkové zóny, kde byli nachystaní pomocníci se 120 kg barevné “munice”. Po barvičkovém šílenství si běžci doběhli do překážkové zóny od kluků ze Seals run, která nabídla velké zážitky. Od skákání v pytli, po překonávání překážk...


Srovnání spořicích účtů 2012 - výše úroků na spořicích účtech - iPdodnikatel.cz\nSrovnání spořicích účtů – výše úroků na spořicích účtech\nSpořicí účet je pro depozit volných peněz vhodnější než běžný bankovní účet, na kterém je mizivý úrok, a může být v jistých případech vhodnějším řešením také než termínovaný účet. Je to proto, že narozdíl od termínovaných účtů ze spořicích účtů můžete ve většině případů své peníze kdykoliv vybrat a volně s nimi nakládat.\nV čem je spořicí účet ještě výhodný?\nspořit se na něm vyplatí i s malými částkami,\nmůžete si spořit automatickým převodem určité částky z běžného podnikatelského účtu.\nAč se na to první pohled nemusí zdát, spořicí účty mají s těmi bankovními mnoho společného. Stejně jako u bankovních účtů, i u spořicích účtů je dnes běžným standardem, že je můžete ovládat pomocí internetového bankovnictví a co víc, jde ho v mnoha případech zřídit online a je zcela bez poplatků za zřízení či vedení spořicího účtu.\nTaktéž pokud jde o množství nabídek spoření tímto způsobem, spořicí účty si nic nezadají s bankovním účty, je ji nespočet.\nAbyste se v nepřeberné nabídce spořicích účtů dokázali zorientovat, připravili jsme pro vás srovnání spořícich účtů z hlediska výše ročního úroku, který se vám za peníze vložené na spořicím účtu připíše, což je napříč podnikatelskou i běžnou klientelou bank klíčový faktor při výběru spořicího účtu.\nKterý spořicí účet si zaslouží vaši pozornost, protože je nejvýhodnější?\nSrovnání spořícich účtů z hlediska výše úrokui\nÚroky jsou na spořicích účtech připisovány v různých intervalech, u některých spořicích produktů je to denně (např. Zuno Spoření, Oberbank spořicí účet apod.) u jiných měsíčně (tato frekvence je běžná například u Citibak, Equa bank atd.) a existuje i skupina spořicích účtů, kde se úroky připisují čtvrtletně (kupříkladu ČSOB, UniCreditBank, Volksbank).\nKe srovnání jsem vybrali spořicí účty 17 více či méně známých bank, které v Česku působí.\nSpořicí účet si však lze založit i v takzvaných záložnách či spořitelních družstvech (např. Akcenta, Creditas, Metropolitní spořitelní družstvo, Moravský Peněžní Ústav, Poštovní spořitelna ERA, WPB Capital atd.), ale například také ve stavební spořitelně Wüstenrot. Těmi jsme se ale ve srovnání spořicích účtů nezabývali.\nÚrok na spořicím účtu (v % p.a.)\nSpořicí účet u Citi konta Plus Citibank\nSpořicí účet Fio konto Fio banky\nSpořicí účet Genius GE Money Bank\n0,25 – 1,75\nSpořicí účet Speciál Oberbank\neKonto Plus Raiffeisenbank\nSpořicí účet PRIMA UniCredit bank\nSpořicí účet Volksbank\nSpoření Zuno Bank


Altom Skleněná dóza Paris Rose 800 ml, modrá stuha jen za 79 Kč - Levná koupě.cz\nJakostní Altom Skleněná dóza Paris Rose 800 ml, modrá stuha oblíbené značky Altom - tento hit snadno najdete extra levně za 79 Kč. U nás nakoupíte vždy kvalitní zboží za bombastické ceny. A nejlepší na tom všem je, že při objednávce nad tisíc Kč nezaplatíte ani korunu za dopravu. Přejeme vám příjemné nakupování.\nLimitovaná edice produktu Altom Skleněná dóza Paris Rose 800 ml, modrá stuha co bereme od značky Altom - tento produkt dodáváme s úžasnou cenovkou 79 Kč. Nabídku e-shopu pro vás připravuje tým odborníků. Stačí naplnit košík zbožím nad tisícovku a dopravu NEPLATÍTE. Neplaťte jinde víc než musíte.\nParametry produktu Altom Skleněná dóza Paris Rose 800 ml, modrá stuha\nNázev: Altom Skleněná dóza Paris Rose 800 ml, modrá stuha


GO ON Proteinová tyčinka 33% slaný karamel 50g - skladem | BENU.cz\nGO ON Proteinová tyčinka 33% slaný karamel 50g:\n45 Kč Cena za 100 g: 90 Kč\nGO ON proteinová tyčinka je tyčinka s příchutí slaného karamelu a s vanilkovou polevou s obsahem 7 vitamínů a hořčíku. Obsahuje izolát mléčných bílkovin a syrovátkový proteinový koncentrát WPC 80, má až 33 % mléčné bílkoviny, která přispívá k růstu svalové hmoty a pomáhá udržovat normální stav kostí.\nHořčík obsažený v tyčince napomáhá udržet rovnováhu elektrolytu, řádnou svalovou funkci a přispívá k redukci únavy.\nTyčinka je mimořádně křehká a má jemnou konzistenci. Je určena pro fyzicky aktivní osoby a sportovce.\nBalení obsahuje 50 g (=1 porce).\nTyčinku je vhodné užívat před, během i po cvičení nebo jiné fyzické námaze.\nTyčinka obsahuje 31% mléčných bílkovin: izolát mléčné bílkoviny MPI, syrovátkový proteinový koncentrát WPC 80 (z mléka): rozpustná vláknina (kukuřice), arašídy 17%, sladidlo: maltitoly; rostlinné tuky: palmový, bambucký; zvlhčovalo: glycerol; izolát soji, rozpustná vláknina (akácie), tapiokový škrob, sůl, aromata, sladidla: sukralóza, steviolglykosidy; emulgátor: lecitiny (soja), obohacující látky: citrát hořčíku, vitamin C, niacin, vitamin E, kyselina pantotenová (B5), vitamin B6, Thiamin (B1), vitamin B12. Obsahuje přirozeně se vyskytující cukry.\nUpozornění pro alergiky: Může obsahovat stopy lepku, ostatních ořechů a sezamových semínek.\nVýživové údaje na 100 g: Energetická hodnota: 1628 kJ/391 kcal, Tuky: 19,0 g, z toho nasycené mastné kyseliny: 9,3 g, Sacharidy: 21,0 g, z toho cukry: 2,8 g / 1,4 g, Vláknina: 13 g, Bílkoviny: 33 g, Sůl: 0,88 g.\nVýživové údaje na 50 g: Energetická hodnota: 391 kcal, Tuky 9,5 g, z toho nasycené mastné kyseliny 4,7 g, Sacharidy 10,5 g, z toho cukry 1,4 g, Vláknina 6,5 g, Bílkoviny 16,5 g, Sůl 0,44 g.\nObsah vitaminů v 100 g: Vitamin C 66 mg (83 % RHP*), Niacin 13,5 mg (84% RHP*), Vitamin E 9,8 mg (81% RHP*), Kyselina pantotenová 5,0 mg (83%), Vitamin B6 1,2 mg (86% RHP*), Thiamin (B1) 0,90 mg (82% RHP*), Vitamin B12 2,1 mg (84% RHP*).\nObsah vitamínů v 50 g: Vitamin C 33 mg (41 % RHP*), Niacin 6,8 g (42 % RHP*), Vitamin E 4,9 mg (41 % RHP*), Kyselina pantotenová 2,5 mg (41 % RHP*), Vitamín B6 0,6 mg (43 % RHP*), Thiamin (B1) 0,45 mg (41 % RHP*), Vitamín B 12 1,1 mg (42 % RHP*).\nObsah minerálů v 100 g: Hořčík 112 mg (30% RHP*).\nObsah minerálů v 50 g: Hořčík 56 mg (15 % RHP*).\n* RHP - denní referenční hodnota příjmu dospělé osoby.\nTyčinka je určena pro osoby se zvýšenými nároky na bílkoviny, chtějí zvýšit růst svalové hmoty. Je určena pro profesionální sportovce a rekreační uživatele. Vyvážená strava a zdravý životní styl jsou důležité pro správnou funkci lidského těla.\nRecenze produktu GO ON Proteinová tyčinka 33% slaný karamel 50g


Nejvyšší vodopády světa - Skompasem.cz\n(v prvním sloupci je výška v metrech, v závorce případně výška nejvyššího stupně)\nPořadí Vodopád Výška v metrech (m) Výška nejvyššího stupně vodopádu (m) Stát\n1 Salto Angel 979 807 Venezuela\n2 Tugela 948 411 JAR\n3 Tres Hermanas 914 Peru\n4 Olo’upena 900 USA (Hawaii)\n5 Yumbilla 896 Peru\n6 Vinnufossen 860 420 Norsko\n7 Baläifossen 850 452 Norsko\n8 Pu’uka’oku 840 USA (Hawaii)\n9 James Bruce 840 Kanada (British Columbia)\n10 Browne Falls 836 244 Nový Zéland (Jižní ostrov)\n11 Strupenfossen 820 Norsko\n12 Ramnefjellsfossen 818 600 Norsko\n13 Waihilau 792 792 USA (Hawaii)\n14 Colonial Creek Falls 788 USA (Washington)\n15 Mongefossen 773 773 Norsko\n16 Gocta 771 Peru\n17 Mutarazi 762 479 Zimbabwe\n18 Kielfossen 755 149 Norsko\n19 Johannesburg Falls 751 244 USA (Washington)\n20 Yosemite 739 436 USA (California)\nUvedený zdroj poskytuje asi nejucelenější informace o světových vodopádech, který se mi podařilo najít a působí velice věrohodným dojmem. Najdete tu databázi stovek vodopádů z celého světa a nechybí tu ani Česká republika.\nSalto Angel na řece Rio Churún, Venezuela. Výška 979 metrů. Foto: terre.sans.frontiere.free.fr\nPořadí na prvních dvou místech udávají stejně snad všechny zdroje, na které jsem kdy narazil. Pořadí na dalších místech je však udáváno značně rozdílně. Z rozličných údajů se zdá, že některé vodopády nejsou spolehlivě změřeny. Častěji se však asi vedou spory o to, co to je vodopád. Má se počítat jen výška nejvyššího stupně nebo celá výška? A počítají se i úseky, kdy voda spíše prudce teče po skále než aby padala? A počítají se jen stálé vodopády nebo i ty dočasné? A má se počítat každý nepatrný čůrek (co se objemu vody týče), nebo jen skutečně vodnaté vodopády? Toť otázky, které si netroufám posuzovat. Nicméně uvedený zdroj je asi nejobsáhlejší ze všech, proto bych mu důvěřoval.\nNejvyšším vodopádem světa je každopádně Salto Angel ve Venezuele, a to podle všech kritérií (i kdyby se počítala pouze výška nejvyššího stupně – 807 metrů). Je velice vodnatý a řítí se kolmo z výšin Guyanské vysočiny. Měří 979 metrů a je přes 100 metrů široký. Na druhém místě udávají všechny zdroje vodopád Tugela v Jihoafrické republice s výškou 948 metrů. Leží na řece, která se rovněž jmenuje Tugela a řítí se z výšin Dračích hor. Jeho šířka je však pouhých (ve srovnání s Angelem) 15 metrů. Třetí místo je však sporné.\nNěkteré prameny udávají Yosemite v Kalifornii, jiné zdroje zase Utigord v Norsku. Náš pramen udává Tres Hermanas v Peru s výškou 914 metrů. Je údajně 12 metrů široký a má průtok přibližně 1 m3/sekundu, stejně jako Tugela.\nVodopád Tugela (řeka Tugela), Dračí hory, Jihoafrická republika. Výška 948 metrů\nV našem žebříčku nejvyšších vodopádů mají nejvíce zástupců USA a Norsko – po šesti, následuje Peru se třemi kousky a Venezuela, JAR, Kanada, Nový Zéland a Zimbabwe s jedním zástupcem.\nKategorie: Fyzická geografie Štítky: Kanada, Norsko, Nový Zéland, Peru, Salto Angel, světové rekordy, Tugela, USA, Venezuela, vodopády, Yosemite, Zeměpisné rekordy, Zimbabwe\n← Milford Sound a NP Fiordland Jezero Taupo a severní ostrov Nového Zélandu →\n3 thoughts on “Nejvyšší vodopády světa”\nBylo by vhodné doplnit stejný přehled i pro vodopády na území České republiky.\nNejkrásnější vodopády v ČR jsou v Jizerských horách na říčce Jedlové♥\nSkompasem.cz » Zeměpisné statistiky » Fyzická geografie » Nejvyšší vodopády světa


Minipřípravka Sv. Martina oslavila zdařilým turnajem ve Vyškově « Fotbalový oddíl\nNezklamali mě a dokázali v 16 zápasech vstřelit neuvěřitelných 113 branek. O tuto dávku gólů se zasadili opravdu všichni s rozptylem od 2 branek až po 36 branek na hráče.\nTurnaj se velmi povedl jak po organizační stránce, tak po stránce herní a klukům se velmi líbil. Nadšení, bojovnost, chuť do hry, krásné akce jeden na jednoho a další úžasné momenty mně, jakožto trenérovi, udělaly obrovskou radost.\nTímto bych chtěl klukům poděkovat za předvedený výkon a rodičům za spolupráci.\ntrenér Nešťák Radek


Řídítka S-Works Aerofly Carbon byla vyvinuta s pomocí našeho aerodynamického tunelu a díky tomu šetří, ve srovnání s nízko prohnutými silničními řídítky, přibližně 17 vteřin na 40 km dlouhé trati. Tentokrát je časová úspora způsobena charakteristickým aerodynamickým tvarem v horní části a vnitřním vedením lanek. Aby nabízela více možností úchopu, jsou zvednuta o 25 mm. Konstrukce z karbonu FACT jim dává nízkou hmotnost, tuhost a aerodynamický design. Zkonstruována pro vnitřní vedení brzdových a řadících lanek – kompatibilní s elektronickým řazením. Stoupání o 25 mm dává jezdci více možností úchopu. Oblouk: 130 mm Drop x 80 mm Reach


Klaudiánova nemocnice pokračuje v další etapě opravy vrátnice | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Zprávy » Tiskové zprávy » Klaudiánova nemocnice pokračuje v další etapě opravy vrátnice\nVrátnice je proto opět dočasně přesunuta k bočnímu vstupu staré chirurgie (budova A). Fungovat po dobu stavby nebude ani bankomat u hlavního vchodu.\nNávštěvníci a pacienti nemocnice musí dočasně využít ke vstupu do hlavní spojovací chodby bočních vstupů, které jsou viditelně označeny, nebo vstupu z Laurinovy ulice přes budovu nové interny (vedle parkoviště).\n„Prosíme veřejnost o shovívavost během stavebních úprav,“ řekl ředitel nemocnice Ladislav Řípa. Nemocnice na tuto opravu získala dotaci ze Středočeského kraje přesahující 5 milionu korun. Stavba má být ukončena do Vánoc.\nMladá Boleslav , nemocnice , rekonstrukce , TZ , Klaudiánova nemocnice


příplatek - BusinessCenter.cz\nBusinessCenter.cz » Diskuse » příplatek\nMašlonka Leo (neregistrovaný) 91.106.246.---\n20. 12. 2012 7:40\npracuji o svatcích jako noční strážny mam noční směnu od 18 do 06hod ranni zaměstnavatel mi proplati jen 6 hodin práce o svátcích pry další hodiny od 24 do 06h už nespadaji do práce o svátcích je tento postup správny? Děkují\n21. 12. 2012 14:55\nToto je řešeno v ZP § 91, odst.6 . Podle tohoto ustanovení u zaměstnavatele, kde zaměstnanec koná práci v noci, začíná den prac.klidu hodinou ,která odpovídá nástupu zaměstnanců té směny, která v týdnu nastupuje podle rozvrhu směn jako první.\n/týká se to tedy třísměnného nebo nepřetržitého provozu). Toto pravidlo je možné použít při odměňování , to zn.,že při tomto postupu se den pr.klidu(svátku) vymezený pro prac.právní účely nekryje s kalendářním dnem prac.klidu. Toto vymezení však není pro zaměstnavatele povinné.\nTato právní úprava mu umožňuje ,aby rozhodl o tom, že zaměstnanci připadne nebo nepřipadne na svátek celá směna\na ne jen její část a také, aby den nepřetržitého odpočinku v týdnu začínak s koncem směny a ne kalendářně.


MSR Hubba Hubba NX Solo zeleno/červená\nDomů / NaLehko / Lehké stany\nMSR Hubba Hubba NX Solo zeleno/ červená\nKód: 63909 Produktové číslo: 040818062036 Sleva Akce Doprodej\nOsvědčený ultralehký jednovchodový stan pro 1 osobu od špičkového výrobce. Bezkonkurenční poměr váhy a pohodlí.\nLéty ověřený ultralehký stan, který patří k tomu nejlepšímu ve své kategorii. Vzhledem ke své váze skýtá spoustu místa a pohodlí. Už se nebudete cítit stísněně jak to u podobných ultralehkých stanů bývá. To vše díky materiálu a konstrukci jediného větveného prutu. Pohodlně se vejdete i s pohodnou širokou karimatkou. Pokud necháte doma vnitřní stan a využijete konfiguraci Fast & Light® s lehkým footprintem (nutno dokoupit), nebo i bez něho, budete ještě lehčí (0,73 kg).\nminimální váha stanu je 1.12 kg; varianta Fast & Light® bez vnitřního stanu poskytne ochranu už při pouhých 0.73 kg.\nnepromokavost: 1 200mm vodního sloupce (ve větru 80 km/h), jinak min. 10 000mm\nExponované části stanu jsou vyrobeny velmi odolné nylonové tkaniny o vysokých pevnostech.\nOmezená doživotní záruka (na výrobní a materiálové vady).\nDélka vnitřního stanu (cm) 216\nŠířka vnitřního stanu (cm) 76\nVnitřní (maximální) výška (cm) 91\nVoděodolnost tropika (mm H2O) 1200\nMateriál tropika ripstop nylon 66 20D/330T, Durashield™ PU zátěr, silikonizováno, lepené švy\nVoděodolnost podlážky (mm H2O) 3000\nMateriál podlážky ripstop nylon 6 30D/262T, Durashield™ PU zátěr, DWR , lepené švy\nMateriál prutů větvený prut DAC Featherlite NSL™\nMinimální velikost sbalení 46×15 cm


Povinná kontrola pylonových tabulí\nÚvod Školní tabule a prezentace Školní tabule Povinná kontrola tabulí\nPovinná kontrola tabulí\nNabízíme kontrolu pylonových tabulí, kterou vyžadují předpisy Z 22/1997 Sb., NV 101/2005 Sb., NV 378/2001 Sb. a ČSN EN 14434. Kontrola se musí provést minimálně jednou za 12 měsíců.\nNabídka se vztahuje na pylonové tabule zakoupené od MULTIP Moravia s.r.o.\nPro cenovou nabídku zadejte počet kusů tabulí ke kontrole a prostřednictvím nákupního košíku odešlete poptávku. Nebo nás kontaktujte prostřednictvím chatu (vpravo dole), pomocí kontaktního formuláře na této stránce či obecného kontaktního formuláře. Budeme potřebovat vědět počet tabulí a vaši adresu.\nKontrola pylonové tabule (kalkulace)\nNabízíme kontrolu pylonových tabulí, kterou vyžadují předpisy Z 22/1997 Sb., NV 101/2005 Sb., NV 378/2001 Sb. a ČSN EN 14434. Pro cenovou nabídku zadejte počet kusů tabulí ke kontrole a prostřednictvím nákupního košíku odešlete poptávku. Nebo nás kontaktujte prostřednictvím chatu (vpravo dole) či obecného kontaktního formuláře. Budeme potřebovat vědět počet tabulí a vaši adresu.


Artritida příznaků prstů a léčení - Gangréna\nArtritida nohou je běžné onemocnění. Příčiny vzniku problémů v práci imunitního systému. Nemoc bez řádné léčby, rychle postupuje, pokrývá nové klouby nohou. Deprese prstů je pozorována v pokročilém stádiu onemocnění.\nAby se zabránilo následkům onemocnění, je nutné zahájit léčbu co nejdříve. Tradiční medicína se ukázala co nejlepším způsobem, zaměřeným na probuzení imunity. Použití lidových léků jako pomocné látky k základní terapii dává pozitivní výsledek v boji proti nemoci, její příznaky.\nVolba metody léčení v lidové medicíně závisí na druhu artritidy nohou. Závažným poškozením prstů je artritida velkého prstu. Toto onemocnění se projevuje formou specifické zástavby. Vzdělání představuje usazeniny solí kyseliny močové, vyvolává bolestivé pocity, mění chodidlo, neumožňuje nosit normální boty.\nNosit ortopedické boty neposkytuje efektivní výsledky. Artritida zachycuje všechny falangy prstů, častá je porážka všech falangů palce.\nAby zastavily vývoj zánětu artritida nohou, odstranění bolesti, lidový lék používaný k léčbě fondů - osobně z masti, tinktury, odření, koupele, bylinné čaje.\nKomprese, tření, koupele\nPři léčbě artritidy lidových prostředků často používán obložit obklady, což umožňuje odstranit bolest, ovlivňovat regeneraci chrupavkové tkáně. Tyto pozitivní účinky jsou získány pomocí zahřívací obklad s parafínem. Parafín se uvede do tekutého stavu zahřátím a třel se aplikuje na postižené místo po místě aplikace izolované cellophaner vlněné tkaniny. Pro silnější účinek v parafinu přidat hořčice prášek. Postup je prováděn před spaním.\nVýhodou je komprese na bázi vodky, 100 ml terpentinu s přídavkem nerafinovaného slunečnicového oleje v množství 3 lžíce. l. Směs se nanáší přes noc na postižené místo nohy, prsty pokryté polyethylenovou fólií, vlněná příze. Postup aplikace komprese se opakuje po celý týden.\nChcete-li regenerovat suglobs, používají se pleťové mléky ze zemní křídy, kefír. Používají se také žluční prasata, krávy. Kurz - 3 dny.\nPříznivý účinek na postižené nohy ukazuje způsob použití modré hlíny, zředěné na stav husté kaše. Clay se aplikuje na postiženou oblast až 3 hodiny denně.\nOhřívací komprese na bázi medu, chudého oleje, hořčičného prášku je užitečná, ingredience jsou pořizovány v stejných částech, vařené. Přijatá hmota v teplém druhu je umístěna na místě se zánětem, oteplováním, udržuje se 2-3 hodiny.\nUžitečné pro prsty, nohy tření na bázi jablečného octa, bramborová šťáva, aloe vera, medu, potravinářské ingredience pomáhají zlepšit regenerační funkce buněk v tom vstoupit.\nAplikace čerstvých listů mateřské a nevlastní matky rostlin, listů zelí, lopuchu, na základě sezónnosti, je přínosem pro zánět. Léčba trvá týden.\nPřístupný prostředek v boji proti bolesti v kloubech, dna je mrchožrout připravený z kaštanu koně. Pro výrobu je nutno kůru, květy kaštanu sbírat v množství 50 g, aby po dobu 1,5 týdnů v 0,5 litru vodky.\nVany s léčivým heřmánkem sníží bolest, zánět s artritidou prstů. Pro vaření vložit 200 g heřmánku do kbelíku s vařící vodou po dobu jedné hodiny. Předehřejte infuzi, přidáním sklenice soli, zahřejte nohy do tekutiny po dobu 20 minut.\nMasť proti artritidě\nPro přípravu masti proti artritidě na bázi bylinek, míchat 2 lžíce. sladký jetel, šišky chmele, léčivé bylinky třezalky. Rozemlejte trávu, přidejte na 50 g. Solené máslo. Masť se aplikuje na zanícenou oblast pomocí bavlněné tkaniny. V případě potřeby proveďte izolaci.\nDalší masť je připravena na základě medu. Je třeba vzít 150 g, přidat 100 ml vodky, 200 ml čerstvě stlačené ředkvičové šťávy, 3 lžičky soli. Po míchání se mast aplikuje na artritické místa. Opakujte postup až do vylepšení.\nTam jsou v lidové medicíny masti, které jsou připraveny pro zásoby, používané podle potřeby. 800 g domácího nesoleného másla smíchaného s 400 g čerstvě vybraných břízy, nechte na den v temném teplém místě. Poté, co je směs rozemletá v míchačce, přidejte špetku kafru. Uloženou masti uložte do chladničky.\nPomáhá s artritidou prsty, zbavit chromosti masti, vyrobený z vaječného žloutku, bili se lžičkou terpentýnu, 3 lžičky jablečný jablečný ocet. Získané prostředky k pokrytí prstů.\nPři zánětu palce odstraňte příznaky zahřátého jedlého oleje aplikovaného na postiženou oblast. Na vrcholu oleje naneste sůl, písek, zahřátý v sáčku.\nOblíbeným prostředkem pro léčbu artritidy nohou je voňavá kaligrafie, která se nazývá zlatý knír. Pro přípravu léčivé tinktury je nutné shromáždit 42 kusů. rostliny, vložit do tmavé skleněné nádoby, nalijte 0,5 litru vodky. Tinktura, pravidelně se třásla, stojí 3 týdny.\nVezměte lék třikrát denně na 10 ml 1 hodinu před jídlem. Nepřehánějte ji léčbou, zlatý knír v tinkturách má schopnost ovlivňovat vokální šňůry. S nárůstem množství tinktury, který se užívá, se může posadit hlas a pak je obtížné ho obnovit.\nPro zmírnění bolesti v artritidě nohou pomáhá odtučnění listů brusinek. Oni, ve výši 1 polévkové lžíce. nalijte do 300 ml vroucí vody, vaříme 15 minut. Kmen, pijte v chladné formě, v malých džbáních.\nTinktura čerstvě vymačkané černé ředkvičové šťávy, smíchané s tekutým medem, vodka ve stejných částech, stojící na 2 týdny na temném místě. Je užíván před jídlem 3x denně 3 lžíce. Tinktura přispívá ke zvýšení tónu těla, k čištění krve, krevních cév, k odstranění zánětu. Tinktura se používá jako tření poškozených z artritických prstů. Po nanesení nohou na chvíli izolovat.\nČinidlo pro odstranění zánětu je přeslička. Pro přípravu tinktury se 50 g sušené přesličky nalije litrem vroucí vody, uchovávané v kryté formě po dobu 30 minut. Trvá to týden, dvakrát denně.\nBude užitečné vzít tuto infuzi z 0,5 litru vodky s namočenými 4 velkými cesnakovými hlavami, nakrájenými na tenké desky. Pijte 1,5 týdny na chladném tmavém místě. Vezměte třikrát denně za 1 lžičku. zředěním dříve 50 ml vody.\nOpuch nůžek je odstraněn infuzí 400 ml ředkvičky s 1 lžičkou. sůl, litr vody. Smíchejte komponenty, varte 10 minut. Vezměte infuzi jako obyčejnou vodu.\nZlepšení stavu pomůže borovice pupeny. V nádobě o objemu 1 litr naléváme na dno vrstvu o rozměrech 2 cm a zakryjte stejnou vrstvou cukru nahoře. Takže střídavé vrstvy, dokud není banka plná. Po namočení na tmavém místě v uzavřeném stavu po dobu 1 týdne. Vezme se vnitřně na 1 lžičku. třikrát denně. Kompozice třela bolestivé klouby.\nJe užitečné pít, vyrobené z 25 vavřínových listů střední velikosti, vařené v pol litru vody po dobu 5 minut, infuse 4 hodiny v termosku. Pití je užíváno během dne v malých doušcích po dobu 1 týdne. Po příjmu je přestávka po 1 týdnu, průběh léčby se opakuje.\nSklenice žita, nalita v 2 litrech vody, se smíchá s 15 g kořene borůvky, 0,5 litru vodky, stejného množství medu. Infuze, která vydrží 3 týdny na tmavém místě, jíst na prázdný žaludek o objemu 30 ml.\nPřes obrovskou popularitu léčby tradiční medicíny, bezpochyby účinnost použití při potírání nemocí, při výběru metody boje proti artritidě nohou, prstů je důležité poradit se s lékařem. Při léčbě lidových léků je důležité sledovat reakci těla, zvláště u infuzí užívaných vnitřně. Drogy s nesprávným použitím poškodí tělo místo očekávané pomoci.\nChirurgická léčba plochých nohou\nPatevní čelist nebo plantární / plantární fasciitis je poměrně běžné patologie, jejíž výskyt nelze předpovědět. Onemocnění je charakterizováno přetrvávající bolesti, což výrazně zhoršuje kvalitu života pacienta, takže se každá nemocná osoba snaží nalézt univerzální lék na tuto nemoc.


Máte chuť zažít Vánoce u moře? | Neocard.cz\nŘíkáte si už několik let za sebou, že máte té středoevropské zimy už plné zuby a rády byste strávily vánoční svátky pro změnu někde v teple u moře, pod palmami a se spoustou sluníčka? Pokud se vám takové myšlenky honí hlavou, nyní je nejvyšší čas objednat si zájezd a dát jim reálnou podobu. Rozhodně nebudete sami. Vánoční pobyty v teplých destinacích si dopřává stále více Čechů.\nV oblíbenosti vede Egypt\nNastává otázka, kam vyrazit. Pokud chcete nějakou změnu, vyplatí se plánovat už teď s předstihem. Samozřejmě si musíte vybrat nějakou destinaci s výrazně jižní polohou, která vám zaručí, že moře bude opravdu teplé i 24. prosince a místo slunných dnů vás nebude čekat déšť a šedivá obloha. Velice oblíbený je například Egypt, ale třeba také Dominikánská republika, Spojené arabské emiráty, španělské Kanárské ostrovy, ale třeba také Kuba. Jednoznačně přitom vede Egypt.\nNárůst zájmu činí až 50 %\nPodobné úmysly jako vy má více lidí. Cestovní kanceláře ve srovnání s minulými lety zaznamenávají jednoznačný nárůst zájmu v případě exotických dovolených. Někde může tento růst činit až 50 %. Obvykle se přitom jedná o pobytové zájezdy, ale objevují se i tací, kteří chtějí kombinaci pobytu s poznáváním. Roste také podíl zájmu o exotiku, ať už v podobě Kuby, nebo třeba Thajska.\nMožná se vám bude stýskat\nMají Vánoce u moře také nějaké mínus? Samozřejmě, že mají. Možná, že budete nadšení z poznávání, jak slaví vánoce v jiných exotických destinacích. Může se vám ale stát i to, že po pár dnech zjistíte, že se vám stýská po pečení cukroví, zdobení stromku a balení dárků uprostřed našich plískanic a ani sebekrásnější pláž vám to nenahradí. Potom je třeba tento zážitek brát prostě jako zkoušku. Ochutnali jste to, o čem jste snily a zjistily prostě, že příští rok dáte zase raději přednost středoevropské klasice.


Žlutí andělé opět na vašem počítači - PCWorld.cz\nPCWorld » Ostatní » Žlutí andělé opět na vašem počítači\nŽlutí andělé opět na vašem počítači\nNorton SystemWorks 2006 Premier: komplexní balík pro správu a diagnostiku systému Symantec a jméno Petera Nortona ...\nNorton SystemWorks 2006 Premier: komplexní balík pro správu a diagnostiku systému\nSymantec a jméno Petera Nortona není třeba příliš představovat. Patří v oboru systémových utilit k naprosté špičce. Konkurence však nespí a i proto se v poměrně krátké době setkáváme s novou verzí balíku Norton SystemWorks, obohacenou o několik novinek, jimž budou patřit řádky této recenze.\nNe všechny změny ovšem náleží mezi ty příjemné. Norton SystemWorks 2006 nyní spustíte pouze na systémech jádra NT, tedy Windows 2000 SP3 (a vyšší) a Windows XP. Potřebujete 256 MB operační paměti a stovky MB na vašem pevném disku. Podobné parametry jsou však v dnešní době standardem. V tradičně žluté krabici najdete hned 2 CD. To druhé je bootovací a máte na něm k dispozici simulovaný operační systém se všemi potřebnými utilitami balíku. Instalační CD obsahuje kromě obligátní sady utilit také Norton Antivirus, Norton GoBack, System Optimizer a Norton Ghost, kterému se budeme podrobněji věnovat v některém z příštích čísel PC WORLDu.\nStejně jako v předchozí verzi jsou veškeré funkce SystemWorks soustředěny do jednotného ovládacího centra. Jeho základem je Norton Protection Center. Pracuje zcela komplexně a najdete v něm výstupy všech utilit (od Antiviru po CleanUp). Podobnou úlitbou začínajícímu uživateli je stejně jako v minulé verzi tlačítko One Buton Checkup, které spustí volitelnou sadu testů (všech utilit), a to i plánovaně s opakováním. Tímto tlačítkem snadno prověříte celý systém, aniž byste museli cokoliv nastavovat.\nUtility doznaly pouze kosmetických změn. Najdete mezi nimi Speed Disk (v nové verzi vylepšená defragmentace souborových systémů), Norton System Doctor (informace o systému ve formě budíků na ploše), UnErase Wizard (velmi efektivně obnoví smazané soubory), legendární a stále špičkový Norton Disk Doctor, Norton WinDoctor (kontrola registrů Windows) a Wipe Info (utilita pro smazání dat metodou přepsání jinými nesmyslnými daty). Nevíce vylepšení se zcela logicky dostalo antivirovému programu. Norton Antivirus si nyní kromě klasických virů a červů poradí také se spywarem a adwarem. Postará se o to modul Spyware Protection. V nové verzi najdete i zlepšenou ochranu prohlížeče (resp. prohlížení internetu), která dokáže odhalit programy snímající data z klávesnice a další skripty, spouštěné obyčejně na stránkách s erotickým obsahem. O staré funkce samozřejmě nepřijdete, všechny typy antivirové kontroly lze opakovaně naplánovat, aktuální virové a spywarové databáze jsou nyní dostupné i několikrát denně. Chráněna je i vaše elektronická pošta.\nInovacím neunikl ani Norton CleanUp, který se stará o odstranění nepotřebných souborů na vašem pevném disku. V nové verzi si lépe poradí s informacemi, které po sobě uživatel zanechá při práci s internetem a multimédii. Pro své oblíbené stránky tak např. můžete nechávat nesmazané cookies, zatímco u ostatních se budou v pravidelných intervalech nekompromisně likvidovat. CleanUp lze provádět buď expresně, kdy jsou veškeré operace hotovy za chvíli, nebo ho poměrně podrobně definovat v samostatné aplikaci.\nUtilitou stojící trochu stranou je Norton GoBack, který se od poslední verze v podstatě nezměnil. Jedná se o obdobu standardní funkce Windows, která sleduje změny v systému a vytváří takzvané "body obnovení", na něž se lze v libovolnou dobu vrátit. GoBack rozšiřuje tyto možnosti téměř k dokonalosti rozmanitější volbou toho, co chcete nebo nechcete vrátit do původního stavu. Dokáže pracovat s více body obnovení a jeho ovládání je celkově intuitivnější. Navíc je schopen obnovit stav i bez startu systému Windows.\nSoučástí SystemWorks jsou i další utility, souhrnně nazvané Extras. I zde najdete několik drobných inovací. Výrazně zdokonalen byl System Optimizer, modifikátor systémového registru Windows. Místo ruční editace hodnot vám nabídne pohodlná menu a tlačítka. Obojí ve velkém množství. Process Viewer naopak zůstal ve starém kabátě a dále vás velmi podrobně informuje o všech běžících procesech systému. Performace Test dokáže změřit výkon vašeho počítače a porovnat jej s nově aktualizovanou databází referenčních PC. Zajímavou utilitou je Connection Keep Alive, který pomocí ping sleduje vaše spojení a v případě výpadku jej dokáže automaticky obnovit (pouze pro dial-up spojení). CheckIt Diagnostics také není v balíku nováčkem a úspěšně provede kontrolu vašeho hardwaru a softwaru.\nNorton SystemWorks 2006 Premier je skutečně kvalitní a komplexní balík utilit pro správu a diagnostiku systému, doplněný prověřeným antivirovým programem. S omezením na platformu NT však některé z jeho součástí pouze duplikují již existující alternativy, obsažené přímo ve Windows (Process Viewer, GoBack, CleanUp). Většina novinek se logicky týká hlavně zabezpečení vašeho PC, přesto je nová verze platným nástupcem, se kterým si snadno poradí i začínající uživatel a který přesto nabídne dostatek možností i pro odborníka. Drobným nedostatkem je pouze chybějící lokalizace.6 0026/OK o\nkomplexní správa systému\nCena: 3 475 Kč (bez DPH)\nBodyguard internetové komunikace