Ivan Acher – Taneční magazín\nŠtítek: Ivan Acher\nV pojetí Lenky Vagnerové prostě nepopsatelně úžasný!\n28.dubna 2022 se na Nové scéně Národního divadla odehrálo„skutečně neskutečné divadlo!“\nNesmím opomenout, že mezi hosty byl také choreograf evropského formátu – Petr Zuska. Našim čtenářům ho zajisté blíže přibližovat nemusím, rozhovor s ním najdete na našich stránkách.\nLenka Vagnerová nechala ožít představy spisovatele Edgara Alana Poe, považovaného za tvůrce hororu. Možná ne každý náš čtenář ví, že mnozí dokonce zkoumali, zda Edgar Alan Poe nebral drogy! Ale nic takového se nepotvrdilo. Byl šílený? Nebo jen žil v době nasáklé krví, kdy umírání bylo na denním pořádku a on to nemohl snést? Byl citlivý? Byl geniální? Kdo ví. Každopádně šťastný ve své době asi nebyl. Proto i jeho dílo oplývá spíše strašlivou skrytou stránkou a těžko říci, co přesně si on sám myslel.\nAle zpět k dílu Lenky Vagnerové. Představení Poe v sobě mísí prvky prvotřídního tance, akrobacie i snad estrády, doplněné neuvěřitelnými efekty, hudbou, zpěvem, kostýmy či různými rekvizitami.\nPoe patří do dílny (repertoáru) Laterny Magiky a její umělecký šéf Radim Vizváry říká: „Hledal jsem výraznou osobnost, která s Laternou magikou doposud nespolupracovala, ale svou originalitou by přispěla k obohacení jejího repertoáru. Lenka Vagnerová nepochybně patří k tomu nejlepšímu v oblasti současného českého tance. Navíc stále častěji pozoruji, že ve snahách choreografů je, využít prvky techniky mimu. Lenka toto využívá vědomě a efektivně.“\nKe své práci si Lenka Vagnerová přizvala špičkové umělce a tvůrce: texty- Lenka Vagnerova a Vladimír Javorský, scéna – Eva Jiřikovská, hudba, dramaturgie – Ivan Acher, světelný design – Michal Kříž, účinkující – vynikající Ondřej Vinklát, trojnásobný držitel Ceny Thálie, Vladimír Javorský a Tereza Marečková jsou coby samotný Edgar Alan Poe.\nTvůrci vycházeli z povídek Poea ‚Maska červené smrti, Jáma a kyvadlo, Skokan, Král mor, Havran. Některé povídky mají příběh, některé jsou pouze sdělením emocí (odsouzeného). Je tu krása, strach, zoufalství, ironie, nesmyslnost lidského chování.\nLenka Vagnerová říká: „Není nutno popisovat Poeův život, to ani nebylo naším záměrem. Při čtení Poea zjistíte, že je jeho živo obsažen v jeho tvorbě. Skrze ni se o něm dozvíme to nejpodstatnější.“\nPokud jde o hudbu, Ivan Acher říká: „ Tato inscenace byla největší výzva, jakou jsem kdy zažil.“\n„Pokud jde o choreografie samotné, Lenka Vagnerová stvořila za pomoci technických vymožeností a vynikajícího týmu tančníků a také dvojicí hudebníků-tvůrců chroeografie neviděné a nevídané“, dodává Ivan Acher. Musím souhlasit.\nHudba zní chvílemi hororově, chvílemi vesele a bezstarostně, inu, jak je libo. Hlavně je poutavá a zajímavá.\nPojďme ale k inscenaci samotné. ÓÓÓ! Těžko hledat slova. Na dnešní dobu pokrokové, jedinečné, zajímavé, veselé, bizarní, strašné, skandální, otřesné.. ale geniální! !\nStrašlivé a bizarní představy spisovatele samotného ožily, setkáváme se tu s nejrozmanitějšími pitoreskními postavami, neustále nás překvapují, ano, jsou přesně jako ve zlých snech, možná i deliriu… Tyto představy si s námi doslova zahrávají. Brnkají nám na nervy. Zneklidňují i klidného. Co je to? Co je to? Ptáte se znovu. Dělá si ze mě tvůrce legraci?\nTo vše je doplněno neuvěřitelnými efekty, které jsou zřídkakdy k vidění. I vizuální efekty – podivný škleb na plátně – vypovídá také mnohé.\nVýkony tanečníků jsou neuvěřitelné. Žasla jsem, když „Antěl pitfornosty“ (čti anděl pitvornosti) vstoupil do snů (na scénu). Neuvěřitelné akrobatické výkony, zlehka podané v symbióze se zlými sny, byly absolutně dokonalé. Nevím, co dodat, jen se běžte podívat…….\nAle těchto momentů bylo mnoho. Vaření v kotli.., listování stránkami, hra na podivný nástroj, soudci na zvláštních bruslích. Ale to, co mi dělalo ještě dlouho dobrou náladu, byla např. bizarní módní přehlídka. Ano, zarputilé postoje manekýnů a modelů… ale jakých!! Ano! Bravo!\nJe nutné také vyzdvihnout výkon Ondřeje Vinkláta. V rámci strašidelných snů se náhle zlehka objeví naprosto dokonalý pohyb, pohyb z představ, těch nejúžasnějších… Lehce a s úsměvem…\nJe nutné ocenit, že možná i interpreti samotní se během představení baví, ať už sami sebou, nebo svými kostýmy, dialogy, šílenými představami šíleného. A divák se baví s nimi!\nInscenace přináší jakýsi svěží vítr do našich tradičních děl. Je tu cosi těžko nazvatelného. Je to nové. Bizarní. Směšné. Hrozné. Hororové. Pohybově dokonalé. Moře překrásných a zajímavých i strašných kostýmů, vizuálních efektů, i zvukových. Poutavá hudba. Občas se tu zhoupne hrozivé kyvadlo. Bože, jak krásná kulisa! Vzpomínám také na představení, kde nebyly prakticky žádné kostýmy, žádné rekvizity, žádné vizuální efekty, jen tanečníci v teplácích. Toto je pravý opak. Jakési future show! Myslím, že máme opravdu mezinárodní dílo, které se může prezentovat ledaskde. A milý diváku, mysli si, co chceš, tvař se, jak chceš, kritizuj si, jak chceš. Stejně je to geniální!\nLenko, děkujeme za neuvěřitelný zážitek, který opravdu nikdo nečekal!\nAutor: MartinaPublikováno: 1 května, 2022 9 května, 2022 Rubriky: Novinky z tanečního světaŠtítky: divadlo, Edgar Alan Poe, Eva Jiřikovská, Havran, ironie, Ivan Acher, Jáma a kyvadlo, Král mor, Krása, kultura, Laterna magika, Lenka Vagnerová, Maska červené smrti, národní divadlo, nesmyslnost lidského chování, Ondřej Vinklát., Poe, Skokan, Strach, zoufalstvíNapsat komentář pro text s názvem Poe – Šílený? Geniální?\nZa dva měsíce 65 představení, z toho 12 premiér!\nJihočeské divadlo vstupuje do měsíce listopadu se čtyřmi premiérami, ale také s akcemi Ateliéru 3D. Po necelých dvou měsících má za sebou Jihočeské divadlo odehráno 65 představení včetně 12 premiér. Celková návštěvnost divadla je lehce nad 65 %. Doufáme a věříme, že lidé do divadla budou v následujících měsících stále chodit a návštěvnost se bude zvyšovat.\nMefistofeles / Arrigo Boito\nPremiéra 5. 11. v 19:00 v DK Metropol\nMefistofeles je jako slavnostní menu toho nejlepšího, co lze v opeře zažít. Opojná hudba, velkolepé sborové a taneční scény, tajemné a symbolické libreto, které pohání děj až filmovou rychlostí a samozřejmě silný příběh o člověku, který prodal svoji duši ďáblu.\nItalský skladatel Arrigo Boito napsal tuto vrcholně romantickou operu na vlastní libreto podle slavného Goethova románu Faust. Její partitura klade velké nároky na rozsáhlý provozovací aparát, a tak se v inscenaci JD objeví za jeden večer přes 130 umělců. Titulní role, v níž se vystřídají Jan Hnyk a František Zahradníček, je v operním repertoáru považována za nejnáročnější basovou roli vůbec.\nToto dílo jsme na repertoár zařadili jako symbolické rozloučení s naším generálním hudebním ředitelem Mariem de Rose, který jeho nastudováním završí desetileté působení v čele opery Jihočeského divadla. Za toto období se zasloužil o významný rozvoj operního souboru JD. Zároveň se jedná o první domácí inscenaci jejího (nového) uměleckého šéfa Tomáše Ondřeje Pilaře.\nInscenační pojetí propojuje efektní velkolepost díla, v němž reinterpretujeme estetiku italských 80. let 19. století s hluboce intimním tématem cesty do nitra vlastní duše.\nLabyrint pana Fauna / Marek Svobodník a Štěpán Pechar\nPremiéra 19. 11. v 19.00 v Jihočeském divadle\nJedna premiéra, dvě choreografie a dva poutavé příběhy ze světa snů a fantazie. První část večera s názvem Faunovo odpoledne diváky zavede do světa snů. Obrazy uchovávané v paměti a fantazie se dočasně mísí s událostmi vnější reality. Obsah našich snů je naše vlastní minulost, emoce a skryté touhy. Všichni lidé mají sny, ale pouze někteří jsou schopni si je zapamatovat. Téma, které je pro tanec jako stvořené. Režie a choreografie Marek Svobodník.\nDruhá část s názvem Labyrint v režii a choreografii Štěpána Pechara diváky přenese do Španělska roku 1944. Tvrdá a krutá realita válečného období a imaginární svět, který je soustředěný na zarostlý a opuštěný labyrint. Hlavní hrdinka Ofélie v imaginárním světě hledá útočiště a klid před zlem na zemi, kterým je nejen válka, ale i její nevlastní sadistický otec. Jaké bude setkáni s Faunem a co jí přinese?\nMechanický pomeranč / Tomáš Rychetský a Ondřej Vinklát\nPremiéra 26.11. v 19:00 DK Metropol\nNaprosto unikátní taneční večer si pro diváky a milovníky tance připravil baletní soubor. V režii Pavla Šimáka vzniklo historicky první taneční zpracování Mechanického pomeranče podle stejnojmenného románu Anthonyho Burgesse. Na choreografii spolupracoval Tomáš Rychetský společně s Ondřejem Vinklátem, který je trojnásobný držitel ceny Thálie a člen skupiny DEKKADANCERS. Autorskou hudbu pro tuto inscenaci složil Ivan Acher. Diváci se mohu těšit na dekadentně surreální taneční grotesku, která odkryje, co se stane, když se mocní rozhodnou udělat z nás své loutky.\nAteliér 3D v akci\nRozsviťme demokracii 17.11.\nLetos si opět připomeneme tento mimořádný den průvodem. Vycházet se bude v 17:11 od Historické budovy Jihočeského divadla. Půjde se ulicí Dr. Stejskala přes náměstí až k radnici, kde společně rozsvítíme svíčky, kterými vytvoříme nápis „Demokracie“. O půl šesté pak zazní z radnice česká hymna v podání malé dechové sekce orchestru opery Jihočeského divadla.\nDobrou noc divadel 20.11.\nNaše Noc divadel bude mít tři části „Dobré odpoledne divadel“ „Dobrý podvečer divadel“ a „Dobrou noc divadel“. V první části mezi 15 a 18 hodinou rozžijeme okolí budovy JD. Všechny soubory se představí na zajímavých a netradičních místech. Vše se bude odehrávat na čerstvém vzduchu, což je i letošní celorepublikový podtitul, takže teplé oblečení a něco na zahřátí s sebou. Druhá část, série tři prohlídek historické budovy JD a budovy Malého divadla v Hradební ulici, bude probíhat od 18 hodin. Kapacita prohlídek je max. 15 osob. Třetí část se bude odehrávat na Studiové scéně Na Půdě. Od 19:30 se můžete těšit na představení Nesmír (sci-fi komedii o hledání pravdy a přátelství) a od 22:00 proběhne koncert Dobrou noc (divadel) – koncert po tmě, zhruba půlhodinový set skladeb pro harfu. Ke každé vstupence dostanete masku na spaní, aby Vás nerušilo okolí a mohli jste vnímat sílu a krásu hudby, garantujeme tedy netradiční zážitek!\nKódování s Leonardem – startujeme únikovku\nAteliér 3D připravil pro příznivce únikových her speciální bojovku Kódování s Leonardem. Skupiny 4-6 hráčů si na webových stránkách divadla rezervují datum a čas, zakoupí skupinovou vstupenku v hodnotě 1000 kč a mohou se těšit na dobrodružství spojené s luštěním různých kódů a hádanek v prostorách historické budovy JD. Přihlášené týmy budou soutěžit o nejlepší čas. Hlavní výhrou pro nejrychlejší tým letošní sezóny budou vstupenky na představení Da Vinci před Otáčivým hledištěm v Českém Krumlově. Skupinové rezervace budou možné on-line přes webové stránky divadla od 8. 11. 2021 nebo na pokladně JD.\nAutor: MartinaPublikováno: 6 listopadu, 2021 Rubriky: Novinky z tanečního světaŠtítky: Arrigo Boito, Atelier 3D, Český Krumlov, DekkaDancers, DK Metropol, Ivan Acher, Jan Hnyk, Jihočeské divadlo, Kódování s Leonardem, Labyrint pana Fauna, Marek Svobodník, Mechanický pomeranč, Mefistofeles, otáčivé hlediště, představení, premiéra, Štěpán Pechar, Tomáš RychetskýNapsat komentář pro text s názvem V Jihočeském divadle prší premiéry\nFESTIVAL TANEČNÍCH FILMŮ již ve čtvrtek\nNové české taneční filmy v on-line premiéře\nVe čtvrtek 11. února 2021 budou mít on-line premiéru dva zbrusu nové taneční filmy, které přetlumočí dvě sólová jevištního díla do filmového jazyka. Festival tanečních filmů, který od roku 2009 systematicky sleduje, prezentuje, ale i produkuje tzv. dance for camera filmy, využil programu Ministerstva kultury ČR podporující tzv. digitalizaci uměleckého obsahu, a stal se jejich producentem. Vytipoval dva klenoty současné taneční scény a jejich autorkám pak nabídl možnost vytvořit z existujících inscenací filmové „metaverze“.\nV prvním případě šlo o autorské sólo Cécile Da Costa „Roselyne“, ve druhém pak o choreografii Lenky Vagnerové „Dark Horse“ – sólo pro Fanny Barrouquére. Určitou zajímavostí může být fakt, že v obou případech jsou protagonistkami francouzské tanečnice žijící v Praze.\nPříběh ženy, která zapomněla žít svůj život, ztvárnila Cécile Da Costa ve fascinující performanci „Roselyne“. Filmová režisérka Tereza Vejvodová, která už v žánru dance for camera dříve vytvořila několik snímků (například „Servant“, 2018 či „Delimination“, 2019) přistoupila k filmové adaptaci této choreografie s velkým respektem: „Šlo mi především o napojení se na esenci inscenačního záměru a ve volbě prostředků jsem se řídila vývojem vnitřního stavu Roselyne,“ komentuje svůj přístup k filmovému zpracování choreografie Tereza Vejvodová. Pro autorku inscenace představovalo natáčení určitý experiment: „Chtěla jsem zjistit, co se stane s postavou Roselyne v jiném prostředí, než je jeviště,“ uvedla Cécile Da Costa.\nNa působivé lokace a metaforický příběh vsadil filmový tým vedený režisérem Tomášem Polákem. Ten, s autorkou choreografie Lenkou Vagnerovou, točil filmovou podobu „Dark Horse“ na břehu přírodní nádrže Kristýna, v uličkách Hrádku nad Nisou a v Synagoze na pražské Palmovce. Atmosféru snímku dokresluje originální hudba Ivana Achera se sugestivním zpěvem Jany Vébrové. Fanny Barrouquére postavu „černého koně“ tančí už od roku 2012, kdy měla choreografie „Dark Horse“ premiéru ve Švédsku.\nVývoj obou filmových projektů sledoval z Londýna David Hinton, britský režisér, autor několika kultovních tanečních filmů a dlouholetý spolupracovník Festivalu tanečních filmů. Jako mentor provázel tvůrce v on-line konzultacích přípravou scénáře a storyboardu, a poté konzultoval postprodukci a střihovou skladbu. Film, zejména ten taneční, podle Hintona totiž vzniká ve střižně.\nŘeditelka festivalu Jana Návratová\n„Chtěli jsme zasadit semínko choreografie a vypěstovat film,“ komentuje celý projekt umělecká ředitelka FTF Jana Návratová, „nechtěli jsme digitalizovat díla, která vznikla pro jeviště, ale chtěli jsme jejich obsahovou esenci nechat vyznít ve filmové podobě, nabídnout další inkarnaci jejich silnému obsahu,“ dodává.\nPremiéra filmů proběhne na facebookové stránce Festivalu tanečních filmů 11. 2. 2021 od 19.30.\nFoto: Tomáš Polák a Aleš Král\nAutor: MichalPublikováno: 9 února, 2021 12 února, 2021 Rubriky: Novinky z tanečního světaŠtítky: 11. února, 19.30 hod., Acher, Artefakty, Barrouquére, Cécile da Costa, Costa, Da Costa, dance for camera, Dark Horse, David Hinton, Delimination, digitalizace, ESENCE, fakt, Fanny Barrouquére, Festival tanečních filmů, Francie, francouzské tanečnice, Hinton, Hrádek nad Nisou, Ivan Acher, Jana Návratová, Jana Vébrová, Kadlecová, Lenka Vagnerová, londýn, Martina Kadlecová, metaverze, Návratová, on-line, Palmovka, performance, Polák, Servant, Synagoga, tanečnice, Tereza Vejvodová, Tomáš Polák, Vagnerová, Vébrová, Vejvodová, zapomenutí, životNapsat komentář pro text s názvem FESTIVAL TANEČNÍCH FILMŮ již ve čtvrtek


Operátor log/n v odvození entropie\n« kdy: 22. 06. 2018, 11:54:22 »\nAhoj, v odvození vzorečku pro entropii se hned na začátku používá operátor “log/n”. Může mi někdo vysvětlit 1) co to je a 2) proč se to aplikuje na multinomiální součinitel?\nRe:Operátor log/n v odvození entropie\n« Odpověď #1 kdy: 22. 06. 2018, 12:03:57 »\nNajdi si informacni entropie.\nHazeni minci muze dat 2 hodnoty, log2(2)=1, takze jeden bit informace.\n« Odpověď #2 kdy: 22. 06. 2018, 13:16:59 »\nCitace: uuuuuuuu 22. 06. 2018, 12:03:57\n« Odpověď #3 kdy: 22. 06. 2018, 15:22:08 »\nCitace: Matador 22. 06. 2018, 11:54:22\nproč se to aplikuje na multinomiální součinitel?\nAha, takže log, aby entropie byla aditivní veličina (abych si odpověděl sám). Pořád je ten zápis ale nějaký divný, resp. ani neodpovídá gramatice matematických zápisů. A proč je tam to n?\n« Odpověď #4 kdy: 23. 06. 2018, 10:27:55 »\nCitace: Matador 22. 06. 2018, 15:22:08\nJak neodpovídá gramatice? Můžeš sem hodit odkaz na ten divný vzoreček? "log/n" vypadá spíš na překlep. Třeba https://cs.wikipedia.org/wiki/Entropie má IMO zápis OK.\n« Odpověď #5 kdy: 23. 06. 2018, 10:54:00 »\nCitace: JSH 23. 06. 2018, 10:27:55\nTo není překlep, log z toho opravdu dělá aditivní veličinu. To n je n-tá odmocnina, v podstatě geometrický průměr z toho multinom. koeficientu, protože entropie nezávisí na počtu hodnot náhodné proměnné. Použití Stirlingova vzorce pak dá vzoreček pro entropii bez n. Takové odvození z multinom. koeficientu se dobře vysvětluje informatikům, co neví nic o termodynamice, na tvrzení o nekonečných opicích, čím vyšší entropie, tím menší pravděpodobnost, že opice napíšou všechna díla Shakespeara v daném čase.\n« Odpověď #6 kdy: 23. 06. 2018, 12:36:33 »\nP.S. Původní odvození je z thought experimentu o počtu uspořádání systému z n částic s m stavy.\n« Odpověď #7 kdy: 23. 06. 2018, 14:32:35 »\nJak neodpovídá gramatice?\nNení to kompletní vzorec, jde o abuse of notation (jako když někdo, kdo tomu nerozumí, "krátí zlomky" v derivacích). Méně krypticky by ten operátor byl log(_)1/n, aplikovaný na funkci v n. Matematici mají ten blbý zvyk věci extrémně zkracovat až za hranici korektnosti, protože "přece každej ví, co se tím myslí".\n« Odpověď #8 kdy: 23. 06. 2018, 15:36:25 »\nCitace: Gődel 23. 06. 2018, 14:32:35\nDík. Abuse of notation dává smysl. Pěkných pár už jsem potkal ale zrovna tuhle ještě ne.\n« Odpověď #9 kdy: 23. 06. 2018, 16:02:36 »\nCitace: JSH 23. 06. 2018, 15:36:25\nNení zač. Mě by to taky zarazilo, kdyby se neřeklo, že to je operátor. Takhle mi to připomnělo diferenciální operátor, třeba d/dt, což taky samo o sobě nedává smysl, ale jakmile se to napíše před funkci, najednou z toho vznikne jiná funkce. log/n je podobně zkratkovitý zápis.\n« Odpověď #10 kdy: 10. 07. 2018, 19:28:35 »\nViz Stirligova formule, ta je pro entropii stěžejní.\n« Odpověď #11 kdy: 11. 07. 2018, 16:36:23 »\nV jakem smyslu je Stirlingova formule stezejni pro entropii? Kdyz se podivam na definici, tak tam exp nevidim. Jestli mate na mysli nejakou peknou motivaci pro definici informacni entropie, kde se vyskytne Stirlingova formule, tak prosim o odkaz, nebo alespon vhodne klicove slovo, ktere zavede spravnym smerem. Dekuji.


Muzeum Roubenka v Římově | Jižní Čechy\nMuzeum Roubenka v Římově\nŘímov je významným jihočeským poutním místem. Jeho historie zřejmě sahá až do 10. století, nicméně první zmínka o Římově pochází až z roku 1395. Opravdu zásadní rozvoj Římova však začal až o více jak 230 let později. Na návrh jezuitského lékárníka Jana Gurreho došlo v Řimově roku 1648 k založení poutního místa s loretánskou kaplí a rozsáhlou křížovou cestou, jejíž jednotlivá zastavení jsou roztroušena v okolní krajině. Okolo loretánské kaple byl postaven čtyřboký ambit a o něco později také kostel sv. Ducha. Již během druhé poloviny 17. století se ustálily pravidelné termíny poutí a podle dobových zpráv sem chodilo ročně 40 až 80 tisíc poutníků. V současné době do Římova tolik návštěvníku asi nepřichází, což je možná škoda, protože kromě již zmíněné loretánské kaple, křížové cesty a kostela sv. Ducha je možné v v obci navštívit i další zajímavá místa. Na náměstí J. Gurreho je například možné navštívit římovskou galerii, kde se pravidelně konají výstavy výtvarného umění. Za návštěvu stojí i místní Muzeum Roubenka s expozicí věnované mimo jiné i koněspřežné dráze.\nNázev muzea je odvozen od skutečnosti, že muzeum se nachází ve své původní roubené budově, která je jednou z nejstarších místních staveb (1610). Expozice je věnována bývalé koněspřežní železnici z Českých Budějovic do Lince a jejímu projektantovi Františku Antonínu Gerstnerovi, který měl v Římově projekční kancelář. Expozice je pak doplněna funkčním modelem kolejiště s vláčky, které jsou dílem německého rodáka žijícího dnes v Římově. Bližší informace a aktuální otevírací době je možné získat www.rimov.cz nebo na čísle 387 987 105.\nVodní dílo Římov\nNa jižním okraji obce Římov byl tok řeky Malše přehrazen jednou z nejmladších přehrad v jižních Čechách. Přehrada Římov byla vybudována v letech 1971 – 1978. Jejím hlavním účelem bylo vytvořit zásobárnu pitné vody pro nedaleké České Budějovice a pro skupinový vodovod střední části jižních Čech. Tento účel však vytváří určitá zásadní omezení pro využití přehradní nádrže pro turistické a rekreační účely. V přehradě je tak zakázáno koupání a rybolov. Rovněž provoz lodí je pro běžné návštěvníky zapovězen. I přes tato omezení stojí za to se z centra Římova k přehradě vypravit a prohlédnout si toto monumentální vodohospodářské dílo. Sypaná přehradní hráz je 290 m dlouhá a v koruně 45 m vysoká. Celkový objem nádrže je 33,80 mil.m3.


Otázková soutěž o tvarovatelné stélky a profi tuning lyžáků - SKImagazin.cz\nSkimagazín homepage Tištěný časopis Soutěže\nOtázková soutěž o tvarovatelné stélky a profi tuning lyžáků\nCelý listopad a prosinec hrajeme o deset párů tvarovatelných stélek Custom Winter Ski a profesionální tuning lyžařských bot od firmy Sidas. Stačí jen sledovat naši facebook page nebo web SKImagazin.cz a odpovědět správně na tři soutěžní otázky.\nPrincip soutěže o tvarovatelné stélky Custom Winter Ski a profesionální tuning lyžařských bot od firmy Sidas je velmi jednoduchý. V průběhu listopadu 2013 zveřejníme čtyři soutěžní otázky. Pokud na ně budete znát správnou odpověď, pošlete nám ji na mail web@skimagazin.cz a do předmětu dejte slovo SIDAS. Pak už stačí být jen desátý, dvacátý, nebo třicátý v pořadí.\nBěhem měsíce listopadu a prosince zazní na našem facebooku celkem čtveřice otázek.\nJestliže budete znát správnou odpověď, pošlete nám ji na web@skimagazin.cz a do předmětu dejte slovo SIDAS\nCeny získají vždy tři z vás, jejichž správná odpověď nám přijde jako desátá, dvacátá a třicátá. Vítěze oznámíme a kontaktujeme na závěr celé soutěže. Soutěž končí s vyjitím prosincového SKI magazínu.\n10x voucher v hodnotě 1 840 Kč na tvarovatelné stélky Custom Winter Ski\n1x voucher v hodnotě až 2 800 Kč na profesionální tuning lyžařských bot, zahrnující diagnostiku, formování stélky i tvarování skeletu\nČtyři kola soutěže Sidas\n1. kolo: 3x tvarovatelné stélky Custom Winter Ski, vítězí 10., 20. a 30. mail se správnou odpovědí v pořadí\n2. kolo: 3x tvarovatelné stélky Custom Winter Ski, vítězí 10., 20. a 30. mail se správnou odpovědí v pořadí\n3. kolo: 3x tvarovatelné stélky Custom Winter Ski, vítězí 10., 20. a 30. mail se správnou odpovědí v pořadí\n4. kolo: 1x tvarovatelné stélky Custom Winter Ski a 1x profesionální tuning lyžařských bot od firmy Sidas. Vítězí 25. a 50. správná odpověď v pořadí\nOdpovědi na soutěžní otázky zasílejte na web@skimagazin.cz\nKde budete moci uplatnit svou výhru?\nVýherci od nás obdrží voucher na služby od společnosti Sidas, které je možné využít v následujících firemních obchodech.\nVoucher na tvarovatelné stélky Custom Winter Ski:\n* Výroba ortopedických a sportovních vložek, Tylovo náměstí 4, PRAHA 2 – Vinohrady. Otevírací doba: Pondělí, středa: 8:00 - 17:00, Úterý, čtvrtek, pátek: 8:00 - 16:30,\n* svorto.cz, SIDAS, U Letiště 1037, 765 02 Otrokovice\nVoucher na na komplet tuning lyžařských bot\n* 2. MONTANA SPORT, Kříženeckého náměstí, naproti Barrandovu\nNa obou místech jen PO ČASOVÉ DOMLUVĚ S TECHNIKEM - pro detailní informace kontaktujte redakci SKI magazínu na web@skimagazin.cz\nČlánek má tyto nálepky soutěže redakce\nSKI magazin / 6-11-2013


Žáci U15 postupují do extraligy | BK Kondoři Liberec\nBK Kondoři Liberec vs BA Lynx Liberec\nDatum a čas konání: 26.10.2019 16:00\nVálečníci Děčín vs BK Kondoři Liberec\nDatum a čas konání: 2.11.2019 10:30\nÚvod / Aktuality / Žáci U15 postupují do extraligy\nŽáci U15 zakončili základní část ligy. V posledních domácích zápasech si v předehrávce jasně poradili jak s Holicemi, kterým dokázali vrátit nešťastnou porážku o 2 body, tak s Pardubicemi, kterým uštědřili letos již druhý debakl. Na žádost soupeřů se utkání předehrávala již v týdnu a pro některé naše hráče to byl 6 zápas v 7 dnech či 4 zápas v 5 dnech. Tato únava se prokazovalo v některých pasážích, ale kluci ukázali svoji sílu a dokázali se vždy zmobilizovat a odehrát dobré zápasy.\nŽáci U15 se tak mohou od ledna těšit na žákovskou extraligu, kde změří síly s dalšími kvalitními soupeři ze skupiny A a C. Pohledem na skupinu B ve, které Kondoři obsadili 2.místo za Nymburkem zjistíme, že si mladí Kondoři doma udrželi neporazitelnost a soupeřům zde nadělovali v průměru 96 bodů na utkání a právě Nymburk, který ovládl naši skupinu s jedinou prohrou si svůj neúspěch připsal právě v Liberci, kde padl 101:83. Na venkovních palubovkách potom Kondoři padli v Nymburce, smolně o 2 body v Holicích a zdravotně zdecimované Kondory dokázal zlomit na své palubovce Děčín. Ten se nakonec nepodívá do extraligy a tak si Kondoři tuto prohru neponesou do další části.\nDo extraligy doprovodí Nymburk a Liberec také Holice, které předváděly sympatické výkony a se všemi dokázaly hrát vyrovanané zápasy, jediný debakl si odváží právě z Liberce, kde nestačily na domácí 97:59. Dvojblok východní čechy v extralize doplňuje mládežnický hegemon z Pardubic, který dlouho vypadal, že se neprobojuje do extraligy, ale zvládl důležitou odvetu na domácí palubovce s Děčínem a zajistil si postup.\nNa zbývajících místech se seřadil Děčín. Ústí nad Labem, Sparta a Kbely.\nPohledem do statistik zjistíme, že Kondoři své soupeře zasypávali 87,9 body na utkání a inkasovali průměrně 60,6. Na domácí palubovce jak bylo zmíněno byl průměr dokonce 96 bodů na utkání. Liberečtí hráči se dokázali velmi dobře trefovat z nejdelší vzdálensoti, když průměrují 6 trojek na utkání, ale například Nymburk zasypali 13 trojkami, Holice 11. V trojkové kanonádě si libuje čtveřice Maščuch (24 trojek), Palas (18), Kořínek (17) a Slowiak (15).\nTomáš Palas je potom nejlepším střelcem družstva s průměrem lehce přes 21 bodů na utkání. Nejvíce trestnách hodů si potom dokázal vynutit Tadeáš Slowiak, který střílel 59 trestných hodů a drží si velmi dobrou 61% úspěšnost Velkou výhodou celého týmu je vyrovnanost hráčů. V celém poli máme hned pětici dvouciferných střelců a v zápasech se vždy přidávají hráči z lavičky, kde se daří vždy někomu jinému což je velkou výhodou pro celý tým.\nNeusnout však na vavřínech, velmi slušná základní část je pro nás již minulostí a musíme směřovat pohledy na extraligové boje, které vypuknou od ledna. Zde se bude rozhodovat o úspěchu a neúspěchu v sezoně stejně jako o postupujících na MČR U15.\nS jistotou můžeme říct, že extraligu doplní ze skupiny A: úřadující Mistr ČR v ročníku 2004 Sokol Pražský, dále Sokol Písek, USK Praha a s největší pravděpodobností také BŠ Tygři Praha. Čtveřici ze skupiny B již známe- Nymburk, Liberec, Holice a Pardubice. Ze skupiny C už mají postup zajištěný Tygři Brno, SAM Brno a poslední 2 místa zaberou týmy z trojúhelníku Přibor, Snakes Ostrava, Kroměříž. Kde v současné chvíli má nejhorší psotavení Kroměříž a cestuje k přímé konfrontaci od Ostravy a Příboru.\nMáme se tedy na co těšit a víme, že nás čekají jistě 2 velmi těžké výjezdy na Moravu, podíváme se na jih čech a také do hlavního města.\nBK Kondoři Liberec 106:24\nSlavoj BK Litoměřice 51:76\n1. AŠ Mladá Boleslav 9 362:712 13\n2. BC Kolín 5 556:153 10\n3. Basket Poděbrady 5 462:212 9\n4. BK Brandýs nad Labem 5 391:291 8\n5. Slavoj Český Brod 5 216:401 7\n6. BA Lynx Liberec 5 223:469 5\n7. BK Kondoři Liberec 4 171:344 4\n1. BK Kondoři Liberec 17 1179:1205 26\n2. BA Nymburk 5 625:161 10\n3. Sokol Pražský 5 625:192 10\n4. TJ Sokol Kbely 5 345:321 8\n5. Válečníci Děčín 5 275:393 7\n6. BK Brandýs nad Labem 5 233:422 7\n7. Slavoj BK Litoměřice 6 319:540 7\nPočet návštěv: 25270\nPosledních 30 dnů: 845 | Posledních 7 dnů: 183 | Poslední den: 27


kinologie: October 2007\n"Myslel jsem si to," odpověděl Radisson. "Proto jsem taky s sebou vzal pokrývku. Proboha, poslouchej!" Z temnoty lesa se ozvalo tlumené teskné zavytí. Kazan zdvihl hlavu a třaslavé zaskučení v odpověď se mu zatetelilo v hrdle. To ho volala Šedka. Byl to zázrak, že Pierre Radisson mohl Kazana zabalit do houně a donést ho až do tábora bez jediného škrábnutí\nnebo kousnutí. A ten zázrak dokázal jen proto, že Janina ruka spočívala na Kazanově huňaté šíji, když držela jeden konec houně. Položili ho na zem blízko ohně a po chvíli to byl zase ten muž, kdo přinesl teplou vodu a omyl mu z rozdrásané nohy krev a potom mu na ni dal něco hebkého a teplého a tišivého a nakonec ji ovázal kusem plátna.\nVšechno to bylo Kazanovi divné a nové. Po hlavě ho hladila nejen ruka ženina, ale stejně i Pierrova. A zase ten muž mu přinesl ovesnou kaši s lojem a pobízel ho k jídlu, zatímco Jana seděla s bradou zabořenou do dlaní, dívala se na psa a mluvila na něj.\nA potom, když už mu bylo docela pěkně a ani se už déle nebál, zaslechl z toho kožešinového ranečku na saních divné zakňourání - a jen je zaslechl, vyletěla mu hlava škubavě vzhůru.\nJana ten pohyb zahlédla a slyšela i to tiché soucítivé zakňučení v jeho hrdle. Chvatně se obrátila k ranečku, mluvila k němu a mazlila se s ním, když ho brala do náruče, a pak odhrnula medvědí kůži, aby do něj Kazan viděl.\nNikdy předtím ještě nespatřil děťátko a Jana mu je držela přímo na očích, aby se na ně mohl důkladně podívat, a viděl, jaký je to nádherný tvoreček. Jeho růžový obličejíček se díval upřeně na Kazana. Natahovalo dopředu ruce, zaťaté do malinkých pěstiček, vyráželo na něj prapodivné slabounké zvuky a pak najednou začalo kopat a křičet radostí a smát se. Při těch zvucích se všechny Kazanovy svaly uvolnily a začal se šourat k dívčiným nohám.\n"Vidíš, Janinka se mu líbí!" zvolala. "Musíme ho nějak pojmenovat, tatínku. Jaké jméno mu dáme?" "S tím počkej do rána," odpověděl otec. "Je už pozdě, Jano. Běž do stanu a hleď spát. Nemáme teď psy a cesta nám půjde pomalu. Proto musíme vyrazit časně." S rukou již na stanovém závěsu se Jana ještě otočila. "Přišel s vlky," pravila. "Co kdybychom mu říkali Vlk?"\nNa jedné ruce držela malou Janinku. Druhou ukázala na Kazana. "Vlku! Vlku!" zavolala něžně. Kazan z ní nespouštěl oči. Věděl, to že mluví na něj, a přitáhl se o stopu blíže k ní. "Už na to slyší!" zvolala. "Dobrou noc, tatínku!" Ještě dlouho po tom, co dcera zašla do stanu, seděl starý Pierre Radisson na hraně saní, čelem k ohni a s Kazanem u nohou. Ticho zas náhle prořízlo Šedčino teskné zavytí odkudsi z hloubi lesa. Kazan zdvihl hlavu a zakňučel. "To volá po tobě, kamaráde," prohodil Pierre s pochopením.\nKonečně se muž odvrátil a odcházel po stopě zpátky. Když zašel z dohledu i doslechu, Kazan zakňučel a zježený hřebínek po celé délce jeho hřbetu si zase lehl. Toužebně hleděl k planoucímu ohni. Ten muž mu neublížil, a ony tři čtvrtiny, které byly pes, chtěly jít za ním. Šedka se vrátila a stanula vedle něho, přední nohy toporně napjaté. V životě ještě nebyla tak blízko člověku, leda když smečka před chvílí tam venku na pláni přepadla saně.\nNemohla to pochopit. Každičký instinkt, který byl v jejím vlčím těle, ji varoval, že člověk je ze všeho na světě\nnejnebezpečnější, že se ho musí bát víc než nejsilnějších zvířat, bouří, povodní, zimy a hladu. A přesto ten člověk jejímu druhovi neublížil. Očichávala Kazanovi hřbet a hlavu, kde se jí dotkla ta ruka v rukavici. Potom zase odběhla zpátky do tmy, protože za krajem lesa opět spatřila hýbat se život.\nMuž se vracel a s ním přicházela i ta žena. Měla jemný a něžný hlas a obklopovalo ji ženské ovzduší a líbeznost. Muž zůstal stát připraven, ale nijak hrozivě. "Buď opatrná, Jano," varoval.\nPadla na kolena do sněhu, právě mimo Kazanův dosah. "Pojď, kamaráde - pojď!" řekla něžně a natáhla k němu ruku.\nV Kazanovi sebou škubaly všechny svaly. Popolezl k ní o palec - o dva. V očích a ve tváři se jí teď zračilo staré známé světlo, ona láska a něha, kterou poznal už jednou předtím, když do jeho života vkročila jiná žena se zářícími vlasy a očima.\n"Pojď!" zašeptala, když ho viděla popolézt, a trochu se nahnula, natáhla ruku maličko dál a konečně se dotkla jeho hlavy.\nPierre si klekl vedle ní. Podával něco a Kazan ucítil maso. Byla to však ta dívčí ruka, co ho roztřáslo a vzrušilo, a když pomalu couvala a pobízela ho, aby šel za ní, bolestivě se dovlekl sněhem pár stop dopředu. Teprve pak si mladá žena všimla jeho zmrzačené nohy. Rázem zapomněla na všechnu opatrnost a už klečela těsně vedle něho.\n"Nemůže chodit," zvolala a hlas se jí pojednou roztřásl. "Podívej se, tatínku! Tuhle má strašlivou ránu. Musíme ho nést."\nA ona také první uviděla Pierra Radissona, jak přichází po jejich stopě, a rozběhla se kvapně zpátky ke Kazanovi a dala mu výstrahu.\nPotom Kazan pochytil ten pach a ve světle hvězd viděl přicházet matnou siluetu. Pokusil se odplazit kus dozadu, ale mohl sebou pohnout vždycky sotva o píď. Muž se k nim rychle blížil. Kazan zahlédl lesk pušky v jeho ruce. Slyšel mužův drásavý dutý kašel a dopad jeho nohou ve sněhu. Šedka se choulila těsně vedle něho, chvěla se a cenila zuby. Když se k nim Pierre přiblížil asi na dvacet kroků, Šedka se odkradla dozadu do hlubších stínů smrčiny.\nKazan měl hrozivě vyceněné tesáky, když se Pierre zastavil a díval se na něj dolů. S vypětím se postavil na nohy, ale padl zase zpátky do sněhu. Muž si opřel pušku o stromek a nebojácně se ke Kazanovi shýbl. Se zuřivým zavrčením mu Kazan chňapl po natažených rukou. K jeho překvapení se muž nechopil ani hole, ani klacku. Znovu k němu natáhl ruku - opatrně - a promluvil hlasem, který byl pro Kazana úplně nový. Pes opět chňapl a zavrčel.\nMuž neustával, celou dobu na něj vytrvale mluvil a jednou se jeho ruka v tlusté palečnici dotkla Kazanovy hlavy a ucukla, dříve než ji psovy čelisti stačily sevřít. Znovu a znovu k němu muž natahoval ruku a třikrát pocítil Kazan její dotyk na hlavě, a v tom doteku nebyla ani hrozba, ani ublížení.\nPři pohledu na ně se Pierre otřásl hrůzou. Kdyby se vlci nebyli v prvním divokém útoku vrhli na psy, co by se bylo stalo s ním, s Janou a s tím robětem? A v novém záchvatu toho dutého kašle, který mu na rty přiváděl krvavé skvrny, se odvrátil. Několik kroků ke straně našel ve sněhu stopu toho zvláštního psa, který přiběhl spolu s vlky a obrátil se proti ním právě v okamžiku, kdy se všechno zdálo ztraceno. Nebyla to Čistá stopa běžícího zvířete. Byla to spíš brázda ve\nsněhu a Pierre Radisson jí sledoval s očekáváním, že na jejím konci najde psa mrtvého.\nDlouhou dobu po boji ležel Kazan, čilý a bdělý, na chráněném místě na pokraji lesa, kam se dovlekl. Ani vlastně necítil velkou bolest. Ale ztratil sílu udržet se na nohou. V slabinách jako by byl ochromený. Šedka se choulila blízko k němu a větřila. Pach tábora se nesl až k nim a Kazan rozeznával obě bytosti, které tam byly - muže a ženu.Věděl, že ta žena je tam, kde mezi smrky a sosnami vidí probleskovat záři ohně. Chtělo se mu jít k ní. Chtělo se mu doplazit se blízko k ohni a vzít Šedku s sebou a slyšet ženin hlas a cítit dotek její ruky. Ale byl tam ten muž, a pro něho muž odjakživa znamenal klacek, bič, bolest, smrt.\nŠedka se přichoulila těsně k jeho boku a tichounce skučela na pobídku Kazanovi, aby s ní utekl hlouběji do lesa. Nakonec pochopila, že se Kazan nemůže hnout, a znepokojeně vybíhala na otevřenou pláň a zase se vracela, až její stopy byly tak husté, že vyšlapaly pěšinu. Pud družnosti ji silně ovládal.\n"Zachránila nás tahle maličká," zašeptala. "Vlci rvali psy na kusy a právě jsem viděla, jak skáčou na tebe, když vtom jeden z nich přiskočil k saním. Nejdřív jsem myslela, že to je jeden ze psů. Ale byl to vlk. Vrhl se na nás a ta medvědí kůže nás zachránila. Zakousl se mi už málem do krku, když maličká najednou zavrněla, a to se zarazil, ty jeho červené oči jen na loket od nás, a byla bych hned zas přísahala, že to je pes. V mžiku se otočil a už bojoval proti\nvlkům. Viděla jsem ho skočit po jednom, co ti už málem visel na krku."\n"Byl to pes," pravil starý Pierre, ruce natažené k teplu ohně. "Často se zatoulají ze stanice a přidružují se k vlkům. I mně to už psi udělali. Pes zůstane psem celý život, má milá. Ani kopance, ani týrání, ba ani vlci ho nedokážou změnit - nadlouho. Patřil k té smečce. Přišel s nimi - zabíjet. Ale když našel nás -" "Bojoval za nás," vydechla mladá žena. Podala otci raneček a vstala, v záři ohně přímá a velká a štíhlá. "Bojoval za nás - a má strašlivé rány," řekla. "Viděla jsem, jak se těžce vleče pryč. Jestli je tam někde, otče - a umírá -"\nPierre Radisson vstal. Zakašlal křečovitým kašlem a snažil se ten zvuk zdusit pod vousem. Rudou skvrnu, která mu s kašlem vystoupila mezi rty, Jana nezahlédla. Nic z těch příznaků neviděla ani celých těch šest dní, co již cestovali na sever od hranic civilizace. Právě kvůli tomu kašli a skvrně, která jej provázela, Pierre po cestě tak nadobyčej spěchal. "Už jsem na to myslel," řekl. "Je těžce zřízený a myslím, že nedošel daleko. Tumáš - vem si Janinku a sedni si hodně blízko k ohni, než se vrátím." Měsíc i hvězdy jasně zářily na obloze, když vykročil na pláň. Nedaleko od okraje lesnatého pruhu se na chvilku zastavil na místě, kde je před hodinou přepadli vlci. Ani jediný z jeho čtyř psů to nepřežil. Sníh byl rudý od jejich krve a jejich mrtvoly ležely ztuhlé tam, kde je smečka srazila k zemi.\nNA POKRAJI SOSNOVÉHO A SMRKOVÉHO\nlesa rozdělával starý Pierre Radisson oheň. Krvácel z mnoha ran, kde se mu vlčí tesáky dostaly až na maso, a v prsou cítil onu starou a strašlivou bolest, jejíž význam neznal nikdo jiný než on sám. Tahal z lesa dřevo za dřevem, vršil je na oheň, až plameny vyšlehovaly k prskavému jehličí na větvích nad jeho hlavou, a blízko vedle hromadil ještě zásobu k pozdějšímu použití v noci.\nZe saní ho pozorovala Jana, dosud oči vyjevené a ustrašené, dosud roztřesená. Svoje maličké si tiskla k ňadrům. Dlouhé těžké vlasy jí halily ramena a paže temným třpytným závojem, který se v záři ohně leskl a čeřil, kdykoli sebou pohnula. Její mladá tvář se té noci téměř vůbec nepodobala tváři ženy, ačkoli byla matkou. Vypadala jako dítě.\nKdyž starý Pierre hodil na hromadu poslední náruč dřeva, zůstal stát, zasmál se a ztěžka oddychoval. "Měli jsme namále, ma chérie," sípal pod bílým plnovousem. "Tam na té pláni jsme měli k smrti tak blízko, že blíž k ní už nikdy mít nebudeme, doufám. Ale teď už je nám dobře a teplo, co? Teď se už nebojíš, viď?" Posadil se vedle dcery a jemně odhrnoval měkkou kožešinu zahalující raneček, který držela v náručí. Spatřil jednu z růžových tvářiček maličké Jany. Oči Jany matky zářily jako hvězdy.\nKazan proskočil pod jeho napřaženou puškou a pustil se do čela toho, co ze smečky zbylo. Jeho tesáky se zasekávaly jako nože. Jestliže bojoval jako ďas proti psům, bojoval teď jako deset ďasů a muž, krvácející a sotva se držící na nohou, vrávoral dozadu k saním a žasl nad tím, co se děje - neboť Šedku nyní prostupoval instinkt družnosti, a když viděla, jak Kazan rve a zahání smečku, přidala se na jeho stranu v zápase, který nedovedla pochopit.\nKdyž bylo po boji, Kazan a Šedka zbyli na pláni sami. Smečka se odploužila do noci a týž měsíc a hvězdy, které v Kazanovi probudily vědomí jeho rodových práv, mu teď říkaly, že tihle jeho divocí bratři z plání nebudou již nadále odpovídat na jeho volání, až zase zavyje k obloze. Byl zraněný. A zraněná byla i Šedka, ač ne tak zle jako Kazan. Byl porvaný a krvácel. Jednu nohu měl strašlivě pokousanou. Po chvíli spatřil na kraji lesa oheň. Silně na něj doléhalo jeho staré nutkání. Chtělo se mu připlazit k ohni a ucítit na hlavě ruku té mladé ženy, jako v tom světě za hřebenem kdysi cítíval onu druhou ruku. Byl by již šel - a byl by i vybídl Šedku, aby šla s ním - ale byl tam ten muž.\nZakňučel a Šedka mu přitiskla svůj teplý čenich ke krku. Něco jim oběma říkalo, že jsou vyvrženci, že pláň i měsíc a hvězdy jsou teď proti nim, a oba se odploužili do ochrany a temnoty lesa.\nPoprvé spatřil, že na saních leží něco člověčího, a v mžiku se na to vrhl. Zaryl zuby hluboko. Zabořily se do něčeho měkkého a chlupatého a Kazan rozevřel čelisti k novému výpadu. A tu zaslechl ten hlas! Byl to její hlas! Každičký sval v těle mu strnul. Náhle celý ztuhl jako tělo proměněné v neživý kámen.\nJejí hlas! Medvědí kožešina se prudce odhrnula a ve světle měsíce a hvězd teď jasně viděl, co se pod ní dosud skrývalo. Instinkt u něho pracoval rychleji, než by se lidský mozek byl zmohl na pochopení. Nebyla to ona. Ale hlas byl týž a ta bílá dívčí tvář tak blízká jeho krví podlitým očím v sobě měla totéž tajemství, které se naučil milovat. A nyní také spatřil to, co si tiskla k prsům, a to nyní ze sebe vydalo podivný, plačtivý, vzrušující hlásek.\nA Kazan poznal, že tu na těch saních našel nikoli nepřátelství a smrt, nýbrž to, od čeho byl vyhnán v tom druhém světě za hřebenem.\nStřelhbitě se otočil. Chňapl po Šedčině boku a ta s překvapeným štěknutím uskočila. Všechno se stalo v jednom mžiku, ale muž byl málem v koncích.\nTři sta kroků za pohyblivou skvrnou se rýsovala tenká; čára lesa a Kazan se svými druhy ji rychle doháněli. Na poloviční cestě k stromům ji téměř již dostihli, když vtom | se náhle zastavila a proměnila se v černý a nehybný stín na sněhu.\nZ jejího středu vyšlehl onen plamenný jazyk blesku, kterého se Kazan dříve vždycky děsil, a už slyšel nad hlavou sykavý bzukot smrtonosné včely. Teď toho však nedbal. Ostře štěkl a vlci přidali, až se čtyři z nich octli v jedné řadě s ním. Druhý záblesk - a smrtící včela provrtala od hrudi až po\nocas ohromného šedého rváče běžícího vedle Šedky. Třetí - Čtvrté - a páté plivnutí toho ohně z černoty stínu, a Kazan sám náhle ucítil, jak mu po pleci prudce projela nějaká rudožhavá věc, když mu mužův poslední náboj sedřel srst a škrábl ho do masa. Tři vlci ze smečky padli ranami z pušky a polovina ostatních se rozbíhala doprava a doleva. Ale Kazan se hnal přímo dopředu. A Šedka ho věrně následovala. Saňoví psi byli vypřaženi z postrojů, a dříve než Kazan stačil doběhnout k muži, kterého viděl držet v ruce pušku jako kyj, narazil na klubko bojujících psů. Rval se jako ďábel a v zuřivém skřípotu Šedčiných tesáků byla síla a rozlícenost za dva druhy. Dva vlci prorazili k saním a Kazan slyšel strašlivý dopad pušky, lámající hřbet. Pro něj to byl klacek. Chtěl se na něj dostat. Chtěl se dostat na muže, který klacek držel, a vytrhl se z klubka bojujících psů a skočil k saním.\nZa ní druhá. Dvě přiběhly ze strany a Kazanovo osamělé vytí vystřídal divoký hlas smečky. Počet se zvětšoval a se vzrůstajícím počtem se běh zrychloval. Čtyři - šest - sedm - deset - čtrnáct jich bylo, když dospěli na otevřenější a víc větrům vystavenou končinu pláně.\nByla to silná smečka, samí staří a neohrožení lovci. Šedka byla nejmladší a držela se hlavou těsně u Kazanových plecí. Nemohla vidět jeho krví podlité oči ani ukapávající sliny, a i kdyby je byla viděla, nebyla by chápala. Ale vyciťovala je a duch té podivné a záhadné sveřeposti,' která dávala Kazanovi zapomenout na všechno kromě na zraňování a zabíjení, ji vzrušoval. Smečka nedělala vůbec hluk. Bylo slyšet jen hvízdání dechu a měkký dopad mnoha tlap. Běžela rychle a sevřeně. A Kazan vždycky o skok napřed, s Šedčiným čenichem blízko u plece.\nJeště nikdy se mu tak nechtělo zabíjet, jakou touhu po zabíjení v sobě cítil teď. Poprvé v životě neměl strach | z člověka ani strach z klacku, z biče nebo z té věci, která šlehá oheň a smrt. Ještě zrychlil běh, aby je dříve dohonil J a dříve se s nimi pustil v boj. Všechna šílená zuřivost, krocená a tlumená po čtyři léta otroctví a týrání z rukou lidí, vzplanula v jeho žilách tenkými rudými plamínky ohně, a když konečně v dálce na pláni před sebou spatřil pohyblivou skvrnu, z hrdla se mu vydral výkřik, kterému Šedka nerozuměla.\nKazan pobídl Šedku, aby vstala, a zamířil do husté slatiny\nblízko u jezera. Celý ten den se drželi proti větru, a když\nsi Šedka lehla, Kazan se odplížil zpátky po vlastní stopě\na hlídal a větřil.\nKolik dní potom Šedka zchromle kulhala, a když jednou\npřišli na zbytky opuštěného tábořiště, vycenil Kazan zuby\nv zlostném zavrčení na nenáviděný lidský pach, který tam\nV jeho nitru klíčila touha po pomstě - po pomstě za\nbolestná zranění svoje i Šedčina. Pod vrstvou čerstvého\nsněhu se snažil vyčenichat mužovu stopu a Šedka kolem\nněho úzkostlivě obíhala a pokoušela se ho odlákat\nhlouběji do lesa. Konečně šel rozmrzele za ní. Oči měl rudě\nPo třech dnech vyšel nový měsíc. A páté noci narazil\nKazan na stopu. Byla čerstvá - tak čerstvá, že když na ni\nnaběhl, zarazil se tak náhle, jako by ho byla zasáhla\nkulka, a jen stál a každý sval v těle se mu chvěl a každý\nByla to stopa toho muže. Byly tu známky po saních, po\npsích tlapách a otisky sněžnic jeho nepřítele.\nTu prudce zvrátil hlavu ke hvězdám a z jeho hrdla se po\ncelé širé pláni klokotavě nesla lovčí výzva - divoké\na sveřepé skulení svolávající smečku. Ještě nikdy do svého\nhlasu nevložil tolik sveřeposti, kolik v něm bylo té noci.\nZnovu a znovu opakoval své volání, a potom se ozvala\nodpověď a pak další a další a ještě další, až si i sama\nŠedka sedla na zadní nohy a přidala se svým hlasem\nk hlasu Kazanovu.\nA daleko na pláni bílý muž se ztrhanou tváří zastavil i\nsvé vyčerpané psy, a zatímco poslouchal, ze saní se slabě J\n"Vlci, otře. To Jdou - na nás?" Muž mlčel. Nebyl již mladý. V dlouhých bílých vousech se mu leskl měsíc a přidával jeho vyzáblé hubené postavě groteskně na výšce. Z medvědí kůže, složené na saních do podušky, se pozdvihla dívčí tvář. Y jejích tmavých očích se krásně třpytil svit hvězd. Byla bledá. Vlasy, spletené do silného lesklého copu, jí spadaly přes rameno a tiskla něco pevně k ňadrům. "Jsou asi na stopě něčeho - pravděpodobně jelena," pravil muž s pohledem na závěr pušky. "Nedělej si starosti, moje milá. Zastavíme u první houštinky, co potkáme, a podíváme se, jestli nenajdeme dost suchého dřeva na oheň. - Vi-jéé, braši, húš - húš!" A zapráskal bičem nad hřbety svého spřežení.\nZ ranečku na ženiných prsou se ozvalo slabounké kvílivé zanaříkání. A v dáli na pláni na ně odpověděl rozptýlený hlas vlčí smečky.\nKonečně byl Kazan na cestě za pomstou. Zpočátku běžel pomalu, Šedku těsně po boku, a každých tři sta čtyři sta kroků se zastavil a znovu vyslal svou výzvu. Jedna uhánějící šedá postava se k nim skokem připojila\nJednoho dne přecházeli otevřenou pláň, když vtom se Kazanovi při pohledu na svah hřebenu až zastavilo srdce v těle. Spatřil, že do jejich světa schází nějaký muž se saněmi a psím spřežením. Vítr je před ním nevaroval a náhle Kazan uviděl, že muž drží v rukou něco lesklého. Věděl, co to je. Je to ta věc, co plive oheň a hrom a zabíjí. Dal po svém výstrahu Šedce a už se hnali bok po boku jako vítr. A potom se ozval ten zvuk - a jak Kazan přidal do běhu, jeho nenávist k lidem vybuchla zuřivým zavrčením. Nad hlavou zaslechli jakési divné zabzučení. Zvuk zezadu se ozval znovu a tentokrát Šedka jekla bolestí a několikrát se převalila v klubku ve sněhu. V okamžení však byla zase na nohou a Kazan skočil za ní a tak\nutíkali za sebou, dokud nedoběhli pod ochranu stromů.\nŠedka si lehla a začala si olizovat zranění na pleci. Kazan\nse otočil čelem k hřebenu.\nMuž se pustil po jejich stopě. Zastavil se na místě, kde\nŠedka upadla, a prohlížel sníh.\nPotom se vydal za nimi.\nTÉ NOCI NAŠLI PŘÍSTŘEŠÍ POD HUSTOU\nbalzámovou jedlí, a když se uložili na měkkém\nkoberci z jehličí, dosud prostém všeho sněhu, Šedka se přitulila teplým tělem co nejblíž ke Kazanovi a olizovala mu rány. S rozbřeskem dne se snesla i sametová chumelenice, tak bílá a hustá, že ani v otevřeném kraji neviděli na deset kroků dopředu. Bylo docela teplo a takové ticho, že se celý svět zdál plný jenom třepotu a šelestu sněhových vloček.\nPo celý ten den putovali Kazan a Šedka bok po boku. Zas a znovu se Kazan ohlížel po hřebenu, přes který přišel, a Šedka nemohla porozumět zvláštnímu tónu, který se mu chvěl v hrdle.\nOdpoledne se vrátili ke zbytkům sobí laně, které zůstaly ležet na jezeře. Na pokraji lesa Šedka zaváhala. Neznala sice ještě význam otrávených vnadidel a padacích a sklopných pastí, ale v žilách jí koloval instinkt bezpočetných pokolení a říkal jí, že je nebezpečné přibližovat se podruhé k věci, která ve smrti zchladla a ztuhla. Kazan vídal své pány točit se kolem mršin, které zanechali vlci. Viděl je dovedně,ukrývat pasti a balit malé kapsle se strychninem do tuku vnitřností, a jednou strčil přední nohu do pasti a zakusil její neúprosné sevření, i jak palčivě zraňuje. Ale Šedčin strach neměl.\nPobízel ji, aby ho provázela k té bílé kostrbaté hromadě na ledě, a ona s ním nakonec šla a neklidně posedávala na zadních nohou, zatímco on vyhrabával kosti a kusy masa, které sníh uchránil před zmrznutím. Avšak k jídlu se pořád neměla a nakonec přišel Kazan k ní a posadil se vedle ní na zadek a spolu se dívali na kusy, které vyhrabal zpod sněhu. Větřil ve vzduchu. Nikde sice necítil nebezpečí, ale Šedka mu říkala, že by někde mohlo být. Ve dnech a nocích, které následovaly, mu říkala ještě mnoho ledačeho jiného. V třetí noci Kazan sám shromáždil lovčí smečku a vedl štvanici. V tom měsíci, dříve než stříbrný kotouč zmizel z oblohy, vedl smečku třikrát a pokaždé měli úlovek.\nAle jak sněhu pod nohama měkce přibývalo, připadala mu společnost Šedky stále družnější a družnější a potom lovili pouze spolu a živili se velkými bílými králíky. Co byl živ, miloval Kazan na celém světě jen dvě bytosti: tu ženu "se zářivými vlasy a s rukama, které ho laskaly, a - Šedku..\nNeopustil velkou pláň a často vodíval svou družku na temeno zadního hřebene a snažil se jí vypovědět, co tam za ním zanechal. S příchodem temných nocí ho volání té ženy začalo vábit tak silně, že překypoval touhou se k ní vrátit a vzít Šedku s sebou. Velice brzy potom se něco stalo.


Prodej bytu Kašparova Ostrava Moravskoslezský kraj 3+1 bez RK | Bezrealitky\nProdej bytu 3+1 v osobním vlastnictví v třináctém patře domu po kompletní revitalizaci (okna, zateplení, fasáda, střecha, výtah, vchod). Byt je orientován na dvě strany (JZ, SV), po rekonstrukci s novými rozvody elektřiny v mědi i s novými omítkami. V kuchyni nová kuchyňská linka s vestavnými spotřebiči (plynová varná deska, digestoř, multifunkční trouba, myčka). Pokoje jsou samostatné, neprůchozí. V celém bytě nové interiérové dveře včetně zárubní. V kuchyni kuchyňská linka, z kuchyně vstup do komory. Bytové jádro zděné, koupelna se sprchovým koutem, WC oddělené, vše nově po rekonstrukci. Jedná se o lokalitu v městské části Ostrava Hrabůvka s dostupností veškeré občanské vybavenosti.\nVeleslavínova, Moravská Ostrava, Moravskoslezský kraj\n2 330 893 539 Kč


Fórum - Zobrazit téma - Quatro citlivost 18-20 při slunečném a zamračeném počasí - DetektoRING\nStránky prohlíží 136 anonymních a 6 registrovaných uživatelů.\nQuatro citlivost 18-20 při slunečném a zamračeném počasí\nObsah fóra DetektoRING -> Minelab Quatro MP\nRegistrace: 17.9. 2006\nZaslal: úterý 08. květen, 2007 22:56 Předmět: Quatro citlivost 18-20 při slunečném a zamračeném počasí\nadmin edit: obsah prispevku odstranen na zadost autora prispevku.\nZaslal: středa 09. květen, 2007 1:28 Předmět: Re: Quatro citlivost 18-20 při slunečném a zamračeném počasí\nPři vysoké citlivosti když je slunečné počasí je velmi více falešných signálu,domnivám se,že je to způsobeno i vysílači které mají lepší dosah,jakekoliv brnknutí např. i o trávu způsobuje faleš. signal takhle jsem testováním strávil celý den na několika lokalitách.Jak bylo zamračeno prošel jsem ty samé lokality a výsledek byl velmi znatelny i při citlivosti max.20 velmi ubylo falešných signálu, detektor byl stabilnější.Pouze v údoli mezi kopci to nešlo ,tam jsem musel jit na 14 a pak se detík stabilizoval. Dalekohledem jsem s prohlédl okolí, všude samé vysílače a jejich vlny se o kopec zřéjmě lámou do údoli, tak že se tam s vyší citlivostí nedá hledat.\nOptimální hledání je mezi 14-17 , podle manuálu má být při nižši citlivosti lepší dosah na velké věci,já naopak čím vyšší citlivost tim hlubší dosah,takže jakou citlivost na větší dosah, na velké věci používáte.\nzajimave ale da se to vysvetlit jeste kdyz jsem vysilal tak bylo vsem radioamaterum znamo ze pri slunecnem pocasi dochazi vlivem prohrate vrstvy k vetsim porucham a hlavne k odrazum takze jsem se vzdy tesil treba na spojeni s kanadou za techto podminek bylo slyset daleko vice stanic nezli normalne prave vlivem odrazu od one vrstvy od ktere se signal odrazel a sel zpet k zemskemu povrchu kde se opetovne odrazil takze nebyl problem aby obehl kolem zemekoule\nno a prave na techto kmitoctech quattro ale i expl.II a expl.SE pracuje samozrejme mimo jine kmitocty ktere jsou nize melo by to makat do 100Khz a to uz je pomalu v pasmu dlouhejch vln na kterejch jede urcita komunikace, treba na 77,5Khz casovka od Frankfurtu nad Mohanem vykonem 50 kW\nNaposledy upravil vrcinak dne čtvrtek 13. květen, 2010 9:39, celkově upraveno 3 krát.\nZaslal: čtvrtek 10. květen, 2007 23:09 Předmět: Re: Quatro citlivost 18-20 při slunečném a zamračeném počasí\ns praxe vim ze to bylo markantni na kmitoctech 20 -30Mhz nebyl problem slyset ameriku kanadu a td. tak dobre jako kdyz vysila par kilometru odemne\nno a prave na techto kmitoctech quattro ale i expl.II a expl.SE pracuje samozrejme mimo jine kmitocty ktere jsou nize\ntakze na tom asi neco bude protoze jak je patrne s toho co jsme namerili na spektralni analizeru nevetsi spicku to davalo prave na 28Mhz\ndetektory pracují v pásmu cca 20-30MHz?\ntos trošilinku řádově přestřelil, ne??\nZaslal: pátek 11. květen, 2007 16:19 Předmět: Re: Quatro citlivost 18-20 při slunečném a zamračeném počasí\nTaky bych řekl že u Exploreru je to max. 100kHz.\nZaslal: pátek 11. květen, 2007 19:31 Předmět: Re: Quatro citlivost 18-20 při slunečném a zamračeném počasí\njo pardon melo tam bej o rad min samozrejme KHZ.\njinak mluvim konkretne o quattru s tech.FBS\nty frekvence ktere s toho lezou jsou od 1,5Khz az do 28Khz zhruba ne presne tam jich je dost coz s quattra dela dobrej detik upozornuji ze to jsou frekvence ktere maj patricnej vykon jinak jich tam nameris vic dalsi vetsi spicku to vysila okolo 65Khz\ntak pardon za ten preklep to predchozi jsem opravil\nObsah fóra DetektoRING -> Minelab Quatro MP Časy uváděny v GMT + 1 hodina


Bella Loves Jenna - Zkouknout film online - cele-filmy.cz\nEmail: info@cele-filmy.cz https://cele-filmy.cz/sledovat?zanr=eroticke-v&film=Bella%20Loves%20Jenna sledovat celý film online zdarma. Nejlepší novinky ze světa filmů a seriálů, filmové premiéry\nVšechny erotické Všechny erotické, Koukat na, film, Bella Loves Jenna, online v HD Všechny erotické\nPřehrát film Bella Loves Jenna, online ke zhlédnutí česky v hd, česky v HD. Přehrát celý online film zdarma a bez omezení. Koukat na online s možností stáhnout film. Bella Loves Jenna vznikl na motivy úspěšného…\nPřehrát Bella Loves Jenna\nPřehrávač je k dispozici také na mobilních zařízeních. pro notebooky a stolní zařízení. Sledujte film Bella Loves Jenna online zdarma na Android nebo iOS.PC nebo Mac.\nPřehrát film Bella Loves Jenna z alternativního zdroje 1\nPřehrát Bella Loves Jenna z alternativního zdroje 1\nPřehrát video Bella Loves Jenna z alternativního zdroje 2\nPřehrát Bella Loves Jenna z alternativního zdroje 2\nStáhnout film Bella Loves Jenna v HD kvalitě\nStáhnout Bella Loves Jenna v HD kvalitě\nPopis filmu Bella Loves Jenna\nfilm Bella Loves Jenna byl natočen podle …


Jak zařídit dokonalou pracovní dílnu | Týden.cz\nPracovní dílna je skutečnou svatyní každého kutila - ovšem pouze pokud je dobře navržena, organizována a udržována. Když je vše na správném místě, můžete snadno realizovat jak své kreativní projekty, tak své představy. Projděte si s námi seznam toho, co by nemělo v pořádné výbavě chybět.\nPořádný pracovní stůl\nPracovní stoly jsou alfou a omegou každé dílny. Mít dobrou pracovní plochu v podobě pevného, správně vysokého a širokého pracovního stolu je základem úspěchu. "Dílenský pracovní stůl můžete mít samostatně stojící nebo jako součást dílenského nábytkového systému. Na povrchu pracovního stolu by měl být dostatečný prostor na práce a po okrajích stále dostatek místa na statické nářadí, jako například brusku, nebo svěrák," vysvětluje Zlatko Slebodník, odborník z oddělení nářadí a železářství v projektových marketech Hornbach. Police nahoře a zásuvky dole zajišťují, že všechny své nejpoužívanější nástroje budete mít na dosah ruky.\nVneste organizaci do svého nářadí\nVe funkční dílně musí vládnout pořádek a organizace. Když má každá věc své místo, hravě si udržíte přehled a každý nástroj bude kdykoli dostupný. Bez správných skladovacích prvků na nářadí a promyšleného uspořádání nábytku se neobejdete. Nainstalujte si do dílny skříně, policové systémy, stacionární nebo rolovací organizéry na nářadí a nezapomeňte na opasek na nářadí.\nJak správně nasvítit vaše pracoviště\nVaše bezpečnost, pohodlí a výsledky projektu závisí ve velké míře na správném osvětlení v dílně. Začněte umístěním několika LED stropních svítidel po celé délce vaší dílny. Ty budou tvořit základ pro osvětlení celého prostoru. "Pokud budete věnovat pečlivou pozornost výběru osvětlení, může zvýšit nejen svoji bezpečnost a produktivitu. Rovněž můžete počítat s tím, že kvalitní osvětlení pomůže eliminovat namáhání očí mžouráním a bolesti zad z hrbení. Nezapomínejte také na to, že projekt někdy vyžaduje změnu prostředí. Doplňte proto dílnu různými formami přenosného světla," radí Zlatko Slebodník z Hornbachu.\nNezbytné nářadí a přístroje\nNaprostým základem každého pracovního stolu by měl být víceúčelový svěrák. Ten využijete na upevnění materiálu, se kterým budete pracovat. Dále mezi základní vybavení dílny nesporně patří kladivo. "Na tesařské práce si vezmete tesařské kladivo. Zedníkům jde práce od ruky se zednickým kladivem a zámečnické projekty se neobejdou bez zámečnického kladiva. I na práci se sádrokartonem nebo sklolaminátem existuje speciální typ kladiv. Při vašich projektech se vyplatí pracovat s kladivem, které je na ně speciálně určené," upřesňuje Slebodník. Nedílnou součástí každé dílny je aku šroubovák. Neocení ho pouze opraváři a kutilové, ale využití pro něj najdou i zahrádkáři a náruživí stavitelé. Domácí dílna by také nebyla kompletní bez vrtačky a sady vrtáků do železa, dřeva a zdiva. Příklepové vrtačky hravě splní každý úkol a jsou proto ideálním pomocníkem při domácím opravách. Součástí základní výbavy by měla být dále bruska, fréza a pila. Užitečným pomocníkem v každé domácnosti je též kompresor. Při koupi však dobře zvažte, jak často a nač budete kompresor využívat. Čím častěji budete kompresor používat, tím větší bude třeba pořídit.\nJak vyřešit odpad\nPři práci se vám mohou hromadit zbytky dřeva, kovu a hromady odpadu. Pokud chcete mít v dílně pořádek, musíte mít naplánovaný způsob skladování a likvidace veškerého odpadu. Zvažte umístění koše na odpad a šrot vedle dveří pro snadné třídění a vynášení. Poctivý úklid dílny se také neobejde bez koupě průmyslového vysavače. Jejich praktičnost tkví v tom, že jsou určeny pro mokré i suché vysávání. Vysají kovové piliny, hobliny, prach, stavební suť i vodu.\nPřineste do dílny i zábavu\nTo nejlepší na konec. Začněte tím, že do své dílny umístíte zábavné prvky; například rádio či reproduktory. Reproduktory můžete pověsit na zeď nebo integrovat do své skříňky, abyste optimalizovali tok zvuku v dílně.


Vítkovice - Pardubice 2:4, Pardubice se otřepaly z debaklu a druhý duel v Porubě vyhrály - Sport.cz\nVítkovice - Pardubice 2:4 Stav série 1:1 Pardubice se otřepaly z debaklu a druhý duel v Porubě vyhrály\n13. Moučka 0:1\n24. Venkrbec 0:3\n28. Stehlík 1:3\n52. Roman 2:3\n59. Radil 2:4\n5. března 2015 21:05 - Ostrava\nHokejisté Pardubic oplatili v druhém utkání předkola play off extraligy Vítkovicím vysokou středeční porážku 2:8 a výhrou 4:2 v odvetě v Porubě vyrovnali sérii. Vítězství hostům svým premiérovým extraligovým gólem vystřelil Matouš Venkrbec a Pardubice tak ukončily hrozivou šňůru devíti soutěžních proher v řadě. Série hraná na tři vítězná utkání pokračuje o víkendu dvěma zápasy na východě Čech.\nHokejisté Pardubic slaví gól na ledě Vítkovic.\nPardubický útočník Jaroslav Moučka (vpravo) překonává vítkovického gólmana Daniela Dolejše.\nPardubický útočník Jan Starý (vlevo) střílí gól proti Vítkovicím v druhém utkání předkola play off extraligy. Vpravo je brankář Ostravanů Daniel Dolejš, uprostřed obránce Lukáš Zíb.\nPardubičtí hokejisté slaví vítězství.\nZačátek druhého utkání byl opatrnější, přesto se zopakovala středeční historie. Pardubice se ale k dvougólovému vedení dobraly za jiných okolností. Už ve čtvrté minutě musely čelit nepříjemnému výpadu Szturce, který si ale vylámal zuby na hostujícím brankáři Vejmelkovi, jenž v sestavě nahradil Kristana.\nPo vyrovnané desetiminutovce jako první udeřili hosté. Moučka byl o tempo rychleji u nahozeného puku před otálejícím Dolejšem a rychlým blafákem ho zasunul do branky. Domácí jeho gól ani pořádně nerozdýchali a už o 87 sekund později inkasovali podruhé: Dolejš vyrazil Radilovu střelu před Starého, který doklepl přesně pod horní tyč.\nTeprve když v závěru úvodní dvacetiminutovky hosté ubránili 49 sekund ve dvojnásobném oslabení, začaly se časové osy obou zápasů rozcházet. Náskok Pardubic mohl navíc v 19. minutě navýšit ze sóla Sýkora, ale i kvůli Štenclově faulu nezakončil gólově.\nRadil zpečetil výhru Pardubic\nStart druhé třetiny si tentokrát Východočeši ohlídali. Ačkoliv také prováhali přesilovku pět na tři, zakrátko domácím vypíchli puk v rozehrávce a Venkrbec svým prvním extraligovým gólem vyhnal Dolejše na střídačku. Hosté dnes svůj náskok mnohem bedlivěji bránili ve středním pásmu, přes které soupeř procházel kostrbatě. Nic s nimi neudělal ani první gól ve vlastní síti, když zblízka dotlačil puk za Vejmelku Stehlík.\nRychlou odpověď měl na holi Čáslava, kterého ale vychytal Šindelář. Podobně dopadli v přesilových hrách Gašparovič a Čutta, na protější straně pak Vejmelku spasila tyčka po Kucserově pokusu. Opravdové drama rozpoutal osm minut před koncem Roman, jenž v početní výhodě pět na tři zavěsil zápěstím z mezikruží.\nPak zápas na deset minut přerušila hromadná bitka, která byla reakcí na Hlinkovo strčení Zohorny na pardubického gólmana. Hosté však díky tomu hráli přesilovku, která otupila vítkovický tlak a 90 sekund před koncem Radil do prázdné branky přidal pojistku v podobě čtvrté trefy.\nVítkovice: Dolejš (24. Šindelář) - Kovář, Stehlík, Zíb, Kudělka, Čerešňák, Pastor, Štencel - Szturc, M. Hlinka, Olesz - Huna, Roman, Svačina - T. Svoboda, Burger, E. Němec - Vandas, Húževka, Kucsera. Trenéři: Svozil a Petr.\nPostoupí do čtvrtfinále play off extraligy Vítkovice, nebo Pardubice?\nVítkovice 42,5 %\nPardubice 57,5 %


Grano Salis - Hodný Bůh?\n96 207 285\nHledání: Hodný Bůh?\nVloženo Pondělí, 30. květen 2016 @ 17:26:24 CEST Vložil: Tomas\nZaujalo mě na GS , jak uživatel oko popisoval hodného Boha, který tvoří ptáčky zpěváčky.\nTak zůstanu u těch ptáčků. O něco větších.\nKdyž se člověk zeptá křesťanů na utrpení lidí, tak mají okamžitě nachystanou výmluvu, že lidi si to zaslouží, páč jsou hříšní parchanti. S tím by se dalo polemizovat, ale pro tento článek člověka pominu a budu se zabývat zvířaty.\nCo udělala zvířata Hospodinovi tak hrozného, že je nechá umlátit kroupami? Nebo když je lesní požár, že se na to kouká a dívá se, jak ta zvířata trpí, jak se dusí kouřem, jak nemají kyslík, jak jim plameny olizují tělo. Ty zvířata to musí neskutečně bolet. A Hospodin je schovaný ve svém nebíčku, kde mu je dobře a nic ho netrápí. Ale k utrpení jiných ani nehne brvou. To věřícím nevadí?\n"Hodný Bůh?" | Přihlásit/Vytvořit účet | 38 komentáře | Prohledat diskusi\nRe: Hodný Bůh? (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: Dzehenuti v Úterý, 31. květen 2016 @ 00:11:38 CEST\nKdyby sis pořádně přečetl bibli tak budeš vědět, že vládce tohoto světa je Satan. V nebeském králoství nikdo nejí druhé...Je tam jedna rodina.\nRe: Re: Hodný Bůh? (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: pozorovatelnik (Náboženství je tmářství) v Úterý, 31. květen 2016 @ 07:24:32 CEST\nTy jsi byl v nebeském království?\nVložil: noname (Honza610@centrum.cz) v Úterý, 31. květen 2016 @ 11:59:36 CEST\n"Když se člověk zeptá křesťanů na utrpení lidí, tak mají okamžitě nachystanou výmluvu, že lidi si to zaslouží, páč jsou hříšní parchanti. S tím by se dalo polemizovat, ale pro tento článek člověka pominu a budu se zabývat zvířaty. "\nPodobné uvažováni má ovšem ke křesťanství hodně daleko i když některým "křesťanům" vyhovuje. Také je to hodně zjednodušený a poněkud dětský pohled na Boha.\nNeumím vysvětlit proč Bůh dopouští zlo, proč něco neudělá kde lidé trpí, nabízí se také otázka, zda utrpení má nějaký smysl. Určitě ano ale nemluvil bych o tom s člověkem kterého zrovna nějaké neštěstí potkalo. Je hloupé a dětinské si myslet, staneš-li se křesťanem, budeš mít pohodový život, já si myslím, že je to spíše naopak. Utrpení druhého může být také výzvou pro nás . .\nZrovna tak se můžeme ptát, když někomu kroupy rozmlátí střechu, zda je to Boží trest a nebo výsledek lidské činnosti, která má dopad i na tyto jevy na kterých se do jisté míry všichni podílíme ? My přírodu devastujeme a Bůh může za to, že se nám to takto vrací . . .\nVložil: tele v Úterý, 31. květen 2016 @ 13:14:52 CEST\nAle to víš, pozorovatelniku, že mi to vadí. Vadí mi, že v tomto světě umírají a trpí lidé i zvířata i rostlinstvo. A to dokonce i vinní a nevinní lidé. Vadí mi i vina lidí. Na rozdíl však od tebe nevěřím v boha, co stvořil naprosto dokonalý úžasný svět, ve kterém bylo vše původně naprosto dokonáno. Věřím, že bůh zasáhl do chaosu a formuje (tvoří) svět a stále do dění zasahuje a přetváří svět, a veškeré stvoření (svět) pracuje na svém díle k porodu, kdy bude boží dílo dokonáno. Všemu stvoření určil jeho cestu a podíl na díle, a ač i pokazilo před ním svou cestu, vede ho k nápravě. Tak sám sebe bůh činí odpovědným za stav světa a volá k odpovědnosti každého, kdo pracuje na jeho díle.\nVložil: pozorovatelnik (Náboženství je tmářství) v Úterý, 31. květen 2016 @ 17:12:33 CEST\nVadí mi, že v tomto světě umírají a trpí lidé i zvířata i rostlinstvo.\nMně rostliny nevadí. Páč to nemá centrální nervovou soustavu. A taky nižší živočichové. Ti, co si neuvědomují sama sebe. Ale savci, ptáci - to je něco jiného. Jsem si jist, že pes má nějaké vědomí a že ho má spousta živočichů. Utrpení přichází tam, kde je vědomí. Byť není tak komplexní jako u lidí.\nNa rozdíl však od tebe nevěřím v boha, co stvořil naprosto dokonalý úžasný svět, ve kterém bylo vše původně naprosto dokonáno. Věřím, že bůh zasáhl do chaosu a formuje (tvoří) svět a stále do dění zasahuje a přetváří svět, a veškeré stvoření (svět) pracuje na svém díle k porodu, kdy bude boží dílo dokonáno.\nZajímavá úvaha. Velmi zajímavé.\nRe: Re: Re: Hodný Bůh? (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: tele v Úterý, 31. květen 2016 @ 18:25:24 CEST\nNepsal jsem o utrpení. I rostlinstvo trpí např. nedostatkem výživy či zdravých vyrovnaných životních podmínek. Na mnohé má vliv sám člověk. Přemnožením jednoho druhu trpí jiný druh ... Rostliny se 'netrápí', ale trpí 'špatnými životními podmínkami'. Některé pak bují, rozmnožují se, rozšiřují svá území na úkor jiných ...\nZajímavá úvaha? Proč? Četl jsi prvně? Bibli jsi nečetl? :-)))\nVložil: zeryk v Pondělí, 30. květen 2016 @ 18:43:59 CEST\nJen doplním o Gen.6:6-7\nAsi proto i zvířata...ale vlastně i tam v té pověsti je zmínka o tom že už nikdy nezahubí všechno živé...asi i zapomíná,\nHodný Bůh není Bůh křesťanů, je to jen Bůh...\nVložil: pozorovatelnik (Náboženství je tmářství) v Pondělí, 30. květen 2016 @ 18:51:55 CEST\nVěřící lidi možná někdy napadá, co jsem popsal v článku, ale tyto myšlenky zaplaší. Mají strach, že by přišli o spásu. Nechtějí si Boha nahněvat, Tak nad tím nepřemýšlejí. Hlavně se dostat do nebe. Za každou cenu se dostat do nebe. Nemůžou si dovolit naštvat Hospodina. Však v Bibli je napsáno, čeho je Hospodin schopen. Jenom to ne. Tak se věřící ohne do předklonu a odsouhlasí Hospodinovi to ubití čápů kroupami i uhoření zvěře při lesním požáru. Dobře to Hospodin vymyslel! Beztak je to je jejich trest za jejich hřích! Mrchy jedny, ta zvířata... Neudělala pokání a znovuzrození.\nVložil: Frantisek100 v Pondělí, 30. květen 2016 @ 19:15:10 CEST\nJá tomu zase tak moc nerozumím, ale mohu si položit otázku:\nCo udělalo špatného to první zvíře, které Bůh zabil, aby oblékl člověka? A proč zabíjíme zvířata pro náš žaludek?\nNetrpí ta zvířata kvůli nám?\nMožná blbá otázka? Mně těch čápů i jiných zvířat je také líto. Ale ta příčina asi nebude jen v Bohu, pokud existuje.\nRe: Re: Re: Re: Hodný Bůh? (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: pozorovatelnik (Náboženství je tmářství) v Pondělí, 30. květen 2016 @ 19:50:50 CEST\nAle ta příčina asi nebude jen v Bohu, pokud existuje.\nVeškerá příčina všeho je v Bohu. Neexistuje nic, co by se dělo bez Božího dohledu. Bůh je přece všudypřítomný a všemohoucí, ne ? Kdo stvořil zvířata? Kdo stvořil padající kroupy? Kdo nastavil počasí tak, že padající těžké kroupy zabíjejí zvířata (a nejen je)? Proč to nastavil takto? Co je to za Boha? A jako jeho vlastnosti to vypovídá?\nVložil: Studentbible v Pondělí, 30. květen 2016 @ 22:56:44 CEST\nFrantišku, to první zvíře je předobraz Krista! Co udělal špatného Ježíš, že za tebe zemřel??? Jenom to, že tě miluje!\nRe: Re: Re: Re: Re: Hodný Bůh? (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: pozorovatelnik (Náboženství je tmářství) v Úterý, 31. květen 2016 @ 00:11:23 CEST\nCo udělal špatného Ježíš, že za tebe zemřel???\nDokaž to, když to tak suverénně tvrdíš. Dokaž, že tu před 2000 lety skutečně žil nějaký Jošua, že tvrdil, co se píše v té tlusté knize a že umřel za Frantu a že po 3 dnech obživl, ačkoli byl předtím prokazatelně mrtvý a že žije na planetě Nebe.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Hodný Bůh? (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: Dzehenuti v Úterý, 31. květen 2016 @ 00:12:27 CEST\nJak přijmu svatého ducha, tak to dokáži a budu svědčit mého otce.\nVložil: Frantisek100 v Úterý, 31. květen 2016 @ 10:49:01 CEST\nAle kdo to chápal? Sami židé to nechápali a ani učedníci nevěděli, co se děje, dokud jim to později nebylo vysvětleno díky Duchu Svatému.\nJaká síla tu působí, že dodnes se vše zkresluje a Ježíšova láska se nahrazuje strachem a zvěstováním hrozných krutostí, které páchal a páchá a bude páchat údajně tento milující Ježíš. Má to logiku?\nVložil: Dzehenuti v Úterý, 31. květen 2016 @ 13:31:55 CEST\nJsi asi ve velkém omylu. Většina židů Ježíše neuznávají a mají ho za falešného... hořícího v pekle. Jediní židé, kteří v Ježíše věří jsou mesiánští a ty mají v Izraeli velké problémy, dokonce do nedávna nemohli ani požádat o občanství protože se brali za "křestany".Současný papež také Ježíše neuznává, protože řekl ze islamský Bůh je stejný jako křestanský a židovský. A to je lež jako věž.\nVložil: Dzehenuti v Úterý, 31. květen 2016 @ 13:32:01 CEST\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Hodný Bůh? (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: Frantisek100 v Úterý, 31. květen 2016 @ 14:07:24 CEST\nKterý Bůh požehnal Izmaileovi? Byl to jiný než Izákovi? Takže jaký je tu rozdíl?\nRozdíl je v tom, že křesťané považují Ježíše za Syna Božího, s čímž souhlasím. Ale Bůh je stejný pro všechny. Nebo snad islamisté nevěří v Boha, který stvořil nebesa, život a člověka?? V Boha Abrahama??\nVložil: Frantisek100 v Středa, 01. červen 2016 @ 09:55:17 CEST\nSoučasný papež také Ježíše neuznává, protože řekl ze islamský Bůh je stejný jako křestanský a židovský. A to je lež jako věž.\nOtázka je, zda papež k tomu ještě nedal vysvětlení. Bůh jako stvořitel, ten jediný, je stejný, ale pozor. Křesťané věří, a tím tedy i papež, pokud je křesťan, že křesťanský Bůh je trojjediný, to znamená, že je Otec, Syn Boží a Duch Svatý. Nikoli tři samostatné subjekty, ale vše v jednom. Vlastnost Boha se v křesťanství rozšířila o poznání, že je trojjediný. Tuto trojici popírají židé i islamisté a dokonce i některé křesťanské sekty. A tady je ten rozpor. Zatímco židé nejsou vůči nám agresivní, islamisté nás považuji za ty, co vůči Bohu hřeší a zaslouží zničit. Pro ně je projevem rouhání považovat Ježíše za Syna Boží, za Boha.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Hodný Bůh? (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: Dzehenuti v Čtvrtek, 02. červen 2016 @ 11:14:07 CEST\nTo, že Bůh je jediný je jasné. Ale Satan se za něj může vydávat, překroucuváním pravdy. Jestli nějaké písmo nebo náboženství píše o tom, že Ježíš je jenom boží posel a není jeho syn........tak je takové učení zcela falešné a pochází od Satana.\nKdo nevěří v Syna nemůže věřit ani v Otce protože jsou oba Svatým duchem.\nVložil: tele v Úterý, 31. květen 2016 @ 14:25:11 CEST\nFrantišku, jen poznámka k tomuto: Co udělalo špatného to první zvíře, které Bůh zabil, aby oblékl člověka? Jak víš, že ona "kožená suknice či kožená zástěra" byla kůží zvířete? Vím, jde o poněkud běžný výklad, někteří jím poukazují na předobraz zvířecích obětí a zabitého Krista, aby odňal vinu člověka. Jenže šlo o pokrývku či zahalení nahoty, nikoliv o odejmutí či odstranění nahoty. Nemohlo se jednat přeci jen o něco jiného než o kůži (kožku) zvířete? S překlady bývá potíž, když jsou vykládány předpojatě. Je to podobné jako s "chůzí" boha po zahradě za "denního vánku" a přitom Adam s Evou uslyšeli boží hlas a nikoliv jeho kroky ... Má bůh nohy? Mluví lidským hlasem slyšitelným vnějším sluchem? Tvoří oděvy z "cizorodého materiálu"? Když přiodívá bůh, přiodívá někoho (třeba i zvíře) kůží (kožkou, srstí) někoho jiného (jiného zvířete)? Jen tak k zamyšlení ... opustit povídačky, ponechat si je? ;-) Co když bůh dotvořil tělo muže a ženy a zahalil obnažené části lidského těla kůží a(nebo) chlupy, prostě přirozenou zástěrou (pokrývkou) jejich přirození? ;-)\nVložil: Frantisek100 v Středa, 01. červen 2016 @ 08:50:01 CEST\nNezdá se mně, že by Bůh vyčaroval kůži z ničeho anebo z nich udělal chlupaté paviány. To zabití zvířete má i symbolický význam. Že kvůli nim, aby mohli žít, zahynula živá bytost. Aby cítili vinu. Odtud pak vznikl obřad obětování. A také to symbolizuje to, že jednoho dne místo hříšníků zemře pravý zástupce, Syn člověka i Boží Syn. A jak šel život dál? Jak si pořizovali pak další oděv? Co jedli? Byli vegetariáni nebo jedli i maso nebo obojí? Moc toho nevíme. Co špatného činili tedy zvířata , že je obětovávali?\nVložil: tele v Čtvrtek, 02. červen 2016 @ 05:01:40 CEST\nFrantišku, nebudu ti brát ty výklady. Pro mne není bůh člověk. Nemá ruce jako člověk, nezabíjí zvěř způsobem jako člověk, nestahuje z nich kůži jako člověk, netvoří z nich oděvy jako člověk. Pokud by ony kožené zástěry měly být z kožky zvířat (a jestlipak pro 2 dospělé jedince postačovalo zvíře jedno?), pak bůh zabíjel jedině skrze Adama či Evu, jejich rukama také tvořil zástěry ohanbí. Jinak by to byl opravdu kouzelník a ne stvořitel. Já myslím, že pro boha je přirozenější nechat Adamovi s Evou narůst ochlupení, jak se to lidem při dospívání stává, nebo i dorůst předkožku penisu a panenskou blánu, ovšem je problém s těhotenstvím minimálně Kainovým. Že si Adam s Evou spletli z fíkových listů pokrývky ohanbí, ukazuje na jejich získanou dovednost tvorby oděvů. Třeba to zvládli i z kožek zvířat. Uměli už cosi ze zahradničení a snad zemědělství ... Byli dříve zemědělci, pastevci než lovci (?!) ... Nebo Adam s Evou představují příchod civilizovaného způsobu života mezi pralidi (?!) Fíkové listy také poukazují na příčinu uvědomění si nahoty - listí pokrývající dřevo fíkovníku (stromu poznání). Také ta kožka případně zabitého zvířete či zvířat - srst na kůži?\nProč hledat nějaká skrytá v Písmu zakódovaná tajemství o Kristu, když jde o popis stvoření a konce rajského života (nebo počátku konce?) člověka na zemi (zahrada v Edenu, Eden byl území na zemi (biblí přibližně lokalizovatelné území), člověk byl vyhnán z rajské zahrady nikoliv z Edenu.\nVložil: tele v Čtvrtek, 02. červen 2016 @ 05:04:15 CEST\nProč hledat nějaká skrytá v Písmu zakódovaná tajemství o Kristu, když jde o popis stvoření a konce rajského života (nebo počátku konce?) člověka na zemi (zahrada v Edenu, Eden byl území na zemi (biblí přibližně lokalizovatelné území), člověk byl vyhnán z rajské zahrady nikoliv z Edenu...\nVložil: tele v Čtvrtek, 02. červen 2016 @ 07:46:27 CEST\nFrantišku, ještě k tvým dotazům. Třeba toho z Písma známe dost. Tolik, co z Písma znát máme a má nás to vést k zamyšlení nad naším životem. Další věci máme poznávat ze života a třeba i z archeologie, přírodních věd atd.\nCo se týče oděvů, podle bible se po uvědomění své nahoty již lidé odívali. Ale musela být nahota nutnou příčinou a impulzem pro odívání se? Třeba na území zahrady v Edenu nebyly takové rozdíly v teplotách ročních období. Třeba se v deštích a ve vlhosti člověk neprochladl, ač byl nahý. Anebo se přeci jen už dříve oblékal a chránil se před chladem a již v zahradě než došel poznání žili vlastně Adam s Evou nestoudně, ale neuvědomovali si to ještě. A třeba to byli oni, kdo v Hadovi - satanovi, který měl poznání dobrého a zlého, vzbudili žárlivost a touhu (třeba po pohlavním styku s Evou) svou neuvědomělou nestoudností (před níž je chránilo nevědomí zlého).\nA co jedli? Zelenou stravu jim dal bůh jako potravu, stejně jako všemu stvoření. Člověk neměl asi zvířata zabíjet, povoleno bylo až Noé po potopě a jeho synům. Ovšem onen nevinný Ábel zabil ovce ze svého stáda, prvorozeňata, a to nejlepší z nich a tuk předložil bohu jsko svou oběť, aby si boha naklonil; kdežto prvorozený Kain, který měl jako prvorozený 'právo' na požehnání od boha a obětoval jako první, nepletu-li se, nezabíjel ovce ze svého stáda, ale přinesl rostlinou potravinovou oběť oproti masité potravinové oběti Ábelově. A oheň pohltil oběť Ábelovu (asi i lépe voněla k chuti) a Kajnova nevzplála (bez tuku). Tož se Kain naštval! A bůh mu řekl, že jeho oběť také přijme (vzplane), když bude jednat dobře a opanuje se. Ale Kain se neovládl a naplánoval vraždu, vyvolal spor. Byly tedy ovce (kozy ... skot) už za Ábela k jídlu? Připusťme, že ne, třeba Ábel chápal, že pokrm z masa patří jen bohu - třeba na základě toho výkladu, že bůh v zahradě ošatil ohanbí člověka kůží ze zabitého zvířete (ať už skrze ruce člověka či zázrakem) - a chápal, že zabíjet pro šaty smí, ale ne pro svůj pokrm. A třeba Ábel maso jedl a věděl, co z něho nejlepšího obětovat a že tuk dobře hoří, dýmí, pronikavě voní (či zapáchá) ...\nTěžko mít za to, že Ábel nevěděl, jaký 'pokrm' bohu připravuje...\nCo špatného udělala zvířata, že jsou zabíjena k jídlu, ošacení, ... dříve se spotřebovávalo užitečně z nich vše ... přeci nic. Byla i podle bible stvořena pro člověka k jeho užitku, k lovu a zabíjení, jako pokrm (dovolený až později po potopě), jsou tupá a vedena na porážku ... Ona sama nepokazila svou cestu, ovšem k čemu by tu byla po potopě bez člověka, když byla stvořena pro člověka. A kdyby ona zůstala všechna, co jí bylo před potopou, opanovali by je lidé? Třeba ano, třeba ne a člověk by se znovu nestal pánem tvorstva. Anebo už byla s opanováním zvířat potíž po bratrovraždě a Kain se musel strachovat zvěře při svém neustálém putování, než ho zabil Lámech ... pacholka jednoho ...\nVložil: Dzehenuti v Čtvrtek, 02. červen 2016 @ 11:20:24 CEST\nPodle mě to byl předobraz smrti, která vstupuje skrz Adama a Evy do světa. Však dnešní lidé jí maso, zabíjejí zvířata kvůli oblečení. Například na památka Exodusu židé obětovali beránka.....no a to je opět předobraz oběti božího syna... Za to, že je Bůh zachránil a vyvedl je z otroctví se mu odměnili tak, že ho křižovali při jeho příchodu a to už Bůh věděl, když je zachraňoval a přesto ze své lásky jim pomáhal.Tak stejně je i svátek stánků předobrazem Božího druhého příchodu. Ty stánky totiž nejsou nic jiného...než obydlí našeho ducha. Dobré stánky budou ohněm proměněné to bude těch 144 000.\nVložil: tele v Čtvrtek, 02. červen 2016 @ 14:57:52 CEST\n1. Pokud přirozenou podstatou člověka byla nesmrtelnost, pak na co strom života v ráji, ze kterého mohli jíst?\n2. Proč by bůh zamezil člověku přístup ke stromu života, ze kterého kdyby pak jedl, mohl být na věky živ?\n3. Proč by bůh oznamoval člověku, že pokud pojí ze stromu poznání, v ten den zemře a přitom musel zamezit člověku přístup ke stromu života, aby nemohl být člověk živ na věky?\n4. Pokud strom života zajišťoval člověku jeho nesmrtelnost, když z něho jedl, jak by tedy mohla být podstatou lidské přirozenosti nesmrtelnost?\n5. Pro člověka (Adama a Evu) nebyla smrt neznámým pojmem, stejně jako pro hada a tedy předpokládám, že smrtelná byla i ostatní zvířata. Smrt tedy byla přítomna i v ráji, neměla však moci pokud člověk jedl ze stromu života, ale strom člověku zajišťoval jeho nesmrtelnost (a zdraví), uchovával ho při životě.\n6. Kožené suknice byly zhotoveny ještě v zahradě Eden než z ní bůh vyhnal člověka pryč. Pokud se jednalo o zvířecí kožky, pak smrt byla již v "ráji". V takovém případě mohla zvířata (i člověk) zajít přirozenou smrtí, nemocí nebo zabitím. Proto také nebylo člověku, (ale i zvířatům), snad dovoleno jíst zvířata (nebo i člověka) - musel by je zabít - což znamená, že byla smrtelná a smrt byla již v "ráji", ale při životě je snad udržoval "bájný" strom života. (Jak často se z něho jedlo, aby nezemřeli? Pokud z něho nepojedla zvířata, tak uhynula ...)\n7. Smrt vstoupila do světa ne jako novinka, ale jako neodmyslitelná a neodvratitelná součást a konec lidského života, prostě byl zamezen přístup ke stromu života (pouze!) člověku, což vypadá na to, že zvířata ze stromu života nejedla, a byla smrtelná, tedy i k snědku či k ošacení (ale co by se dělo s tělem bez kůže? - zbytečná marnivost). Člověk se stal zcela závislým na bohu, na jeho výživě (jeho duch se zaneprazdňuje člověkem - udržuje ho při životě, prodlužuje jeho věk ..., jednoho dne se rozhodl ho rapidně ukrátit, dokonce učiní potopu, nedokáže zachovat při životě zavražděné, zabíjené ..., nedokáže zabránit smrti - úmrtí (snad ze svého rozhodnutí), ale má možnost vzkřísit mrtvé opět k životu - probudit k životu).\n8. Člověk byl stvořen z půdy v zahradě Eden, byl z ní vyhnán, až zemře - navrací se zpět do země odkud byl vzat - tedy navrací se zpátky do zahrady v "ráji"? ... Po dřině života na zemi mimo "území zahrady v ráji?" a po smrti se stane prachem, navrátí se do země (do půdy té země) z níž byl vzat, a pak tam bude moci vstoupit? - skrze vzkříšení - znovu-stvoření z půdy?\n9. Zahrada v Edenu se ukrývá, je skryta lidským očím. Bylo to území země, kam se poděla? Podle Ježíše na kříži, lotr i sním měli po smrti vstoupit do ráje. Ráj je tedy dostupný pro zemřelé, co žijí dále i po smrti - je to území duchů? Jak by se do něho mohl dostat Adam ještě za života, pokud andělé zahradu v Edenu, co byla původně fyzicky hmatatelná, "duchovně" znepřístupnili (tedy již samotnou cestu tam)?\n10. Adam se s Evou ze strachu před bohem neskryli kvůli toho, že pojedli ze stromu poznání, ale proto že poznali, že jsou nazí. Ukrývali se před bohem pro své poznání nahoty - pro svou nahotu, ne pro pocit viny, že pojedli ze "zakázaného" stromu. Jejich vinou nebyla nahota, proč by měl Kristus umírat a obětovávat se za jejich nahotu, která nebyla proviněním člověka? Provinili se, že neuposlechli boha; bylo jim odepřeno znát dobré a zlé, tedy rozpoznávat dobré od zlého a naopak; bylo jim odepřeno poznání! Co myslíš - jaké poznání jim mohlo být odepřeno? A proč je příčinou toho, že člověku byla odepřena (zakázána dostupnost k) nesmrtelnost(i)? Proč nemohli zůstat v ráji, když už byli jako jedni z "nich" znající "dobré a zlé"? Může být ono "dobré a zlé" něčím i jiným než "dobro a zlo"?\nCo týká oněch 144.000 ... Jsi žid? Potomek Izraele? Kolik kmenů zbylo z Izraele? A proměna těla (stánku) skrze oheň? Tedy spálení jejich těl? Co zbude?\nVložil: pozorovatelnik (Náboženství je tmářství) v Sobota, 04. červen 2016 @ 12:24:18 CEST\nNa to, že člověk původně nebyl součástí potravního řetězce, stál mimo, byl nesmrtelný, na to potřebuješ víru vymykající se poznání, jak funguje příroda. Více pravděpodobné se mně jeví, že to, co tu je nyní, tu bylo vždycky. Co se týká Nahoty, tak pocit studu z nahoty není fyziologický stav. Je to kulturní vliv. Jsou přírodní kmeny, které žádný stud z nahoty nemají, nebo je minimální. Kdybys vyrůstal od malička v lokalitě, kde by byli všichni nazí, tak bys to bral jako samozřejmost a nepřemýšlel bys, že by to mělo být jinak. Děcka jsou nesmírně tvárná a otiskuješ do nich sebe a svoje normy.\nVložil: tele v Sobota, 04. červen 2016 @ 13:07:53 CEST\nAbys tvrdil, že vše, co je nyní, bylo vždy, na to teprv potřebuješ víru. :-)\nČlověk byl vždy, zvířata vždy, kultuta vždy, žádný vývoj?\nSám svou 'pravděpodobnou' víru popíráš tím, co píšeš o přírodních kmenech ...\nMně zase přijde normálnější, že někdo začal být po Evě žádostiv, žárlil, sváděl Evu, a oni pak poznali, že je potřeba se obléci ...\nBible popisuje člověka nejen jako vrchol stvoření, ale také že vše bylo stvořeno pro člověka, (ten pro boha). A tak posuzuji 'výklady' podle téže logiky. Tedy potravinový řetězec byl původně odpočátku pouze rostlinný, (nepočítám rozklad masitého organizmu po smrti), později i 'masitý'. Organizmy se tedy vyvíjely a i jejich strava. To bys jako 'ateista' měl chápat a nemyslet si, že vše bylo stvořeno tak, jak je nyní.\nVložil: Dzehenuti v Pondělí, 06. červen 2016 @ 12:48:57 CEST\n1. Dokonale jidlo by nezpusobilo ztratu dokonalosti.2. Byla svobodna volba lidí upadnout do hříchu/smrti. Kdyby jim pak Bůh povolil jíst ze stromu života, lhal by když říkal, že poznají smrt.3. Oznámil jim pravdu.4. Nesmrtelnost je zakotvena ve svatém duchu - božím duchu5. Jediným smrtelným v ráji byl v té době Satan - had, protože již neměl svatého ducha.6. Ano souhlasím, smrt už byla v ráji - protože tam byl Satan - had, který pojedl jako první ze stromu poznání.7. Smrt vstoupila do ráje skrz Satana, do světa skrz Adama s Evou8. Myslím si, že je to symbolické pojednání. Pokud by to bylo myšleno konkrétně tak se do země ráje mohl vrátit akorát Adam s Evou. My ostatní jsme byli totiž už počati mimo ráj.9. Ráj podle mě existuje paralelně s dnešním existujícím místem na zemi.10. Nemohlli v ráji zůstat, protože již neměli svatého ducha, stejně jako Satan. 11. Nevím jestli mám židovské předky, nejsem obřezán. Důležité je být obřezán na srdci.Proměna je proměna, tělo se změní v ohnivý třpyt. Spáleno bude nečisté, to co nebude schopno přijmout probuzeného Boha, který bude od východu k západu v jediné se*****ě.\nVložil: Dzehenuti v Středa, 08. červen 2016 @ 12:54:56 CEST\nKrest vodou je předobrazem krtu ohnem/svatym duchem.\nVložil: martino v Pondělí, 30. květen 2016 @ 19:23:26 CEST\npozorovatelnik opět září. Je dobře, že sem zabloudil. Těžko bych v přímém přenosu mohl posoudit názory fanatika proti Bohu i "odborné" názory na vrozenou homosexualitu.\nVložil: pozorovatelnik (Náboženství je tmářství) v Pondělí, 30. květen 2016 @ 19:56:04 CEST\nTy pořád žiješ z té homosexuality? Ty máš z toho takové vánoce, bejby? To ti vydrží ještě pár týdnů a pak to vzdáš, vsaď se. Jinak jsem tady nezabloudil. Psal jsem tady už kdysi dávno a jsem tady od září znovu. Ale ty tu jsi nový. Kluku s ženským nickem.\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Pondělí, 30. květen 2016 @ 19:30:59 CEST\nVšechno zlo, co ho na světě je, byť zlo stvořil Bůh, mají na svědomí dva Boží nepřátelé: ten první se vzbouřil proti Boží vládě a svrchovanosti před nebo při založení světa, ten druhý nedlouho po svém stvoření sveden ke vzpouře tím prvním.\nČinit za zlo zodpovědným svatého a dokonalého Boha, který to, co stvořil, stvořil dobré, ba dokonce velmi dobré, svědčí o naprosto převrácené tím prvním Božím nepřítelem zatemněné mysli toho, kdo tak činí. Je psáno: Ať nikdo, kdo je pokoušen, neříká: ‚Jsem pokoušen od Boha.‘ Bůh nemůže být pokoušen ke zlému a sám také nikoho nepokouší. Každý, kdo je pokoušen, je strháván a váben svou vlastní žádostivostí.\nVložil: pozorovatelnik (Náboženství je tmářství) v Pondělí, 30. květen 2016 @ 19:53:27 CEST\nCo má Bůh z toho, když nechá ubít kroupami čápy? Dívá se na to a nepomůže. Mohl by zasáhnout a ochránit je, ale neudělá to. Nechá je pomalu umírat. Rána za ranou. Jedna kroupa, druhá kroupa...\nVložil: zeryk v Pondělí, 30. květen 2016 @ 20:05:00 CEST\nAno Willy je to psáno věřícím, křesťanům..\nNěco jiného je definovat zlo a personifikovat zlo..\nAno těmi verši "dává Bůh ruce pryč" od zla, pokušení a žádostí, člověk si může za vše sám , ale pozorovatelnik se ptá na zvířata, ty si taky můžou za vše sami??\nStvořitel jedná báseň... raději Boha nepopisuj, nebo Frantu klepne...\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Pondělí, 30. květen 2016 @ 20:13:02 CEST\nZvířat je mi taky líto, ale je také psáno: Vždyť celé tvorstvo toužebně vyhlíží a očekává zjevení Božích synů - neboť tvorstvo bylo poddáno marnosti; ne dobrovolně, ale kvůli tomu, který je poddal - a má naději, že i ono samo bude vysvobozeno z otroctví zániku do slavné svobody Božích dětí. Víme přece, že celé tvorstvo až dodnes společně sténá a pracuje k porodu.\nVložil: pozorovatelnik (Náboženství je tmářství) v Úterý, 31. květen 2016 @ 00:05:39 CEST\nVždyť celé tvorstvo toužebně vyhlíží a očekává zjevení Božích synů - neboť tvorstvo bylo poddáno marnosti; ne dobrovolně, ale kvůli tomu, který je poddal - a má naději, že i ono samo bude vysvobozeno z otroctví zániku do slavné svobody Božích dětí. Víme přece, že celé tvorstvo až dodnes společně sténá a pracuje k porodu.\nTo psal apoštol Pavel. A jsou to bláboly, nonsensy. Jak mohou bakterie nebo rostliny toužebně očekávat zjevení Božích synů? A jak to mohou očekávat zvířata? A co to vlastně je za metaforu? A jak bude osvobozeno z otroctví zániku? Jakože se tu budou kupit rostliny a zvířata a bakterie a plísně a houby a nebude to zanikat ani vznikat nové? že jako přestane fungovat potravní řetězec? Ale to by se přece zhroutil ekosystém. Co to je za blbost? A tvorstvo sténá k porodu? Co to je za metaforu? Apoštol Pavel byl fejkař. Snílek, Fantasta. Proto vám to vyhovuje. Že psal stejné blbosti, jako píšete vy, pobožní. Fantasmagorie, které kdyby existovaly, tak se svět zhroutí, páč to není možné. Svět funguje tak, jak to je možné. A různě se proměňuje, jak se uvolňují místa na trhu. Trh s životem a přírodními druhy. Nic jiného to není. Co se uchytí, to se replikuje a modifikuje a zapojuje do potravního řetězce.\nBible je dílo snílků. Kdyby existoval Bůh a kdyby chtěl něco tak fantaskního, jako píše Pavel, tak by to přece udělal hned. Ale neudělal to a není to. Jenom Pavel a Willy o tom sní. Je fajn snít. Hlavně těmi svými sny neubližovat jiným.\nVložil: pozorovatelnik (Náboženství je tmářství) v Úterý, 31. květen 2016 @ 00:07:04 CEST\nOmlouvám se za tučné písmo. Zapomněl jsem to vyrušit.