CHICAGO 2010 ( IIT a Chicago ) - PDF\nCHICAGO 2010 ( IIT a Chicago )\nDownload "CHICAGO 2010 ( IIT a Chicago )"\n1 CHICAGO 2010 ( IIT a Chicago ) Poprvé jsem se ocitla v Chicagu před téměř čtrnácti lety. Přiletěly jsme sem s Katunkou v lednu roku 1997, abychom započaly náš nový život na americkém kontinentě. Měly jsme za sebou mnohahodinovou cestu. Vylétaly jsme z Prahy, kde jsme čekaly na let do Londýna více jak pět hodin, kvůli špatnému počasí. V Londýně jsme čekaly dalších šest hodin. Pak ještě dalších devět hodin trval let do Chicaga. Přistáli jsme již večer, za tmy. Venku byla tuhá zima a za okny letištní haly sněžilo. Naše letadlo bylo jediné, které v tu dobu dosedlo. Pomačkaní a unavení cestující se rozlámaným krokem, po dlouhém sezení, přemisťovali dlouhou chodbou k celnici. Mezi pasažery nechyběli ani Češi. Letělo s námi asi dalších deset krajánků. Velká změna oproti roku 1990, kdy jsem letěla do Ameriky poprvé a byla jsem všude široko daleko jediný Čechoslovák. O sedm let později začal z Čech do USA již docela dobrý provoz. Žádané byly chůvy k dětem, pomocné síly do domácnosti i na zahradu a nechyběli ani dobrodruzi. Jednou takovou osůbkou byla i jistá Dáša, holka okolo dvacítky, která seděla vedle nás i v letadle a vydržela švitořit celých devět hodin. Rychle jsme přistupovali k celním přepážkám. Měla jsem v ruce dvě tlusté obálky se speciálními vízy, které nás s Katunkou opravňovaly k pobytu v USA. Celník si obsah obálek letmo prohlédl a sdělil mi, že musím chviličku počkat. U vedlejší přepážky zatím další celník odbavoval také Dášu z Čech. Chvilku se mračil nad jejím cestovním pasem a pak pravil kolegovi: Nežádoucí osoba. Posadťe ji na první možné letadlo zpět do Evropy. Než se Dáša nadála pochodovala na let do Waršavy. Také my s Katunkou jsme se daly do pohybu, ale opačným směrem než Dáša. Poslušně jsme cupitaly za mladým, snědým celníkem, který se na nás celou dobu usmíval. Katunka se ničemu nedivila a na nic se neptala, jen pozorovala. Celník nás usadil na lavičku v teplé, prázdné místnosti a zmizel i s našimi doklady. Obklopovalo nás hrobové ticho, teplo a šero. Už z Prahy jsem cítila nachlazení. Po cestě a konečně na zemi jsem se začala cítit opravdu nemocná. Deset minut, po kterých se celník znovu objevil, mi připadalo nekonečných. Dal mi do ruky všechny naše doklady, pomalu vysvětlil podrobné instrukce ohledně zelených karet a mě sejmul také otisky prstů. Pak se napřímil, téměř zasalutoval a se širokým úsměvem zahlaholil: Vítejte v Americe a pozdravujte Bruce! Vyšly jsme do studených ulic nočního Chicaga. Sníh stále ještě padal. Hustě ale lehce a neslyšně. Chytily jsme si první taxi s polským řidičem, které nás odvezlo do hotelu na jiné letiště, na opačném konci města. Přes tmu a sníh jsme město neviděly. Druhý den ráno jsme pokračovaly na let do Koloráda. V cestovních pasech nám dosychalo velké razítko s nápisem: Přijímací celnice - CHICAGO, a tak se mi Chicago vrylo hluboko do srdce. Nové zážitky však brzy vzpomínku na Chicago zatlačily do pozadí a Katunka si z té noci nepamatovala vůbec nic. Když ale letos na jaře za námi přišla a ohlásila konečný výběr univerzity na kterou se rozhodla jít studovat, moje první vzpomínka na Chicago znovu obživla. Katunka se po dlouhých úvahách rozhodla pro IIT ( Illinois Institute of Technology Illinoiský institut technologie) v Chicagu, kde bude studovat architekturu. Zdá se, že si Chicago v našem životě už silnou emotivní pozici vybojovalo a začíná nám zde další důležité období života 1\n2 IIT první den Do Chicaga (šikága), které leží ve státě Illinois (ilinoj), jsme vyletěli 17. srpna. Letěli jsme s Katunkou celá rodina. Bruce, Michaela i já jsme si každý sbalili malý kufřík a veškerý prostor dali Katunce, která se sem stěhovala na pět let. Tak dlouho by měly trvat její studia. Vybrala si architekturu, což je prý obor náročný. Sbalila si pět zavazadel dle svých nejlepších znalostí s tím, že se ostatní dokoupí až na místě. V Chicagu jsme přistáli před čtvrtou hodinou odpolední. Právě v čase, kdy začínaly na IIT registrace mimostátních a zahraničních studentů. O tři dny dříve než pro vnitrostátní studenty, tedy studenty, kteří žijí ve státě Illinois. Mimostátním studentům a zahraničním studentům tak dají trošičku více času na zorientování a zařízení nutností, které s přestěhováním do jiného státu souvisejí. Z letiště do školy je to asi 20 minut autem, a tak aby jsme to všechno stihli, naskočila jsem s dcerami na taxi a ujížděly jsme rovnou od letadla na univerzitu. Měli jsme za sebou 4 hodiny letu z Kalifornie a čas nám poskočil o dvě hodiny dopředu. Bruce zatím zůstal na letišti, počkal na všech našich osm kufrů a vyzvedl auto z půjčovny. Našli jsme hlavní budovu, zaregistrovali Katunku, vyzvedli informační materiál pro rodiče a dostali klíč od koleje. Bruce nás dohonil zrovna v momentě, kdy jsme otevřeli Katunčin pokoj, a tak jsme tam kufry rovnou nastěhovali. Hlavní budova, koleje i učebna pro architekty je v několika metrovém okruhu od sebe. Katce bude vždy jen stačit přejít silnici. Každá americká univerzita se skládá z několika budov, které jsou většinou umístěné nedaleko od sebe, na velké ploše parku. Celému místu se říká campus (čti kampus). IIT campus není velký. Studenti se po něm pohybují proto pěšky, na kolech nebo přejíždí místním autobusem, který mají k dispozici. Někteří mají svoje auto. Univerzita, za menší poplatek, také půjčuje studentům auta. Na campus dohlíží normální městská policie a IIT univerzita má také svojí policii, které se říká ochranka. Ochranka funguje jako normální policie s tím, že navíc zajišťuje studentům plynulý provoz campusu a pokud si vyžádají eskortu, doprovodí je kam je třeba. Někteří studenti například pracují na projektu v učebně dlouho do noci a necítí se na nějaké noční přechody parčíkem. Ochranka je vyzvedne a doveze domů. Toto pravidlo platí i mimo campus a pro vystrašeného studenta jsou si ochotni dojet kamkoliv. Znali jsme tento systém už z Nového Hampshiru, kde měla univerzita stejnou službu. Řekla bych, že je to na východě a středozápadě USA standart. Byla jsem proto ráda, že to vidím i v IIT. IIT leží přímo ve městě Chicago a do centra to trvá asi 15 minut metrem. Metro jezdí přímo campusem a zastávku má Katunka hned za kolejí. V Chicagu se říká metru El a jezdí každých deset minut. Kdybychom to převedli na pražské poměry představte si školu - campus - někde v klidné části Nuslí s výhledem na centrum. Metrem přejedete Nuselský most a jste za deset minut na Václaváku. Proběhli jsme nejdůležitější část campusu. Katunka i Bruce celé okolí znali. Byli zde na spěšné prohlídce již v dubnu, kdy Katku na školu přijali. Udělali v té době na východ několik výletů, aby navštívili všechny univerzity, které Katunku přijaly. Katunka si tak udělala představu, a pak si vybrala kam půjde. Věděli jsme, že je nutné, aby si školu vybrala sama. Bruce se setkává až příliš často se studenty, kteří jsou na určitou 2\n3 univerzitu přinuceni rodiči, ale sami na ní studovat nechtějí. Tyto případy nedopadají dobře. Katunce jsme pomohli vybalit kufry a sepsali dlouhý seznam chybějících věcí. Ještě ten večer jsme se vydali do nedalekého obchodního domu Target. Tento obchodní dům najdete po celých Spojených státech a každé prázdniny vyhlašuje speciální akce pro vysokoškoláky. Prodávají za výhodné ceny lůžkoviny, lampičky, bytové doplňky, školní potřeby, mini ledničky, mikrovlné trouby a prostě vše po čem študákovo srdce touží. Vše je vyrovnané v jedné sekci, přehledně za sebou, již smontované, a tak jsme jen šli a odškrtávali. V duchu jsem děkovala tomu, kdo tento systém vymyslel. Katunku jsme tu noc již nechali v jejím novém pokoji. Byl uklizený, prostorný a byla v něm zatím sama. Její spolubydlící Chanttelle (čti šantal) je z Chicaga, a tak se na její příjezd teprve čekalo. Pokoje jsou dvojlůžkové propojené s koupelnou, o kterou se dělí s dalším dvoulůžákem. Tyto dva pokoje se dají jednotlivě zamykat anebo propojit, podle toho jak se chce spolubydlícím. V budově je také prádelna, kuchyň a společenská místnost. Každá budova - kolej - má recepci ve které se musí student nahlásit a pokaždé zaregistrovat svůj příchod kartičkou, která je současně klíč. Pak si musí klíčem znovu odemknout do chodby, která vede do pokoje a znovu odemknout pokoj. Klíč/karta funguje také jako identifikační karta a používá se na vstup do jídelny, učebny a dalších budov. Důvod není jen bezpečnostní, ale klíč funguje také jako lokalizátor, a tak kdyby bylo třeba škola bude okamžitě vědět kde se student pohybuje. Byli jsme unaveni a do peřin jsme padli v prvním hotelu za campusem, asi pět minut od Katunky. Vůbec si nepamatuji co jsme ten večer večeřeli a zda jsme vůbec večeřeli. Druhý den nás čekal další náročný den. IIT druhý den Probudilo nás slunce a příjemných 25 C. V Illinois se musí počítat také s větší vlhkostí vzduchu - skleníkový efekt - než jakou známe z Čech nebo z Kalifornie. Máte proto pocit, že je tepleji. Čekala nás celý den takzvaná orientace, což je celodenní soubor informativních seminářů pro rodiče a studenty. Znovu jsme se ocitli v campusu. Katunky rozvrh se mírně lišil od našeho, a tak jsme se občas míjeli, ale většinou byli na semináři spolu. Díky Bruceovi se pohybuji v univerzitním prostředí již víc jak 14 let, přesto je pohled zevnitř jiný, než pohled z venku. Jako rodiče vás zajímají úplně jiné věci. Měla jsem připravenou řadu otázek. První seminář se konal ve velké hale, kde nás slavnostně přivítal prezident univerzity IIT a podělil se s námi o některé zajímavé údaje. Okolo nás sedělo mnoho studentů, protože rodiče zahraničních studentů nebo i mimostátních studentů většinou nepřiletěli. Rodičů byla proto hrstka. Celkově má univerzita přibližně 7 tisíc studentů. To je na americké poměry malé číslo, a tak se IIT počítá za menší školu. IIT se, jak napovídá již název, zabývá výukou technologických oborů, chemických věd, architekturou a dalším. 70% studentů tvoří Američané a 30% studentů je ze zahraniční. To je velké procento, a také jeden z důvodů proč si Katunka tuto školu vybrala. Má ráda různé lidi. Na studije do USA se ročně hlásí velké množství uchazečů a není těžké se na školu dostat, když splníte pár podmínek: 1. musíte umět anglicky, pokud možno perfektně. 2. musíte udělat přijímací testy (každá univerzita má jiné). 3. musíte mít na školu peníze anebo být tak chytrý aby jste dostali stipendium. A nakonec i tak musíte mít peníze na další výdaje (jídlo, ubytování ap.) 3\n4 Vím, že někteří z vás se chystáte do Ameriky poslat svoje dítko na studie, a kvůli vám jsem si proto připravila podrobnější informace, které se v dopise objeví později. IIT má zahraniční studenty z celého světa a také z Evropy. 25% obyvatel světa tvoří Indové a Číňani není proto divu, že jich velké množství přijelo studovat také sem. Indové jsou vůbec jedni z nejchytřejších lidí na technologii, díky tvrdému studiu matematiky, kterému se od malička věnují. Čína již přesáhla miliardu obyvatel a Indie se k tomuto číslu kvapně blíží. Indie má více vysokoškoláků než má Amerika všech dětí. Každá univerzita se ráda chlubí svými slavnými studenty, ani IIT není výjimkou. Prezident školy nám s potěšením oznámil, že u nich studoval také Martin Cooper, vynálezce mobilního telefonu. Škola se dále pyšní řadou absolventů, kteří obdrželi Nobelovu cenu. Ze zahraničních absolventů IIT je, v současné době, asi nejvíce veřejně známou osobou bývalý litevský prezident Valdas Adamkus (v úřadě od r a pak znovu od r ). Každá univerzita má také svůj znak a barvy. IIT má ve znaku rudého jestřába (Scarlet Hawk) a barvy školy jsou červená, černá a šedivá. Celý den jsme strávili chozením z jednoho semináře na druhý, a tak se dozvěděli vše co jsme vědět potřebovali a chtěli. Představili se nám postupně zástupci všech služeb, které univerzita má a studentům poskytuje. Otce většinou zajímalo kolik co stojí, co je v ceně školného a co se musí platit zvlášť. Matky zajímalo to samé, ale navíc jsme měly mnoho otázek o bezpečnosti, péči o zdraví, stravování, doučování, duševní péči a zahraniční matky, například z Mexika a Malaisie, si dělaly starost s nákupem zimního oblečení. Maminky jsou všude na světě stejné a máme úplně stejné otázky a úplně stejné starosti. Mě uklidnil systém bezpečnostní služby, která na campusu funguje a kterou jsem popsala výše. Dále se mi líbí, že mají na campusu lékaře, který je k dispozici každý den jako normální ordinace a nemocnice je hned za campusem. Také tu mají psychologa, zástupce všech náboženství a klub pro ženy. Protože na IIT převažuje mužské pohlaví na technické obory se stále hlásí více chlapci založily si zde ženy svůj vlastní klub. Klub je vlastně učebna, kde probíhají lekce o tom, jak se umět prosadit v mužských oborech, jak umět s muži argumentovat o projektu, tak aby se soustředili na to, co říkáte a ne na to, jak vypadáte. Také vás tam naučí, jak vyměnit kolo u auta nebo zatlouct hřebík. Feministky by si asi zamnuly ruce, ale ve skutečnosti jsou to velice užitečné rady pro každého. Do klubu jsou zváni i kluci a celkově to funguje asi jako taková oáza klidu, kam se mladí lidé přichází nabít novou energií. No, a nakonec nechybí ani klub pro rodiče, kde vás vybaví tričkem, členskou kartou, univerzitními novinami, přístupem na IIT webové stránky, kontakty s rodiči a dalším. Odpoledne jsme se rozdělili. Pořádaly se prohlídky campusu na různé téma. Bruce s Katunkou vše již viděli během jarní návštěvy, ale já ne, a tak jsem si vybrala okruh, ve kterém jsem se dozvěděla něco o tom, jak a kdo univerzitu stavěl a zmodernizoval. Naší docela velké skupiny rodičů se ujal velice sympatický, pohledný mladík, student pátého ročníku architektury. Přednášku pojal velice osobitě a vtipně, použil i vlastní názor a navíc nechybělo ani pár peprných příběhů o architektech. Vodil nás od budovy k budově a všichni jsme pozorně naslouchali. IIT byla založena v roce Původní budovy byly z červených cihel a pár jich ještě na campusu uvidíte. Velké změny nastaly v době druhé světové války, kdy do Chicaga před nacisty emigroval také nadaný německý architekt Ludwig Mies van der Rohe, jedním ze tří zakladatelů Modernismu. IIT najala Miese jako hlavního architekta a designera na výstavbu nového 4\n5 campusu. Mies strávil celé dny pozorováním studentů a jejich pohybu. Kudy chodí a kde se shromažďují. Podle toho pak naplánoval veškeré cesty, chodníky, budovy a travnaté plochy. Budovy vystavěl v moderním stylu. Jeho specialitou byla jemná železná nebo ocelová konstrukce budovy, kterou vyplnil světlými cihlami a velkými plochy skla. Mies použil v Chicagu materiál tak, aby co nejlépe vyhovoval zdejšímu podnebí které podrobně studoval a je známé svými velkými teplotními výkyvy. Drsné, studené zimy a parná, horká léta. Mies věřil ve výhody tzv. otevřeného prostoru, vzdušnosti, pocitu volnosti a jednoduchosti. Držel se rčení: méně je více. Mies nebyl pouze stavební architekt, ale designoval také nábytek, křesla, stoly, která dodnes najdete v budovách univerzity, ale také na různých místech ve městě. Jakmile jednou znáte Miese styl, lehce ho na veřejnosti poznáte. Pokud vás jeho dílo zajímá více, lze najít jeho práci také v Česku. V roce 1930 vystavěl Mies v Brně elegantní funkcionalistickou vilu zvanou Vila Tugendhat. Časem se univerzita rozrůstala o nové budovy, designované jinými, mladšími architekty, ale celkově se jede stále v duchu a stylu Miese. Za obdiv stojí varhanový tunel nad hlavní budovou, kterým vede městská dráha El. Metro El v Chicagu nevede v podzemí jako jinde, ale jezdí po vyvýšené plošině nad zemí. Dopravní podnik Chicaga se uvolil a stavbu tunelu před několika lety dovolil, ale s jednou podmínkou: vlakový provoz nesmí být přerušen. A tak se tunel stavěl mezi intervaly ve kterých jezdí metrovlak. To znamená, že každých deset minut se muselo přestat, opustit kolejiště, počkat až vlak přejede a pak pokračovat. Příležitost ke stavbě byla také v noci mezi třetí a pátou hodinou ranní, kdy vlak nejezdí. Nejnovější pýchou campusu je studentská kolej, kde bydlí studenti a také naše Katka. Protože je budova vystavěná hned vedle vlakové dráhy má tvar obrovského, ocelového vlaku. Budova je odzvučněná třívrstvým sklem. Každá vrstva má jinou schopnost chvění a tím odráží hluk. Ačkoliv jezdí vlak hned vedle, slyšet je minimálně a na druhé straně budovy, kde spí studenti, není slyšet vůbec. Je to zajímavá věda. Katunka s námi trávila většinu dne. Poznala také pár prvních studentů s kterými se hned spřátelila a začínala se pomalu cítit jako doma. Já jsem poznala pár maminek a začali jsme všichni navazovat kontakty a nová přátelství. Michaelu jsme všude tahali sebou jako maskota. Nosila si v ruce knihu a hry a některé semináře také poslouchala. Na konci dne nám oznámila, že ačkoliv se jí univerzita líbí, na odchod z domova osobně není ještě připravena. Jídlo jsme měli zaplacené v místní jídelně, aby rodiče poznali jak se budou jejich dítka po celý rok stravovat. Systém stravování je dobrý. Podává se mnoho druhů jídel od snídaně až po večeři a výběr je opravdu široký. Stravovali jsme se tu po celé dva dny a chutnalo nám vše. Že by nám tu dítě hladovělo opravdu strach mít nemusím. Není ani problém pokud jste vegetarián, vegan nebo máte jiné výživné požadavky. Jídlo vám upraví na požádání. Stravovat se můžete také sami mimo prostory univerzity, ale nevyplatí se to. A tady se dostávám k informacím o cenách. Budu vycházet z toho na co jste se ptali nejčastěji: Jaké druhy univerzit v Americe existují? Univerzity existují státní a soukromé. Není pravidlem, že by státní univerzita měla nižší úroveň než soukromá. Například některé státní univerzity v Kalifornii se počítají za jedny z nejlepších ve světě. Kolik stojí univerzita? Poplatky za univerzitu se liší: Za státní zaplatíte cca 5-15tisíc dolarů ročně = dva semestry. Za soukromou se pohybují většinou mezi tisíci 5\n6 dolarů ročně. K tomu se přičítá tisíc dolarů/ročně za vedlejší výdaje (ubytování, strava, doprava, pomůcky aj.) Poplatky za vedlejší výdaje jsou stejné jak u soukromé, tak i u státní školy. Existuje finanční pomoc či úleva? Ano, existuje mnoho druhů finanční pomoci, půjček a fondů a posuzují se případ od případu. Také existují stipendia, buď plná nebo částečná. Většina studentů si o nějakou finanční pomoc zažádá. Plné stipendium dostávají pouze ti nejlepší nebo jinak pro školu zajímaví studenti (např. sportovci). Také ho dostávájí ti nejchudší studenti. Pro zahraniční studenty bývá proces finanční pomoci složitější. Je možné při plném studiju pracovat? Ano je, a většina studentů také pracuje. Vydělávají si tím na své kapesné. Buď mohou pracovat během školního roku na campusu univerzity možností je mnoho nebo v okolí campusu, které je tomu přizpůsobené (restaurace, obchody, kavárny ap.) a během léta kdekoliv. Kolik je v USA univerzit? Podle posledního sčítání vysokých škol z roku 2004 mají Spojené státy akreditovaných univerzit. Proto není náročné se na nějakou univerzitu dostat, ale je náročné se dostat na univerzitu prestižní školu, která je umístěna alespoň v první stovce nejlepších univerzit. Zaměstnavatel bude velmi posuzovat na jaké univerzitě jste studovali. No, a pak je náročné se na univerzitě udržet a dostudovat. IIT a CHICAGO Ve čtvrtek 19. srpna jsme se hned ráno opět přesunuli na IIT. Nečekalo nás již tolik přednášek jako prvního dne. Předávání informací probíhalo spíše zábavnou formou na univerzitním mini veletrhu. Odpoledne jsme se již chystali s univerzitou rozloučit a přestěhovat se do centra Chicaga. Počasí jsme měli stále krásné a teplota si každý den nenápadně stoupala. V teplu a vlhku se daří cikádám. Pokud jste četli můj poslední dopis o Provence FRANCIE 2010, budete si možná pamatovat zmíňku o provensálských hlučných cikádách, oproti kterým jsou naši cvrčci v Kalifornii úplní prťavci Už vím, s kým by si cikády z Provence mohly zadat. Rovnoceného partnera by našli v Chicagu! Cikády, ačkoliv trochu v jiné hudební tónině než v Provence, tu nadělají stejný randál. Mimostátní a zahraniční rodiče se často ptali co je to tu za hluk, co se to děje. Ve městě má zvuk cikád jiný efekt než na venkově a chvílemi máte pocit, že někde spadlo elektrické vedení a unikají z něj volty takovou sílu a hluk umí cikáda vydávat. Zdá se, že, toto léto, je cikáda nutným doplňkem našich zážitků Auto z půjčovny, ačkoliv skoro nové nám uprostřed dopoledne a cesty vypovědělo službu, přestalo jet. Měli jsme takový fofr s posledním zařizováním ubytování Katunky, zajišťování bankovního účtu a spuštění nového programu na počítači, že jsme auto nechali tam kde dojelo a s čekáním na výměnu jsme se již nezdržovali. Půjčovna slíbila, si auto vyzvednout, a tak doufáme, že tam někde dodnes nestojí. Již jen s třemi kufry jsme všichni naskočili na taxi, kterých jezdí Chicagem mnoho a jsou levná. Rozloučili jsme se s IIT a za pár minut jsme již obdivovali centrum Chicaga, které je prostě skvělé! Když uvidíte Chicago, pochopíte proč je to nejlepší místo na studium architektury. Jedna budova je hezčí než druhá, má jiný styl, jinou výšku a originalitu. Na počátku dvacátého století tu byl vymyšlen a vystavěn první mrakodrap na světě a dnes tu 6\n7 stojí nejvyšší budova amerického kontinentu. Architekti a vědci se v Chicagu předvádějí nejnovější světovou technikou na výstavbu a provoz moderního města. Chicago je dnes uznávané jako nejekologičtější město Ameriky! Základy města Chicaga založil obchodník z Haiti jménem Jean Baptiste Point du Sable. Na řece Chicago, která má výhodnou lokaci, vystavěl obchodní stanici. Po dvaceti letech úspěšného obchodu Jean Baptiste odešel někam jinam. Místo nezaniklo, ale začalo se rozrůstat až vzniklo velkoměsto Chicago na stejnojmené řece. Velký obrat ve vývoji Chicaga přišel na podzim roku Po dlouhém a velmi suchém létě vznikl ve městě požár. Šířil se takovou rychlostí, že během 31 hodin zničil 17 tisíc budov a zabil cca 300 obyvatel. Když se obyvatelé probrali ze šoku, rozhodli se vystavět město nové, lepší a větší. Tím začíná pro Chicago nová éra, vzniká ocelová konstrukce, která je pro výstavbu budov lehčí než kámen a staví se první, desetipatrová budova světa, zvaná mrakodrap. Kdybychom chtěli dnešní Chicago vystihnout třemi slovy, byly by to: architektura, politika a jídlo. Snad každý Čech ví, že v Chicagu bývala a stále je československá komunita krajanů. Jsou tu české restaurace, pekárny a další obchody s naším jídlem. Do jedné z nich jsme se ten večer také chystali, ale po vypovězení auta, jsme byli odkázáni jen na naše nohy a museli tím pádem změnit plán. Na českou čtvrť, která je od centra trochu dál, se budu proto těšit až příště. Ráda bych také navštívila další čtvrtě: řeckou, čínskou, mexickou, německou a polskou. Vyšli jsme do rušných ulic večerního velkoměsta, užívali si teplého počasí a obdivovali všechny budovy, stavby a obchody až jsme došli do lákavé brazilské restaurace. Brazilská i argentinská kuchyně patří k naší oblíbené, a tak jsme neodolali a slavnostně, na rozloučenou s Katunkou, povečeřeli. Číšníci nám rychlým tempem nosili mnoho druhů grilovaného masa na meči a obratnými pohyby servírovali na talíř. Stačilo jen vytáhnout zelenou vlajku na stole a již se k nám řítili. Víno ke stolům obstarávala ladná akrobatka, která se spouštěla na laně podél rozsáhlého, asi třípatrového regálu s vínem. Zůstala jsem věrná pivu a ochutnala brazilské černé s karamelem, bylo výborné. Chicago je rozhodně město pro gurmány, a jak jsme poznali i v dalších dnech, ani párek v rohlíku nebo pizza nepatří v Chicagu k tuctovým chutím. Myslím, že mohu s jistotou říci, že pokud chcete poznat to nejlepší jídlo v Americe, bez přemýšlení kde ho najít a nebo utratit velké peníze, bude tím místem Chicago. Tak už víme proč bychom Chicago vyjádřili slovem architektura, také víme o jídle, ale co politika, kde ta se nám tu bere? Chicagu se říká větrné město. Většina lidí si myslí, že je to proto, že v Chicagu bývá velká zima a fouká zde studený vítr. Ačkoliv to je také pravda, Chicagu se říká větrné město z jiného důvodu. V angličtině se říká někomu kdo dlouze a hodně mluví long winded - ukecaný (dlouhý vítr). Snad proto, že mluví tak velmi, až vytváří vítr. A takoví jsou prý zdejší politici, kterých tu mají mnoho. Nejslavnějším politikem byl prezident Abraham Lincoln (v úřadě od ), který zrušil otroctví a zemi vedl v době občanské války. Bez pochyby je to nejoblíbenější prezident většiny Američanů. Občané Illinois si vymohli oficiální slogan státu Země Lincolna. Lincoln se v Illinois sice nenarodil, ale vystudoval zde a započal svou kariéru. Jak sám pravil: Občanům Illinois vděčím za vše. Illinoiské Chicago vyprodukovalo dalšího prezidenta, který píše dějiny. Je jím současný americký prezident Barack Obama. Ačkoliv se zde také nenarodil, stejně jako Lincoln, zde vystudoval a započal svoji kariéru. Chicago je na prezidenta Obamu velice 7\n8 pyšné, jeho fotografie uvidíte absolutně všude a náklonost a sympatie taktéž. Barack Obama má v Chicagu také svůj oblíbený basketballový tým Bulls a baseballový tým White Sox, kterým velmi fandí. White Sox stadion jsme také viděli, protože sousedí s IIT. Sport se v Chicagu velmi prožívá a pokud jste odsud, musíte svým týmům fandit! Za zmíňku také stojí současný starosta Chicaga, Richard M. Daley, který tu úřaduje již od roku Jeho jméno není možné přehlédnout. Vítá vás hned po příletu na každém letišti a je podepsán pod každou zásluhou, které se v Chicagu dopustil. Zajímalo by mě zda také patří k tzv. long winded politikům, a tak se na něj chystám ještě přeptat ;) CHICAGO V pátek ráno jsme se opět vydali do ulic Chicaga. Psalo se 20. srpna a Michaela slavila 12. narozeniny. Den jsme proto naplánovali zábavně. Došli jsme do přístavu Navy Pier. Je vystavěn u jezera Michigan, které lemuje svým břehem Chicago. Jezero Michigan patří do skupiny Velkých amerických jezer, která se rozprostírají na severu USA a zasahují až do Kanady. Neříká se jim Veliká z legrace, jsou opravdu obrovská. Jezero Michigan má 58 tisíc km2, - jen pro srovnání Česká republika má 78 tisíc km2. Na druhý břeh nedohlédnete a máte pocit, že jste u moře. Název Michigan pochází z indiánského slova mishigami, které v doslovném překladu znamená velká voda nebo jezero. Navy Pier je příjemné místo plné vynikajících restaurací, hospůdek s výborným pivem i jídlem, kolotočů, atrakcí pro děti i dospělé a nechybí ani výstavní haly a zimní zahrada s exotickými rostlinami. Hlavní budova mi tak trochu připomínala palác na pražském Výstavišti. Prošli jsme si celý přístav a nejvíce nás zaujala výstava obrazů z barevného skla, kde jsme našli také práci Alfonse Muchy. Mucha v Chicagu žil a působil a jeho dílo je po celé Americe dodnes velice oblíbené. Teploty opět vystoupily vysoko, ale u jezera to bylo únosné. Tolik čerstvé vody najednou příjemně ochlazuje vzduch a funguje jako klimatizace. Chicago je snad jediné velkoměsto, které v létě a horku nezapáchá. Přemýšlím, zda s tím má také něco společného osvěžující vzduch z jezera. Odpoledne jsme se sešli s Katunkou, která za námi přijela, abychom společně oslavili Michaelčiny narozeniny. Na její přání jsme zašli do obchodu Americká dívka, kde jí Katunka koupila vybranný dárek. Obchod Americká dívka je speciální prodejna panenek, které jsou současně postavičkami z určité doby americké historie. Každá panenka je zasazená do jiné doby a místa a často má i jiný původ nebo barvu pleti. Panenky se prodávají v dobových kostýmech, s vlastním životopisem a mnoha dalšími doplňky. Děti se tak naučí historii, aniž by o tom věděly. V poslední době se přidávají také panenky z jednotlivých amerických států, a tím se děti učí zeměpis. Obě naše dcery tyto panenky milují a prožívají s nimi jejich příběhy. Katunka svou první panenku dostala někdy ve druhé třídě a štafetu pak přebrala i Michaela. Tyto obchody existují jen tři: v New Yorku, v Los Angeles a v Chicagu. Holčičky odjinud si zboží nakupují pouze přes katalog. Ještě jsme společně povečeřeli, a pak už se na dobro rozloučili s Katunkou, kterou uvidíme příště až na Vánoce. Univerzita pro nováčky připravila program plný her, sešlostí, grilování a společenských událostí, aby se všichni, studenti i profesoři, lépe 8\n9 poznali. S časem a místem pro rodiče, se přes víkend již nepočítalo. Vyučování začínalo hned v pondělí Několikrát jsem se zmínila, že Chicago leží ve státě Illinois. Co to je vůbec za stát? Illinois patří do takzvaných středozápadních (midwest) států USA. Sousedí se státy: Indiana, Kentucky (kentaky), Misouri (mizury), Iowa (ajova) a Wisconsin (vyskánsin). Většinu přírodní hranice tvoří řeky. Největším městem je třímilionové Chicago, ale pozor, není jeho hlavním městem. To je město Springfield. V Americe je běžné umístit vládu do menšího města. Všeobecně se věří, že je to lepší, klidnější a přinese to do menšího města také pracovní příležitosti. Každý stát má přezdívku a Illinois se říká Prarie State - prérijní stát. Je to proto, že většina illinoiského území tvoří ploché planiny nazývané prérie. Illinois nemá žádné hory ani kopce, je to placka. Prérie nejsou žádné vyschlé pláně, jak bychom si mohli představovat, ale prérii se zde říká širokým loukám na kterých roste vysoká tráva a v létě i květiny. Illinois má velice úrodnou půdu a zdejší farmy jsou jedny z nejproduktivnějších na světě! Chovají se zde ovce, prasata, telata a pěstuje se zde obilí a hlavně kukuřice z které se vyrábí ethanol. V USA je výrobcem ethanolu č. 1 právě Illinois a používá se na pohonné látky- benzín. Celkově tu žije 12 milionů obyvatel a to činí Illinois pátým nejvíce zalidněným státem USA. Většina obyvatel státu je bílá s výjimkou Chicaga. Město oplývá všemi etnickými skupinami a černochů je zde stejně jako bělochů. Illinois dostalo své jméno podle indiánského kmene Illini - nebo také Illiniwek -, kteří obývali území jako první. V překladu název znamená Lidé. Někdy se území také říkalo Illinoiská konfederace, protože na území žilo mnoho indiánských kmenů (Cahokia, Kaskaskia, Michigamea, Peoria a Tamora kmen). Prvními Evropany, kteří přišli do Illinois z Kanady, byli Francouzi. V r vyhlásili území za francouzskou kolonii, která se v té době nazývala Louisiana po fr. králi Ludvíkovi. Ovšemže, kde vládli Francouzi, tam chtěli vládnout také Angličané ( a naopak) a vzniká francouzsko indiánská válka, Francouzi a indáni proti Britům. Britové v roce 1763 vyhráli a území získali. Vládli zde až do revoluční války ( ) t.j. válka USA proti Britům. USA vyhrává nad Brity a vyhlašuje území za Illinois Territory. Na území přicházelo stále větší množství nových usedlíků, farmářů a přistěhovalců, a to se neobešlo bez bojů s indiány. Boje, spíše takové masakry, neustaly ani v roce 1818, kdy se stalo Illinois 21. státem. Vrcholí až v roce 1832 poslední velkou válkou Black Hawk (černého jestřába), nazývanou podle indiánského náčelníka. (Dnes je podle náčelníka pojmenovaný hokejový tým Chicaga Blackhawks). Samotné Chicago zatím celou dobu rostlo, vznikalo mnoho pracovních příležitostí, neustále přicházeli noví přistěhovalci. A po velkém požáru (zmíněno výše) nastala pro město nová éra. Nezastavitelný vývoj a historie se pro Chicago opět mění s ekonomickou krizí na počátku dvacátého století (1920), kdy vniká Prohibice zákaz prodeje alkoholu. Toho se chytily místní gangy v čele s největším gangsterem doby Al Caponem. A tady přichází na řadu i nejslavnější Čech z Chicaga, starosta města Antonín Čermák alias Tony Cermak. Rozhodne se s Al Capone a jemu podobnými zatočit a jejich usvědčení a uvěznění urychlit. Al Capone vskutku končí v nejtvrdší věznici sanfranciského Alcatrazu. To se pravděpodobně Čermákovi stalo osudným a v roce 1933 je zastřelen G. Zangarou. Původně se myslelo, že terčem vraha byl prezident Roosevelt, který si 9\n10 v momentu výstřelu se starostou Čermákem potřásal rukou. Později se však teorie měnila a terčem byl asi opravdu Čermák, který v Chicagu po gangstérech tvrdě šel. Sám vrah nikdy neuvedl na koho vlastně mířil, zda jednal sám za sebe nebo zda byl najat. To nic nezměnilo na faktu, že starosta Čermák byl střelen do plic a v nemocnici zranění podlehl. Ještě však prezidentovi stačil sdělit, že je rád, že střela zasáhla jeho. Ačkoliv vládl Čermák v Chicagu pouze dva roky, a podle všeho dobře, po smrti se stal ještě populárnější. Do několika měsíců po jeho smrti o něm vyšel film The Man Who Dared (Muž, který se opovážil), pak TV film The Gun of Zangara (Zangarova zbraň) a v letech běžel televizní seriál The Untouchables (Nedotknutelní). V roce 1987 byl natočen stejnojmenný celovečerní film Nedotknutelní nová, upravená verze (v hl. roli Kevin Costner a Robert De Niro). Starosta Čermák se za svého života proslavil nejen jako dobrý lídr se schopností výborně organizovat, ale také jako pohotový řečník se smyslem pro humor. Jednou ho na schůzi napadl člen protistrany a vysmíval se jeho českému původu a příjmení. Čermák se na něj v klidu obrátil a řekl: Chápu, moje jméno se vám nelíbí, vždyť jsem také nepřijel na Mayflower (loď s prvními poutníky z Anglie do Ameriky), ale přijel jsem hned, jak nejrychleji jsem mohl. Tím si získal většinu voličů, kteří také přišli z různých koutů světa a uměli se s Čermákem proto ztotožnit. Ačkoliv se do politiky nechystám, vzala jsem si z českých, vtipných velikánů ponaučení, a také pro mě je smysl pro humor tou nejlepší zbraní proti nekonečné hlouposti ve světě. Kdyby bral člověk poznámky hlupáků vážně, vítězili by. Dodnes najdeme v Chicagu dlouhou ulici jménem Cermak Road, která vede do české čtvrti a ve které také najdete veškeré české restaurace a obchody. Antonín Čermák se narodil v Kladně a do Ameriky přišel s rodiči jako roční. Díky němu a dalším, se Češi nesmazatelně zapsali do historie Chicaga. V noci z pátka na sobotu si sprchlo a našedivělé mraky se po dešti pomalu tříštily o paprsky silného slunce. Prošli jsme se podél řeky Chicago na které pluje mnoho parníků, lodních taxíků, soukromých lodí a nákladních lodí. Raritou jsou na řece mosty. Všechny jsou zdvihací. Musí se stavět proto z ocele. Na pohled to nejsou ty nejhezčí mosty na světě, ale do města svým vzhledem zapadají. Podél řeky jsme došli až k věži, která je nejvyšší budovou na západní polokouli. Dříve se jmenovala věž Sears, a tento název stále ještě najdete zapsaný v turistických brožurách či na pohledech. Společnosti se ale vyměnily a věž se nyní jmenuje Willis. Z věže je vidět nejen na celé město, jezero a Katunčinu univerzitu, ale až do dalších čtyř sousedících států. Illinois je pěkná placka, a tak v cestě ve výhledu nestojí ani ten nejmenší kopeček. Willis věž je dobře udělaná rozhledna a turisti jsou zde vítáni. Se svými 110 patry a černou, skleněnou fasádou je budova k nepřehlédnutí. S přehledem dominuje celému městu. Je to symbol Chicaga, stejně tak jako Eiffelova věž v Paříži nebo Empire State v New Yorku. Po obědě jsme se přemístili opět k jezeru Michigan, ale do druhé části než je Navy Pier. Jsou zde krásné, zelené plochy parku na kterých je vystavěné městské planetárium, akvárium, národní muzeum a vědecké muzeum. Všechny budovy jsou rozlehlé, čisté a krásné. V každé z nich můžete lehce strávit celý den. My jsme si vybrali návštěvu vědeckého muzea, kde jsou k vidění kostry dinosaurů, egypská hrobka a mnoho dalších výstav. Potom jsme se vydali do akvária a z něj vyšli až při západu slunce. 10\n11 K hotelu nás zavezlo vodní taxi, které s námi objelo celou zátoku a my se tak mohli radovat z nádherného výhledu na panorama Chicaga. Do pokoje jsme nespěchali, a tak jsme se znovu vrátili do Navy Pieru - přístavu, kde to o teplém víkendu jen žilo. Povečeřeli jsme v oblíbené restauraci Bubba Gump. Restauraci otevřeli poprvé v roce 1996 v kalifornském Monterey na podnět filmu Forest Gump můj nejoblíbenější film. V Čechách také velice populární. Pokud jste film viděli, budete si pamatovat jak si Forest Gump (Tom Hanks) hrdina filmu plánuje otevření krevetové restaurace s kamarádem z vojny Bubbou. Film byl film, ale ve skutečnosti si jistá společnost restauraci opravdu otevřela a dnes je to skutečný retězec jídelen Bubba Gump Shrimp Co., které najdete po celém světě. Především ale v Americe, Tichomoří a Asii. Při předložení účtu nám obsluhující číšnice položila mnoho kontrolních otázek o filmu. Když jsme věděli odpověd na všechny, číšnice to vzdala a řekla, že s námi už hrát nebude. Dovolila jsem se zda mohu proto chvíli pokládat otázky já jí. Musím uznat, že to byla silná soupeřka a znala také všechny odpovědi. V neděli jsme se vrátili na travnaté plochy do parku Millennium (park tisíciletí) a Grand Parku (velkého parku). V Grand parku probíhal celý víkend festival umění a stánky praskaly ve šveh rozmanitými a nápaditými výrobky. V Millennium parku jsme našli ty nejmodernější stavby a struktury ze stříbrného plechu a jiných kovů, jaké jsme kdy viděli. Zde nechali architektům a jejich představivosti plnou volnost. Za zmíňku stojí originální budova v Millennium parku názvem Pritzker Pavilion, která slouží k hudebním vystoupením všeho druhu. Od klasické opery po symphonii až k rocku. Celá stavba je ze stříbrného plechu nastříhaného na široké pruhy ocelové stuhy, která je vytvarovaná do obloukovité škeble. Na škebli je napojená stříbrná kostra, která se táhne nad širokou travnatou plochou hledištěm. Dává to pocit zastřešení a ucelení místa. Při pohledu z výšky mě celý tvar stavby připomíná trilobita. Rádi bychom si park užívali déle, ale teplota neuvěřitelně stoupala a okolo poledne jsme věděli, že nás uspokojí už jen přesun k vodě. U jezera Michigan, přímo ve městě jsou pískové pláže a na jedné z nich jsme se utábořili po zbytek dne i my. Jezero bylo plné lodí, plachetnic a jachet. Hudba z nich vyhrávala a lidé na lodích se o volném dni bavili tancem, pitím a plaváním. Voda v jezeru byla chladná, ale osvěžující. Kromě toho, že byla sladká a nenadnášela, jsme měli pocit, že se koupeme v moři. Rozmazleni místním dobrým jídlem a pitím jsme na večeři zašli do první restaurace u řeky, která nám přišla do cesty. Byla to pravá irská pivnice, s chutným, lehkým jídelníčkem a výborným, pěnivým, černým pivem Guinness. Se západem slunce se ochladilo a lidé si vyšli promenádovat podél řeky. Někdo se hezky nastrojil, někdo sebou vedl psa, jiný se nechal vést přítelkyní, jiného táhly děti. Ať už se tam obyvatelé Chicaga ocitli z jakéhokoliv důvodu a v jakékoliv společnosti bylo vidět, že si jeden z posledních letních večerů s chutí užívali. V pondělí ráno 23. srpna jsme sbalili a vyrazili na letiště Midway. Letěli jsme společností Southwest o které se chci alespoň trochu zmínit, protože je svého druhu jedinečná. Letecká společnost Southwest byla založena roku Od té doby se vypracovala svým ojedinělým přístupem služeb na jedničku. V přepravování pasažerů si od roku 2006 drží světové prvenství, ačkoliv je to v pořadí až třetí největší společnost na světě. Je oblíbená, protože své ceny drží přijatelně nízko, jako jediná společnost o které 11\n12 vím, stále ještě dovoluje dva kufry na pasažera (od nového roku je v ceně letenky dovolen všude jinde jen jeden kufr) a v neposlední řadě je s nimi zábava. Zasedací pořádek se nedodržuje a kdo dřív přijde, ten dřív mele ten si také může vybrat kam si sedne. Pokud si na přesnost nepotrpíte můžete si místenku zarezervovat předem, ale bude vás to něco stát. S jídlem se tu také velký cirkus nenadělá. Podávají se jen sušenky a pití, za to nevyčerpatelně. Hlady by jste neumřeli, ale pokud jste jedlík nebo letíte dál, je třeba si vzít větší svačinu sebou - to se ostatně stává stále více dobrovolně oblíbené i u jiných společností. Letušky a stevardi mají za úkol obsluhovat nejen vesele a slušně, ale také originálně. Není proto výjimkou, když vám bezpečnostní instrukce letuška zazpívá, u roznášení jídla poví pár vtipů nebo zatančí, pohraje si s dětmi v chodbičce nebo s pasažery soutěží. Asi zaleží na tom, jakými talenty posádka oplývá. Kapitáni se zapojují později, když nemají plné ruce se startem nebo přistáváním, a hlavně rádi a vtipně líčí kudy zrovna letíme. Létáme s nimi v poslední době po USA často a po každé zažijeme něco nového, něco zábavného. Při letu do Chicaga našla letuška Katunce nápadníka, dalšího pasažera, opravdu hezkého kluka podobného věku, seznámila je, ale ostatní už nechala na nich. Při letu z Chicaga jsme byli vyzváni ke krátké oslavě narozenin jednoho 13ti letého pasažera. Celé letadlo se zhaslo, pak zazpívalo a oslavenci se popřálo. Let byl zpestřen a utíkal rychleji. Takže pokud budete mít někdy možnost použijte Southwest. Chicago jako takové na mě udělalo vysoký dojem. Ačkoliv jsem se naučila při cestování do nových míst nic neočekávat, určité představě se stejně neubráním. Někdy se naplní, někdy se nenaplní a někdy ji úplně předčí. Chicago moji představu naprosto předčilo. Představovala jsem si město starší a méně udržované, něco jako lidmi přeplněný New York nebo historický Boston. Chicago se nepodobá ani jednomu ani druhému. Poznala jsem, že člověk si nesmí dělat závěry postavené na představách, ale musí přijít, vidět a zažít. Někdy se nás lidé ptají, jaká je ta Amerika vlastně země. Jak bychom ji popsali, co bychom doporučili vidět, co poznat a co je typicky Americké. Jednoduchá odpověď neexistuje. Amerika není taková ani maková. Nedá se zasunout do žádné přihrádky s jednou definicí. Amerika je země všech chutí, všech vůní, všech pohledů, všech pocitů a všech zvuků. Tímto výletem jsem si znovu uvědomila jaká je to obrovská země. Žila jsem uprosřed, na východě i na západě, projela jih i sever a stejně vždy objevím něco nového, něco překvapivého něco co už bych ani nečekala. Ani po letech života a cestování Amerikou vám nedokáži jednou větou odpovědět jaká ta Amerika vlastně je. Pro mě je to prostě země divů. Ať už se vám podaří poznat jakýkoliv kousíček této pestrobarevné mozaiky, bude stát jistě za to. KD 12\nStudijní pobyt v Brightonu 31. 7. 13. 8. 2011 Vytvořila: Marcela Vášová Začátek cesty do Anglie 31.7. Na letiště na Ruzyň nás, mě a jednu z kolegyň našeho studia odvezl švagr s mým manţelem. Odlétali jsme


Ochranné lišty dveří VW Polo 5 dveř., 2009->. Dveře jsou jednou z často využívaných mechanických částí vozu a z toho důvodu je lze snadno poškodit. Nejčastěji vzniklými škodami jsou odření laku, drobné nárazy a jiné škody. Většina aut disponuje možností umístit boční ochranné lišty dveří. Tato ochrana dveří se instaluje velmi snadno, ale její úloha je pro řidiče nepostradatelná. Jednou z nejobvyklejších situací poškození je otlučení jiným autem na parkovišti, když bezohlední řidiči prudce otevřou dveře. V takovém případě náraz zachytí boční ochranná lišta a bok auta zůstane nepoškozen.


Google otevřel ve Varšavě centrum pro cloudové služby\nAmerická internetová společnost Google otevřela nové centrum pro cloudové služby...\nAmerická internetová společnost Google otevřela nové centrum pro cloudové služby ve Varšavě. Bude z něj obsluhovat zákazníky z Polska, České republiky, Slovenska a dalších zemí střední a východní Evropy. Pro české firmy půjde zatím o nejbližší cloudové centrum se zákaznickou podporou pro tento region. Firma to uvedla v tiskové zprávě.\nNový region ve Varšavě se připojí ke stávajícím 24 regionům platformy Google Cloud propojeným prostřednictvím výkonné sítě a zároveň přinese výhody zákazníkům z řad českých podniků. Pomůže jim s chytřejší správou dat, rychlejším nasazením služeb a procesů, lepším propojením s lidmi a zákazníky po celém světě i větší bezpečností, uvedla firma.\nV České republice a na Slovensku využívají služby platformy Google Cloud například společnost Exponea, což je analytický start-up zaměřený na oblast digitálního marketingu, dále vyhledávač letenek Kiwi, nebo celosvětová větrná mapa a předpověď počasí Windy.


Informační bezpečnost žáků základních škol | Knihy.ABZ.cz\nKniha: Informační bezpečnost žáků základních škol -- Lekce v knihovnách – Pavla Kovářová\n> Informační bezpečnost žáků základních škol\nKniha: Informační bezpečnost žáků základních škol\nPodtitul:\tLekce v knihovnách\n– Bezpečné chování doplněné technickými a právními nástroji je základem ochrany proti informačním útokům, se kterými se v současné informační společnosti setkáváme neustále. Bezpečnost v internetovém prostředí i při práci s neelektronickými ... (celý popis)\nBezpečné chování doplněné technickými a právními nástroji je základem ochrany proti informačním útokům, se kterými se v současné informační společnosti setkáváme neustále. Bezpečnost v internetovém prostředí i při práci s neelektronickými informacemi je součástí primárního vzdělávání. Knihovny a další instituce mohou školy podpořit svou expertízou v práci s informacemi a lekcemi pro žáky.\nMonografie, kterou předkládáme čtenáři, představuje odborné vymezení obsahu a způsobu vzdělávání žáků základních škol, a nejen jich, v informační bezpečnosti včetně zdůvodnění jeho potřebnosti. Na teoretická východiska navazuje popis jejich praktického uchopení v podobě lekcí pro každý ročník základní školy. Koncepce výuky informační bezpečnosti byla formována pomocí akčního výzkumu, který během šesti let realizovala autorka ve spolupráci s různými školami a knihovnami.\n(lekce v knihovnách)\nNaučná literatura > Rodina, děti > Děti školního věku > Česko\nKatalog předmětový > I > Informační výchova > Česko\nKatalog předmětový > A > Akční výzkum > Česko\nKatalog vybraných autorů > K > Kovářová – Pavla Kovářová\nPavla Kovářová - další tituly autora:


Ambiente otvírá cukrárnu Myšák v novém, provozuje ji tým Café Savoy — Médiář\nAmbiente otvírá cukrárnu Myšák v novém, provozuje ji tým Café Savoy\nCukrárna Myšák v novém\nUniformy od Myšáka\nCukrárna Myšák za první republiky\nSíť restaurací Ambiente navazuje na prvorepublikovou tradici tehdy vyhlášené cukrárny Myšák ve Vodičkově ulici v Praze. Podnik otvírá v novém na témže místě, kde od roku 1911 fungovala cukrárna Františka Myšáka, přičemž nabídne klasické české zákusky, dorty i poháry a doplní je snídaněmi a výběrovou kávou. „Podnik provozují lidé z Café Savoy. Budou dodávat sladkosti ze svojí cukrárny a také se pokusí obnovit některé původní receptury cukrárny Myšák,“ popisuje spolumajitel podniků Ambiente Tomáš Karpíšek.\nInteriér navržený architektkou Terezou Froňkovou respektuje původní vzhled kavárny z dvacátých let minulého století. „Spodní patro cukrárny je zrekonstruované ve spolupráci s památkáři, nahoře ale nezbylo vůbec nic, protože dům před deseti lety spadl a zůstala jenom fasáda. Původně jsme chtěli jednoduchou, až funkcionalistickou kavárnu, ale vycházíme z původního interiéru, a tak jsme tam potřebovali trochu dekoru i kýče,“ říká architektka.\nKe spolupráci přizvala ilustrátora Michala Bačáka a společně vytvořili obraz a předlohu pro křišťálové lustry. Na jejich výrobě pak spolupracovali s Michalem Froňkem a Janem Němečkem ze studia Olgoj Chorchoj. Lustry tvoří stylizované skleněné ovoce, houby i zvířata. Na výsledných tvarech se podíleli skláři z Preciosy. Foukané a ručně broušené sklenice z českého křišťálu se vyráběly v rodinné sklárně Rückl v Nižboru.\nVizuální identitu cukrárny navrhlo Studio Najbrt, konkrétně Marek Pistora. Logo vychází z ručně psaného nápisu a odkazuje k meziválečné tradici české typografie. Barvy se inspirovaly surovinami na pečení (vanilkou, čokoládou) a doplňuje je zlatý akcent připomínající historický interiér cukrárny s tehdy módními orientálními prvky.\nNávrh uniforem, jehož autorkou je Kristina Netíková, vychází z tradičního kavárenského oděvu. Netíková vycházela z barevnosti zákusků - šlehačky, vanilky nebo hořké a mléčné čokolády se zlatým zdobením. Trojúhelníkový vzor na košilích vznikl ve spolupráci se Studiem Najbrt.


Kudy z nudy - Jaroslav Heyrovský - český fyzikální chemik, který získal Nobelovu cenu\nÚvod > Česká nej > Osobnost > Jaroslav Heyrovský - český fyzikální chemik, který získal Nobelovu cenu\nJaroslav Heyrovský Nobelova cena univerzita vynález Londýn Univerzita Karlova objev Otto Wichterle University College literatura brýle První světová válka Paříž čočka závislost\nJaroslav Heyrovský je první český laureát Nobelovy ceny za chemii (1959). Akademik Heyrovský byl zakladatelem Polarografického ústavu ČSAV a spoluzakladatel časopisu Collection of Czechoslovak Chemical Communications (1929).\nJaroslav Heyrovský se narodil 20. 12. 1890 v Praze na Starém Městě jako páté dítě profesora římského práva Leopolda Heyrovského a jeho ženy Kláry. Vzdělání Jaroslava Heyrovského začalo na filozofické fakultě v Praze studiem chemie, fyziky a matematiky. Ale už v roce 1910 odešel studovat do Londýna na University College. Během první světové války sloužil jako chemik ve vojenské nemocnici, což mu umožnilo pokračovat ve studiích a získat doktorát. V roce 1926 se oženil s Marií rozenou Kořánovou, se kterou měl dvě děti – Jitku a Michaela, který navázal na otcovo dílo. Heyrovského největším koníčkem byla věda, ale kromě toho rád hrál tenis, plaval, lyžoval nebo podnikal horské túry. Zajímala ho literatura, hudba, chodil na koncerty, opery a hrál na klavír.\nPo válce, v roce 1919, začal J. Heyrovský svoji kariéru na Univerzitě Karlově jako asistent na Ústavu anorganické a analytické chemie u profesora Bohuslava Braunera (viz) a už v roce 1922 byl jmenován mimořádným profesorem Univerzity Karlovy a stal se prvním profesorem fyzikální chemie u nás.\nV roce 1924 sestrojil Jaroslav Heyrovský se svým spolupracovníkem a přítelem Masuzo Shikatou přístroj nazvaný polarograf, který automaticky zaznamenával závislost proudu na napětí při elektrolýze roztoku vzorku. Podle přístroje byla poté metoda analýzy nazvána polarografie. Velmi záhy vznikla Heyrovského polarografická škola, která se rychle rozrůstala po celém světě.\nCelých 37 let po vynálezu polarografie 10. prosince 1959 převzal Jaroslav Heyrovský z rukou švédského krále Gustava Adolfa VI. ve Stockholmu Nobelovu cenu za chemii za vynález a využití polarografie.\nJaroslav Heyrovský získal čestné doktoráty na mnoha univerzitách (mj. Drážďany, Marseille, Paříž, Varšava). Heyrovský byl také čestným členem vědeckých akademií (např. USA – Boston, Indie, Maďarsko, Polsko). Byl viceprezidentem Mezinárodní unie fyziků, prezidentem polarografické společnosti v Londýně, čestným členem Japonské polarografické společnosti, čestným členem chemických společností Československa, Rakouska, Polska, Anglie a Indie.\nNobelovy ceny pro Česko: kdo je má a kdo je mohl mít?\nV didaktickém testu z češtiny měli letošní maturanti uvést příjmení českého držitele Nobelovy ceny za literaturu. Mnozí si na Jaroslava Seiferta nevzpomněli, a tak tipovali Čapka, Kafku, Máchu nebo Nerudu. Anebo Heyrovského, i když ten ji získal za chemii. Kolik Nobelových cen ale vlastně do Česka putovalo a čí jméno se objevilo mezi nominovanými?


Pracovní list Prezentace Test Pokus Souvislý text - PDF\nDownload "Pracovní list Prezentace Test Pokus Souvislý text"\n1 Metodický list Název materiálu: Kde obyvatelé žijí a bydlí Autor: Veselá Lenka, Jana Lukášková Evidenční číslo materiálu: III_Ves_12_ML Ročník: 9. třída s upraveným vzdělávacím programem Předmět: Zeměpis Druh výukového zdroje: Pracovní list Prezentace Test Pokus Souvislý text Délka použití: min.45 minut Anotace: Úvod seznámení s náplní hodiny Prezentace: - opakovací test-obyvatelé světa + kontrola -výklad učiva- pojmy sídlo, obydlí, odlišnosti v lidských obydlích - jednoduché stavby v málo rozvinutých oblastech- ukázky Vyhledávání oblastí na mapě -složitější stavby- rozvinuté oblasti- obrázky Vyhledávání oblastí na mapě - opakování probraného učiva- přiřaď správně- čísla + písmena- pojmenování obydlí Závěr, hodnocení hodiny Pomůcky: učebnice, připojení k internetu, notebook nebo PC, dataprojektor, PLtabulka pro přiřazování- obydlí, mapa světa Tento projekt je spolufinancován Evropským sociálním fondem prostřednictvím Operačního programu Vzdělávání pro konkurenceschopnost a státního rozpočtu České republiky.\n2 Vzdělávací cíle: Seznámí se s životem obyvatel- jek lidé bydlí Orientuje se na mapě Dokáže uplatnit získané vědomosti- přiřazování názvů obydlí Zdroje: Zeměpis učebnice nakladatelství Fraus, 2008, ISBN Další zdroje- viz.prezentace Poznámka i : než začneme pracovat s mapou, připomeneme si názvy světadílůobyvatelstvo světa. Pracovní list lze využít jako námět ve VV- Dům, ve kterém bych chtěl/a žít. i zde uveďte zejména náměty pro práci se žáky se SPUCH Tento projekt je spolufinancován Evropským sociálním fondem prostřednictvím Operačního programu Vzdělávání pro konkurenceschopnost a státního rozpočtu České republiky.\n3 Kde obyvatelé žijí a bydlí\n4 Obyvatelstvo světa- opakování Doplň vhodná slova Na světě žije přibližně obyvatel. Příbytek obyvatel je pokud počet narozených obyvatel je vyšší než. obyvatel je opakem. Stěhování obyvatel =. Vystěhovalci ( emigranti) = lidé,kteří ze země. Přistěhovalci ( imigranti) = lidé,kteří,usazují se. (MIGRACE, ÚBYTEK, PŘICHÁZEJÍ, 7 MILIARD,ODCHÁZEJÍ, POČET ZEMŘELÝCH )\n5 Test- řešení Na světě žije přibližně 7 miliard obyvatel. Příbytek obyvatel je pokud počet narozených obyvatel je vyšší než počet zemřelých. Úbytek obyvatel je opakem. Stěhování obyvatel = migrace Vystěhovalci ( emigranti) = lidé,kteří ze země odcházejí. Přistěhovalci ( imigranti) = lidé,kteří přicházejí, usazují se.\n6 Kde lidé žijí a bydlí Sídlo = obydlené místo na zemi Obydlí- domov- místo, kde bydlíme, žijeme Trvalá sídla- lidé zde žijí stále Přechodná sídla- lidé kočují se svým dobytkem- nomádi Lidská obydlí se liší podle přírodních podmínek místa, kde lidé žijí. dostupných materiálů úrovně oblasti\n7 Málo rozvinuté oblasti- jednodušší stavby Obydlí ve stepi Mongolská jurta Iglú v Grónsku Chýše v Africe Stan indických pastevců Indická vesnice Obydlí v Africe\n8 Rozvinutější oblasti- složitější staby Sociální bydlení v Rakousku Město v Africe Australské velkoměsto Rodinný dům v Evropě Finský srub Vilová čtvť v Číně\n9 Opakování- přiřaď písmeno Písmeno -název- a) Eskymácké iglú b) Finský srub c) obydlí ve stepi d) Mongolská jurta e) Evropská vila f) Chýše v Africe g) Vilová čtvrť h) velkoměsto číslo obrázku 6 3\n10 Opakování- přiřaď písmeno číslo obrázku Písmeno -název- 1 G F 3 B 4 D Vilová čtvrť 2. Chýše v Africe 3. Finský srub 4. Mongolská jurta 5. Evropský dům 6. Velkoměsto 7. Eskymácké iglú 8. Obydlí ve stepi 5 E 6 H 7 A 8 C\n11 Použité zdroje: stan_je_znamen_m e _m_sto_a vypad vel_4d40064a26.jpg\n12 1. Opakujeme- názvy lidských obydlí Doplň správně tabulku- pozorně sleduj obrázky na tabuli, pak postupně zapisuj čísla obrázků a písmeno, které pojmenovává daný typ lidského obydlí. Číslo obrázku Písmenonázev obydlí Řešení tohoto úkolu je součástí prezentace 2. Nakresli obydlí, ve kterém by jsi chtěl žít.


Hodinky jako dárek pro ty, se kterými byste si přáli zastavit čas - Novinky.cz\nNovinky.czVánoceHodinky jako dárek pro ty, se kterými byste si přáli zastavit čas\nHodinky Omega Foto: archiv firmy\n18. 11. 2019, 9:34\nČas je veličinou, která má pro většinu z nás nedozírnou hodnotu. I proto patří hodinky jako jeho symbol mezi jedny z nejromantičtějších dárků, které potěší nejen muže, ale také ženy. Vyberte pro milovanou osobu takové, které budou připomínat společně strávené chvíle.\nChcete letos o Vánocích vidět nejen rozzářený stromeček, ale také oči milované osoby? Pak zapomeňte na tolik oblíbenou, nicméně často přeceňovanou elektroniku, jejíž hodnota každým rokem klesá a raději se zaměřte na osobnější dárek v podobě hodinek. Právě ty totiž ztělesňují jedny z nejdůležitějších lidských hodnot.\nLásku a úctu k řemeslu, preciznost, a v neposlední řadě také díky své nadčasovosti i věrnost. Patří tak bez pochyby mezi nejosobnější dárky, které můžete tomu druhému dát. Otázka ale zní, jaké vybrat?\nLuxusní hodinky jsou podobně jako sportovní vozy věci, na které dosáhne jen hrstka z nás, přesto o nich tajně sníme. Pokud nastal váš čas a chcete si nějaké takové pořídit nebo jimi obdarovat osobu, která má pro vás speciální význam, pak se porozhlédněte u tradičních hodinářských značek, jako je Rolex, Omega či Prim.\nHledáte-li model, který kromě kvalitní hodinařiny nabízí i originální design, nebojte se zabrousit do sortimentu šperkařských značek, jako je Chopard, Cartier, Boucheron, Hermés či Frey Wille.\nPokud se jedná o první model kvalitních hodinek ve vaší sbírce, pak vsaďte na ikonické modely daných značek. Pokročilým doporučujeme porozhlédnout se po limitovaných edicích, které v sobě často ukrývají nápaditý detail, díky kterému hodnota hodinek roste.\nDiamanty hodinky nepochybně zjemní a dodají jim na záři, nicméně jejich investiční hodnota není často adekvátní.\nZleva: Rolex, cena kolem 150 tisíc korun. Hermès, 68 600 Kč. Hermès, 61 000 Kč. Frey Wille, 58 930 Kč\nHodinky Baume & Mercier Classima. Cena: 49 950 Kč\nHodinky Zleva: Chopard (prodává klenotnictví Dušák), 159 000 Kč. Chopard (prodává klenotnictví Dušák), 208 000 Kč. Omega (prodává klenotnictví Dušák) 110 600 Kč\nIlustrační foto, Freywille\nPokud sháníte cenově dostupnější hodinky, které jsou ale vkusné a zaručeně udělají radost, pak vsaďte na minimalistické. Ne nadarmo se totiž říká, že v jednoduchosti je krása.\nJednoduchý elegantní ciferník s klasickým kovovým řemínkem je navíc takřka sázkou na jistotu. Jedná se totiž o volbu pro jakoukoli ženu v každém věku. Stačí jen zjistit, jaký druh kovu vaše vyvolená nosí nejčastěji a tomu uzpůsobit i svůj výběr.\nVýhoda minimalistických hodinek spočívá i v jejich variabilitě. Skvěle se totiž hodí na běžné nošení. A pokud jim toužíte přidat na špetce ženskosti, pak je stačí doplnit o vámi vybraný náramek či prstýnek.\nZleva: Rado (prodává klenotnictví Dušák), 48 000 Kč. Klenoty Aurum, 2970 Kč. Klenoty Aurum, 2610 Kč. Guess (prodává Vivantis), 1890 Kč. Klenoty Aurum, 24650 Kč\nMonochromatické hodinky, Rado (prodává klenotnictví Dušák), cena za kus 48 000 Kč\nHodinky jak šperk\nPokud vaše milá vnímá hodinky spíše jako módní doplněk, který úmyslně ladí ke svému oblečení, pak se nebojte zaexperimentovat a vybírat mezi zdobnějšími modely, které dodají každé ženě na ženskosti a jemnosti.\nVsadit můžete na zdobný ciferník, ale také řemínek, který se navíc dá v případě špatné volby jednoduše vyměnit za jiný. Elegantní volbou jsou také hodinky, které jsou vyrobeny z více materiálů.\nSkvěle vypadá například kombinace růžového a bílého zlata nebo klasika v kombinaci zlato stříbro. Hodinky zdobené kamínky se pak hodí zejména na večerní příležitosti, ale také na dny, kdy zkrátka chcete zazářit.\nZleva: Klenoty Aurum, 3400 Kč. Klenoty Aurum, 3499 Kč. Klenoty Aurum, 3870 Kč. Tissot (prodává Vivantis), 18432 Kč. Swarovski, 8990 Kč. Boss, 7490 Kč\nNa rozdíl od žen jsou pro muže hodinky jediným šperkem, prostřednictvím kterého mohou vyjádřit svoji osobnost. Jedná se tedy o doplněk, jehož výběru je potřeba věnovat patřičnou pozornost.\nKlasickým modelem, který snad nikdy nedokáže urazit, jsou hodinky s kulatým ciferníkem a kovovým řemínkem. Elegantnější volbou jsou pak hodinky s římskými číslicemi či zcela bez nich a s jednoduchým koženým řemínkem, který se navíc nezachycuje za chloupky na zápěstí.\nSportovce pak jistě potěší složitější druh hodinek, které se často pyšní nejrůznějšími druhy funkcí.\nZleva: Seiko, 7290 Kč. Prim, 55 900 Kč. Festina, 5190 Kč. Daniel Welington, 4890 Kč. Daniel Welington, 4290 Kč. Hugo Boss (prodává Fashion Arena Prague Outlet), outletová cena 9429 Kč\nPánské hodinky, Omega (prodává klenotnictví Dušák), 161 800 Kč\nChopard (prodává Beny), orientační cena 248 000 Kč\nV případě, že od hodinek očekáváte i jiné funkce než jenom ukazování času, pak se nebojte vsadit na chytré hodinky neboli smart watch. Ty se hodí nejen pro aktivní sportovce, ale také vytížené jedince, kteří hodinky používají místo mobilního telefonu.\nApple a Samsung změří síly. Kdo má lepší hodinky?Hardware\nNavíc se nemusíte bát toho, že digitální hodinky musí působit sportovním dojmem. Poptávka po nich je natolik vysoká, že mnoho výrobců nabízí i elegantní modely, které jsou od těch klasických se strojky téměř k nerozeznání.\nZleva: Apple, cena od 11 690 Kč. Umidigi, 1290 Kč. Samsung, 6290 Kč. Montblanc, orientační cena 24 000 Kč\nPánské hodinky na Zboží.cz\nDětské hodinky na Zboží.cz\nDámské hodinky na Zboží.cz\nChytré hodinky na Zboží.cz\nOn-line prodej hodin a hodinek na Firmy.cz\nJak vnímají studenti pojem sametová revoluce, s jakými hodnotami si tuto událost spojují a co pro ně znamená téma svoboda? Na tyto a jiné otázky odpovídá nová...\nPodzim s sebou kromě nádherně zbarveného listí přináší také nižší teploty. Pokud se vám ještě nechce vklouznout do vysokých kozaček, kterých si do sytosti...


Antl si připsal životní úspěch - Vyškovský deník\nAntl si připsal životní úspěch\nBRNO - Bučovičtí gymnasté zaváleli na přeboru.\nVe sportovní hale gymnastického oddílu Sokol Brno I se konalo finále Přeboru České obce sokolské v mužských kategoriích. Svá želízka v ohni měl v moravské metropoli i klub z Bučovic.\nNa startu volného šestiboje se objevilo přes sto gymnastů z dvanácti oddílů. A hned úvodní závod mladších žáků se z pohledu Bučovic povedl skvěle. Talentovaný Michal Antl vybojoval po téměř bezchybném výkonu stříbrnou medaili, což je bezesporu jeho nejlepší výsledek. Splnil si tak svůj sen vystoupit na stupně vítězů.\nAntla porazil jediný sportovec, a to suverénní Daniel Romanovský ze Sokola Zlín. V závodě družstev zvítězil Zlín. Bučovice si odvezly cenné čtvrté místo, k němuž přispěli i patnáctý Richard Mlčoušek, čtyřiadvacátý David Nedoma a ve čtvrté desítce figurující Michal Sokola s Tomášem Přichystalem.\nV kategorii starších žáků vyhrál Šternberk, bučovičtí závodníci obsadili sedmou příčku. Mezi jednotlivci se o vítězství podělili Ondřej Kryl ze Šternberku a vršovický Ondřej Kolda. Do první dvacítky nejlepších se protlačili i bučovičtí gymnasté František Obhlídal, hostující Petr Dostál a David Klement.\nKlání kadetů vyhrál tým Kolína a v jednotlivcích dominoval člen vítězů Daniel Radovesnický. Mezi mladšími dorostenci přesvědčivě zvítězili domácí borci před Sokolem Bučovice. Bučovicím se vyplatilo hostování Radka Brázdila ze Zlína, který skončil bronzový. K osmému místu rozhodčí napsali jméno Lubomíra Nezdařila a o dvě příčky horší byl Stanislav Zbožínek. (pep)


ANALOGICKÉ POHLEDNICE - CARTES MAXIMUM: listopadu 2015\nPěknou řádku maxikaret vytvořil Martin Hlavatý k nedávno vydaným vlastním známkám 750 let města České Budějovice.\nTL vlastních známek - 750 let města České Budějovice\nvíce info o prodeji na http://www.milanbinder.cz/index.php/vlastni-znamka\nMartin si dal skutečně práci a vyhledal několik pohlednic, které připomínají jednotlivé motivy, zachycené na poštovních známkách. Výtvarně velmi povedené známky kruhového tvaru obzvlášť pěkně vynikly na dobových malovaných pohlednicích. Pro otisk příležitostného razítka, používaného k vydání známek, si Martin zajel do Českých Budějovic. Vznikl tak velmi pěkný výběr maxikaret, zachycujících tuto událost...\nBudějovická radnice, příležitostné razítko 750 let města, 12.11.2015\nnáměstí s Černou věží, příležitostné razítko 750 let města, 12.11.2015\nbývalý dům na rohu náměstí, příležitostné razítko 750 let města, 12.11.2015\nRybářská brána, příležitostné razítko 750 let města, 12.11.2015\nhradební věž Manda, příležitostné razítko 750 let města, 12.11.2015\nhradební věž Železná panna, příležitostné razítko 750 let města, 12.11.2015\nBarvířský dům, příležitostné razítko 750 let města, 12.11.2015\npohled ulicí Karla IV., příležitostné razítko 750 let města, 12.11.2015\nBudějovická synagoga, příležitostné razítko 750 let města, 12.11.2015\nMartin si také vzpomněl na výplatní známku z roku 1993, vyobrazující významnou památku a symbol města České Budějovice - Samsonovu kašnu a vytvořil suvenýr v dokonalé shodě s příležitostným poštovním razítkem.\nMartine díky za zaslané ukázky.\nŠtítky: České Budějovice, Historie, Města, Vlastní známka\nCM Osobnosti - Jan Opletal\nPěknou maxikartu, vycházející z dobové fotografie, mi nedávno zaslal Martin Hlavatý. Martin (nevím, zda byl jediný?) využil příležitosti k vytvoření maxikarty s pražským poštovním razítkem v den vydání známky a přesně na den 76. výročí, kdy v Praze dne 11.11.1939 Jan Opletal zemřel na následky střelby při protinacistické demonstraci během německé okupace.\nDne 28. října 1939, v den výročí založení samostatného československého státu, proběhly v Praze protinacistické demonstrace a nepokoje, kterých se Opletal zúčastnil. Demonstrace byly nacisty tvrdě potlačeny. Jan Opletal byl v Žitné ulici v Praze zraněn střelou do břicha pravděpodobně civilním revolverem. Byl okamžitě operován doktorem Arnoldem Jiráskem v nemocnici na Karlově náměstí. Zemřel 11. listopadu na zánět pobřišnice. Pohřbu Opletala se 15. listopadu zúčastnily tisíce studentů a jejich setkání přerostlo v další protinacistickou demonstraci, jejímž důsledkem bylo zavření všech českých univerzit a kolejí říšským protektorem Konstantinem von Neurathem. Více než 1200 studentů bylo posláno do koncentračního tábora Sachsenhausen a devět studentů a funkcionářů studentských organizací bylo 17. listopadu popraveno. Pro trvalou připomínku této události byl 17. listopad vyhlášen Mezinárodní unií studentů Mezinárodním dnem studentstva. Opletalovy ostatky byly převezeny do rodného Nákla, kde mu byl později vztyčen také pomník. V řadě českých měst (např. v Praze, Olomouci, Brně či Poděbradech) byly po Opletalovi pojmenovány ulice. Pražská Opletalova ulice sousedí s Václavským náměstím. Roku 1996 mu byl in memoriam propůjčen Řád T. G. Masaryka I. třídy.\nRozšířené album Jiřího Hanáčka\nPokud patříte mezi pozorné čtenáře blogu, jistě vám neuniklo, že jsem do pravého postranního panelu přidal odkaz na album maxikaret, které již více než rok buduje kolega Jiří Hanáček z Brna (více info o projektu naleznete na starším odkazu zde).\nZa poslední dobu se album rozšířilo o další čtyři alba, zaměřená na české maxikarty současných vydavatelů - Vydavatelství Oftis, Postfily České pošty, Sekce sběratelů CM a jiných vydavatelů.\nZa myšlenkou rozšířit alba i o české maxikarty stojí vedoucí sekce Josef Fronc, který chce jít do budoucna v této elektronické evidenci mnohem dál. Nebudeme ale předbíhat a počkáme raději na oficiální zprávu o jeho dalším záměru.\nNa závěr je nutné opět podotknout, že hlavní zásluhu na vybudování a správu alb má sám jeho tvůrce Jiří Hanáček. Jiřímu se dosud povedlo v 11 albech odprezentovat více než 1100 československých, českých i zahraničních maxikaret s českou tématikou a za to mu patří velký dík.\nVážení sběratelé, do alba oficiálních maxikaret České pošty - Postfila nám chybí doplnit několik, zejména starších vydání. Pokud je máte ve sbírkách a máte je možnost převést do elektronické podoby (min. 300 DPI), zašlete nám je na mail k doplnění alba. Díky za spolupráci.\nVystavil Pavel Kancnýř v 20:17 Žádné komentáře:\nŠtítky: Album Jiřího Hanáčka, Analogické pohlednice ČSR, Členské informace\nMaxikarty Lidová architektura - Nový Hrozenkov a Opava - 200 let muzejnictví\nSekce sběratelů analogických pohlednic nedávno vydala dlouho plánované maxikarty Lidová architektura Nový Hrozenkov a Opava - 200 let muzejnictví.\nmaxikartu s denním razítkem pošty Nový Hrozenkov\nNa první maxikartě je chalupa č.p. 451 z roku 1835 stojící v obci Nový Hrozenkov. Chalupa je na známce znázorněna z jižní štítové stěny, stojící na vysoké kamenné podezdívce využité zároveň pro sklípek. Kompozici doplňují dva dlabané úly. Od roku 1977 je v objektu zřízen památník Antonína Strnadela, významného malíře a ilustrátora oslavujícího svým dílem zdejší kraj.\nmaxikartu s denním poštovním razítkem se znakem Opavy\nDruhá maxikarta zobrazuje postavu Genia z historické budovy Slezského zemského muzea v Opavě. Budova někdejšího Muzea císaře Františka Josefa pro umění a řemesla byla postavena podle návrhu vídeňských architektů Johanna Scheiringera a Franze Kachlera v letech 1893 - 1895. Okřídlená socha Genia, umístěná na střešní kopuli budovy, je dílem vídeňského sochaře Theodora Friedla. V současné době je v budově umístěna zemská expozice, zaměřená na přírodní a kulturněhistorické fenomény v současnosti nejmenší historické země České republiky - Slezska.\nObě maxikarty budou k dispozici všem registrovaným odběratelům. Pokud jste se dosud neregistrovali a máte zájem přihlásit se k odběru maxikaret vydávaných sekcí, kontaktujte vedoucího Josefa Fronce na mail fronc@cbox.cz\nVystavil Pavel Kancnýř v 19:17 Žádné komentáře:\nMaxikarty Lidová architektura - Nový Hrozenkov a O...


Připraven k nošení - Ready-to-wear - qwe.wiki\nPřipraven k nošení - Ready-to-wear\nPro film propuštěn pod názvy konfekční a pret-a-Porter, viz pret-a-Porter (filmu) . Pro televizní seriál, viz konfekčním (televizní seriál) .\nKonfekční oděvy displej\nPřipravené k nošení nebo pret-a-porter ( / ˌ p r ɛ t ɑː p ɔːr t eɪ / , francouzská výslovnost: [pʁɛ.ta pɔʁ.te] ; často zkrátil RTW; "off-the-rack" nebo „off-the-peg“ v běžné užívání) je termín pro továrně vyrobené oblečení , prodávají v hotovém stavu, ve standardizovaných velikostech, jak odlišný od šité na míru či na zakázku oblečení šité na míru rám konkrétního člověka. Off-the-peg je někdy používán pro jiné účely než oblečení položek, jako jsou kabelky .\nReady-to-wear má poněkud odlišné konotace v oblastech módy a klasické oblečení. V módním průmyslu , návrháři vytvářet ready-to-wear oblečení, která je určena k nošení bez výrazných změn, protože oděvy pro standardní velikosti vhodné pro většinu lidí. Oni používají standardní vzory, tovární zařízení a rychlejší stavební techniky udržet nízké náklady ve srovnání s vlastní šitý verzí stejného bodu. Některé módní domy a módní návrháři vyrábět masově vyráběný a průmyslově vyráběné ready-to-wear linky ale jiní nabízejí oblečení, které nejsou jedinečné, ale jsou vyráběny v omezeném počtu.\n1.1 pánské a dětské oblečení\n1.2 Dámské oblečení\n2 módních salónů a na zakázku\nTuristické pár ( top ) a vysokoškoláci ( dolní ) v neformální oblečení v USA.\nPánské a dětské oblečení\nReady-to-wear vojenské uniformy byly masově vyráběné ve Spojených státech během války 1812 . Vysoce kvalitní ready-to-wear oblečení pro muže stal se obecně dostupný brzy potom, jak relativně jednoduché, lichotivé střih a tlumené tóny současné módy také přiměřené velikosti možné v hromadné výrobě.\nPohlednice ad výpis osm měst a obcí, kde Dewachter Frères nabízené „ready-to-wear oblečení a na míru pro muže a děti,“ ca. 1885\nV roce 1875, Isidore, Benjamin a Modeste Dewachter nabídl ready-to-wear oblečení pro muže a děti do belgického klientelu, když otevřeli obchodních domů první řetězcem, Dewachter Frères (Dewachter Brothers). Od roku 1904, řetěz byl řízen Isidore syn, Louis, a rostl až 20 měst v Belgii a ve Francii, s některými městy, které mají více prodejen. Louis Dewachter také stal se mezinárodně známý krajinář, maluje pod pseudonymem Louis Dewis .\nNa počátku 19. století, dámské módy byl velmi ozdobený a závisí na přesném fit, tak ready-to-wear oblečení pro ženy, nestal se široce dostupný až do počátku 20. století. Dříve ženy by změnilo jejich dříve stylem oblečení, aby zůstali až do dnešního dne s módními trendy. Ženy s většími příjmy koupil nový, plně přizpůsobené oblečení v současných stylů, zatímco střední třída a nižší třídy žen upraví své oblečení, aby se vešly změny v módě přidáním nových krční límce, zkrácení sukně nebo stahovací košile pasy.\nRozšířené přijetí ready-nosit oblečení odráží celou řadu faktorů, včetně ekonomických rozdílů, touha po nezávislé módním průmyslu a zvýšení pozornosti médií. Poptávka po cenově dostupné a módní dámské konfekce zažehl designéry a obchodních domech k výrobě oblečení ve velkých množstvích, které byly přístupné pro ženy všech tříd a příjmů. Díky vzniku amerického trhu ready-to-wear, návrháři jako Chanel s jejich posunu šaty nebo zásilkových katalogů zaslaných zemědělských farem Sears dovoleno ženy k nákupu oblečení rychleji a za nižší cenu.\nDalším významným faktorem vytvořený průmyslem ready-to-wear byl vývoj amerického ministerstva stylu nezávislého z Evropy. Módní americký trh se odvrátil od pařížském stylu ve prospěch individuálního oděvním průmyslu propagované prostřednictvím inzerátů a článků v časopisech, jako jsou dámské Wear Daily , Harper Bazaar a Ladies Home Journal .\nReady-to-wear také vyvolal nové zájmy v oblasti zdraví, krásy a stravou as vyrábí oblečení stanovily konkrétní, standardizované velikosti v oděvu s cílem zvýšit množství za účelem dosažení zisku. Ženy ve větších velikostech měli potíže s hledáním oblečení v obchodních domech, protože většina výrobců udržována a prodával omezené velikosti po celé zemi.\nCelkové ready-to-wear módní vystaveny ženy na nejnovější styly a módní trendy, což vede k podstatnému zvýšení zisků továrnách v USA od $ 12.900.583 v roce 1876 na $ 1.604.500.957 v roce 1929. ready-to-wear módní revoluce vedla k expanzi US módní průmysl, který také módní oblečení přístupné, nákladově efektivní a souměřitelné.\nZájem o konfekční byl zažehnut demokratizací vlivy v módě, včetně děl Yves Saint Laurent .\nHaute couture a na zakázku\nDalší informace: Zakázková výroba na míru\nMódní domy, které produkují ženský haute couture linie, jako Chanel , Dior , Lacroix a Saint Laurent také produkují ready-to-wear linii, která vrací větší zisk kvůli vyššímu objemu vyrobených kusů oděvu a větší dostupnosti oblečení , Konstrukce ready-to-wear oblečení je také držena do jiného standardu než je haute couture díky své průmyslové povahy. High-end ready-to-wear linky jsou často založeny na slavné šaty nebo jiného vzoru, který je potom kopíroval a inzeroval zviditelnit designéra.\nV high-end módy, ready-to-wear kolekce jsou obvykle prezentovány módních domů každou sezónu během období známého jako Fashion Week . To se odehrává na město-by-město bázi a nejvýznamnější z nich patří Londýn , New York , Milán a Paříž , a se konají dvakrát ročně-the Fall / Winter (FW) ukazuje se uskuteční v únoru, a jaro / Léto (SS), sbírky jsou uvedeny v září. Menší linky včetně Cruise a Pre-Fall kolekcí, které zvyšují maloobchodní hodnoty značky , jsou prezentovány odděleně na módní návrháře uvážení očím. Ready-to-wear fashion weeks jsou prostorově odděleny a dříve než haute couture .


Wellness pobyty Harrachov, slevy - Slevoteka.cz\nChcete se aspoň na chvíli zbavit hluku města, dýchat čerstvý vzduch a nabrat energii na další pracovní dny? Vyzkoušejte wellness v Harrachově, oblíbeném krkonošském horském středisku. Místní hotely mají širokou nabídku nejrůznějších procedur a poloha v centru Krkonošského národního parku je ideální pro výlety po okolí.\nVybírejte wellness pobyty v Harrachově se slevou\nUmožňujeme jednotlivcům, dvojicím i rodinám s dětmi poznat levně oblast Harrachova spolu s wellness. Spokojenost klientů je pro nás nejdůležitější. S výběrem pobytů se slevou vám rádi poradíme včetně rezervace.\nU nás máte jistotu nejlepších cen. Když úplně totožný wellness pobyt v Harrachově najdete před nákupem u nás jinde levněji, pak vám ho nabídneme za danou cenu. A s bonusem 100 Kč ve formě kreditů pro další nákup.\nNakupujte bez rizika. Pokud zjistíte, že vám nevyhovuje termín nebo podmínky wellness pobytu v Harrachově, můžete nevyužitý voucher vrátit. Kontaktujte nás do 15 dnů od zaplacení a my vám vrátíme uhrazenou částku.\nOblíbené horské středisko je místem, kde můžete strávit dovolenou v ubytovnách připomínajících tradiční horské chaty, ale i v luxusních 4* hotelech. Ať už sem zavítáte v páru, nebo s rodinou, nebudete se nudit. Objevte krásy Krkonoš, majestátní Sněžku, Mumlavské vodopády nebo nově otevřenou Stezku v korunách stromů v Janských Lázních a poté si večer vychutnejte relax v sauně nebo při masáži. Domů se vrátíte plní sil a krásných zážitků.


Certifikace - pewag\nProduktové certifikáty (Sněhové řetězy):\nEN 16662-1 je nová evropská norma, která byla přijata v roce 2020, ale stále není zavedena ve všech evropských zemích. Definuje požadavky a zkušební pokyny pro sněhové řetězy, které lze namontovat na vozidla kategorií M1 (osobní automobily, karavany, dodávky do 9 míst), N1 (vozidla do 3,5 t), O1 (přívěsy do 750 kg), O2 (přívěsy do 3,5 t) a při použití podle předpisů zajišťují alespoň minimální trakci.\nÖNORM V 5117 stále platí i přes novou evropsou normu. Definuje požadavky a zkušební ustanovení pro sněhové řetězy, které jsou určeny pro použití na vozidlech třídy M1 (automobily, mobilní domy, minibusy do 9 míst), N1 (vozidla do 3,5 t), O1 (přívěsy do 750 kg), O2 (přívěsy do 3,5 t) a při použití v souladu s předpisy zajišťují alespoň minimální trakci.\nÖNORM V5119 definuje požadavky a zkušební pokyny pro sněhové řetězy, které lze namontovat na kola nákladních vozidel, návěsů, omnibusů a přívěsů, při použití v souladu s předpisy zajišťují alespoň minimální trakci.


TechDeck CREATURE SLAPPYS finga fingerboard / TEMPLEstore.cz\nÚvod → Fingerboardy → Fingerboardy → TechDeck CREATURE SLAPPYS finga fingerboard\nKatalogové číslo: 51956233\nModel: CREATURE SLAPPYS\nFingerboard TECH DECK CREATURE SLAPPYS je originálním kouskem z dvaadvacáté edice. Deska je opatřena konkávou, na které budou skvěle držet prsty a nemohou chybět ani bushingy na trecích, pro skvělé zvládnutí triků. Originální design si snadno vytuníš díky samolepkám brandu. Tak neváhej, začni trénovat a snaň se profíkem ve fingerboardingu!\npříslušenství - samolepky, stojan na fingerboard\nInspiruj se videem od profíků!


13.08. 2013 • Hubnutí a cvičení • 1899x\nV současné době jde o jeden z nejrychleji se šířících cvičebních přístrojů, které mohou dnešní fitness centra nabídnout. Umožňuje účinné formování postavy, zlepšuje kondici, stejně tak ale má i významný rehabilitační potenciál. I když je jednou z jeho mediálně nejvděčnějších tváří australská herečka a zpěvačka Kylie Minogue, bylo by chybou v Power Platu spatřovat další variaci na nesmyslné pomůcky propagované nočními teleshoppingy, které pravidelně konči u popelnic. Zkušenost posledního desetiletí totiž naznačuje, že tento cvičební stroj má možná před sebou ještě velice zajímavou budoucnost.\nTechnologii, na níž je dnešní Power Plate založen, pro účely péče o zdraví a pružnost těla světu objevil ruský vědec Vladimir Nazarov, aby relativně krátce na to našla uplatnění v ruském vesmírném programu. A to jako součást přístroje, který měl pomoci sovětským kosmonautům vyhnout se oslabení svalů a kostí, které hrozilo spolu s dlouhým vysedáváním na oběžné dráze Země. Tak jako v mnoha ostatních případech se však i tento vynález nakonec proslavil především v jiných souvislostech. V roce 1999 tak spatřuje světlo světa jeho první varianta určená striktně pro sportovní účely, která od té doby nese název Power Plate.\nOba přístroje dodnes spojuje společný princip přenášení vibrací z přístroje do svalových vláken, která se spolu s tím na základě přirozených reflexů začínají stahovat. Samotný Power Plate lze popsat jako speciální plošinu s držadlem vzdáleně připomínajícím řidítka rotopedu, které v případě potřeby skýtá nezbytnou oporu.\nTomu, kdo na Power Plate vstoupí, pak jde o to, aby nejrůznější cviky typu dřepu, napínaní bicepsů či procvičování břišního svalstva poctivě prováděl i přes nastavitelnou úroveň vibrování. Důležité je zde především to, že vibrující Power Plate tak rozehrává činnost odlišných skupin svalů, během čehož pracujeme vždy s konkrétní částí těla. Vtip je v tom, že vaše tělo během cvičení na Power Platu jaksi nemá na výběr. Svaly vibrace jednoduše nutí k reakci a následkem toho proto dochází opakujícím se svalovým stahům.\nAčkoliv Power Plate určitě nepatří k přístrojům, jejichž zvládnutí by vyžadovalo bůhvíjaké zvláštní schopnosti či snad dokonce cit pro práci se strojem, měli bychom zde zdůraznit, že úplní začátečníci udělají nejlépe, pokud si pro své první kroky na Power Platu vezmou k ruce zkušeného trenéra. Jedině tak si hned na začátku osvojí nezbytnou techniku, která teprve může zaručit viditelné výsledky. Neopominutelný význam instruktora spočívá také v tom, že spolu s ním můžete probrat vaše hlavní motivace k cvičení, a na jejich základě se prostřednictvím stanovení podrobného tréninkového plánu zaměřit na konkrétní části čela či schopnosti, které byste rádi cvičením získali.\nVýsledkem tak může být cvičení prospívající jak při formování postavy, tak i například pro budování výbušné síly. I proto se Power Plate řadí mezi cvičební stroje určené jak mladým tak starým, jak bílým límečkům tak i profesionálním sportovcům.\nAni on však bohužel není určen úplně každému. Pozor by si tak měli dát například ti, kdo trpí kardiovaskulárními nemocemi, kýlou, epilepsií, rozvinutými formami cukrovky, či lidé s umělými klouby. Cvičení na Power Platu se stejně tak nedoporučuje ani nastávajícím maminkám, či těm, kdo za sebou mají čerstvě prodělanou operaci.\n© 2007-2022 www.jak-zhubnout.com • ochrana soukromí • O účinném cvičení powerplate


František Laudát - Novinky.cz\n6. 9. 2010, 16:45\nFrantišek Laudát je český politik. Bývalý zastupitel Prahy řídil deset let Obecní dům v Praze a zasloužil se o obnovu fungování této secesní budovy. Dříve působil v ODS, kterou později opustil a vstoupil do TOP 09.\nLaudát se narodil 13. března 1960 v Ledči nad Sázavou. Vystudoval tamní gymnázium, po něm absolvoval Elektrotechnickou fakultu ČVUT.\nPo studiích nastoupil do Fyzikálního ústavu Československé akademie věd. Současně také vyučoval fyziku na Stavební fakultě ČVUT. Obě zaměstnání ukončil v roce 1993, poté krátce pracoval na ministerstvu dopravy a následně působil jako asistent náměstka primátora Prahy.\nV roce 1994 byl za ODS zvolen zastupitelem Prahy, ovšem na tento post později rezignoval z důvodu střetu zájmů. Do té doby předsedal dopravnímu výboru a v roce 2002 také komisi, která měla objasnit příčiny zaplavení pražského metra. V letech 1995 - 2006 byl ředitelem Obecního domu v Praze a z této pozice se zasadil o obnovu a znovuuvedení objektu do provozu.\nV roce 2006 byl zvolen do Sněmovny a mandát obhájil také v roce 2010, ovšem to už v barvách nově vzniklé TOP 09. Z ODS vystoupil, jelikož nesouhlasil s koncepcí strany a praktikami některých jejích politiků.\nV prosinci 2015 byl zvolen předsedou poslaneckého klubu TOP 09 a Starostové. Působil i jako místopředseda hospodářského výboru, ověřovatel kontrolního výboru a člen petičního a rozpočtového výboru. Na post předsedy klubu rezignoval v dubnu 2017 protože se rozhodl nekandidovat do parlamentu v příštích volbách, a chtěl tak uvolnit místo pro někoho, kdo plánuje v parlamentu zůstat.\nLidové noviny uvedly, že si Laudáta ředitel Národního muzea Michal Lukeš vybral, aby dohlížel na rekonstrukci Národního muzea. Vycházel z Laudátova dřívějšího úspěšného působení při znovuobnovování činnosti Obecního domu.