Síla je moje silná stránka | Funkční trénink Praha\nSíla je moje silná stránka\nDlouho jsem nevěděla, jaká je ta správná chvíle na sepsání článku o mé zkušenosti s Funkčním tréninkem. Po měsíci? Po prvních deseti lekcích? Až udělám první klik na zemi, první shyb, nebo první mrtvý tah s vlastní vahou (hotovo, ještě ne, hotovo)? V tuto chvíli mám za sebou přes 100 tréninků a 10 měsíců pravidelného docházení a během této relativně krátké doby se mi povedlo dosáhnout několika osobních úspěchů, a to plánovaných i naprosto nečekaných.\nNež se s nimi začnu chlubit, tak by bylo fér hned z kraje zmínit, že jsem do FuTru v lednu 2018 začala 3x týdně docházet poté, co jsem vyhrála roční školné v soutěži spojené s KB5 výzvou na sociálních sítích. Moje investice do tréninků tedy nikdy nezahrnovala finance, ale pouze čas a energii fyzickou i duševní. Ale začněme pěkně od začátku.\nTrocha mojí historie\nNeměla jsem nikdy vyloženě odpor k pohybu, přesto byl tělocvik ve škole mým nepřítelem číslo jedna. Chuť se trochu hýbat za rámec pěšího docházení do práce a nošení nákupů do kopce se ve mě probudila až kolem pětadvacátého roku života. Pár týdnů běhání, pak několik měsíců s eliptickým trenažérem (aka drahým věšákem na oblečení) a nakonec poměrně dlouhé období chronického HIIT s vlastní vahou dvakrát denně sedm dní v týdnu.\nOdsud už naštěstí nebylo daleko k jednomu z nejdůležitějších objevů mého života – ke kettlebell. Takové to domácí swingování podle Jůtůbových videí nebylo úplně to pravé, ale seminář zaměřený na swing a get-up (tehdy pod názvem KB5 Minimum) v prostorách Funkčního tréninku, který jsem absolvovala v létě 2014 pod vedením manželů Mackových, mě definitivně přesvědčil, že tohle je cesta, kterou se chci vydat.\nTehdy jsem nebydlela v Praze, a i když jsem se sem později přestěhovala, pořád mi něco bránilo. Byla jsem moc zaneprázdněná, nebyla jsem dost ve formě, potřebovala jsem nejdřív pár kilo shodit, nechtělo se mi mezi samé ženské, nechtělo se mi cvičit před ostatními, nemohla jsem si to finančně dovolit, bla blabla, však ty výmluvy známe každá. Doma jsem se od vydání knihy Simple & Sinister poctivě věnovala programu popsanému v knize a relativně rychle se mi podařilo dostat se s get-upem na 16kg. Pak ale nastalo v mém životě období změn, chaosu, stresu, stěhování a celkové nechuti cokoli dělat. Nadšení i síla se rozplynuly, nahradila je lenost, apatie a pár kil navíc.\n2018 – rok FuTru\nV prosinci 2017 jsem si šla na recepci FuTru vyzvednout luxusní kalendář na rok 2018. Když se mě tam Justy zeptala, kdy už konečně začnu chodit cvičit, nevěděla jsem, kterou výmluvu použít. Takže jsem se zavázala k tomu, že někdy koncem příštího roku bych snad mohla začít (no, něco jsem jí říct musela, doufaje, že na to třeba do té doby zapomene). O pár týdnů později přišla ta šokující zpráva – vyhrála jsem roční školné. Nadšení a radost však pochopitelně převážily nad prvotním šokem a automatickým hledáním dalších výmluv, vyležela jsem aktuální novoroční nachlazení a 22. ledna jsem poprvé prošla dveřmi FuTru coby řádná žákyně.\nNěco jsem už pochopitelně uměla, nebo jsem si myslela, že to umím. Každopádně i tak se mi zdálo, že postupuji od začátku celkem rychle, jako kdybych během prvních pár týdnů získala zpět sílu a dovednosti, které jsem kdysi měla. Ve FuTru se vyučují veškeré principy a cviky od základů, s velkým důrazem na správnou techniku provedení, takže může chvíli trvat, než si člověk vůbec sáhne na železo. Prvních pár hodin se může zdát, že se jen válíte po podlaze a nic moc neděláte (koutkem oka nenápadně pozorujete ostatní a obdivujete váhy, které zvedají), ačkoli vás druhý (a třetí) den bolí celé tělo včetně svalů, o kterých jste doteď netušily, že je vůbec máte.\nTechnika a zase technika\nDůraz na techniku je z mého pohledu jedna z nejlepších věcí, které cvičení ve Funkčním tréninku (a v KB5 Gymech) nabízí. Za volant vás taky nikdo nepustí, pokud nebudete umět auto správně řídit, stejně tak by jen velice krátkozraký (a špatný) trenér nechal svého svěřence opakovaně (nebo ještě navíc s pochvalou) provádět technicky nesprávný cvik a riskovat tak zranění nebo následné chronické potíže. Nezáleží, jestli se bavíme o kliku, shybu, nebo obyčejném dřepu bez zátěže – obojí se dá dělat jen dvěma způsoby – správně nebo špatně. Nic mezi tím neexistuje, a taky neexistuje tolik správných verzí dřepu, kolik je na světě trenérů.\nNaučit se něco, cokoli, zpravidla chvíli trvá. Tato doba se liší u každé dovednosti a u každého jedince. U všeho a u všech ale univerzálně platí, že pokud se chceme něco naučit, musíme to praktikovat, opakovat a procvičovat. A protože se neučíme nic jen tak pro legraci, nýbrž proto, že chceme onu dovednost prakticky aplikovat často a co možná nejdéle, je klíčové naučit se tyto dovednosti provádět správně. Skoro každý udělá dřep, ale málokdo udělá dřep správně bez toho, aby ho to někdo předtím správně naučil.\nJak mě FuTr naučil trpělivosti\nJa jsem vždycky chtěla být schopná dělat kliky. Nic z toho, co široká veřejnost nazývá dámskými kliky, ale poctivé opravdové kliky. Teprve když jsem se začala ve Funkčním tréninku kliky učit technicky správně jsem pochopila, že schopnost klikovat nezávisí pouze na síle rukou. Kromě zapojení prakticky celého těla jsou kliky (a vlastně skoro všechny cviky) hodně o hlavě. Hlava se totiž vzdává mnohem rychleji než tělo, a hlava velice často pochybuje o tom, co je tělo schopné zvládnout (a věřte mi, že je to mnohem víc, než si možná myslíte).\nDostat se od velké tlusté nuly k deseti poctivým klikům na zemi bez jakékoli dopomoci mi trvalo přesně pět měsíců. Zdá se vám to jako dlouhá doba? Mě teda ano! Přišlo mi to jako věčnost, chvílemi jsem měla pocit, že to nikdy nedokážu, že se nikdy nepřehoupnu přes těch prokletých pět opakování v řadě, nicméně během těch pěti měsíců jsem se nesoustředila pouze na kliky. Od ledna do konce srpna jsem na pozadí klikovacího pekla prošla následujícím zlepšením:\n10x turkish get-up z 8kg v lednu na 16kg v dubnu\n5x mrtvý tah z 12kg v lednu na 64kg (2x 32kg) v červenci\n5x dřep z nuly v lednu na 32kg (2x 16kg) v červenci\nswing z nuly v lednu na 24kg (obouruční) a 16kg (jednoruční) v červnu\nRadost z postupného dosahování stále lepších výsledků a těžších vah v ostatních oblastech tréninku dokázala úplně zastínit mou několikaměsíční frustraci z těch prokletých kliků. A pak jednoho krásného pondělního odpoledne jich prostě bylo deset. Společně s technikou, kterou mě naučily ty nejlepší instruktorky na světě, byla trpělivost to, co mě dovedlo k deseti poctivým klikům. Teď už vím, že nepotřebuji nejdřív shodit deset kilo, abych mohla od země odtlačovat (potažmo k hrazdě přitahovat) nižší tělesnou váhu. Místo toho potřebuji (a chci!) vybudovat si v těle takovou sílu, pomocí které budu eventuelně schopná klikovat i kdybych měla ještě o dalších deset kilo víc. A jak řekl jeden velice moudrý pán, síla je dovednost. A dovednosti se musí procvičovat.\nTrpělivost přináší kliky. A kliky jsou lepší než růže.\nPo dosažení klikové mety jsem začala pracovat na dalších. Naší krásnou a silnou šéfinstruktrokou Justynou mi byl na konci srpna naordinovaný program ROP (Rite of Passage, článek o programu zde), který by ze mě měl udělat pressovací a shybující monstrum. Po prvním týdnu na programu mi bylo jasné, že tahle cesta bude ještě náročnější, a to jak fyzicky, tak psychicky. Trpělivosti bude v tomto případě potřeba ještě více, a bude stejně klíčová, jako technika provedení cviků.\nDo programu ROP jsem naskočila se 14kg kettlebell a dvěma expandéry na shyby (zelený a černý). V konečné fázi programu se ode mě očekávalo 75 cleanů a pressů na každou ruku a 75 shybů (se zmíněnými expandéry). To se mi podařilo přesně po dvou měsících, které se zdály nekonečné. V řijnu (shodou okolností v den mých jmenin) následoval nový test mého pressovacího maxima, během kterého se mi k mému vlastnímu překvapení a radosti povedlo nad hlavu dostat kouli o váze 20kg. Věřila jsem si na osmnáctku, dvacka by mě nenapadla ani ve snu! Momentálně jsem tedy ve fázi chlubení se. Pressla jsem dvacku. Heč.\nCo mě čeká dál? Další kolo ROPu s vyšší váhou! Upřímně, v nejbližších týdnech očekávám i slzy (naštěstí nejdou na zpoceném obličeji moc poznat), a nebudou to zrovna slzy radosti, ale taky počítám s dalším úžasným postupem směrem vzhůru (ano, k té výsledkové tabuli, na které jsou všem na očích zaznamenané výsledky několika nejsilnějších ze všech těch krásných, úžasných, silných a odhodlaných žen, se kterými se ve Funkčním tréninku několikrát týdně potkávám, protože já chci na tu tabuli, a už nejsem daleko!)\nObčas zalituju, že jsem nezačala na tréninky docházet už dřív. Velice často lituji toho, že jsem se jakémukoli rekreačnímu pohybu po většinu svého života aktivně vyhýbala. Nikdy jsem nebyla fyzicky zdatná, běh mě nebavil, nikdy jsem neuměla házet ani chytat, tanec a jiné ladné pohyby taky nejsou nic pro mě. Přibližně před dvěma lety jsem začala cvičit jógu, ale v žádném případě bych se nepovažovala za jakkoli zkušeného jogína. Kde si ale opravdu připadám ve svém živlu, je právě Funkční trénink.\nV čistě dámském gymu v Praze Dejvicích se každý den schází ženy, dámy a dívky všech věkových kategorií, typů postav i různých úrovní fyzické kondice. Pod vedením zkušených instruktorek se zde učí od úplných základů, s ohledem na cíle, schopnosti i zdravotní omezení každé žačky. Nikdo nikoho netlačí k co největšímu počtu opakování na úkor techniky, nikdo s nikým nesoutěží, nikdo není s nikým srovnáván. Pokud si některá v gymu fotí selfíčko, není to proto, aby vystavila poprsí v hlubokém výstřihu na Inštagram, ale aby se podívala, jestli tu zatracenou kouli zvedá nad hlavu správně.\nFunkční trénink mi ukázal, že síla je moje silná stránka, a tuto dovednost chci nadále rozvíjet. A věřím, že pro ženu neexistuje v tomto směru lepší místo než Funkční trénink Praha.\nCvičení ve FuTru je vhodné pro každou ženu. Takže jestli jsi žena a ještě tam necvičíš, nečekej a domluv si zkušební hodinu zdarma! Možná se tam potkáme. A jestli žena nejsi, drž se od nás hodně daleko, zajdi do některého z KB5 Gymů, jestli tě vezmou mezi sebe. Pomůžou ti tam zesílit stejně dobře, jen u toho nebudeš tak dobře vypadat.\nO autorce: Nina V. (33 let), ve FuTru od ledna 2018, milovnice kettlebell a jógy ráno, grafička a autorka článků o stravě a zdravém způsobu života přes den, recepční ve FuTru odpoledne, milovnice dobrého (paleo) jídla v kteroukoli denní dobu.


Internetový portál bezpečnosti potravin - Skoro polovina Čechů nezná svou hladinu cholesterolu. Riskuje tím zdraví\nPřidat článek Skoro polovina Čechů nezná svou hladinu cholesterolu. Riskuje tím zdraví do kategorie\nVýsledky z průzkumu agentury STEM/MARK pro Českou společnost pro aterosklerózu (ČSAT).\nČeši bohužel stále podceňují důležitost prevence a svým hladinám cholesterolu v krvi nevěnují tolik pozornosti, kolik by si zasloužily. Hodně Čechů si také nesprávně myslí, že hladiny cholesterolu nelze ovlivnit. Vyplývá to z čerstvého průzkumu agentury STEM/MARK pro Českou společnost pro aterosklerózu (ČSAT). Je přitom mimo veškerou pochybnost, že vysoký cholesterol se podílí na vzniku srdečních infarktů a mozkových mrtvic, které jsou stále hlavní příčinou úmrtí v Evropě. Ročně zabijí čtyři miliony lidí, což je, pro srovnání, město velikosti Berlína.\nVýsledky dotazníku STEM/MARK také ukázaly, že cholesterol v krvi si nechá měřit 57 % Čechů, z toho minimálně jednou ročně 31 % z nich. „Jedná se o poměrně vysoké procento, ale stále je zde velký prostor pro zlepšení. Lidé by si měli nechat měřit cholesterol pravidelně a současně se přizpůsobit radám lékaře,“ vysvětluje prof. MUDr. Richard Češka, CSc. FACP, FEFIM, předseda České internistické společnosti (ČIS) a vedoucí Centra preventivní kardiologie III. interní kliniky 1. LF UK a VFN v Praze. Nejčastěji (v 90 %) se respondenti shodují, že na snížení hladiny cholesterolu v krvi má vliv změna stravovacích návyků. Na pozitivním efektu zvýšení pohybové aktivity se shoduje 80 % populace. Až 51 % Čechů si myslí, že cholesterol může snížit i zanechání kouření. “To bohužel tak není, zanechání kouření ovlivní hladiny cholesterolu jen nepatrně. Ale je jednoznačně důležité opatření pro snížení celkového srdečně-cévního rizika,” komentuje určitý mýtus v populaci doc. Vrablík.\nCelý článek "Skoro polovina Čechů nezná svou hladinu cholesterolu. Riskuje tím zdraví"\nZdroj: Tlukot srdce


Repelenty : INPEST.cz\nHlavní strana > Pomocné látky > Repelenty\nMáte krásnou zahradu, ve které se Vám často objeví krtince nebo bydlíte blízko lesa, kde se vyskytuje zvěř a ničí Vám úrodu a zahrádku? Máme pro Vás řešení. Inspirujte se naší nabídkou, ve které naleznete repelenty, které patří mezi účinnou metodu. Jedná se o šetrný způsob, jak odlákat škůdce a zvěř.\nOchrana před psy a kočkami\nŘešíte problém s Vaší kočičkou nebo pejskem, že Vám ničí okrasnou zahrádku kde máte kytičky nebo Vám chodí na vypěstovanou úrodu? I na tento problém jsme pro Vás zahrnuli do nabídky repelenty, které tyto domácí mazlíčky odpudí a nebudou si všímat místa, kam jste látku aplikovali.\nVýhody nákupu repelentu u nás\nNabízené zboží v kategorii repelenty máme skladem, tudíž nebudete muset čekat na objednané zboží dlouhou dobu a budete moci řešit Váš problém téměř ihned. Vybírat můžete z různě velkých balení, které pro Vás máme. Věříme, že si u nás Vyberete a nebudete už muset řešit problémy s domácími mazlíčky, krtky a lesní zvěří.\nProč používat repelenty s vysokým obsahem DEET?\nVyzkoušeli jste již několik druhů a žádný neměl takové účinky, jaké byste si představovali? Mezi žádané a účinné patří repelenty, které obsahují repelentní látku DEET, která je považována za určitý standart. Tato látka byla vyvinuta již na konci 2. světové války americkou armádou. Výhodou je široké spektrum účinku. Jedná se o organické rozpouštědlo, tudíž je nutné dbát na bezpečnost.\nProti jakým škůdcům je určen? krtek je v ČR - nelze jej hubit,…\nPřírodní repelent k odpuzení kun z motorů aut, půdních prostorů domů, z…\nPřírodní repelent k odpuzení kun z motorů aut, půdních prostorů domů, z chlévů, aj. Proč jej použít? pro…\nPříprava na jaro Hnojiva Postřiky proti plevelům - Herbicidy Postřiky proti plísním - Fungicidy Postřiky proti škůdcům - Insekticidy Probiotika WEIKI Postřiky proti hmyzu Přípravky k hubení hlodavců Enzymy a aktivátory Travní směsi Pomocné látky\nPřípravky pro jezírka Pasti a lapače Dezinfekční prostředky Postřikovače SOLO Rozmetadlo SOLO Rosiče SOLO Foukače SOLO


Proč nakupovat u nás | Kabelky Kbas\nProč nakupovat na Kabelkymodni.cz\nInternetový obchod Kabelkymodni.cz nabízí na svých stránkách množství kvalitních designových kabelek. Není to však jediný důvod, který nás dělá jednotkou pro všechny stylové ženy.\nV našem internetovém obchodě najdete kabelky španělské módní značky Kbas, která je na trhu více než 40 let. Za tento čas rozšířila rodinná firma své portfolio o šaty, klobouky a opasky. Všechny produkty, které prodáváme na Kabelkymodni.cz, jsou vyrobeny z kvalitních přírodních materiálů přímo v Evropě podle přísných evropských standardů.\nPokud nám objednávku zašlete v pracovní den do 15:00 hod., následující den ji máte u sebe doma. Pokud ji pošlete později nebo během víkendu či svátků, balíček vám doručíme následující pracovní den. Spolupracujeme s kurýrní společností Geis CZ. Svou zásilku můžete sledovat na jejich stránce. Více informací naleznete na stránce způsob doručení a platby.\nE-shop ověřen zákazníky\nUž jste si u nás objednali? Podělte se o svou zkušenost na Heureka.cz, na síti Facebook na stránce Módní kabelky Kbas nebo na našem profilu Instagram.\nChcete-li ještě více důvodů, proč se rozhodnout pro kabelku Kbas, přečtěte si náš blog.


Přípravy vrcholí - Snowflake z Černobílých, border kolie\n54. den březosti - za týden rodíme!\nPorodní bedna připravena\nNebylo to jednoduché a stálo nás to spousty nervů, ale porodní bedna stojí!\nSešroubovali jsme ji z OSB desek o rozměrech 125 x 125 x 67cm, uvnitř jsou namontované trámky proti zalehnutí štěňat a ani dvířka nesmí chybět!\nPřechod na krmivo pro březí feny\nVýživa štěňat stojí energii, bylo tak na čase přejít na výživově hodnotnější krmivo.\nPo hodinách strávených na internetu a hledáním toho nejlepšího, mi bylo doporučeno krmivo N&D puppy. Granule jsem začala míchat se současnými Taste of the wild, dávku zvýšila o 100% a rozdělila ji do 4 porcí během dne.\nNa těchto granulkách budou odkrmení i prckové.\nKontrola u pana MVDr. Lázničky\nDnes jsme byli na poslední - předporodní kontrole u pana veterináře v Poříčí nad Sázavou. Na sonu jsme napočítali minimálně 4 mimina (vzhledem k jejich velikosti je přesný počet velmi těžko zjistitelný).\nViděli jsme kostry prcků, bijící srdíčka a nějaké škvrně nám v přímém přenosu ukázalo bravurní kopanec :) Všichni mají dobrou velikost, jsou správně vyvinutí - pan veterinář byl spokojen. Přislíbil mi také zaslání snímků ze sona, takže se brzy můžeme těšit na "první fotky štěňátek".\nCestou domů jsem se zastavila v galanterii a koupila saténové rozlišovací stužky (pro jistotu jsem jich vzala 7, kdyby mě mamina\nSnofi nám doposud nabrala zhruba dvě kila a pohyb prcků je již cítit


Kategorie: Anál, Gay, Masturbace, Orál, Piss, Prstění, Submisivní, Znásilnění\nNebylo mi ani dvacet, když mě poprvé a naposledy sebrali policajti. Stalo se to blbou náhodou, řídil jsem kámošovo auto, protože on se v nočním klubu doslova naložil do lihu, nenapadlo mě ale, že mne ta službička přivede do takového průšvihu. Věděl jsem, že kámoš prodává extázi, sám jsem si ji od něj párkrát vzal, když měl zrovna nějakým mejdanu rozdávačnou.\nNetušil jsem ale ani ve snu, že je jeho čtyřletá ojetá ale pořád super rychlá audina doslova nacpaná drogami. Kdybych to věděl, jel bych aspoň podle předpisů, ale takhle jsem to práskal po dálnici skoro dvě stě a fízlové s majáky na sebe nenechali dlouho čekat. Vytáhli mě od volantu, dali mi dejchnout a nejednali se mnou zrovna v rukavičkách. A pak mě požádali, ať jim otevřu kufr a tím začal tenhle zlej sen. Kámoš putoval vystřízlivět a já už ho neviděl, až u soudu, kde jsem byl díkybohu jen jako svědek. Než jsem ale přesvědčil kriminálku, že s těmi drogami nemám nic společného, dostal jsem pořádnou školu života.\nv předběžném zadržení\nznásilnění ve vězení\nDíky autorovi za super povídku, u který už jsem se párkrát slušně udělal 🙂


Citroen C5 2007 2.2 HDi 179181km Combi - prodej | AAA AUTO auto bazar1. května jsou všechny naše pobočky otevřeny, call centrum je pro vás v provozu od 10 - 21 hod.×Moje AAA Česky Slovensky\nPůjčku s nízkou splátkou jsme již domluvili za vás.Citroen C5 20072.2 HDi, Tendance, Servisní kniha, Tempomat, El. oknaAutogarance Carlife prověří vůz do posledního detailu\n95 000 Kčvýhodné splátky měsíčně od 346 KčNezávazná rezervace vozus bonusem až 10 000 KčRok uvedení do provozu 2007Tachometr 179 181179 tis. km*Motor 2.2 HDi,\n6 stupňůKaroserie Combi, 5 míst, černá metalízaStupeň výbavy TendanceHistorieSTK:\n07/2018, Po prvním majiteli, Servisní knížkaNízké splátky jsme již domluvili za vás\nFinancování na vůz 7 dní v týdnu◄►Citroen C5 20072.2 HDi,179 181 km*, Tendance, Servisní kniha, Tempomat, El. oknaAkční cena na úvěr:\n80 000 KčNezávazná rezervace vozus bonusem až 10 000 KčPřidat do garážeOdebrat z garážePřidat k porovnáníOdebrat z porovnáníSdíletSdílet tento vůzStiskněte Ctrl+C pro vložení do schránkyAkceO vozeRecenzeFinancování InteriérAut. klimatizace, Autorádio, Centrál, El. okna, Kožený volant, Počítač, Servo, Tempomat, Tónovaná skla, ExteriérAl kola orig., Automatické denní svícení, Elektricky sklopná zpětná zrcátka, El. zrcátka, LED světla pro denní svícení, Mlhovky, Přední a zadní parkovací senzor, Samozatmívací zpětná zrcátka, Střešní nosiče, BezpečnostABS, Airbag, ASR, ESP, ExtraNastavitelná výška podvozku, Parkovací asistent, Senzor deště, Tažné zařízení, Vzduchový podvozek, Hlavní parametryRok uvedení do provozu 2007Tachometr 179 181179 tis. km*Motor 2.2 HDi,\nPřevodovka 6 stupňůKaroserie Combi, 5 místStupeň výbavy TendancePalivo DieselBarva černá metalízaPřednosti vozuVůz s doloženým původem, je v perfektním mechanickém stavu. Recenze Citroën C5 (2001–2008)Celkové hodnoceníVýbavaPraktičnostDesignBezpečnostSpotřebaKomfortJízdní vlastnostiProvozní nákladyProč koupitVynikající jízdní komfort, Velký vnitřní prostor, Příznivé ceny, Velký zavazadelník kombi, Pohodlná sedadlaÚvodemCitroën C5 nahradil v roce 2001 dosluhující model Xantia. Podobně jako on a vlastně celá řada předchozích Citroënů střední třídy láká tento vůz na hydropneumatické odpružení, které přináší nebývalý jízdní komfort. Tím je tento Citroën opravdu vyhlášený, přidává k tomu navíc i nadprůměrnou prostornost. C5 lze totiž jednoduše charakterizovat jako opravdu pohodlný kočár, ideální na dlouhé cesty. Vůz má i velmi pohodlná sedadla, která ovšem nemají příliš výrazné boční vedení. To jen podtrhuje celkově velmi komfortní zaměření auta, které vlastně nedává jakýkoli prostor pro sportování. Verze combi s názvem Break má navíc i opravdu velký zavazadlový prostor, jeho objem 563 litrů je opravdu nadprůměrný. To sedan je na tom trochu hůře, jeho 455 litrů není příliš mnoho. Přepravní schopnosti combi vylepšuje právě hydropneumatický podvozek, který umožňuje snížit nakládací hranu pomocí tlačítka u pátých dveří a také udržuje konstantní světlou výšku zadní nápravy i při vysokém zatížení. Široká je paleta nabízených motorů, ovšem těch ideálních je v podstatě jen několik. Vzhledem k velikosti vozu, jeho hmotnosti i celkovému zaměření jsou totiž jasně nejlepší volbou vznětové jednotky HDI. Klasikou jsou dvoulitrová provedení s výkony 66 a 80 kW, to slabší se ovšem pro C5 příliš nehodí, dynamika je pak opravdu velmi nevýrazná. Ideální volbou je jednotka 2.2 HDI s výkonem 98 kW, která má na velký vůz dostatek síly. V prodeji bylo i provedení s dvojitým přeplňováním a výkonem 125 kW, to je ovšem vcelku vzácné. Naopak na opačném konci nabídky se v pozdějších ročnících (vůz prošel faceliftem v roce 2004) objevil motor 1.6 HDI s výkonem 80 kW, který dovede být velmi úsporný. Benzínové motory jsou méně oblíbené a navíc mívají vyšší spotřebu. Osmnáctistovka s 85 a později 92 kW je navíc opět vcelku letargická. Dvoulitr, který byl k dispozici s výkony 100 a později i 103 kW (103 kW má i modernější přímovstřiková verze), je vhodnější, ale už se u něj projevují zvýšené nároky na palivo. Šestiválec 3,0 litru s výkonem 152 kW je vysoce komfortní a skvěle ladí s charakterem vozu, spotřeba je ovšem vysoká.Pokračovat ve čteníVýbavaVelký Citroën C5 první generace plnil v době svého aktivního života zároveň roli vlajkové lodi značky, model XM se přestal vyrábět už rok před jeho uvedením a velký C6 přišel až v roce 2005, tedy po faceliftu C5. To znamená, že i ve výbavě se Citroën snažil předvést to nejlepší, co mohl, a C5 tak celkově patří k dobře vybaveným vozům.DesignCitroën C5 první generace byl především před faceliftem vzhledově dost konzervativní vůz. Po modernizaci, ke které došlo v roce 2004, se přece jenom vzhled stal atraktivnějším. Celkově design podtrhuje klidný charakter auta, oproti soupeřům už se na něm ovšem trochu projevuje věk. Ten je vidět i v interiéru.SpotřebaVznětové pohonné jednotky mají většinou pro pohon C5 dostatek síly a přitom se vyznačují příznivou spotřebou paliva. Na rekordy to ovšem není, přece jenom velké rozměry a hmotnost vozu se projeví. Proto nejsou z hlediska spotřeby rozumnější volbou benzinové motory.Jízdní vlastnostiCitroën C5 řidiče doslova dokonale izoluje od vozovky, auto se obrazně a vlastně i prakticky vznáší na vzduchovém polštáři. To ovšem v důsledku neprospívá čitelnosti jízdních vlastností. A byť je podvozek solidně dimenzován, řidič nemá o dění pod vozem příliš jasno. Může za to i velmi odtažité a přeposilované řízení a také méně přesné řazení.BezpečnostNárazovými testy Euro NCAP prošel Citroën C5 hned dvakrát. V prvním testu získal vůz v roce 2001 hodnocení čtyř hvězdiček, faceliftovaná verze v roce 2004 skóre vylepšila na maximum pět hvězd. C5 mívá dobrou bezpečnostní výbavu a příznivým faktorem je i jeho robustní konstrukce. Na druhou stranu modernější vozy jsou na tom v oblasti bezpečnosti lépe.PraktičnostCitroën C5 mezi vozy střední třídy exceluje v praktičnosti. Mohutná karoserie poskytuje posádce dostatek místa opravdu ve všech směrech a zavazadlový prostor combi s objemem 563 litrů vyhoví téměř jakýmkoli nárokům. Praktické využití zvyšuje i vzduchový podvozek, který umí díky možnosti snížit světlou výšku ulehčit nakládání těžkých předmětů.KomfortJestli bychom měli ve střední třídě určit etalon komfortu, jistě by se jím stal právě Citroën C5. Jeho vzduchové pérování dokonale vyžehlí i ty nejrozbitější české cesty. K tomu se přidávají dostatek místa, solidní výbava i velmi pohodlná sedadla. Dojem tak může kazit jen průměrné zpracování interiéru.Provozní nákladyAčkoli jsou turbodiesely pod kapotou C5 vcelku úsporné, najdeme v dané kategorii i spořivější auta. C5 je navíc vůz jen s průměrnou nebo horší spolehlivostí, a ačkoli nemusí být jednotlivé investice příliš vysoké, různých vad se vyskytuje více. Zamotat hlavu dovede především elektrický systém vozu.Názor odborníkaTím hlavním argumentem pro koupi Citroënu C5 je vedle výhodné pořizovací ceny především nepřekonatelný komfort jízdy, který ve střední třídě nemá obdoby.\nCitroen C5 20072.2 HDi,\n179 181 km, Tendance, Servisní kniha, Tempomat, El. oknaAkční cena na úvěr:


Dědečkův odkaz. Dokument o ženě, která přes dvacet let stojí v čele rodinné slévárny | Dobrá vůle\nDobrá vůle17. února 2018 v 18:30\nDědečkův odkaz. Dokument o ženě, která přes dvacet let stojí v čele rodinné slévárny\nHana Portová s fotografií od zaměstnanců, která vznikla podle sto let staré fotky. Překvapení k 75. narozeninámFoto: Věra Staňková\nHana Portová je majitelkou slévárny Alfe Brno. Je jedinou ženou v ČR, která slévárnu řídí, ale taky vlastní (od roku 1992). Její cesta do světa ryze mužského podnikání, k němuž před více než sto lety položil základy dědeček Antonín Harašta, byla neobvyklá. Je nevšedním důkazem, jak silnou motivací mohou být rodinné kořeny, úcta k řemeslu, k práci předků a taky smysl pro spravedlnost, pěstovaný a předávaný z generace na generaci.\n„Tady kdysi stála sladovna. Ta se za války zbořila a postavil se místo ní parčík. Za ním bývalo sokolské hřiště, pro které dědeček odlíval lavičky. Část jich tu slouží ještě dnes. A my jsme asi před deseti lety dolívali pro obec další lavičky, sloupky a odpadkové koše. Těší mne, že jednu lavičku dělala vnučka a druhou dědeček,“ říká Hana Portová, jaké to je sedět na lavičce, kterou před sto lety vyrobil dědeček.\nNa majetku se musí hospodařit\nZ tónu jejího hlasu se dá vyčíst velká hrdost na práci svých předků. Dědeček Antonín Harašta založil v roce 1912 v Chrlicích slévárnu pod názvem Moravia – slévárna železa a kujné litiny. Tehdy to byla jedna z prvních sléváren na Brněnsku. Než byla znárodněna, pracovali v ní také další členové rodiny – tatínek a strýcové. A Hana Portová v jejich práci pokračuje. Ve svých šestasedmdesáti letech řídí slévárnu s třiceti zaměstnanci, kteří ručně vyrábějí krásné věci z litiny a různých kovů.\nPráce s natavenou hmotou, která dosahuje teploty kolem 1500 stupňů, vyžaduje zručnost a zkušenost.Foto: Věra Staňková\n„Dědeček chodil každou neděli na taroky. Když jsem za ním přišla, třeba do hospody, dělal před ostatními granda. Otevřel peněženku, dal mi peníze a já jsem s nimi zašla naproti do Raiffeisenky, kam jsem si je ukládala. Byla jsem malá a tam byl takový vyšší pult, takže za tím pultem byla vždycky vidět jenom ruka s penězi,“ vzpomíná. V rodině získala Hana Portová i jedno prosté životní moudro, kterým se řídí dodnes: Na majetku se musí hospodařit. A o to se také čtvrtstoletí snaží.\nCesta k navrácení rodinného majetku na začátku devadesátých let však připomínala dlouhý běh přes překážky: nelehká jednání s úřady, rekonstrukce provozu i potřebné investice, aby celý provoz odpovídal současným požadavkům z hlediska hygieny i životního prostředí. Významné výročí oslavila firma stoletou tavbou a výměnou staré kuplovny za moderní elektrickou pec. I přesto se ze slévárny nevytratila tradiční řemeslná práce.\n„Je to jedna z těch rodinných firem, kde je vidět lidská houževnatost a snaha držet řemeslo v pevných rukách, a navíc v rukách ženy,“ říká Josef Hlavinka, ředitel Svazu sléváren České republiky. A také potvrzuje, že slévárenství je chlapský obor a žen na vedoucích pozicích se v Česku vyskytuje opravdu poskromnu.\nNádvoří firmy zdobí ukázky výrobků, především zahradní a dekorativní litiny.Foto: Věra Staňková\nHana Portová je na své zaměstnance náležitě pyšná. „Naši chlapci dovedou udělat zrovna tak pěkné věci jako naši předci,“ chválí je.\nVe slévárně se po léta snaží o zachování řemesla a netají se tím, že ji trápí nedostatek učňů. „Nerada bych, aby to naše řemeslo zahynulo, protože se teď nic neučí, zrušili i slévárenskou průmyslovku, takže teď spolupracuji s jejím bývalým ředitelem panem Kalábem a snažíme se najít cestu, aby se mohlo řemeslo opět učit a znovu se obnovilo. Češi byli vždycky proslulí tím, že byli dobří řemeslníci, takže bych byla ráda a dělám vše pro to, abychom i ve světě byli pyšní na české jméno a české řemeslo.“\n„Jako dítě si pamatuji, že k nám létaly, a představte si, my je tady máme doteď. Vždycky je netrpělivě očekávám, necháváme jim v jaderně otevřené okénko a máme radost, že se k nám vracejí. Tvrdím, že když přiletí vlaštovky, přijde štěstí, přijde práce.“\n„Kdo si neváží minulosti, nemůže vytvářet budoucnost.“\nAutorka: Věra Staňková\nNatočeno v roce 2017\nPomáhá ústavu slepců\nNa skříňce v kanceláři má Hana Portová tři kované růže, dárek ke stým narozeninám firmy od chrlického obecního úřadu. K této části Brna má velmi osobní vztah, nejen proto, že tu stojí slévárna, ale i proto, že se zde narodila a se sestrou prožila hezké dětství. Pomáhá různými způsoby jak městské části, tak místnímu ústavu slepců. Důležitý je pro ni vztah, nyní již prověřený léty – k místu, k lidem, k tradici.\nSvoje medaile nechal prostřelit nebo přejet tankem. Dokument o tvůrci, pro kterého medaile není jen kulatá placka\nNeuvěříte! Tohle je sklo. Čech své umění předvádí ve světě jako rocková hvězda\nAutor: Věra Staňková


19 Osudy dobrého vojáka Švejka 19\nDélka cesty: 6,04 km a jeho pouť po cestách první světové války na mapách Google Celková délka: 81,12 km\nKATZ A ŠVEJK JEDOU ZAOPATŘOVAT\n.....A Švejk do toho zvonil, drožkář sekal bičem dozadu, ve Vodičkově ulici nějaká domovnice....\nCestu na Karlovo náměstí, který, jak už to my Pražáci zkracujeme dosud, nazval Katz "Karlákem" absolvovali drožkou přes Vodičkovu ulici.\nVojenská nemocnice na Karlově náměstí byla hned vedle Faustova domu v čísle 39. Dnes je zde Fakultní nemocnice Karlovy univerzity. Za zmínku stojí Faustův dům, který je opředen pověstmi o zdejším a posledním pobytu Fausta na tomto světě, neboť odsud s ním sám Mefisto odletěl do pekel dírou ve střeše. Prý je tam ta díra stále.\nZáklad k pověsti je dán zřejmě tím, že zde své alchymistické pokusy prováděl samotný dvorní alychymista císaře Rudolfa II., Magister Edward Kelley, vlastním jménem Edward Talbot. Jeho trestní rejstřík by dnes vypadal asi takto:\n· ?? Lancaster - uříznutí uší za zpronevěru peněz, útěk do Čech.\n· 1591 Praha - zajat, vězněn a mučen (spíše aby vyzradil tajemství výroby zlata) pro zabití dvorního úředníka Hunklera v souboji.\n· ?? pokus o útěk z vězení. Zlomil si nohu, která mu byla amputována. Udělena milost císaře Rudolfa II.\n· ?? Pro dluhy opět vězněn.\n· 1597 Pokus o útěk, při pádu z výšky si láme nohy, zdravou i dřevěnou. Údajně spáchal sebevraždu jedem. Podle jiných zdrojů mění svoji identitu a mizí z království českého.\n· ?? Jako tajný agent vstupuje do služeb Albrechta z Valdštejna. Vyrábí jedy pro válečné účely.\n· 1642 Jeho stopa mizí. Vzal ho čert, věřte, nevěřte.\nAle vraťme s k románu:\nKatzovým prohlášením „Ať si jede zaopatřovat příště, kdo chce,“ řekl polní kurát, „člověk aby se za každou duši, kterou chce spasit, s nimi handrkoval o peníze. Mají samé účetnictví, pakáž.“ končí celé zaopatřování a odebrali se k domovu již bez žádné slávy. Cesta tam i zpět činí 6,04 km.\nŠvejk se zde opět zmiňuje o hospodě "U Banzetů“, kterou měl Hašek v oblibě: :„Ty skvrny na slunci mají vopravdu velkej význam,“ zamíchal se Švejk, „jednou se vobjevila taková skvrna a ještě ten samej den byl jsem bit ,U Banzetů’ v Nuslích.".....\nBohužel toto byla poslední cesta vojáka Švejka ve společnosti felduráta Otto Katze.\nPolní kurát prodal Švejka nadporučíkovi Lukášovi, lépe řečeno, prohrál ho v kartách. Tak dřív prodávali na Rusi nevolníky. Přišlo to tak znenadání.


Soudruzi, končí bordel, začíná Německo! - ŽelPage [www.zelpage.cz]\n..: Soudruzi, končí bordel, začíná Německo! :..\nTo jsem byl ještě pionýr, když s laskavým svolením varnsdorfského vjezdového návěstidla vjížděl v létě 1973 do Čech německý osobní vlak Zittau – Löbau. Sice jsme ve Vanďáku nesměli vystoupit, zato jsme se svezli jakýmsi snad původně pruským kupákem bez chodbičky a s nástupem do kupé přímo zvenčí. Zaprknovanou kulatou díru ve stropě zkušenější kamarádi okamžitě identifikovali jako otočné stanoviště střelce a ve všelijakých hácích a poličkách všude okolo rozpoznávali úložiště pro střelivo, sumky a rozličné fašistické propriety. Koneckonců, mašina sama měla tendr z půlky cisterny a vypadala zrovna tak, jako „němky“ v lipském kovošrotu, o nichž ideologicky skvěle připravený pedagogický kádr ve škole druhdy prohlašoval, že k nám do Lípy dovezly Hitlera a proto nezaslouží nic jiného, než roztavit v ocelárně (snad myslel ty lokomotivy; vůdce by moc hodnotnou přísadou do vysoké pece asi nebyl). Obrázek sám ostatně taky stojí za to: oba vozy jako by z oka vypadly nějakému „tétéčkovému“ katalogu mašinek. No jo, ale jiné podklady ke kreslení jsem v roce 1985 neměl. Nemluvě o tom, že roku 1973 to vůbec nemusela být „reko-lokomotiva“ 52.80, ale opravdová válečná 52; bývaly tehdy v Budyšíně a Žitavě také.\nZ tratě Varnsdorf – odbočka Mittelherwigsdorf jsem pohříchu nic dalšího nenašel, takže hup na dvoukolejku dál k Žitavě. Pod dozorem Deutsche Reichsbahn hrála tak třetí ligu na dohled sestupu, ale její svršek byl na české zvyklosti naprosto neuvěřitelný a české drážní náležitosti tu vesměs mohly dosahovat téměř konstrukčních rychlostí. Až při skenování obrázku z oblouku u Mittelherwigsdorfu jsem si povšiml, že smrtelně vážně míněná „stoosmnáctka“ v čele spěšného vlaku Zittau – Dresden bůhvíproč nese ceduli 117.124, což s „Betriebswerk Zittau“ (depo) roku 1985 nemá pranic společného. Tam tenkrát pro rychlíky a spěšné vlaky vískali trochu jinou squadru šestinápravových 118.203, 231, 232, 259, 260, 325, 342 a 363. A i kdyby to na obrázku nakrásně byla 118.124 (čtyřnápravová), tak ta, tehdy patřivši depu Rostock, po Horní Lužici se toulala asi sotva (nehledě na místní nepovolenou přechodnost). Nu což, když v tom neměli bordel Němci, tak jsem jim ho nezištně poskytl. A s odstupem doby: ó, jak rádi bychom tu byli dnes za jakoukoli motorovou lokomotivu v osobní dopravě…\nNěmecká osobní doprava v „Dreiländerecku“ parní lokomotivy v polovině osmdesátách let potřebovala už jen na osobáky Zittau – Löbau (a pochopitelně na žitavskou „Bimmelbahn“), protože na „okružních“ osobních vlacích Löbau – Görlitz – Zittau – Ebersbach – Löbau už jezdívaly budyšínské (služebna Löbau) kapotové 112. Zato nákladní vlaky, související s přechodem Hrádek – Zittau se bez páry neobešly. Sovětskaja těchnika řad 120, 130 a 132 (čili ekvivalenty „sergejů“ a „ragulinů“) dlouho neměla přechodnost nikam na jih od tratě Dresden – Görlitz (mimochodem, brejlovci na peážní tratě také mohli až od roku 1979 a proto existuje takové množství snímků libereckých štokrů v Žitavě), a výše zmíněné 112 se pro těžkou nákladní dopravu těžce nehodily. A tak dlouho přicházelo vhod všechno parní pětispřežní s nejvýše šestnácti tunami na nápravu; a nebylo toho zrovna málo, jak plyne ze špionážního zápisu ze dne 11. listopadu 1984: 52.8064? nv do Löb., Zittau: 52.1630, 52.8015, 52.8042, 52.8047 – vše ve st., 65.1008 (odst.), 52.8012 (odst.), 52.8169 v depu, 52.8057 (Görl.?), nějaká 50? v depu. Zkrátka, mezi Žitavou a Mittelherwigsdorfem nějaká ta dvavapadesátka bafala každou chvilku. A mně se dvojčíslí 52 nějak zalíbilo, jak svědčí sice proporcionálně kapku pošramocená, ale nefalšovaná žitavská 52.8052, pospíchající s nákladním vlakem k Mittelherwigsdorfu. Hm, zrovna angažovaným studentem techniky jsem asi nebyl: dopoledne nás krmili kybernetikou, a já po večerech kreslil parní mašiny…\nV úvodní fázi obrázek věrně dokládal každou podkladnici, svěrku a matici, pak to ale dýmající 52.8012 dost rozhodila a vše jsem pokazil perspektivně nezvládnutou žitavskou zástavbou na obzoru. Díky vynálezu, zvaném nůžky na papír, kresba oproti původní představě dostala odlišnou a nevratnou podobu. Co taková „reko-lokomotiva“ 52.80 vlastně má shora na kotli, to se roku 1986 nějak sehnat nedalo, leč bystrý študák nezaváhal a zkušeně obšlehl tétéčkový model řady 35.10 (však je to taky „reko-lokomotiva“, tak co), takže dnes mohu dodatečně a statečně oznámit, že další žitavská dvaapadesátka jede do Ebersbachu. Mezi námi, kreslit takovéhle dokonalé svršky je hotové neštěstí; všechno musí být přesně a na místě, ne že se to - jako u českého svršku - nějak zašmrdlá; tu trávou, tu bahnem, tu křovím, tu nějakým bordelem.\nToť již pohled od poněkud hloupě nakresleného vjezdového návěstidla (kupodivu světelného, nikoli klasického „einheita“) k žitavské stanici. Vzadu jsem naznačil štrúdl vyřazených parních mašin na výtažné topírenské koleji; pokud by někoho just zajímalo, co že to tam bylo za sbírku, tak nabízím špionážní zápis ze dne 12. listopadu 1985: Zittau depo 52.8195, 8052, 8047, 8005, 8019, 8062, 52.5137, zatop. 52.8099, odst. (top.k.) 65.1008, 52.8145, 52.8 bez č.; 52.8195 + 7 reko os do Ebsb., 52.8016 nv do Ebsb., úzk. 99.1757 prov. Takže kdyby si náhodou liberecký M 262.0090 z nějakého důvodu potřeboval odskočit do místního depa, moc by si tam s ním mezi hromadami uhlí něvěděli rady. Na obrázku už ale své dva balmy ze všech sil rozjíždí dvoukolejkou kolem Pethau ven ze Žitavy. Koleje voní sazemi a karbolem, dvanáctiválcová „stosedmdesátka“ statečně burácí, ale po třech kilometrech začne stoupání k Mittelherwigsdorfu a neúprosná ručička rychloměru z osmdesátky začne padat zpět. Ale při zpáteční cestě, to bude z kopce panečku šrumec!\nHergot - to je Německo: žádná typizovaná zhlaví, naopak rozmařilé království směrových kolejí a obloukových jednostranných křižovatkových výhybek s vnějšími jazyky a v haptáku stojící vzorně udržovaní „henlajni“. Internet a kvalitní regionální drážní literatura byly tehdy teprve v porodnici a žitavští signalisti asi nechápali, proč se jim z různých stran stavědla zjevuje jeden a týž pošuk s psacími pomůckami. Polohu snesených kolejí bezpečně vyznačoval rostlinstvem netknutý štěrk, zato průzkum nákladového a celního obvodu vyjevil, že Němci jsou velmi učenliví a v dokonalosti bordelu nás již místy i předčí. České peážní vlaky mívaly (a mají dodnes) vyhrazenu především kolej 1a, v případě křižování také kolej 2b, tak trochu ve stínu slávy (přesněji řečeno za nástupištěm) zůstávalo skryto přilehlé zhlaví nákladních kolejí s přehlídkou krakorců a odjezdových návěstidel. O prostém křížení „liberecké“ koleje s úzkorozchodkou (vpravo dole na „východním“ plánku) tušil jen ten, kdo vyhlížel z okna, jinak totiž nebylo znát. No jo, jakže to říkal ten vožungr?\nDocela by mne zajímalo, za jak dlouho a za jakou cenu bychom dnes postavili žitavský „Neißeviadukt“. No - 38.000 kubíků zdiva, 744,9 m do délky, od 12,2 do 18,5 m do výšky, tak to máme… deset let, dva roční státní rozpočty a pro jednu budoucí generaci prožraný důchod. Most je to krásný, ale na kreslení je to taky pěkná bestie. 39 oblouků (1×22,7 m; 33×16,96 m; 5 odlehčovacích oblouků po 4,6 m u opěr) se nijak odfláknout nedá; chudák kreslíř musí být v mistrovské formě. Navíc je to všechno ve sklonu 10 ‰ nahoru k Zittau a ve dvou protisměrných obloucích (pochopitelně nestejných). Na obrázku liberecká 434.2 právě nad řekou přejíždí z Německa do Polska a fíra schválně otevřel regulátor, aby komínem poťouchle profoukl chudáka vojína ve strážním chlívku na krakorci, střežícím lidové Polsko. Obvzlášť záležet jsem si dal na nápadně větším čtvrtém oblouku od konce mostu; to je ten jediný s rozpětím 22,7 m a až do roku 1930 právě pod ním protékala Nisa (to ještě nebyla hraniční řekou).\nFíra děčínského brejlovce znalecky pohlédl ke komínům hrádecké „vulkanky“ (tak strategicky nenahraditelný podnik, a na tak okrajovém místě…) a Os 6294 míří bezpohlavní krajinou k polské hranici. Po půlhodině ve Varnsdorfu se osobák mávnutím čarovného grafikonu změní na rychlík 593 a odpílí dalších 281 km do Plzně (minutu ticha za ten dávný odjezdový přehled v Žitavě: Berlin Schöneweide, Stralsund, Dresden Hbf., Liberec, ale taky Kosice a Plzen Gottwaldovo nadrazi). Svršek na 2,78 km dlouhém polském úseku měl v osmdesátých letech jednu z těch světlejších chvilek; naopak roku 1973 tady byly jakési desetimetrové kolejnice, na nichž se balm (tažený hurvajsem) při asi padesátikilometrové rychlosti rozkmital do téměř nezvladatelné pérovací smrště; co za svršek je tady nyní, těžko říci, poněvadž letos v létě byly v traťové buši rozpoznatelné toliko k smrti oježděné hlavy kolejnic, trnuvší hrůzou při 30 km/h. Abych Polákům moc nekřivdil - ten vedlejší český svršek se lišil akorát vražednou traťovou rychlostí 70 km/h.\nJestli vožungr z prvního odstavce v Hrádku zahlásil něco ve smyslu „soudruzi, skončilo Německo, začíná bordel“, to už se nepamatuju, v Hrádku dodnes raději vyhlížím, zda v žitavském zhlaví ještě pořád mají tu krásnou prostou křižovatku osobní a předjízdné koleje. Ostatně, německé manýry kolejiště nezapře ani pětašedesát let po válce; kryté ostrovní nástupiště s podchodem, nečesky dlouhá zhlaví, nehorázně pokřivené dopravní koleje, ona jedinečná křižovatka, to všechno na jednokolejné trati – kde v Česku máme ještě něco takového? Německá minulost je vrostlá do celé tratě z Hrádku do Liberce a mimochodem uznávám, že ta na tom momentálně není technicky zle (kde by mě bývalo napadlo, že na ní budou stovkové rychlostníky…). Pohled na snesené hrádecké manipulační a vlečkové koleje už tak rozjuchaný není; nákladní vlak jsem tady viděl naposledy někdy na přelomu tisíciletí, už mnoho let se tu neřadí třináctivozové „písky“ a ty štokry, co je vyvážely 37 km dlouhými stoupáními do Křižan… no jo, to jsem byl ještě úplnej bažantík.\nDejž bůh a papaláši, aby i dnové příští v „Dreiländerecku“ nějaké vlaky zachovati ráčili. Též se někdy rád dožiji toho, až řeknu, že ten vožungr z pětaosmdesátého roku už nemá pravdu. Tedy, to Německo ať klidně někde začíná a někde končí, ale soudruhy a bordel bychom už opravdu nemuseli.\nZdeněk Šindlauer | 5.12.2010 (7:00)\nNa skok u sousedů potřetí - čtyři dny a čtyři noci ve Wiesenbadu - Sat 10.11.2012\nZd. Šindlauer: opět krásné počtení, jako ostatně vždy od Vás. Vaše příběhy ve mně vyvolávají vzpomínky na mé vlastní obdobné příhody, jen bych je neuměl tak hezky popsat a hlavně tak krásně nakreslit :-)\nStoupa: v Žitavě jsem byl poprvé v roce 1975 a od té doby ještě mnohokrát. Potvrzují zážitky z těch raných dob; je tam dodnes co vidět, i když se Lužice dnes už také propadá do velkoněmecké uniformity... Podle indicie s výukou němčiny v Seifhennersdorfu soudím, že Vaše a moje děti chodí do stejné školy. Dcera je tam právě v těchto dnech.\nStejně jako knihy autora bezva počteníčko. Tenhle jazyk mi naopak velmi vyhovuje, žádná šeď. Jinak ty obrázky. Vrací mě to do let, kdy jsem dostal prní knihu o železnici - edice OKO, tuším že se to jmenovalo "Svět na kolejích". Ne že bych ty ilustrace chtěl porovnávat, ale myslím že kresba zvýrazňuje atmosféru.\nto Zd.Š: no.. pokud by ste tomuhe lzajímavému článku napsal nadpis Na podzim 1985 vjel vlak do Německa tak bych si tenhlečlánek ani nepřečetl, už jen ten nadpis by mi řekl že to nebude (pro mě)zajímavé, ale s nadpisem Soudruzi, končí bordel, začína německo my hned přišlo že to bude zajímavé, a to musím souhlasi s tartenem.....\nTaké chválím pěkný text, trojmezí bylo a stále je železničně zajímavá oblast.\nPřijde mi, že ten vožungr s tou hranicí českého bordelu a německého pořádku už pravdu moc nemá. Při překročení hranice mezi Grossschönau a Varnsdorfem se žádná výrazná změna nepozná, obě města jsou podobná, celkově dost sešlá, bez nějakého živého centra, ulice s rozbitým asfaltem, chodníky z křivých betonových dlaždic... a když člověk vystoupí z toho předpotopního motoráku SBE na zarostlé nástupiště v Seifhennersdorfu a po kočičích hlavách přechází tu chcíplou ulici ke zdejšímu oprýskanému Postamtu, připadá si jako v dobách, kdy autoři učebnic dějepisu žádného Ericha Honeckera ještě neznali.\nHezké čtení, jen doplním, že české peážní vlaky v dnešní době používají kolej 1a jen ve směru na Liberec a to ještě ne vždy. V opačném směru se staví na kolejích 1b, 2b a 5b. Ostatně českým peažním vlakům zbývá již jen 6dní existence.\nZdeněk Šindlauer: ... já takhle psát bohužel neumím.\nA to je dobře! :-)) (smile: palec nahoru)\nOpět krásné počtení, co mě ale znovu zarazilo až na doraz houpacího mechanismu mé židle jsou přiložené ilustrace. Opravdu výtečné, řekl bych, že mnohem povedenější, než některé fotografie v galeriích :)\nNeztracej naději neztrácedj ftip. Můj synek též po květnatých diskusích uznal, že ho nebacím, když mi ze setrvačnosti řekne "Tý Vole", ale přestal se mnou komunikovat v "SMS New Speech". A je mu 12.\nDěkuji Vám všem za komentáře a názory. Jakub Košmider má pravdu, text opravdu může působit složitě a odpudivě. Oč jednodušší by byl třeba začátek článku, kdybych napsal: "Na podzim 1985 vjel vlak do Německa", a v tomto duchu pokračoval. Vše by bylo hned jasné; žádné složitosti, vidím, přečtu, zapomenu, jdeme dál. Má to jen jeden drobný zádrhel; já takhle psát bohužel neumím. Umět psát jednoduše není jednoduché (Karel Čapek). Zdravím, ZdŠ\nOsobně si myslím,že autor píše velice čtivým jazykem,který vyžaduje trošku jinačí kulturu,než na jakou jsme dnes zvyklí.Pamatuji si doby v 60.letech minulého století,kdy jsme často jezdili z Varnsdorfu do Frýdlantu v Čechách a v Žitavě se nesmělo vystupovat,stáli tam celníci či pohraničníci a dbali na to,aby se zákaz v praxi dodržoval.Článek mi silně připomněl dobu mého mládí,moc děkuji.


Technika - DronCorp s.r.o.\nPoužíváme profesionální techniku firmy DJI a Adobe. Touto technikou Vám můžeme nabídnout špičkové foto a video záběry.\nDron - DJI Inspire 1 Pro\nKvadrokoptéra DJI Inspire 1 byla navržena pro profesionální práci s kamerou. Firma DJI navrhla tento bezpilotní letoun tak, aby zvládl nést kameru, speciálně navrženou pro letecké snímkování a díky proměnlivé konstrukci lze kamerou dělat záběry v rozsahu 360° bez ohledu na směr letu.\nPilot ovládá tento model pomocí speciální vysílačky, která přijímá veškerá telemetrická data (GPS, barometr, výškoměr, směr a rychlost letu apod.) a hlavně živý obraz kamery v HD rozlišení který může promítat přes HDMI nebo rovnou do tabletu/mobilu.\nObsažené senzory dokážou Inspire 1 držet na jednom místě ve stejné výšce bez zásahu pilota. V případě indoor létání pomáhají Inspre 1 ultrazvukové senzory pro udržení výšky (do 3m) a vizuální poziční systém nahrazuje GPS systém pomocí VPS kamery, která zaznamenává povrch pod sebou.\nBezpečnostní opatření jsou navrženy tak, aby minimalizovali šanci k případné újmě na zdraví či majetku.\nMaximální doba letu je 10-15 minut v závislosti na kapacitě baterií a povětrnostních podmínkách. Dolet Inspire 1 je až 1,5 km od pilota v maximální výšce 300 m (nařízení ÚCL). Rychlost dronu je až 22m/s (≈ 78 km/h) za ideálních povětrnostních podmínek, běžná rychlost je kolem 17 m/s (≈ 61 km/h).\nTento dron je registrován u Úřadu pro civilní letectví a má platné pojištění odpovědnosti.\nZnačka UAV: OK-X025S\nKamera - DJI Zenmuse X5\nGimbal s kamerou Zenmuse X5 je první svého druhu speciálně navržena pro bezpilotní drony a díky použitým technologiím se řadí ke špičce kamerových systémů.\nTří osý stabilizovaný systém redukuje jakékoli otřesy, turbulence a náklony, to dává kamerovým snímkům naprosto stabilní obraz jako ze stativu.\nKamera je schopna natáčet video v rozlišení 4K 4096x2160 (24/25fps), UHD 3840x2160(25/30fps), FHD 1920x1080 (24/25/30/48/50/60fps) ve formátu MP4 nebo MOV (MPEG-4/AVC/H.264F).\nPořizuje 16Mpx fotografie s možnosti až 7 snímků v plném rozlišení za sekundu. Snímky se ukládají v JPEG nebo DNG RAW formátu.\nKamera disponuje možnosti výměny objektivu standardu MFT, čímž této kameře dává úplně jiné možnosti. Základní 15mm objektiv se světelností f/1.7 a zorným úhlem 72°.\nSenzor M4/3" dokáže pracovat v citlivosti ISO 100 - 25600, rychlost závěrky 8s až 1/8000.\nRuční kamera - DJI OSMO Pro\nRuční stabilizátor kamery s kombinací profesionální kamery DJI Zenmuse X5 dává možnost natáčet vysoce kvalitní záběry ze země.\nS kombinací vysoce kvalitního mikrofonu značky Rode, lze zaznamenat nejen kvalitní obraz.\nMožnost živého přenosu skrze sociální sítě (Facebook, Youtube, aj.)\nKamera disponuje možnosti výměny objektivu standardu MFT.\nObjektiv - DJI MFT 15mm, F/1.7\nObjektiv - Olympus M.ZUIKO 14-42mm, F/3.5-5.6\nMikrofon - RODE VideoMicro


Institucionální rámec EU © JUDr. Monika Forejtová, Ph.D. - ppt stáhnout\nPrezentace na téma: "Institucionální rámec EU © JUDr. Monika Forejtová, Ph.D."— Transkript prezentace:\n1 Institucionální rámec EU © JUDr. Monika Forejtová, Ph.D.\nKatedra ústavního a evropského práva PRÁVO EVROPSKÉ UNIE 2 Institucionální rámec EU 2. © JUDr. Monika Forejtová, Ph.D.\nOrgány EU Orgány EU lze roztřídit do tří skupin ORGÁNY – nejdůležitejší, 7 základních tvořící „institucionální rámec“ – čl. 13 SEU Evropský parlament – hájí zájmy evropských občanů Evropská rada – zastupuje členské státy, podněty pro rozvoj EU Rada EU – zájmy členských států, mezivládní prvky Evropská komise – hájí zájmy evropské integrace Soudní dvůr EU – soudní orgán Evropská centrální banka Účetní dvůr + přidružené : Vysoký představitel Unie pro zahr. věci a bezp. Politiku, evropský ombudsman, evropský inspektor ochrany údajů, Evropská investiční banka INSTITUCE založené primárním právem – Hospodářský a sociální výbor, Výbor regionů, Vědecký a technický obor, Politický výbor, ad hoc vyšetřovací komise EP poradní při základních orgánech – při Radě (kooperační výbory), při Komisi (stálé poradní výbory x ad hoc) – při Parlamentu (stálé x dočasné speciální výbory) – orgány ovlivňující normotvorný proces (gesční a legislativní výbory) JINÉ SUBJEKTY UNIE interinstitucionální decentralizované – „agendy“ orgány a další agentury Společné zahraniční a bezpečnostní politiky © JUDr. Monika Forejtová, Ph.D.\nOrgány EU Evropský parlament ( čl. 14 SEU SFEU) národní , kolektivní a permanentní orgán zastupuje zájmy občanů EU Sídlem EP je Štrasburk (plenární zasedání), v Bruselu (výbory, schůze politických skupin) a Lucemburku (sekretariát). složení „poměrně sestupným způsobem“ - čím větší stát, tím méně občanů na jednoho jeho europoslance; 5 letý mandát max. 751 poslanců – dnes: SRN 99 (80mil.) – CZE 22 ( 10mil.) všeobecné přímé volby v jednotlivých státech každých 5 let pravomoci: legislativní, rozpočtové (s Radou EU), politické kontroly a konzultace, jmenovací pravomoci, pravomoci ve vnějších vztazích Evropská rada( čl. 15 SEU SFEU) mezivládní , kolektivní a nepermanentní orgán zastupuje zájmy členských států, sídlem je Brusel nezbytné podněty pro rozvoj EU, politické směry a priority složení : předseda Komise, předseda ER + každý členský stát zastoupen prezidentem nebo předsedou vlády pravomoci: vrcholné politické podněty – konsenzem (15/3 SEU)- > závěry a usnesení (235 /1/3SFEU) přijímají právně závazné akty © JUDr. Monika Forejtová, Ph.D.\nOrgány EU Rada EU ( čl. 16 SEU SFEU) mezivládní, kolektivní a nepermanentní orgán zájmy členských států minimalistický přístup k evropským závazkům x maximalistický (EP a EK) má tolik členů, kolik je členských států, předsednictví rotuje (každý ½ roku), „trojka“ – koherence, různé formy hlasování (jednomyslnost, kvalifikovaná většina) pravomoci: legislativa, kontrola, jmenování, správní funkce, vnější vztahy, rozpočet schází se v různých formacích (finance, justice, zahraniční věci,…) přidružené orgány – Generální sekretariát, Výbor stálých zástupců (CORERER) rozhodování do 2014 – systém trojí většiny, od 2014 – systém dvojí většiny Evropská komise( čl. 17 SEU a 337 SFEU) kolektivní, permanentní orgán ; mandát 5 let zájmy evropské integrace, „strážkyně Smluv“ maximalistický výklad závazků členských států každý členský stát má 1 člena komise, v čele předseda EK jmenování dle čl. 17/7 SEU – celkem 5 fází pravomoci – legislativa, kontrola, normativní pravomoci originární, sankční, vnější vztahy © JUDr. Monika Forejtová, Ph.D.\nOrgány EU Soudní dvůr EU( čl. 19, 24/1/2 SEU , 344 SFEU) primárně soudní přezkum práva EU provádějí obecné soudy členských států jinak - Soudní dvůr EU (SDEU) - sídlo v Lucemburku, ten členěn Soudní dvůr ( čl. 253 SFEU, čl. 2-8 Statutu SDEU): soudci a generální advokáti Tribunál Soud pro veřejnou službu zejm. jazykový, srovnávací, systematický, teleologický výklad právních norem Evropská centrální banka ( čl. 13 SEU + čl. 127, , 219, , 340 SFEU) orgán s právní subjektivitou, sídlem Frankfurt n. M. vydává nařízení a rozhodnutí Výkonná rada, Rada guvernérů, Generální rada ECB Účetní dvůr( čl. 13 SEU SFEU) přezkum řádnosti příjmové i výdajové stránky rozpočtu EU © JUDr. Monika Forejtová, Ph.D.\nJudikatura Ústavního soudu vůči právu EU Podrobněji k tématu: KLÍMA, K. a kolektiv: Evropské právo – zejm. Hlava VIII SVOBODA, P., Úvod do evropského práva, 2011, - Kapitola 4 FIALA, P., PITROVÁ, M., Evropská unie dle zájmu : další povinná i doporučená literatura webové stránky jednotlivých evropských institucí Na příští seminář : prostudovat Prameny práva (primární, sekundární,…) Hierarchie norem Charakteristické principy a rysy práva EU Case: Van Gend en Loos vs. Nederlandse Adm. der Belastingen (rozsudek Soudního dvora ve věci C-26/62) Flaminio Costa vs. ENEL (rozsudek Soudního dvora ve věci C-6/64) © JUDr. Monika Forejtová, Ph.D.\nStáhnout ppt "Institucionální rámec EU © JUDr. Monika Forejtová, Ph.D."


Rodičům z Chebska se narodila dvojčátka - Chebský deník\nRodičům z Chebska se narodila dvojčátka\nDvojčátka Tereza a Filip Žaludovi z Chebu se narodila 2. února v karlovarské porodnici. Do nemocnice za nimi přišla i starší sestřičkaFoto: DENÍK/ Alena Jeřábková\nPrvní z dvojčátek - Filip Žalud Jeho sestřička Tereza Žaludová\nPETRA SOBOTNÍKOVÁ z Plané u Mariánských Lázní přišla na svět v chebské porodnici 14. února v 17.15 hodin. Měřila 49 centimetrů a vážila 2,88 kilogramu LUCIE KŘÍŽOVÁ z Chebu se narodila 17. února v 19.20 hodin. Měřila 49 centimetrů a vážila 3,15 kilogramu\nMATĚJ KRNÁČ z Aše se narodil v chebské porodnici 14. února v 19.30 hodin. Měřil 49 centimetrů a vážil 2,95 kilogramu KAROLÍNA LHOTOVÁ z Chebu se narodila 14. února v 10.50 hodin. Měřila 50 centimetrů a vážila 3,28 kilogramu\nONDŘEJ BOROVIČKA z Kaceřova se narodil v chebské porodnici 16. února. Měřil 54 centimetrů a vážil 3,4 kilogramu MARKO FEDÁK ze Staré Vody se narodil v chebské porodnici 16. února ve 12.10 hodin. Měřil 53 centimetrů a vážil 3,8 kilogramu\nELIŠKA ŠOLLAROVÁ ze Skalné přišla na svět v chebské porodnici 16. února v 17.30 hodin. Měřila 50 centimetrů a vážila 3,15 kilogramu


Ostrovy objevené Kryštofem Kolumbem představují dnes klasickou offshore-jurisdikci, která je nejrespektovanějším daňovým rájem v Karibiku.\nAnguilla je karibským státem, který je tvořen pěti ostrovy, pro své nekonečně bílé pláže, je každoročně vyhledáván turisty z celého světa. Anguilla, jejíž hlavním městem je The Valley, je stálým zámořským územím Velké Británie s autonomní správou, což mimo jiné znamená, že úředním jazykem je zde angličtina a především stabilní prostředí, jehož právní systém vychází z britského systému. Tento malý ráj na Zemi nabízí všechny offshore služby, a to ve vysokém standartu. Ať už se jedná o zakládání trustů, nadací, mezinárodních obchodních společností (IBC) či společností s omezeným ručením (LLC), Anguilla je pro ně tím pravým místem. Fungování zahraničních společností se řídí tzv. zákonem International Business Act 2000, který mimo jiné umožňuje zakládat zahraničním subjektům daňově zvýhodněné společnosti, pokud nevstupují do obchodního styku s místními obyvateli, neprovozují, pojišťovnictví nebo manažerské služby.\nAnguilla samozřejmě není jediným místem na světě, kde se nový společnostem nabízí daňové offshore výhody.\nProč si tedy pro založení společnosti vybrat právě Anguillu ?\nzdanění příjmu, dividend, honorářů a obecně jakéhokoliv příjmu, které společnost registrovaná v Anguille vygenerovala mimo území Anguilly je 0% - co může být víc přitažlivé ? Každopádně vám to může ušetřit spoustu peněz !\nnulová daň platí i pro nadace a trusty založené v Anguille, podnikající v režimu offshore\nAnguilla se může pyšnit Velmi dobrými zákony týkající se soukromí klientů, bankovních účtů a obecně celého podnikání. V offshore bankovním systému je právě soukromí velké plus. Zkrátka a dobře, nikdo nebude mít přístup k vašim osobním informacím, informacím o vlastnické struktuře ani obchodní bilanci. V zemi je zakázáno sdílet jakékoliv informace týkající se offshore bankovního účtu bez souhlasu jeho vlastníka – a to dokonce pod hrozbou trestu odnětí svobody.\nPro ještě větší anonymitu ale doporučujeme ve společnostech v Anguille využít služeb dosazeného akcionáře, ředitele (tzv. nominee služby).\nAnonymita společností v Anguille Každý člověk – a podnikatel především – má právo na soukromí. To je náš názor ! Zatímco v některých zemích je získání kompletních informací o podnikateli otázkou několika kliknutí na internetu, naštěstí je stále dost těch, které chrání citlivé informace v soukromí. Pro vybrané destinace jako je například právě Anguilla je anonymita věcí principu, a vy na ni máte právo !\nMinimální papírování – šetřete svoji energii, nervy i peníze. Nemusíte vyplňovat daňové přiznání, nikdo vás nenutí schovávat si všechny doklady a záznamy, nikdo vás nebude auditovat.\nNeexistují žádné smlouvy, které by Anguilla měla s kterýmkoliv jiným státem, jež by řešily zamezení dvojího zdanění, a ani žádné jiné. To je zajímavá výhoda pro ty, kteří mají obchodní partnery v různých zemích.\nOficiálním jazykem je angličtina, opravdu si nemusíte kupovat nové slovníky ostrovního nářečí …\nVzhledem k tomu, že je podnikatelské prostředí založeno na anglickém právu a Anguilla je stále zámořským teritoriem Velké Británie, dokumentace je velmi blízká té britské pro Ltd. společnosti.\nVždy si buďte vědomi toho, že společnost v režimu offshore podnikání v Anguille nesmí vstupovat do obchodního styku s občany ostrovního státu, stejně jako nesmí provozovat bankovní, pojišťovací nebo manažerské služby. Jen v takovém případě bude vaše podnikání považováno za offshore se všemi uvedenými výhodami.


Oblečky pro psy :: profizoo.cz\nObleček Thermo s kožešinou 2V1 72cm KAR 1ks899Kč\nÚvodní stránkaPsiOblečky, kalhotky, plavací vestySvetry, oblečky, pláštěnkyDruhObleček\nStrana: 1 2 3 … 15 16 17 … 19 20 21\nVysoce kvalitní, vodě a větru odolný obleček zachovávající prodyšnost pokožky, vhodné pro celoroční používání u psů. Obleček je univerzální, což znamená, že je vhodný jak pro psy, tak pro feny. Výrobce:KRUUSE\nBUSTER Active je teplý a pohodlný zimní obleček pro aktivní psy. Obleček je díky použitým materiálům nejen módní, ale hlavně funkční. Odolná vnější vrstva chrání proti vodě a větru, přitom je prodyšný a udržuje srst psa suchou.\n1 001(včetně DPH)


Těžká, horská a náročná výzva, aneb MČR na klasické trati v Jeseníkách- běhání, termínovka, běžecké trasy\nTěmito přívlastky popsali klasiku největší favorité pánské kategorie a není se čemu divit. Poběží se nad Šumperkem v těsné blízkosti rašeliniště na Skřítku. Lze tedy opravdu očekávat velmi náročný terén, který bude celou trať tahat za nohy.\nPohled zkušených stavitelů tratí Zdeňka Janů a Jaromíra Šrámka je podobný, před závodem terén popisují jako: „Závodní prostor pro MČR na klasice je horský les se vším všudy. Skály, kameny, 60 cm vysoké borůvčí, klacky, bažinky, hustníky, nálety, ale i rychlý les“\nPřesto pánské finále bude dlouhé přes 15 km a dámy čeká trať dlouhá více jak 10 km. Fyzickou, ale i orientační náročnost terénu nám prozrazují i ukázky mapy, ve kterých se to vrstevnicemi jen hemží.\nUkázky mapy ukazují pěknou porci vrstevnic\nMapu připravil jeden z našich nejlepších mapařů Luděk Krtička, který k popisu terénu přidává jednu zajímavost:\n„Takovým hlavním tématem mapy jsou milíře neboli plošinky vzniklé po pálení dřevěného uhlí. To se v minulosti v okolí hojně využívalo při výrobě železa a potaše a oblast Skřítku byla jednou z oblastí, kde se dřevěné uhlí dlouhodobě pálilo. Plošinky jsou v průměru velké 10x15 metrů a na mapě jich najdeme přibližně 350.“\nTerén naznačuje, že o zajímavé postupy nebude nouze\nMilíře a plošinky tak budou pro závodníky jedním z orientačních objektů. Na klasice ovšem rozhoduje hlavně volba postupů mezi kontrolami. Terén naznačuje, že o zajímavé postupy nebude nouze. Jelikož je na stránkách těžko dohledatelné přesné vymezení terénu, přidávám odkaz na mapový server. Na západě je prudký a členitý svah, ve kterém bude důležité držet správnou výšku. Jih a střed mapy pro změnu nabízí vrcholové partie až do nadmořské výšky 960m. Zde se charakter lesa určitě promění a běh bude díky podrostu daleko obtížnější.\nJakou taktiku do závodu zvolit?\nAsi nejlepší je se podívat na GPS z posledních dní. Minulý víkend se v Jakuszycích konalo Polské mistrovství v podobném vysokohorském terénu. Hned za hranicemi ČR se tak rozdělovaly mistrovské medaile. Tu nejcennější zlatou dokonce vybojovala v dámské kategorii česká závodnice Daniela Čepová.\nNeděle korunuje nové mistry republiky\nV sobotu na závodníky čeká semifinále, které určí složení nedělního finále. Pro většinu favoritů je sobotní semifinále spíše možností osahat si terén. Často však není nouze o překvapení a někteří favorité se rozloučí s šancí na medaile již v semifinále. To se stává hlavně v dorosteneckých a juniorských kategoriích.\nMistrovství republiky na klasické trati je tradičně jasným vrcholem podzimní domácí sezóny. Během závodu se bude bojovat jak o tituly, tak o nominaci na finálové kolo Světového poháru ve Švýcarsku.\nObhájce titulu a hlavní favorit Jan Šedivý\nPokud se podíváme na přehled vítězů posledních let, nalezneme mezi nimi hlavního favorita pánské kategorie. Honza Šedivý je poslední dobou naším nejlepším závodníkem na klasické trati a letos bude určitě chtít svoji pozici uhájit a přidat třetí titul v řadě. Nebude to ovšem nic jednoduchého. Obhajobu mu bude chtít určitě znepříjemnit domácí Vojta Král. Na startu nebude chybět ani Pavel Kubát a Jan Procházka, ti nás letos reprezentovali na MS. Nesmíme zapomenout na další favority, ať už dravé mládí v podání Adama Chloupka a Tomáše Kubelky, nebo stálice reprezentace Honzu Petrželu, Miloše Nykodýma a Daniela Hájka. Letošní boj o titul zdramatizuje i velký počet cizinců z Polska, Švýcarska a Maďarska. Tito závodníci se našeho mistrovství účastní, v rámci přípravy na Mistrovství Evropy, které se za rok v květnu koná v Jeseníku.\nMistři ČR n klasické trati\nTitul obhajuje také Eva Kabátová\nJestli vám přehled favoritů pánské kategorie přišel dlouhý, tak pro dámskou kategorii bude snad ještě delší. Na prvním místě se musím zmínit o Daně Šafka-Brožkové, naší nejlepší závodnici posledních let a několikanásobné mistryni světa. Ta se letos vrátila po mateřské pauze a v jarní sezóně zaznamenala několik úspěchů, hlavně ve štafetových závodech ve Skandinávii. Konkurovat jí budou hlavně naše další úspěšné reprezentantky z letošního MS ve Skotsku Vendula Horčičková, Jana Knapová a Denisa Kosová. Nesmíme však zapomenout na loňskou obhájkyni Evu Kabátovou, nebo Míšu Omovou.\nMistrovství na klasice tak bude důstojným vyvrcholením domácí podzimní sezóny. Pokud vám informace z tohoto článku nestačily, můžete navštívit web závodů, plný rozhovorů s favority, ale i hlavními organizátory závodů.\n24.09.2015, Jan Procházka\nVelmi poutavý článek, Honzo, děkuji! Jen bych Vás chtěl poprosit o opravu pár překlepů:\n.. za hranicemi ČR se tak rozdělovaly mistrovské medaile\nať už dravé mládí ..\no Daně Šafka-Brožkové, naší nejlepší závodnici ..\nPokud vám informace z tohoto článku nestačily\n.. ale i hlavními organizátory závodů.\nHezký den! T.\n29. 03. 2016, 23:30:52\nRE:Těžká, horská a náročná výzva, aneb MČR na klasické trati v Jeseníkách\nTomáši, děkujeme za upozornění. Vše bylo opraveno. Petra\n30. 03. 2016, 01:00:59


Sokol, Jan: Člověk jako osoba - iLiteratura.cz\nJan Sokol: Člověk jako osoba: filosofická antropologie. Třetí, rozšířené vydání. Vyšehrad, Praha, 2016, 273 s.\nV jakém smyslu je člověk podivným živočichem? Jakým způsobem již nemluvně zkoumá zákony kauzality? Jak v nás funguje „parlament instinktů“? Jak je tomu se slavnou opozicí „mít“ versus „být“? Známe fylogenezi lidského úsměvu? Co to znamená, být zralou osobou? Jakou roli v našem životě hrají takové konstanty, jako je bydlení na venkově či ve městě, příslušnost k rodině a národu a schopnost řeči, vědomí viny a smrtelnosti, schopnost lásky? Co je to známý „paradox štěstí“? Těmito základními otázkami se zabývá kniha Člověk jako osoba: filosofická antropologie. Vychází z kurzů, které její autor, prof. Jan Sokol (*1936), přednášel pro budoucí učitele a vychovatele na Karlově univerzitě v Praze. Tento český filozof, původně ovšem vyučený zlatník, dálkově studoval matematiku na MFF UK, v letech 1964–1990 pracoval především jako programátor. Je zetěm Jana Patočky, patřil k první vlně signatářů Charty 77, po roce 1989 zastával funkci poslance a krátce ministra školství, neúspěšně kandidoval na úřad hlavy státu. Především ale působí jako univerzitní pedagog, což jej přivedlo k tomu, aby v zájmu osvěty studentů začal vytvářet či vylepšovat hesla na české Wikipedii. V recenzované knize se snaží shrnout to „nejdůležitější, co o člověku a jeho vývoji říkají různé dílčí vědy o člověku, počínaje fyzickou antropologií přes etologii, embryologii, etnologii, psychologii, sociologii až po jazykovědu a kulturní antropologii“.\nSokol v úvodu vyzývá čtenáře, aby studium jeho knihy doplnili četbou klasické beletrie či dramatu, tyto fikční světy totiž dávají možnost nahlédnout dovnitř druhé bytosti. K dlouhému výčtu jmen spisovatelů, které na daném místě autor uvádí, by bylo možné doplnit i řadu významných teoretiků, které ve své knize (naopak) zcela vynechal, ač by rovněž měli co říci k oněm univerzálním tématům, jež autor probírá. I když někteří recenzenti se s dřívějšími a kratšími verzemi knihy vyrovnali právě takto (viz „Člověk očima Jana Sokola“, Katolický týdeník, 2002, 13), asi nemá cenu tvořit telefonní seznam jmen, která zná recenzent, ale nikoli autor. Přesto ale musíme kriticky a s jistým podivením uvést skutečnost, že z žijících osobností je v knize zřejmě nejcitovanější Irenäus Eibl-Eibesfeldt (*1928), pán již velmi pokročilého věku, jehož četné teze jsou odborníky oprávněně zpochybňovány. I Sokola se pak můžeme v jednotlivostech snažit opravovat: například v tom, že homérští hrdinové jsou jakési nádoby, do nichž jsou zvenčí vkládány nálady a city, jak tvrdí, by jej autority doplnily v tom smyslu, že to platí pro Íliadu, ale ne už tolik pro Odysseu.\nPřesto je možné říci, že se Sokolovi často dobře daří syntetizovat a popularizovat poznatky z mnoha různých oborů. Myšlenky antropologů či etologů 20. století přitom zasazuje do kontextu uvažování antických myslitelů i soudobé, hlavně fenomenologické filozofie. To vše obohacuje o svoje osobité životní zkušenosti, vycházející z praxe i v rukodělných profesích, jako je zmíněné zlatnictví, hodinářství či elektro. Od obecného teoretizování se tak dostává i ke konkrétním detailům, třeba k tomu, jak se budovy nádraží měnily z městské chlouby na shromaždiště bezdomovců a drogových dealerů. Díky oněm praktickým pasážím se přitom čtenář například může seznámit s etymologií pojmenování zkoušečky zvané „vadaska“ – a mnohý tak možná prvně v životě narazí na samotný fakt její existence. Sokol přitom nepíše temným stylem ani nezaujímá žádné krajní postoje: svoje myšlenky formuluje jasně a uhlazeně. I když to nezřídka vede k vytěsňování čehokoli vybočujícího ze sféry dobrého vkusu, všeho, co by případně mohlo pohoršit útlocitné studentky. Přitom kdyby autor bez eufemismů a zastírání otevřeně pojednal například o tom, jak bujaře a obhrouble vypadala kdysi česká příjmení, jak je popsal Pavel Eisner ve spisu Chrám i tvrz, málokdo by se skutečně zlobil (a textu by to přidalo na živosti). Tento postoj má ale tu výhodu, že se autor nesnaží být za každou cenu originální nebo provokativní. Nechce se ani prostřednictvím neudržitelných tvrzení a intelektuálních kejklů odlišovat od „většiny“, aby se pak samozvaně pasoval do role tzv. „disidenta“, hrdinně bojujícího proti údajnému majoritnímu diktátu. Na rozdíl od svého – bohužel vítězného – protikandidáta v prezidentské volbě roku 2003 nepopírá platnost důkazů o rychlosti klimatických změn a nutnost vyvodit z nich patřičná opatření. A nezavírá oči ani před jistou krizí současné západní civilizace.\nIntelektuál Sokol přitom nehlásá zkratovitá řešení, efektní sofistikované teorie ani zbrkle nehledá jediného viníka. (Na rozdíl od dnes stále sílících populistů, kteří si, jak napsala politoložka Anna P. Durnová, „ze své resistence vůči faktům a vzdělání udělali ctnost. Nikdy vám nemůžou lhát: buď jste je ze slonovinové věže špatně pochopili, anebo jste to elitářsky překroutili“). Místo toho se Sokol vrací k starému, ale stále aktuálnímu tématu „obtížnosti“ svobody, zpracovanému již třeba Erichem Frommem. Sokol deziluzivně a antipopulisticky konstatuje, že samotný projekt lidské svobody příliš optimisticky předpokládal, že každý je – nebo aspoň chce být – zralou osobou. Bohužel se posléze ukázalo, „že jen malá část emancipovaných lidí si se svou (prázdnou) svobodou – například v podobě volného času – ví rady. Většina, pro niž to byl a je jen prázdný čas, ochotně přijala nabídku masové zábavy.“ Díky tomu se dnes zábavná hudba a časopisy, televize a cestovní kanceláře, výrobci audio a video „společně starají o to, aby obrovské množství prázdného času, s nímž si nikdo neví rady, něčím zaplnili – a tak vlastně zastřeli smutnou skutečnost, že pracně vybojovaná emancipace mnoha lidem štěstí nepřinesla“. Historii člověka, které Sokolova kniha hutně shrnuje, se dá vidět i takto: „úsilí celých generací v průmyslu, ve vědě a v organizaci společnosti nás nakonec zbavilo většiny nesnází a trápení, které plnily životy našich předků. Proč to ty generace dělaly? Abychom se mohli nudit před obrazovkou? – Podmínky, které nám připravily, umožňují osobní rozvoj jako nikdy dřív. Ale i když je pro něj všechno přichystáno, udělat to musíme sami. Od začátku dějin usilovali naši předkové o to, aby si své životy a život společností mohli řídit sami. Teď bychom konečně mohli – a místo toho zabíjíme čas.“ Ano, možná je to trochu zjednodušující (přeci jen existuje menšina angažovaných, například dobrovolníků pomáhajících ve volném čase uprchlíkům), ale celkově trefně řečeno. S touto Sokolovou knihou rozhodně „zabíjet čas“ nebudete, ale zároveň je jisté, že kdyby se hypoteticky autorovo jméno opět objevilo mezi kandidáty na prezidenta, patřil by zase k těm poraženým.


Břetislav Olšer – blog, Olser.cz » Blog Archive » Koaliční Umírání za dlouhého dne a smrtelná křeč koně, co moc dřel\nKoaliční Umírání za dlouhého dne a smrtelná křeč koně, co moc dřel\n7. Srpen, 2013 – 21:24\nBylo to napínavé střetnutí logického snažení kompaktní levice, která musela odolávat smrtelně zraněnému pravicovému koni, o němž se ví, že ve smrtelné křeči nejenže dře, ale též sbírá své poslední síly a může i zabít. (Termíny levice a pravice jsou ryze iluzorní; společnost se dělí pouze na schopné a neschopné, chudé a bohaté, morální, resp. disciplinované a zhůvěřilé…)\nSlepenec odpadlíků, přeběhlíků a podvodníků, z nichž pár již bylo obviněno policii z nezákonných činů, (mj. Šiška, Pekárek, Novák, Wolf, Tluchoř, Fuksa, Šnajdr, Nagyová, Páleník, Kovanda, Boček…) však naštěstí nikoho nezabil, jen se ztrapnil a kam se ve výše zmíněném dělení společnosti zařadil, nechávám na posouzení ctěným čtenářům. Když však chtěl premiér Jiří Rusnok absolvovat kolečko po Sněmovně se všemi Poslaneckými kluby, aby představil program úřednické překlenovací vlády, byl jednoznačně trojkoalicí odmítnut. Nejde nám o vládní prohlášení, jde nám o princip, zněly unisono hlasy slepence.\nPřeloženo říká: „Kašleme na občany, a když říkáme, že nám jde pouze a jen o národ, lžeme. Jde nám pouze a jen o zachování svých koryt a zkuste nás, mlaskající svině, odehnat, když naše koryto přetéká žrádlem…“ Co kdyby Rusnoka vpustiii na posvátné místo svých poslaneckých klubů a on tam, syčák jeden, na někoho zapůsobil, zviklal jeho oddanost pravici, a ten někdo by slepenec zradil a pomýleně zvedl pro Rusnoka ruku? Přestože vládní programové prohlášení mj. obsahuje: Kabinet nerozhodne o dostavbě Temelína, podpoří zrušení sKaret a bude postupovat proti hazardu. Uskuteční personální změny v Lesích ČR a dozorčí radě. Bude také řešit předražené zakázky společnosti… Bude dbát na ekonomický růst i zaměstnanost…\nNechtějí jednat s Rusnokovou vládou, ani nechtějí nic slyšet o předčasných volbách. Rusnokovi lidé jsou ve vládě nezákonně, jelikož neprošli řádnými volbami, ani sněmovním schválením a získáním její důvěry. Slepenec je prostě jako dítě, co si zakryje oči a myslí si, že ho nikdo nevidí. Nepomohlo ani, že před poslanci vystoupil také prezident Miloš Zeman s bolestmi zubů, které však zahnal děs z naprostého nýmandství ODS a TOP 09, jimž sekundoval proradný shluk LIDEM, ochotný spojit se pro koryta třeba s ďáblem…\nZeman mj. řekl: „Byl jsem ujištěn, že vyšetřování kauzy Nagyová skončí v řádu několika týdnů a ujišťuji vás, že i kdybyste mě lámali kolem, během těchto několik týdnů žádný druhý pokus nepodniknu…“ A okamžitě vyskočil jako čert z krabičky Miroslav Kalousek, a že prý je to jasné potvrzení spiknutí Ištván-Zeman. Pročpak a čeho se asi obává tento vinník největšího, téměř dvoubilionového zadlužení Česka v jeho historii…?\nNení to poprvé, kdy si tzv. trojkoalice hraje na opici, co nevidí, neslyší a nic neříká. Prim mezi těmito mazanými lidoopy hraje právě Karolína Peake a jejích nikým nezvolených osm podvodníků, co se do Sněmovny dostali bez toho, aby prošli řádnými volbami. Jejich vstup mezi poslance a následně ministry vlády se odehrál tak, že vyšplhali po hřbetech Věcí veřejných. Tomu se říká legitimita. Jako bych slyšel mladíka, co brutálně zabil své rodiče a před soudem se dožaduje shovívavosti, jelikož je sirotek.\nSatisfakcí byl dnešní den také pro Jiřího Paroubka, který tak dokončil svoji politickou asi hodinovou masturbaci a jeho výstřik v podobě hlasování proti Rusnokovi byl pomstou za svoji dehonestaci v ČSSD. Plný žluče, že nebyl vybrán do Rusnokovy vlády jako odborník přes restaurace a jídelny, pronesl zprofanované klišé o čtyřech stovkách policistů nasazených do jediné protikorupční akce Ištván-Šlachta. Neřekl však, že těch 400 policistů bylo povoláno během osmi dnů, jelikož i policisté musí spát a střídat své směny. A to přitom někteří géniové píší, že v sociální demokracii je jakési „paroubkovské křídlo“. Holt, sexy mozky, jsou sexy mozky.\nPan Alan Bílý, zvaný též White, by měl radost, jak se jeho „Umírání za dlouhého dne“ opakuje, byť pouze ve formě platonické. Paralela je zřejmá, zvláště, že tak či jinak, volby, ať předčasné nebo řádné, stejně budou. A je jedno, jestli zítra nebo za rok. A preference jsou zřejmé. Poslanci jsou také odstřelováni do věznic a vazeb, vystřelováni k trafikám do Čepra, ČEZu nebo Českého aeroholdingu, zákeřně mordováni pro miliony v krabicích od vína… Jde o stejný pohled na „násilnou smrt“ s jejím osobním aspektem – Němcová, třesoucí se na pozici premiérky, Schwarzenberg, co si vyjímečně nedal ani šlofíka, ještě víc vzrušením šišlající při vizi stínově – loutkové vlády pravice. Je to jen dramatické oddalování jistého konce, slepenec to ví a kope kolem sebe, jak může. Zkrátka, umírání za velmi předlouhého dne… Metafora – tři britští výsadkáři bojující s nacisty o svůj život, tři zdecimované politické strany, co mají na krku drandžírák občanské neposlušnosti.\nA ještě jedno podobenství – Stanjura z ODS kádroval mj. členy vlády Jiřího Rusnoka. Nenechal na nich nit suchou, ale asi zapomněl, že jeho ODS je béčkovým mužstvem strany TOP 09, co se může pochlubit největší přeběhlickou armádou ze všech partají. Jen namátkou; až na čtyři desítky členů ODS v Plzeňském kraji přestoupily do TOP 09. Přeběhlíci a zrádci? Miroslav Kalousek tíhl ke KDU-ČSL, litvínovského starostu Milana Šťovíčka (dříve VV) přijala TOP 09, když ho předloni vyloučily Věci veřejné, že hlasoval spolu s vládními poslanci. Ludmila Müllerová byla členkou KDU-ČSL, Bedřich Moldan přišel z ODS, Igor Petrov z SNK ED, Jaromír Štětina původně vystupoval za Stranu zelených… Petr Gandalovič (ODS) se nechal slyšet, že „se neříká „přeběhlící“, ale konstruktivní lidé, kteří si přejí konečně vládu…\nPodle červencového průzkumu má ČSSD více než 34 procenta preferenčních hlasů, KSČM – 18,5, TOP 09 – 15, ODS – 13 a LIDEM – 0. To znamená, že strana, v níž údajně „zuří boj o moc a přežití“, má dvojnásobek preferencí, než TOP 09, pravicový silikonový houf především z občanských demokratických přeběhlíků. A ODS, co z ní utekl, kdo měl nohy, má skoro třikrát míň než „vnitřně se ničící“ socani..? Podvod století, ale Němcová jako premiérka v naději dál jako mlýnek mele svou – Rusnokova vláda bez schválení důvěry poslanců, co mají 101 většinu, je nelegitimní, přes jasná fakta, že trojkoalici v takovém stavu nechce už několik let na 80 procent voličů, o nichž ale slepenec tvrdí, že jsou pro něho přece tím nejdůležitějším důvodem, proč jsou oni v politice; nejde jim totiž vůbec o kariéru, ani o peníze, probůh, jak jste na to přišli, nejde jim o nic jiného, než o národ…\nA nesmím opomenout na „Ještě většího blbce než jsme čekali“, kterým se předvedl být metrosexuál z LIDEM Paggio, Berlusconiho soukmenovec, co měl tu drzost veřejně mluvit o tom, že Rusnokova vláda je nelegální, přičemž moc dobře ví, že Peake liberální demokraté nejen degradují význam tohoto slova, ale hlavně sebe, i když nula od nuly pojde. Jeho pokus o Kunderův žert, že gymnazistka Kateřina Zemanová bude dosazena Rusnokovci na místo Dany Drábové, předsedkyně státního úřadu pro jadernou bezpečnost, má daleko do bonmotů otce Kateřiny. Ha, ha, ha… Naštěstí stačí vydržet do času předčasných voleb a Paggio prach je a v prach se obrátí, stejně jako LIDEM…\nVedro si zahrálo svou hru; napřed vypadlo elektronické hlasování a všichni museli zvedat své ručičky, aby je poskytli skrutátorkám, poté byly v úmorném vedru další desítky sčítání návrhů a protinávrhů – počet poslanců, kdo je proti, kdo je pro a tak dál. Dřely jako koně. Asi půl tuctu paní a dívek, co pobíhaly a donekonečna sčítaly a odčítaly ruce poslanců, bylo nejpracovitější částí Sněmovny ČR. Jako ve sportu; taktické zdržování, aby vedro unavilo a o ostražitost připravilo co nejvíc legislativců.\nVšichni ale věděli, že Nečasova vláda rozpočtové odpovědnosti dokázala ze schodku státního rozpočtu v lednu 2011 ve výši cca 10,9 miliardy poskočit na rekordní 22,8 miliardy – tedy na více než dvojnásobek, což je též rekord v historii polistopadových vlád. Vláda boje proti korupci dokázala vytvořit několik desítek korupčních afér, Opencard počínaje, přes Promopro a Gripeny, Pandury a letadly Casa konče… Potom vystoupl premiér Jiří Rusnok, který provedl výčet kladů a záporů trojkoalice, jíž zbývá už jen 10 měsíců kazisvětství.\nProjev byl v podání pragmatického odborníka Rusnoka vcelku stručný, ale koalice mu nevěnovala žádnou pozornost, netečnost a ignorantství byly na tvářích jejích poslanců na jedno použití zřejmé. Také oni si provedli svoje skrutinium a v té chvíli ještě doufali, že jejich 101 je jasná, tak jen vyčkávali na svoji poslední hodinu „H“ ve svém poslaneckém životě… Sněmovnu zaujal i Pavel Bém z ODS, který předvedl úžasný herecký výkon, včetně mimiky, gest rukou i dokonalou artikulací, když plamenně hovořil nejen o politice, ale též o sexu a s omluvou přítomným dámám též o onanii. Nakonec se zalísal soudní moci, když prohlásil, že věří v existenci českých objektivních a spravedlivých soudů, čímž si dělal alibi pro případné obvinění ze spolčení s kamarádem Janouškem a za kauzu Opencard či tunel Blanka…\nMožná je to překvapení, pro někoho šok, ale na poslední chvíli se rozhodli dva rebelové ODS Jan Florián a Tomáš Úlehla, že před hlasováním opustí sál. Odejdou též poslanec Jaroslav Škárka, jenž se ve zlém rozešel z VV, a Radim Fiala. který po 15 letech v ODS tuto stranu nedávno opustil. Patřil mezi rebely Tluchoř, Šnajdr, Fuksa, Úlehla a Florián, z nich známá trojka Tluchoř, Fuksa, Šnajdr se už výměnou za trafiky vzdali poslaneckých mandátů. Trojici odcházejících poslanců ve Sněmovně nahradili Pavel Bohatec, Miroslav Bernášek a Roman Pekárek, který však zvedl ruku pro důvěru tehdy ještě Nečasově vládě a odešel do vězení, odsedět si svůj několikaletý trest. A ten si možná z dnešní sněmovny odnesou, byť jen stranický, i ti troufalci, co snížili kvórum „101“ a znemožnili tak urputnou Němcovou. A aby toho nebylo málo, pokud odejdou ze sálu zmínění rebelové, odejde i Karolina Peake. Tonoucí se stébla chytá, třeba jí Rusnok nabídne post ministryně obrany…\nCo to znamená? Že 101 podpisů většiny neexistovalo, jak se kasala Němcová? Divné pořádky, ani se už nedivím, že chtěl prezident Zeman „101“ notářsky ověřenou. Škoda, že nesvolil trapas, aby mu ty podpisy poslanci trojkoalice předvedli přímo naživo při jeho návštěvě sněmovny… Podpisy obou rebelů byly přitom pod listinou na podporu Miroslavy Němcové jako příští premiérky. Jejich postoj tak dává do rukou argument prezidentovi Miloši Zemanovi, že žádná pevná stojednička neexistuje. Němcová také ihned vyhlásila půl hodiny pauzu na schůzi Poslaneckého klubu ODS, aby napravila nenapravitelné…? Vše ale napravil Kalousek, když si vzal slovo a prohlásil, že to říkali už před půl rokem, že pokud nebude dodržena 101, bude TOP 09 pro mimořádné volby. A tak to bude, pokud 101 nebude. A 101 nebyla, ale hlasoval proti. Slovo dělá chlapa. Peake nebyla přítomná…\nHra na kočku a myš trvala dlouho, aby nakonec důvěra Rusnokově vládě vyslovena nebyla. Těsně, ale přece. Ještě že máme prezidenta Zemana, co ví, jak zabránit mnohem větší katastrofě, než do jaké nás za takřka tři roky už koalice přivedla. Zeman prostě ani tak nemíní zachraňovat některé politiky před trestním stíháním, tzv. individua kalouskovitá, a řekl, že paní Němcová může být pověřena premiérstvím, ale až poté, kdy státní zástupce Ištván ukončí své vyšetřování kauzy Nagyová, vojenská rozvědka… Exministr spravedlnosti Blažek by v případě vystoupení ze stínu stínové vlády totiž mohl i dál politicky ovlivňovat státní zastupitelství, když už Ištvánovi poslal přes dvacet otázek k zodpovězení…\nProto pro Rusnokovu vládu v demisi, i bez důvěry vylhané „101“, mínus dva, zbývá času dost a dost, aby si ještě rovněž Miloš Zeman užil svého prezidentování včetně ústavních obyčejů, které považuje za idiotismy. Umírání za dlouhého dne bude tedy delší, než jsme očekávali. Nebo se koalice v zoufalství změní s TOP 09 ve 120 hlasů poslanců, kteří tím rozpustí dolní komoru Parlamentu ČR a budou předčasné volby.\nInu, poker na pokračování, aneb umírání za dlouhého dne pro koalici stejně končí klinickou politickou smrtí. S důvěrou se na mě převraťte; koupíš cedník, teče, dáš ho spravit – necedí… „Bo taky je zakon“, jak říká u nás v Ostravě kolega bloger Laďa Větvička…


Barber balíček pro gentlemana v Jeddi barber shop | Slevomat.cz\nBalíček pro gentlemana v Jeddi barber shop: střih, holení, úprava obočí, masáž hlavy i sklenka whiskey\n1 / 7 Po 90min. proceduře v Jeddi Hair – Barber shop budete odcházet jako vyměnění.\n2 / 7 Postupně dojde řada na střih, holení vousů, úpravu obočí i masáž hlavy.\n3 / 7 Ještě k tomu si u toho vychutnáte sklenku kvalitní whiskey, kávu nebo čaj i vodu.\n4 / 7 Holicí strojek, nůžky a především ostrá břitva udělají své.\n5 / 7 Salon je součástí 5* Smetana Hotelu na Starém Městě.\n1 650 Kč 1 499Kč Koupit\nJeddi hair - Barber shop (kontakt)\nPerfektní úprava strojkem, nůžkami a břitvou\n90min. procedura z vás udělá dokonalého muže\nBarber balíček pro gentlemana\nModerní střih (strojek a nůžky)\nSklenička kvalitní whiskey (4 cl)\nRezervace: Termín si rezervujte předem na tel. čísle 731 456 984 nebo e‑mailu monikaschultzova@gmail.com a nahlaste kód voucheru.\n1 650 Kč1 499 Kč\nRytíři Jedi se oháněli světelným mečem, barbeři Jeddi mají ale v rukách ještě něco ostřejšího.\nJejich zbraněmi jsou totiž holicí strojky, nůžky a taky břitvy, s jejichž pomocí zatím dokázali vyhrát každou bitvu s neupraveným zevnějškem. A jednu takovou vybojují i pro vás. Stačí se zastavit v Jeddi Hair – Barber shop, který je součástí 5* Smetana Hotelu na Starém Městě.\nPo 90min. proceduře budete odcházet, že vás vlastní máma (o manželce ani nemluvě) nepozná. Postupně dojde řada na střih, holení vousů, úpravu obočí i masáž hlavy a ještě k tomu si u toho vychutnáte sklenku kvalitní whiskey, kávu nebo čaj i vodu.


Program - Jak zacházet s novináři - Tuesday.cz\nRádio versus PR oddělení: moc nebo pomoc?\nProgram Frekvence 1 jako celoplošného rádia, jehož obsah charakterizuje především zábava, je pro PR agentury a tisková oddělení lákavý. Kromě toho, že rádio je stále nejrychlejší médium, nabízí F1 i barevný program, kde si každý najde to své. Kdy PR oddělení a tiskoví mluvčí programu rádia pomáhají? Jak naopak může pomoci rádio jim? A existuje vůbec v tomto směru ideální model spolupráce?\nSoučástí mediálního domu společnosti Lagardere Active ČR je od roku 1999. Své působení ve stáji Michela Fleischmanna začal jako redaktor rádia Evropa 2 v Ústí nad Labem. V roce 2000 přešel do hlavní pražské redakce, kde několik let moderoval zpravodajství Evropy 2 a Frekvence 1. V roce 2004 se stal šéfredaktorem zpravodajství Frekvence 1 a Evropy 2 a současně moderoval ranní show Frekvence 1. Od roku 2007 je project managerem a dramaturgem programu Frekvence 1.\nRespekt a férovost se (skoro) vždycky vyplatí\nPR není nic jiného než mezilidská komunikace. A komunikovat přece umí každý. Jak prosté. Ale jak často v mezilidské komunikaci narazíme na zbytečné problémy, emoce, nedorozumění... Respekt k jiným, porozumění jejich potřebám a pohnutkám a férový přístup jsou základní podmínkou úspěšné komunikace nejen v PR. S jedinou výjimkou: když narazíte na demagoga nebo někoho, kdo Vám chce záměrně škodit. Těším se na diskusi s Vámi na toto téma.\nV oblasti komunikace se pohybuje od roku 1993, nastoupila do tiskové agentury ČTK jako zpravodajka. Od roku 1995 pracovala jako korespondentka v mezinárodní agentuře Reuters. V roce 2000, po privatizaci České spořitelny, nastoupila do pozice ředitelky externí komunikace a tiskové mluvčí. Postupně do oblasti jejího působení připadly i další komunikační disciplíny: interní komunikace a CSR. Zároveň působí v pozici předsedkyně správní rady Nadace ČS. Vystudovala anglistiku, politologii a andragogiku. Aktuálně studuje psychologii na La Salle University (Pensylvánie, USA).\nNovinář není jako novinář\nVšichni víme, že musíme jinak komunikovat s novináři, kteří píší pro časopisy na křídovém papíře a těmi, kdo píší pro denní tisk. Ale kolik z nás si vyzkoušelo ten kulturní šok, když totálně změníte obor, pro který děláte PR. To člověk zjistí, že je třeba se opět vše učit znovu. On totiž opravdu není novinář jako novinář.. Podělím se s vámi o pár postřehů z vlastní zkušenosti a pro někoho to možná bude i pár tipů do budoucna.\nCo mohou firmy udělat ke kultivaci novinářského trhu?\n„Máte ještě dotazy? Pokud ne, řeknu vám já, na co jste se mohli zeptat…“ Tak zněl komentář ředitelky jedné velké firmy na nedávné tiskové konferenci. Novináři přijdou na rozhovory nepřipravení; nemají odborné znalosti, nevědí, na co se ptát, a pak píšou povrchně. To je image novinářů, se kterou se často setkávám během své práce mediální trenérky s vrcholným managementem firem. Co ale mohou firmy udělat proto, aby to bylo jinak? Co můžeme všichni udělat ke kultivaci českého novinářského prostředí, abychom nemuseli příliš pozdě litovat úmrtí hlídacího psa?\nCristina Muntean je odbornice na strategickou komunikaci a osobnostní rozvoj. Má více než 12 let zkušeností v českých, rumunských a mezinárodních médiích. V roce 2010 založila Media Education CEE, pražskou PR, poradenskou a vzdělávací agenturu. Jejími klienty jsou podnikatelé a manažeři TOP 100 firem v České republice a ve střední a východní Evropě. Cristina nabízí firemní i osobní poradenství, školení, koučing i mentoring na témata jako osobní branding, mediální i krizová komunikace, prezentační dovednosti a emoční inteligence pro leadership a komunikaci. Své služby nabízí v češtině, angličtině, francouzštině či rumunštině, jejím rodném jazyce.\nPR z pohledu novináře\nLucie Výborná je česká televizní a rozhlasová moderátorka, autorka knihy Fit maminka. V letech 1994-2000 uváděla pořad Snídaně s Novou, na rádiu Frekvence 1 uváděla talkshow Kočkovaná, Osobnosti, Snídaně u Lucie. Lucie Výborná je vdaná za Jaroslava Poříze zápasníka a prezidenta českého svazu Sumó a má dceru Vanessu.\nModeruje Petr Koubský\nŘeditel internetových redakcí\nPojďme na skleničku v kuloárech


Nekrofilie: Britský vrah měl sex se stovkami mrtvol - CNN Prima NEWS\nPsal se 3. prosinec roku 2020. Detektivové z hrabství Kent zaklepali na dveře domu, v němž bydlel David Fuller. Přišli ho zatknout za vraždu dvou žen, 25leté Wendy Knellové a 20leté Caroline Piercové. Fuller je měl zavraždit v roce 1987.\nPo 30 letech vzorky DNA z místa činu dokázaly detektivy nasměrovat právě k Fullerovi. V době zatčení ještě pracoval pro firmu, která zajišťovala elektrikáře pro britskou Národní zdravotnickou organizaci. V jeho domě pak našli detektivové děsivý důkaz. Fullerův deník, v němž si o nekrofilii vedl záznamy. V deníku popsal řadu případů, některé z nich zdokumentoval fotografiemi a videem. Policisté našli v jeho počítači pět terabajtů záběrů, které jeho činy dokládají.\nJednou z jeho obětí měla být také 24letá Azral Kamalová, která zemřela po pádu z mostu, píše web Sky News. Její matka potvrdila, že dceru Fuller znásilnil nejméně třikrát, jak ji informovala policie. „Strávila jsem s ní v márnici dvě hodiny, to mi poskytlo určitou útěchu. Netušila jsem, že moje dcera byla předtím ještě ten den zneužita,“ uvedla matka zesnulé dívky Nevres Kemalová.\nFuller nyní zůstává ve vazbě. Soud by měl začít příští měsíc.\nVelká Británie vražda vrah deník znásilnění přiznání elektrikář nekrofilie


AKTUALITY 2014 | OnePlus One | Mobilní telefony,katalog mobilů,aktuality,\n24.4.2014 Dlouho očekávaný telefon od mladé společnosti OnePlus , kterou založil bývalý viceprezident čínského Oppa Petr Lav. Nepřekvapí , nezklame , ale šokuje cenou. A říká si zabiják vlajkových lodí konkurence. Pojďme si toho zabijáka představit.\nOčekávajte černou nebo bílou placku s oblými boky a ostřejšími rohy. OnePlus má stereorepduktory na spodní straně. Dobrou zprávou je , že pod displejem se nacházejí hardwarová tlačítka , neubírají tedy se samotného displeje. Díky nadstavbě , speciální verzi CyanogenModu 11S můžete také hardwarové klávesy zcela vypnout a využívat klávesy formou OSB. V budoucnu by se měla objevovat varianta tvz. Style Swap , teda vyměnitelných krytů imitující džínovinu , dřeva , bambus atd.\nModel má rozměry 152,9 × 75,9 × 8,9 milimetrů a váží 162 gramů. 5,5 palcový LCD displej nabídne FullHD rozlišení 1080 × 1920 pixelů , skvělou jemnost 441 ppi , chrání ho odolné sklíčko Gorilla Glass 3 a zobrazí 16 milionů barev. Zabiják je poháněn 4- jádrovým procesorem Snapdragon 801 , který je taktován na 2,5 GHz , grafika Adreno 330. Velikost operační paměti RAM je 3 GB , vnitřní paměť bude 16 nebo 64 GB. Bohužel chybí slot na paměťové karty , takže bude prodejnější bude verze s pamětí 64 GB. Rozdíl je pouze 30 Eur. Instalován nejnovější Android 4.4.2 KitKat.\nHlavní fotoaparát nabídne rozlišení 13 megapixelů a využije k tomu optiku a snímač Exmor IMX 214 od značky Sony. Nechybí automatické zaostřování , přisvětlovací dioda , objektiv má světelnost f2/0. Videa můžete nahrávat v rozlišení 4K ( 3840 × 2160 pixelů ). Čelní kamerka má rozlišení 5 megapixelů. Umožní natáčet videa v rozlišení 1080 pix při 30 snímcích za vteřinu.\nTelefon podporuje rychlý internet , nechybí podpora sítí čtvrté generace LTE , NFC , GPS s GLONASS , dvoukanálová WI-FI , bluetooth verze 4.1 , microUSB 2.0.\nDo prodeje by se měl OnePlus dostat už ve 2.čtvrtletí v barvě pískovcově černé a bílé. Nejblíže od nás bude v prodeji v Německu , Rakousku. Navíc budete potřebovat k zakoupení telefonu speciální pozvánku , kterou získáte přímo od OnePlus , od svého kamaráda nebo díky jedné z mnoha soutěží. Verze 16 GB se bude prodávat za cenu 268 Euro a 64 GB verze za 299 Euro. Snadno si spočítáte , že prodejní ceny jsou mnohem nižší než jsou modely konkurence. proto si OnePlus říká zabiják vlajkových lodí.


EA rozdává rozšíření do Battlefield 4 zdarma - Gaming Professors\nVzhledem k tomu, že brzy dorazí Battlefield 2042, se EA snaží udržet Battlefield 4 v akci přidáním rozšíření zdarma.\nFanoušci se zdánlivě houfně vrátili do Battlefieldu 4, protože je to poslední hra ve franšíze s podobnými zbraněmi a gadgety jako chystané Battlefield 2042. Díky tomu se EA rozhodlo pokračovat v Battlefield 4, a novým i stávajícím hráčům tak nyní nabízí rozšíření.\nSe vším tímto obsahem už fanoušci v dohledné době nikam nepůjdou, protože DICE přidává další servery na podporu obrovského nárůstu hráčů, kteří se vrací k Battlefield 4, aby nyní mohli bojovat ve válečné zóně. EA vytvořila „Second Assault“ pro hráče na Xbox One zdarma. Jako druhé rozšíření pak přidala pro first-person střílečku nové zbraně a přepracované varianty map z Battlefield 3.\nRozšíření Battlefield 4 přidává do arzenálu pět nových zbraní. Tyto najdete na stránce, kde si hráči mohou u svého vojáka měnit zbraně, attachments a gadgets:\nF200 – Útočná puška bullpup\nAS Val – Útočná puška sovětské výroby\nDAO-12 – Revolverová brokovnice\nM60E4 – Americký lehký kulomet\nGOL Magnum – Odstřelovací puška\nZ Battlefield 3 se vracejí následující oblíbené klasické mapy, které byly aktualizovány, aby zde hráči mohli komunikovat s prostředím a měnit mapu od zápasu k zápasu:\nCaspian Border 2014 – jedná se o mapu pro těžká vozidla a je úplně jasným příkladem klasické hry Battlefield. Tato mapa je díky široké škále vozidel a různých terénů vhodná úplně pro všechny classy.\nOmánský záliv 2014 (Gulf of Oman) – jedná se o noční pláž v Perském zálivu.\nOperace Firestorm 2014 – tato mapa momentálně obsahuje více výbušných předmětů, které mohou způsobit požár nebo výbuch.\nOpreca Métro 2014 – tato operace se odehrává v Paříži ve Francii podobně jako Seine Crossing. Operace však probíhá v parku, v podzemním systému metra a v kavárně obklopené bytovými domy a pařížskou burzou.\nBattlefield 4 je aktuálně k dispozici pro PC, Playstation 3, Playstation 4, Xbox 360 a Xbox One.\nForza Horizon 5 konečně odhalila celou mapu\nCo nám přinese update Valheim Hearth & Home\nTagy: Akční hry, FPS, Kooperativní, PvP, Střílečka


Nový hudební film o vystoupení známého hudebníka Jonase Kaufmanna, který bude v kinech poprvé 8. 3. 2016.\nTento skvostný hudební umělec vystoupil v La Scala v polovině loňského června před vyprodaným sálem a stal se tak jednou z nejsledovanějších událostí. Díky tomuto sestřihu si tento neopakovatelný zážitek budou moci vychutnat i všichni ti, kteří se nemohli dostat na tento koncert.\nTěšit se zde můžete na spoustu árií a scény z oper Turandot, Rosca, Manon Lescaut, La Fanciulla del West a mnoho dalších. Světový hudebník představil publiku jeho nejznámější melodie klasické hudby z Pucciniho oper, které oslovily i velmi zkušené operní diváky. Avšak dokážou přitáhnou i nové posluchače. Jednou z těchto árií je například Turandot „Nessun dorma“, která si našla místo i v srdci samotného Jonase Kaufmanna.\nJeho hlas je celosvětově oslavován pro jeho neuvěřitelnou sílu, bezchybnou techniku a všestrannost.