Meliho stránky - Rekreace v Jugoslávii '09\nGPX a GDB formát logu z dovolené s navštívenými body zájmu\nRekreace v Jugoslávii '09\nRok se s rokem sešel a já mám zase možnost pěkně z tepla domova od sklenky s jedenáctiletým Beaujolajs začít vyprávět příběh z jedné stopy, pro tentokráte zažitý v osmi dnech na téměř třech tisících kilometrech projetých po zemích bývalé Jugoslávie.\nPominu teď všechny změny a životní události co se v poslední době udály. Nezbývá než zvednout hlavu a jet dál… alespoň na týden a bohužel… v menším počtu. V našich srdcích si jel ale celou cestu s námi…. ;-( (pozn. – tady už Beaujolajs nestačí a slivovice by to jen zhoršila). Nic naplat, je na čase popisovat krásno. A si pište, že dovolená Meliho byla sakra krásná. Nelze k ní rovnat pokus o dovolenou „motocestovatelů“ Čendy a Pájovce (pracovně nazvaná TOMI-k tour), kteří málem jeli na Zakarpatskou Ukrajinu. Kdyby si býval byl Tomík (řečený – Pájovec) nezapomněl vzít pas.\nTak tedy. Volný týden byl zajištěn, a protože už nejsem student, ba ani zaměstnanec ústavu, bylo plánování sakra hektické. Čenda ale musí za každou cenu nakreslit a vytisknout mapu trasy a tak sem od boku vyfiknul okruh přes Balaton, Bosnu, Černou Horu a chorvatským pobřežím zpět. Až mne překvapilo, že jsme pak v reálu téměř nic nezměnili… (kdo by si taky dovolil vyjet z Čendovo vytištěného plánu :-D ). Jediná čára přes rozpočet byl první víkend, jež se kryl s kamarádovou o dva měsíce odloženou oslavu 30tin. No nedá se nic dělat, slavit se musí.\nJe pátek odpoledne, právě jsem dorazil z práce a spokojen s tím, že jsem včera stihl „něco“ zajistit, začínám s Pájou balit na motorku. Alu kufry mi opravdu udělaly radost. (A co teprve až mi pozítří Čenda poradí přidělat „karimatky“ na víka a nebudu muset při zavírání používat násilí.) Rozdíl oproti předešlým rokům je ale znát. Ešus, vařič s kartuší, hrnky a jim podobné záležitosti se vždy nasomrovali na CB-čko a tak i ultra dobře skladné (a pěchovatelné) hliníkáče téměř „praskaj ve švech“. Vyzbrojeni a nabaleni konečně můžeme frčet prvních 100 kilometrů - na sever do míst, kde nás po 2 dny bude opíjet a přejídat oslavenec Pepeee.\nV osm večer jsme na místě, zábava začíná a já si ani nevzpomenu na málem rozbitou hubu před chvílí. Na poslední chvíli jsem totiž uznal, že už další auto nepředjedu a musim na brzdy a zařadit se – s nově obutými TKC se přeložená motorka navalila na předek a progres-neprogres se celá rozkývala jak Šmicr při pokusu o sambu ve StarDance… a já si pak málem šel vyklepávat nohavice.\nOslava narozenin je velkolepá - pro někoho do 9 do rána, pro nás jen do tří, ale přes tenkou stěnu stanu, jako by jsme slavili dál… Díky vám KAMARÁDI!!!.\nSobotu si užíváme další a další přísuny jídla a pití, které prokládáme rácháním v bazénku, kde si já na celkem „ucházející“ matraci s pivem v ruce hraju na Bolka alias Kurvahošigutentag. Narychlo pak pomocí papírové mapy (tu mám od předloni bo jsem málem jel do Albánie – nic méně nakonec „dopadl“ bratranec na Slovensku) odlaďuji v Anči první dva dny trasy a ukládám pár POI z motoride.sk. Zdá se, že splníme a ještě překročíme.\nNu a ještě než půjdeme spát a nabírat tak síly na zítřejší velký den, musím představit účastníky týdenního rekreačního, ozdravného masírování hýžďového svalstva:\nPrvní motocykl – tedy Honda (Přesalp) poveze mne (Meli) spolu s Pájou (Beky).\nDruhým strojem jest Yamajka Fazer (Lejzr) s naším kamarádem (nejen) v jedné stopě - Čendíkem, kterého tímto zprošťuji přízviska greenhorn – a povyšuji ho na hodnost desátníka.\nK vysvětlení, proč zrovna můj motocykl je první a proč zrovna "desátník" mohu sdělit toto. První, protože jsem VEDOUCÍ! A desátník? – to se dozvíte už zítra večer… nic méně v tomto duchu od nás Čendík dostává maskáčový klobouk (z pouti), který sebou ke své nesmírné radosti zítra poveze.\nNeděle 9.8. 480 km\nAčkoli jsme vstali poměrně brzy, vyrážíme až v nějakých čtvrt na jedenáct. Trochu se uklidňuju tím, že loni jsme k Balatonu – a to až na jeho jižní stranu k Siofóku - zvládli dojet za odpoledne. Loučíme se tedy s oslavencem a všemi ostatními, kteří jak se ukázalo, jsou buď těhotní, nebo dokonce jedno až dvě děcka už mají (inu už jsem ve věku kdy se to stejně starým kamarádům holt přiházívá). Důležité je, že právě teď jsme středem pozornosti MY a s posledními slovy „Já jsem vedoucí“ – si uvědomuju, to OPRAVDU ZAČÍNÁ!\nCestu na Balaton už jsem popisoval loni, takže se podívejte do minulého cestopisu. Nebudu se s tím přeci psát dvakrát. Pravda, mírné odlišnosti se vyskytly. Jmenoval bych například fakt, že jsme vyráželi odjinud a směřovali jinam a shodná cesta tedy byla jen v úseku Brno – Mosonmagyaróvár (prostě městečko za HU hranicemi), dále jsme například na rozdíl od minule zmokli, taky jsem ehm… jaksi podcenil odpor vzduchu na dálnici s hliníkovýma kuframa… no a tak dále a tak dále. Prostě nuda nuda, šeď šeď. Nic co bych tu chtěl rozmazávat…\nSnad jen sám pro sebe si zde poznamenám pár bodů dne, které můžete klidně přeskočit, až řekněme na dobu po 20-té hodině večerní…\nToto je má osobní soukromá a osobní část textu: NEČÍST!!!\nTakže v Chocni tankujeme do plnejch a Čedník kontroluje tlak ve svých dvousměsových Michelin Pilot Road2. Při pohledu na něj by mne ještě ani ve snu nenapadlo, že tato činnost (nebo alespoň pomyšlení na ni) bude naplňovat celou moji dovolenou. Pokračujem na Svitavy a dál na Brno. Na cestě, jejíž nejjižnějším bodem má být Černá Hora by bylo trestuhodné nezastavit u benziny s prodejnou pivovaru Černá Hora. Dáváme si tu každý po limonádě a do taknkvaku přibaluju černohorskou „Pivní režnou“.\nProtože jedeme přes Brno kolem našeho bývalého (Čendovo současného) privátu, protože máme hlad a protože Čendík nemá zajištěné krmení rybiček (jakési náhražky za mne a Páju), spojujeme příjemné s užitečným a stavíme tam na oběd v nedaleké hospůdce. Samotný konzumní akt by ani nestál za zmínku, jako spíš odjezd od privátu. Jinak zásadový „desátník“ z nepochopitelného důvodu otáčí do protisměru a jede „zkratkou“. Já tak dlouho nevěřím, že neotočí a nepojede zamnou (sem přeci vedoucí), až jsem najednou sám – teda s Pájou. Normálně by jsme se ztratili na nám všem nejvíce známém místě.\nUž společně najíždíme na dálnici a drtíme kilometry k jihu. Počasí nám přeje jen do Bratislavy. Zde začíná pršet tak, že musíme do nemoků. Maďarské hranice projíždíme jak ve skafandrech, abychom hned za nimi zastavili pro výměnu nejakého obolusu. Čenda s Pájou jsou v budce a já moknu u motorek. Každá voda ale nakonec steče dolů, a… po pár kilometrech už frčíme bez igelitek na suchém asfaltu. Paráda. Jen ty TKC jsou na té naložené motorce podivně nestabilní. Při překlápění z jedné strany na druhou, jako by zadní kolo „popocházelo“ do strany… To jsem nečekal – za úvodních cca 500 km, které jsem s nima před dovolenou nalítal, se zdály stabilní jako E-07 nebo Tourancky co jsem měl před tím.\nNa jedné z pauz dojídáme masíčko, kterým nás oslavenec vybavil a přemítáme o možnosti nákupu a také tankování. Čendíkovi Lejzr bere ultra málo, takže je to na mně. Já jsem zvyklej, že palivoměr 100 km ukazuje plnou, pak se během následujících 100 km přehoupne z max k min. a pak mám 100 km na natankování. Tedy za běžného provozu… ehm\nPřibližně ve čtvrt na 8 míjíme benzinku, jenže je v protisměru. Chci se k ní vrátit, ale když už jsem odbočil, vidíme tu market. Tak nakoupíme. Navíc se na parkovišti můžeme vyfotit s vyhlídkou na zdejší hrad (Sümeg). Ostatně tím jsme se kochali už na příjezdu silnicí č. 84. Nakoupené vínko mi dodává optimismu a s Ančou v ruce se rozhoduju popojet ještě 15 km k další benzínce. Kdo by se vracel…\nNyní bych rád poznamenal, že ještě není po 20 hodině!!!\nTak tedy vyjíždíme a cca po kilometru cítím, jak motor na chviličku vynechal. Sakryš. Motor frčí dál, ale po dalších 3 km už je to jasné. Došla šťáva. Rychle otáčím a pokouším se dojet zpět. Neujedem ani pár set metrů a motor zdechá natrvalo. A kruciš.\nPája slézá z motorky a jde škarpou. Já rychle tlačím k nejbližší odbočce do polí. Je to kousek, ale zahřál jsem se. Čendík místo aby vytáhl foťák, tak mi pomáhá tlačit. V tuto chvíli jsem byl rád, nic méně fotka jak tlačím, by mohla být fajn… Rozebírám půl motorky, abych se dostal pod sedlo (klasika). Tam k mé nesmírné radosti nalézám hadičku a jdu přestát do PET-ky. Ještě že Lejzr není tak rozežranej jako ta naša.\nDojíždíme nazpět k benzínce, kterou jsem před půl hodinou zavrhnul. Tankujeme a raději nepočítám spotřebu. Je po 20 hod!!! a my se už opravdu blížíme k Balatonu. Na posledních kilometrech ještě potkáváme magora, který předjíždí, i když jedeme proti (od teď zapínám přídavná světla) a pak už zbývá jen vybrat kemp. Náhodně sjíždíme podle jedné z cedulí a po zjištění ceny a vzhledu kempu se rádi ubytováváme.\nNáš desátník rozbaluje svůj bivak. Zde si dovoluji jednu vsuvku - těsně před již zmíněnou TOMÍk tour totiž Čenda kupoval novej foťák v černé barvě (narychlo měli jen stříbrný tak pořídil ten) a stan, o jehož typu a velikosti se rozhodoval už rok. Nakonec si koupil pro osamoceného motorkáře poněkud nečekaně (teda nečekaně jen pro lidi, kteří Čendíka neznaj) „ideální rodinný stan pro 4 osoby“ Hannah ATOL a aby toho nebylo málo, tak rovnou v maskáčové barvě. A právě proto je desátník!\nJako vždy na cestách, pocucáváme už během stavění našich obydlí místní pivo. Pak přichází čas na večeři. Nechce se nám vařit a proto jdem do restaurace, kde každý volí něco jiného, jen přílohu máme stejnou – osmahlou zeleninu. K tomu místní vínečko a pak ještě ty bublinky, které jsme cestou pořídili. To už sedíme na břehu Balatonu a zatímco se Čendík snaží tvořit umělecká fota, já na Páji vyzvídám, jestli se jí víc líbí hory nebo pláž a moře. Odpovídá, že hory. Pak mi doporučuje pro dnes přestat pít, protože mám řeči, jako bych jí znovu zkoušel zbalit… Jenže to ještě neví, že každá voda…\nPondělí 10.8. 370 km\nProbouzím se brzo. To je proto, že na rozdíl od ostatních já vím, kolik km potřebujeme dnes ujet. Zkouším své (již tradiční):\n„Sokolíci, vy nepojedete do Ouměřic?“\nPája jen něco zabručí, ale Čendík se dá ukecat na ranní plavču v Balatonu. Když pominu jedno šlápnutí do bahna tak bylo příjemné a osvěžující. Ještě je třeba zkontrolovat zadní pneu. Tlak byl pod 1 atmosféru… tak proto asi včera ta motorka tak plavala. Po provedení hygieny a rychlé snídani (bohužel až ve třičtvrtě na deset) vyrážíme - obohaceni o Čendíkovu radu umístit karimatky na kufry - k jihu.\nObjezd části jezera se konal jako obvykle za dost zvýšeného provozu. Ještě poslední ohlédnutí na maďarské moře a pak už jen poměrně nudná pasáž k chorvatským hranicím. I když ona zas tak nudná nebyla.\nTo jsme takhle odbočili z asfaltu do stínu na prašnou cestu za účelem kafe a odpočinku… Je hic na padnutí. Stojíme každý v jednom pruhu cesty, což samo o sobě už tak nějak zapříčiňuje, že za chvilku jede auto a já musím s Přesalpem uhnout. Neuplyne ani pět minut a kolem nás projíždějí dva zdejší bikeři (na něčem připomínajícím Stadiony). No nic, nasedáme a pojedem dál. Nepojedeme. Čenda na mě volá, že mám uplně prázdnou zadní gumu. Takže zase zpátky do stínu.\nJsou dvě možnosti. Volím tu rychlou a méně pracnou, tedy použití spreje na opravu (lepení duše odkládám na příště). Nejdřív pochopitelně hledáme případný hřebík, ale tak nějak je mi už jasný, že problém je jinde. Už od výměny pneu v zimě mi zadní pomalu ucházela. Bylo to ale natolik zanedbatelné, že jsem to neřešil. Nejspíš povolila nějaká stará záplata. Vyndávám specielní sprej, který jsem pořídil kdysivává a už už jsem snad i myslel, že ho nikdy nepoužiju. Zvěsti o jeho nefunkčnosti rozptýlil Čenda, který ho použil loni po návratu z Francie. Prohlížím si tedy vybledlý návod a za Čendovo kamerování (na foťák) šroubuju konec hadičky na ventilek. Teď už zbývá jen odhadnout, kdy je to dost… Nebojím se toho a plním jak to jde. Následně je nutno (dle návodu) ujet několik km a upravit tlak. Tak tedy sedáme a opět vyrážíme – k nejbližší benzínce. Opravdu jsem se toho nebál, protože je tam přes 4 atmosféry.\nOd téhle doby musí Čendík každou chvíli hlásit jestli je guma dobrá a já přemýšlím kdy zase zkontrolovat tlak. Po asi padesáti km opět stavíme a já zjišťuju zase o atmosféru víc, než kolik jsem nařídil u minulé benzínky. Pro tohle můžou bejt jen dvě vysvětlení. Buť se ten bazmek zahřátím rozpíná, nebo jsou špatně kalibrované měřáky. Ale o tolik snad ne…\nTo už vjíždíme do Republika Hrvatska. Krajina se mění a my přeci jen překonáváme i nějaké to převýšení. Úsek 125 km v této zemi jest bez úlovku nějakého zážitku nebo fota. Je to škoda, protože to co stálo za vyfocení se buď fotit nesmělo (cosi jako tabáková plantáž) nebo jsme to ani neviděli (značky „pozor miny“).\nStojíme na lesní cestě a já nadhazuji zmíněnou absenci cedulí. Na to říká Pája, že ty přece byli v těch lesích asi před 20 km.\n„No to jste měli říct, že je chcete vidět!“\nŠkoda. Žádné další už nepotkáváme a to mrzí asi nejvíc Čendíka, který v práci slíbil, že tu ceduli vyfotí zezadu :-D.\nVjíždíme do Bosny. Čenda si libuje, že na hranicích byla trošku fronta a chtěli po nás vidět doklady, což je jediný způsob, jak si opravdu uvědomit, že vjíždíme do nové země. Navíc to (podle jeho názoru) trochu zavání (ne)dávnými dobami, kdy dostat se přes hraniční přechod nebyla žádná sranda…\nNeznalí poměrů věříme internetovým info a snažíme si vyměnit ojra za bosenské marky, to se v kurzu 1:2 daří u první benziny. Můj mobil mi napovídá, že nás ani nijak moc nenatáhli. Až časem (když nám všichni na marky vrací ojra) nám dochází, že tato výměna byla nejspíš zbytečná.\nTo už mám v Anči zaplou mapu Adria Route 2.30 a popravdě bych řekl, že sice je v těchto místech podrobnější, nic méně na silnicích, které má i CN Europe 2010 je vidět, že jsou méně přesné (což se týká např. zatáček). Tím jsem se elegantně (nebo možná nepřehledně) dostal k příležitosti vychválit si ten šťastný nápad pořídit navigaci. V Bosně jsme se totiž občas dočkali cedulí pouze v azbuce, tedy písmu, ve kterém dokážu přečíst pouze „KOHEU“. Nemít tady Anču, neříkám, že by jsme se ztratili, ale žádnej tuzex by to nebyl.\nNa výjezdu z Banja Luka brzdíme u Diskontu piča (obchod s nápoji). Zásobíme se pivem a vínem a Čendík fotí semafor varující řidiče před přechodem pro chodce. Jeho animace běhu jasně naznačuje, že pěšák to tady mezi těmi šílenci nemá jednoduché.\nJedeme dál na Jajce. Když čekáte krásnou přírodu a ona tam je, je to paráda. Když ji ovšem nečekáte, je to úžasný. Kaňon řeky Vrbas se nám předvedl opravdu impozantně. O faktu, že tu mohou pustit znatelně víc vody svědčila čerstvě vybudovaná divácká pódia, čekající na své využití při světovém mistrovství „Rafting Word Champs 2009“. Jenže mýto je mýto, a žito je žito… a jestli nás včas neubytuju tak budu bit jako žito :-D.\nJe po šestý a mapa slibuje nějaký kempík až u města Jajce bratru 50 km před námi. To by nebyla až taková vzdálenost, kdyby mne tak otřesně nepálily stehna omačkaný od sedla. Nevim proč, ale čím víc člověk spěchá, tím víc přírodních nutně fotografii vyžadujících scenérií potká. Tak se přihodilo, že oněch 50 km jsme jeli skoro hodinu a půl. To už je městečko Jajce ve večerním světle a Čendovo Phánasónic přepnutý na režim „západ slunce“ s fotkama dělá divy.\nSotva stačíme nasednout na motorky směr kemp, dává se do deště. Míjíme benzínku s příznačným názvem „BUDEŠ“ a já si říkám jestlipak to je odpověď na otázku – budu tu zítra řešit problém se zadním kolem?... Padající voda se projevuje jen jako rychlá přeháňka, která ještě než zastavíme před „Auto kamp PLIVSKO JAZERO Jajce“, přechází. Domlouváme cenu. Asi za desetinásobek je nám nabídnuta chatka. Takže stany.\nÚterý 11.8. 285 km\nV noci pršelo. Podle předpovědí nás dnes čeká chca nechca chca(nec). Ač vstáváme po osmé, vařením kafe a sprchou se zdržujem až do desátý. Na recepci si beru leták o Bosně. Při jeho zběžném prohlédnutí mne jímá záchvat smíchu. Ostatní spolucestující už brzy chápou proč. V pasáži o zdejších alko nápojích je totiž popisovaná šlivovica která mívá obvykle „OKROTNOST“ přes 50 %.\nJeště před městem fotíme ono jezero, podle kterého se jmenoval kemp, od nějž (a to byla věc se kterou se Čendík ne a ne smířit) žádné jezero nebylo vidět. Zajíždíme přímo k vodě a musíme konstatovat, pro Bosnu typickou skutečnost. Veškeré přírodní, nebo i člověkem vytvořené úkazy jsou krásné, ale vidět je znamená, že se člověk brodí v odpadcích. Všechny škarpy totiž vypadají, jako nově či déle založená skládka. Tady člověk musí uznat, že ČR od doby komančů pokročilo.\nTak a přichází benzínka Budeš. Stavíme, měřím tlak a zas jedna atmosféra dole. Fix! Dofoukávám a utěšuju se, že je chladno a jak se zdálo včera, ten bazmek plus mínus atmosféru udělá podle toho jak se zahřeje. Je to ale chabá útěcha a tak hodlám koupit jednu novou duši, ať mám rezervu. Od místa se dvěma pneuservisy bych očekával snadnější pořízení. Nakonec sem cca za kilo pořídil duši 17 palců, ale na šířku gumy asi jako jawka… třeba by se to nějak nafouklo ;-)\nJeště u benzínky přečkáváme náhlý slejvák a pak, že teda pojedem dál. Jenže cedule oznamující adepta do UNESCO – místní vodopád nás přiměje hned tak město neopouštět. Vodopád má tu výhodu, že se k vyhlídce na něj dostanete v sedle motocyklu. Pohled odtud je opravdu nádherný a člověku se ani nechce věřit, jak je možné, že se potkají dvě řeky o tolik metrů různě vysoko. Vysvětluju to tím, že je to určitě jen šméčko na lidi. Ve skutečnosti pravá řeka je jen ta dole a z ní čerpaj vodu nahoru aby měli vodopád. Čenda nám za chvíli přináší fotky téměř potvrzující mou teorii. Jen téměř, protože voda je sice opravdu k vodopádu přiváděna úzkým dřevěným žlabem – ale to jen na pár metrů, kvůli opravě části koryta.\nSměřujeme na jih na Bugojno, odkud chceme pokračovat na Sarajevo. Krajina je krásná – teda ještě hezčí by byla kdyby okolní kopce nebyly schovány v mracích. Kopírujeme řeku Vrbas a z oblohy je evidentní, že se ocitáme mezi dvěma dešťovýma mrakama. Když přidáme, doženeme vodu před námi, když se zastavíme, dožene sprcha nás. A protože stejně každá voda nakonec steče… stavíme v první restauraci na časný oběd. Opravdu časný, neboť je necelých třičtvrtě na jedenáct.\nSedíme na zahrádce, a zatímco Čenda je s fotoaparátem fascinován grilem s ovečkou otáčeným proudem vody z hadice, my u sklenky zajímavého nápoje „Cockta“ vybíráme z menu. Chci se optat vrchního, co jsou ta poměrně levná jídla a ten si raděj volá kamaráda. Po chvíli vysvětlování se domlouváme na 3 různých jídlech a k tomu polévku. Co? Aha – ty tři jídla jsou už něco jako polévky… hm tak nic dalšího (jazyková bariéra byla v tomto případě značná).\nPo chvíli nám jsou doneseny tři polévko-guláše s výtečným chlebem. Člověk se ho moc nenají, protže je to jak pěna, ale je dobrej.\nPo jídle se vydáváme na další cestu. Začíná pršet a tak zase nemoky. Jedu jako připosranej, protože tomu asfaltu nevěřim ani za sucha. Rozsekané auto za jednou ze zatáček mi dává jen za pravdu. To už celkem obstojně chčije a tak brzdím u jednoho z klasických nedostavěných domů u silnice, abychom se pěkně pod přístřeškem (možná v plánovaném obýváku) obrnili proti vodě i na rukavicích a botách. Nebýt opruzujícího děcka, ani by se nám nechtělo zase do sedel. Ukrajujeme kilometry střídavě v lijáku, střídavě téměř po suchu. Ve městě Bugojno mám prvně v životě na vlastní sluch možnost poslechnout si z ampliónů z mešity zpívanou modlitbu. V tu chvíli jsem na malý, ale opravdu malý okamžik začal mít pocit, že to snad není dovolená ale expedice :-D. Pro mne osobně skutečně hezký zážitek.\nPočasí je ale neustále vrtkavé a tak při konfrontaci s oblohou a mapou navrhuju jet do Sarajeva jižněji, nebo to střihnout jen přímo k jihu. K jihu k těm krásným horám kdesi v dáli před námi. Čendík má ale vytištěnou mapku a z itineráře se přeci nevyjíždí. Usmlouvávám tedy aspoň tu spodní cestu na hlavní město. Dostáváme se na výběžek nad městem Prozor. Výhled je to parádní, jen kdybychom k tomu nezahlédli i zprava přicházející clonu vody do které se za chvilku ponoříme.\nVe městečku stavím u benzinky na (a přiznám se na této dovolené poslední) kontrolu vzduchu. Posloužil k tomu automat, kde se píše voda – ano to je vzduch :-D. Ještě něco přes padesát kilometrů deštěm, aby se nám konečně u jezera Jablanicko ukázala modrá obloha a co víc, jeli jsme i chvílemi po suché silnici. Nehody aut cestou a všechna ta mokrota jako by rázem byly zapomenuty.\nFrčíme na Sarajevo a já si uvědomuju, že máme za sebou něco přes polovinu dnešního plánu – a to už je půl pátý! No však nemusíme dojet až k Černé Hoře. Klidně zakempujem dřív, když se něco naskytne. Tady je záhodno dodat, že polovina plánu znamená cca 150 km, tedy za příznivých povětrnostních podmínek nic nezvládnutelného.\nJak se blížíme hlavnímu městu Bosny, říkám si proč my se vlastně metropolím vyhýbáme. Vždyť centrum takového města musí být architektonická paráda (případně alespoň turistická). Přijíždíme k zácpě na obchvatu a v tu chvíli si vše uvědomuju… stavíme za náklaďákem a kolem nás se nahrnou malá otravující děcka umývající okna. Jasným gestem odmítám jejich služby, ale nedají se odbýt. V zrcátku vidim, že i Čenda má o zábavu postaráno. Stojíme tu dlouho a tak mi jeden snědej klučina přes všechny protesty oplácal plexi motorky a přední blatník a hned chce prachy. Ryzí češtinou se ptám, jestli mu náhodou nemr…dá a že nic nedostane. Gestem navrhuje že si aspoň protočí plyn. OK. Motor zavyl a kretén to drží na plnym. Servu mu ruku a za chvilku už slyšim vytočenýho Lejzra. No nic – je čas padat. Tady už nebudu ani minutu. Cpu se před náklaďák a pomalu předjíždim celou kolonu až k semaforům s nájezdem na silnici směřující k jihu. I tady je bandička cikáňat. Než se ale stíhaj k nám seběhnout, máme zelenou. Projíždím bez úhony, do Čendy prý ze strany někdo strčil – ale ustál to. Smradi mizerný.\nTakže velká města fakt ne!\nNa výpadovce brzdíme u marketu a vysíláme desátníka na nákup. Pája zůstává se mnou. Zdá se mi zbytečné být dva u motorek, ale samotnou ji tu nenechám a Pája s Čendou na nákup nechce. No nedivím se jí – nad každým kusem polemizovat jestli právě ten je to pravé, nebo raději ten vedle? :-D Dáváme chlebík se zbytkem salámu, odháníme somračku… no zkrátka takové ty běžné cestovatelské věci.\nBereme za plyn. Až na pasáže v lesích a okamžiky kdy na silnici míjíme stáda krav se docela dá jet. To je jednou stranou i škoda, protože některá místa si říkají o vyfotografování. Třeba ta rudou hlínou zbarvená řeka.\nMíjíme městečko Foča, je půl osmé a k cíli, což by měl být raftový kemp, nám zbývá necelých 20 km. Jsme vyřízený, ale to co nám příroda přichystá v příštích chvílích - tedy alespoň mne - doslova nadchne. Poměrně velká silnice se z ničeho nic zúžila tak na jedno a půl auta max. je zařízlá do rudého úbočí srázu, z řeky pod námi stoupá hustá mlha. Jestliže jsem se odpoledne ocitl zpívanou modlitbou někde v orientu, pak právě teď prožívám něco, co jsem viděl na záběrech televize někde z Bolívie. Nevim jestli mám jen takovou představivost, ale prostě mazec.\nTo už ale vidím pod námi kemp. Odbočuju dolu a v nastávající tmě se v místě, kde předpokládáme recepci ptáme na možnost ubytování. 15 ojr z a všecky je paráda. A navíc v chatce! Domlouváme se, že nebudeme na Čendíka macešští a berem chatku pro tři. Pán tomu ne a ne rozumět a nabízí dvě chatky. Čtyřikrát mu opakuju že jednu pro 3.\nNež nám nachystají lože, ukecává nás pán na srnéčí guláš, který splachujeme několika lahváči. Je čas přejet přes nakloněnou travnatou rovinu k chatce. Bez starosti dává i Lejzr a úsměv z xychtu mi bere až naše lože. Ano – chatka je jedno velké lože pro tři. Nic jiného tam není. Ehm… Jako vedoucí nařizuju že já spim uprostřed… Brou!\nStředa 12.8. 205 km\nVstávám brzo. Jednak se mi chce… a druhak to ležení – z jedné strany Pája, z druhé Čenda není (minimálně z té druhé strany) žádnej tuzex. Ani náš desátník si zrovna neliboval. Vzhledem k tomu, že Pája chtěla spát u dveří, byl Čendík uplně vzadu kde se cítil uzavřenej, nemohl dýchat a přišlo mu mdlo. K tomu všemu jsem mu já (zvyklý mít na této straně vedle sebe volno) občas uštědřil ránu loktem atd. No však se tak moc nestalo :-D. Jdu s foťákem k řece, hygienuju a když na ospalce nic nezabírá zkouším je lákat na vůni snídaně.\nPo výjezdu po trávě a srdečnym loučení s panem majitelem vplouváme do suchého krásně slunečného dne. Najíždíme na klikatou silničku která mne včera tak nadchla. Dnes bez mlhy od řeky sice nepůsobí tak exoticky, přesto je následujících několik kilometrů úžasným zážitkem který nelze fotografií přiblížit. Blížíc se k hraničnímu přechodu vidíme kemp na Černohorském břehu řeky který jsem měl uložený v navigaci. Tak to vysvětluje tu zdánlivou obrovskou nepřesnost bodu staženého z motoride.sk.\nPřejíždíme hranice z Bosny, pak krásný dřevěný mostek a už čekáme na odbavení od pokuřujícího celníka ledabyle opřeného o sloup s cedulkou „zabranjeno pušat“ (kouření zakázáno).\nVjíždíme do malebného kaňonu řeky Piva. Slunce a krásně modrá obloha mi připomínají, že každá voda nakonec steče dolů, a to mi přivozuje mírnou nervozitu, zrychlený tep a myšlenky na zásadní otázku a to tu, jak se vlastně pozná nejkrásnější okamžik dovolené, když jedete uplně neznámými místy a netušíte co ještě může přijít.\nPřišly kameny. Spousta kamenů, které včerejší deště uvolnily a které následně spadli na silnici. Musíme dávat pozor, ale hlavně si gratulujeme, že tudy projíždíme až dnes. Zastavujeme u prvních vyhlídek a já si to něco, co jsem stihl zařídit ve čtvrtek před odjezdem dávám do kapsy. Ne – ještě ne.\nS Čendou se vzájemně střídáme ve focení – jedna motorka zastaví, vyfotí projíždějícího parťáka, vyfotí vyhlídku a jede dál. Jinak to prostě nešlo, protože by jsme tam stáli a fotili snad ještě teď. Přichází krásný most a několik tunelů úbočím skály. Čekáme na projíždějícího Čendíka, ale nejede a tak zajíždím do protisměru ke kraji na vyhlídku. Nikde nikdo, Pája fotí výhled nad řekou Piva a já s „něčím“ v ruce helmou ještě na hlavě bušícím srdcem poklekám a ptám se Páji, jestli si mne vezme… A protože každá voda nakonec steče dolů, tak se Pája dostane Melimu za ženu…\nPo návratu do trochu myslícího stavu zjišťujeme, že Čenda pořád nikde. Rychle sedáme na moto a jedeme zjistit jestli se něco nestalo. Potkáváme ho po pár stech metrech – z motorky mu sdělujeme co se přihodilo a odpovědí je nám: „No já na vás čekám, kdyby jste nedělali voloviny tak jste mohli mít krásnou fotku!“\nČenda tak nějak logicky usoudil, že když čeká za námi, tak se dočká našeho průjezdu… nevím jestli si za tohle nezasluhuje odebrat hodnost desátníka :-D.\nCo na to říká Čendík:\nTak abych to uvedl na pravou míru. Dohoda už z minulých výletů a dovolené byla taková:\n„Zastavuj si kde chceš. Foť si co chceš. Nemusíš se bát, my na tebe počkáme. A když nás už delší dobu nebudeš dojíždět, tak se pro tebe vrátíme“.\nNo a na základě této úmluvy jsem čekal na mostě že jim udělám pěkné videjko jak projíždějí těma myšíma dírama. A oni tam zatím blbnou jako malí...\nPlni dojmů (a já s úlevou že jsem nebyl odmítnut) dorážíme na hráz. Probíhá focení a dohady kde se občerstvíme. Tady se střídá moc touristů, tak až kousek dál. Neustále fotíme a postupně se začínáme vzdalovat přehradě. Stoupáme do kopců a když už si myslíme, že to nejkrásnější je vlastně za námi, přichází nová pecka. Čenda se nechá slyšet, že:\n„Kam se hrabe Francie“ a\n„Tohle snad ani nemohlo vzniknout velkym třeskem.“\nNacházíme se ne náhorní plošině která… no to nejde popsat – i fotky jsou jen slabý odvar toho co jsme ve skutečnosti viděli. Prostě se sem musíte podívat ať to můžete sami ohodnotit…\nPo velké silnici frčíme na Niksic. Sem tam přibrzdíme na foto. Jezdí tu hodně VW Golf-ů a nemálo jich je bez SPZ. Vtom kolem nás projíždí jeden, kterému nejenže kouká pátými dveřmi několik klád, ale zároveň má další uvázány za tažné zařízení a vláčí je po silnici za sebou. Jiný kraj…\nPřed městem se stavujem na oběd. Už skoro nemyslím na to, jak se pan doktor kochal zdejší architekturou – tedy vzduchem vedené betonové schodiště do prvního patra rodinných domků – a brzdícího auta - kvůli tomu vlevo odbočujícímu před ním - (jsem) si tedy všiml na poslední chvíli. To znamenalo jít do plnejch a smeřovat to někam mezi auto a škarpu. No né, motorka za to vzala a dobrzdil jsem i s rezervou – uffffff.\nTak tedy oběd. Neumíme čenohorsky a tak z menu kde nám paní ukazuje stať o národních jídlech volíme první tři. Teoreticky očekáváme já a Čenda to samé jídlo jen on to má dražší – s medem, prakticky dostáváme vlastně všichni jáhelnou kaši. Je to lepidlo na střeva, ale toho si tu jsou dobře vědomi a proto ke každému talíři dostáváme hrnek s hmotou něco mezi kysaným mlékem a jogurtem, evidentně „průrazného charakteru“ ;-). 15 ojr za jídlo už bereme jako pevnou taxu.\nPo dalších dvou hodinách mi přijde, že tahle silnice je zkrátka moc rovná a velká. Podle mapy vede souběžně (za řekou) jedna menší. Na čúrací pauze se domlouváme svěřit se aničce, resp. mapě Bosny a Černé hory. Naše marné snažení najít trasu můžete vidět na následujících třech obrázcích. První je nepodrobná celoevropská mapa, kvůli které jsem na cestě využíval SCG Route 2.00 (druhý obrázek). Hledali jsme kde je na mapě vyobrazená silnička ale nedařilo se. Nakonec jsme se upocení vrátili na velkou highway. Až teď doma s novou aktualizací Adria Route mi došlo jak marná byla naše snaha (viz poslední ze tří obrázků).\nV Podgorici brzdíme nejprve kvůli nákupu nafukovacích lehátek na očekávané řádění ve vlnách a posléze u marketu na nákup jídla a pitiva. Tady už přestává sranda a hic je takovej, že musíme odsvléknout. Odteď až do odvolání jedeme v kraťasech, tričkách a sandálech. Člověk se o to víc bojí v zatáčkách, ale to se nedá nic dělat.\nPo několika kilometrech se blížíme Skadarskému jezeru. Jeho plocha z velké části zarostlá vodním hyacintem mi připomíná můj studijní pobyt v Nizozemí, resp. problematiku Viktoriina jezera, kterou jsme se zde v jednom předmětu zabývali. Je fajn když si můžete udělat alespoň přibližnou představu o čem tenkrát byla řeč. Čendík má touhy objet toto jezero a přidat k navštíveným zemím na této dovolené Albánii. Počet dní dovolené nám však na jakékoli protahování nedovoluje – a ano vlastně za to může i Pepa kvůli kterému to zkrátka nestihnem.\nSměřujeme k moři. Černohorské moře je údajně pravý tuzex a opravdu se na něj těšíme. Nově zbudovaný tunel nás k němu přivádí mnohem dříve než stará cesta. Sice přicházíme o serpentýni nad Petrovačem, ale můžeme aspoň začít hledat kemp. První odbočení k moři je jen trápení se provozem a návrat od přelidněné pláže. Kousek před Petrovačem se ale již daří. Kemp za klasické 15 ojro (jak jinak na této dovolené). Trošičku problém je, že levná cena odpovídá vybavení. Stany se tu staví na udupané dlouhé a neposečené trávě, WC jsou charakteru – raděj zaběhnout za keř, sprcha je venkovní s kusem igelitu místo zástěny. Na druhou stranu místo pro stany jsme si vyjednali pěkně u stromu a s karavanem za zády. No vyjednali – pánovi z obytného auta jsme dali loknout naší černohorské pivní režné, a bylo ujednáno. Takže jsme tady, na nejjižnějším místě dovolené – v Černé Hoře. Pálenku dopijeme až o dalších večerech. Máme tu ještě bosenské pivsony a hlavně! – musíme nafouknout lehátka a do vody!\nNafukování jde sakra těžko a protože kompresorek nejeví přílišnou účinnost, nakonec „tlačíme“ zase jen hubou (ideální záležitost při pití piva). Ta paráda (když už si teda člověk konečně najde rovnováhu a nepřevrací se pořád do vody) ležet na lehátku v móři a nechávat se houpat vlnkama… Kam se hrabe bazének před pár dny.\nMáme celkově krásný a povedený den a nelze ho zakončit jinak, než zajít si do nějaké hospůdky. Cestou kupujeme sušené fíky, a pan prodavač nám ukazuje fotografie své rodiny a sebe jak prodává na trzích v různých městech. No a co jako… ;-)\nZ hospůdky píšu domů SMS s dnešními dojmy a jen tak mimochodem že jsem požádal Páju o ruku.\nJdeme spát – zítra se začínáme prodírat pobřežím k severu.\nČtvrtek 13.8. 171 km\nRáno máme v plánu nejprve moře. To, společně s pojídáním vodního melounu nám vydrží až do půl jedenácté, kdy vyrážíme na další kilometry směr Budva a především velice zajímavou věc – mořem zatopené údolí mezi horami – Kotorský záliv. Ten objíždíme celý dokola. Provoz stoupá až nesnesitelně, potíme se jak hyeny, ale i přesto tu a tam stavíme – třebas v centrech městeček na nějakou tu fotku. Však kam by jsme spěchali. Na severní části zálivu se nám konečně daří najít místo k pauze obsahující nejen stín, ale k Čendovo nezměrné radosti také plastovou židli, kde se může nechat nafotit v roli starousedlíka kochajícího se (tak jako každý den svého poklidného života) výhledem na záliv. Inu takový už je nás desátník… :-D\nLoučíme se s Černou horou. Kolona kterou si nějak neodvažujeme předjet ubývá jen velmi velmi pomalu. Posílám Páju schovat se do stínu a sám (s desátníkem po boku) trpím na slunci. Černohorci nás pouští, teď ještě vstup do Chorvat. Tady už takové zdržení není a my konečne vjíždíme do země, jež je celé léto druhou domovinou Českých rodin. Na SPZ se toto okamžitě projevuje a od Makarské výš už to je extrémní. Teď ale řešíme jinou věc. Máme hlad. Vzhledem ke sluníčku by bylo nejlépe schovat se někde na zahrádku restaurace. Máme „štěstí“ a jednu po chvíli nalézáme přímo u silnice. Stará kouzelná babička, co by kuřeti neublížila nejprve souhlasí s ojrem a protože nikde nemá jídelní lístek jmenuje nám její menu. Mimo jiné slyšíme špíz a tak všichni dáváme. K tomu hranolky, kolu, pak ještě jednu… no a jdu platit. Kouzelná babička začíná počítat a počítat a 48 Euro. COŽE? Počítá to ještě jednou, ukazuje mi to rozepisuje a pořád stejná cifra. Krom již standardního potu mne zalévá ještě onen klasický „studený“. Nakonec pani dávám co si řekla a doufám, že se tim zadáví… Tohle je typický příklad toho, že člověk nemůže nikdy přestat být ostražitý. Jednou se nezeptáte na cenu předem a máte oběd, jakej svět neviděl.\nPozn.: Stále ještě si vedeme lépe než Pájovec z již zmíněné TOMÍ-k tour, který si dal na Liptovské Maře pečené koleno za cca polovinu naší společné útraty u kouzelné babičky a navíc ho měl uvnitř zmrzlý…\nZnechuceni sedáme na stroje a pelášíme na Dubrovník (zde si musím vyslechnout jaká je škoda že není čas na procházku městem). Pominu-li všechny ty parádní výhledy a kochání se celou dobu na pobřežní magistrále, začíná se blížit období hledání kempu. Dobrá, uznávám, že jsem bulnul kemp který byl evidentně hned u vody, ale prostě jsem chtěl ještě kousek jet. Další kilometry bohužel silnice stoupá a tak jakékoli odbočení ku břehu je Čendou sarkasticky komentováno v duchu:\n„Dokud jsi byl v úrovni moře tak nic a teď chceš jako hledat kemp který bude přímo u vody?“\nNo co už, snažím se a jsem rád, že sebou mám svoji nastávající, které se mohu svěřit jak mne Čendík sere a na něj se pak dál tvářit jako že je vlastně hezké jak rýpe (teda radí) a že je pořád můj dobrý kamarád. :-D\nAsi třetí pokus, který znamená náhodně několikrát odbočit podle cedulí a jet cca 2 kilometry po uzounké silničce po břehu za přiblblym dědou v autě, se vydařil. Kempík se skládá z teras a je více méně na nás kde se ubytujem. Volíme tu, na kterou se krom stanů vejdou i motorky. Stavíme stany a pro mne naštěstí, Pája nachází v našem (včera kvůli vedru celou noc otevřenému) stanu pavouka. Pavouka takových rozměrů, že na něj volá Čendu. V tento okamžik kvituji svou před chvílí hranou náklonnost k tomuto člověku. No řeknu vám – byl to teda údajně nějaký obyčejný domácí pavouk – nic méně za velikost by se nemusela stydět středně velká malá myš. V mých očích měl teda skoro metrdvacet v lopatkách. No je čas dát si další lok pivní režné…\nSrkáme Pivko a frčíme do vody. K parádní koupačce nám ještě přispívá efekt zapadajícího slunce. Když jsme již dostatečne vyráchaní, je na čase vynalézt nějakou novou zajímavost. Tou je pro dnešek pivo do sprchy. Podáváme si ho s Čendíkem mezi kabinkami a hltavá Pája zapomíná, že si nechtěla namočit vlasy a mohutně zaklání s plechovkou u pusy směrem do vodního proudu…\nTak a co včíl. Vařit se nám zase nechce, na spaní je brzy a tak se vydáme na pěší výlet do městečka. Poměr restaurací a hostů je zde jednoznačně ve prospěch přeplněných hospod a tak chvíli trvá než se usalašíme v pizzerii. Vzhledem k zjištění, že Chorvatsko není až tak předražené a kouzelná babička nás zkrátka jen natáhla jak východní němce, objednáváme 2 ks „italských placek“ a jednou lasagne. Mezi tím usrkáváme pivečko a moudře hovoříme.\nPopisovat zpáteční cestu a to že jsme šli spát už nemá cenu. Zastavit se ale musím u jedné velice důležité věci – u vymyslítka. Vymyslítko je úžasná věc, kterou stvořil Čendík na jinak opomenutí hodné cestě do kempu. To si vezmete například stéblo trávy a rozkmitáte ho. Při vhodně uděleném kmitu vznikne „vějíř“, který v našem případě byl evidentně přerušovaný, což dokazovalo, že pouliční lampy pod kterými právě stojíme nejsou žárovky, ale zářivky. Heuréka! Světe žasni :-D\nDorážíme do kempu kde vidíme, že nějaký němec narval choppera až za naše motorky – naprosto nepochopitelně se procpal do míst, kudy teď nemůžeme projít ke stanům… pitomec.\nPátek 14.8. 342 km\nA je tu další den. Dojčlandi na motorkách taky balej a já polykám jedovatá slova a s milým úsměvem přidržuju větve fíkovníku, aby to pako mohlo vyjet spoza mého Přesalpa. Následně na to napadá Čendíka, že by si dal pár foteček „ve stínu pod fíky“.\nSbaleno, zaplaceno, sedáme na motorky a po pobřeží pokračujeme k severu. Za dvacet kilometrů nás čeká věc, o které jsem vůbec nevěděl. Bosna má kousek pobřeží, a tak z Chorvatska do Chorvatska musíme přes dvojí hranice. Naštěstí je přejezd rychlý, skoro jako šengenský.\nFrčíme s neustálou vyhlídkou na moře. Chvílemi je tu dost nový asfalt, ale kraťasy a tričko mne silně odrazuje od nějakých větších akcí. Chvílemi jsme rychlejší než auta, chvílemi o dost pomalejší. Ale zase jedeme pořád celí, živí a zdraví. No a vo tom to je…\nKrom přibývajících Čechů se u silnice začínají objevovat billboardy s českou vládou, - ve stylu „tady nás můžete pustit k vodě“ – zajímal by mne názor Chorvata… názor – sice ne na reklamy ale na mou motorku však brzy dostávám. Na jedné z pauz u nás brzdí domorodec na scooteru prohlašující se za požární stráž. Vnutil se mi s dotazy na Aničku, naši trasu atd. Chvilku mne baví, ale pak navrhuju odjezd. Poslední Chorvatova slova mne odrovnávaj: „To je čopr?“\n„No to ti mr…dá ne?“\nŘadim jedna, odjíždim, a jsem rád, že Čendík nic neslyšel a nemůže komentovat…\nPo obědu a několika dalších pauzách projíždíme celé ČR známou Makarskou. Ty hory tady jsou opravdu impozantní. Město při magistrále už ani tak ne. Míjíme úseky zcela shořelých lesů a pak, abychom přeci jen nějaký ten kilometr natočili, zajíždíme před Splitem na dálnici.\nJede se mi… blbě. Motorka jako by neuměla víc než 130, fouká tak že mne bolí za krkem, a ceklově to je prostě o ničem. Navíc zbytečně oddaluju pauzu a je mi to zpoza zad vyčítáno. Další část dálnice se snažím sedět nějak… no jinak. Je velký protivítr – tak proto motorka nechce moc jet. Říkám si na co bych musel přesedlat abych s hliníkáčema a takovou batožinou ve dvou proti větru mohl jet pohodlně třeba 150. No ze seznamu rozhodně ubývá jinak velmi zajímavá Tenére 660. Když zalovím v paměti tak proti větru bez zavazadel (ve dvou) občas i 120 bylo na SV nepříjemné – bo se mi turbulencema mlela hlava.\nPo nějakých 140 km platíme mýtné na sjezdu u Zadaru a jdeme hledat kemp, kde jsme spali s tátou v roce 2004. Ehm hledám, hledám, chvíli si myslím, že jsem nalezl, ale buď jsme přejeli, nebo se to změnilo natolik, že to nepoznávám (pozn.: dle cestopisu fotek a mapy odhaduju, že jsme měli ješte pár km jet do dalšího městečka). Nevím, ale hlavně že máme ubytování a stihli jsme cestou nakoupit vínečko, které Čenda demonstrativně otevírá kamenem (viz. video)…\nSkáčeme do vody a až na přemíru českého jazyka nám tu je vlastně parádně. Po koupeli a sprše (opět s pivečkem) jdeme do nedalekého restaurantu, kde si konečně dáváme kalamáry. Vlastně kvůli nim pořád chodíme do hospody. Právě ty jsem si chtěl po letech opět dát a jinak jsem mohl jíst instantní polévky… možná. Potvory z moře vytažený dává Čendík a já. Pája má rozum a objednala si zeleninový salát. Pro příště si budu pamatovat, že stačí jedna porce kalamár pro dva – na ochutnání – a pak to chce normální jídlo na spravení chuti…\nSobota 15.8. 410 km\nBalíme s vědomím, že nám zbývá jen kousek cesty po pobřeží, abychom v Karlobagu odbočili na východ, za neustálého focení poloostrova Pag vystoupali serpentýnama z nuly do nějakých 1000 m n. m. na vyhlídku zvanou „Oštarijská vrata“ a několika posledními pózami do objektivů se definitivně rozloučili s mořem.\nVjíždíme do vnitrozemí. Najednou není takový hic a naše osádka jde do motohadrů. Čendovi se do Nazranu nechce, ale já alespoň můžu jet – no neřikám že v pohodě, protože těm jejich silnicím já nevěřim, ale minimálně jedu s lepším pocitem.\nNa obzvláště hezkém místě zkoušíme točit průjezdy, ale bude to chtět ještě trénink. Najíždíme na silnici č. 1 a míříme přes Plitvická jezera na sever. Je trochu škoda, že ze silnice člověk nemá šanci nic zahlédnout, ale davy lidí mne odrazují od jakékoli myšlenky na návštěvu místa proslulého filmem Poklad na stříbrném jezeře, kde m.j. Fred – známý také jako Horst Šimanský (děkuji ti švagře, bez této informace jsem klidně mohl dále a spokojeně žít) předvádí své herecké výkony.\nJe čas na oběd a tak po poodjetí z takto turisticky profláklé oblasti brzdíme – v mém případě na luxusní porci jídla. Nad mapou plánujeme kam dojet a vychází mi to nejlépe na Slovinský kemp který jediný má Anča po cestě – kemp u města Ptuj.\nCo to však znamená vážení přátelé. Tak předně si musíme uvědomit, že musíme využít dálnice od Karlovace přes Záhřeb až k Slovinským hranicím. Pak nesmíme použít slovinskou dálnici a hlavně – je sobota. To vše tedy představuje něco, co zažijete v pátek odpoledne na D1směrem z Prahy na Brno. Valící se proudy českých aut.\nU Záhřebu se dlouho rozhoduju, jestli platit kartou nebo penězi – vyhrává karta a to nám šetří asi 3 km dlouhou desetipruhovou kolonu před mýtnicí. Paráda. Těsně před Slovinskými hranicemi však už nejde jinak než se drát dopředu. Nejprve stojíme kvůli tunelu (auta nesmí vytvořit kolonu před mýtnicí až do něj tak to včas zastavujou), pak se znovu prodíráme až k placení. Zlobí kompjůtr, ale opět se ukazuje, že moto má něco do sebe. Neohroženou taktiku volíme i na hranicích a šetříme spoustu času který se nám večer bude ještě hodit.\nDíky obratnosti v ovládáni Anči se vyhýbáme dálnici a hledáme kemp. Bohužel nalézáme cosi u obrovského aquaparku, kde chtějí cca 16 ojr za osobu. Tak to ne- dle mapy by měly být kempy severně u několika menších vodních nádrží. Cestou hodláme nakoupit ale problém je, že je na nebevzetí pany Marie a to ve Slovinsku znamená, že je všude zavřeno. Markety, dokonce i některé benzinky jsou zavřené. V městečku Lenart – poté, co údajný kemp vypadal jen jako pár rybářských stanů (alespoň při pohledu od silnice) stavíme u otevřené benzinky, kupujem bagety a piva já zjišťuju co kemp. Domluva je složitá a teprve když ukazuju zpátky odkud jsme přijeli je mi vysvětlováno, že na druhou stranu od silnice je jiný rybník a u něj kemp je.\nJedeme zpátky na Svatou Trojici. Místo abych odbočil k vodě, jedu přes vesnici a ke břehu sjíždím až na jejím konci. Vede tu cesta podél vody. Stále doufám že tu bude i nějaký kemp, ale zatím jen občas rybář a po chvíli nějaká maringotko hospoda se spoustou slušně rozjeté omladiny. Ptám se na stany a je nám oznámeno, že kdekoli tady… hm že by prostě free spaní? No tady u nich zrovna být nechci a tak jedeme dál. Je to tu trošku off – pro mne vítaná změna, Čendík nevim nevim…Dostáváme se až na konec, kde je krásný plácek, ale nejspíš to bude parkoviště pro nedalekou hospodu. Jdu se zeptat a na jednu noc není problém. Perfekto. Sice bez sprch, ale zadax. Bivakujem a za odměnu odbíháme alespoň na jedno, ať z nás v hospodě taky něco mají. Sedíme, kecáme a sledujeme jak si DJ chystá nádobíčko. A do pr… dnes tu bude diskotéka…\nLežím ve stanu a v hlavě mi to i přes špunty dělá duc duc duc. Máme kliku – jen asi do dvou do rána…\nNeděle 16.8. 466 km\nSakra to byl rozdíl. V noci byla skoro i zima. Ranní působivá mlha s rybáři na pozadí umocňuje naše zkřehlé pocity. Je tu poslední ranní čaj, poslední balení (za ten týden už jsme opravdu sehraní a každý má své úkony téměř zautomatizovány), poslední den na cestách…\nPlán zní jasně – co nejdříve vjet na Rakouskou dálnici a valit na Vídeň. Po přejetí Slovinsko Australských hranic si začínám uvědomovat, že na těch „méně civilizovaných“ zemích něco je. Pravda všude se válí spousta odpadků, ale člověk má rozhodně pocit větší svobody než v tomhle až příliš úhledném a uklizeném státě „západní Evropy“.\nUháníme na Graz a po A2 k Vídni. Cesta by byla nudná. Jen tankovat a odpočívat zadnicím. Byla by, kdyby nepřišel úsek A2-ky od sjezdu 95. Dálnice odtud po následujících několik desítek km solidně rozvlňuje a člověk i při zdejším rychlostním limitu sakra klopí a povětšinou předjíždí auta, která tudy raději pomaleji. Rozhodně se mi zde vrací důvěra v mé obutí, i když je pravda, že E-07 by tohle daly taky a potišejc…\nPřed Vídní na jedné z posledních občerstvovacích přestávek plánujeme kde se rozdělíme. Čendík míří na Brno, my na Znojmo, Jihlavu a Havl Brod. TomTom od nás desátníka odtrhává možná zbytečne brzo, ale to už je jedno… stihli jsme si jen za jízdy popřát šťastnou cestu a jedeme každý tou svou.\nPadá na mne smutno. Jako by tím, že nás Čenda opustil přišel opravdový konec. Pája má naštěstí vždy lék proti trudomyslnosti a tak už vyrovnán s osudem vedu naši motorku přes poslední státní hranice. V Moravských Budějovicích na náměstí zastavujeme na sejra s hranolkama a obvoláváme příbuzné. Pak už jen několik dalších chvil v sedle a úderem 17-té hodiny přesně! Vjíždíme na dvorek. Vítáme se s Broníčkem a padáme (přes sprchu) do postele…\nOpět štastně doma…\nNezbývá než poděkovat všem zúčastněným a pochválit si, že se to opěr velice povedlo…\nNa závěr si dovolím jednu citaci:\n…Když jsi zažil spoustu věcí, na které chceš vzpomínat je důležité, aby ses někam vrátil, vrátil na místo, kde na ně můžeš vzpomínat. Musíš někde skončit. Vždyť dokud se nevrátíš domů, nikde jsi nebyl…\n2728 km (+ 100 km k Pepovi)\nRaději nepočítaně peněz…


Vodní dům navštívili netopýři – Environmentální výchova, vzdělávání a osvěta\nHomeVodní dům navštívili netopýři\nHulice. Ve čtvrtek 13. srpna měli návštěvníci Vodního domu možnost zhlédnout živé netopýry a dokonce si je pohladit. Ukázka netopýrů a další bohatý program se konal v rámci Dne s netopýry.\nDalší akce chystá Vodní dům na září, kdy se můžete těšit např. na přednášku o historii těžby na Podblanicku nebo na Rybí den. Pokud někdo přišel o Den s netopýry, nemusí věšet hlavu, protože akce se opět uskuteční v příštím roce. Více informací zájemci naleznou na adrese www.vodnidum.cz nebo na emailu vodnidum@csop.cz.\nPřílohy: fotografie z akce


ORIGO-REALITY / Vyhledávání / Domy - pronajem / Na klíč / Olomouc / PRONÁJEM, DOMY, Olomouc\nDomy k pronájmu na klíč Olomouc Mrkněte na nabídku domů k pronájmu na klíč Olomouc, která obsahuje tisíce inzerátů od realitních kanceláří, ale i bezrealitky. Stačí zadat konkrétní parametry a vybrat si rodinný dům k pronájmu na klíč Olomouc dle libosti - dřevostavby, novostavby nebo starší rodinné domy na pronájem na klíč Olomouc. Nezapomeňte v rozšířeném hledání upřesnit konkrétní parametry domu na pronájem na klíč Olomouc. Proč pronájem domu na klíč Olomouc?\nVýhodou pronájmu domu na klíč Olomouc je možnost si nemovitost vyzkoušet a pak případně uvažovat o jejím zakoupením. Pronájem rodinného domu na klíč Olomouc je také alternativa pro lidi, kteří nemají ambice kupovat rodinný dům a vynakládat jednorázově větší finanční obnos. Zpravidla jsou měsíční náklady na pronájem domu na klíč Olomouc nižší než při pořízení domu na hypotéku. Zajistíte si tak dostupné bydlení rychle a bez závazků bance. A kde pronájmy domů najít?


CTM MAXIMA 2.0 bílá/světle modrá | Mojekolo.cz\nTitulní stránka\tJízdní kola\tCrossová a trekingová kola\tDámská kola\tCTM MAXIMA 2.0 bílá/světle modrá\nDámské krossové kolo CTM Maxima 2.0 je určen pro pohodovou jízdu. Svou výbavou určené na zpevněné polní a lesní cesty, silnice, cyklostezky, prostě kolem do lehčího terénu. Na kole je použity ALU rám. Čelisťové brzdy Alhonga V-brake a pro pohodlnější jízdu je na kole použita odpružená vidlice Suntour CR-7V. Na tomto kole můžete využít komponenty Shimano. Celý popis výrobku\nKatalogové číslo: M57707\n16" CTM MAXIMA 2.0 bílá/světle modrá - 16" Na objednávku Dostupnost na dotaz 18" CTM MAXIMA 2.0 bílá/světle modrá - 18" Na objednávku Dostupnost na dotaz\nSuntour CR-7V 700C\nMatrix alloy 32H QR black/Matrix alloy QR 32H black


SPECIÁL: Prázdninová směna s Asistenty prevence kriminality | Karviná ŽIJE\nSPECIÁL: Prázdninová směna s Asistenty prevence kriminality\nPrázdniny jsou v plném proudu a v karvinských ulicích se tak objevuje více dětí, které si užívají dvouměsíčního volna. V problémových lokalitách Nového Města se ovšem mnohdy nechovají zrovna ukázněně, a tak jsou pod dohledem Asistentů prevence kriminality, se kterými se ve městě setkáváme již pátým rokem.\nJe parné čtvrteční odpoledne a společně se dvěma asistenty (Lukrecius Chang a Nikol Horáková) a městským strážníkem vyrážíme na jejich pravidelnou směnu, abychom pro vás opět po roce zdokumentovali jejich práci a zaměřili se na to, co se za rok v problémové lokalitě změnilo.\nLoňský článek si i s případy můžete připomenout a porovnat zde.\nVeřejné koupaliště z fontány Tuleň\nPřesně takový obrázek se mnohým obyvatelům Nového Města v letních měsících naskýtá. Neukázněné děti se ve fontáně nejen koupou, ale chodí například po žulových deskách a řešili se tady i úrazy nebo krádeže. Koupání v městských kašnách či fontánách je navíc zakázáno vyhláškou a není to ani hygienické.\nPřestože je Tuleň naší první zastávkou, musíme zde upozorňovat první neukázněné děti.\nNaše další zastávka vede k právě rekonstruované obchodní jednotce poblíž hudebnin, kde upozorňujeme majitele vozidla KIA, které stojí na chodníku.\nZastavujeme se u jednoho z domů ve Fučíkově ulici, abychom zkontrolovali sklepy, které zdemolovali předchozí nájemníci a kumulovali se zde i různé živly.\nZničená lavička na dětském hřišti\nPřicházíme k dětskému hřišti v Květinové ulici, kde již z dálky vidíme převrácenou a poničenou lavičku. Asistenti se jí snaží umístit zpět, bohužel neúspěšně.\nNepořádek po vysedávání mládeže\nDalším navštíveným místem je odloučené pracoviště ZŠ Družba, kde na schodech vysedává především mládež a dělá tam nepořádek. Asistenti proto děti upozorní, že se mají jít bavit jinde.\nNaše poslední zastávka je u jednoho z domů v ul. U Svobodáren, kde si jedna obyvatelka stěžovala na neustále zničené vstupní dveře. I toto je práce asistentů, naslouchat potřebám občanům a společně je vyřešit.\n„Myslím si, že minimálně za poslední rok je situace v problémové lokalitě klidnější. Lidé, kteří tady posedávali někde na patnících a nechávali své děti běhat kolem parkoviště, pochopili domluvu asistentů. Ti, kteří neustále nechtějí pochopit, dočkají se represe od okrskářů a ostatních strážníků. Je vidět ten soustředěný tlak a ta systematická práce přináší své ovoce, situace se zlepšuje “ říká manažer prevence kriminality při Městské policii Karviná Petr Slezák.\nAutor: Milan Haluška | Vydáno: 17.7.2015\n← Začala desetidenní odstávka teplé vody\nMotorkář vjel v Karviné pod otáčející se polský kamión, na místě zemřel →


Oscarový film Obchod na korze se vrátí do kin - ztratila se soška i část negativu - Babinet.cz\nBabinet.cz / Magazín / Kultura / Oscarový film Obchod na korze se vrátí do kin - ztratila se soška i část negativu\nOscarový film Obchod na korze se vrátí do kin - ztratila se soška i část negativu\nPráce na digitálním restaurování prvního československého oscarového snímku Obchod na korze tvůrčí dvojice Ján Kádár a Elmar Klos jsou již v plném proudu. Návštěvníci 52. ročníku Mezinárodního filmového festivalu Karlovy Vary se tak mohou těšit již na pátou premiéru digitálně zrestaurované kopie filmu z iniciativy Nadace české bijáky. Nadace tak navazuje na filmy Hoří, má panenko, Všichni dobří rodáci, Ostře sledované vlaky a Intimní osvětlení, které již byly na festivalu v Karlových Varech slavnostně uvedeny. „ Je nám velkou ctí, že se společně s našimi partnery můžeme podílet na digitálním restaurování prvního československého oscarového filmu. Jako ocenění našeho několikaletého, někdy až donkichotského úsilí, o záchranu Zlatého fondu české kinematografie, vítáme i příslib finanční podpory ministerstva kultury.“ Uvedl u příležitosti digitálního restaurování filmu Petr Šikoš, předseda správní rady Nadace české bijáky. Finančně náročný proces (digitalizace jednoho celovečerního filmu se pohybuje mezi 1-2 miliony korun) totiž přislíbilo podpořit i Ministerstvo kultury.


Savills Česká republika | SEBRE dokončila prodej dalšího pražského projektu: DRN prodán společnosti KGAL\nJedná se o druhou nejvýznamnější transakci společnosti SEBRE a navazuje na prodej Paláce Špork počátkem tohoto roku. Odprodej budovy DRN znovu potvrzuje pověst vedoucí společnosti SEBRE poskytující vysoce kvalitní aktiva, jež propojují historii s moderní dobou. DRN, následován Palácem Špork odráží dvě největší investiční transakce s kancelářskými prostory, jaké kdy byly v České republice a širším regionu střední a východní Evropy zprostředkovány. SEBRE se bude pro KGAL, přední německou investiční a správcovskou společnost se sídlem v Německu a objemem investic 21 miliard eur, z pozice správce budovy nadále podílet na provozu.\nSpolečnosti Savills a Dentos působily jako přední poradci během této transakci.\nDRN, který navrhl Stanislav Fiala, je jedním z klenotů pražské moderní architektury a skládá se z části původního Schönkirchovského paláce z roku 1734 a Nového paláce. Poskytuje nejkvalitnější kancelářské prostory s nabídkou moderní gastronomie a vybavení. V areálu o celkové ploše 12 500 metrů čtverečních bude mít sídlo i první česká pobočka WeWork.\nJan Kubíček, CEO SEBRE, řekl: „I když jsme s prodejní cenou spokojeni, zanechala v nás tato transakce smíšené pocity. Na projektu DRN jsme pracovali šest let. Za tu dobu se tým SEBRE s oběma těmito krásnými budovami zcela sžil, stejně tak s kontrastem v propojení současné architektury s živoucím historickým odkazem staré Prahy. Gratulujeme společnosti KGAL k získání budovy. SEBRE nyní přejde k dalším projektům v Praze a Bělehradě a doufáme, že využijeme zkušenosti, které jsme díky projektu DRN získali.“\nInvestiční tým Savills byl tvořen Stuartem Jordanem, Fraserem Watsonem a Vojtěchem Wolfem.\nDRN – Budova, jež předčila očekávání\nDRN představuje ikonickou a s citem vyvinutou multifunkční budovu, která spojuje barokně renesanční palác s osmipodlažní prvotřídní kancelářskou budovou. Propojení historie a modernity v každém ze šesti pater podporuje plynulý tok obyvatel mezi obnoveným palácem a nejmodernější výstavbou.\nDRN vyhovuje všem současným technickým specifikacím očekávaným od kancelářských a maloobchodních aktiv evropské třídy A. Developer měl nejvyšší požadavky na mechanické a inženýrské instalace, bezpečnost a zkušenosti uživatelů.\nSavills poskytla poradenství společnosti Catalyst Capital při akvizici nákupního centra Olympia Olomouc\nSavills: Globální investice do nemovitostí by se letos objemem mohly přiblížit roku 2017\nCommercial Investment 03 října 2019\nBuilding & Project Consultancy 01 října 2019\nIndustrial and Logistics 27 září 2019


Domů » Recenze » Recenze Sony Xperia Tipo: Levný Android pro nenáročné uživatele\nRoman Vitámvás 15. 9. 2012\tRecenze 18 komentářů 11 minut čtení\nModel Tipo je v letošní modelové řadě Xperia tím vůbec nejlevnějším. Neláká na oslnivé hardwarové parametry, zaujmout se snaží spíše cenou. Má ale šanci obstát v konkurenci levných Androidů?\nOperační systém: Konečně „Ice Cream Sandwich“\nSony Xperia tipo je některými médii prezentována jako nástupce populárních modelů Xperia mini a mini pro, které v době uvedení na trh slavily úspěch, verze s přídomkem pro navíc přinesla i výsuvnou QWERTY klávesnici, od které už dnes většina výrobců upustila. Ve světě mobilních telefonů jsme zvyklí, že nástupce parametry překoná svého předchůdce.\nV tomto případě však Xperia Tipo za svými předchůdci ve specifikaci celkem dost zaostává a sám se spíše přikláním k tomu, že Tipo je nástupce stejně populární Xperie X8 z roku 2010. To ale trochu předbíhám a tento fakt si rozebereme až v závěrečném hodnocení. Pojďme se nejdříve podívat, jaká vlastně Xperia Tipo je. Jedno je jasné, do karet ji hraje poměrně příznivá cena, bude to ale stačit? Za zapůjčení děkujeme společnosti Sunnysoft, u které si telefon můžete zakoupit.\n– kvalitní sluchátka\n– paměťová karta v balení\n– mizerné video\n– občasné pomalejší reakce systému\nSony Xperia Tipo lze pořídit v e-shopech za cenu od (Zdroj: Heureka.cz)\nXperia Tipo je zabalena v opravdu malé krabičce a balení je na tuto cenovou kategorii poměrně bohaté. Ne tolik, jak jsme si u Sony zvykli u letos představených Xperií, ale i tak je nadstandardní. V krabičce najdete adaptér cestovní nabíječky, který je opravdu jeden z nejmenších, které se v současné době s telefony dodávají. K propojení adaptéru nebo PC s telefonem slouží přiložený USB kabel. K poslechu hudby nebo FM radia, případně jako handsfree, poslouží překvapivě kvalitní špuntová sluchátka.\nStejně jako u dražších sester, i v tomto případě najdete v balení ochrannou folii na displej. Tentokrát ale nehledejte druhou, již aplikovanou na telefonu, není tam. Na displeji je pouze přepravní folie, která ale překvapivě dobře drží a zpočátku klidně zastoupí ochranou funkci. Poslední položku balení objevíte až po sundání zadního krytu telefonu, abyste mohli vložit baterii. Ve slotu pro microSD kartu je již z výroby zasunuta karta s kapacitou 4 GB. V této cenové relaci je to jistě plus, protože u konkurence najdeme většinou kartu s maximálně poloviční kapacitou. Sluší se také dodat, že Xperii Tipo si můžete pořídit hned ve čtyřech barevných variantách – bílé, modré, černé a červené.\nTelefon má díky malé úhlopříčce displeje velmi kompaktní rozměry i příznivou hmotnost. Konkrétně 103 x 57 x 13 milimetrů a 99,4 gramů včetně akumulátoru. Většinu přední části zaplňuje displej, kolem kterého je bílý plastový rámeček, který má dole bradu, ne nepodobnou té z Xperie Sola. Zdobí ji nápis Xperia a na rozdíl od Soly je částečně zaoblená.\nPod displejem najdeme trojici senzorových kláves (Zpět, Domů a Menu), nad displejem je logo výrobce a nad ním mřížka telefonního reproduktoru a notifikační LED dioda. Zadní a vlastně i boční části telefonu tvoří zadní kryt, který má tvar vaničky a celý přístroj se do ní vkládá, takže zároveň tvoří jakousi ochrannou skořepinu.\nVšechna hardwarová tlačítka jsou součástí krytu a na těle telefonu najdete už jen mikrospínače. Na horní straně je umístěné tlačítko pro zapnutí/vypnutí displeje nebo celého telefonu a zdířku 3,5mm konektoru pro připojení sluchátek. Tlačítko je velmi malé a příliš nevystupuje nad povrch. Často se i po delším používání telefonu stane, že ho budete hledat a rozhodně by mohlo být lépe přístupné.\nZadní kryt telefonu zároveň tvoří nenápadnou ochrannou vaničku\nNa pravém boku je kolébka pro ovládání hlasitosti a v jeho dolní části otvor pro připevnění poutka. Vlevo je pouze netradičně umístěn microUSB konektor pro nabíjení nebo připojení k počítači. Na spodní hraně má své místo pouze mikrofon a vybrání pro snazší sejmutí zadního krytu. V horní části zadní strany už je jen čočka fotoaparátu a v dolní části opět nápis Xperia a mřížka hlasitého reproduktoru, jehož kvalita zpracování zvuku není vůbec špatná. Při prohlídce zadní strany narazíme na logo SonyEricssonu, které dává tušit, že telefon vznikl ještě v době, než se obě firmy vydaly vlastní cestou.\nXperia Tipo se svými rozměry řadí do kategorie chytrých telefonů s kompaktními rozměry\nPřesto, že je telefon vyroben výhradně z plastů, je jeho zpracování příkladné a vše pevně lícuje a nikde se neozývá žádné nepříjemné skřípání, a to ani při výraznějším promačkání. Zadní kryt je matný, takže na něm neulpívají otisky prstů. To neplatí o rámečku kolem displeje, který je naopak lesklý. Naštěstí je jeho plocha malá a otisky prstů jsou viditelné jen na bradě telefonu.\nSrdcem Xperie Tipo je 800MHz procesor Qualcomm Snapdragon MSM7225AA s grafickým čipem Adreno 200 a 512MB paměti RAM. Interní paměť telefonu je 2,9 GB, z toho je necelých 800 MB vyčleněno pro aplikace a zbývajících zhruba 2,2 GB má k dispozici pro svoje soubory uživatel. K dispozici je také slot pro microSD kartu a jak bylo popsáno výše, najdete v něm vloženou kartu o kapacitě 4 GB. Pokud by vát to nestačilo, můžete vložit svojí až do kapacity 32 GB. Podpora 3G sítí, Wi-Fi, Bluetooth, GPS je již standardem i v kategorii nejlevnějších smartphonů s operačním systémem Android.\nZobrazení informací má na starosti displej s rozlišením 3,2 palce s podporou 262 000 barev a nízkým rozlišením 320 x 480 bodů. Je vyrobený technologií TFT a jeho kvalita je dostatečná. Zejména díky použité grafice prostředí dodaného Sony je často viditelný rastr, ale v této cenové kategorii jde stále o lepší průměr a rozhodně bychom čekali alespoň WVGA rozlišení, HVGA už v dnešní době působí hodně zastarale i u těch nejlevnějších telefonů. Největší slabinou je absence automatické regulace podsvícení a s tím spojená horší čitelnost na slunci. Pokud si nastavíte intenzivnější jas, nebudete mít problém ani tam. Pozorovací úhly jsou překvapivě dobré, slabší je to pouze při pohledu shora, při něm obraz degraduje velmi brzy.\nDisplej je pouze průměrný a od HVGA rozlišení žádné zázraky nečekejte\nXperia Tipo vstupuje na trh s Androidem 4.0.4 a tak nějak tipujeme, že aktualizace na nejnovější verzi 4.1 „Jelly Bean“ se asi jen tak nedočká. Přesto je to proti konkurenci příjemná změna, protože většina těch levnějších smartphonů disponuje stále jen Androidem ve verzi 2.3. Sony obohatilo Tipo o vlastní uživatelské prostředí Time Scape, a tak na první pohled nepoznáte, jaká verze Androidu v telefonu je. Prostředí je takřka identické s tím, které bylo v letos přestavených Xperiích recenzovaných ještě se systémem ve verzi 2.3.7. Že se v telefonu nachází „Ice Cream Sandwich“ poznáte až po vstupu do nabídky Nastavení.\nProstředí je po stránce grafiky dost výrazně upraveno a nechybí ani několik barevných témat, funkčnost a logika Androidu 4.0 naštěstí zůstala zachována. Systém je dobře odladěn i pro slabý hardware a pohyb v něm je plynulý, tedy ve většině případů. Čas od času se telefon prostě zadýchá a reakce prostředí jsou trhanější. Spouštění náročnějších aplikací trvá déle než vícejádrových kolegů, ale to by vás v této třídě nemělo překvapit. Hraní populárních her jako Angry Birds nebo Cut The Rope nedělá Tipo žádný problém. Pokud chcete hrát současné 3D pecky, budete muset zvolit model s výkonější hardwarovou výbavou a větší displej také nebude od věci.\nTelefon pohání Android, takže dnes už nikoho nepřekvapí, že vše se točí okolo služeb Googlu. Počínaje kontakty, e-maily, kalendářem, internetovým prohlížečem, mapami, online navigací a konče sociální sítí Google+. Vše můžete samozřejmě synchronizovat, popřípadě z obchodu Play doinstalovat další oblíbené aplikace a hry.\nNěkolik podob softwarové klávesnice\nMenší výtku mám k nainstalované klávesnici z dílny Sony. Dát vedle sebe klávesy pro skrytí klávesnice a zástupných znaků není nejšťastnější řešení, zejména když v režimu na výšku jsou klávesy díky malé úhlopříčce displeje opravdu titěrné. Takže se často stane, že vám při psaní místo vyvolání nabídky dalších znaků klávesnice prostě zmizí. V režimu QWERTY nejsou na hlavní klávesnici k dispozici čísla, časté přepínání do nabídky zástupných znaků je tedy denním chlebem.\nŘešením je zapnout si v režimu na výšku místo QWERTY druhou klávesnici telefonu. Ta ale nemusí na dotykovém displeji každému vyhovovat. Pokud vám tato skutečnost bude vadit, doporučuji vyzkoušet jinou klávesnici z obchodu Google Play. Naštěstí je jich tam dostatečné množství.\nSony Xperia Tipo: Obsah balení, design, operační systém a aplikace (videopohled)\nSamostatnou kapitolou a velkou výhodou Xperie Tipo je baterie. Ta má na tak malý telefon úctyhodnou kapacitu 1 500 mAh. Díky malému displeji a slabší hardwarové výbavě z toho plyne velmi dobrá výdrž. Při více než 30 minutách hovoru, častém využívání Twitteru a WhatsApp klienta a občasném použití internetového prohlížeče, jsem se dostal ze 100 % na 9% baterie po 3,5 dnech bez vypínání telefonu na noc. Noční odpočinek jsem dopřál pouze WiFi a mobilním datovým přenosům.\nPosuzování výdrže je silně individuální záležitost, protože každý užíváme telefon jinak. Není samozřejmě problém Tipo vybít v rámci jednoho dne. Přesto věřím, že běžnému uživateli telefon vydrží 2 až 3 dny. V každém případě bylo velmi příjemné nemuset se každý večer starat o pravidelný přísun energie, který je dnes pro většinu smartphonů naprostá nezbytnost. Opakem dlouhé výdrži je rychlé nabíjení – z 9 procent na plnou kapacitu pod dvě hodiny je velmi solidní čas.\nFotoaparát disponuje 3,2Mpx snímačem, postrádá autofocus a jakékoliv přisvícení. Pro výsledné fotky a video nemám jiných slov, než že je to bída s nouzí. Snímky trpí výraznou neostrostí a chybí jim detaily. Navíc za ideálních podmínek má fotoaparát problém s automatickým vyvážením bílé. Možnosti nastavení fotoaparátu jsou sice velmi široké – od volby scény, rozlišení a poměru stran fotografie, délky samospouště, expozice, vyvážení bílé, měření expozice, vkládání GPS souřadnic, volbu spouště, vypnutí zvuku závěrky a úložiště fotografií, ale nastavovat můžete jak chcete, lepších výsledků stejně nedocílíte.\nVideo má rozlišení VGA, tedy 640 x 480 bodů a platí o něm to samé co o fotkách. Možnosti nastavení jsou takřka identické, ale k lepším výsledkům vás nepřivedou. Fotoaparát v Xperii Tipo je prostě nouzovka, když nemáte nic lepšího po ruce.\nSony Xperia Tipo: Ukázka záznamu videa ve VGA rozlišení\nOproti možnostem fotoaparátu je přehrávání hudby úplně jiná liga. Jako první je třeba vyzdvihnout kvalitní špuntová sluchátka Sony MH750, která najdete v balení. Takto kvalitní příslušenství není v této cenové katerogii zvykem. Pokud nemáte doma vlastní kvalitní sluchátka, nebudete muset po vybalení telefonu hned běžet nějaká koupit. Další věcí je opravdu kvalitní výstup hlasitého reproduktoru, který hraje dostatečně nahlas bez zkreslení zvuku a nemá problém ozvučit větší místnost. Hlasitost reproduktoru můžete ještě zvýraznit v nastavení zvuku pomocí funkce xLoud.\nPřehrávači hudby není co vytknout, zobrazuje seznamy skladeb, alba, interprety. K dispozici máte ekvalizér s přednastavenými hudebními profily. Vlastní nastavení jako má například Xperia Sola, zde však nenajdete, a to je škoda. Přehrát můžete širokou škálu formátů (mp3, 3gp, pp4, smf, wav, ota, ogg). V telefonu najdete také radiopřehrávač s podporou RDS. Pro jeho poslech je třeba mít připojená sluchátka, která zastupují funkci antény. Po jejich připojení můžete rádio poslouchat i přes hlasitý reproduktor.\nS přehráváním videa to už tak slavné není a to zejména kvůli slabému hardwaru. Ona také úhlopříčka displeje 3,2 palce není nejlepší pozvánkou pro sledování celovečerních filmů. Samostatnou aplikaci pro přehrávání videa v programech nehledejte. Je součástí Galerie a kromě přehrávání, posunu popřípadě skoku na další video vás umí jen poslat do Nastavení zobrazení. Podpora formátů také není velká. Pro rozumnější používání telefonu jako přehrávače je potřeba se rozhlédnout po nabídce přehrávačů na Google Play. Nejen že získáte podporu většího množství formátů, ale i podstatně širší možnosti nastavení, například titulků a podobně. V každém případě doporučuji používat videa s výškou rámečku 480p, protože telefon sice filmy 720p přehraje, ale většina z nich připomíná spíše nepovedené „slow motion“.\nPro prohlížení obrázků máte v telefonu hned dvě galerie, jednu klasickou systémovou z Androidu 4.0, a druhou nazvanou Xperia Galerie. Není mezi nimi téměř žádný rozdíl a přítomnost obou v systému je trochu nepochopitelná.\nBonusový software bývá často spíše přítěží než přidanou hodnotou. V Tipo najdete klienty pro sociální sítě Facebook a Google+, osobně bych dal přednost tomu, aby výrobce nechal uživatele nainstalovat si tu, kterou sám preferuje.\nStejně tak aplikace NeoReader pro čtení QR kódů je v telefonu bez automatického ostření prakticky k ničemu. Mnohem zajímavější a použitelnější je TrackID pro rozpoznávání právě přehrávané skladby. Po nahrání úryvku vyhledá informace o skladbě, interpretovi a umožní vám ji sdílet, popřípadě nabídne odkaz na video na YouTube.\nÚspora energie je šikovná aplikace, ve které můžete nastavit aktivaci úsporného režimu při zvolených procentech vybití baterie, nebo v určitém časovém období. Díky tomu můžete vylepšit už tak dobrou výdrž telefonu o další hodiny.\nV nástroji Správce LiveWare si můžete nastavit spuštění konkrétní aplikace při připojení daného příslušenství (například po zasunutí nabíječky nebo sluchátek, což je velmi praktické). V telefonu najdete také aplikaci OfficeSuite ve free verzi, která umí pouze prohlížet dokumenty. V případě, že máte na Google Play zakoupenou plnou verzi OfficeSuite, můžete tuto bezplatnou odinstalovat.\nXperia tipo je kvalitně zpracovaný telefon s dlouhou výdrží, nekvalitním fotoaparátem a bohatým základním balením. Z toho je třeba vyzdvihnout kvalitní špuntová sluchátka a 4GB microSD kartu. Ani jedna z těchto věcí není v této kategorii standardem. Dalším plusem přítomnost Androidu 4.0.4, který se v této třídě zabydluje velmi pozvolna.\nKonkurentů, kteří si brousí zuby na skalp Xperie Tipo je dlouhá řada. A nejen v řadách ostatních výrobců, ale i ve vlastní stáji. Duo Xperia Mini/Mini pro sice nabízí o dvě desetiny menší displej, ale o 200 MHz rychlejší procesor a zejména mnohem kvalitnější fotoaparát. Nepřítomnost kvalitních sluchátek vykompenzují náhradním krytem v balení a v internetových obchodech se jejich cena pohybuje v podobné hladině jako u Xperie Tipo. Obě navíc již prošly upgrade na novější verzi systému.\nZ dalších konkurentů má Android 4.0 tchaj-wanský HTC Desire C (recenze, srovnání cen), který má sice lepší fotoaparát, ale kompenzuje to slabším procesorem. Podobné parametry jako má Xperia najdeme také u Samsungu Galaxy mini 2, ale ten disponuje jen starším Androidem 2.3. Oba konkurenti jsou také dražší. Vyšší cenou disponuje také Huawei Ascend G300 (recenze, srovnání cen), který nabízí větší displej a o něco lepší fotoaparát, i když v případě záznamu videa to také není žádná sláva.\nAndroid Sony\t2012-09-15\n15. 9. 2012 v 10:05\nK čemu je dobré, že má telefon dobré porozorvacího úhly, prosím Vás? Já přece nechci, aby viděl co dělám na mobilu i někdo, kdo se dívá pod úhlem 179°. :-) Někdy fakt degraduje moc brzo, ale přijde mi, že vy to zkoušíte ve všelijakých podivných polohách, aby jste zjistily kdy to není vončo… :-)\nJinak, já nechápu, proč to ti výrobci dělají… Když si objednám telefon, má dojít jen telefon, akumulátor a návod. A když nějaké příslušenství, tak fakt nějaké speciální. Nebo třeba fólie se dá ocenit. Ale co se sluchátky, když už doma sluchátka mám? Co s něma mám udělat? Co s 4GB kartou, když mám doma 16GB kartu? A nabíječku mám doma už také, když teď všichni používají microUSB-(A)B konektor… Proč to dělají? O_O Co pak máme dělat doma s kopou harampádí? Jasně, někomu se zrovna může hodit. Ale pak se mu telefon pokazí a koupí si nový a má to celé znova, ale on to přeci nepotřebuje dvakrát… Nehledě na to, že u levných zařízení by cena bez tohoto dokázala ještě klesnout níž o pár stovek… (I díky zmenšení obalu… – přeprava z továren do světa) Jo, dobře, když dám kabel microHDMI na HDMI, tak to ke každému telefonu nedostanu a hodí se to.\nPro mě je to prostě plýtvání zdroji… :-(\n1. 10. 2012 v 0:26\nTakze ty bys prodaval telefony bez nabijecek? ‚nekomu se to muze hodit‘ co to je za nesmysl proboha? .) kdybys videl kolik lidi prechazi treba z nokii na micro usb, rekl bych, ze tem se to hodit muze…\n26. 12. 2012 v 18:10\nTy jsi uplné vymaštěný vole se vzpamatuj !!!!\n14. 10. 2012 v 15:14\nFungovala by na něm i 32gb sd karta??\n21. 10. 2012 v 16:27\nJasné slot na pametove karty je až do 32 gb !\n19. 11. 2012 v 0:01\nDobrý den, když píšete podprůměrný fotoapartá a mizerné video, je to horší jak u LGKP500?\n1. 12. 2012 v 12:04\nDobrý den, chtěl bych se zeptat jestli se na Tipu dají ukládat aplikace a hry z Google Play na paměťovou kartu. Děkuji za odpověď\n8. 12. 2012 v 19:15\nDobrý den prosim vas kde najdem spravcu suborov ?\n8. 12. 2012 v 19:33\nStahnes si ho na Google Play,např. ES File Explorer,průzkumník v češtině.\n4. 1. 2013 v 16:49\nDobrý den chtěl bych se zeptat.. Mám koupený tento mobil, ale při jakémkoliv nutném použití mikrofonu mikrofon nefunguje.. Jak je to možné ?? Je v mobilu nějaké nastavení mikrofonu nebo to je závada telefonu ?? Děkuji ;-)\n4. 1. 2013 v 18:13\nDobrý den, to spíše vypadá na hardwarový problém. Pokud nepomohla obnova továrního nastavení, řešil bych závadu reklamací.\n4. 1. 2013 v 19:29\nDěkuji za radu, ale obnova továrních dat nepomohla. Budu to řešit reklamací.\n18. 2. 2013 v 21:30\nDobrý den, chtěla bych se zeptat, jak je možné, že jsem k balení nedostala sluchátka. Nevím, jestli bych měla mobil reklamovat nebo si k mobilu koupit sluchátka zvlášť. Děkuji za odpověď.\n18. 2. 2013 v 23:30\nNebyl náhodou kupovaný u operátora? Minimálně T-Mobile balení šidí…\n2. 3. 2013 v 20:22\nKupovala jsem ho přes tuhle stránku:\n12. 3. 2013 v 10:31\nJá ho kupovala u T-Mobilu, a světe div se, bez sluchátek:-(. Naštěstí to není zas až tak závratná položka.\nAle mám jiný dotaz, možná trochu „mimo“. Obsahuje telefon antivir, nebo doporučujete stáhnout si vlastní. Díky za odpověď\n12. 3. 2013 v 16:59\nPetra: Ne a ne.\n23. 5. 2013 v 8:36\nZdravím. Mobil jsem pro změnu zakoupil u O2. A udělal jsem to jen proto, abych využil výhody O2 Extra výhod (sleva 500,-)\nMobil funguje nad očekávání dokonale.\nJen mně doslova nas*alo, že operátoři paměťovky a sluchátka v balení nemají.\nPříště se vykašlu na slevy a půjdu do neoperátorské prodejny, nebo e-shopu…\nJinak nemám nic, co by stálo za řeč.\nPokud chcete ušetřit a mít optimálně nadupaný mobil s androidem 4.0.4, tak vřele doporučuji, ale NEKUPUJTE u operátora.


Aktuální nabídka různé nemovitosti Butoves denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si různé nemovitosti Butoves než Vás někdo předběhne.\nKategorie různé nemovitosti Butoves se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele různé nemovitosti Butoves neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je různé nemovitosti Butoves právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné různé nemovitosti Butoves\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii různé nemovitosti Butoves, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující různé nemovitosti Butoves, a to různé nemovitosti na prodej Butoves, pronájem různé nemovitosti Butoves, dražby různých nemovitostí Butoves.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii různé nemovitosti Butoves nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích různé nemovitosti Butoves, různé nemovitosti na prodej Butoves, pronájem různé nemovitosti Butoves, dražby různých nemovitostí Butoves.\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v různé nemovitosti Butoves, je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro různé nemovitosti Butoves, zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nNehledáte různé nemovitosti Butoves ?\nPokud jste v této kategorii různé nemovitosti Butoves omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí různé nemovitosti Butoves\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii různé nemovitosti Butoves, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr různé nemovitosti Butoves. Určitě lépe naleznete různé nemovitosti Butoves, který hledáte.


Články | Dobrá půda\nPo letní přestávce jsme opět tady s pěti skvělými inspirativními akcemi, které proběhnou do konce tohoto roku.\nRok 2019 je tady a my z Dobré půdy nezahálíme a máme pro vás připraveny další inspirativní akce. Mnozí se nás ptáte na termíny, aby jste si je mohli poznamenat do svých diářů, tak je zde uvádíme i přesto, že u všech akcí ještě nemáme doladěn název nebo řečníka. Budeme průběžně doplňovat.\nVELIKONOČNÍ KONCERT - vzpomínkové video\nVážení příznivci Dobré půdy,\nv sobotu 17.3.2018 proběh na Dobré půdě nádherný Velikonoční koncert křesťanské pěvecké a hudební skupiny Happy Day z Albrechtic. Jejich vystoupení bylo velmi silné a to jak po hudební, pěvecké tak i spirituální stránce. Kapela hrála precizně, šlapalo to jako hodinky, zpěváci úžasně ladili a vynikající sólisté podávali neskutečné pěvecké výkony.\nVěřím, že koncert byl pro všechny posluchače předvelikonočním pohlazením po duši a silným zážitkem.\nNíže si můžete pustit krátkou ukázku ze zkoušky a koncertu natočenou pouze mobilem, takže obraz a hlavně zvuk nedosahují té barevnosti podání a kráse zvuku, který posluchači měli. Dávám to sem, aby jste mohli zavzpomínat a Ti co nebyli účastni fyzicky, si mohli alespoň představit jak tento skvělý koncert proběhl.\nPřejeme Vám všem krásné Velikonoční svátky!!!\nDan a Dáša Doricovi a tým spolupracovníků\nděkujeme za přízeň, kterou jste nám věnovali v roce 2018. Byl to rok, ve kterém jsme se mohli vídat při mimořádných akcích, které nám pomáhaly své životy „Směřovat výš...“\nPřejeme Vám, aby rok 2019 byl plný růstu ve všech oblastech života!!!\nSÍLA HNĚVU aneb jak dosáhnout toho, aby Vás lidé brali vážně\n13. ledna 2018 proběhlo na Dobré půdě další skvělé setkání a mohli jsme se zamyslet nad velmi užitečným tématem „Síla hněvu“, kterým nás provedl náš oblíbený lektor Mojmír Voráč.\nProgram na první čtvrtletí roku 2018\nVítáme Vás v novém roce 2018 s plnou náručí dalších inspirativních programů na Dobré půdě. V tomto článku naleznete program pro první kvartál tohoto roku.\nDo prázdnin zbývají 3 měsíce a na Dobré půdě rozhodně nebudeme zahálet. V tomto článku naleznete program pro druhý kvartál tohoto roku.\nděkujeme za přízeň, kterou jste nám věnovali v roce 2017. Na Dobré půdě v Lužicích proběhlo 15 jedinečných, originálních a inspirativních akcí. Věříme, že se budeme vídat také v roce 2018. Máme pro Vás připravena další velmi zajímavá témata, abychom společně naše životy mohli i nadále „Směřovat výš...“\nPřejeme Vám rok plný růstu ve všech oblastech života!!!\nProgram do konce roku 2017\nDobrá půda má prázdniny\nUmění vítězit sám nad sebou


Viva přestřílela Slaný, hattrickem se blýskl Malý - Příbramský deník\nSlaný – Futsalisté Vivy Příbram zavítali v rámci Středočeského přeboru na palubovku MCE Slaný. Souboj třetího celku s pátým nabídl kvalitní futsal s mnoha brankami. Nervy drásající duel rozhodl až závěr, ve kterém byli nakonec šťastnější hosté a odvezli si domu trochu překvapivé, ale velmi cenné vítězství.\nOd úvodu se hrál futsall vysoké úrovně. Viva, ač hrála na venkovním hřišti, na svého soupeře vlétla a rychle si díky brankám Kunce a Malého vypracovala náskok. I v dalším průběhu pokračovali futsalisté z Příbrami v nátlakové hře, ale nedařilo se jim ve finální fázi, čehož později mohli litovat.\nSlaný se totiž z ničeho nic dostalo po třech slepených gólech v rozmezí tří minut do vedení, když se prosadili Beneš, Nykl a Zima. Hosté se ale nepoložili a po chvíli vyrovnali zásluhou Hausleitnera. Přesto byli v poločase šťastnější domácí, když jim vrátil vedení druhou brankou Nykl.\nI po přestávce pokračoval kvalitní futsal a především gólová přestřelka, ve které po většinu času Viva dotahovala náskok domácích. Zásluhou Hauslaitnera, Malého a Krause, se jí to povedlo celkem třikrát a stále tak bylo o co hrát. Zlomový moment utkání přišel ve 34. minutě, za stavu 6:6, kdy hráči Slaného nevyužili možnost desetimetrového kopu.\nPlatilo totiž otřepané nedáš, dostaneš. Na druhé straně se o chvíli později uvolnil Martin Kraus, se štěstím prostřelil domácího brankáře a vrátil Vivě po delším čase vedení.\nSlaný se ve snaze vyrovnat odhodlalo v závěru utkání k power-play, ale v té definitivně hosté rozhodli, když nejprve Malý zkompletoval hattrick a po něm uzavřel skóre svým druhým gólem Kunc. Viva tak trochu překvapivě přestřílela domácího favorita 9:6 a v tabulce se dotáhla ke svému soupeři na rozdíl jednoho jediného bodu.\nMCE Slaný – FK VIVA Příbram 6:9 (4:3). Branky: 12. a 18. Nykl, 13. a 28. Zíma, 11. Beneš, 24. Snovický – 3. a 39. Kunc, 7., 27. a 38. Malý, 15. a 23. Hausleitner, 32. a 37. Kraus.\nFK VIVA Příbram: Solnař, Pravda, Kraus, Havelka, Hanáček, Nohýnek, Malý, Kunc, Hausleitner.\nDivizní novicové byli vidět. Zbuzany nejen fotbalově


Jedenadvacítka hraje o Euro. Nemáme to ve svých rukách, ví Lavička - iDNES.cz\nJedenadvacítka hraje o Euro. Nemáme to ve svých rukách, ví Lavička\nMistrovství Evropy už bylo blízko, ale teď o něj budou muset znovu zabojovat a ještě spoléhat na klopýtnutí soupeře. Fotbaloví reprezentanti do 21 let potřebují v pátek ve Znojmě bodovat proti Moldavsku, aby udrželi naději na přímý postup na šampionát.\nLvíčatům momentálně patří první příčka v tabulce o dva body před Belgií, která však ještě bude hrát dva zápasy. V pátek se tým kouče Johana Walema představí v Černé Hoře, se kterou první zápas prohrál 1:2, o čtyři dny později nastoupí doma proti Lotyšsku, kde loni zvítězil 2:0.\nČeši si právě proti Belgii situaci zkomplikovali, když na začátku září v Lovani ztratili v závěru remízu a prohráli 1:2. Přesto mají s Belgií lepší vzájemnou bilanci, takže jim k přímému postupu teoreticky může stačit i remíza. To by ale Belgie musela jeden ze dvou zápasů prohrát.\nPřed rokem v Moldavsku Česko zvítězilo 3:1 a i do domácího duelu půjde jako favorit. „Je to ale zavádějící. Matematika je jasná, není to v našich rukách. Musíme vyhrát a pak budeme sledovat, jak si povede Belgie,“ řekl Lavička.\nČeský kouč se bude muset obejít bez dvou opor. S deseti góly nejlepší střelec celé kvalifikace Patrik Schick byl povolán do reprezentačního áčka, zatímco kapitána Aleše Čermáka, který byl s pěti góly druhý nejlepší střelec týmu a s šesti asistencemi byl i nejlepším nahrávačem, vyřadilo zranění. Dodatečně proto byli povolání útočník Matěj Pulkrab a záložník Daniel Tetour.\nZápas s Moldavskem začne v pátek v 18 hodin (ČT Sport), Belgie se v Černé Hoře představí o tři čtvrtě hodiny později. Přímý postup na mistrovství mají zajištěn pouze vítězové skupin, čtyři nejlepší celky z druhých míst čeká baráž.\nTémata: Znojmo, zranění, 1. SC Znojmo, Aleš Čermák, Baráž, ČT sport, Daniel Tetour, Matěj Pulkrab, Patrik Schick


Sconto Pohovka ARDOSA krémová, 3-sedák | FatboyShop.cz\nSconto Pohovka ARDOSA krémová, 3-sedák od společnosti s předním postavením na trhu Sconto lze u nás získat pouze nyní za super cenu. Nákupem tohoto produktu rozhodně ušetříte. Čas i peníze. Sconto Pohovka ARDOSA krémová, 3-sedák výhodně za super cenu 21999 Kč\nJednoduchost bez příkras, taková je pohovka ARDOSA. Reprezentativní vzhled ji předurčuje pro využití v mnoha interiérech. Její **minimalistický design** je založen na funkčnosti. Svou velikostí poskytne dostatek prostoru pro **komfortní sezení až pro 3 osoby**. Součástí pohovky jsou **odnímatelnými bederní polštáře**, které můžete využít dle aktuální potřeby. Pohovku tvoří **dřevěný rám z masivního buku**, díky kterému je pevná, stabilní a odolná, a **pěnový sedák**, který zajistí měkké sezení. **Vysoké kovové nožky** podtrhují elegantní vzhled pohovky a zároveň jsou praktickým detailem. Díky nim je prostor pod pohovkou stále bez problémů přístupný a snadno se tak pod gaučem udržuje pořádek. Gauč je **celočalouněný** a vy si tak můžete sami zvolit podle dispozice vašeho interiéru zda ji umístíte ke zdi nebo do prostoru. Spolu s pohovkou ARDOSA si vytvoříte ve vašem obýváku příjemné, reprezentativní, odpočinkové místo.


Lyžařka Kowalczyková znovu napadá léky proti astmatu\nPovolené léky proti astmatu obsahují zakázané látky\n02.03.2011 10:25 |\nPůl milionu Čechů trpí astmatem, dalších 250 000 ale o své nemoci neví. Nechte si zkontrolovat funkce svých plic\nVe středu 24. května 2017 od 15 do 17 hodin se v budově Českého rozhlasu Brno uskuteční Světový den astmatu. V rámci této akce si mohou zájemci nechat změřit plicní funkce, získají informace o této nemoci, její prevenci a léčbě. Na otázky vztahující se ke Světovému dni astmatu odpovídala MUDr. Bronislava Novotná, Ph.D., vedoucí lékařka Alergologické ambulance Interní gastroenterologické kliniky FN Brno.\nDo Ameriky se smíšenými pocity. Nevím, jestli to zvládnu, přiznává Kvitová\nTenistka Petra Kvitová letí na šňůru turnajů do Severní Ameriky se smíšenými pocity. Za Atlantickým oceánem se sedmé hráčce světa kvůli vysoké vlhkosti a astmatu hůře dýchá, ale loni tam vyhrála dva turnaje.\nAmeričtí mariňáci trénují navigaci podle hvězd, bojí se hackerů\nKolumbus nebo bájný Odysseus. A teď americké námořnictvo. Mariňáci se vracejí ke kořenům a kvůli obavám z hackerů a nespolehlivosti počítačů se znovu začínají na moři orientovat podle hvězd. Zatím to tedy musí trénovat, proto námořnictvo otevřelo nové kurzy. Manuální navigace přitom skončila v devadesátých letech nástupem satelitů a GPS. Informaci přinesl britský deník Telegraph.\n15.10.2015 06:50 |\nLucka tu hrála nejlepší tenis v životě, litovala Kvitová poraženou kamarádku\nPo zápase k sobě přišly k síti a přátelsky se objaly. Petra Kvitová trochu chlácholivě, Lucie Šafářová zase myslela na to, aby ten Wimbledon její přemožitelka v sobotu vyhrála za obě. Pak ke svým lavičkám kráčely bok po boku a na tvářích jim hrály úsměvy. Byly rády, že mají nepříjemnou bitvu kamarádek za sebou. Dál mohla jít jen jedna. Vítězkou se stala Kvitová.\n03.07.2014 23:35 |\nOsobnosti: Sarah Michelle Gellar (17 článků) , Nicole Vaidišová (112 článků) , Radek Štěpánek (833 článků) , Petra Kvitová (1485 článků) , Petr Štěpánek (604 článků) , Radek Petr (181 článků) , Petr Štěpánek (604 článků) , Karel Štěpánek (13 článků)\nDbáte pečlivě o zdraví svého potomka? Dezinfikujete si několikrát denně ruce, koupelnu čistíte nejsilnějšími prostředky a podlahu pro jistotu vytíráte savem, abyste zlikvidovali všechny ty "zlé" bakterie? Pak je velmi pravděpodobné, že naopak svému dítěti zaděláváte na závažné potíže – astma, alergie či sennou rýmu.\n25.09.2015 18:50 |


★★★ 10 kreativních způsobů, jak najít správnou barvu exteriéru ★★★\nElegantní vila vkusně integruje fúzi stylů: "Moderní palác" ve Varšavě\n15 Použití pro trubkové police kolem domu\nZískejte kreativní - zábavné a neobvyklé návrhy pro ploty\nRezidence Casa Kopche Residence nabízí dokonalé vnitřní a venkovní připojení\nTrojský dům vyniká svým extrémním konzolovým designem\nModerní podložka pro jednoduchý a flexibilní životní styl\n10 kreativních způsobů, jak najít správnou barvu exteriéru\nSnaží se vybrat správnou barvu exteriéru - 10 tipů, které vám pomohou.\nAť už víte, nebo ne, exteriér vašeho domova je rozšíření osobnosti vašeho domova a to, co "říká" do okolí. V závislosti na tom, jaké vnější vybavení, architektonické detaily a barvy, které si vyberete, pomůže váš domov svítit v jeho nejlepším světle. Pokud jste se dívali na exteriér vašeho domova a přemýšleli o tom, že by mohl použít facelift - přidání barvy je jedním z nejdostupnějších a okouzlujících způsobů, jak udělat velký dopad. Od přidání obrubníku odvolání do vašeho exteriéru domů, k vytvoření prohlášení, najít ten správný barvy exteriéru lze usnadnit s těmito 10 kreativních tipů.\n1. Posoudit osobnost vašeho domova:\nPodobně jako váš oblíbený styl šatníku, váš dům má osobnost. Může být ovlivněna okolím, rodinným životním stylem nebo geografickým umístěním, ve kterém žijete. Výběr barvy v exteriéru by měl odrážet jeho osobnost, že je velkolepá - s rafinovanou a tlumenou barevnou paletou, nebo může být mladá a moderní s moderními barvami, které jsou z krabice. Určete, jak chcete, aby váš domov cítil a vypadal, a nechte jej průvodce jeho barevnou osobností.\nVyužijte architektonický styl vašeho domu, který vám pomůže rozhodnout se o barvách\n2. Vezměte barevné náznaky z architektury vašeho domu:\nKrása architektonických prvků je schopnost používat charakter, detaily, textura a barvy, aby předvedla éru vašeho domova, která je jedinečná pro váš domov a okolí. Pokud je váš domov starým světem toskánské nebo středomořské inspirované vily - zvětralé bílé, terakotové pomeranče a hnědé detaily jsou ideální pro střešní krytinu a detaily.\nVyberte barvy exteriéru podle možností stavebního materiálu\n3. Použijte příroda jako pozadí pro výběr barev\nOkolí vašeho domova může mít krásný dopad na výběr vašeho exteriéru! Plážové domy, horské domy a domovy inspirované tropickými rostlinami mají inspiraci z přírody. Použijte barvy, které se nacházejí v okolí vašeho domova - domovy na pláži mohou vzít signály z písku, vody a oblohy s krásnými bledými odstíny bílé, opálené, bluesové, světle zelené a žluté.\nVyberte vnější barvy, které mluví o historii vašeho domova\n4. Vytvořte exteriér z minulých dovolených vzpomínek\nPro mnoho majitelů domů kreslení barev inspirace z cestování může inspirovat exteriérové barvy, které jsou kreativní a jedinečné. Pokud je váš výlet na tropické útěk zábava, proč tyto barvy nepoužívat v rodném domově? Mnoho ostrovních domů využívá světlé a rozmarné barvy jako tyrkysová, broskvová, slunečno žlutá, korálové a levandule pro své exteriérové domy. I když je můžete milovat v malých množstvích, nezapomeňte, že váš domov by měl stále vypadat skvěle u sousedních domů.\n5. Použijte historický charakter pro nápady vnější barvy\nPokud žijete v historickém viktoriánském domově nebo ve starém domově ve stylu Tudor, víte, že zachování historického charakteru původních barev vašeho domova je zásadní. Zatímco váš domov může být stovky let, nemusí být schopen znát z ruky, jaké barvy pocházejí z vašeho domova a okolních domů. Pokud vaše město má obchodní komoru nebo historickou architektonickou organizaci, můžete být schopni prozkoumat barvy exteriéru pro vaše okolí. Také se podívejte na výrobce nátěrů, které mají předem vybrané historické palety barev. To může mít za následek to, že jste si vybrali správné barvy exteriérových domů z generací v minulosti.\nVyhledejte inspiraci pro barvy exteriéru z minulých památek\n6. Nechte svou volbu barvy exteriéru pomoci při výběru barev\nVnější obložení nebo materiál, který používáte na vnějším povrchu vašeho domova, může trvat hodně z dohledu z výběru barvy exteriéru. Cihla, obklady, štuky / omítka a beton mají všechny jedinečné vlastnosti pro každý typ materiálu. Vyberte si materiál, který reprezentuje váš styl a funguje dobře s klimatem vašeho domova. Budete překvapeni, že cihla může přijít v barvách světlé jako bělavé žluté až do nejtemnějšího šedého uhlí! Najděte si oblíbený materiál a podívej se na barvy na základě požadované úpravy.\nVyberte vnější barvy, které vylepšují vaše okolí\n7. Barva na šířku může zvýšit barvu exteriéru domu\nPodobně jako architektonické úpravy a detaily může krajinářství kolem vašeho domu zvýšit výběr barev domů. Obnova obruby je nezbytná a udělat skvělý dojem koordinace jasných květin s tlumenější barevnou paletou ve vašem domě může být ideální nebo naopak. Máte-li nádherné výhledy a spousta krásných listů, rozhodněte se, jak můžete hrát na červené cihly nebo lovce zelené vlečky v exteriéru. Pokud si nejste jisti, jaké barvy si můžete zvolit pro terénní úpravy, pořiďte si s vaším venkovním domem fotografie svého venkovského domova a požádejte o radu odborníka na zahradu!\nPoužívejte terénní úpravy pro zvýšení barev v exteriéru\n8. Vnější barvy domů by měly používat architektonické detaily pro náraz\nZatímco si můžete myslet jen o barvu pole nebo většinu vnějších stěn jako barvu volby, nezapomeňte, že menší detaily domů mohou být slávou slávy, pokud jde o výběr barev. Okenní a dveřní výplň, střešní a okapové barvy, okapy a stropy mohou být namalovány nebo nádherné měděné žlaby mají také krásnou patinu.Rozhodněte se, zda chcete mít vysoký kontrast k barvám vašeho domácího obložení a akcentu, nebo pokud preferujete jednotnější barevný přístup. Ať tak či onak, nepřehlédněte jednoduchost a přitom efektivitu při výběru barev exteriéru.\n9. Vyberte vnější barvy, které jsou stále atraktivní\nZatímco si to nemusíte uvědomit, je váš exteriér doma vidět v denní době, ale také při západu slunce a ve večerních hodinách. Proto volba barvy, která je maskovaná mezi vašimi okolními terénními úpravami, nemusí být moudrá volba. Mnoho horských domů, které leží mezi stálezelenými stromy, se snaží zůstat pryč od všech zelených barvy exteriéru, aby se jejich domov stál mezi zázemím. Přirozená dřevěná obkládačka, která je obarvená, je společná mezi horskými domy, aby poskytla rustikální, ale stále definovaný exteriér.\nVyberte paletu barev, která je pozvána v den a večer\n10. Spojte se s vašimi sousedy\nVaše sousedství má s největší pravděpodobností vliv na barevné schéma. Ať už jste nová čtvrť, kterou vývojář vytvořil, nebo máte starší domov - procházejte kolem svého okolí a posuzujte existující domovy. Podívejte se, zda vaše sousedé mají koordinační styly nebo zda jsou všechny vlastní barvy, které nejsou harmonizovány. Klíčem k výběru barvy exteriérových domů je, aby byly výjimečné ve výběru, ale stále se skvěle hodí ke sousedním domům.\nSdílený apartmán pro studenty s vysokou dávkou osobnosti: Campus Hong Kong\nMexický byt v černé a bílé v kritickém designu\nDům s výhledem na hory s výhledem na rakouské Alpy\nMalé nápady v obývacím pokoji, abyste co nejvíce využili svého prostoru\nProblémy nadace? Zde je návod\nČerná moderní doplněk tradičního stylu domů v Kalifornii\nOdvažte mít oranžovou koupelnu\n14 Současné barové židle pro dokončení vaší kuchyně\nJak si vyrobit driftwood konferenční stolek Star of Your Living Room Decor\nSlim a moderní sprchové výpustní systémy pro minimalisty ve vás\n50 tipů a nápadů pro úspěšný člověk Cave Decor\nNeato BotVac vs. iRobot Roomba 980: Který robot vakuum je pro vás lepší?\nCompact Leisure Home věnuje brazilskou modernistickou architekturu\nUnikátní příběh o úspěchu tabulky Unikátní "Vše v" World Poker Tour\nTři masivní svazky se zdánlivě otáčejí kolem centrálního jádra: P domu\nUdržitelný moderní dům země v Kolumbii Kreslení v krajině\nSteampunk Joben Bistro Pub inspirovaná falešnými příběhy Julesa Verne\nNervous o nákupu nábytku online? Postupujte podle těchto 4 tipů, abyste si udělali lepší nákup\nCool Idea dekorace kuchyně s tetováním Mibo dlaždice\nLilařské koupelnové soupravy podle společnosti Aquaplus\nR540 houpačka podle Fetiche Design\nIlium Chair od Damaris & Marc Design Studio\nČernobílé digitální hodiny\nLight Box od studia Jo Meesters\nMěkké ručně vyrobené koberce inspirované přírodou od designu Kia\n33 z nejlepších myšlenek stromového domu někdy pro dospělé děti\nPovzbuzování velkých útěků: Capella Ixtapa Resort and Spa v Mexiku\nŠtípací nábytek odhaluje dvojí použití - uvnitř sedacího / bočního stolu\nUdržitelná prefabrikovaná rezidence s moderními interiéry podle domů PLACE\nDřevo a beton Hillside Maruyama dům v Japonsku\nJak řešit problém s oponou, když máte bay Windows\nStylové a zábavné narozeninové party nápady pro malé dívky\nBližší pohled na ikonický design křesla židle\nZahradnictví Pt V: DIY Insekticidy + Herbicidy\nLuxusní vily zachytí úžasný vietnamský výhled na oceán\nModerní televizní stoly a báječné způsoby, jak je používat


Panel Tools – Foto Z Čech\nPanel Tools se instaluje podobně, jako panel Save. Instalace je distribuována v souboru Tools2.Zip, který po rozbalení obsahuje adresář Tools2.\nAdresář Tools2 je instalací samotného panelu a je potřeba jej zkopírovat do místa, kde má Photoshop uložena rozšíření. Typicky je to C:Program Files (x86)Common FilesAdobeCEPextensions.\nNyní už můžeme pomocí menu Okna -> Doplňky -> Tools 2.0 načíst samotný panel.\nPanel je rozdělen na pět řádků.\nV prvním řádku jsou k dispozici čtyři funkce, které nepotřebují další nastavení a provedou se okamžitě po stisku tlačítka.\nUloží to co je vidět do nové rastrové vrstvy umístěné nahoře. Něco jako Ctrl + Alt + Shift+ E, ale nově vytvořená vrstva bude vždy nahoře v seznamu vrstev.\nTím co je vidět nahradí obsah vybraných vrstev, které nemusí být viditelné. Změní i obsah inteligentních vrstev s výjimkou vrstvy LABcolorFzC. Použití je popsáno v článku Viditelné do vrstev.\nProhodí pořadí vybraných vrstev. POZOR – nefunguje na skupiny vrstev! Vrstvy opět nemusí být viditelné.\nZe všech otevřených souborů sloučí všechny jejich vrstvy do prvního souboru a ostatní smaže. Používám pro vytváření ručních HDR fotografiií. Výhoda funkce je, že přenese i inteligentní vrstvy.\nNa druhém řádku jsou funkce sloužící k editaci barev v barevném prostoru LAB. Proč a jak tuto editaci provádět jsem popsal podrobně v článcích LAB inteligentně a LAB 2. V levé části řádku se zadávají hodnoty posunu rohů křivky kanálů LAB A a B. Kladná hodnota přidá sytost, záporná sytost ubere. Dále je možné zafixovat u křivek LAB A a B jejich střed. Následují tři tlačítka s těmito funkcemi.\nVytvoří inteligentní vrstvu LABcolorFzC z viditelného a nastaví v ní podle parametrů křivkám kanálů A a B hodnoty podle parametrů vlevo. Pokud už vrstva existuje, tak změní křivku podle aktuálně nastavených parametrů.\nUmožní ručně editovat křivku vrstvě LABcolorFzC bez přenastavení parametrů. Pokud vrstva neexistuje, vytvoří ji se základní křivkou LAB a umožní její ruční editaci.\nPokud existuje vrstva LABcolorFzC, vypne ji a z toho, co je vidět obnoví její obsah a znovu ji zapne.\nNa třetím řádku jsou funkce provádějící mikroposun o kterém jsem psal v článcích Zvýraznění hvězd a Odstanění lemu. Úplně vpravo je funkce pro vyvolání online nápovědy – tohoto článku.\nV levé části řádku se zadávají směry v nichž chcete provést mikroposun a hodnota o kterou se posune obrázek ve stanovených směrech.\nNa vrstvy vzniklé mikroposunem aplikuje prolnutí Světlejší barva. Vhodné hlavně na zvýraznění hvězd.\nNa vrstvy vzniklé mikroposunem aplikuje prolnutí Tmavší barva. Vhodné na odstranění světlejších lemů.\nOnline nápověda, která otevře tento článek v defaultním prohlížeči. Panel má i „ofline“ stručnou nápovědu. Pokud podržíte klávesu Alt, tak se Vám automaticky zobrazí krátká nápověda k prvku, nad kterým se nachází kurzor. Ta po uvolnění klávesy Alt a přesunutím kurzoru mimo prvek zmizí.\nNa čtvrtém řádku jsou funkce o jejichž využití jsem psal v článku Inteligentní miniobjekty. V levé části řádku se zadává procento zmenšení nebo zvětšení masek. To je možné zadat od 10 do 1000 %. Následují dvě funkce.\nZmenší, nebo zvětší aktuálně vybranou masku. Není možné vybrat více masek. Pro změnu více masek je potřeba vybrat vždy jen jednu a použít funkci opakovaně.\nZmenší, nebo zvětší všechny masky v dokumentu.\nV pátém řádku je funkce sloužící k vytváření QR kódu, jak jsem popsal ve článku QR kód. V levé části řádku zadáte text, pro který chcete vytvořit QR kód, kvality QR kódu (L nejnižší, H nejvyšší), Jestli chcete QR vytvořit do nového dokumentu a počet pixelů jedné buňky QR kódu.\nVytvoří QR kód podle zadaných parametrů. Pokud se nevejde do stávajícího dokumentu, bude automaticky vytvořen nový dokument.\nDo panelu budu postupně přidávat další užitečné funkce. Pokud máte na nějaké tipy, pošlete mi je. Pokud budu umět, přidám je do panelu.\nNa kole (se) 100 Hon na kometu