Proč jsou firmy se sídlem v daňovém ráji rizikovější? - Měšec.cz\nMěšec.cz » Spotřebitel » Proč jsou firmy se sídlem v daňovém ráji rizikovější?\nNejdříve je nutné určit, jaké země se vlastně považují za daňové ráje. Obecně tak lze označit jakoukoli zemi, která nabízí určité zvýhodnění nějaké ekonomické skupině. Tím zvýhodněním může být například nižší zdanění, tzv. investiční pobídka.\nOffhore a onshore\nOnshore daňové ráje jsou takové země, které poskytují nižší formu zdanění a například i menší administrativní zátěž. Pro Slovenskou republiku by tak mohlo být daňovým rájem Nizozemí, jelikož Nizozemí poskytuje nižší daňovou zátěž než Slovensko a také vyžaduje mnohem méně administrativy. Onshore daňovým rájem byla jednu dobu i Česká republika, když nabídla firmě Hyundai investiční pobídku.\nDruhou variantou jsou offshore daňové ráje. To jsou země, které mají menší ekonomiky, poskytují zpravidla nulové zdanění a vysokou míru anonymity. Výměnou za to zde firma nesmí podnikat. Pouze tu může mít sídlo. Tak to funguje například na Britských Panenských ostrovech.\nObecně nelze říci, že jedna či druhá forma je ryze negativní. Daňová optimalizace může být i pozitivní ekonomický jev, protože tlačí na jednotlivé státy, aby volili efektivní daňovou sazbu, která bude konkurenceschopná. Vždy záleží na způsobu použití a zejména offshore formy jsou často zneužívány k nelegálním činnostem.\nProč si firmy volí daňové ráje?\nPokud už si nějaká firma zvolí, že bude mít sídlo společnosti v daňovém ráji, činí tak většinou z několika známých důvodů:\nSídlo v daňovém ráji jí zajistí vyšší anonymitu.\nSníží si administrativní zátěž.\nSníží si daňovou zátěž.\nZvýší se jí právní zajištění.\nVyšší míru anonymity nabízejí ty státy, kde se vlastníka firmy nedozvíte. Tamější zákony umožňují vlastníka firmy držet v anonymitě a vy tak netušíte, kdo za firmou vlastně stojí.\nSnížení administrativní zátěže je velmi využívané hlavně v Nizozemí, jelikož jsou zde vyžadovány mnohem nižší administrativní požadavky než v mnoha jiných zemích.\nK optimalizaci daňové zátěže přistupují i firmy jako Google nebo IKEA. Mají sídlo v zemi, která umožňuje platit téměř nulové daně. Pro takové firmy je daň položka v nákladech a přesunutí sídla firmy do země, která nabízí investiční pobídky, je pro ně čistě snižování nákladů. Vše je samozřejmě zcela legální.\nBohužel ale v případě nelegálních činností jsou tyto země využívány k tomu, aby byli anonymizováni koneční příjemci financí, které často pocházejí z trestné činnosti. V takovém případě se již jedná o praní špinavých peněz a o trestnou činnost.\nFirmy se sídly v daňových rájích jsou ale mnohdy rizikovější a méně stabilní než firmy se sídlem mimo daňové ráje. Vyplynulo to z analýzy společnosti Bisnode.\nSrovnání firem se sídlem v daňovém ráji a mimo daňový ráj.\nSpolečnost Bisnode provedla statistickou analýzu, kde jako vzorek použila více než 330 000 aktivních korporátních firem v České republice, z čehož přibližně 7500 firem mělo vlastníka v daňovém ráji.\nOranžové sloupečky značí firmy se sídlem v daňovém ráji, modré sloupečky ukazují firmy se sídlem v České republice. Křivky pak dokreslují míru rizika, jež jednotlivé firmy dle sídel představují. Červená křivka ukazuje rizikovost firem se sídlem v daňových rájích a žlutá křivka prezentuje rizikovost firem se sídlem v ČR.\nZ rozdělení modrých sloupečků, které označují firmy se sídlem v ČR, je vidět, že z hlediska zisku jsou rozděleny rovnoměrně. Extrémně záporného zisku, tedy ztráty, nedosahuje mnoho firem, stejně jako extrémních kladných zisků. Z ekonomického hlediska to dává smysl, firmy se záporným ziskem nebudou schopny se na trhu dlouhodobě udržet.\nV případě firem se sídlem v daňovém ráji je ale situace jiná. Kategorie firem, které dosahují extrémně záporných zisků, je zde nejvyšší. Firmy tedy mají nějaký důvod, proč na trhu setrvávat, ačkoli papírově jsou v obrovské ztrátě.\nNic není samozřejmě bez rizika, ale z grafu vyplývá, že firmy, jež mají sídlo v daňovém ráji, jsou výrazně rizikovější než firmy, jež sídlí mimo daňový ráj. Důvodů je hned několik.\nRozdíl v hospodaření je vidět už na tom, jaká mají tyto firmy aktiva.\nJedná se o součet všeho, s čím firma hospodaří, tedy zboží, stroje, finanční prostředky atd. Jak je vidět, aktiva firem se sídlem v daňovém ráji jsou výrazně vychýlena doprava. Znamená to, že mnoho firem, jež sídlí v daňových rájích, disponuje obrovským objemem aktiv, a to nad 110 000 000 korun. Těchto firem je pětkrát více než firem se sídlem v ČR. Značí to, že tyto firmy za sebou mají poměrně silné investiční zdroje.\nTakový majetek by však měl evokovat silnou pozici na trhu, jakousi konkurenční výhodu.\nU firem se sídlem v ČR je riziko poměrně stabilní, ať už firma dosahuje vysokých tržeb, nebo nízkých. Firmy se sídlem v daňovém ráji jsou ale mnohem rizikovější, jak ukazuje graf.\nEkonomické chování se liší\nZvláštní je i ekonomické chování firem se sídlem v daňovém ráji. Liší se totiž od standardního chování firem.\nŘízení cash flow.\nVývoj cash flow u firem se sídlem v ČR (modré sloupce) evokuje poměrně stabilní vývoj. Za první rok firma vydělá například 1 000 000 Kč, za druhý rok 2 000 000 Kč, tudíž její cash flow bude 1 000 000 Kč.\nFirmy se sídlem v daňovém ráji ale vykazují poměrně zvláštní chování, a to hlavně v extrémně záporných hodnotách. U těchto firem bývá běžné, že mají jeden rok extrémně vysoké zisky a druhý rok extrémně záporné zisky, tedy obrovské ztráty. Firmy v tomto případě nedisponují jen velkým majetkem, ale i velkými penězi. A v rámci roku dochází k přesunům tohoto velkého objemu peněz.\nVzhledem k tomu, že je jejich chování z hlediska trhu méně logické, vyhodnocuje je statistický program jako více rizikové, tudíž méně předvídatelné.\nZa vším hledej dluhy\nUrčitým vodítkem může být míra zadlužení.\nFirmy se sídlem v daňovém ráji jsou extrémně zadlužené. Dluhy nad 60 milionů korun má více než 25 % firem v daňových rájích. Tyto firmy tak sice dosahují extrémních zisků a tržeb a přísun peněz se jim v hospodaření promítá, ale vše je na úkor úvěrů, půjček a dalších forem zadlužení.\nV praxi to může vypadat i následovně: Vlastníci si založí firmu v daňovém ráji a investují do ní v rámci základního kapitálu částku 200 000 Kč. Po roce ale nevygenerují zisk. Naopak jsou ve ztrátě. Tím se jim základní kapitál, potažmo vlastní kapitál snížil. Aby ale mohla firma dále fungovat, je nutné někde vzít peníze na provoz. A tak si vlastníci vezmou půjčky. Podnikání pokračuje. Za rok se firma dostane do stejného bodu a dluh vůči vlastnímu kapitálu se zvyšuje.\nTímto způsobem funguje polovina firem se sídlem v daňovém ráji. Zadluží se, vytáhnou peníze z ekonomiky přes vysoké tržby, kterých ale nedosahují, ale nezanechávají jakýkoli zisk.\nPovinnosti vůči státu plní\nFirmy se sídlem v daňovém ráji plní své povinnosti paradoxně mnohem svědomitěji a pečlivěji než firmy se sídlem v ČR.\nOdevzdávání účetních závěrek.\nV 50 % případů odevzdává firma se sídlem v daňovém ráji účetní závěrku řádně a včas. Mohlo by se zdát, že je to poměrně malé procento, ale u klasické české firmy se sídlem v ČR nedosahují tato procenta ani 40 %. Ze strany firem v daňových rájích to může být vnímáno i jako snaha o to odevzdat veškeré nutné dokumenty řádně a včas, aby na sebe firma nepoutala pozornost a nevysloužila si tak kontrolu.\nSvou roli v rizikovosti firem z daňových rájů ale hrají i pochybní společníci firem.\nPočet členů s negativní událostí.\nJedná se o firmy, které mají společníka, jež byl v posledních 5 letech jako společník ve firmě, která v posledních 5 letech zkrachovala, šla do insolvence. U firem se sídlem v ČR je v 70 % případů takový člověk ve firmě jeden, nebo ani jeden. U firem se sídlem v daňovém ráji je ale situace jiná. Ve 40 % případů je těchto osob ve firmě 7 a více. Tyto firmy mají mnohem častěji společníky, kteří mají negativní minulost, negativní zkušenosti s podnikáním a firmy, ve kterých se vyskytovali, zkrachovaly. To rovněž nepřidává na důvěryhodnosti.\nProč představují riziko?\nFirmy, které mají vlastníky v daňových rájích, jsou ekonomicky mnohem méně stabilní, a představují proto vyšší riziko než firma s vlastníkem v České republice.\nTakové firmy mají horší rentabilitu, horší cash flow, jelikož se jim extrémním způsobem hýbou peníze na účtu, a zatímco jeden rok vykazují obrovské zisky, další rok vykazují obrovské ztráty. Mají i vyšší míru zadlužení a obecně lze říci, že mají i horší platební morálku, jelikož své dluhy platí častěji po splatnosti.\nV mnohem větší míře si také najímají lidi, kteří mají negativní událost ve své profesní kariéře a za jejichž účasti byla tato firma v insolvenci.\nVzhledem k tomu, že u těchto firem s jejich způsobem hospodaření hrozí do budoucna riziko ještě vyššího zadlužení, znamená to i větší finanční tíseň.\nKaždý, kdo se rozhodne obchodovat s firmou v daňovém ráji, tak podstupuje výše zmíněná rizika, a to v mnohem větší míře než v situaci, kdy by obchodoval s firmou s vlastníkem v České republice.\nMédia ráda vyvolávají strach a proto šíří dezinformace, napíšu proto, proč jsem firmu mimo ČR založil já. Je to z důvodu ochrany mého soukromí. Novinář by asi napsal "z důvodu anonymity". Ve skutečnosti ale nepotřebuji být anonymní, nepodnikám incognito, když uznám za vhodné, sdělím, že firma je moje. Pár lidí to ví, ví to moje banka a protože si vyplácím a v § 8 daním dividendy, dozví se to v případě potřeby i finanční úřad. Neví to ale 10 milionů Čechů-šmejdilů, protože na www.justice.cz nic…


Víme, jak funguje mozek, a díky tomu naučíme manažery lépe vést jejich týmy, slibuje kouč | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nVíme, jak funguje mozek, a díky tomu naučíme manažery lépe vést jejich týmy, slibuje kouč\nVladimír Tuka autor: HN – Jan Schejbal\n13. 4. 2014 09:50 / 5 minut čtení\nškolení personalistika HR firmy\nManažer, který je znalý, ví, že finanční motivace lidí je velmi omezená. Ví, že daleko důležitější je sociální motivace. Takže místo toho řekne svým lidem: Vy to umíte. Vy jste na to dobrý, vy to zvládáte a tyhle věci znáte, říká v rozhovoru pro HN kouč Vladimír Tuka.\nNeuroleadership je nová metoda vedení lidí, kdy se manažeři učí, že lepší než dávat příkazy je najít s lidmi jejich vlastní cestu řešení úkolu. Pomáhají k tomu poznatky neurovědy. Vladimír Tuka tuto metodu v Česku vyučuje od roku 2008, a jak říká, firmy o ni mají stále větší zájem.\nJak v praxi vypadá školení neuroleadershipu?\nNejprve s účastníky školení prodiskutujeme, jaká je jejich realita. Co v té realitě funguje, co nefunguje, a dáme jim k tomu nějaké vysvětlení. Když už jsme se napojili na tu realitu, řekneme si, co je za ní a co potřebují ti lidé vědět, aby realita byla taková, jakou si přejí. A určíme si dovednost, kterou se potřebují naučit. Třeba když člověk neumí naslouchat, tak se učíme naslouchání.\nDěláme to ve dvojicích nebo třeba v pěticích, podle potřeby. Lidé se rozdělí a nacvičují si danou dovednost. Nacvičujeme běžné situace ze života účastníků kurzu, tedy těch lídrů a koučů. Musíme být autentičtí a simulovat to, co je běžně v životě potkává.\nHN: V čem je metoda neuroleadershipu jiná než ostatní metody vedení lidí?\nTahle metoda dává informace o tom, jak funguje náš mozek a jak mozek ovlivňuje naše chování v pracovním prostředí. Když budete můj šéf a budete mi dávat rady, co mám dělat pro splnění úkolu, tak ty rady budou založeny na tom, co vám v dané situaci fungovalo v minulosti. Budete mne minulostí vést k tomu, co nastane v budoucnosti. Jenže doba je rychlá a věci se neustále mění, takže je mnohem užitečnější naučit lidi přemýšlet samostatně nad svou prací, aby byli schopni vyřešit problém sami, nezávisle na svém lídrovi.\nJde o to, aby lídr uměl lidi rozvíjet. A pokud lídr chce, aby jeho spolupracovníci přemýšleli, tak je dobré vědět, co to znamená přemýšlet. Neurověda poskytuje jasná data, vědecky podložená. Když víme, jak my sami přemýšlíme, jsme pak schopni pochopit, jak máme pomáhat druhým přemýšlet.\nSpeciální test odhalí, jestli je zaměstnanec pro firmu nebezpečný\nRozhovor\tPsychotesty zjistí, jestli zaměstnanec nebude zneužívat firemní peníze, šikanovat kolegy, jestli nebude mít problém s docházkou nebo nevyzradí...\nČeští absolventi jsou ambiciózní, ale často nevědí, co od práce chtějí, říká personalista\nTomáš Dušenka, personalista České spořitelny, který se zaměřuje na nábor absolventů, je nespokojený s tím, jak současní vysokoškoláci hledají...\nJe libo řádek do životopisu? Američan už roky dodává na zakázku falešné pracovní reference\nAmerická firmička CareerExcuse nabízí neobvyklý servis neúspěšným uchazečům o zaměstnání. Vytvoří jim na míru pracovní zkušenost do životopisu....


Cesta k přirozenému početí | Magazin.BiOOO.cz\nTěhotenství 69%\t1. července 2016 / Pavlína Klaudová\nV životě každé mladé ženy nastane okamžik, kdy začne přemýšlet o tom, že by se stala matkou. V současné době se ale musíme potýkat s fenoménem, který značně ztěžuje šanci na otěhotnění. Již mnohokrát byly diskutovány nedobré vlivy dlouhodobého užívání hormonální antikoncepce na reprodukční činnost žen. Ženy ve věku kolem 30 let končí nejčastěji na klinikách provádějících umělé oplodnění. Důvodem je fakt, že tyto ženy neměly klasickou periodu třeba patnáct let, protože z různých důvodů užívaly hormonální antikoncepci. Není proto divu, že po zhlédnutí různých pořadů a přečtení článků, které nejsou zrovna příznivé, narůstá panika mezi těmi, které se rozhodly otěhotnět.\nV naší společnosti je stále silně zakořeněná určitá představa, která vede cestou, jež nutí ženy spoléhat se čistě na medicínské postupy a farmaceutický průmysl. Takže po mnohaletém tlumení přirozené hormonální činnosti se snažíme tělo nastartovat dalšími dávkami chemických hormonů a vitaminů, abychom opět uschopnili jeho reprodukční funkce. Jedná se o zásahy, které v žádném případě neprospívají tělu. A ne vždy se tímto konáním podaří toužebně očekávaný výsledek zrealizovat, protože spolu s různými vyšetřeními narůstá stresová hladina hypotetické rodičky.\nBudoucí matka by si měla uvědomit, že existuje možná zdlouhavější, ale často efektivnější možnost, vědomá cesta, jak se připravit na mateřství. Musí ovšem počítat s tím, že nic není jenom tak a je potřeba systematicky a postupně zasadit do mozaiky jménem těhotenství částečky, které spolu budou tvořit harmonický celek. Mnoho se u nás mluví o znečištěné vodě, špatných potravinách a také nedobrých stravovacích návycích. To vše může samozřejmě ovlivňovat schopnost otěhotnět. V seriálu o cestě k těhotenství, vědomému přirozenému porodu a mateřství, si budeme rozebírat jednotlivé části našeho puzzle. Stavbu skládačky musíme něčím započít a prvním dílkem může být fakt, že se mladá budoucí matka zamyslí nad tím, jakou kosmetiku používá. Neboť nevhodné složení plné chemie je jedním z řady faktorů, proč naše tělo protestuje. Začátkem očisty, kterou je dobré před otěhotněním podstoupit, může být právě to, že proberete svoji kosmetickou taštičku a nahradíme své pečující, pěstící a dekorativní produkty kvalitní přírodní kosmetikou. Tělo vám určitě poděkuje.\nČastým argumentem, proč ženy nepoužívají přírodní kosmetiku, bývá tvrzení, že je drahá. Ano, v mnohých případech je dražší než chemická, ale je více šetrná k přírodě, její odbourávání, když se dostane do vody, je snadnější, postupy, kterými je vyráběna zaručují, že její produkce nezanechává tak velkou ekologickou stopu. Existují však zábavné a levnější varianty, kterými můžeme posloužit svojí pleti. Mnoho žen objevilo používání rostlinných olejů, které mohou míchat s éterickými oleji (ty určitě dobře pomohou při odbourávání stresu). Mnohé z nich pak zjistí, že jim chemická kosmetika, včetně parfémů již nevoní, protože se jejich čichové buňky přeorientují na čisté vůně přírody a že tento stav nezávisí na fázi periody, v které se zrovna daná žena nachází. Zjišťují, že přírodní produkty mohou používat kdykoliv,, aniž by jim nevoněly nebo dokonce byly odporné.\nVe fázi zbavení se staré kosmetiky plné parabenů a dalších věcí, které jsou všechno jiné, jen ne dobrota pro naši pokožku, můžeme experimentovat a postupně si nacházet tu nejlepší možnou péči, jež nám bude vonět, bude nás bavit a určitě se bude líbit i našemu okolí. Dokonce i ty ženy, které trpí alergiemi a při používání syntetických parfémů se potýkají s podrážděním díky jejich nepřirozeně těžké vůni a mnohým chemickým složkám, snáší mnohem lépe přírodní parfémy.\nV detoxikačním procesu, který si popíšeme v dalším článku, pro vás bude změna kosmetické péče jistě příjemným začátkem a prvním pomyslným kamínkem do mozaiky, které se říká vědomé těhotenství.\nAcorelle / 555 Kč


Prý přibrala a netroufá si na přehlídkové molo v prádle: Sexy moderátorka Primy se svlékla a kila navíc ukázala - Super.cz\nMonika Leová zezadu Foto: archiv M. Leové\n11. ledna 2016 16:57\nModerátorka televize Prima, modelka Monika Leová (29), si před Vánocemi postěžovala, že v poslední době přibrala, a tak už to na návrat na přehlídková mola v prádle moc nevidí. "Nejsem teď se svým tělem spokojená, ráda to přenechám ostatním. Necítím se. Prádlo mají předvádět holky, které mají dokonalou postavu a nemají nedokonalosti. Za tři roky od Miss se toho hrozně změnilo. Už na to asi nemám," řekla Super.cz Leová.\nExotická kráska si sice na přehlídkové molo netroufá, ale své tělo v plavkách nám ukázala. Před koncem loňského roku vyrazila s přítelem na dovolenou do Austrálie a svoji postavu předvedla z obou stran.\nKde přesně Monika přišla na to, že už na předvádění nemá, je otázkou. Tohle luxusní čokoládové tělíčko na přehlídkové molo rozhodně dál patří. Co říkáte? ■\nMonika má skvělou postavu, kila navíc tedy nevidíme. ■\nMonika Leová si užívá na dovolené v Austrálii. ■\nSamozřejmě s přítelem ■\nMěla by Monika Leová pověsit práci modelky na hřebík?\nNe, vypadá skvěle, byla by to škoda 87,1 %\nAno, má pravdu, dokonalé už to není 12,9 %\nCelkem hlasovalo 50368 čtenářů.


142. Dotazník: Budou se stránky Aluška.org zpoplatňovat? | Aluška.org\n142. Dotazník: Budou se stránky Aluška.org zpoplatňovat?\n23.2.2016 v Čtenáři 60\n1. Neuvažuješ udělat svoje stránky placené, jen pro platící čtenáře? (jako Osud, Matrix apod.)\nPředem když už tedy byla položena taková otázka bych chtěla říct, že na novém webu se pořád pracuje, ale je toho opravdu hodně k opravě a dostavování. Štve mě to že to tak strašně dlouho trvá, ale pokračujeme, tak jenom abyste věděli, že to neleží u ledu a že se ten plán pořád realizuje, i když je to tak strašně pomalé.\nA teď k té otázce… Já si tady dovolím být obšírná, protože bych chtěla i vysvětlit jak a PROČ jsem se dostala k aktuálnímu závěru:\nJá jsem chtěla stěhovat stránky Aluška.org už před léty. Asi v době kdy mi bylo 19 nebo tak nějak, ale krachlo to. Protože tehdejší programátor řekl že přenést obsah nepůjde, moc se mu do těch prací nechtělo a já tehdy ještě neměla peníze, abych ho namotivovala a jinak jsem nevěděla za kým jít a nebyla jsem si ani na 100% jistá, že je na stěhování ten správný čas, takže to tehdy padlo. Ale neříkám že chyba byla na straně programátora, padlo to z obou stran. Prostě na to tehdy nebyla vhodná doba… No a v té době jsem původně opravdu uvažovala o placeném členství, protože jsem se tehdy znala jenom pár let s Jirkou Maškem a ten systém kterým si on vydělával na živobytí mi doslova imponoval, připadalo mi to úžasné a říkala jsem si, že něco podobného bych přece mohla mít i já. Takže jsem tehdy i ,,zadala do objednávky“ postavit web s členstvím zdarma a na placenou verzi to jenom předpřipravit pro dobu, kdy se pak eventuelně rozhodnu, že to fakt chci. Čili i tehdy to byla spíše úvaha 50:50 a nebylo to rozhodnuté.\nA pak šel čas. Já jsem si mezitím zvládla otevřít e-shop a živila se prodejem knih, v menší míře jsem i vypomáhala jinde za nějaký bakšiš a životní výhody a pomáhaly mi i dary. Poradnu bych sem moc nezahrnovala, to už jsem vlastně vysvětlila v nějakém předchozím nedávném dotazníku… prostě jsem se nějak na ty svoje nohy postavila a šlo to i bez placeného členství. Navíc jsem postupně zjistila, jak to má vlastně Jirka Mašek těžké. Před lety jsem u něj byla na týden na návštěvě a zjistila jsem, kolik má zařizování, nervování, jak u toho pořád sedí a šušní články od rána do dvou do rána, že to vlastně není vůbec žádná prdel. A došlo mi, že já takhle žít nemůžu a nechci, protože bych tím obětovala úplně všechno včetně svého zdraví.. a čemu vlastně? Penězům? To je teda ale malá odměna za takovou obrovskou oběť!\nTaky jsem si uvědomila, že já sama mám občas problém vydat denně jeden článek a zachovat u toho kvalitu, aby ty články byly o něčem a ne o ničem, už jsem měla i pár krizovek kdy jsem fakt byla vyčerpaná a nebylo co podojit. Teď mám třeba období kdy mám článků hafo, dobře se dělají a i jsou zajímavé, i mě to teď samotnou baví, ale to jde ve vlnách. Máte období kdy to jde dobře a máte období kdy to fakt nejde a melete z posledních psychických a rozepsaných rezerv. Už to dělám skoro deset let a těch vln jsem zažila tím pádem opravdu hodně.\nTakže není pro mě možné, abych tak jako Osud vydávala tři-čtyři články denně, ještě k tomu třeba autorské, nepřevzaté odjinud. A za jeden článek denně přece nikdo nebude chtít platit, kor když to bylo donedávna zadarmo.\nDalší problém je publikum, 30% jsou nezletilí. Jedna strana mince je ta, že platit nebudou a druhá strana mince je ten problém, že nechci znevýhodnit mladé lidi bez peněz a bez účtů, protože já sama si ještě pořád moc dobře pamatuji jak když jsem byla malá a zoufale hledala kvalitní čtivo na netu, tak vždycky když tam byl fakt nějaký zajímavý nadpis tak to byl zpravidla Osud.cz a ten mě rovnou odpálkoval výzvou k platbě. Žádné výhody pro malé chudé a zoufalé děti… zaplať, nebo táhni jinam.\nA já neměla ani kapesné, bylo mi 13, neměla jsem JAK zaplatit. A opravdu nechci někomu dělat opakovanou historii a nechci ostatním dělat to, co mi samotné vadilo.\nA není to maličkost, prostě když vám chodí dopisy ve kterých mladí lidé píšou jak čtou ty stránky odmalička, jak se kvůli tomu vyléčili z depresí, bulimie, anorexie, jak se přestali sebepoškozovat, jak se jenom kvůli těm stránkám nezabili, nebo jak díky těm stránkám našli kamarády a sami sebe, cítíte za ty lidi zodpovědnost, soucítíte s nimi a není vám jedno, co bude dál. Záleží vám na tom, aby tento proud léčivé energie měli dál, aby jim zůstal. Ti co tudy jenom proletí, nebo ti co do mě občas kopou když se mnou nesouhlasí nebo když jim smažu nějaký slint v diskuzi, si to neuvědomují, ale je tu opravdu obrovská spousta lidí, která na tom vyloženě psychicky a tudíž i existenčně visí, kteří ty stránky skutečně potřebují a nemají je jenom jako občasnou zábavu když se nudí a není co číst. Právě ti nejchudší ty stránky potřebují nejvíc.\nTo není kec, že Aluška.org mění životy a že lidi léčí. Občas musím ,,vzdorovat“ pomluvám které se snaží mě a moje úmysly nebo produkty/tvrzení špinit, občas musím čelit řečem že mám snad patent na pravdu, nesnesu jiný názor a jak si jsem tak jistá svojí pravdou… No odpovědí jsou tito lidé, jsou to vyléčení a vděční lidé. Zkrátka pravdivá data léčí a člověku pomáhají. A o jejich předávání se já snažím. Zpoplatnění webu by tedy byl přesně opačný krok proti těmto lidem a byla bych i sama proti sobě.\nTakže vlastně je tu vícero problémů. Některé by se možná daly nějak překlenout nebo ignorovat, ale to že by se vlastně odseklo mladé a chudé publikum považuji za vážný problém, který by se jen tak překlenout nedal, protože to vidím a vím, že spousta lidí na tom obsahu vyloženě psychicky visí a odseknout je mi připadá kruté, samotné by se mi to nelíbilo. Ani z jedné, ani z druhé stramy. Já když mám, tak ráda dám, ráda zaplatím… ale co když fakt nemám???\nNo a teď ten hlavní důvod: Já víc peněz nepotřebuju. Možná to zní divně, v dnešní době a při dnešní mentalitě, ale já jsem opravdu spokojená s tím co mám. Neříkám že vydělám bůhvíjak moc peněz, pořád jsem na minimu které se na konci roku ani nedaní, ale já s tím vyžiju a zvládnu i ušetřit. Je to proto, že vlastně nemám moc za co vyhazovat peníze. Nemám zlozvyky, do kterých by mi hučely úspory. Utrácím za jídlo, za zvířata, za drogerii. A jinak nemám koníček co by byl finančně nákladný, naopak můj koníček je můj zdroj obživy. Nekouřím, moc nepiju, moc toho ani nesním, nepotrpím si na drahé oblečení, nic neničím, ke všemu se chovám hezky tak mi všechno dlouho vydrží a nemusím moc nakupovat. Nemám auto, nemám děti… je teda pravda že za zvířata vydám měsíčně pěkných pár tisíc – dokonce jejich jídlo na měsíc je mnohem dražší než moje jídlo i mnohem víc sežerou než já 😀 – ale přesto pořád ještě dokážu ušetřit.\nSama o sobě bych si ani nemyslela že žiju skromě, ale když se podívám na svůj příjem a výdej, vychází z toho že skutečně skromě žiju. A vyhovuje mi tento způsob života, ani se přitom nemusím omezovat. Když mám na něco chuť nebo si něco přeju tak si to koupím, ale nemám už potřebu cestovat, jezdit na dovolené, kupovat si drahé šperky… dělám si radost pugetem růží za sedmdesátku, nebo datlovým sirupem za 80, prostě se umím radovat z mála. Nepotřebuju velká gesta a drahé věci, abych byla spokojená, protože radost z veškeré hmoty stejně brzy pomine.\nZkrátka moje živobytí rostlo a pořád roste pomalu, postupně a speciálně od té doby kdy jsem se naučila správně platit penězi hlavou dolů, tak už peníze nemusím řešit opravdu vůbec. Nemusím výdaje hlídat a přesto výborně našetřím… Takže když vyžiju a ušetřím, proč bych měla chtít víc peněz a proč bych zpoplatňovala stránky, když mi stačí to co mám?\nNa co chtít peníze, které neutratím? Vždyť bych z nich ani neměla radost, když by mi na nic nebyly. Tak k čemu je chtít? Nemám v povaze chtít něco, co nepotřebuju, vždycky chci jen to co potřebuju a u peněz není pro mě výjimka, beru to stejně.\nNavíc čím víc peněz člověk má, tím víc má starostí. Není to jenom vidina výdělku, že by člověk klidně mohl mít 100 000 měsíčně. Abych byla magazín, musela bych mít zaměstnance/překladatele a ty bych musela zaplatit. Spravovat a prodlužovat členství žere čas a soustředění, které navíc už nemám a tudíž nedám. A hlavně daně…. takhle si nechám udělat jenom přiznání, zaplatím minimální zálohy a toho ťunťu co vydělám nemusím dál danit a nikdo se o to ani moc nezajímá, protože toho opravdu není moc. Takže já nemám starosti. Neřeším papírování, neřeším DPH, ani daně, neřeším platy zaměstnancům. Dělám si to svoje, v malém, sama, od srdce a když si dělám všechno sama (no kromě daňového přiznání pochopitelně) tak mám i jistotu že to bude udělané dobře a pořádně a že mi nikdo ten projekt nepodkopne a nevytuneluje. A toho já si vážím.\nMně v životě nikdy nešlo o to být bohatá, celosvětově známá, mít velkou vilu s bazénem a vlastní helikoptéru. Já jsem si vždycky odmalička přála, abych byla spokojená, abych žila v tichu a v klidu, abych neměla dluhy, abych vydělala akorát tolik abych netrpěla nouzí. Protože jsem zažila chudobu a to je opravdu těžký život, takže jsem obrovsky vděčná jenom za to, že nemám chudobu. Cokoliv nad chudobou je pro mne v pořádku a jsem tak spokojená, nežádám víc.\nTakže závěr je jednoduchý. Dokud se bude projektu dařit a dokud mě budou lidé podporovat v té míře v jaké mě aktuálně podporují, nemám důvod svoje stránky zpoplatňovat a i kdybych se dostávala do nějaké hmotné nouze, snažila bych se spíš přejít na něco nového, protože si myslím že mému projektu, v konceptu jaký jsem mu vtiskla a v jakém funguju, by mi zpoplatnění naopak velice ublížilo, než prospělo.\nNAVÍC na novém webu bude google reklama, takže čtenáři mi budou moct vydělávat peníze jenom tím, že mi na tu reklamu občas kliknou. Spoléhám na to že si lidé budou uvědomovat, že ta reklama pomáhá živit autora a tudíž stránky…. Nemusí nikdo sáhnout do své kapsy a přesto dostanu za svou práci – za články co píšu – zaplaceno. Těším se na to, protože psát deset let zadarmo je nerovnováha, určitě si ocenění zasloužím, ale když bude reklama sypat mně a ne blogu.cz, stačí mi to a princip bude v pořádku. Nijak jinak to není potřeba řešit. I teď to zvládám a z reklamy na tomto blogu nemám ani korunu, takže ani na tom existenčně nevisím, jak vidíte.\nTakže buďte na mě hodní, mějte mě rádi a Aluška.org tady bude dlouho, dokud ji budu moct psát a dokud tady budu. Když mě nebudete mít rádi a nebudete mě podporovat, tak prostě odejdu. Zpoplatnění jsem dřív považovala za teoretickou možnost, pak za ,,poslední možnost“ a teď už to nepovažuju ani za poslední možnost, protože se to bije s mým přesvědčením a s myšlenkou, se kterou ty stránky dělám.\nTakto jak to je, je to v pořádku. Já jsem spokojená, mám všeho dost, těším se akorát že bude něco i z reklamy a to je všechno.\n2. Je Obama třetí Anticrist? Případně jestli víš/tušíš kdo to je, můžeš napsat?\nObama je poslední černý papež. Antikrist to není, to se vlastně nedá říct o žádném člověku, protože Satan je souhrnné označení pro 6 bytostí, které sice mohou do člověka dočasně vstoupit a nějakou dobu ho ovládat, ale nemůže to být konkrétní člověk.\n3. Jak vnímáš oblíbený pojem „ego“? Jaký k tomu máš postoj ty sama?\nEgo je pro mě uvědomování si sebe sama, v podstatě tak jak to popisuje Freud. Nepovažuji ho za špatné, je to normální složka lidské osobnosti. – Když se někdo chová jako idiot, sobec a je sebestředný, říká se sice že má velké ego, že je egoista, ale ego jako takové, když je rovnováze, není nic špatného. Kdyby člověk neměl ego ,,já“, prakticky by nemohl vůbec fungovat, asi by nebyl ani na úrovni zvířete, protože i zvíře má ego a uvědomuje si sebe a svou mysl.\n4. Pokud mam za sebou divocejsi minulost (drogy) ziju vicemene spotrebnim zivotem, presto energie velmi dobre vnimam. (Obavam se, ze videt mi nebude umozneno, dokud se neprocistim.) Dostavam velmi rychle a dobre odpovedi na bazi denni komunikace, ale presto se nekdy obavam, vzhledem k tomu, co vse na mne muze byt za ty roky napojene, zda cinim spravne. Jasne, ze pokud se mi na odpovedi neco nezda nebo necitim, neni to „koser“, ale mohla bys mi trosku rozvest detaily?\nNevím, co mám rozvádět? Asi nechápu otázku. Pokud komunikuji, tak komunikuji… jestli jsi brala drogy, je nutné vyčistit si játra, ale to je asi tak všechno, co bych k tomu mohla dodat. Jestli máš nějaké psychické problémy, nebo nějaké bytosti na sobě, to je na poradnu. Ale pokud problémy nemáš a už nedroguješ, nemám ani já co radit, nemyslím si že je vůbec CO radit.\n5. Napíšeš někdy článek o zážitcích se svojí maminkou o které se s námi můžeš podělit?\nZážitky mám, asi jako každé dítě se svými rodiči. Jestli ale myslíš nějaké spirituální, tak něco bych snad mohla vtisknout do třetí knihy, která bude tématicky příhodná, ale na net nevím jestli je vhodné něco takového psát. Je to dost osobní a nemám moc potřebu to cpát každému kdo se k tomu nachomýtne. Koneckonců se zachází s minulostí zesnulého člověka, takže mám opatrný přístup.\n6. Myslis si ze lisohlavky nebo lsd je schopne otevrit treti oko?\nLysohlávka, LSD a jiné druhy drog vypínají člověku energetické ochranné obaly, takže do nich pak vstupují démoni, nebo Satanské bytosti (záleží na člověku a síle drog co bere). To co potom prožívá jsou haluze, které způsobuje ovládnutí temnou bytostí.\nV žádném případě se nejedná o duchovní prožitek a už vůbec to neotevírá třetí oko. Pouze se to tak může některým feťákům jevit, aby si příště vzali znova a aby měli nějakou zajímavou výmluvu proč to dělat, nebo proč do toho uvrtat nějakého dalšího nešťastníka.\n… Osobně bych vlastně i uvítala kdybyste se mě na takové podobné věci moc neptali. Aby bylo jasno, já jsem rozhodně proti rozmařilostem, i přílišnému konzumu. Žiju morálně a morálnost i doporučuji ostatním.\nŽádné drogy, nekouřit, žádný nadbytečný ani tvrdý alkohol, nepřehánět to s masem, žádný sex bez lásky. – U mě morální poklesky pochopení nemají a ani nikdy mít nebudou. Naopak se mi toto všechno bytostně hnusí a nerada na takovéto podobné otázky odpovídám.\nV životě jsem si prošla čím jsem si prošla a nikdy jsem se k takovým věcem nesnížila, ať bylo jak bylo. A když můžu já, tak může každý.\nŽe se dneska hulí droguje a prcá na každém rohu, nikomu to už skoro ani nepřijde a společnost to dokonce toleruje, rozhodně neznamená, že je to tak v pořádku.\n7. Mají všechna zvířata také své ochranné anděly/bytosti?\nVšechna zvířata která mají duši, mají i ochranné bytosti. To znamená od koně až po myš. Hmyz například funguje na určitém programu kolektivního vědomí, které je uložené v morfogenetických polích, který udává jak se daný hmyz má chovat, ale samostatnou duši nemá. Dokonce ji nemají ani plži, ti také žijí na základě dat z morfogenetických polí.\nBlaf 2016-02-23 08:38:00 Odpovědět\nZa takovou odpověď na otázku č.1 si tě moc vážím. Až mě překvapilo jako práci sis dala s odpovědí. Děkuji za tvé stránky.\nmg 2016-02-23 09:00:00 Odpovědět\nBudeme sa snažiť byť na teba dobrí a máme ťa radi.\nVS 2016-02-23 10:00:00 Odpovědět\nK první otázce, velmi si mě potěšila, hrozně bych si přál, aby k tomuhle závěru došli i jiní, na druhou stranu, z něčeho se žít musí a chápu je. Důležitá je ta míra dá se říct unesitelná cena. Tenhle typ informací, hledá člověk, který je na dně a většinou i finančně. Pro to ti za sebe děkuji a přeji ti do další práce hodně čtenářů. Hojnost nejsou peníze. Za sebe ti přeji dostatek hojnosti v životě, myslím že si ji zasloužíš 🙂\nAiyanna 2016-02-23 10:15:00 Odpovědět\nAhoj Aluško, veľmi sa teším a tvoju novú web stránku:) Ja som sama nikdy netvorila webstránky na takom levelu, že by som vedela ako funguje reklama…takže mi príde veľmi užitočné, že si to napísala a tým pádom budem rada aspoň klikať a klikať na tú reklamu, keď budem vedieť že ťa to podporí… A myslím, že to kľudne môžeš zmieniť ešte na tých webstránkách znova, aby to ľudia pochopili (ktorí to doteraz nevedeli, ako ja) a budú ťa podporovať aspoň tak.:) Pekný deň prajem, Anička.\nMilan 2016-02-23 10:28:00 Odpovědět\nOtázka pro Alušku, jen jsem dal pár lidem odkaz na tvé stránky a v zápětí se mne "kdosi" ptá zda-li se nedá koupit tvoje kniha elektronicky páč má čtečku a papír už nesbírá, což je pro dnešní moderní čtenářskou dobu typičtější, tak jak?\narmag 2016-02-23 10:56:00 Odpovědět\nAd 2: Tazatel má na mysli nejspíše to, co označil jako antikristy Nostradamus. Ten označil 3 antikristy: Napoleon, Hister=Hitler a nakonec Mabus to dle mnohých je právě Obama.\niriska 2016-02-23 12:06:00 Odpovědět\niriska 2016-02-23 12:08:00 Odpovědět\nJeště mě napadá k těm lysohlávkám, podobně účinkuje i ayahuaska? Je v poslední době dost oblíbená, tak by mě zajímalo, k čemu vlastně slouží.\nDara 2016-02-23 12:42:00 Odpovědět\nNosíš "obyčejné" boty, nebo dbáš na kvalitní obutí, popřípadě jakou značku doporučuješ? S tím souvisí otázka, jestli znáš značku Vivobarefoot ("bosé" boty) a zda bys je doporučila.\nNika 2016-02-23 12:51:00 Odpovědět\nDěkujeme za stránky a za tvou upřímnou odpověď .\niriska 2016-02-23 13:12:00 Odpovědět\nMůžeš prosím napsat něco víc o tom, co se děje když lidé uzavřou manželství (na úřadě nebo v kostele)? Děkuji\nAlue 2016-02-23 13:18:00 Odpovědět\n:  Tak to má smůlu.\nkika 2016-02-23 14:18:00 Odpovědět\nAlue to s tými drogami je podla mňa pravda že sa vypína ochrana,ale aj tak si myslím že záleží od človeka aký má prístup, čo ak sa niekomu podá droga a on o tom nevie a zrazu sa ocitne v mimo stave?nemyslím si že sa mu vypne ochrana, ked vie že boh s ním je stále, myslím že to vo veľkej miere záleží aj od samotného človeka..ale zas sa ničiť drogami nieje fajn ale to ani s alkoholom,  ale potom ako je to s alkoholom? alkohol je tiež v podstate droga či?možno tam ide o zavislosť, všetko je tu len prostriedok a zaleží od ľudí ako ho využijú ak nás prostriedok ovláda nieje to nič dobré ale pokiaľ ho ovládame my, nieje na tom nič zlé si dopriať sem tam ja neviem víno…a prečo niektorí šamani používali psychotropné drogy aby sa dostali do druheho stavu vedomia načo to bolo dobré?\nAl One 2016-02-23 15:36:00 Odpovědět\n: Mám opravdu velmi bohaté zkušenosti s lysohlávkami, šalvějí divotvornou a méně i s LSD.\nAyeri 2016-02-23 17:22:00 Odpovědět\nNadchla mě odpověď na 1. otázku ☺ Když jsem hledala různé alternativní články, vždycky mě to taky hodilo na osud.cz a ten placený přístup se mi nikdy nelíbil. Můj názor je takový, že pravda by měla být přístupná pro všechny a zadarmo. Upřímně, kdybys stránky zpoplatnila, hrozně bys u mě klesla, za tohle si tě vážím ještě víc ?\nDaja 2016-02-23 18:57:00 Odpovědět\nI Ryby mají duši?\nSisi 2016-02-23 19:18:00 Odpovědět\nZajímalo by mě, jestli máš stále v plánu začít prodávat svoje aloe, jak jsi to kdysi říkala, myslím, v tom videu "Proč se jmenuješ jako kytka?" :'D\nAtrej Ystma 776 2016-02-23 19:51:00 Odpovědět\n2: Já myslel, že je Obama reptilián…\nocelot 2016-02-23 20:10:00 Odpovědět\nAhoj Aluško, děkuji za opravdu vyčerpávající odpověď na mou otázku. Ať se daří tobě i stánkám.\nGabby 2016-02-24 05:21:00 Odpovědět\nOtazka: Kdyby nekdo nekdy z nas potkal Alusku treba ve vlaku, o cem rada mluvis a treba co nerada rozebiras?? Treba rada si povidas o esoterice a nebo ti to staci na tvem webu?? Nejake zasady jake tema te bavi?\nMára 2016-02-24 07:02:00 Odpovědět\n: heh já to s tím papežem taky moc nepobral.\nMára 2016-02-24 07:03:00 Odpovědět\nPtal jsem se na toho třetího anticrista protože Nostradamus prý předpověděl že 1. je Napoleon, 2. Hitler (Hister) a třetí se prý bude jmenovat Mabus.\nHanka 2016-02-24 14:49:00 Odpovědět\nJak to, že plži nemají duši? To znamená, že ani můj domácí šnek nemá duši? To je nefér.\nAlue 2016-02-24 18:04:00 Odpovědět\n:  Želvy jsem nezkoumala.\narmag 2016-02-24 21:06:00 Odpovědět\nNa tuto otázku ti dnes nikdo nemůže přesně odpovědět, protože určitá podoba se jménem tam je, nicméně je to docela rozdíl oproti jednoznačnosti těch dvou předchozích.\nLenka 2016-02-24 21:20:00 Odpovědět\nPěkná odpověď na tu první otázku\nAlue 2016-02-24 21:25:00 Odpovědět\n:  Když do tebe zase budou rýt, můžeš jim říct, že kdo má prázdno v hlavě a v srdci, ten to kompenzuje mamonem a hrabáním peněz. Kdo má v srdci i v hlavě hojnost, ten ji vnímá i v životě a nepotřebuje nic nadbytečného hromadit.\nVladimíra Czedronová 2016-02-24 21:33:00 Odpovědět\nAhoj Aluško,udělalas mi velkou radost zmínkou o své třetí knize!Vyhlížím ji totiž už od přečtení těch dvou předcházejících a to jsou už asi dva roky!Moc si vážím Tvé práce,jsi takové krásné čisté světlo.Děkuji,že jsi.Vlaďka\nFrancis 2016-02-24 22:44:00 Odpovědět\nAhoj Alue. Ďakujem za Tvoju prácu, energiu, čas… Vážim si Tvoje názory, myšlienky, všetko čo si dosiahla a čím sa zaoberáš. Nech sa naďalej darí Tebe i zvieratkám, ktoré Ťa sprevádzajú životom.\nHanka 2016-02-25 10:11:00 Odpovědět\n: To je škoda, želvy jsou super\nLenkaL. 2016-02-25 14:46:00 Odpovědět\nAhoj, zobrazené energie anděla strážního ( mám to na nakreslené na papíře ) jsou podobné mým energiím? Vzhledem k tomu, že st. andělé mají stejnou povahu jako člověk, u kterého jsou.\nthu 2016-02-25 21:16:00 Odpovědět\nAhoj Aluška, chcela by som ťa poprosiť o odpoveď 🙂\nAlue 2016-02-25 21:53:00 Odpovědět\n:  Nevím proč by to někdo dělal. To je můj názor.\nJasmine 2016-02-26 13:20:00 Odpovědět\nAko spoznať rozdiel medzi vytrvalosťu ísť za niečím a odmietnutím vidieť znamenia, že to nie je tá správna cesta?\nFoof 2016-02-26 15:29:00 Odpovědět\nthu 2016-02-26 15:39:00 Odpovědět\n: na podporu pravej hemisféry. Myslím , že je veľmi málo pravákov, u ktorých prevláda pravá polovica mozgu, ak nejaký sú.\nAlue 2016-02-26 17:02:00 Odpovědět\n:  Já vysvětluju základní principy. Nejsem zodpovědná za to když někdo někde nějaký symbol použije blbě, nebo jinak než je známo. Taky vždycky záleží na souvislostech. Pokud např. v klipu plném satanistických symbolů je pentagram v základně, znamená to člověk a vztahuje se to k příběhu již ukázaných i následujících symbolů. Nedá se jedno vytrhnout z kontextu, ale dívat se na celek jako takový, co vypráví dohromady.\nthu 2016-02-26 18:01:00 Odpovědět\n: Tak ďakujem teda 🙂\nML 2016-02-26 18:05:00 Odpovědět\nUžívala si v poslednom roku-dvoch MMS ? Je to podľa Teba naozaj úplne bezpecne keď je ľuďom z toho zle?\nPam 2016-02-27 00:13:00 Odpovědět\nAký je tvoj názor na urinoterapiu? Nepríde Ti to hnusné?\nML 2016-02-27 02:21:00 Odpovědět\nČo si myslíš o Donaldovi Trumpovi?\nAlue 2016-02-27 09:45:00 Odpovědět\n:  Musíš to umět užívat správně – něco o tom vědět – a pak ti zle není.\n:) 2016-02-27 13:16:00 Odpovědět\nHubnes kdyz si takhle prestala jist maso? Ma to naky viditelny vliv na tvou vahu ci vzhled?\nFoof 2016-02-27 13:33:00 Odpovědět\n: ěkuji za odpověď, budu se snažit vnímat věechno jako celek :)Ještě by mě zajímalo, co si myslíš o tom, co píšou o Putinovi na téhle stránce. http://www.whale.to/b/putin_h.html\nAlue 2016-02-27 13:47:00 Odpovědět\n:  Já nepřestala úplně, jím ryby a nejsem v tom vegetariánství striktní. Lehce jsem přibrala přes zimu, ale to nebyla strava, to bylo džusem – cukry. Předtím než jsem džusovala to nemělo na mě vliv žádný.\nJakub 2016-02-27 23:37:00 Odpovědět\nPlacený WEB…. Nesmysl…. Stejně jako s těmi drogami atd….. A slovo "nedroguješ" No dost……..\nPřemek 2016-02-28 00:55:00 Odpovědět\n: Já to z části udělal ze zdravotních důvodů – chytaly mě křeče do pravé ruky. Přeučením se mohu zátěž rozložit mezi obě ruce. Píšu stále pravou, a myš u PC ovládám levou, půllitr v hospodě také klidně uchopím do levé.\nNikola 2016-02-28 11:35:00 Odpovědět\nDobry deň, dneska ked som zaspala sa mi zdal sen o mojom stražnom anjelovi že sa mi prihovára a zdalo sa mi že je tam tých hlasov viac, aj si spievali piesne a samozrejme ja som si myslela že ešte som pri vedomí ale až keď som sa zobudila tak som vedela že to nebolo naozaj. A v sne som sa ho pýtala na jeho mena, počula som ako povedal slovo Heňoň, ale to sa mi ako meno nezdá , čo si o tom myslíš?\nAlue 2016-02-28 11:58:00 Odpovědět\n:  Nemyslím si o tom nic. Je to tvůj osobní zážitek  a nikdo ti ho nemůže posuzovat. Prostě ho ber jak je… To jméno přijmi. Pokud se ti blbě vyslovuje, říkej mu klidně Henon. Je to jenom jméno a záleží přece jenom  na tobě jak budeš své anděly oslovovat. Oni se neurazí když místo ň řekneš n.\nPetra 2016-02-29 08:11:00 Odpovědět\nOtazka: Reiky se zbavime tim, ze si udelame jaterni ocistu, ale jak se zbavime zasveceni do Shambally? Prosim, porad. Dekuji moc


Teherán | Martin Lejsal | Írán | dalky.cz\nCesta z Mašadu do Teheránu byla jak jinak, než zábavná. Zpoždění v délce dvou hodin už pro mne nebylo ničím novým. Jen je potřeba si ohlídat, který autobus je pak ten váš. Zpoždění bylo dáno tím, že se stále čekalo na všechny cestující, kteří byli uvedeni v seznamu. Nakonec i ten poslední, bez viditelného spěchu nastoupil k ostatním a za sborového zvolání Alláh akbar ze strany cestujících, jsme se konečně rozjeli.\nMěl jsem štěstí, vedle mne nikdo neseděl a tak jsem mohl užívat pohodlí dvousedadla. Při celonočním přejezdu je to víc než potěšující. Jen klimatizace vypověděla službu, takže dusno, včerejší večeře složená z fazolí a cibule u mnoha přítomných poutníků, vytvořila nezapomenutelnou atmosféru. Zastávek bylo opět velmi poskrovnu. Jen jedna byla delší, asi deset minut, kdy se místní pánové museli stihnout rituálně očistit před modlitbou a v mešitě u dálnice se pomodlit. Stihli to všichni, včetně stařičkého imáma.\nTeherán nás přivítal okolo desáté dopoledne v neděli 3.6.2007. Město je to skutečně obrovské a ještě mohutněji působí pohoří Alborz, které ho téměř jakoby chrání před vším špatným a zlým. Na jeho vrcholcích můžete spatřit sněhové jazyky a celkově to působí zhruba v 35 stupňovém klimatu docela osvěžujícím dojmem.\nTrochu jsem měl obavy, jak se v tak velkém městě vyznám. Věřte mi, nic takového jsem ještě nikdy nezažil. Ale když víte jméno hotelu, ulici kde se nachází, není nic snazšího, než zajít na autobusovém terminálu do Informací, kde při troše štěstí umí alespoň někdo částečně anglicky a vše potřebné vám vysvětlí. Takže metrem na náměstí Imáma Chomejního. Alespoň poznám teheránskou podzemku.\nA další překvapení. Čistota a moderní úprava interiéru i vozového parku metra je až zarážející. Opravdu na vysoké úrovni a velmi přehledně značené trasy i jednotlivé stanice. Přivítal jsem, že obojí bylo psáno nejen v perštině, ale i v angličtině. A hned je pro vás téměř hračkou pohybovat se po městě, ať už je jeho rozloha a počet obyvatel jakýkoliv.\nHledal jsem sice jiný hotel, ale při cestě jsem nalezl jiný, menší, levnější a velmi přátelský. Bydlím úplně v tom nejcentrovatějším centru, kousek od náměstí Imáma Chomejního. Velmi jsem přivítal, že hotel má pokojíky s okny pouze do vnitřního nádvoří, protože dopravní ruch a chaos dosahuje takové míry, že ani špunty do uší, by nemusely stačit. Čistá místnost pro jednoho, krasná postel s pokrývkou plnou květinových vzorů. Sprcha a toaleta je sice společná, ale to už je takový detail, který neřeším.\nSpolu se mnou bydlí v hotelu i dva zajimaví lidé. Mladý iráčan z Bagdádu, který se živí jako učitel angličtiny a vzal si volno, aby mohl cestovat. V Íránu už je dva měsíce. Další osůbkou je mladá dívka z Malajsie, která je také na cestách. Nedávno konvertovala z křesťanství na islám a tak jsme měli o čem společně debatovat.\nPřed nějakým časem jí zemřel manžel a ona se cítila nejen nešťastná, ale pociťovala ztracenost a potřebu někoho, ke komu by mohla jít se svým trápením. V noci se jí zdál sen, ve kterém se jí zjevil muž v bílém rouchu a v turbanu a spolu s ní byl v nádherné zahradě. Ten jí pověděl, aby šla do mešity za imámem a pověděla mu, že si přeje dozvědět se o Bohu. A tak také udělala a postupně se stala muslimkou. Tak jsme nedělní večer strávili společně bývala křesťanka, muslim z Iráku a já čecháček. Seděli jsme na koberci na malém nádvoří hotelu, popíjeli čaj, majitel hotelu pokuřoval vodní dýmku a bylo nám dobře.\nTaková rodina, která se sešla díky okolnostem, zítra už nebude, ale dnes, dnes cítí pouto tohoto svazku velmi silně. Okolo pobíhala malá dcerka majitele hotelu a na jakékoliv mé snahy přiblížit se k ní nejen fyzicky, ale i pohledem reagovala jako při hře Honzo kolik je hodin. V určitou chvíli se hráči také musí zastavit v té pozici, ve které se právě nacházejí. A stejně i ona. Jakmile se naše pohledy střetly, téměř ztuhla a přestala se hýbat. Když jsem svůj pohled nasměroval jen nepatrně jinam, o kousek se přesunula blíž k tatínkovi, nebo děděčkovi. Taková malá princezna s nádhernýma očima.\nRáno, tedy dnes v pondělí, jsem se rozhodl vydat se ověřit si svůj zpáteční lístek na autobus, kterým pojedu ve čtvrtek odpoledne do Istanbulu. West bus terminal je obrovská změť nejrůznějších autobusových kanceláří, stanovišť a mnoha a mnoha cestujících. Nakonec jsem tu svoji kancelář našel a byl ubezpečen, že vše je v pořádku a ve čtvrtek mne očekávají. Bohužel. Cestou jsem si prohlédl památník Azadi, který v roce 1971 nechal postavit Mohammad Reza Šáh k výročí 2500 let založení Perské říše. Je to i místo, kde se v době islámské revoluce scházeli studenti a vlastně tím revoluci začali. Podobnost s naším rokem 1989 je více než zřejmá.\nA nyní se dostávám k tomu, proč jsou dnes ulice Teheránu v podstatě liduprázdné a provoz na ulicích je tak minimální, že přejít křižovatku by snad zvládlo i malé dítě. Dnes je pro Írán a každého íránce velký den. Před 18 lety zemřel totiž zakladatel Íránské islámské republiky a tvůrce islámské revoluce Velký ajatoláh Chomejní. Celý Teherán a mnoho poutníků z celého Íránu se sjelo, aby uctili památku muže, který je pro ně velkým vzorem a dárcem jejich státu.\nVšichni mne zrazovali ať k jeho památníku a hrobce nejezdím, že tam budou desítky, možná stovky tisíc lidí a nebude to nic zajímavého. Ale já jsem právě úplně opačného názoru. Je-li to velký den pro iránce, je možné se na tomto místě něco dozvědět právě o nich. A tak jsem se vydal metrem na stanici Haram–e–Motahar.\nPovím vám, tak přeplněné vozy jsem ještě neviděl. V tu chvíli jsem tiše záviděl ženám, pro které jsou v každé soupravě vyhrazeny dva vozy. Mohou je použít pokud chtějí. V případě, že cestují s manželem a dětmi, nebo s přítelem, mohou využít vozů určených pro muže. Ale místa tam na rozdíl od nás mužských měly dost. Jakmile jsme dorazili do cílové stanice a vyhrnuli se na povrch, omráčil mne nepředstavitelný chaos a množství lidí zde shromážděných.\nVšudypřítomní policisté se vše snažili regulovat a usměrňovat, ale bylo to nad jejich síly. V davech tisíců se stále provolávala nějaká náboženská hesla, jedni zvolali a druzí sborově odpovídali. Mezi tím se tlačily skupinky s prapory na nichž byly texty koránu. Přítomné byly sanitky, nákladní vozy s balenou pitnou vodou a mezi davy neustále procházeli tzv. ostřikovači, kteří zástupy kropili chladivou vodní mlhou. Jedni seděli na trávnících, druzí se tlačili do komplexu, jiní museli vzít za vděk prachem pokrytou plochou.\nPo zemi vrstva odpadků, které nebylo možné uklidit pro množství přítomných. Z amplionu se ozývala modlitba a píseň oslavující Chomejního. Z přítomných bylo znát, že si svého zakladatele váží a nejsou zde jen proto, aby si užili dne volna. Kromě bohatých obchodníků jsou zde chudí íránci z malých vesnic. Mnoho jich přijelo až od Pákistánských hranic. Často bylo možné spatřit tváře téměř úplně černé s vlasy kudrnatými. Byla to takova lidská změť, kterou spojovala vzpomínka tak silná, že jim dává touhu pokračovat v ní dál.\nJiným, téměř protikladným zážitkem, byla návštěva bývalé americké ambasády, která zde samozřejmě islámskou revolucí skončila a na jejíchž obvodových zdech můžete dodnes spatřit zajimavé graffiti, vyjadřující názor mnoha íránců na Spojené státy americké. Jen podotýkám, že tehdy v roce 1979 revoluci začali studenti, ale dnes mnozí ze studentů mají zcela opačné názory. A rovněž lidé se vzděláním zde mají určitý nadhled.\nVčera byla velmi zajimavá diskuze s tim iráčanem v hotelu. Pochopil jsem díky němu lecos o současném Iráku. Za Saddáma Husajna zde vládli sunnité a šíité, kteří jsou v Íránu, zde byli v menšině a do vyšších funkcí se nikdy nedostali a měli vždy podřadnější práce. Když do Iráku vstoupila americká armáda, šíité jí vítali jako osvoboditele od útlaku, který cítili po léta. Dnešní teroristické útoky mají na svědomí sunnité, kteří chtějí zpět svoji tehdejší moc a vládnout opět po svém. To šíité nechtějí dopustit, proto si přejí přítomnost armády USA. Je to téměř neřešitelný problém. Když USA z Iráku odejde, v podstatě dojde k občanské válce. Když zůstane, země bude postupně, ale jistě vysílena terorismem. Není lehké vládnout dnešnímu světu.\nZ místa posledního odpočinku Chomejního, jsem se dostal do centra města opět metrem. Ale tlačenice byla taková, že jsem si už dokázal představit, proč muslimové mají navštívit Mekku jen jednou v životě. Tam jsou totiž zástupy ještě větší.\nA jaký je vlastně Teherán? Zkuste si představit, že bydlíte ve městě čítajícím 15 miliónů obyvatel. Každodenní ruch ulic je mimořádný a když večer uléháte ke spánku, předpokládáte, že první ranní zvuky budou opět motorky, auta a autobusy.\nJaký omyl přátelé. Prvni časné ranní zvuky patří totiž teheránským kohoutům. A že jich je podle množství na sebe navazujících hlasů asi pěkné hejno. Nejprve jsem měl pocit, že se mi zdá nějaký tklivý sen o českých luzích a hájích, ale mé překvapení nebralo konce, když v naprosto bdělém stavu jsem opravdu slyšel nejprve jednoho, pak druhého, dalšího a dalšího kohouta. Teherán je sice obrovský, ale kohout udělá z jakkoliv velkého města něco blízkého, domácího. Hned máte pocit, že co nevidět vyběhne z domku babička, aby sebrala čerstvá vajíčka.\nAle jakmile vyjdete na ulici, vesnická idylka rázem skončí. Před několika dny nedaleko srazilo auto chodce a ten krátce na to zemřel. Jiná událost byla, když mladou dívku, která měla šátek jen velmi sporadicky zakrývající vlasy a silný a výrazný makeup zastavila projíždějící policie, naložila do auta a odvezla pro mne neznámo kam. Ale uděláte pár kroků dál a vše je v předchozích kolejích. Nic se nestalo, vše jde dál.\nJeště jsem se zapomněl zmínit o jedné humorné události, když jsem jel autobusem z Mašadu do Teheránu. Na jednom místě, kde řidič zastavil, nebyla toaleta pro pány. Tudíž jsme se společně vydali směr nejbližší křovíčko, pěkně ho obešli, aby z nás místní dámy a slečny neměly infarkt a jali jsme se oddávat v tu chvíli velmi příjemnému vylučování. Já, nic netušíc jsem se normálně ve stoje připravil a započal dílo. Jaké však bylo moje překvapení, když jsem se jen tak koutkem oka porozhlédl kolem sebe a tam nikdo. Copak všichni odešli někam jinam? Ne, ne, stačilo sklopit zrak o něco níž. Všichni íránští spolucestující svorně seděli v podřepu s roztaženýma nohama a stejně příjemně se i oni oddávali tomu samému. Skoro se mi má příjemnost až zarazila, jaké překvapení to pro mne bylo. Byl jsem připraven na různé odlišnosti jiné kultury a zvyků, ale že budou vykonávat tak docela obyčejnou potřebu natolik odlišně, tak to jsem skutečně nečekal. Škoda, že tu nejsem déle, jistě bych pronikl i do jiných tajů odlišností.\nV pondělí jsem se v hotelu setkal s mladým francouzským párem, který právě přiletěl z Paříže do Teheránu. Zvlášť ona byla chudinka celá strachy schoulená, bojíc se vystrčit nos na ulici, aby se nedostala do spárů teroristů. TV ve Francii prý v současné době vypouští jen samé nepříjemné informace o Íránu. Tak jsem jim trochu povídal o svých měsíčních zkušenostech a snad jim to pomohlo. Ráno už byli oba pryč na cestě do Jazdu. Doufám, že budou mít z této země jen ty nejlepší pocity a vzpomínky.\nMožná stojí za to zmínit, že íránci mají velmi silně vyvinutý smysl pro charitu. Snad na každých 50 metrech je na ulici schránka, do které můžete přispět na nemocné, ochrnuté.\nVčera, to je v úterý, jsem měl v plánu navštívit asi dvě muzea a jeden palác Golestán. Ráno, pěkně po snídani a pln elánu, jsem se po osmé hodině vydal směr Íránské národní muzeum. Jakmile jsem vyšel na ulici, něco mi připadalo divné. Nikde nikdo, aut jen poskrovnu. Tak asi je na ně ještě příliš brzy. Včera truchlili za vůdce, tak jsou ještě unavení. Dej jim čas, Martine, nebuď pořád tak netrpělivý.\nJenže ono to nebylo mojí netrpělivostí. V pondělí slavili oficiálně výročí úmrtí Chomejního a v úterý měli ještě den volna navíc. Přeci nemohou jít hned do práce. Takže co dál. Muzea se nekonají, snad zítra, ale to bych rád stihl i výlet do hor lanovkou nad Teheránem. Bude to sice pěkně našlapané, ale nedá se nic dělat. Tak jsem se procházel téměř liduprázdným bazarem, občas prohodil slovo s obchodníkem, pro kterého by asi dva dny volna bylo příliš mnoho. Probíral se koberci a užíval klid.\nOdpoledne jsem se vypravil do jednoho z nejhezčích parků v Teheránu. Uprostřed velkoměstské vřavy vás svojí klidnou a něžnou náručí pohltí plejáda zeleně, jezírek, relaxačních oáz, zelených trávníků a altánků. Lidé zde spí ve stínu stromů, omámeni silnou vůní květin, starší muži posedávají ve skupinkách, povídají a mezi prsty propouští jeden kamínek růžence za druhým.\nMladí většinou leží na trávnících, povídaji, nebo studují. Jiní hrají pingpong, badmington a jiné hry. V parku je velmi příjemná tradiční čajovna, do které jsem se uchýlil i já. Po obou stranách podlouhlé místnosti má prostorné paravány s koberci, takže si můžete zout boty a pohodlně se natáhnout. Čajová konvice je před vámi co nevidět a příjemná siesta může začít.\nZde jsem se seznámil s otcem a synem z Baku. Jsou to ázerbajdžánští muslimové, kteří přijeli uctít Chomejního. Otec na mne promluvil rusky a já se chytl. Trochu čaje jsme popili, vyměnili si mailové adresy a s vřelým pozváním do Baku, jsem se rozloučil.\nCo je na tomto parku zajimavé je to, že jsou tu velmi vkusně rozmístěny nejrůznější protahovací a posilovací stroje, takže si tu můžete i zacvičit. Moc pěkná je i část věnovaná dětem. Tady jsem potkal mladého tatínka s maličkým Mahdím. Jsou z Afghánistánu, ale vzhledem k tamnější situaci již devět let žijí v Íránu.\nMladí kluci, tak okolo patnácti let tu posedávají na lavičkách a vedou hlasité a silácké řeči, kterými se snaží upoutat pozornost skupiny dívek sedících naproti nim. Ale ty mají nosíky zabořené do nějakých knih a zdá se, že nevnímají. Jo, nevnímají, stačí je chvilku pozorovat a dát tomu čas. Občas, velmi nenápadně zvedly oči, jen tak trochu aby to kluci neviděli a podívaly se na ně. Ale ti různě poskakovali a dělali akrobacie takže si neměli šanci všimnout, že děvčata si je prohlížejí. S úsměvem a hřejivým pocitem jsem šel zase o kousek dál.\nAsi nejzajímavější bylo setkání na jedné z laviček s teheránským právníkem zhruba třicetiletým. Požádal jsem ho, zda si ho mohu vyfotit, jak sedí na koberci. Neměl nic proti, nabídl mi rozinky a už jsme vyprávěli. Je advokátem veřejného práva, ale jakékoliv právo v Íránu vychází z náboženských pravidel. Dostali jsme se k trestu smrti. Prý je to pro vrahy, ale nakonec jsme se dostali i k jiným oblastem, za které hrozí trest smrti.\nZajímala mne otázka sexuálního života. Takže, pokud ženatý muž svede jinou ženu a přitom se svojí ženou žije, je popraven. Pokud ale jeho žena je pryč a nemohou spolu intimně žít a svede jinou ženu, je pouze zbičován. Mladí lidé před svatbou jdou do vězení. A homosexuálové do jednoho na popravu. Tedy ti, kterým byl prokázán sexuální styk. Vysvětlil mi to tak, že pro ně je naprostým základem rodina jako pokračování a zachování kontinuity nejen rodu, ale i národa. A homosexualita z jejich hlediska vede k postupnému zastavení růstu společnosti. Rozešli jsme se po dlouhé a zajímavé debatě v přátelském duchu. I když s mnohými postoji nesouhlasím, alespoň jsem měl možnost jim porozumnět.\nNakonec jsem byl rád, že jsem došel včas domů, protože byla taková průtrž mračen, že jsem to naposledy zažil v Tabrízu. A jakmile blýskalo a hřmělo, soused z Iráku si pustil na notebooku západní hudbu. Asi aby jí nikdo neslyšel. Později mi vysvětlil, že v Íránu není zakázaná žádná hudba, pouze zpěv. Ten islám nedovoluje. Tedy poslouchat Black celebration od Depeche Mode pouze jako hudbu lze.\nA dnes jsem se vypravil do těch vysněných hor Alborz. Kousek nad Teheránem je lanovka, nejdelší na světě a ta vás vyveze do neuvěřitelné výše 3900 m.n.m. Těšil jsem se jako malé dítě. Vstal jsem brzy, obloha čistá jako po vyprání. Po včerejším běsnění ani stopa. Dostal jsem se tam taxíkem, metrem, pěšky a zase taxíkem a nakonec u lanovky bylo napsano, že mají prázdniny. Tak mám pocit, že v tom Íránu sice mají oficiálně volno pouze jeden den v týdnu, ale jak mohou tak si to vynahrazují. Alespoň jsem se prošel po okolí a kochal se pohledem na krásné a velmi blízké hory. Bylo tu docela hodně íránských turistů, dokonce i žen. A některé z nich v hadžabech, pohorkách a s trekkovými holemi. Prostě je to stejné, jen jsou to zámotky.\nNárodní muzeum bylo krásné, ostatní zavřena. Nejkrásnější mešita Teheránu bude otevřena po několika dnech až zítra. Snad ji stihnu před odjezdem.\nZítra odpoledne ve 14.00 odjíždím autobusem z Teheránu do Istanbulu. V neděli brzy ráno odlétám zpět do Prahy. Cesta končí, ale věřte mi, prožil jsem nejen neuvěřitelné množství zážitků okolo sebe, ale cesta mi opět pomohla řešit některé mé osobní situace, do kterých jsem se těsně před odjezdem do Íránu dostal. A během toho měsíce jsem doufám spatřil nový směr. Takové světlo v dálce, maličký plamínek.\nP.S.: Aby nevznikly nějaké pochybnosti, z Teheránu do Istanbulu jsem se dostal v pořádku. Zbyla trocha času na jeho prohlídku i vykoupání v moři. Konečně zase v plavkách. Po měsíci v Íránu požitek nepředstavitelný. V neděli brzy ráno jsem doletěl z Istanbulu a v pořádku přistál v Praze. A od té doby bych zase nejraději někam vyrazil.\nc-teheran.kml (Google Earth)\nc-teheran.gpx (GPX - GPS Exchange)\n27.02.2008 | Martin Lejsal | kategorie: zápisky z cest | země: Írán | zobrazeno: 7310x\nTeherán - právě čtete...\n Lubor (2008-04-19 00:03:08 | 89.176.0.100)\nDrahý vstup do kostelu v Džolfě mě rozčílil podobně jako vás. Až asi rok poté jsem zjistil, že křesťanské kostely nedostávají dotace od vlády a tudíž je vstupné nedotované, v plné palbě.


Rekreační pronájmy a domovy v lokalitě Akalakunnam - Kerala, Indie | Airbnb\nRekreační pronájmy v Akalakunnam\nNejlépe hodnocené rekreační pronájmy ve městě Akalakunnam\n“Jose byl obzvláště sladká - čekal nás u železničního nádraží ve 4 ráno! On nás vrátil do svého domova, sdílení deštník přes slabý déšť. Tato nemovitost je výborná - obrázky učinit zadost toho, jak vypadá, ale úroveň komfortu nemůže být zachycen s fotografiemi. Nejen, že je vše dokonale lesknout, všechny armatury jsou high-end i přes to vše pocit z bytu je velmi noblesní. Víc, než jsem čekal v malém městě. Jose byl tak laskav, že přijde zkontrolovat na nás v případě, že jsme nic nejedl, a veď nás k dobrým, místních restaurací. Také nám pomohl tím, že uspořádá dobře udržovaný taxík zpátky na letiště. Jo a on nás překvapil tím, že nám dárek na rozloučenou - koření Kerala. Díky Jose! A budeme určitě zůstat s vámi, když se dostáváme opět k Kottayam.”\nSUPERHOSTCelý dům · 7 hostů · 5 lůžek · 2,5 koupelny\n“Vynikající pohostinnost se vším komfortem ... Celé místo bylo smíšené s přírodou .. Jeden může vychutnat tmavé a krásné lesy ... velmi milující a milující lidi, který se skládá z matky, sestry a děti dolů na zem ... Jídlo. ... tak báječný .... přijde sem jako cizinci, ale odejdete jako členové své rodiny. Memprath dům je centrum, které vás zavede do Parumela, Trivulla, Alleppey. Pro malé děti je to stará Macdonaldova farma s kozami, kachnami, slepicemi, rybami, kravami atd Přes všechny vynikající, klidné, klidné místo daleko od shonu. Abhilash, B'lore”\nOblíbené vybavení v rekreačních pronájmech ve městě Akalakunnam\nDalší skvělé rekreační pronájmy v destinaci Akalakunnam\nCelý bungalov4.75 (9)\nCelý byt se službami4.67 (12)


VC Kataru silničních motocyklů 2015: MotoGP vyhrál Valentino Rossi | auto.cz\nTitulní strana > Motorky > VC Kataru silničních motocyklů 2015:…\n29.3. 2015 Aleš Sleeper Dragoun\nCirkus letošního MS silničních motocyklů začal nočním závodem v Kataru. Královskou třídu MotoGP pro sebe ve velkém stylu ukořistil Valentino Rossi, v kategorii Moto2 uspěl Jonas Folger a třidu Moto3 vyhrál Alexis Masbou.\nValentino Rossi všechny překvapil, vyhrál hned první Grand Prix sezóny 2015. Tak trochu senzaci dokonaly dvě Ducati na pódiu. Obhájce titulu Marquez dojel pátý.\nDucati v kvalifikaci prestižní třídy ukázala sílu, nejrychlejší byl Andrea Dovizioso, v první řadě jej doplnili Dani Pedrosa a Marc Marquez, jezdci Repsol Hondy. Marquez se ale do první zatáčky nevešel a začínal z konce pole! Dani se propadl na osmé místo. Iannone udržel vedení, následoval jej Lorenzo (Yamaha) a týmový parťák Iannone. Lorenzo záhy převzal vedení, oba italské tovární stroje se ovšem držely jako klíšťata. A dotahoval se Valentino Rossi, který zajížděl jedno nejrychlejší kolo za druhým.\nMarquez už byl šestý, ale Yonny Hernandez (Pramac Ducati) ho rozhodně nepustil zadarmo. Loris Baz (Forward Yamaha) odstoupil pro technické problémy. Na čele mezitím sváděly bitvu dvě yamahy s dvěma ducati, Pedrosa s Marqezem byli o čtyři vteřiny za nimi. Iannone na chvíli ztratil kontakt s první trojkou, Dovizioso jezdil širokými oblouky, ale Lorenzo a Rossi mu neodjeli. Marquez už pokračoval osamoceně pátý, zpočátku to vypadalo, že se dotáhne. Nakonec se ovšem rozhodlo mezi dvěma jezdci: Doviziosem a Valentinem Rossim.\nÚspěšnější byl na rovince devítinásobný šampion, ale červenobílým patřily zbylé stupně vítězů. Vale ukázal, že se s ním musí letos počítat a zdaleka nepatří v šestatřiceti letech do starého železa. Karel Abraham startoval z dvacátého místa a zpočátku se pohyboval těsně za body, závod však nedokončil, kamery byly bohužel mimo. Suzuki při návratu bodovali oba jezdci, i když mimo první desítku. Aleix Espargaro skončil jedenáctý, Maverick Viňales čtrnáctý.\nDucati využívá výhod kategorie Open, na tři první závody má povolenou měkkou sadu pneumatik. Větší nádrž (24 oproti 21 l) znamená spíše přítěž. Desmosedici GP15 dostala sice vylepšenou plynulou převodovku i aerodynamiku (menší kapotáž vzadu a jiný přívod vzduchu), ale také vlastní ECU místo předepsané jednotné.\nVC Kataru MotoGP 2015 – Pořadí v cíli\n1. Valentino Rossi Yamaha Movistar Yamaha MotoGP 40:18,532 min\n2. Andrea Dovizioso Ducati Ducati Team +0,174 s\n3. Andrea Iannone Ducati Ducati Team +2,250 s\n4. Jorge Lorenzo Yamaha Movistar Yamaha MotoGP +2,707 s\n5. Marc Marquez Honda Repsol Honda Team +7,036 s\n6. Dani Pedrosa Honda Repsol Honda Team +10,755 s\n7. Cal Crutchlow Honda CWM LCR Honda +12,384 s\n8. Bradley Smith Yamaha Monster Yamaha Tech 3 +12,914 s\n9. Pol Espargaro Yamaha Monster Yamaha Tech 3 +13,031 s\n10. Yonny Hernandez Ducati Pramac Racing +17,435 s\nŠestistovky se jedou tradičně bez české účasti. Nejvýhodnější pozici na startu získal Sam Lowes a uhájil ji i po startu. Kvůli technickým problémům se propadl úřadující šampion Rabat, který s ním sdílel první řadu. Lowes s Johannem Zarcem se velmi rychle odtrhli... Jenže bývalý mistr světa supersportů spadl, jak je bohužel jeho dobrým zvykem. A k zemi jej následovali Rabat, Corsi a Luis Salom. Šampioni různých kategorií padali jako zralé ovoce. Zarco jezdil neohroženě v čele, Jonas Folger a Xavier Simeon na něj ztráceli, Francouz si udržoval zhruba čtyřsekundový náskok.\nSpadl Anthony West a ve finále i Ricky Cardus, o čtvrtou příčku bojovali Cortese, Morbidelli a Luthi. Tři kola před cílem ovšem Zarcovi začala stávkovat převodovka, konkrétně čtvrtý stupeň a Folger toho pochopitelně využil, Zarco se propadal až na osmičku... Luthi uhájil třetí příčku před dotírajícím Alexem Rinsem, stříbrný skončil v pohodě Simeon, nejvyšší vavřín však patří Folgerovi.\nVC Kataru Moto2 2015 – Pořadí v cíli\n1. Jonas Folger Kalex AGR Team 40:18,532 min\n2. Xavier Simeon Kalex Federal Oil Gresini Moto2 +5,051 s\n3. Thomas Luthi Kalex Derendinger Racing Interwetten +12,123 s\n4. Alex Rins Kalex Paginas Amarillas HP40 +12,202 s\n5. Franco Morbidelli Kalex Italtrans Racing Team +14,385 s\n6. Mika Kallio Kalex Italtrans Racing Team +14,413 s\n7. Sandro Cortese Kalex Dynavolt Intact GP +14,471 s\n8. Johann Zarco Kalex Ajo Motorsport +18,541 s\n9. Louis Rossi Tech 3 Tasca Racing Scuderia Moto2 +20,914 s\n10. Lorenzo Baldassari Kalex Athina Forward Racing +21,336 s\nPole position nejslabší třídy Moto3 získal poprvé v životě Francouz Alexis Masbou. Společnost mu v první řadě dělali Isaac Viňales a Niccolo Antonelli. Hanika vyrazil do závodu šestnáctý, Kornfeil až šestadvacátý. Hned v první zatáčce šel k zemi Hanikův týmový kolega Miguel Oliveira, ale pokračoval dál. Spadli také Ajo a Khairuddin. Oslnivý debut zaznamenal patnáctiletý Fabio Quartararo, který jezdil na špičce a střídal se ve vedení s Jihoafričanem Bradem Binderem (také Red Bull KTM Ajo). Do pozic vpředu razantně promlouval i Danny Kent. Francouz Quartararo může startovat na výjimku jako dvojnásobný mistr Španělska, i když nesplňuje věkový limit..\n11 kol před cílem jela na čele takřka dvacetičlenná skupina. Pád Hirokiho Ona se obešel bez zranění. Dopředu se prodrali nejstarší muž pole Efren Vazquez, Francesco Bagnaia, Jorge Navarro a Enea Bastianini, ten až z jedenadvacáté příčky! Skončil Remy Gardner, otec Wayne (mistr světa pětistovek z roku 1987) určitě radost nemá. Také Livio Loi se potkal s asfaltem a únikovou zónou. Sedm kol před cílem se lehce odtrhlo sedm jezdců, ze které nakonec zbylo jen pět: Kent, Binder, Bastianini, Bagnaia a Vazquez, Antonelli, Masbou a ostatní chvíli tempu nestačili, ale vzhledem k soubojům se zase dotáhli. Pořadí v první desítce se neustále přelévalo.\nNakonec se rozhodovalo až na cílové čáře, nejvíce štěstí měl poleman Masbou, který překonal Eneu Bastianiniho. Třetí skončil Kent. Honda obsadila prvních pět příček. Karel Hanika dojel na bodech jako třináctý. Masbou získal druhé vítězství v kariéře, poprvé se radoval loni u nás v Brně.\nVC Kataru Moto3 2015 – Pořadí v cíli\n1. Alexis Masbou Honda Saxoprint RTG 38:25,424 min\n2. Enea Bastianini Honda Gresini Racing Team Moto3 +0,027 s\n3. Danny Kent Honda Leopard Racing +0,142 s\n4. Efren Vazquez Honda Leopard Racing +0,288 s\n5. John McPhee Honda Saxoprint RTG +0,693 s\n6. Isaac Viňales Husqvarna Husqvarna Factory Laglisse +0,765 s\n7. Fabio Quartararo Honda Estrella Galicia 0,0 +0,772 s\n8. Niccolo Antonelli Honda Ongetta-Rivacold +0,773 s\n9. Francesco Bagnaia Mahindra Mapfre Team Mahindra +0,909 s\n10. Brad Binder KTM Red Bull KTM Ajo +1,317 s\n13. Karel Hanika KTM Red Bull KTM Ajo +1,869 s\n17. Jakub Kornfeil KTM Drive M7 SIC +8,760 s\nŠtítky Honda\tMahindra\nPřidat názorDiskuse: VC Kataru silničních motocyklů 2015:…\nRe: Re: Katar GP 31.03.2015 15:50 Jaros71\nRe: Re: Vale 30.03.2015 16:36 speedfred\nRe: Vale 30.03.2015 10:01 webpaja\nVale 30.03.2015 09:44 speedfred\nRe: Děkuji 30.03.2015 09:12 webpaja\nRe: Re: Katar GP 30.03.2015 06:43 ALLSTONE\nRossi je frajer... 30.03.2015 06:36 ALLSTONE\nRe: Re: Děkuji 29.03.2015 23:10 kundalini_it\nRe: Katar GP 29.03.2015 22:58 Covenant\nKatar GP 29.03.2015 22:39 fastone\nRe: Re: Děkuji 29.03.2015 21:56 IbizaFR\nRe: Děkuji 29.03.2015 21:46 flyboyeda\nRe: Děkuji 29.03.2015 21:35 Sleeper\nDěkuji 29.03.2015 20:57 Well-being\nok 29.03.2015 19:16 petrumr


Průzkumy Archives - Než zazvoní\nThe Blog Průzkumy\nAneta Košíková 14.11.2017 Průzkumy, Uncategorized\nAhoj, jsme moc rádi, že jsi ochotný/ochotná se zúčastnit našeho průzkumu! Jsi v posledním ročníku na své střední škole a pomalu by ses měl rozhodovat, co dělat po maturitě. Chceš si ještě protáhnout studentský život nebo se vrhneš do práce? Co je pro tebe při rozhodování důležité? Chceme znát tvůj … Pokračovat na článek\nAneta Košíková 25.9.2017 Průzkumy\nNež zazvoní na začátku ledna 2017 uspořádalo průzkum mezi 312 výchovnými poradci ze základních škol ze všech krajů České republiky. Než zazvoní se standardně věnuje průzkumům u žáků základních škol a jejich rodičů. Tentokrát se průzkum týká přímo práce výchovných poradců a porovnání výpovědí uchazečů a jejich rodičů. Průzkum je … Pokračovat na článek


Severočeské reality Litoměřice Pozemky\nPočet nalezených nemovitostí: 201\nProdej stavební parcely, Roudnice nad Labem\nProdej, Pozemky pro bydlení, 20513m2 - Dušníky\nProdej stavební parcely, 3934m2, Píšťany, Píšťany\nReality 11 Vám zprostředkují prodej rovinatého stavebního pozemku o výměře 3934m2, který se nachází v klidné a vyhledávané obci Píšťany u Litoměřic. Elektřina na pozemku, plyn na hranici pozemku, voda-vlastní studna 7m hluboká a na hranici pozemku voda…\n180.000 KčLouky Děčín\n123 Kč za metrLouky Višňová\n750.000 KčStavební parcela Držkov\n440.000 KčZahrada Ústí nad Labem\n485.962 KčOstatní Soběslavice\nProdej stavební parcely, 1321m2, Slatina, Slatina\nZprostředkujeme Vám výhradní prodej pozemků určených k bydlení o celkové výměře 1321 m2 v obci Slatina, okres Litoměřice. Rovinatý pozemek je umístěn v centru obce, na pozemku stojí dvě budovy, konkrétně rodinný dům s. č. p. a stodola bez evidence.…\n1.254.950 Kč (950,- za metr)\nProdej zahrady, 2737m2, Malé Žernoseky, Opárenská\nDumrealit.cz Vám zprostředkuje možný prodej zahrady přímo v opárenském údolí. Pozemek má 2737 m2 je mírně svažitý. Momentálně je pozemek neudržovaný. Napojení na elkektřinu je cca 50 m od pozemku. Je zde také vyhotoven projekt na stavbu chatky, který nebyl…\n399.000 Kč (146,- za metr)\nProdej stavební parcely, 4640m2, Bříza, Bříza\nZprostředkujeme Vám prodej třech sousedících pozemků o celkové výměře 4 640 m2 na okraji obce Bříza. Rovinaté pozemky, ač druhem spadající do kategorie zahrada, se dle aktuálního Územního plánu nacházejí v sousedství území obytné zóny - navazují…\nProdej stavební parcely, 872m2, Račiněves, Račiněves\nDumrealit.cz Vám zprostředkuje prodej parcely o výměře 872 m2 vhodné pro výstavbu rodinného domu v obci Račiněves, okres Litoměřice. Jde o místo s dobrou dopravní obslužností, nedaleko města Roudnice nad Labem. Rozhodnete-li se právě zde postavit svůj nový dům,…\nProdej stavební parcely, 2461m2, Oleško\nProdej, pozemek 2 461 m2, Oleško u Rohatců, okres Litoměřice\nProdej komer. účely, 2461m2, Oleško\nProdej stavební parcely, 2110m2, Lovosice\nProdej, stavební parcela, 2.110 m2, Lovosice\n3.880.000 Kč (1.839,- za metr)\nProdej stavební parcely, 5697m2, Vražkov, Vražkov\nDumrealit.cz Vám zprostředkuje možný prodej pozemku určeného územním plánem Vražkov k zástavbě jednoho či více rodinných domů. Odborem územního plánování máme potvrzeno, že lze postavit i jeden dům. Jedná se o část plochy Z4, plochy smíšené obytné - vesnické. Výměra…\nPronájem zahrady, 604m2, Budyně nad Ohří\nCena 1.300,-Kč/měsíčně platí při úhradě nájemného a poplatků na 12 měsíců do předu. V případě měsíční úhrady je cena nájemného 1.600,-Kč/měsíčně. NEPLATÍTE PROVIZI.Pronájem pozemku č.2 o výměře 604m2 na konci Budyně nad Ohří směrem na Vrbku. Pozemek je určený…\nPronájem zahrady, 555m2, Budyně nad Ohří\nCena 1.200,-Kč/měsíčně platí při úhradě nájemného a poplatků na 12 měsíců do předu. V případě měsíční úhrady je cena nájemného 1.400,-Kč/měsíčně. NEPLATÍTE PROVIZI. Pronájem pozemku č.3 o výměře 555m2 na konci Budyně nad Ohří směrem na Vrbku. Pozemek je určený…\nBudyně nad Ohří7\nPozemky LitoměřickoPozemky LovosickoPozemky Roudnice nad Labem


Knihy od David Kosař | Kupte na Martinus.cz\nKnihy David Kosař\nTato kniha se zabývá vývojem kárné odpovědnosti českého soudce, a to z historického, institucionálního i empirického hlediska. Vůbec poprvé jsou zde empiricky prozkoumány dosavadní teorie a hypotézy týkající se kárné...\nJudicializace politiky představuje jeden z nejdůležitějších fenoménů ústavního práva již několik dekád. V posledních letech však soudy zacházejí ještě dále a začínají judicializovat i...\nDavid Kosař, Marek Antoš, Zdeněk Kühn a Ladislav Vyhnánek\nPublikace prezentuje ústavní právo v nové, v českých právních poměrech ojedinělé, podobě. Autorský kolektiv zde ukazuje základní instituty a problémy českého ústavního práva, a to prostřednictvím kauz, jež zasazuje do...\nDavid Kosař a Tereza Papoušková • Wolters Kluwer ČR, 2017\nTato kniha se zabývá vývojem kárné odpovědnosti českého soudce, a to z historického, institucionálního i empirického hlediska. Vůbec poprvé jsou zde empiricky prozkoumány dosavadní teorie a hypotézy týkající se kárné odpovědnosti...


Nejlepší desku posledních 15 let natočili Radiohead - Aktuálně.cz\nNový případ krevních sraženin. Johnson & Johnson odkládá distribuci vakcín v Evropě\nNejlepší desku posledních 15 let natočili Radiohead\n24. 8. 2012 7:46\nVítězem se stalo jejich album OK Computer.\nRadiohead se v první desítce umístili hned třikrát | Foto: Jan Langer\nAnketu mezi čtenáři hudebního portálu Pitchfork Media o nejlepší desku natočenou mezi léty 1996 a 2011 ovládli britští rockoví alternativci Radiohead. Vítězem se stalo jejich koncepční album o úzkosti z moderní civilizace OK Computer z roku 1997, o tři roky mladší experimentální počin Kid A je na druhém místě a do desítky se vešla i pět let stará deska In Rainbows, která skončila šestá.\nAnkety The People's List se zúčastnilo bezmála 28 tisíc čtenářů z celého světa, kteří do svých žebříčků čítajících sto položek zařadili celkem 116 tisíc (!) různých desek. Na bronzové příčce figurují kanadští Arcade Fire se svým debutem Funeral (2004). Čtvrté je dnes už nefunkční kvarteto Neutral Milk Hotel se svým posledním albem In the Aeroplane Over the Sea (1998) a na pětce se umístilo Is This It (2001) od newyorských rockerů The Strokes.\nRadiohead jsou také zdaleka nejúspěšnějším interpretem a v žebříčku mají celkem pět alb (nedostalo se jen na loňský počin King of Limbs. Více už zabodoval jen rapper Kanye West, který má v seznamu pěti studiových nahrávek a loňskou společnou deskou Watch The Throne s kolegou Jay-Zem. V žebříčku nejlépe hodnocených interpretů ho přeskočili už jen Arcade Fire, kteří vtěsnali všechny tři své desky do první čtyřicítky. Čtvrtí jsou Animal Collective a pátí Modest Mouse.\nI přes triumf Radiohead se v „hodnocení národů" museli Britové sklonit před kapelami ze severoamerického kontinentu. Ty okupují dokonce tři čtvrtiny Top 200 a jen z New Yorku jich je v žebříčku více než z Velké Británie (43 vs 29). Ze zemí kontinentální Evropy boduje nejvíce Francie s osmi deskami, z nichž se nejlépe na místě 26 umístili Daft Punk s Discovery. Švédsko dostalo do první dvoustovky pět interpretů a Island čtyři.\nKonzervativní tlampač indierockové scény\nArcade Fire | Foto: www.myspace.com/ArcadeFire\nWebový portál Pitchfork Media založil v roce 1995 čerstvě odmaturovaný americký teenager Ryan Schreiber s cílem dát prostor recenzím nezávisle vydávaných desek, na které obvykle v papírových hudebních časopisech nezbývalo místo. O rok později začaly recenze přibývat každý den a web brzy připomínal regulérní hudební časopis s rozhovory i delšími články. V novém tisíciletí se stal nejpopulárnějším webem o hudbě a neoficiálním arbitrem vkusu indierockové generace nulté dekády. Na cestě na vrchol výrazně pomohl kapelám jako jsou Arcade Fire, Bon Iver, Broken Social Scene nebo Modest Mouse.\nNárůst vlivu Pitchforku v poslední dekádě odráží radikální proměnu hudební žurnalistiky, která se z papírových magazínů přestěhovala na internet. Pesimisté, kteří v éře zrychlených informací zvěstovali smrt kritickému psaní o hudbě ale přišli zkrátka - recenze na Pitchforku jsou proslulé svými zevrubnými analýzami, které si nic nezadají s publicistikou z šedesátých či sedmdesátých let. A komu se nechtějí číst dlouhé texty, tomu vystačí bodové hodnocení desky na stupnici od nuly po desítku. Absolutní hodnocení dostal za poslední roky ale jen Kanye West za My Beautiful Dark Twisted Fantasy. Předloňský rapový opus skončil mimochodem v hlasování čtenářů na čísle devět.\nKanye West | Foto: Reuters\nDnes se Pitchfork může pochlubit 250 tisíci čtenářů denně a vlastně supluje roli nadžánrového hudebního časopisu, které už pomalu z novinových stánků zmizely. Ačkoliv web tradičně inklinuje spíše k nezávislému sektoru, desky vydané mimo tradiční systém velkých korporací zábavního průmyslu mají v žebříčku jeho čtenářů navrch jen těsně - vyjádřeno v procentech je to 56 vs. 44. Nejúspěšnější nahrávací značkou jsou nezávislí Merge Records s deseti alby.\nVzhledem ke svému dominantnímu postavení mezi hudebními médii má Pitchfork samozřejmě také dostatek kritiků, kteří se ozvali i po zveřejnění žebříčku. „Na výsledcích není nic překvapivého, nicméně my kteří milujeme populární hudbu a její mnohé chutě a variace se musíme ozvat. Esteticky, žánrově, regionálně i rasově je The People's List příliš úzký a konzervativní! Vždyť čtenáři Pitchforku ignorují prakticky všechny hudební žánry kromě indie rocku a jeho folkových a elektronických odnoží." stěžuje si třeba publicistka Jody Rosen na portálu Slate.\nSigur rós | Foto: Aktuálně.cz\nPřipomíná také že v Top 200 je jen 24 desek od černošských interpretů a stejný počet žen, pokud k sólovým interpretkám přičteme i skupiny v čele se zpěvačkami jako jsou Portishead či Beach House. Ostatně ani se není moc čemu divit - 88 procent hlasujících v anketě byli muži. „Vypadá to, že čtenářská obec Pitchforku je skoro výhradně pánský klub," píše Prefixmag. Blog LA Times Pop & Hiss si pro změnu všímá nejrůznějších statistik, které Pitchfork z ankety vydoloval - třeba žebříčků podle popularity v jednotlivých zemích a také státech a velkých městech USA. Zatímco třeba Polsko miluje Radiohead, Sigur Ros a Massive Attack, čtenáři v Los Angeles zařadili do své dvacítky jen jediného domácího interpreta - Becka a jeho Odelay.\nhudba kultura Magazín.Aktuálně.cz Aktuálně.cz Krátce radiohead Arcade Fire Kanye West Animal Collective anketa\nBoleslav žije. Domácí výhrou si vynutila sedmý zápas s Třincem\nHokejisté Mladé Boleslavi odmítli dovolenou. V šestém semifinále proti Třinci doma vyhráli 3:2 a srovnali stav série na 3:3.\nAmerika nedodrží termín stažení vojáků z Afghánistánu. Odchod plánuje až v září\nJako nový termín Biden stanovil letošní 11. září, kdy si Spojené státy připomenou 20 let od teroristických útoků na New York a Washington.\nZakázka na nákup testů pro školáky byla podle Senátu v rozporu s požadavky zákona\nSenát by měl podle úterního návrhu komise mimo jiné konstatovat, že vláda si objednala o jeden milion testů více, než kolik jich bude mezi žáky třeba.\nNápad kvót na české potraviny končí. Protestovaly farmy, řetězce i Brusel\nPro senátní verzi zákona, která vyřazovala kvóty, hlasovalo 146 ze 188 přítomných poslanců.\nBidenova zelená revoluce. Prezident chystá radikální obrat, který Amerika nepamatuje\nBidenova zelená agenda je daleko ambicióznější, než byly plány Baracka Obamy. V boji proti klimatickým změnám chtějí USA spolupracovat s Čínou.\nKSČM vypověděla dohodu o podpoře vlády ANO a ČSSD. Ztratili jsme důvěru, říká Filip\nPokud by opoziční strany vyvolaly hlasování o vyslovení nedůvěry vládě, klub KSČM by hlasoval pro, řekl Filip.\nZemřel filmový novinář Jan Foll, Havlův přítel pracoval v Lidových novinách\nZtvárnil menší role ve filmech jako Pavučina, Kouř, Mňága - Happy End, Kamenný most, Rok ďábla, Hany či Cena za štěstí.


Současnost - Oficiální stránky obce Milčice\nObec Milčice se nachází v okrese Nymburk ve středočeském Kraji, přibližně 12 km jihozápadně od města Nymburka a 40 km východně od Prahy. Funguje jako samostatný samosprávní celek a jeho pověřený obecní úřad se nachází v asi 3 km vzdálené Sadské. Obec s rozšířenou působností nachází místní občané v Nymburce. Dalšími většími městy v okolí jsou kromě Sadské a Nymburka také Poděbrady, Pečky a Kolín.\nKatastr obce leží v Polabské nížině v nadmořské výšce kolem 190 metrů. Vzhledem k tomu je zde mírné klima s teplým létem a úrodnou černozemí, hojně využívanou v zemědělství. Celková katastrální plocha obce činí 650,73 ha, přičemž přibližně 523,73 ha zabírá orná půda, 57 ha trvalý travní porost a pouze 10 ha zabírají zastavěné plochy. Na dalších 11,25 ha se rozprostírá vodní plocha. Jedná se především o rybník a také mokřady o rozloze 4 ha, které jsou součástí Přírodní památky Natura 2000, rozkládající se západně od obce Milčice. Na severozápad od Milčic protéká Milčický potok pramenící v Chotouni a vlévající se do řeky Šembery mezi Sadskou a Kostelní Lhotou. Jeho levostraným přítokem v obci Tatce je tzv. Jezírkový potok s pramenem ve Žherech.\nPočet obyvatel v Milčicích je stabilní a pohybuje se od roku 2001 okolo 300 - 315 obyvatel s mírně vzrůstající tendencí. Nejvíce obyvatel (381) zde žilo v roce 1890 a naopak nejméně v roce 1991 (285 obyvatel). Podíl žen a mužů je v obci přibližně vyrovnaný s drobným převisem mužů nad ženami. Nejsilnější věkovou skupinu zde tvoří obyvatelé v tzv. produktivním věku od 18 do 60 let, následují senioři nad 60 let a nejméně je zde dětí a mladistvých do 18 let s tím, že počet příslušníků posledních dvou skupin je téměř vyrovnaný. Průměrný věk místních je 41 let. Počty narozených a zemřelých se však obvykle vyrovnávají.\nV obci Milčice se nevyskytují národnostní menšiny a ve významné míře ani sociálně slabé případy. Díky poloze ve středočeském kraji a v blízkosti velkých ekonomicky silných měst, např. hl. města Prahy, se zde téměř nevyskytuje nezaměstnanost ani extrémní chudoba. Zdejší občané buď za prací dojíždějí, pracují zde, pro obec a nebo podnikají. Hodně místních má vysokoškolské vzdělání. Rozvodovost ani nemocnost zde nevybočuje z celostátní situace. Také případy vandalismu, šikany, kriminality, drogové závislosti, gamblerství či alkoholismu jsou zde velmi ojedinělé. Zdejší obyvatelé se věnují sportu aktivně či pasivně. Je zde možnost rybaření u místního rybníka či hrát fotbal jako součást týmu AFK Milčice se zhruba 18 aktivními hráči, případně mohou navštěvovat Sportovní střelecký klub, který ke svým tréninkům využívá zdejší nově vybudovanou brokovou střelnici Na Františku. Zdejším fotbalistům patří veliký dík za úsilí a čas, který věnovali zcela bez nároku na odměnu, aby zrekonstruovali zdejší hřiště, které bylo ve velmi špatném stavu. V roce 2017 svépomocí vybudovali závlahu herní plochy a dokázali hodně zlepšit kvalitu travního porostu. Milčičtí fotbalisté se v roce 2019 začali věnovat týmu nejmenších dětí, kterých tu je hodně. Zejména místní rodiče připravují nejmenším občánkům během roku četné společenské akce, například karneval, vítání občánků, pálení čarodějnic, dětský den, dětské rybářské závody, letní stanování u rybníka, rozloučení s prázdninami, strašidelný lampionový průvod k příležitosti svátku Halloween či mikulášské besídky. Pro dospělé se každoročně pořádá memoriál Karla Čápa s dlouholetou tradicí, dobrovolnické úklidy či výsadby stromů, posvícenská zábava či vánoční posezení seniorů v režii místního hostince. Za chladného počasí se společenské akce odehrávají v místním kulturním sále, v případě příjemného počasí je často využíváno fotbalové hřiště s kabinami, prostor u milčického rybníka či prostory na návsi. V roce 2017 došlo taktéž ke zdařilé rekonstrukci zdejšího reprezentačního sálu v budově OÚ Milčice v č.p.32, kde se pořádá například vítání občánků. Pochlubit se může naše obec také trvalou expozicí o historii i současnosti naší obce, taktéž v prostorách OÚ. Nejen o připravovaných událostech, ale také o obecních aktivitách jsou místní občané informováni novými rozhlasy, aplikací Česká obec a pomocí obecních internetových stránek, sociální síti Facebook či zdejšího měsíčníku s názvem Milčický Zpravodaj, který je k dostání jak v tištěné, tak v elektronické verzi do e-mailových schránek.\nV obci Milčice funguje obchod se smíšeným zbožím Olinka a nalezneme zde také společnost Leky s.r.o. (výroba kuchyní a skleněných vitrín), Zaffe s.r.o. (prodej spodního prádla), GM International, spol. s.r.o. (výroba plastových výrobků pro stavebnictví) a také In The Glass, s.r.o. (se zaměřením na výrobu skel). Jedná se o podniky zaměstnávající do 10 či 50 zaměstnanců. Žádná fugující veliká firma zde sídlo nemá, z toho důvodu obec přichází o značnou část finačních příjmů. zdejší podniky se však snaží přispět ke zlepšení života místních alespoň sponzorskými dary, například příspěvky do tomboly či peněžním darem na akce pro děti. Četná úrodná pole první bonity zde obhospodařuje místní soukromý zemědělec František Weiss, Barták MF s.r.o. z Velkých Chvalovic anebo Václav Říha. Množství nabízených služeb je zde velmi omezené. Zdejší obyvatelé mohou navštívit hostinec či již výše zmíněný obchod se smíšeným zbožím. Možnosti ubytování turistů v obci nejsou žádné. I když má naše obec bohatou historii s odkazem na písmáka Vaváka, významná turistická lákadla zde téměř nejsou. Jednou v roce se otevírá veřejnosti stálá Expozice, Milčice jsou zastávkou č. 8 regionálního projektu Tajuplná místa Podlipanska, který organizuje MAS Podlipansko, o.p.s. a také se můžeme pyšnit krásným kusem přírody kolem zdejšího rybníka, kde se rozkládá také evropsky významná lokalita Natura 2000. Žádné t uvedených míst však obci žádné příjmy z turismu nepřináší.\nV roce 2015 byla do Milčic přivedena pitná voda z Peček, technický stav potrubí je tedy nový a velmi dobrý. Také kapacita i kvalita vody je dostačující. Splaškové odpadní vody jsou pomocí tlakové kanalizace, která byla taktéž vybudována v roce 2015, odváděny na čističku odpadních vod do Peček. Předtím využívali místní septiků a žump. Poptávka po plynofikaci obce je, avšak v omezené míře. Vzhledem k dnešním dostupným technologiím by se přípojka plynu obci nevyplatila a to samé platí také o zásobování teplem. Místní občané využívají kotle na tuhá paliva, elektrokotle a tepelná čerpadla. Elektrifikace je vedena zemí a v dobrém stavu. Obcí prochází také vysokorychlostní internet. V Milčicích došlo v lednu 2018 k radikální změně v odpadovém hospodářství. Každá domácnost dostala popelnice na třídění papíru, plastu a BIO odpadu, které jsou v pravidelných intervalech vyváženy. Vzhledem k tomu se stalo třídění pro obyvatele jednodušší – nemusí už vynášet odpad do kontejnerů na sběrných místech. Tato povinnost zůstala pouze pro sklo, kov, textil, kuchyňský olej a další. Nový způsob svozů zapříčinil pokles objemu komunálního odpadu.\nObcí Milčice prochází silnice 2. třídy č. 334 vedoucí z Tatců přes Milčice do Sadské a zároveň spojnice z dálnice D11 na D1. Je tedy značně frekventovaná a její stav tím trpí. Obcí dále prochází silnice 3. třídy č. 32319 z Peček a Velkých Chvalovic. Jednotlivé části Milčic jsou protkány sítí místních komunikací s asfaltovým povrchem. Ti, kdo cestují do Prahy či Hradce Králové, ocení asi 6 km vzdálený nájezd na dálnici D11. Vyzdvihnout musíme také přítomnost asi 1 km vzdálené železniční zastávky Tatce na elektrifikované vysokorychlostní trati, odkud se cestující mohou přímo dostat do Prahy či Kolína nebo Pardubic. Obcí denně projede po silnici 2. třídy č. 334 počet 1000 - 3000 vozidel osobního, nákladního či zemědělského charakteru podle celostátního sčítání dopravy v roce 2016, které provedlo ŘSD. S tímto poměrně vysokým průjezdem souvisí otřesy a hluk, trpí tím také kvalita povrchu vozovky. Obec Milčice je propojena se železniční zastávkou Tatce novou cyklostezkou dokončenou v roce 2014. Další cyklostezka ovšem chybí při silnici z Milčic do Velkých Chvalovic.\nMilčice jsou protkány sítí místních komunikací o celkové délce zhruba 3,5 km a stáří 25 let. jejich stav je stále poměrně dobrý. Obecní zaměstnanci provádí jejich pravidelnou údržbu a to i v zimních měsících, podle potřeby. Obyvatelé využívají těchto komunikací také k parkování, pokud nemají možnost odstavení automobilu na svém pozemku či vjezdu. Asi 5 parkovacích míst naleznou řidiči před budovou OÚ Milčice v č.p. 32, další 3 místa vznikla před nově zbudovanou Mateřskou školou. Parkovacích míst je tu však stále málo.\nJedna z autobusových zastávek se nalézá na návsi, druhá pak za křižovatkou při silnici na Tatce. Autobusové linky jezdí především v ranních, dopoledních a odpoledních hodinách, přibližně každou hodinu ve směru na Pečky, Sadskou a také k vlakové zastávce. nejvíce frekventované jsou "školní" autobusy, které přepravují žáky do spádových měst Sadské a Peček. O víkendu jsou spoje velmi málo využívané. Místní obyvatelé starší 18 let, kteří vlastní automobil nebo jiný dopravní prostředek, raději jezdí ve vlastní režii vzhledem k nízké hustotě spojů a nutnosti přestupů, pokud cestují na delší vzdálenost. O mnoho lepší je zde využití vlaků z Kolína do Prahy, kam velká část místních jezdí za prací , zábavou či studiem. Ty jezdí během celého dne a také o víkendech každou hodinu. Do Prahy trvá cesta os. vlakem asi 45 minut, do Kolína zhruba 20 minut.