Fler MAG: Ateliér Míša: Mít na srdci spokojeno, útulno a hřejivo\nFler » Fler MAG » Osobnosti » Ateliér Míša: Mít na srdci spokojeno, útulno a hřejivo\nAteliér Míša: Mít na srdci spokojeno, útulno a hřejivo\nV Ateliéru Míša najdete výrobky, které pohladí po duši. Překrásné panenky a dekorace, roztomile pojmenované postavičky, to vše vyráběné s láskou. Jakpak by ne, když je jejich autorka Míša sama tak milá.\nJmenuji se Michaela, krátce Míša :) Bydlím s rodinou na Vysočině, kde jsem srdcem zakořeněná. I se zavřenýma očima poznám, že jsem doma, když se vracíme z výletů… Ta vůně jehličnatých lesů je nezaměnitelná.\nStudovala jsem střední průmyslovou školu oděvní v Trenčíně, obor navrhování a modelování oděvů. Tam se moje láska k textilu nejspíš zrodila. Musela jsem si ale vyzkoušet všechno možné, než jsem zakotvila u svých milovaných panenek. Možná zlom nastal po narození dcer, kterým jsem kromě šití šatiček a oblečků začala zkrášlovat pokojíčky textilními dekoracemi.\nTvořím od dětství, každá volná chvíle byla využívaná k ruční práci. Jako malá jsem už přišla na to, že když maluji, nemusím hlavou nic řešit.\nRodiče si nemohli nevšimnout, že pořád kreslím a maluji. Kolem 12. roku jsem začala intenzivně navrhovat oděvy na malovaných modelkách. Pokoušela jsem se šít panenkám i sobě to, co jsem sama navrhla. V té době jsem s rodiči žila v Trenčíně, kde na SPŠO otevírali nově obor navrhování a modelování oděvů. Rodiče v tom, kde budu pokračovat po ZŠ, měli jasno. Tak se taky stalo. Byla jsem přijata a malování s kreslením pokračovalo ve velkém. Odevzdávalo se velké množství návrhů každý týden, pracovalo se na klauzurách, módních přehlídkách, oděvních doplňcích, šitých špercích… A tvorba se stala mou životní přítelkyní, bez které si den představit ani nejde :)\nVzhledem k tomu, že moje tvoření mělo jen krátké pauzy věnované intenzivnější péči o děti, se dá říct “profesionálně”. Čas ani nepočítám, vyplním si opravdu rukodělnou prací každou minutu, co se dá. Andílky, panenky, ozdůbky můžu vyplňovat vatelínem stejně dobře na zahradě v létě, nebo u televize v chladných dnech. Při povídání s blízkými pořád držím něco v ruce :) Háčkuji, zašívám, vlásky přišívám. Maluji ovšem v klidu, většinou brzy ráno, když je takové to bezmyšlenkové vakuum…\nTechnika, kterou teď používám, se vlastně zrodila tak nějak sama a nenásilně a ani nevím, zda jde o techniku :) Často jsem neodolala nějaké ručně malované panence a pořídila si ji, tak jsem se pokusila tvořit je také. Nebylo to na začátku vůbec snadné, jak by se mohlo zdát. Vyplňování vatelínem chce už takový grif, aby postavičky nebyly hrbolaté, střihově to kolikrát také nevyšlo. Ale i přesto mělo takové tvoření něco do sebe. Panenky, andílci, kočičky, skřítci, ozdůbky měli rukodělný punc a výraz. Při jejich malování se z nich stávalo takové stvořeníčko přinášející mi radost a libý úsměv na rtech. No a zjistila jsem, že je prostě dělám nejraději. Vlastně navrhuji, šiji i maluji, což je takové pestré. Skloubení všech technik to vyhrálo.\nKdyž si panenku, andílka, zvířátko, ozdůbku… navrhnu, vytvořím střih, vystřihnu, sešiji, kde je třeba, a vyplním vatelínem. Našívám vlásky, skřítkům vousy, kočičkám vousky… A poté textilními barvičkami nejdříve patinuji pomocí houbičky a po zaschnutí, nebo někdy i vlhké, maluji. Následuje šití oblečků, zdobení korálky, kraječkou, drátky. Takové hraní. Dostávám často úkoly, díky kterým zkusím i postavičky, které bych možná sama ani nezkusila.\nU kabelek je proces trošku jiný, jde více o šití. Používám patchwork, kterým si pomáhám, abych zakomponovala obrázek přímo do dílu kabelky a nemusela našívat. Obrázek si předmaluji, ještě než začnu šít. Sešívám přední díl, zadní většinou nechám v celku, podložím vatelínem a ozdobně prošívám, podšívkuji, sešívám a nakonec obrázek celý domaluji.\nAno, první můj konzultant je manžel a potom dcery :) Jejich názor si beru k srdci :)\nNa Fleru je tolik milých lidiček, že jsem si tady našla i virtuální přátele :) Obdivuji moc tvůrců, jejich šikovné ruce, techniky, kterými tvoří.\nHaničku Čížkovou asi už většinou každý zná, protože její vyřezávané věcičky neuniknou zrakům lidí. Kdybych chtěla vyřezávat, šla bych k ní ráda do učení :)\nDrátkařů je na Fleru sice hodně, ale k srdci mi jako člověk i tvůrce přirostla Jituška – kulíšek101 :) Drátkování ruce bolí, proto obdivuji, jaké drobné maličkosti, jemné ozdůbky dokáže drátkem vytvořit. Navíc slovem pohladit.\nNádherná něžná dílka maluje iva korčáková, kterou mám moc ráda.\nAlabastra, EMGE – samé skvostné originálky a krásné bytůstky.\nA trošku z jiného soudku – rihilenka1 obléká miminečka do vymazlených setíčků, a fotečky má tak kouzelné, že se člověk ještě nějakou dobu usmívá na monitor.\nA to je jen malinká špetka šikovných lidí, které Fler sdružuje.\nMůj oblíbenec největší sice na Fleru netvoří, ale nakupuje, přesto se právě díky ní cítím tady jako doma – ivcadudek (Ivanka Dudková) povýšila nakupování a komunikaci na jedinečný zážitek. Kdo ji zná, dá mi za pravdu. Je to anděl… :)\nJé, to je těžké :D Momentálně mě moc naplňují malované vánoční ozdoby – pastuškové, Marie, Josef, Ježíšek, rybáříček, koledníčci, oslík, kravička, kominíčci, tři králové… Vlastně jsem je tvořila i v létě :)\nTak i tak. Ráda si pomaluji oblečení nebo nosím svoje brožky. Kabelku mám jen jednu a na další se chystám zatím jen v představách :) Domov jsem ovšem nazdobila andílky, obrázky, medvídky. Na Vánoce a Velikonoce máme mnou malované ozdobičky na větvičky.\nMiluju tichou moudrost přírody a ráda všechno sdílím se svou rodinou a fenečkou :) Ráda čtu. A když netvořím malováním, tvořím ještě vařením a pečením :)\nVlastně ani nevím, jak si ideální den představuji. Snažím se, aby byl každý den přijímán se vším všudy, co nabízí. Radovat se z toho, co se povedlo, a nechávat být to, co se úplně nepovedlo :) Mít na srdci spokojeno, útulno a hřejivo, je asi ideální den :)\nKaždopádně s manželem a dcerami jde všechno líp :)\nPlány ani ne, spíš přání a vyhlídky :) Pokouším se žít přítomností, proto co přijde, to přijde, co nemá přijít, to nepřijde. Jen aby tělo dovolilo tvořit dál a bylo zdravé…\nOd lucie.bed v Osobnosti | 30.1.2019\n4149x přečteno | líbí se 16 uživatelům\natelierA2Z: Hračky, z nichž nevyrostete\n"Když máte doma originál od Picassa, každý den se ho dotknete očima,"...\nbalů: Všem panenkám jsem ostříhala vlasy na mikádo\nJak to ten život někomu naplánuje, že si projde cestou od zubního technika...


Prevence kyberšikany: Slang internetových surfařů\nSlang internetových surfařů\nChodíš na chat a nerozumíš všem slovům, která ostatní uživatelé používají? Nebuď loser a pouč se v našem článku.\nRůzná nová slova, která často pochází z angličtiny, jsou na chatech, fórech a sociálních sítích čím dál používanější. Do češtiny se dostává čím dál více cizích slov, kterým naše babičky a dědečkové vůbec nerozumí.\nNová slova internetového slangu jsou odvozena od nejnovějších výdobytků moderních technologií a my mladí je používáme úplně běžně.\nA co znamená vůbec slovo slang? Jedná se o nespisovnou češtinou, která je charakteristická pro určitou zájmovou skupinu (např. slang různých sportů, ale i internetový slang, který používají uživatelé).\nKoukni na následující seznam slov, znáš je všechny?\nzkratka pro ICQ\nnapsat článek na blog (osobní stránky), mít blog\ndám mu ban (banána)\nzablokuji jinému uživateli přístup\nFace [fejs], FB\nzkratka pro sociální síť Facebook\nvyhledávat, odvozeno od nejrozšířenějšího internetového prohlížeče Google\nhoď to na Facebook\nzveřejnit něco na sociální síti Facebook\npsát si na chatu s jiným uživatelům\npodívat se na něco, zkontrolovat\nnezkušený, natvrdlý uživatel\nstáhnout soubor z internetu\nzkratka slova nickname – přezdívka\nzačátečník, nezkušený uživatel\nstisknout tlačítko Líbí se mi na sociální síti Facebook\nkralovat, panovat, vyjádření obdivu\nobtěžování uživatelů zasíláním nevyžádaných zpráv, zahlcování, opakované publikování statusu na Facebooku\nnapsat status na sociální síť Twitter\nAutorky Monča a Terka v 17:33


Jméno Justin John Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Justin John má 0 lidí.\nJméno Justin John je složeno z více jmen. Jméno Justin nosí 285 obyvatel ČR, svátek slaví 7.10., má význam: spravedlivá a původ latinský. Jméno John nosí 112 obyvatel ČR, svátek slaví 24.6., má význam: Hospodin je milostivý a původ hebrejský.\nDiskuze na téma: Jméno Justin John Ostatní diskuze:


Kde narychlo sehnat oblečení na tábor a kostým na party? – BabyMagazín.cz\nČerven 23, 2017 Děti\nTěší se vaše děti na konec školního roku, který bude završen karnevalovým průvodem, a vy nemáte žádný odpovídající kostým? Případně už balíte na tábor a zjistili jste, že loňské holínky už můžete darovat sousedům s mladšími dětmi. Kde teď narychlo sehnat nové a ještě v časovém presu, když nejbližší obchod je ve vzdálené obci a hlavně bude toto nedostatkové zboží dávno rozebráno.\nNeplaťte zbytečně za dopravu z více e-shopů\nZkoušíte hledat na internetu, jenže když si spočítáte, kolik zaplatíte za dopravu jednomu e-shopu s dětskými kostýmy a druhému za boty do deště, zjistíte, že takový nákup se vám zrovna moc nevyplatí. A to se prý říká, že nákupy v internetových prodejnách jsou levnější a výhodnější než v kamenných obchodech. Ještě že existuje e-shop Mikaton, který má všechny potřebné a důležité věci přehledně na jednom místě.\nNenakupujte pouze pro děti, myslete i na sebe\nPo bližším prozkoumání kategorií si můžete pohodlně z domova objednat více produktů najednou a za dopravu zaplatíte jen jednou. Pak už se nákupy přes internet opravdu vyplatí. Nevadí, jestli zrovna sháníte pro manželaoblečení, pro sebe kabelku a do bytu hezké dekorace na letní oslavu narozenin. Pánská a dámská trička s rukávem, tílka, legíny, elegantní šaty do společnosti i do zaměstnání, plesové i volnočasové šaty a další stovky položek v oblečení vás nenechají chladnou. Určitě vás nějaké zboží osloví. Že nevíte, co to je crossbody kabelka? Vězte, že se pod označením skrývá kabelka s praktickým páskem přes tělo. I takové zboží najdete v sortimentu skýtajícím celkově tisíce produktů.\nVýhodnější ceny než v kamenných obchodech\nNebojte se nahlédnout do kategorií hračky do vody, hračky na zahradu a plyšové hračky se svými dětmi. Možná vám budou lepšími rádci, než kdybyste se o výběr pokoušeli sami. Nevhodná hračka je podobné faux pas jako nevhodný dárek. Mezi plyšáky najdete i barevné, měkoučké dětské polštářky pro děti i figurky ze Star Wars. Koupí těchto figurek rozhodně ušetříte, neboť cena je desetinásobkem té, již byste zaplatili za dárek z pařížského Disneylandu. (Mluvíme z vlastní zkušenosti.) Nákupy na mikaton.cz se prostě vyplatí. A je jedno, zda kupujete oblečení pro děti, nebo pro sebe na sport a fitness.


Maďarská prokuratura obžalovala Sándora Képíra z válečných zločinů. Podle žalobců se šestadevadesátiletý stařec v roce 1942 podílel jako důstojník vojenského četnictva na masakru u srbského města Novi Sad.\ntrapné, neskutečně trapné....\nvšechny tzv. mstitele do pekla, s celými rodinami\nRe: trapné, neskutečně trapné....\nPak do toho pekla patříš taky...když se mstíš mstitelům\nmam za to ze Wiessental nehoni valecne zlocince\nRichtig, stáří zločiny\nneomlouvá, natož aby je mazalo.\nDedek si asi rikal, ze pod lampou byva nejvetsi tma.\nPomáhal jsem Vlajce s perzekucí židů. Spolu s námi byl i Medvídek Pú.\nRe: Je mi 22 let\n... a stejně tak dlouho již prodléváš v klecovém lůžku ns uzavřeném oddělení, co?\nChci se udat a usnadnit tak Wiesenthalovu centru práci. Bez vlastního přiznání by možná ze spolupráce na perzekuci obvinili i Strejdu Skrblíka. Ale ten s tím neměl nic společného.\nTomu říkám důslednost\nNedávno tady nkdo plakal nad "babičkou" Brožovou-Polednovou...\nRe: Tomu říkám důslednost\nsouhlas s malinkým podotkem: dědouška patrně nemohli dohledat, ale o Brožové se vědělo celé ty roky a nic\nO dědovi se vědělo min. stejně tak dlouho jako o Brožové. Poslední proces v SSákem proběhl v Německu předloni. Na tohle není nikdy pozdě.\nA kolik vrahů z Katyně\nuž bylo obžalováno ?\nRe: A kolik vrahů z Katyně\nNepleteš si země a nebo jsi tak dutý ? Copak v Rusku se někdy něco vyšetřilo a bylo\nsouzeno? Douč se dějepis a zeměpis.


Rekord návštěv za den - 17479 ! - GTA IV / Grand Theft Auto 4 - na Gta.cz\nRekord návštěv za den - 17479 ! Miroslav Biarinec| 03.01.2010 13:31\nZa minulý měsíc se návštěvy pohybovaly okolo 16 000 návštěv, ale do posledního dne roku 2009 se prolomit starý rekord (17402) nepodařilo. 23.12.2009 se ho nepodařilo překonat o pouhých 300 návštěv! A včera 2.1.2010, už konečně padl a nahradilo ho číslo o něco větší.\nTakže tu máme naměřenou hodnotu 17479 návštěv za jeden den! Toto číslo je pro nás jen další velkou odměnou od Vás, našich věrných čtenářů. Velice Vám děkuji jménem celého webu, za nádherný vstup do nového roku 2010.\nA tady je už screen ze statistik od služby Google Analytics.\nNovější zpráva:Porsche útočí\nStarší zpráva:Maybach 57s, Kawasaki Z1000A1 + zajímavosti


Ladislav Stehlík :: Země zamyšlená -- Krajina alšovská\nKrajina je substance strašně složitá a neodvažuji se ji definovat, protože každá podobná definice má jedno velké nebezpečí: může se proměnit v pouhé schéma. Pokusíme se aspoň něco si z ní ujasnit vzhledem k umělci a jeho tvárnému úsilí.\nKrajina rodná, přesněji řečeno krajina dětství, je pro něho nejdůsažnější. Je nazřena zrakem schopným ještě úžasu, je přijímána lačnými smysly a přejemně citlivou vnímavostí i rosnou svěžestí, do jejíž čerstvé hlíny se vtisknou obrazy snu se všemi tóny, barvami a odstíny. Je to poznání nejdůvěrnéjší a formuje naši duši pro celý život. Krajina, v níž jsme nalezli domov, v které jsme prožili kus života, v níž jsme se sbratřili s přírodou a sblížili s lidmi, kde jsme nalezli pravá přátelství, kde se nám narodilo a rostlo dítě, to je krajina domova, krajina poznávání. V ní nalézáme a shromaždujeme lidskou zkušenost a upřesňujeme svůj vztah k světu. Dále bychom mohli hovořit o krajině, kterou jsme si zamilovali. Nemáme v ní ani domov, ani hroby svých nejbližších, ani jsme v ní nezakotvili svým povoláním, nevolá nás důvěrným hlasem vzpomínky, ale vábí nás něčím nevyslovitelným a tajemným, co už bylo dávno nazváno "anima loci". To je krajina návratů. A posléze bychom mohli mluvit o krajině poutnické, která nás na některých místech zaujala, v níž něco hledáme a někdy i nalézáme, ale prošli jsme jí jen jako hosté, někdy okouzleně, jindy lhostejněji nebo unaveněji, chvílemi se vzrušením a zase překvapeni, zaregistrovali jsme si ji ve své paměti, ale nevešla do nás celá. Promluvila v určitých šťastných okamžicích k našim smyslům, stačila na chvíli okouzlit náš cit, rozeznít některou strunu, zjemnit naši vnímavost, podarovat něčím krásným, ale nejsme s ní všude doma a její obraz i melodii si vyvoláme jen v útržcích a spíš na okraji inspirace. A konečně lze hovořit o krajině turistické, do níž nás zavedla pouhá náhoda. I když příroda okouzlí všude, přece jen v tomto letmém doteku a v chvíli příliš prchavé nemůžeme zakotvit trvaleji.\nChceme-li mluvit o krajině jihočeské, můžeme tak činit pouze v plurálu. Vymezit přesné teritorium jižních Čech se nepodařilo vlastně ještě nikomu. Není ostré demarkační čáry, která by s naprostou jistotou ohraničila území, jež by bylo možno nazvat jedině jihočeským; okrajové oblasti nám splývají se sousedními kraji téměř k nerozeznání. Nevystačíme všude s lokací historickou, poněvadž hranice krajů byly během staletí několikrát měněny, nemůžeme se vždycky spolehnout ani na přírodní znaky a sociální podmínky krajiny; někde uhádneme to nejpodstatnější spíš citem než sociologickou znalostí. Jiná je krajina kolem Novohradských hor než kolem Budějovic nebo Třeboně, jiná u Jindřichova Hradce než v Prácheňsku, a Šumava má přece zcela odlišnou tvářnost terénu, přírody a života než třeba Blata nebo končiny kolem Tábora. Nepochybíme, budeme-li i nadále říkat jihočeské krajiny, protože jižní Čechy nejsou jediný hlas, nýbrž výdech chórický.\nVyjdeme jistě nejbezpečněji z díla Alšova, které v sobě zahrnuje vše, co se ustálilo v naší představě pod pojmem český a jihočeský. Alšovi není rodná krajina nějakou záležitostí optickou nebo impresivní, je to především krajina rodu a zasvěcení. Kreslí, nejen co vidí, ale především to, co o krajině ví. Uvidíme, že toho není málo. Alšova krajina nepřekvapuje svou rozsáhlostí, je to vlastně jen několik vesnic kolem rodných Mirotic a okolí písecké, přesněji zeměpisně určeno: oblast mezi Drahenicemi a Kestřany směrem severojižním a krajina od Závišína k řece Vltavě, k hradům Zvíkovu a Orlíku, půjdeme-li od západu k východu.\nUvážíme-li, že Alšova krajina je vyvolávána z nejdůvěrnějších zážitků dětství, máme tu časovou vzdálenost téměř jednoho století. Bude tedy na poutníkovi, aby citlivě četl ze stop, které leckde zavál prach let; překvapivějším zjištěním však je, že nalézal ty stopy ještě živé a že bylo možné jednotlivé obzory spojit v celek.\nNaše pouť začne v Mirovicích, jejichž chrámové dvojvěží svatého Klimenta nad říčkou Vlčavou kreslí nezměněnou podobu města, až na stavbu kostela československé církve a řadu vil, postavených po první světové válce. Čtverhranné náměstí s mariánským sousoším mělo v dobách Alšova mládí mnoho domů, jejichž bohaté štíty se bělaly nad hemžením venkovského lidu o dobytčích trzích, hojně navštěvovaných hospodáři z celého kraje. Krásná renesance se zachovala ve štítu i bráně bývalého schwarzenberského dvora a Alše pamatuje i mirovická "plačka" před kostelem, což je vlastně empírový náhrobek Koců z Dobrše. (Tato plačka má sestru na hřbitově v nedalekých Chrasticích, která lká u empírové vázy nad hrobem France Xavera hraběte z Věžníku.) Básník Antonín Klášterský se zde narodil v domě na náměstí a ve svých Nových jihočeských melodiích oslavil rodné město básní plnou rozpomínek a synovského díku. K jihočeskému domovu se vracel častěji svým dílem básnickým, které má zdejší městská knihovna darováno s vlastnoručním autorovým věnováním. Litý empírový kříž připomíná pátera Šimona Bernarda Vránu, probuzenského spisovatele, který čtvrt století svého života působil právě v Mirovicích. Bronzový reliéf od sochaře Vlastimila Amorta na pomníčku Anny Černé je vlastně jediným cennějším výtvarným dílem na tomto hřbitově. K svému spolužáku z pražské varhanické školy, učiteli Václavu Urbanovi jezdíval z Vysoké na návštěvu do Mirovic slavný skladatel Antonín Dvořák, který i v sousedních Rakovicích měl dobré přátele v rodině schwarzenberského ředitele Bohdaneckého, jehož paní, dcera soudního rady Antonína Rusa, byla výbornou klavíristkou a přehrávala mu u svých píseckých rodičů jeho skladby, z nichž Stabat Mater patří svým vznikem právě do Písku. Odborný učitel Jan Toman, rodák cerhonický, je dnes jistě nejzasvěcenějším znalcem historie nejen svého působiště, o němž napsal pečlivou práci monografickou, ale i neúnavným badatelem rodopisným, jehož mravenčí píli neunikne věru nic podstatného. V mirotických matrikách vysledoval hluboko do minulosti rodopis alšovský, určil s definitivní platností rodiště Matěje Kopeckého a nalezl nám i přesné údaje o jednom z nejmilejších přátel Mozartových, Benediktu Žákovi, rodáku mirotickém, o němž si povíme víc v souvislosti jiné. Jan Toman byl mým zasvěcovatelem do minulosti svého kraje i věrným průvodcem na pouti alšovským domovem, ať už to byly vsi se starosvětskými zámečky, jaké jsou v Zalužanech, Bukovanech, Myslíně, Horosedlech nebo Cerhonicích, jindy zase s typickými návsemi, z nichž nejkrásnější má Smetanova Lhota. Na Alše jsem nejvíce vzpomínal u božích muk na Pteči, od nichž je překrásný rozhled do šíra i do dáli. Zcela blizoučko od Mirovic leží Plíškovice, malířské působiště profesora Miloslava Holého, který zde převedl barevnou krásu letní mirovické krajiny do mnoha obrazů, bud přímo z Plíškovic a Mirovic, nebo třeba od Podčáp, kam si zajel pro motiv starého mostu. Bydlil tu ve statku u Koštů, kam za ním zajížděli někteří přátelé, jako jeho vrstevník Bořivoj Žufan.\nV Čimelicích mě nejvíce zaujaly čtyři barokní sochy českých patronů Václava, Vojtěcha, Norberta a Jana Nepomuckého na kamenném mostě. Je to dobrá sochařská práce, pocházející z dobrovodské huti, nejspíše od sochaře Hammera.\nKolem zámku, který si obsadili filmaři, jsou krásné procházky, kde jsem pod stinnými stromy byl překvapen náhlým zjevením sedícího páva, chlubně rozvíjejícího svůj barevně měňavý chvost. Hledaje stopy alšovské, vzpomínám na Alšova bratra Jana, který se zde učil kovářem; odtud těsně před svou tragickou smrtí se naposled vypravil k rodičům do Mirotic a na Velký pátek při střelbě na čápa byl zasažen vlastní ranou z pistole; zda nešťastnou náhodou, nebo v sebevražedném úmyslu, už se nikdy nedozvíme. Okřídlená hlava smrti s přesýpacími hodinami na jednom náhrobku v kostele Nejsvětější Trojice přímo zastudila touto vzpomínkou. Oltářní obraz přivolal jiné vzpomínání na Alšova druha, malíře Josefa Jelínka, jehož kolébka stála v chudé světnici zdejšího mistra krejčovského. Tento nadaný chlapec se dostal na malířská studia do Pirnerovy školy na přímluvu svého slavného krajana, který s ním byl i později v dobrých přátelských stycích a dostal od svého chráněnce obrázek své rodné mirotické chaloupky. Své malířské vzdělání doplňoval ještě na uměleckých školách v Paříži a Bruselu, velmi podstatně se podílel na prvních výstavách Mánesa a Umělecké besedy, vyučoval kreslení i malbě v mnoha šlechtických rodinách, ve zdejším kraji jeden čas u Schwarzenberků na Orlíku, v jehož hradní kapli je od něho oltářní obraz. Jelínkův styk s "mánesáckými" vrstevníky byl jistě důvěrný; Antonín Hudeček, v jehož tvorbě převažuje krajinářství, namaloval pro svého přítele olejový portrét jeho paní, jejíž krásná tvář upoutala i Maxe Švabinského, ale v tomto případě už k portrétování nedošlo. I Josef Jelínek byl citlivým portrétistou. Zemřel v Nové Pace, svém dlouholetém školním působišti, jako profesor kreslení v srpnu pětačtyřicátého roku.\nProjdeme-li zámecký park, máme na dosah Rakovice, prastarou ves s dvěma kapličkami, rybníkem a dvorem, na jehož komíně už mnoho let sídlí čapí rodinka; nad vsí se bělá pod lipami jiná kaplička, odkud je překrásný rozhled k Pohoří, nad nímž tvoří dominantu západního obzoru Drahenická hora. Nezapomenutelným pro mne zůstalo jedno noční koupání za Rakovicemi. Hráz Hliníku byla plná stromoví a trnčí, kolem dokola tměl se les, nad ním vycházela luna, jejíž lesk stříbřil rosu v travách, louky voněly kmínem, rybník teplou vodou a večerní ticho podmalovával zvláštní tóninou táhlý žabí žalm. Tuto vonnou tichost jsem si odnášel jako nejlíbeznější vzpomínku Alšovy lyrické krajiny.\nRáno jsem odbočil do stinné dubové aleje, vedoucí přes Chlum na Buda, stranou k samotě u Nováků, kde jsem hledal dějiště jedné povídky Terezy Novákové, nazvané Železný kříž. Autorka v ní realisticky vylíčila dětskou tragédii, která se tu před lety udála. Její tchán odtud pocházel a jeho vnuk, literární historik Arne Novák, rovněž navštívil rodovou kolébku a jistě z přímého citového zážitku pramenila jeho úcta k tradici alšovské. Tereza Nováková poznala už jen z vyprávění příběh, na nějž dodnes upomíná železný kříž, zasazený do vysokého kamenného podstavce. Nápis:\nKe cti a chvále Boží\npostavil Vojtěch Novák\nLéta Páně 1836\nuvádí naše vzpomínání daleko do minulosti, k ději, který patří svou dobou ještě do časů roboty. Tehdy tu hospodařil Vojtěch Novák se svou ženou Kačenkou a měli čtyři děti. Jednou, v čase žňovém, odešli všichni dospělí na pole a doma zůstaly děti samy. Větší odběhly do lesa na kytičky a nechaly na sadě malou Rozárku. Osamělé děvčátko vylekal honicí pes, který vnikl ke stavení. Rozárka se bála, že snad ublíží husám, běžela jim pomoci, couvala před psem, couvala, až najednou spadla do rybníčka a utopila se. Bezradní sourozenci běželi na pole pro rodiče, všechna pomoc byla však marná a mirotický lékař mohl zjistit jen Rozárčinu smrt. Doktor se neubránil hořké výčitce: "Ale takoví jste, vy sedláci! Práce jen, to je nejpřednější. Což jest o dítě..." Hospodář Vojtěch, taková citová dobrota a měkkota, nemohl po pohřbu Rozárčině usmířit vlastní svědomí, i když mu pohořský pan farář dlouho domlouval, aby se podrobil vůli boží. Jedné zářijové neděle hospodář odešel a vrátil se až v noci s těžkým železným křížem, který na ramenou přinesl až ze vzdálených rožmitálských železných hutí. Kameník ho zasadil do kamene a od té doby tu stojí starý kříž na památku...\nTereza Nováková s velikým smyslem sociálním napsala tento truchlivý list z rodinné kroniky a já vzpomínal i na jejího syna, jehož jihočeské kořeny tkvějí právě tady. Tento "strážce tradice" zaslouží si i naši vzpomínku pro statečnost, projevenou v tragických dnech osmatřicátého roku, kdy ve své rektorské řeči na brněnské universitě mluvil tak nabádavě k studentům o věčném ohni Prométheově.\nOd Novákova statku se vine mezi lesy překrásný pruh luk, v nichž se tmí hladiny rybníčků, rozsvícené kvetoucími lakušníky, až k Výšicům, kde mají za vsí třešňové aleje a na návsi zvoničku na dřevěných sloupech, kde kolem dokola se lesní dno modrá borůvkami, jejichž sběr podstatně přispívá k obživě zdejších lidí. Dále ke Kozlí jsou přetiché pěšiny v lukách, úvozy lemované lískovými keři, končina stvořená pro milence a písmáky. Právě tam kosili sena a v borovém lese nakládali na vůz kmeny kladkou, bylo červencové jitro plné stříbřité rosy a vůní. Na louce mezi lesy kvetou vemeníky, jejichž bělavý květ připomíná hyacint. Lid našel pro tuto květinu překrásné pojmenování "podvečírka", protože vpodvečer se rozvoní nejintenzivněji.\nPřes lesnatý vrch Hrad, kde se podnes zachovalo keltské hradiště, cíl studentských poutí Alšových, došel jsem až k Budám, vsi, jejíž náves voní pelyňkem a rudne dozrávajícími třešněmi na pěstěných stromech, které jsou jistě zdejší chloubou. Stará kaplička pamatuje dětská léta Márinky Kailové, Alšovy choti, i její hry, které se podstatně nezměnily podnes. Dívám se dolů přes údolí Lomnice až k vrchu Šibeňáku a Kněžskému lesu, jež něžnou křivkou uzavírají obzor mirotické kotliny.\nKolikrát už jsem šel k budskému dvoru, kam malý Mikolášek běhával s bratry za jejich přítelem Vilémem Kailem, bratrem Marininým. Jdu znovu švestkovou alejí po silnici mezi žitništi, na mezi se modrá čekanka a žloutne svízel, u rybníčka před dvorem se bělá hejno hus a pod vrbami se koupají děti. Olše nahořkle dýchne svým ztemnělým listovím, po mandlích zavoní tavolník, puškvorec zavane z bahna a řebříček i třezalka vejdou do mých smyslů vůní neopakovatelnou. Šumte, sosny Košatina, zvučte včelím chorálem, košaté lípy u dvora budského! Můj krok vyplašil bělásky na zvlhlé pěšině a já se dívám na jeden půvabný dětský aktík s šátečkem na hlavě - a vidím Marinu Alšovou! - "Mikuláš ztratil plášť, Mikuláška sukni" ... říkej, říkej, děvčátko, toto říkadlo, ať je má představa zcela živá! - Marino Alšová! Která líbeznější žena kdy prošla českým uměním výtvarným?\nNa starém židovském hřbitově smývá čas z náhrobků staré hebrejské nápisy a já vzpomínám na jednu z posledních kreseb Alšových, kdy se mu v rozkvetlé růži zjevila smrt. Přes jasany a doubec vyhlížejí za řekou dvě mirotické věže kostela svatého Jiljí, jedna v podobě červeného jehlanu a druhá se zvláštně zatočenou bání, tak dobře známou z kreseb Alšových. Staré vrby a olše stíní břehy Lomnice, nad ostrůvkem přeletěl čáp, trávník se bělá husami a všude, všude kolem dokola roste jitrocel. Snad ani na jedné alšovské kresbičce nechybí a já zvedám z písku jednu z mnoha škeblí, zde ležících, abych si z ní vyvolal dětské chvíle Mikoláškovy, kdy tu s tatínkem horlivě rybařívali. Náměstí se změnilo k nepoznání. Bombardování z květnových dnů roku pětačtyřicátého smetlo i starou Alšovnu, pod jejíž mansardovou střechou žilo několik pokolení Alšových předků, rovněž hospoda U bílého lva, kde hrával svá loutková divadla principál dřevěných aktérů Matěj Kopecký, není už táž jako ta plná dětského diváctva před sto lety. Starý pivovárek na dvoře hospody U Baťků zůstal ušetřen zhouby, stejně jako socha svatojanská stojící nedaleko stavení, odkud student Mikoláš vyhlížíval svou Márinku. Příliš honosná, bednovitá stavba nové radnice nezapadá do skromných rozměrů svažitého náměstí, kde bronzová postava slavného rodáka, vytvořená sochařem Lhotákem, natrvalo připomíná Mirotickým jejich syna, celým národem milovaného. Tatam je doba, kdy se tu kolébaly formanské vozy s plachtovím, po živé státní silnici co chvíli přejedou auta a autobusy, které zde vyklopí návštěvníky, spěchající zhlédnout památky v Alšově rodném domku. Původní dřevěná chalupa shořela těsně před Alšovou smrtí roku 1912, nynější, už podruhé přestavěná, skýtá návštěvníku přece jen více připomínek alšovských než ještě před několika lety. Uzoučká Rybářská ulice pod kostelem nás vede neomylně k hřbitovu.\nstojíš na pěkným vršíčku.\ntu budem odpočívat,\nbudou o nás vrabci zpívat.\nTato písnička, Alšem tolik milovaná a tolikrát zpívaná, nám zabzučí kolem hlavy na nerozsáhlém hřbitůvku, který nám naráz připomene jednu z Alšových kreseb. Neodpočíváte tu, drahý Mistře, i hrob vašich rodičů je tu označen jen přibližně, a kde odpočívá milovaný strejček Tomáš, nepoví nám už nikdo. Zemřel v pastoušce jako obecní chudý; hroby těchto lidí příliš záhy přerůstá tráva a propadají se do naprostého zapomnění. Paní Maryna by se tu ještě dnes shledala s celým mrtvým příbuzenstvem, jemuž ustlali k nejtvrdšímu spaní vedle branky u hřbitovní zdi. Tiše voní noční fialy, žhne prudce vlčí mák, zatímco slunce ozařuje krajinu svažující se k Lučkovicům a na blatenskou stranu. Bílkův bronzový reliéf Pohyb matky, když dává chléb, zdobí hrob paní Josefy Svěrákové a překvapí návštěvníka tohoto jinak chudého svatého pole. Vzpomínám na jeden dávný den. Hrobař, ale ne alšovsky vousatý a v rubášovém dlouhém kabátě, jak jej známe z kresby Hřbitove, hřbitove, zahrado zelená, nýbrž pomenší muž v prostém oblečení, mně vyprávěl, kterak se vlastně dověděl o Alšovi až na vojně od malíře Josefa Váchala, a lítostivě dodal, že mu děti doma rozbily jedinou památku na tohoto exkluzivního malíře - dýmku "váchalku".\nKolem horního mlýna pojdme do Lučkovic, kde měla Alšova maminka vdanou sestřenici a kam malý Mikolášek odbíhával na pastvu mezi vesnické děti. Ještě dnes tu nacházíme podzimní rozkvetlé ocúny na několika pastvištích, ještě dnes stojí u cesty za vsí vysoký dřevený kříž, zasazený do mlýnského kamenného žernovu, tolikrát Alšem nakreslený. Mírná vlna pahorků, zarostlých lištím a sosnami, zdvíhající se k Brejlím a Budám, je táž, která zůstala v malířových vzpomínkách se všemi podrobnostmi až do pozdního stáří. Jen říčka je tu zregulovaná a svatojanskou sochu, která ještě donedávna stávala na kamenném pilíři, přenesli jinam. Znáte ji všichni z jedné drobné Alšovy kresbičky. Proti toku říčky pojdme pro jinou alšovskou vzpomínku až k Mírči, kde jsou i dnes tůně plné ryb; až sem chodíval z Mirotic Alšův tatínek František na svou nejmilejší rybařinu. Tady padne na poutníka zvláštní zelená tichost a tesknota, do jejíž měkkosti zaznívá vrkání divokého holuba, k rozkvetlému hrachoviní přiběhla srna a stín rozložitého dubu vábí k odpočinku. Ještě kousíček cesty lesem do vrchu a jsme v Stráži, kde na zídkách chalup zavoní suchá chvůj i smola pařezů a za vsí se s hřebene rozevře výhled na celý Alšův kraj, zavrcholený k severozápadu Třemšínem a na jihovýchodě modravými lesy vrážskými. Rybník Landa uprostřed lesů byl několikrát namalován krajinářem Antonínem Hudečkem i jeho druhem grafikem Josefem Řeřichou, u jehož píseckých příbuzných míval pravidelné ložumenty. Poslední kartón Hudečkův byl namalován právě zde 19. června 1941. Tento poslední obraz maloval s popředím borovic; náhle se zamračilo, začalo přeprchat, malíř sklapl skřínku s barvami - a navždycky skončilo jeho milované krajinaření.\nOd kapličky nad Stražovicemi se polní cesta svažuje ke vsi, jejíž zámeček je obklopen parkem, a staré kvetoucí lípy jsou včelím zpěvem rozeznělé jako varhany. Košatý kaštan na návsi stojí zrovna proti zídce, na níž je umístěna socha svatého Jana Nepomuckého. Zaujme zvláštností sochařova pojetí, který k nohám světcovým vtesal klečícího andělíčka a do jeho zdvižených rukou vložil rozevřenou knihu. Toto jihočeské baroko je znásobenější v sousedních Radobytcích na bohatém členění a římsách farního chrámu svatého Ondřeje, jehož šedá věžní cibulička je také vzpomínána v mnohých Alšových obrázcích.\nJeho interiér překvapí krásnou štukaturou kruchty a stropu, pod nímž stojí v kostelní lavici červená poutní korouhev s bílým maltánským křížem, který je umístěn i na lustru. Na jednom z oltářů upoutá zvlášť pěkný obraz neznámého světce. I kostnice má hezkou kartuši, zase s maltánským křížem, a na štítě kostnice ukazují čas sluneční hodiny. Doškové střechy, odrážející se v hládi návesního rybníčku, také pamatují Alšovo mládí i jeho tatínka, když tu pořizoval sedlákům jejich písemnosti. V hospodě dlouho visívala Alšova chlapecká kresba, zobrazující mirotickou obecní radu, tak trefně podobnou, že byla příčinou domácích mrzutostí (Alšova paměť byla opravdu přesná už odmalička). Tato ves přilákala i jiné malíře. Alšův kmotřenec Lev Šimák se v Miroticích usadil na jedno léto a z jeho akvarelů, malovaných v mirotickém okolí, byla uspořádána celá pěkná výstava. Zdejší krajina není neznáma ani Vlastimilu Radovi, který zakotvil v Ostrovcích, a odtud se vypravoval na toulky až do Smetanovy Lhoty, k Cerhonicům a velkému rybníku Radobyteckému, kde všude pilně maloval se svým vypěstěným smyslem pro jihočeskou atmosféru. I Jiří Rejžek si oblíbil zdejší končinu a vytvořil zde celý soubor olejových obrazů; cyklem leptů, nazvaným Alšův kraj, poklonil se Alšově památce grafik Karel Štěch.\nPo císařské silnici chodíval z domova student Mikoláš do Písku přes Čížovou. Je odtud nejkouzelnější vyhlídka k šumavským horám a básník Jan Čárek, který zde pobýval u ředitele školy Františka Šedivého, obhlížel svůj kraj od Pamětic až k rodné Heřmani, od staré čížovské školy, kam před lety chodíval z Kozlí jeho otec jako školáček. - Ke kostelu vede alej košatých lip, které byly sázeny roku 1796; červen je proměňuje ve velebný zpěv varhan, v píseň líbeznou i milostnou; dovedou se však rozšumět i v mohutnou vlnu chorálu, tak mocnou, že slyšíme jejich zpěv bojovný, který tady hřměl i před staletími: "bojovníci zákona jeho..."\nV chrámové předsíni je zasazen náhrobní kámen s nápisem:\nLETHA PANIE 1571 W PATEK NA SOBOTU\nDEN SWATEHO BARTOLOMIEGE ZAMORDOWAN GEST\nVROZENY A STATECNY RZITIRZ\nPAN LUDWIK LORECKI ZE LKAVSE W SSAMONICICH\nSE DWIEMA SYNI SWYMI S ADAMEM A ZDENKEM\nAVKLADNE NA LOZICH OD SWICH PODANICH\nGEGICHZTO TELA TUTO SAV POCHOVANA I\nPAN BUOH RAC GIM MILOSTIW BEIGTI\nTuto selskou hrdelní při z šestnáctého věku znal dobře strejček Tomáš z lidového vyprávění a Alšův bratr František, který byl nadšeným milovníkem historie rodného kraje, četl snad v Časopise Českého muzea z roku 1832 tento příběh, sepsaný od kněze Mikuláše Dvorského, faráře na Čížové, svědka této tragédie. Kněžské sdělení je v tomto případě poněkud zkreslující; bylo objednáno a upraveno v pánův prospěch. Pokusme se vylíčit tento chmurný příběh, jistě vzrušující ještě dnes.\nDo svého šamonického dvora, vzdáleného asi hodinu cesty od Čížové, vrátil se z tureckého zajetí rytíř Ludvík Lorecký ze Lkouše. Svým poddaným ukládal neslýchané roboty, snad aby si vynahradil vlastní strádání, prožité v turecké zemi, možná také proto, že byl už od přirození povaha zlá a na robotný lid se díval jako na svůj dobytek. Jeho zvůle vyvrcholila po jedné čížovské pouti. Sedlák Matěj Maroušek svážel té noci ze svého pole obilí, poněvadž musil ve dne pracovat celý týden na pánových žních a chtěl aspoň něco ze své sklizně dostat včas pod střechu. Pán volal robotníka k pořádku a hrozil trestem. Šamonickým sousedům došla trpělivost. Rychtář Petr Dulík a jeho syn Václav se smluvili "pod stromem jasanovým před dvorem" se sedlákem Marouškem a jeho bratrem Zikou, že se nenáviděného pána zbaví. Do svého plánu zasvětili tajně i šafářku Voršilu, děvečku Důru a kuchařku Marušku, oběti stejně týrané jako ostatní robotníci. Potřebovali se v noci dostat do dvora a to nebylo možné bez pomoci domácích lidí. Vyhlédli si noc na svatého Bartoloměje, kdy se pán zvečera vrátil z návštěvy u pana Kalenice z Škvoretic; měl namířeno do Blatné k urozenému pánu Zdeňkovi ze Šternberka, ale nezastihl ho doma, a vrátil se proto mrzut, v nedobré náladě.\nKdyž po večeři ulehl na lože a usnul, vpustily ženy vzbouřence do dvora, svítivše jim na cestu, a ti se úprkem hnali do pánova pokoje. A oni vidouce, že pán již spí, nejprve Zika uhodil ho krojidlem od pluhu nad levé oko, po kteréžto ráně pán probudiv se, chtěl vstáti. Tu hned Důra děvka na něho vsedši, jemu po levé straně hrdlo podřezala (tak, že potom, když ho myli nazítří, Jan Šimánek z Vatkovic tři prsty do té rány strčil). Po tomto mordu ženské vyšly zase ven z pokoje, a Maroušek, Zika, Vacek, ti v pokoji zůstávše, do jedné jarmary, kde šaty choděcí chovali, vešli a tam se zavřeli. Když pak i synové zabitého Ludvika, Adam a Zdeněk, chystali se na lože, byli i oni hrozným způsobem zmordováni. Sedláci zamordovavše je, odešli pryč a dveře po sobě zavřeli, aby pak to na ně zjevno nebylo, v záchodu díru vyřezali. Když se převlékli do jiných šatů, tu lotryně dívka Důra běžela k Dulíkovi a učinila pokřik, že páni jsou zamordováni.\nCo bylo dál? Blízký příbuzný, Václav Lorecký ze Střížovic, pověřil rychtáře Dulíka, aby v Písku opatřil potřeby, náležející k pohřbu. Přílišným nářkem pro svého pána chtěl od sebe odvrátit podezření, ale mezitím se písečtí páni dověděli, že u Matěje Marouška byli nějací dva neznámí muži. Matouškovy výpovědi nebyly asi dost přesvědčivé, proto byl i se svým bratrem odvezen v poutech do Blatné. Před pohřbem musili všichni šamoničtí sedláci i čeled obejít těla mrtvých, každý z nich musil na ně položití dva prsty a odříkávat po písaři čtenou formuli. Vytryskla-li by na někoho krev z ran, ten po zákonu doby byl prohlášen za viníka. Nad rakvemi se tímto způsobem vina nezjistila, ale páni vzali k výslechu šafářku Voršilu a po ní hned děvečku Důru, kterouž dali na žebřík, aby byla trápena. Ta se hned znala, jak se to stalo, a hned toho dne svůj konec vzala a jest sťata.\nPostupně byli všichni vyslýcháni. Na otázku soudců, jaká příčina vedla pachatele k vykonání tohoto činu, odpověděl na trápení rychtář Dulík, "že jest jim ubližoval, na ně mnohé roboty vkládal a že jest jich žádný na to nenavozoval".\nNa blatenské Spravedlnosti skončil poslední akt šamonické tragédie. Vyprávěli jsme si o jeho ukrutnosti už dříve. Hanlivý přezděv "Šamoňák", slýchaný v kraji ještě za mého dětství, byl matnou vzpomínkou na tento čin, o jehož vlastních příčinách už uvažováno nebylo.\nAlšovy typy selských vzbouřenců, tak přesvědčivé a živé, jistě vznikaly v jeho duši už za studentských let, když poslouchával doma o Šamonických barvité vyprávění strejčka Tomáše.\nPohled do rozevřeného kraje připomene nám báseň, nadepsanou jediným slovem - Doma.\nMarně roztéci se snažíš, kraji, křeč tvou věž putimská shladí,\ntkví na rovině, nízká.\nČížovský vršek i kostelík, odkud jdou bouře i krásný čas,\njsou osudem tvým.\nA byť výryvem budějovické silnice do světa vláčen byls,\nz Vyhlídek vidím šumavský řetěz, jenž tě poutá k sobě samu.\nOzvěno Skalek, i dnes ještě chápeš se hlasů\ntmelíš je jaří, činíš z nich klenbu prostřenou blouznivými kmity,\njá pod ní jsem a cítím, že hrdinská to skrýš,\njsou průrvy tu, nebe je jimi vidět, z něho line se půvab.\nMarně roztéci se snažíš, kraji, i mysl i hlas můj tě jímá,\nocelové sevření svědčí ti, zmužňuje libou tvou tvářnost,\nkrásným se jevíš a tvrdým náhle, tu že chápu:\ntu je nástroj můj, tu můj cíl, tu můj konec.\nOd Hradiště - ježka dolů, rovinkou, pod starým mostem,\nmezi hubenými domky plavně se neseš, Otavo, k letnímu Martínku,\nkde koupel svěží a svižná - a svěží a svižná jdou přede mnou tam léta\nuprostřed hlaholů, podivuhodně jímavých dnes.\nVlníte, vlníte se, lesy, posunkem, dětinským jaksi, schytáváte\nvětrně prameny kraje jak rozhozenou přízi,\nrázem ji snujete v ovzduší pravé, jehož nedýchám již,\nale jím - jako chléb: požehnaná budiž chuti\nplynoucí, planoucí, drahocenná! Konáš, že slzím.\nZdá se mi, Richarde Weinere, že jsme na vás přece jen nějak příliš brzy zapomněli, ale já si znovu vyvolávám vaši báseň, nazvanou tak prostě a upřímně.\nU chudého stolu mi dobře, ač nejsem želaný host,\na skývu svoji si chutí skrojím - však je moje.\nÓ, já zde budu míti právo domova - to vím.\nAno, máte tu právo domova, navždycky! - a počítáme vás mezi své...\nJe tomu téměř půl století, co zde bydlil u Řehořů krajinář Ota Bubeníček se svým druhem z Jednoty výtvarných umělců Oskarem Fialou a pilně malovali v celém okolí. Bubeníčkův obraz Zlivického rybníka, namalovaný za tehdejšího pobytu, dostal se do sbírek Moderní galerie. Už tenkrát hrával loutkové divadlo a v Čížové si neodpustil divadlo bramborové, na kterém předvedl svou zvláštní hru, nazvanou lákavě Drak aus Křivolák. Brzy však přijela na Čížovou konkurence, loutkářka Arnoštka Kopecká; měli tedy čížovští dětští diváci dvě scény jako někde ve velkém městě.\nZáslužnou práci vlastivědnou koná zde kulturní pracovník František Krhoun, rodák čekanický, jehož články a studie, uveřejňované ve vodňanském sborníku Zlatá stezka, přinesly mnoho objevů, znalecky zpracovaných s velikou láskou a zaměřených jednak k Protivínu, jednak k rodnému Prácheňsku. Milovníci písně Už se ten Tálínský rybník nahání mu vděčně poděkují za péči, s kterou poctivě a nadšeně vysledoval autory této písně a jejich osudy.\nPojdme však dále po Alšových stopách zpátky k Radobytcům, blíž k jeho užšímu domovu!\nOd Radobytec k Cerhonicům vede polní cesta, kolem níž se střídají žitniště a louky, kdesi pod lipou v křoví něco zašustí a ze skrýše vylézají čtyři malá ježčata. Na pěšince zazlátnou krovky střevlíka, od rybníka zakníhají čejky, obzor je nízký, přetínaný vysokými topoly, a za kvetoucími bramborami vystupuje nízká věž cerhonického zámečku. Vzpomínám na několik tváří najednou. Před vsí je kaplička, ke které se vztahuje Jiráskova Balada z rokoka, z francouzské vojny, kdy tu byly na útěku ze zámečku zavražděny v lese tři mladé Francouzky zámeckým mušketýrem, hajným a jedním sedlákem. Jiráskovo vyprávění se opírá o rozhovory s přítelem Mikolášem Alšem, který se na ně rozpomínal ze studentských let, kdy mu je na černé hodince vyvolával ze své živé paměti strejček Tomáš. "Bůh ztrestal všechny tři: sedláka chromotou, strom v lese zabil hajného a mušketýr bez šavle bloudil krajem a blábolil hrůzy šíleného mozku..."\nNa návsi před zámečkem vzpomínám neklidného chlapce, pozdějšího autora Našich furiantů a dramaturga Národního divadla Ladislava Stroupežnického, kterému zde jedna jinošská nerozvážlivost zohavila tvář pro celý život. Byla to jeho vášeň lovecká, již tento synek vrchnostenského úředníka měl v krvi a která způsobila toto neštěstí při večerní čekané u rybníka, kdy se domníval, že zastřelil pytláka; mladý střelec obrátil po činu hlaveň pušky proti vlastní hlavě. Dlouho tehdy trvalo lékařům, než zraněného mladíka dostali z nejhoršího, ale do smrti už musil nosit umělý nos a do smrti se cítil vyřazený ze společnosti zdravých, veselých druhů. K Cerhonicům se upínaly jen vzpomínky na dobu mladých střeleckých vzrušení, kdy tu chodíval s fořtem Janem Weiglem i s jeho synem Josefem, který se později dostal až do Švédska, a v Stroupežnického dopisech zmiňovaný Sonntagsjäger Mikoláš není nikdo jiný než jejich společný druh Mikoláš Aleš. V praktické myslivosti sice neuspěl, ale na jeho loveckých kresbách poznáme okamžitě bezpečné znalectví života lidí se zelenou krví. Jen si vzpomeňte na všechny ty jeho fořty, hajné, honce i kluky nadháněče, jak jsou na jeho obrázcích pravdiví a živí.\nRodné prostředí má jistě podíl i na Stroupežnického nejživotnějších postavách, ať jsou to figury i figurky z jeho povídek venkovských a díla dramatického, nebo drobná šlechta ze zdejších zámečků, tak živě vystupující v některých jeho historických divadelních hrách. Mají svůj nerv, osobitost, paličáctví i jadrný krajový humor blízký Alšovi.\nVchod do zámecké zahrady připomene svým zanedbaným altánkem a vchodem s amorety i holubičkami kus rokoka. Nenacházíme je jen v lidové ornamentice lidových štítů na starých staveních, v kaligrafických rozvilinách některých písemností Alšova otce-písaře, zde však vyvrcholilo v jedné postavě ze světa hudby, kterou si spojujeme se samotným Mozartem. V té době přála mirotická vrchnost hlavně hudbě, zejména kostelní, a "zřídila pro mirotického učitele zvláštní nadání, aby vedle školního vyučování vedl a řídil v Miroticích hudební školu, v níž byli nadaní chlapci z panství cerhonického vyučováni a cvičeni hlavně ve zpěvu chrámovém", jak pečlivě vysledoval zdejší rodák, odborný učitel Jan Toman. A tady začněme vlastní vyprávění, které opírám o objevitelské údaje Tomanovy.\nStará mirotická matrika udává, že "7. února 1758 pokřtěno jest dítě z lože poctivého jménem Emanuel Benedictus, z rodičů poddaných k Cerhonicům, Josefa Ziaka, kantora mirotického, a Anny, manželky jeho".\nJosef Žák, mirotický kantor a rodák radobytecký, byl výborným muzikantem jako v jeho době většina venkovských kantorů. Hudební nadání zdědil i jeho synek Benedikt, který měl mnoho sourozenců, o nichž už nevíme nic, ale tomuto chlapci se otec věnoval nejpečlivěji. Základy, jistě bezpečné, mu dalo školení otcovo doma v Miroticích a rodové dědictví talentu vypěstil další život a píle. Byl to jistě krásný tenor, který mu dopomohl dosáhnout místa choralisty na Svaté Hoře, což bylo jedině možné řešení, aby se chudý kantorský hoch dostal z odlehlých Mirotic do světa. Zdrží se zde několik let a potom zpívá sopránové party mezi choralisty na kůru svatovítském v Praze; odtud jej vede cesta na operní scény vídeňské a stává se i členem dvorního divadla v Mnichově. V letech 1785-1791 byl jedním z nejdůvěrnějších přátel Mozarta, který přímo pro něho napsal úlohu Tamina ve své Kouzelné flétně. Když Mozart na podzim roku 1791 psal v předtuše své blízké smrti slavné Rekviem, které už nestačil dokončit, chtěl ještě slyšet na smrtelném loži aspoň torzo své poslední skladby. Sopránový part mu nezpíval nikdo jiný než mirotický rodák Benedikt Žák. Na dobovém obraze, který příštímu času zachoval tuto poslední mozartovskou životní scénu, máme zpodobeného i Benedikta Žáka v rokokovém fráčku a s napudrovanou parukou. Skladatelské dílo Žákovo, v němž je množství písní, kantát, smutečních mší, lamentací, oper i operet, nám může zhodnotit česká hudební věda, která tu má jistě krásný úkol, připomenout v mozartovských jubileích zajímavou osobnost jeho přítele, skonavšího v Mnichově ve věku šedesáti pěti let. Mnoho jsem na něho myslil právě v krajině alšovské.\nKaplička s převysokým topolem na kraji vsi je jistě z některé Alšovy koncovky, jen si k ní ještě přimyslit odsedlaného koně a dragouna, který tu na chvíli s něho sesedl a odpočívá v trávě. Cesta se svažuje do luk, plných temně rudých paliček totenu a svízelu květem sírové žluti, až k říčce Lomnici, jejíž přírodnost nekalí dosud žádné splašky z fabrik a může být podnes domovem okounů i raků, které tu Mikolášek chytával "na žábu" v noci při rozsvícené louči. Odtud se prostírá lučinatá rovina až k Miroticům.\nNěco hravého se na nás usměje z architektury zámečku Karlova, vystavěného v první třetině osmnáctého století a obklopeného parkem, který se svažuje k zarostlým, kamenitým břehům Lomnice. Zpěv cvrčků a lučních koníků trsá z rozlehlých travnatých strání, kde lidé suší sena, nebe má vybledlou modř, říčka pospíchá kolem lesní pěšiny k Ostrovcům a nad vysokým proschlým dubem letí bělostná oblaka. Kampak? Kam?\nZdalipak se ještě vrací do Ostrovců, svého rodiště, A. M. Brousil, rektor Akademie múzických umění, když se dost natoulal po světě a hledá klid i soustředění k nové práci? Tady, doma, by ho jistě rádi viděli...\nNejzachovalejší alšovskou vesnicí je Smetanova Lhota. Od lipové aleje odbočuje k ní rovinatá polní cesta, za humny se rozsadily roubené stodoly se zasedlými doškovými střechami, za nimiž vzadu strmí opentlená májka. Tento motiv učaroval všem malířům, putujícím krajinou Alšovou. Jan Kojan si ji nakreslil do svého náčrtníku, když zde za okupace projížděl na kole. V kraji zaznamenal si ještě některé staré selské vjezdy i náves, u Krašovic zase boží muka, v Jehnědně pastoušku a v Zataví, u řeky Otavy, několik doškových chalup. Vlastimil Rada rovněž neodolal lhoteckým humnům ani návsi s rybníčkem a topoly, obešel si celé ostrovecké a cerhonické okolí a maloval i Radobytce. Procházím vsí, pozorně si ukládám do paměti její vjezdy, sroubky i dvorky a na každém kroku si vyvolávám Alše. V kolika jeho kresbičkách a obrazech už jsem viděl něco z této vsi!\nKamenný most ve Varvažově má vprostřed zděnou kapličku se sochou svatého Jana Nepomuckého, o němž lidová zlomyslnost tvrdí, že "smutně kouká". Ptaje se po příčinách světcova zármutku, dověděl jsem se, že říčka Skalice tu mívá málo vody, a proto nemá dostatečnou hloubku pro tragédii.\nPojdme ted už na konec krajiny alšovské!\nNad soutokem Otavy s Vltavou šedne skála, na níž na místě starších hradišť strmí od počátku třináctého století královský hrad, založený Václavem I., za jehož doby se kolem dokola rozléhal psí štěkot a láni psovodů, neboť tento Přemyslovec byl náruživě milovný lovu. Zvíkovský hrad stal se svědkem sporů mezi starým králem a jeho synem Přemyslem Otakarem, který s pomocí šlechty chtěl se zmocnit trůnu; synovy vyjednavače, mezi nimiž byl i biskup Tobiáš, dal prchlivý král na Zvíkově uvěznit. Později byl královský hrad Zvíkov zastaven pánům s erbem pětilisté růže, za Oldřicha Rožmberka se stal spolehlivou oporou proti táborům, po Rožmbercích se dostal do majetku Švamberků a na Zvíkově se jejich posádka držela statečně ještě dvě léta po bitvě bělohorské proti císařské moci, kdy byl hrad dobyt nejvyšším lajtnantem Lichtensteinova pěšího regimentu Grambem, a od té doby patřil Eggenberkům, po nich Schwarzenberkům.\nNazval-li August Sedláček, nejlepší znatel českých hradů a zámků, "králem českých hradů" právě Zvíkov, potvrdíme mu jistě vděčně jeho obdivné epiteton. Štíhlá hláska s kamenným věncovím krákorců a ostrou hranou zdi, zakončená pod střechou erby švamberské labutě a rožmberské růže, dává hradu vznosnou siluetu i vznešenost. Zdivo hlízové věže dlouho mátlo svými kamenickými značkami historiky i archeology, kteří se jeden čas domnívali viděti na nich nějaké runové písmo markomanské, a věž byla od nich nazvána Markomankou. Nejkouzelnější překvapení pro zrak poutníkův je raně gotická chodba s výklenky a sedadly, která je předzpěvem krásy vnitřního nádvoří, jehož souvislé pásmo arkád o dvou poschodích představuje architektonickou zvláštnost, ojedinělou v celých českých zemích. Když tu za měsíčných májových nocí zaznívá gotická hudba, když ztichnou ptáci a dole se rozezpívají hlasy dvou řek, když nad nimi ve výšce ševelí lesy a luna napoví svým svědem lomené oblouky ochozů, přeneseme se do ovzduší století čtrnáctého, do světa namalovaného v svatební síni, kde pištec s bubeníkem vyhrávají svatebnímu průvodu, obřadnému a vážnému, jak se sluší na přítomnost čtyř vznešeně přihlížejících kurfiřtů. Je-li gotika hradního nádvoří překvapením, musíme architekturu hradní kaple obdivit jako báseň, jejíž účin zvyšují vybledlé svatozáře fresek i nápovědi dívčích tváří. V tomto gotickém světě jsem na Alše vzpomínal nejhoroucněji: na Alše studentsky zamilovaného, na Alše jako milovníka historie své rodné krajiny i na mužného Alše, když tvořil návrhy pro monumentální výzdobu murální a sgrafitovou.\nV pochybách, které někdy disharmonicky zaskřípnou ze strun místo toužené melodie, hledáme cestu k domovu. Za dob nejtemnějších jsme ji vždycky nalezli v díle Alšově. Ověřovali jsme si na své pouti, co dal domov tomuto velkému malíři a čím zase on splácel svým dílem rodnému kraji. Nalézáme tu vzácnou jednotu.\nNejen přírodní znaky krajinné, lidé, děti, zvířátka, kytičky, ale i hrdina, jehož se dobral, pocházejí z domova. Stejně vzpomínavě a něžně polaská úponek hrachu jako zrcadlení studánky, pomazlí se s křivkou obzoru a rozvlní arabesku mračen, obdiví košatou lípu v poli a s dětským úžasem se zadumá nad pasáčkem u ohníčku, na koně posadí kyrysníka nebo husitu a nad boží muka vyšlehne vertikálu topolů. Nikde nic nehledá, vše je v něm hotové, dotvořené, stále živé. Podoba kraje se ustálila v jeho citovém světě jako nepřetržité vzpomínání, jako vzácná jednota nitra a světa, jemuž se neodcizil nikdy. Neutuchající úžas dětského zraku vyvolá mu melodii maminčiny písničky stejné jako strejčkovu pohádku nebo moudrost přísloví, historický děj i maloměstský život jeho mládí, a všechno mu spojí v harmonii a hudbu.. Potřebuje-li mlýn, sáhne do paměti, a ty z obrázku poznáš, že ten se šindelovou valbovou střechou je od Drahenic, jiný se starými koly si zasadíš do Závišína, boží muka pod Zvíkov a kalichy na husitských korouhvích jsou zase jen vzpomínkou na některé náhrobky hřbitůvku putimského. Česká představa Žižky je alšovská, patří k Sudoměři - dudáček zase do Strakonic, střevlík na pěšinu cerhonickou a děti na pastvu za Lučkovicemi.\nJako nekonečná líbeznost se line rodný kraj z nitra nepřetržitou písní, která okouzluje poutníka na každém kroku zvláštní milostí i milostností pohledu, snem skutečnějším než život, snem, jenž dovedl vytvářet krásu a štěstí, tak vzácné v jeho životě každodenním...\nviz: kostel sv. Jiljí v Miroticích, Mirotice, hřbitov, Mirotice, náměstí, kostel sv. Jiljí v Miroticích\nviz: kostel sv. Klimenta v Mirovicích, Mirovice, zámek\nviz: tvrz Cerhonice, Cerhonice, kaple\nviz: Blatná, borovice v zámeckém parku, kostel Nanebevzetí Panny Marie v Blatné, bývalý hostinec U Bílého lva v Blatné, pamětní deska J. K. Tyla na blatenském náměstí, mariánský sloup v Blatné, hotel Beránek v Blatné, zámek Blatná, zámecká obora v Blatné, Čertův kámen, Blatná, hrob J. P. Koubka\nviz: kostel sv. Jakuba v Čížové\nviz: zámek Škvořetice\nviz: Josef Velenovský, Čekanice, zámek\nviz: zámek Protivín, kostel sv. Alžběty v Protivíně, kostel sv. Anny v Protivíně, Protivín, děkanství, Protivín, škola, Protivín, měšťanský dům, Protivín, Bažantnice\nviz: Krašovice, boží muka\nviz: Varvažov, most


Založení klanu - Czechcomputer klan BBC2 - PlayStation 3\nTaktika na zítřejší zápas (CW). Bude se hrát Rush případně Conquest na mapě Arica Harbor a jedné další, předpokládá se že budou 2 squady po 4 lidech. Každý z těchto squadů bude mít svého kapitána a ten se bude v chat roomu domlouvat s kapitánem 2 squadu na taktice kterou budou poté tlumočit zbytku týmu. V tomto "velitelském" chat roomu budou pouze kapitáni squadu aby se předešlo chaosu v chatu.Každý z těchto squadů bude mít jasně stanovený úkol po celou dobu zápasu, to znamená že squad 1 bude pouze útočit/branit bednu A a squad 2 bude pouze útočit/bránit bednu B. Ve chvíli kdy jeden ze squadů bude útočit na bedu která je v domě, NEBUDE se pokládat bomba ale dům se pošle k zemi s raketomety, v připadě že jedna z beden bude zničena kapitán squadu který bednu stále nezničil může dávat "rozkazy" kapitánovy jehož benda již byla zničena.\nÚtok : při útoku se pokusíme naběhnout ještě do zakázané zony a byly už na půl cesty k bedně ve chvíli kdy se odemkne nová základna a tím se pokusit překvapit ty šašky z toho takzvaného "klanu". Squad se bude džet pohromadě pakliže kapitán nerozhodne jinak.\nObrana : při bráněni budeme muset být nalepení na bednách nebudou se konat žádné výlety mimo základnu, maximálně 1 člověk ze 1 squadu, a pouze když se na tom oba kapitáni dohodnou, dá se předpokládat že se také pokusí sundavat domy s raketomety takže ve chvíli kdy bude dům na spadnutí všichni se stáhnou do nejbližšího domu tam se zakopou a budou krýt bednu která ještě nebyla zničena.\nStroje : Na Arice jsou Tanky (perk 3 dle volby kapitána) a také UAV, tyto stroje jsou pro nás klíčové, při útoku se bude základna na začátku ostřelovat proto není nutné aby byly tanky plně obsazeny takže zatím co budou tanky ostřelovat základnu zbytek lidí se pokusí proniknou na základnu zleva v humrech a na 4-kolkách. Další postup záleží na rozhodnutí kapitána.\nSquady : Jelikož se bude hrát Arica harbor rozhodl jsem se, že v obou squadech budou 3 inženýři a 1 medic, případně 2 inženýři , medic a soldier/sniper, nic jiného nepřipadá v úvahu a záleží na kapitánovy kterou z těchto možností si vybere.


PRŮNIK DO ASIE ZAČÍNÁ V LYONUNemusíte jezdit do Asie, abyste navázali kontakty s asijskými firmami. Ve francouzském Lyonu se můžete s finanční podporou Evropské komise zúčastnit mezinárodní firemní kontaktní akce v rámci programu Asia Invest Europasia Business Convention 2007.\nPRŮNIK DO ASIE ZAČÍNÁ V LYONU\nNemusíte jezdit do Asie, abyste navázali kontakty s asijskými firmami. Ve francouzském Lyonu se můžete s finanční podporou Evropské komise zúčastnit mezinárodní firemní kontaktní akce v rámci programu Asia Invest Europasia Business Convention 2007. Akce organizovaná Lyonskou obchodní komorou se uskuteční v termínu 2. - 4. dubna za účasti 210 vybraných podniků z asijských zemí (Čína, Indie, Malajsie, Thajsko, Vietnam, Srí Lanka, Pákistán, Indonésie, Filipíny) a Evropské unie (Francie, Irsko, Itálie, Maďarsko, Německo, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko, Španělsko, Švédsko, Velká Británie).\nVýhodou těchto setkání podnikatelů je kromě významné finanční podpory poskytované podnikatelům přímo i standard sjednávání kontaktních schůzek operativně předem i na místě podle konkrétních požadavků. Účastník má předem k dispozici seznam hostitelských firem, včetně jejich profilů a požadavků na určitou formu spolupráce (navazování partnerství, zakládání společných podniků, zapojení se do rozvojových projektů, přímé dodávky výrobků, služeb a investičních celků, subdodávky, servisní práce, projektové služby atd.) a včetně dalších specifikací, což umožňuje efektivní a flexibilní přípravu.\nSchválenými obory pro tuto akci jsou:\n* Technologie pro životní prostředí a chemický průmysl\n* Dopravní systémy\n* Zdravotnictví Získat finanční podporu Evropské komise získá 10 českých firem, které se včas přihlásí a splní podmínky registrace. Pro rozhodování o účasti na kontaktních akcích mnohdy hraje důležitou roli cena.\nBližší informace a přihlášky: Národní koordinátor akce EUROPASIA Business Convention 2007\nJiří Hansl, tel.: 296 646 255, Fax: 296 646 257, .


Lucie Hochmann ovládla šampionát na dráze. Vybojovala čtyři zlaté - Žatecký a lounský deník\nKrálovnou českých dráhařek se v Prostějově stala blšanská Lucie Hochmann. Ve vytrvalostních disciplínách ovládla čtyři disciplíny, na krk si tak pověsila čtyři zlaté medaile.\n„Jsem maximálně spokojená. Dařilo se mě i celé naší Dukle,“ radovala se po návratu z Prostějova.\nNa tamní dráze se radovala ze zlata ve scratchi, bodovacím závodě, stíhacím závodě a „stíhačce“ družstev. „Ve stíhačce se mi jelo dobře, i dobrý čas jsem zajela. Bodovačka byla taková zvláštní, holky moc nejely, a já ujížděla jedno kolo za druhým. Zadařio se i ve schratchi.“ hodnotila mnohonásobná mistryně republiky, která je společně s Jarmilou Machačovou hvězdou české ženské dráhy.\nDařilo se i na silnici\nNyní si majitelka mnoha medailí z MS i ME juniorů a jezdkyň do 23 let, odjela užívat zaslouženou dovolenou. Předtím se jí dařilo na dráze v Itálii. Na prestižních mítincích ve Fiorenzuole a v Turíně vybojovala tři medailová umístění. Druhá byla například společně s Machačovou v souboji dvojic, v madisonu, na který se chtějí do budoucna soustředit s výhledem na olympiádu.\nTa minulá v Riu totiž Hochmann jen o pár příček v žebříčku unikla.\nJeště před Itálií zazářila Lucie Hochmann také na silnici. V časovce, kde tradičně sbírá medaile, sice do cíle dojela čtvrtá, překvapila ale v hromadném závodě. Dojela tam těsně stříbrná. „Je to parádní úspěch a výsledek. Jen mě trochu mrzí, že to zlato bylo tak blízko. Bylo to opravdu o kousek,“ hodnotila druhou pozici za Nikolou Noskovou.\nVrcholy sezony ale čekají na blšanskou dráhařku hlavně na podzim. Chce se nachystat na evropský šampionát, loni tam zářila, byla čtvrtá a přidala ještě další dva výsledky v první desítce. „Ano, na podzim mě čeká evropský šampionát, a také pojedu světové poháry,“ dodala pro Deník Lucie Hochmann


Zachráněný chilský havíř poběží maraton v New Yorku - iDNES.cz\n2. listopadu 2010 7:35, aktualizováno 7:35\nJeden z 33 chilských havířů, kteří přežili přes dva měsíce v sedmisetmetrové hloubce zavaleného dolu v poušti Atacama, se rozhodl zaběhnout v sobotu maraton v New Yorku. Edison Peňa trénoval i v podzemí a denně naběhal deset kilometrů.\nVIDEO: Připomeňte si záchranu chilského havíře Edisona Peni\nPo celých 69 dnů, které horníci strávili v nedobrovolném zajetí dolu, začínal 34letý Edison Peňa svůj den během. Do sluchátek iPodu si pustil oblíbeného Elvise Presleyho a vyrazil do černého tunelu, kde křížem krážem naběhal deset kilometrů. Každý den.\nPříběh muže, který získal přezdívku "Bežec", zaujal organizátory tradičního maratonského běhu v New Yorku, kteří stejně jako celý zbylý svět dlouhé týdny upínali své zraky k zemi na jihozápadě Latinské Americe, v níž bylo nakročeno k zázraku.\nTen skutečně nastal a 13. října se podařilo vytáhnout všech 33 mužů zpátky na zemský povrch. Jako dvanáctého vyvezla speciální kabina i Běžce. (více zde)\nO pár dnů později ho organizátoři přes čtyřicet kilometrů dlouhého běhu pozvali, aby přestřihl cílovou pásku po maratonu, který se uskuteční tuto sobotu. Nikdy by je nenapadlo, že by se havíř mohl akce zúčastnit jako běžec.\nOBRAZEM: CHILSKÁ ODYSEA\nOd vzkazu z hlubin po bourání stanů\nChilský konzulát v New Yorku jim minulý týden potvrdil, že Peňa přijede a v pondělí diplomaté doplnili, že poběží.\n"Ukázal jak důležitou roli hraje běhání pro náš psychický i zdravotní stav, a to v jakýchkoli podmínkách," citoval list The NY Daily News předsedkyni společnosti newyorských běžců Mary Wittenbergovou, která chilského sportovce pozvala.\nTémata: Drama chilských horníků v podzemí, Latinská Amerika, Elvis Presley, iPod, Maraton, New York


Jak vyčistit domácnost bez chemických čistidel?Bydlení - rady, tipy | Bydlení - rady, tipy\nBřezen 2, 2016 Tipy a trikyRedakce\nUdržet domácnost v naprosté čistotě není vůbec jednoduchým úkolem. Na trhu je sice v současnosti nabízeno několik desítek čisticích prostředků, které si mají s nečistotami poradit, ale tyto prostředky mají i své nedostatky. Především se jedná o vysokou pořizovací cenu a pravidelnou vysokou investici, kterou musíte vynaložit ze své peněženky. Dále může být problémem i složení čističů. Přípravky mohou být agresivní k pokožce i dýchacím cestám. Malé děti by s nimi rozhodně neměly přijít do styku. Dá se vyčistit domácnost i jinými způsoby, než s chemickými čističi?\nŘešením může být pára\nPára je jedním z nejefektivnějších způsobů, jak udržet domácnost v naprosté čistotě. A přitom se jedná o naprosto přírodní čistidlo, bez chemických látek a s maximální čistící silou. S pomocí páry mohou být čištěny koberce, nábytek, podlahy, okna, čalounění i další materiály. Pára má schopnost skvěle čistit, ale přesto nijak nepoškozuje samotný podklad, což u chemických čističů bývá mnohdy problém.\nI na mytí oken, což je jeden z nejméně oblíbených úkolů v domácnosti, je pára nejlepší volbou. A k ještě snadnějšímu mytí pomůže třeba aku stěrka, se kterou už nebudete muset nic složitě leštit. Právě Aku stěrka byla nejlépe hodnocena i v testu mytí oken. Více o testu čtěte ZDE.\nChce to mít tu správnou techniku\nČistící výsledky páry jsou vysoké, ale pára musí být správně připravena. Je třeba mít kvalitní parní čistič, který zvládne připravit páru rychle, udrží ji v nejlepší teplotě a bude ji pouštět pod dostatečným tlakem. Na trhu je nabízeno velké množství parních čističů, ale ne všechny dosahují potřebné kvality. Na jakou značku se tedy zaměřit?\nJestliže chcete kvalitu, jednoznačně Kärcher\nZnačka Kärcher je v oblasti technologií pro domácí i profesionální úklid jednou z celosvětově nejuznávanějších. Průmyslový vysavač, vysavače do domácnosti, parní čističe, vysokotlaké čističe, parní žehlící stanice, to všechno jsou technologie určené k čištění ploch a vybavení té nejvyšší kvality. Úklid navíc usnadňuje široké příslušenství nabízené k jednotlivým modelům.\nJak vybrat pračku, aby naplnila vaše očekávání?\nJak často měnit olej v pístovém a šroubovém kompresoru?\n← Jakou podlahu do bytu v paneláku?\nVaše ratolesti si zaslouží příjemný dětský nábytek →


My favourite books: května 2013\nInformace - Recenze\nOmlouvám se za zpoždění recenzí, ale teď na konci roku nestíhám jako vždy. Takže první moje recenze by měla být až někdy příští týden :).\nMiluju opičky :))\nVystavil Kleria Amanda v 13:25\nVezmi knihu kterou právě čteš, nalistuj si první stranu a napiš první větu.\nNázev: Vampýrská akademie 4: Krvavý slib\nKdysi, když jsem chodila do deváté třídy, musela jsem napsat rozbor básně.\nNěkdo mě sleduje.\n(malinko jsem to poupravila)\nVystavil Kleria Amanda v 18:35\nMěsíční chvástačka Květen (2013)\nToto meme vytvořila Judit\nCílem meme je ukázat knihy, které jsme získaly za uplynulý měsíc.\nTrošku mě děsí :D.\nMusela jsem si pořídit tu filmovou obálku. No není úžasná? :))\nPředposlední díl :). Achjo :/ :)\nKonečně to mám kompletní :).\nTuhle mám trošku ze zvědavosti :D.\nTaky to mám konečně kompletní ;).\nVystavil Kleria Amanda v 18:33\nCo vyjde v měsíci Červen (2013)\nNedám jsem samozřejmě seznam všech knih, ale jenom ty které bych chtěla v budoucnu já..\nKevin O´Brien – Údolí slz\nNázev: Údolí slz\nKaždý má nějaké své tajemství...\nMladá krásná soudkyně. Těžce pracující číšnice. Pohledná studentka. Některá mají zůstat nevyslovena… Každá oběť je jiná… ale jednu hrůznou věc mají společnou… Ale jiná mohou zabíjet… Rafinovaný sériový vrah prochází ulicemi Seattlu. Hledá svou další oběť. Vytváří pomník šílenství a sestavuje ho z jednotlivých obětí… kus po kusu… kost po kosti…\nČtyřiadvacetiletá Jenny Lundgrenová probděla už mnoho nocí, ne však kvůli dusivému horku. Mučily ji vzpomínky z dětství. Stále se opakující děsivé sny ji nakonec donutily k dramatickému rozhodnutí. Udá svého vlastního otce. Obviní ho z vraždy. O týden později se v zatopeném vápencovém lomu na severu Gotlandu potápí dva chlapci. To, co pod vodou uvidí je k smrti vyděsí. Několik metrů pod hladinou se vznáší tělo mrtvého potápěče. Tyto dvě události stojí na počátku nervy drásající cesty do minulosti. Oživí vzpomínky daleko hrůznější než ty, které Jenny na konci léta nedaly spát.\nVyjde: 5. 6. 2013\nHakan Ostlundh – Potápěč\nLetošní léto bylo na Gotlandu takřka tropické. Neobvykle vysoké teploty přetrvávaly ještě téměř celé září.\nVyjde: 13. 6. 2013\nKaren Chance – Obejmi noc\nNázev: Obejmi noc\nSérie: Cassandra Palmer\nPřeklad: Martin Konig\nCassandra Palmerová, která byla nedávno jmenována hlavní světovou jasnovidkou, má pořád velký problém. Dokud jsou k sobě Cassie a jistý mistr upír – neuvěřitelně sexy Mircea –vázáni magií, její život nikdy nebude patřit jenom jí... Kouzlo, které je svazuje, může být zlomeno jenom s pomocí zaklínadla ze starověké zaklínací knihy Codex Merlini. Místo, kde se kodex nachází, není v současnosti známo, takže Cassie musí pátrat na jediném místě, kde jej ještě lze najít – v minulosti. Ale Cassie brzy zjišťuje, že kodex byl ztracen z určitého důvodu. Říká se, že kniha obsahuje jistá skutečně nebezpečná kouzla, a její získání sice může Cassii pomoci vypořádat se s Mirceou, ale také tím může ohrozit celý svět...\nVyjde: 12. 6. 2013\nDaniel Silva – Padlý anděl\nNázev: Padlý anděl\nOriginální název: Fallen Angel\nNěkterá tajemství měla zůstat navždy pohřbena. I ve Vatikánu. Zejména tam. Základní pravidlo Vatikánu zní: "Na nic se neptej."\nGabriel Allon toto pravidlo porušil. Nemohl si pomoci. Všechny jeho zkušenosti i profesionální instinkt mu totiž napovídaly, že mrtvá žena v bazilice sv. Petra nespáchala sebevraždu - i když vatikánská policie tvrdila pravý opak.\nBrzy se ukáže, že pravdu měl on. A co víc: že mrtvá žena odhalila letité tajemství, jehož vyzrazení by mohlo otřást Vatikánem a uvrhnout svět do konfliktu apokalyptických rozměrů. Gabriel nemá v takové situaci těžkou volbu: odloží restaurátorské náčiní a znovu riskuje život, aby hrozící katastrofě zabránil.\nVyjde: 3. 6. 2013\nSara Shepardová – Nikdy v životě (Hra lží 2)\nNázev: Nikdy v životě\nOriginální název: Never Have I Ever\nSérie: Lying Game\nKdokoli mohl zatoužit po mé smrti... Ještě nedávno jsem měla všechno, co si jen dívka může přát: báječné přátele, úžasného kluka, skvělou rodinu. Nikdo z nich ovšem netuší, že jsem odešla - že jsem mrtvá. Moje místo totiž zaujala má znovunalezená sestra-dvojče Emma, která se pokouší vypátrat mého vraha. Spí v mém pokoji, nosí moje oblečení a mé rodiče oslovuje mami a tati. A můj vrah ji sleduje na každém kroku. Ze svého života si toho moc nepamatuju, jen záblesky a krátké okamžiky, takže jediné, co můžu dělat, je pozorovat Emmu, jak se snaží vyřešit záhadu mého zmizení…\nVyjde: 1. 6. 2013\nLauren Oliver – Rekviem (Delirium 3)\nOriginální název: Rekviem\nAutor: Lauren Olivek\nŽánr: Romány (Fantasy)\nLena je v srdci revoluce. Bojuje proti společnosti, která prohlásila lásku za nemoc. Ale Divočina dávno není tím bezpečným přístavem, jakým bývala, protože vláda se rozhodla rebely zlikvidovat. K tomu má Lena hlavu a srdce vzhůru nohama, protože se vrátil někdo, o kom si myslela, že jej navždy ztratila…\nVyjde: 10.6. 2013\nVystavil Kleria Amanda v 18:01\nCílem meme je každé úterý vzít knihu, kterou právě čteš, otevřít ji na náhodné straně a vypsat dvě věty.\nKniha: Vampýrská akademie 3 - Stínem políbená\nRose dobře ví, že jí není dovoleno milovat jiného strážce. Že musí především chránit Lissu, poslední princeznu z rodu Dragomirů. Jenže když přijde na krásného Dimitrije Belikova, některá pravidla se prostě musí porušit!Rose své nejlepší kamarádce Lisse lže o svém vztahu k Dimitrijovi, ale jejich přátelství se nyní ocitá v ještě větším ohrožení než kdy předtím. Nesmrtelní vampýři se chtějí pomstít za to, co jim Rose nedávno provedla. Ve strašlivé bitvě, která předčí i nejhorší noční můru, se Rose bude muset rozhodnout mezi dvěma lidmi, na nichž jí záleží nejvíc. Bude ale její volba znamenat, že přežije jen jeden z nich? A pokud ano, bude to Lissa, nebo milovaný Dimitrij?\nJelikož s Dimitrijem sdílíme podobné názory, předpokládala jsem, že jí poví, že nemá čas na její pochybné věštby.\nKolo štěstí byl kruh s podivnými symboly, které se vznášely v oblacích.


Slunečno.cz ☼ Mobilní počasí i offline pro Telnice dostupné i při výpadku mobilního internetu\nZ rána bude oblačno až zataženo. V průběhu dopoledne pak jasno až skorojasno. Odpoledne pak skorojasno až oblačno. Na večer očekáváme jasno až skorojasno. Maximální teplota 8 °C. Nejvyšší rychlost a směr větru předpovídáme na 14. hodinu, vítr z 270° o rychlosti 3.1 m/s. Nejnižší teplota -3 °C.\nZ počátku předpovídáme skorojasno až oblačno. V dopoledních hodinách oblačno až zataženo s možností deště. Dále bude zataženo. Na večer očekáváme oblačno až zataženo. Maximální teplota 11 °C. Nejvyšší rychlost a směr větru předpovídáme na 13. hodinu, vítr z 239° o rychlosti 6.2 m/s. Nejnižší teplota -1 °C.\nRáno předpovídáme oblačno až zataženo. V průběhu dopoledne pak zataženo s možností deště. V odpoledních hodinách bude oblačno až zataženo s možností přeháněk. Na večer očekáváme jasno. Maximální teplota 10 °C. Nejvyšší rychlost a směr větru předpovídáme na 14. hodinu, vítr z 265° o rychlosti 8.1 m/s. Nejnižší teplota 1 °C.\nRáno bude skorojasno až oblačno. Dopoledne poté očekáváme zataženo. Odpoledne pak oblačno až zataženo. V noci poté jasno až skorojasno. Maximální teplota 9 °C. Nejvyšší rychlost a směr větru předpovídáme na 14. hodinu, vítr z 229° o rychlosti 5.2 m/s. Nejnižší teplota -1 °C.\nZ rána bude zataženo. V dopoledních hodinách zataženo. Během odpoledne zataženo. Na večer očekáváme zataženo. Maximální teplota 8 °C. Nejvyšší rychlost a směr větru předpovídáme na 13. hodinu, vítr z 278° o rychlosti 6.2 m/s. Nejnižší teplota 2 °C.\nZ rána bude zataženo. Dopoledne poté očekáváme zataženo. Během odpoledne zataženo. Večer zataženo. Maximální teplota 8 °C. Nejvyšší rychlost a směr větru předpovídáme na 13. hodinu, vítr z 274° o rychlosti 6 m/s. Nejnižší teplota 1 °C.\nRáno předpovídáme zataženo. Dopoledne poté očekáváme zataženo. V odpoledních hodinách bude zataženo. Večer oblačno až zataženo. Maximální teplota 8 °C. Nejvyšší rychlost a směr větru předpovídáme na 13. hodinu, vítr z 292° o rychlosti 6.5 m/s. Nejnižší teplota 2 °C.\nZ počátku předpovídáme oblačno až zataženo. V průběhu dopoledne pak zataženo. Dále bude zataženo. V noci poté oblačno až zataženo. Maximální teplota 8 °C. Nejvyšší rychlost a směr větru předpovídáme na 13. hodinu, vítr z 303° o rychlosti 4.4 m/s. Nejnižší teplota 1 °C.\nRáno předpovídáme jasno až skorojasno. V dopoledních hodinách jasno. Odpoledne předpokládáme jasno. V noci poté jasno až skorojasno. Maximální teplota 9 °C. Nejvyšší rychlost a směr větru předpovídáme na 14. hodinu, vítr z 298° o rychlosti 3.7 m/s. Nejnižší teplota 1 °C.\nNa začátku dne bude oblačno až zataženo. V průběhu dopoledne pak zataženo. Během odpoledne oblačno až zataženo. V noci poté oblačno až zataženo. Maximální teplota 9 °C. Nejvyšší rychlost a směr větru předpovídáme na 13. hodinu, vítr z 302° o rychlosti 3.9 m/s. Nejnižší teplota 1 °C.\nNa začátku dne bude zataženo. V dopoledních hodinách zataženo. Odpoledne pak zataženo. Na noc očekáváme oblačno až zataženo. Maximální teplota 8 °C. Nejvyšší rychlost a směr větru předpovídáme na 14. hodinu, vítr z 300° o rychlosti 3.9 m/s. Nejnižší teplota 1 °C.\nRáno předpovídáme jasno. V průběhu dopoledne pak oblačno až zataženo. Odpoledne pak zataženo. Na noc očekáváme oblačno až zataženo. Maximální teplota 7 °C. Nejvyšší rychlost a směr větru předpovídáme na 14. hodinu, vítr z 318° o rychlosti 3.6 m/s. Nejnižší teplota -1 °C.\nNa začátku dne bude oblačno až zataženo. V dopoledních hodinách oblačno až zataženo. Dále bude zataženo. Maximální teplota 8 °C. Nejvyšší rychlost a směr větru předpovídáme na 13. hodinu, vítr z 313° o rychlosti 3.1 m/s. Nejnižší teplota 0 °C.


Propletený život - Sheldrake Merlin | Artforum - dobrodružstvo myslenia\nPropletený život Jak houby utvářejí svět, mění naši mysl a ovlivňují budoucnost\nČím více toho o houbách víme, tím méně toho bez nich dává smysl. Neřadí se ani k rostlinám, ani k živočichům. Prorůstají půdou, poletují ve vzduchu a žijí i v našem těle. Vzrůstem sahají od mikroskopických tvorečků po největší známé organismy na světě. Stály u zrodu života na souši, dokážou přežít v otevřeném kosmu a libují si v radioaktivním záření. A vlastně na nich větší či menší měrou závisí veškerý život na Zemi. Jsou to organismy, které nás nepřestávají překvapovat. Sice nemají mozek, ale se šokující přesností zvládnou řešit problémy i ovlivňovat chování živočichů. Prostřednictvím chleba, alkoholu i život zachraňujících léků se nesmazatelně podepsaly na podobě lidské kultury a nedávné výzkumy potvrdily, že jejich psychoaktivní vlastnosti ulevují od řady duševních obtíží. Na jejich schopnosti rozkládat plasty, výbušniny, pesticidy i surovou ropu stavějí nejnovější průlomové technologie a objev, že pod povrchem propojují rostliny do podzemních sítí — „lesního internetu“ —, převrací naše chápání ekosystémů. Přesto více než devadesát procent druhů hub dosud nebylo zdokumentováno.\nAdresa titulu https://www.artforum.sk/katalog/147125/propleteny-zivot\nNižšie nám napíšte svoje meno a e-mailovú adresu známeho, komu chcete knihu Propletený život odporučiť.


##### Co vědět o randění s rakovinou – Tohle jsou jejich chlapi! S kým randí fedcupové královny? A.\nMusíte vědět! Co vědět o randění s rakovinou na Valentýna se zasnoubili po tříletém randění Katy Perryová. Chce alespoň prospět druhým, a tak chodí na rande za peníze, které.\nPodívejte se. Ovoce léčící rakovinu, o kterém by měl každý vědět. Dostane ji? Igor Chmela alias Jarek nelení a hned na Blanku použije všechny své balicí techniky, aby ji dostal na rande. Anička Slováčková a její boj s rakovinou: ŠTĚDRÝ DEN A SILNÉ CHEMOTERAPIE! Nezávazné randění kvete i ve vyšším věku a spojuje lidi se stejnými Vše, co o nich potřebujete vědět Rakovina mezi slavnými: Kdo onemocněl a vyhrál? Přiznání Gottové o rakovině Karla: Musela mu tajit pravdu!\nCo vědět o randění s rakovinou kráska Pia Wurtzbach (26) a ruský doktor Mikhail Varshavski (26) prý tvoří pár. Yang Liu se svým přítelem začala randit v roce 2007, když se setkali na výšce. Trapasy · Musíte vědět! Láska a sex · Retro skandály. Netušili, že zpěvačka svádí boj s rakovinou a cirhózou jater. Má syna, tělo snů a žádnou práci: Tahle kráska randí s Přiznání Gottové o rakovině Karla: Musela sinopsis sňatek neuvedený v ep 15 část 2 tajit pravdu!\nU Tygra (my víme, že to bylo super, i Franta to ví, ale ona to vědět nemusí). Mateřská dovolená 2019 – vše, co potřebujete vědět.\nRakovina prsu. Patrasová trne hrůzou, Slováček randí po parcích! Lucie Bílá v době, kdy byla sama, vyzkoušela dokonce i rande naslepo. Herec Jiří Mádl: Místo Voříškové randí s její dvojnicí! ODPOVĚĎ: Rakovina co vědět o randění s rakovinou nebude, ale pokud vás něco bolí delší dobu, je potřeba to. Začalali spolu randit teprve pět měsíců předtím, než dívka onemocněla, a mladík stále stojí po boku své.\nVěrku rakovina připravila o nohu, přesto žije naplno! Nechtělo se mu tam. Zasáhlo ho, že má máma rakovinu.\nOdpovídala na vaše otázky ohledně seznamování, seznamek, singles, randění i sexu na jednu Mirka (42) bojuje už dva roky s rakovinou prsu. Které celebrity postihla rakovina příliš mladé a.nadaci na výzkum rakoviny prsu. Rakovina penisu: Muže zabíjí hlavně kvůli studu a špatné hygieně.\nPro veřejnost je důležité vědět, že všechny nápoje – ať už s cukrem nebo bez – mohou být dále. Anička Slováčková a její boj s rakovinou: ŠTĚDRÝ DEN A. Skutečný rozsah rakoviny v těle Jiřího Pomeje: Pravdu před ním tají! Naopak si ho můžete užít konečně naplno.\nNa takové to opravdové randění jsem vlastně v mládí neměl vůbec čas. Před patnácti lety prohrála boj s rakovinou. Moderní pravidla randění aneb Dejte si víc času na rozmyšlenou. Vše, co o nich potřebujete vědět Rakovina mezi slavnými: Kdo onemocněl a vyhrál? Chci, aby lidé věděli, že tohle celé je příběh jedné velké lásky,“ říká s.\nVoříškovou na titulce, které je tradičně věnováno podpoře žen s rakovinou prsu. Musím říct, že jsem rakovinu nepřežila díky své statečnosti, ale díky lékařské vědě. Terezou Voříškovou na titulce, které je tradičně věnováno podpoře žen s rakovinou prsu. Vdaná Vilhelmová randí s tanečníkem ze StarDance! Lisa (30) umírá: Randím proti rakovině! Vše, co potřebujete vědět, než se vydáte na trať.\nco vědět o randění s rakovinou7\nHvězda nových Básníků Nesvačilová (24): Randí se synem Postráneckého! Barbora jako modelka. Filmová. Rakovina mezi slavnými: Kdo onemocněl a vyhrál? Dva roky se s rakovinou statečně prala, potom už ale věděla, že boj o život prohraje. V naší encyklopedii najdete články, fotografie i videa k tématu první rande. E-neschopenky přehledně: Vše, co o nich potřebujete vědět Rakovina mezi. S Račicí ráj, se Střelkyní boj Mateřská dovolená 2019 – vše, co potřebujete vědět Návrat do.\nZapojte anglicky deutsch\nA pokud s nimi chtějí muži randit, měli by nejen vědět. Možná, některé jsou ale přeci jen náročnější, šílenější nebo nemravnější než ty ostatní. Přesto není jednoduché najít v takové situaci partnera, o kterého se můžete opřít a. Patrasová o rakovině dcery (24): Šokovala tím, co Anička všem tají!\nOdborníci tvrdí, že randění na Tinderu a jiných aplikacích je. Slavný fotbalista dva cco po smrti manželky: Randí s prsatou kráskou! Nejnovější fotogalerie. Má syna, tělo snů a žádnou práci: Tahle kráska randí s Babišem jr. Díky inovativnímu postupu žena porazila čtvrté stadium rakoviny jícnu.\nCell Metabolism. Rozvádějící se Adele nelení: Randí s rapperem!\nZahraniční datování online\nJak dlouho chodí Jamie a lily\nNitanati matchmaking část 1


Očkování proti hepatitidě B u dospělých - Napájení 2020\nObvyklá forma hepatitidy B se také nazývá sérová hepatitida. Spojte takový název se skutečností, že infekce patogenním virem se může objevit v krvi. Pro infekci je zapotřebí i malá dávka virových částic. Z viru hepatitidy B jsou chráněni lidé, kteří již byli infikováni tímto virem a lidé, kteří se očkovali. Očkování proti hepatitidě B stojí od 300 do 500 rublů.\nSituace, kdy může dojít k infekci\nVe výšce choroby v krvi pacienta je koncentrace viru extrémně vysoká na 1 ml krve 1.000.000.000.000 kontaminovaných částic. Stačí, když nakazíme stovky lidí jednou kapkou krve. Přenos viru se může projevit nejen krví. Jiné biologické tekutiny mohou také sloužit jako cesta přenosu hepatitidy B: spermie, sliny, vaginální tekutina. V tomto ohledu zůstávají hlavní cesty infekce sexuální kontakt a hematogenní. Kromě toho je během porodu poměrně vysoké procento infekce dítěte od matky. Riziko se zvyšuje, pokud má matka HIV infekci.\nPři kojení nedochází k přenosu viru. Virus hepatitidy B má vysoký stupeň odolnosti vůči životnímu prostředí a může trvat několik dětí. Je třeba připomenout, že vysoce riziková skupina se skládá z osob, jako jsou: narkomani, kteří obvykle používají jednu injekční stříkačku, odsouzené, osoby s promiskuitou, praktikující nechráněný sex. Také jsou ohroženi lékaři a pracovníci různých záchranných služeb. Nezapomeňte na bezpečnost v kadeřnických salonech a kosmetických salonech (pedikúra, manikúra).\nDále je třeba poznamenat, že virus nepředává způsob komunikace s domácností. Prostřednictvím neporušené kůže virus nemá schopnost proniknout.\nAž do žloutenky se virus podobá běžné chřipce. Symptomatická je poměrně jednoduchá: bolesti po celém těle, horečka, závratě a bolesti hlavy. V některých případech se virus může projevit ve formě vyrážky na kůži. Po několika dnech se projevuje projev viru a příznaky, jako jsou:\nPři vyšetření lékař objeví rozšíření, Ve vzácných případech se slezina také zvyšuje. V tomto případě, pokud se choroba nestane chronickou, po vzniku žloutenka se stav pacienta zlepší. Několik týdnů je reverzní vývoj příznaků. Při slušné reakci imunitního systému, ve většině případů virové hepatitidy B, dochází k úplnému zotavení. V případě, že u pacienta neexistuje žloutenka, neexistují žádné příznaky návratu, virus hepatitidy B získává chronickou formu.\nNejčastěji může pacient zjistit malátnost, ne možnost jakéhokoliv fyzického namáhání, malátnosti. Vzhledem k tomu, že všechny tyto příznaky nejsou trvalé, nemají vážně nemoc. U chronické hepatitidy B je pozorována postupná smrt jaterních buněk. Na jejich místě, proliferace cirhózy pojivové tkáně. Játra přestávají plnit funkce, které jí byly přiděleny: syntetika bílkovin, tvorba žluči atd.\nDosud nejúčinnější způsob, jak chránit proti očkování. Děti dostávají injekci podle očkovacího kalendáře. Povinné očkování je také nezbytné pro osoby v rizikové zóně (blízcí příbuzní jsou také očkováni).\nRelapsy onemocnění jsou extrémně vzácné. Je třeba poznamenat, že v některých případech je nutná revakcinace.\nOčkování proti hepatitidě B je zahrnuto do seznamu očkování národního kalendáře preventivních očkování.\nHepatitida B je závažné onemocnění, které se může změnit na chronickou formu. Chronická hepatitida B není léčitelná. Prodloužený průběh hepatitidy vede k cirhóze - ke smrti jaterních buněk ak tvorbě pojivové tkáně na jejich místě. Jinými slovy, játra prostě přestanou plnit své funkce.\nInfekce se přenáší sexuálně a hematogenně (krví). Virus hepatitidy B může trvat dlouhou dobu (až týden) v částech sušené krve - na žiletku, bodě jehly apod. Nedávno se šíření této nemoci stalo epidemií, takže pravděpodobnost, že se nositel infekce setká s lidmi, je vysoká - jak u dospělých, tak u dětí.\nOčkování umožňuje vyvinout imunitu proti hepatitidě B, která přetrvává po dobu 8 až 22 let. Vakcíny získané za pomoci technologií genetického inženýrství se používají k očkování proti hepatitidě B. Takové vakcíny jsou účinné pro tvorbu imunity, ale nemohou vyvolat onemocnění.\nMůžete získat očkování proti hepatitidě B v Moskvě na klinikách JSC "Family Doctor". Při před očkování lékař poradí, která vakcína si vybere. Níže si můžete ověřit ceny služeb pro očkování různé typy vakcín, stejně jako domluvte si schůzku s lékařem na klinice, která se nachází v nejpříhodnější oblasti Moskvy.\nMilí pacienti! Upozorňujeme, že vyšetření před očkováním a postvakcinem pacienta lékařem / terapeutem / dětským lékařem se platí zvlášť. Můžete zadat cenu služby níže.\nŽádost o vakcínu: vyplňte formulář a obdržíte oznámení, pokud je dostupná vakcína Varilrix.\nInformace: PENTAXIM na skladě! Rekord je otevřený!\nInformace: INFANRIX HEX skladem!\nInformace: Na akci se podílí Inpromed Medical Center "Společně proti meningitidě". Akce se koná v Moskvě. V síti lékařských center Inpromed můžete očkovat proti meningitidě vakcínou Menactra (USA). Zavolejte a zaregistrujte se!\nKde je vakcína proti hepatitidě B? Specializovaným místem je polyklinikum, za kterým je osoba pevná. Volné očkování je zaručeno zákonem. Pod ním padnou děti. V případě, že standardní postup není důvěryhodný, požádejte odbornou instituci o zaplacenou sazbu. Kurz je omezen na dvě kategorie: věk dětí a dospělí do průměrného důchodového věku (55 let).\nVirové onemocnění jater se dělí na typy: A, B, C. První typ - šetřící tělo. Dva další typy vedou k zničení a rozkladu jater. Často proniká do chronického kurzu. Zánět vyvolává cirhózu, způsobuje jaterní nedostatečnost. Lékaři infekce typu B používají zkratku HBV - virovou hepatitidu B. Jedná se o nepředvídatelnou infekci a dokončení. V první fázi je ovlivněno samotné tělo. Poté vzrůstá zánět cév, kůže je poškozena, nervové soustavy narušují. Začíná pracovat s nesprávným trávením. Zdrojem onemocnění jsou lidé. Nosiče viru způsobují infekci, onemocnění se začíná rozvíjet.\nZpůsoby pronikání HBV do těla:\nin utero - od matky k dítěti;\nprostřednictvím kožních lézí: praskliny, rány, řezy, oděvy;\nkrvácením zubních dásní a obalu úst;\nprostřednictvím lékařských postupů.\nPro ochranu těla vyvinuli lékaři komplex, kde je roubování důležitou složkou. Očkování se považuje za účinnou prevenci onemocnění.\nPo přijetí hepatitidy typu B již není možné se ho zbavit, proto je plánován plán očkování. Chrání děti, zabraňuje patologickým stavům mezi dospělou populací.\nMetody a modely prevence\nKde mohu dostat očkování proti hepatitidě B, kdo a jak očkuje? Existují různé způsoby očkování od věku. Složení injekce nemá vliv na postup.\npacient do 3 let - ve femorální zóně;\ndospělého pacienta - v rameni.\nStandardní: I injekce o měsíc později - II, po 6 měsících - III.\nNaléhavost: já, v týdnu II, ve třech týdnech III, v roce IV.\nRychle: já, v měsíci II, ve 2 měsících III, v roce IV.\nPočítání není od první injekce, ale od každé následující.\nExistují dva způsoby očkování osoby:\nPlán prevence je zvolen libovolně, ale harmonogram vyžaduje plné dodržování. Pokud je z nějakého důvodu jedna z očkování přeskočena, potřebná doba mezi vakcínami uplynula, budete muset nejprve absolvovat kurz. Imunita lidé dostávají po třech injekcích. Doba platnosti závisí na stavu pacienta - od 8 do 20 let.\nVýznam revakcinace je podpora imunity, kterou osoba získala po očkování.\nReakce na léčivý přípravek\nKde se dostane očkování proti hepatitidě, řekne doktor jakéhokoli úzce specializovaného oboru. Jedná se o otázku všeobecných znalostí lékařů. Lékařský odborník vysvětlí zvláštnosti kompozic proti zánětu jater. U dospělých bylo vyvinuto několik receptur vakcínového roztoku, což je účinek daný každou vakcínou, některé jsou však oblíbené, které jsou častěji doporučovány lékaři.\nPřípravy se liší podle místa výroby (země):\nIndický stát je Biowac;\nKubánská republika je Eberbiwak;\nJih. Korea - Euwaks B;\nBelgie - Angers.\nVlastnosti léčivých přípravků jsou stejné, náklady a složení jsou různé. Chcete-li získat plnou imunitu, musíte provést 3 injekce.\nKde se mám očkovat proti hepatitidě A, B? Standardní volbou je polyklinikum. Jsou zde vybudovány speciální očkovací místnosti, kde nejen vyrábějí vakcínu, ale také vysvětlí, jaká je reakce na složení léku. Postup bude trvat několik minut a bude zdarma.\nPokud si přejete, můžete si koupit oblíbené nebo doporučené složení léku.\nJaké reakce organismus dává v reakci na výstřel:\nvýskyt místa malého utěsnění v místě vpichu, zbarvení kůže;\nnepříjemné pálení uvnitř pokožky;\nzvýšení (nevýznamné) teploty;\nslabá slabost v těle;\nbolestivý stav, pocit malátnosti.\nSymptomy jsou normální, zmizí druhý den. Často pacient necítí žádné změny, je to také normální. Tento indikátor je charakteristický pro osoby se silnou imunitou. Těžké komplikace jsou výjimečné výjimečné případy. Poměr zaznamenaný statistikami: 1 až 20 tisíc.Zjistěte důvod a důvod, proč odmítnout prevenci hepatitidy B nestojí za to, je lepší se hedge a vyhnout se hrozné onemocnění jater.\nOčkování proti hepatitidě B se koná pro osoby ve věku 18 až 55 let, které nebyly dříve očkované z této infekce. Očkování dospělých, kteří nejsou ve vztahu k rizikové skupině, se provádí na standardní schéma 0-1-6 (první dávky - na začátku vakcinace, 2. - měsíc po první vakcinaci, třetí - po 6 měsících od zahájení očkování). Také poskytuje povinného očkování proti hepatitidě B rizikových skupin: zdravotníků, pacientů, kteří dlouhodobě intravenózní infuzi složek krve, nebo v hemodialýze; členové rodiny, kde jsou pacienti s hepatitidou B; do oblastí se zvýšeným výskytem hepatitidy B; injekčními uživateli drog a lidmi s promiskuitou. Pro ně je plán očkování 0-1-2-12 měsíců. Neexistují doporučení pro plánovanou revakcinaci dospělých proti hepatitidě B.\nV Moskvě očkování proti hepatitidě B stojí 947r. (v průměru). Postup lze provést na 85 adresách.\nOčkování proti hepatitidě ve Voroněži.\nHledáte zdravotní středisko, kde můžete získat vakcínu proti hepatitidě za přijatelnou cenu? Očkování proti hepatitidě - 1 objekt v naší databázi! Voronezh.big-book-med.ru - pomůžeme vám najít oficiální stránky, způsob provozu, telefonní čísla a adresy ve Voroneži!\nHledáte zdravotní středisko, kde můžete získat vakcínu proti hepatitidě za přijatelnou cenu? Očkování proti hepatitidě ve Voroněži - podrobné informace na stránkách Voronezh.big-book-med.ru!\nOčkování proti hepatitidě ve Voroněži - zjistěte názory a názory, adresy a telefonní čísla!\nSofab LP - generikum léku Harvoni


Czech Death Fest 2013: Až se voda vířila - StudentPoint.cz\nCzech Death Fest 2013: Až se voda vířila\nPátý ročník festivalu Czech Death Fest je za námi. Co se dělo, nedělo a mělo dít, to se dočtete zde.\n18. 06. 2013 Andrea Fiedlerová\tPátý ročník festivalu Czech Death Fest je za námi. Co se dělo, nedělo a mělo dít, to se dočtete zde.\nVětšina lidí si vybírá fesťáky podle kapel. Věřte mi, že i když zde nebudete mít své oblíbence, co se hudby týče, Czech Death Fest vás stejně nadchne. Velikým plusem je krásné prostředí, které bylo letos podtrženo výborně objednaným počasím. Voda na osvěžení hned u pódia, toalety oproti jiným festivalům na skvělé úrovni (no, nečekejte pětihvězdičkový hotel, ale uklizeno rozhodně bylo), příjemné posezení a výborné pivo. Co víc si ke dnům hudby přát?\nPři zvuku první kapely Flowerwhile nás přivítal pohled na stage, která byla věnována Jeffu Hannemanovi, metalové ikoně ze skupiny Slayer. Řekla bych, že většinu lidí oznámení o věnování stage Jeffovi potěšilo. Po obhlédnutí situace a vytyčení centrálního bodu v podobě stanu, jsme museli udělit několik dalších hvězdiček. Náchodské pivo v horkém počasí doopravdy bodlo. Větší fronty se netvořily. Poslední kroky před hudební smrští vedly k festivalovému obchůdku, kde jsme si koupili opravdu nádherná trika s logem festivalu. Díky vám, jsou opravdu povedená.\nOdpoledne jsme slyšeli thrasháky Kryptor a mladší Noostrak. Po nich následovala první zahraniční kapela, australští Captain Cleanoff, u kterých nás bavil hlavně “složitý“ text. Po nich Area Core a Insania. Tuhle kapelu jsem slyšela poprvé a z odpoledního bloku mě bavila rozhodně nejvíc. Možná to bude nadšením, které jsme měla nachystané pro večer, ale ani jedna kapela mě nedonutila jít do kotle a rozhýbat kosti. To se změnilo právě s Atari Terror. Skvělá spolupráce s publikem, hudba, která rozhýbe většinu lidí, mladé rozhodně. Každý, kdo byl vepředu, si mohl zapogovat i se samotnými zpěváky. Největší nadšení sklidilo Wall of Death, kterého jsem se úspěšně nezúčastnila – hromada lidí se rozběhne proti druhé hromadě, auu. Po Atari Terror přišel headliner pátku, švýcarští Samael. Pro mě rozhodně zajímavé na poslech, ale ne typ na fesťáky. Na druhou stranu příjemný odpočinek po předešlém vyčerpávajícím výkonu. S německými Ctulu jsem měla tu čest poprvé, ale dojem také zanechali. Pravdou je, že mi tyto dvě kapely tak trochu splývají dohromady. Jako Večerníček zahráli temní Secret of Darkness, Panychida a F.O.B. Dobrou noc.\nNedělní program zahájily kapely Greedhale, Brutally Deceased, Spreading Dead a Ingrowing. Většina černooděnců zvolila útěk do vody, i když našli se odvážlivci, kteří stáli pod pódiem od rána. Svou glam image nás dostali do kolen Nobody Knows. Člověk měl chvíli pocit, že se posunul dozadu v čase. Dále se vystřídali Eleament, Minority Sound a němečtí Sabiendas. Pořádné peklo pod Jeffem přišlo s Debustrol. Ti jsou vždy zárukou skvělého metalového zážitku, což se potvrdilo. Sledovalo je celé spektrum generací. Byl zde i pokus o circle pit, a to se cení! Po nich se ukázali slovenští Revenge Division, FDK a Locomotive. Já už se těšila na vystoupení brazilských ItSelf. Čekala jsem trochu něco jiného, ale na bubeníka, který celou dobu bravurně bubnoval i zpíval, asi jen tak nezapomenu. Většina místních vyhlížela Tortharry, další hvězdu a spoluorganizátory CDF. Nezklamali, jako vždy.\nPo odehrání koncertu Tortharry členové zůstali na podiu. Přidaly se k nim další dvě hvězdy, kytarista Miloš „Dodo“ Doležal a druhá kytara Ricardo z ItSelf, aby si zahráli song od Slayer, South of Heaven. Rozhodně sklidili úspěch a velký potlesk věnovaný pro Jeffa Hannemana. Následovalo dlouhé a napjaté čekání na hlavního headlinera, Destruction. Koncert jsem si užila z lavičky dále od pódia. To ovšem neubralo na hudebním zážitku. Cituji slova zpěváka: „It’s death metal, black metal, thrash metal, heavy metal. It doesn’t depend, because we’re one fucking big family!“ Po tom, co nám pochválil české pivo, stoupl ještě o nějaký ten stupínek v subjektivním žebříčku sympatičnosti. Festival zakončovali slovenští Doomas, němečtí Profanation a Coward.\nMetalgate Czech Death Fest se opravdu podařil a rozhodně další ročníky doporučuji. Skvělá organizace a prostor, to je něco, do čeho se vyplatí investovat. Počet návštěvníků zde roste, a to samo o sobě o něčem mluví. Foto: Andrea Fiedlerová, StudentPoint\nAutor článku: Andrea Fiedlerová\tZapoj se do diskuze\tDalší článek\nKuriózní muzea světa VIII.: Muzeum kávy\nRoste na plantážích, je hnědá, pražená a existuje nespočet způsobů její přípravy - ano, řeč je samozřejmě o kávě.\n18. 06. 2013 Barbora Pěničková\tMohlo by tě zajímat\nFilmové premiéry pro tento týden\nKultura\tTentokrát tu máme opět pořádnou dávku filmů, tak neváhejte!\tLucie Nováková\nOhlédnutí za letošními maturitami\nKultura\tStejně jako každý rok, tak i letos úspěšní maturanti překročili hranici dospělosti. Jaký byl třetí rok státních maturit?\tTamara Tomanová\nOd Sluníčka přes Top dívky až po Vlastu\nKultura\tJak se měnil nás vkus ve výběru časopisů? Začalo to Sluníčkem , Mateřídouškou, ABCéčkem...\tTamara Tomanová\nZdravotně postižení lidé nestojí o soucit, někteří už to pochopili. Co vy?\nKultura\tAž do 29. června probíhá na Výstavišti v pražských Holešovicích výstava, která zážitkovou formou přibližuje život lidí se zdravotním postižením.\tStudentPoint


McFarland: Útěk před chudobou, středa, 15. 5. 2019, 12:10 - Nova Cinema - tvprogram.iDNES.cz\nDrama USA (2015). Píše se rok 1987. Středoškolský tělocvikář a také trenér fotbalového týmu je vyhozen ze školy za zranění, které způsobil studentovi. S manželkou Cheryl a dvěma dcerami se stěhuje do nového místa, do McFarlandu v Kalifornii. Jde o chudé městečko, kde se lidé živí především pěstováním ovoce a zeleniny. Po příjezdu není rodina vůbec spokojená, ale rozhodnou se zůstat... (120 min)\nUčitel a fotbalový trenér Jim White přijde o svou práci a musí se s celou svou rodinou přestěhovat do nového působiště, malého městečka McFarland v Kalifornii, jednoho z nejchudších měst USA. Žijí zde jen přistěhovalci z Jižní Ameriky, kteří tvrdě pracují na svých farmách a denně usilují o živobytí a své vlastní přežití. Jeho noví žáci pocházejí z nejchudších hispánských rodin a nemají žádnou budoucnost. Jim objeví u sedmi z nich neuvěřitelnou fyzickou výdrž, vytrvalost, výjimečné běžecké schopnosti a nadání pro přespolní běh. I přes silný odpor, bez potřebného vybavení, se mu podaří postavit školní běžecký tým, který po několika nezdarech a zklamáních začíná slavit první výrazné úspěchy. Nakonec se z chlapců ze zapadákova stane nejlepší běžecký tým schopný konkurence v celostátním měřítku.


Tábor | Gold Creek 1879 | Děti lesa\nTábor | Gold Creek 1879\nVložil/a: Tomáš.Bajer dne: Čt, 09/08/2018 - 12:26\nNe, 22/07/2018 - So, 04/08/2018\nS Johnym - Klátivým Billem, který nás sem všechny pozval, jsme se sice nikdy nepotkali, ale jako noční jezdec, rozvážející poštu, nám alespoň doručoval užitečné informace. Poté, co se někdo v noci nezvaně pídil po táboře po našem pracně narýžovaném zlatě, jsme raději drželi noční hlídky a objevili bandu podivnejch týpků, poflakujících se v noci kolem našeho tábora. Díky Fílově detektivnímu pátrání se nám podařilo společně vytvořit rekonstrukci jejich vzhledu a identifikovat v nich členy a kápa gangu, který vykrádá zlatokopecké tábory na celém horním Yuconu. Pocvičili jsme se v zacházení se zbraní a v maskování, ale než jsme se stihli vydat pátrat po padouších, stačil nám vybrat zásoby jídla medvěd. Tak jsme se vydali po jeho stopě, zachránili nerozvážnou Beky a pochutnali si na vlastnoručně připravené medvědí pečínce.\nDalší překvapení přišlo v neděli, když jsme ráno našli odemčený nedobytný bankéřův sejf, z něhož zmizelo všechno uložené zlato i spolu s bankéřem a kuchařkou Pájou. Rozlíceni podlým zločinem jsme pro ně (či jejich únosce) postavili šibenici a vydali se pátrat po jejich stopách. Náhradu za zmizelou kuchařku domluvili šerif a Beky v indiánském táboře, kde od náčelníka Šošonů Bučícího Jelena koupili za medvědí kůži a 500 karátů zlata jeho dceru Krásnou Lucy. Náš noční přítel nám zase získal informaci o opuštěném gangsterském táboře, kam jsme se odvážně vydali na výpravu s přespáním. Během ní jsme podle legendy o půlnoci opravdu našli světélkující hroby mrtvých gangsetrů a rekonstruovali podobu jejich Velkého Bosse.\nNakonec se nám - mezi rýžováním zlata, osvěžováním v naší přepychové laguně s Fílovými dírami, kradením šerifovy whisky a dalšími zlatokopeckými radovánkami - podařilo koupit od Indiánů část mapy s vyznačenou jeskyní, kde prý Velký Boss ukrývá všechno uloupené zlato. Sebrali jsme všechnu kuráž, nabili své špuntovky a vydali se po ní pátrat. Po krkolomném sestupu a dobytí jeskyně bylo zřejmé, že Velký Boss byl opravdu náš bývalý bankéř. Nejen, že v jeskyni ukrýval všechno naše uloupené zlato, ale po riskantním vypáčení bedny s dynamitem jsme namísto třaskaviny nalezli obrovský poklad, z něhož si každý odnesl značné bohatství (kvůli možným potížím s finančním úřadem zde neuvádíme konkrétní množství). Cestou zptáky do tábora jsme navíc narazili na Big Bossův hrob, takže žádná odveta za náš úspěšný lup už nehrozila a my si mohli v klidu vychutnat svou poslední večeři, zkoušku důvěry i Initipi a vrátit se způtky ke svým rodinám, bohatší o hroudu zlata, hromadu špinavého prádla a kupu nezapomenutelných zážitků.\nA na Gold Creeku už budou dávat dobrou noc zase jen ty lišky...