Erotické pomůcky ze dřeva? Proč ne! Prohlédněte si unikátní dřevěné vibrátory z české dílny. - Dřevostavitel.cz\nErotické pomůcky ze dřeva? Proč ne! Prohlédněte si unikátní dřevěné vibrátory z české dílny.\nKaždý dřevostavitel ví, že dřevo je velice všestranný materiál a jeho využití snad nemá hranic. To znovu potvrdil tým nadšenců, kteří se rozhodli dřevo využít na výrobu velice netradičních produktů – erotických pomůcek. Dřevěná dilda a vibrátory z jejich dílny vynikají nejen svým materiálem, ale i originálními jmény: Stydlín, Rejpal nebo Mirek Dušín. Vyberte si podle svého gusta!\nNeotřelý a originální nápad se zrodil v hlavách tří kamarádů už na střední škole, kdy dřevěné robertky vyráběli svým spolužačkám jako žertovný dárek. Po čase se z vtipné myšlenky vyklubal podnikatelský plán, protože autoři byli nespokojeni s nabídkou současného trhu s erotickými pomůckami, a rozhodli se to změnit.\nA tak vznikla značka wood.u. Jejím cílem je vyrábět vkusné erotické pomůcky, za které se nebudou muset ženy stydět. A to se autorům jistě povedlo!\nOriginální, vkusný a jedinečný výrobek\nKaždý dřevěný vibrátor či dildo z této dílny je ručně opracovaný originál vyrobený z českého dřeva se známým původem. Dokonce se dozvíte, kde váš kousek po celá desetiletí rostl.\nTřísek se bát nemusíte\nPovrchová úprava je prováděna ručním broušením, lakováním a leštěním. Lak je nanášen v několika vrstvách a splňuje veškeré přísné normy. Produkt je zdraví nezávadný, naopak prospěšný! A autoři se zaručují, že žádné třísky nehrozí.\nPrvní sérii dřevěných erotických pomůcek tvořila dřevěná dilda, která získala i ocenění v podobě druhého místa na Prague Design Weekuv kategorii Nejlepší produkt.\nPro lenivé ženy i elektrické provedení se samopohonem\nŽeny jsou podle autorů však lenošné a přejí si u svých erotických pomůcek elektrický pohon. Proto se nebojácný tým pustil do nelehkého úkolu vyrobit dřevěný vibrátor. A zadařilo se!\nPo dlouhém vývoji je na světě finální série prototypů s napájením přes mikro USB konektor. Dřevo bylo probuzeno k životu.\nTeď tyto vibrátory čekají na certifikaci a testování, uvedení elektrického výrobku na trh není totiž jednoduchý proces. Proto pokud se vám produkt a nápad inovativního mladého týmu líbí a chtěli byste jej podpořit, neváhejte.\nHlavní výhody dřevěných erotických pomůcek:\n- ručně vyráběný produkt\n- vyrobeno z lokálního českého dřeva\n- jejich jména vás pobaví a rozveselí\n- přírodní materiál, přirozené potěšení\nMějte pěkné jaro, dřevostavitelé a dřevostavitelky!\nHodnocení: 5/5 (33 hodnocení)


BMW bude brát hybridní techniku od Toyoty | auto.cz\nTitulní strana > News > Novinky > BMW bude brát hybridní techniku od Toyoty\n25.6. 2012\tAleš Sleeper Dragoun\nToyota bude dodávat do Mnichova hybridní systémy pro pohon vozů s modrobílým logem.\nToyota plánuje dodávky hybridních hnacích systémů a vodíkových palivových článků pro BMW. Oba partneři se na spolupráci na vývoji „zeleného vozu“ dohodli předběžně už v prosinci. Obzvláště s hybridy má obří japonský výrobce dlouholeté zkušenosti, vždyť první generace Priusu byla v roce 1997 prvním skutečně sériově vyráběným automobilem tohoto druhu v dějinách. Ta třetí se stala celosvětově nejprodávanějším, ač má již mnoho následovníků. Informoval o tom list Automotive News Europe.\nVyspělá technika ze Země vycházejícího slunce v luxusnějším a prestižním balení z Bavorska by mohla zákazníky zajímat. Toyota také dosáhne větších úspor a nejspíš i zisku, protože se produkce hybridních systémů zvýší a tím klesne cena jednotlivých komponentů. Specifikace nejnovější smlouvy, byť bez uvedení zdroje, zveřejnil minulé pondělí 18. června japonský obchodní deník Nikkei a o uplynulém víkendu 23. - 24. 6. také německý časopis Der Spiegel.\nPrezident Toyoty Akio Toyoda a výkonný ředitel BMW Norbert Reithofer by měli učinit veřejné prohlášení tento týden. Mluvčí japonské automobilky Joichi Tachikawa řekl: „Nemohu zatím komentovat spolupráci nad rámec toho, co bylo oznámeno již loni v prosinci a letos v březnu.“\nZávěrem roku 2011 se totiž obě společnosti domluvily, že bavorský výrobce poskytne Toyotě čisté turbodiesely malých objemů. Jimi poháněná auta budou Japonci prodávat na starém kontinentu už během příštích 18 měsíců. Ti zase budou spolupracovat na oplátku s Němci na vývoji a výrobě další generace lithium-iontových baterií pro hybridní vozidla, tato dohoda byla podepsána v březnu a byly ponechány ještě otevřené dveře pro další výpomoc.\n„Už jsme oznámili, že budeme na výzkumu a vývoji techniky pro zlepšení ochrany životního prostředí pracovat společně s BMW. Existuje zde mnoho možností,“ dodal Tachikawa. Podobné smlouvy ale Toyota podepsala také s Mazdou, Subaru a Fordem, takže v této oblasti bojuje na vícero frontách.\nJAKE.AUTO.CZ: Toyota Prius (všechny testy a další články)\nPodle deníku Nikkei bude navíc dodávat BMW vodíkové palivové články. Zatím si je nechávala jen pro sebe, teď je poskytne také konkurenci. Takto poháněný vůz pod vlastní značkou pak představí již v roce 2015 a hodlá jej dokonce nabízet případným zájemcům.\nŠtítky BMW\tToyota\tHybrid\tVýroba\nPřidat názorDiskuse: BMW bude brát hybridní techniku od Toyoty\nRe: Re: Re: Re: Nejlepší s nejlepším 24.09.2012 12:57 Tomas888\nRe: Re: spojenie spiciek 22.07.2012 19:13 megacruiser\nRe: spojenie spiciek 26.06.2012 09:25 npc\nRe: Re: Re: Nejlepší s nejlepším 26.06.2012 07:44 webpaja\nspojenie spiciek 25.06.2012 23:15 dietmar\nRe: Re: Re: Nejlepší s nejlepším 25.06.2012 21:53 HitmanPB\nRe: Re: Nejlepší s nejlepším 25.06.2012 21:34 H/K_svwet\nRe: Re: Nejlepší s nejlepším 25.06.2012 20:44 HitmanPB\nRe: Nejlepší s nejlepším 25.06.2012 19:50 WinDiesel\nNejlepší s nejlepším 25.06.2012 19:46 Switch007\nToyota 25.06.2012 19:15 MikeeC\nNěmecká automobilka BMW plánuje do roku 2020 zvýšit…


XBOX ONE S - 1TB + Assassin's Creed: Origins + Rainbows Six: Siege\nPředstavujeme nový Xbox One S. Hrajte ty nejlepší hry, včetně klasiky pro Xbox 360, na konzoli o 40 % menší. - Užijte si bohatší, živější barvy ve hrách i videích díky technologii High Dynamic Range. - Streamujte 4K video ze služby Netflix a sledujte\nNenechte se oklamat jeho velikostí. Díky internímu napájecímu zdroji a 1TB internímu úložišti je Xbox One S nejdokonalejší konzolí Xbox.\nNový bezdrátový ovladač pro Xbox se může pochlubit elegantním, nadčasovým designem, strukturovaným úchytem a připojením přes Bluetooth pro hraní na zařízeních s Windows 10.\nVyužijte možnosti vlastního přiřazení funkcí tlačítek a vylepšeného bezdrátového dosahu, stejně jako připojení jakýchkoli kompatibilních sluchátek díky 3,5mm stereo konektoru.\nZpětná kompatibilita konzole Xbox One S – funkce, kterou si fanoušci přáli ze všeho nejvíc – je teď realitou. Stále větší počet her pro Xbox 360 můžete hrát bez jakýchkoli dalších nákladů i na konzoli Xbox One.\nV následujících měsících přibudou stovky dalších titulů, a proto si teď svoje hry pro Xbox 360 nejlíp zahrajete na konzoli Xbox One.\n1TB pevný disk (interní)\nZpětná kompatibilita konzole Xbox One funguje s vybranými hrami pro Xbox 360, viz www.xbox.com/cs-CZ/xbox-one/backward-compatibility.\nPříslušenství a Kinect pro Xbox 360, stejně jako hry vyžadující toto příslušenství, nejsou kompatibilní s konzolemi Xbox One.\nPro připojení Kinect je nutné zakoupit Kinect Adapter pro Windows.


Bezejmenná | Elline\nCelý svět zapomněl její jméno a teď umírá. Přijdete na to, jak se jmenuje?\nNa samém počátku, předtím než vzniklo lidstvo, ba dokonce dříve než vznikl svět a hvězdy kolem něj, existovaly ve vesmíru pouhé tři planety. Obrovské, velké jako stovky galaxií. A stejně jako jejich velikost byl i jejich význam nepředstavitelný. První z planet se jmenovala planeta Zla, protože zlo i negativní energie jsou starší než sám vesmír. Druhá planeta nesla jméno planeta Dobra, protože zlo nemůže bez dobra existovat a naopak. Rovnováhu mezi těmito dvěma světy udržovala třetí planeta, planeta Ponaučení. Tato tři tělesa obývaly bytosti , jejichž rozum i tělesná stavba přesahovaly dalece lidskou fantazii. Jednou, když uspořádaly setkání na planetě Ponaučení, protože byla největší, došly tyto tři starodávné civilizace ke společnému závěru. Je třeba činit. Rozdělily si rozlehlý vesmír na tři části a každá planeta zvlášť začala vytvářet planety nové společně s hvězdami, slunečními soustavami i celými galaxiemi. Navzdory veškeré snaze však nakonec všechny obydlené planety Dobra a Zla zanikly, protože život nemůže bez dobra či zla existovat. A tak jediné planety, které přežily, byly planety Ponaučení. Rod Ponaučených zanechával na každé planetě, kde se vyvinul život, několik jedinců svého druhu. Těmto vyvoleným se později začalo říkat Paracleti - ochránci. Úkolem Paracletů bylo udržovat křehkou hierarchii dobra a zla, neb na planetách Ponaučení existovaly tyto dvě mocné síly pospolu. Na každé planetě vykonávali Paracleti svou práci jinak, na každé planetě měli jinou podobu. Země byla jednou z planet, na kterých spolu dobro a zlo zápasilo nejúporněji, a tak zde bylo Paracletů hned několik desítek. Jejich úkolem bylo střežit to dobré z lidských duší. Ztělesňovali ctnosti, které byly pro lidstvo nezbytné. Ale ani Paracleti nebyli všemocní a když se na některé planetě dostalo do popředí zlo nebo když naopak zlo z některé planety úplně vymizelo, nechali tuto planetu zaniknout.\nPodobný osud teď čekal i Zemi. Stejně jako lidé postupně zapomínali na to, co je správné, přicházeli Paracleti o svá jména, mizeli z lidských myslí i srdcí, slábli, až nakonec opustili Zemi a jako ti, kdož selhali, se vraceli na rodné Ponaučení nebo v důsledku vyčerpání zemřeli. Lidé ztráceli víru, důvěru i přátelství. O úctu už přišli úplně a jejich konec se neúprosně blížil, protože se z jejich podvědomí začala ztrácet i ta, jejíž jméno bylo ze všech nejdůležitější…\nKdyž kráčela ulicí, cítila pach města, studenou tmu, která jí obepínala kotníky jako jedovatý had, tiché nářky beztvárných těl na ulici, zaschlé slzy na chodníku vpité do mezer dlažebních kostek, tisíce odpadků, tenký pramínek krve, který se linul z postranní ulice, a uši drásající hluk. Hluk, který rozmazal detaily. Život tudy proudil jako jednolitá barevná stuha. Vrážela do lidí a snažila se vtisknout do paměti jejich tváře. Příliš dobře si totiž uvědomovala, že je vidí prvně a naposled. Potká je a nechá zmizet v propadlišti času. A přitom má každý svůj vlastní příběh, svou vlastní životní cestu. A všechny ty příběhy mají své kouzlo… Zajímají ji všechny. Nikdy nebude mít dost času na to, aby každý z nich poznala do hloubky. Nikdy nebude mít dost času na to, aby poznala byť jen zlomek z nich. Možná jí cesta zabrala pár minut, v její mysli to však byla dlouhá léta. Sukni měla až po kotníky obalenou blátem, její vlasy připomínaly tahy tuší - černé čáry vlající větru, vzdorující dešti do posledního dechu. Šla pomalu, ruce spuštěné podél těla. Z konečků prstů jí odkapávala voda, která pomalu ale jistě smývala oloupaný červený lak z nehtů. Konečně došla na konec Ulice a zastavila se před dveřmi, které splývaly ve změti ostatních domovních vstupů a nevypadaly vlastně nijak zvláštně. Až na to, že jim chyběla klika.\nŠtíhlým prstem se opřela o zašlé tlačítko domovního zvonku a hlasitě si oddechla. Byla u cíle. Netrvalo dlouho a dveře se otevřely. Ve vstupu ale nikdo nestál. „Pojď dál, jsem nahoře.“ Ozvalo se z hloubi domu, a tak vstoupila. Chodbu halilo šero a na protější straně se vedle malého obrazu krčila poblikávající nástěnná lampa. Vpravo se kousek ode dveří točily dřevěné schody ohraničené masivním zábradlím. Tiše po nich vyšla do horního patra a váhavě se zastavila před pootevřenými dveřmi, kterými na šeré schodiště pronikal úzký pramínek světla.\n„Jenom se neboj a pojď dál,“ ozval se hluboký hlas z místnosti a dveře se otevřely dokořán. Její tvář zahalilo oranžové teplé světlo a zjistila, že hledí do tváře shrbenému starci s bílými vousy a téměř holou lebkou.\n„Překvapená?“ zeptal se stařičký muž a jeho úzké rty se pousmály.\n„Ano, tak trochu. Musím se přiznat, že jsem čekala, že budeš o něco mladší…“ řekla tichým hlasem a těkala očima ze starce na podlahu.\n„V tom případě mě mrzí, že jsem tě zklamal. Ale bohužel ani já se nedokážu postavit náporu času a stárnu, má milá. Ale nebudeme přeci stát na prahu, pojď dál a posaď se,“ vyzval ji a ona s úlevou uposlechla.\nKdyž vstoupila do místnosti, zakryl si muž ústa vrásčitou rukou a nesouhlasně zakroutil hlavou. Nechápavě se na něj podívala.\n„Ty ale vypadáš!“ vykřikl a honem ji vedl k velkému křeslu u plápolajícího ohně.\n„Není to nic, co by se nedalo napravit,“ odpověděla mu a pokusila se o chabý úsměv. Ve vteřině na stolku vedle ní přistál šálek horkého čaje a porcelánový talířek s voňavým závinem. Místnost, patrně jeho pracovnu, provonělo náhle zvláštní aroma opravdového domova.\n„Ano a také to co nejdřív vrátíme do pořádku! Nejprve mi ale pověz, proč jsi tady.“\n„Má matka mi o tobě často vyprávěla, a tak jsem doufala, že bys mi mohl pomoci,“ řekla a roztřesenými rty usrkla horkého čaje. V tom nemotorném pohybu ale bylo cosi vznešeného a oči starce si toho všimly.\n„Ach ano, drahá Reverentia… Bylo mi moc líto, když jsem se dozvěděl, že zemřela. Ale nikdo nežijeme věčně… Řekni mi ale, s čím ti mám pomoci?“\n„Jsi-li to skutečně ty, pak stačí, když vyslovíš mé jméno.“\n„Prosím?“ podivil se muž a vousatá brada mu poklesla.\n„Vyslov mé jméno,“ řekla najednou pevným hlasem a podívala se mu hluboko do očí.\n„Já…“ zakoktal stařec a schoulil se ve svém křesle jako by ho někdo uhodil.\n„Vyslov mé jméno!“ rozkřikla se najednou a z očí jí vytryskly slzy.\n„Nemůžu, nezlob se…“\n„Proč ne?“ zeptala se jej a hřbetem ruky si utírala propadlé tváře.\n„Já… Nemohu si vzpomenout,“ odpověděl muž zdráhavě a oči se mu zaleskly slanými slzami zoufalství.\n„Jsi přeci Memorián! Ty si mé jméno musíš pamatovat! Vždyť jsi pamětí lidstva…“ vykřikla zoufale a vydala ze sebe tichý sten, se kterým z ní odešla poslední kapka naděje.\n„Ano, to jsem, má milá, to nepochybně jsem. Zeptej se mě, co se stalo v tento den a v tuto hodinu před tisíci lety na tomto místě a já ti to povím. Pamatuji si každý lidský krok a čin, každou lidskou zradu. Pamatuji si všechny války, prvního muže, který rozdělal oheň i všechny lidské nářky… Ale tvé jméno v mé paměti není, má drahá. Teď už ne.“\n„Jak to myslíš, že teď už ne?“ zeptala se schouleného Memoriána, který teď sledoval poskakující plamínky v krbu, a po pravé tváři mu stékala průhledná slza.\n„Není v mé moci zastavit to, co se děje.“\n„A v čí moci to je?“\n„Víš sama dobře, že takovou moc nemá nikdo z nás Paracletů.“\n„Někdo tu moc mít musí! Pochop, že nechci mít na svědomí…“odmlčela se a po tváři jí přeběhl stín chmurné budoucnosti.\n„…konec lidstva?“ dokončil Memorián větu za ní.\n„Ano. Je to příliš kruté a je zkrátka ještě příliš brzy!“\n„Dva milióny let je dost dlouhá doba, nemyslíš? Podívej se na mě… Jak sis mohla myslet, že budu mladší? Lidé jsou tu již víc jak dva milióny let! To je zatraceně dlouhá doba. Zvlášť pro někoho jako jsem já, to mi věř.“\n„Ne, je to krátká doba. Ještě se nestačili poučit, ještě neobjevili ani půlku z toho, co jim svět nabízí! Nemluvě o tom, že byli nejdál na Měsíci…“ odvětila a při posledních slovech se zahleděla kamsi do stropu.\n„Jestliže se nepoučili za dva milióny let, nepoučí se nikdy, má drahá.“\n„Kdo jsme, abychom rozhodovali o jejich osudu? Kdo jsme, abychom rozhodovali o tom, co je a není správné?“ zeptala se Memoriána a její oči toho muže pálily až hluboko v srdci. Pálily jako žhavé uhlíky. Jako vina, kterou bude cítit až do své smrti. Memorián se v duchu pomodlil, aby ta smrt přišla rychle…\n„Jsme Paracleti, má milá,“ odpověděl konečně a snad poprvé pocítil skutečnou váhu toho slova.\n„Ochránci…“ odvětila pohrdavě, „Ochránci čeho? Nemáme snad chránit je?“\n„Nikoliv. Chráníme jejich nehmatatelná dědictví. Chráníme to dobré, co v nich přetrvává. Od toho tu jsme. Já chráním jejich historii, jejich paměti. Aby mohla existovat minulost, neb bez minulosti nelze dojít ponaučení, bez minulosti nemůže dojít k pokroku. Mnozí z nás zahynuli…“\n„…a teď je řada na mně,“ dopověděla větu za něj a nechala tu věštbu viset ve vzduchu, který náhle ztěžkl.\n„Ano, má drahá. Není to však vina žádného z Paracletů. Vinu nese lidstvo samo. Chráníme dobro před zlem ale i naopak. Jenže to nemůžeme dělat za každou cenu. Udělali jsme pro ně maximum. Víc už zkrátka udělat nemůžeme.“\n„Všichni chybujeme. My jsme pochybili v momentě, kdy jsme převzali odpovědnost za jejich životy. To se nikdy nemělo stát. Bez nás by jim možná bylo lépe…“ Přeletěla očima knihovnu v naději, že v ní nalezne alespoň minimální oporu, ale marně.\n„Nemohu ti pomoci, má milá,“ řekl nakonec tiše Memorián a uhnul pohledem.\n„Mezi ‚nemohu‘ a ‚nechci‘ je zatraceně velký rozdíl. To bys ve tvém věku snad vědět mohl.“ A to bylo poslední, co mu řekla. Tiše se zvedla z pohodlí polstrovaného křesla a jednou provždy ten dům opustila.\nLežel mezi popelnicí a zoufalstvím. Ohlodanými nehty si zakrýval špinavou tvář, která už ani tváří nebyla - stala se zrcadlem lidské bídy. A tak si zula svoje boty a podala mu je. Muži mezi popelnicemi. Muži, který žil sám mezi odpadky, mezi odpadky lidských duší.\n„Jste anděl?“ zeptal se jí bezzubými ústy a v jeho očích se zaleskla naděje. Snad doufal v příchod anděla, který jej konečně zbaví tíhy tohohle světa a tisíckrát prokleté minulosti.\n„Nejsem anděl, andělé přinášejí spásu, já přináším jen zkázu. Když přijdete na to, kdo jsem, zachráníte lidstvo,“ řekla tiše, sklonila se a políbila toho muže na čelo. Pak pokračovala ve své cestě a z dálky ještě slyšela jeho pláč.\nNevěděla, kam jde, ale to ani nebylo potřeba. Nechala se vést vlastní intuicí a doufala, že se jí to vyplatí. Déšť ustal a vzduch byl náhle čerstvý, chladný a osvěžující. Očistil ulice, a co předtím hyzdilo chodníky, plulo teď stokami. Lidé zavřeli deštníky a proti své vůli se začali usmívat, protože už nikdo z nich nevěřil, že někdy přestane pršet. Neznámo odkud se vynořilo slunce a přineslo novou naději do lidských duší. A jí vyrazilo dech. Oslepilo jí svými znovuzrozenými paprsky a ukázalo jí, co všechno se brzy stane minulostí.\nZahnula za roh ulice a posadila se na lavičku, protože si vrazila střep do nohy. Chodidlo se jí zalilo krví, ale bolest se nedostavila.\n„Nepotřebujete pomoc?“ ozvalo se těsně u ní, a tak zvedla hlavu. Znovu ji oslepily paprsky slunečního světla, ale i přesto rozeznala drobnou postavu před sebou. Stála tam mála holčička s copánky, které jí sahaly až k pasu.\n„Jestli nepotřebuji pomoc?“ zeptala se překvapeně a zamrkala očima v marné naději, že tím zažene oslepující světlo.\n„Ano, paní. Krvácíte...“ odpověděla holčička a přistoupila o krok blíž, aby si ránu lépe prohlédla. Pak zamračeně vzhlédla a podívala se jí do očí.\n„To se spraví, žádný strach,“ odvětila a pokusila se o chabý úsměv. Svěžest toho rána nejspíš podpořila jeho opravdovost, a tak se holčička také usmála.\n„A kde máte boty?“\n„Mohla bych se tě zeptat na to samé…“ řekla a pohledem sjela na holčiččina bosá chodidla.\n„Moje babička říká, že kdo chce poznat svět, musí chodit bos, aby se dotýkal nohama země a cítil všechnu její sílu. A já svět poznat chci.“\n„Máš moudrou babičku, ale myslím, že by přesto nebyla ráda, kdyby tě viděla, jak tu běháš bosky. Mohla by ses poranit a navíc nastydnout,“ řekla a přísným tónem chtěla té větě dodat patřičnou váhu.\n„A co by řekla vaše babička?“ Tahle otázka ji trochu zarazila. Z paměti, která se jí poslední dobou zdála tolik prázdná, se náhle vynořila tvář staré ženy s bledýma očima a její tenké rty se nepatrně usmívaly.\n„Nejspíš… Nejspíš dost dobře nevím, co by řekla. Už je to dávno…“\n„To mě mrzí. Co se jí stalo?“\n„Rozdala se pro své blízké,“ odpověděla zcela automaticky, ačkoliv to bylo poprvé, kdy ji něco takového napadlo. Už to tak bývá, že se pravda vynoří odnikud a zanechá po sobě hluboké stopy.\n„To byla asi moc hodná babička. Jako ta moje. Koneckonců byste ji mohla poznat… Bydlí tady za rohem. Mohla by se vám podívat na tu nohu,“ navrhla holčička a ona věděla, že nesmí odmítnout.\nVydaly se spolu ruku v ruce dál ulicí a nevnímaly pohledy lidí, které se zachytávaly o jejich bosá chodidla. Věděly totiž, že ty pohledy jsou prázdné a vycházejí zpod zavřených očí, které už léta nespatřily svět takový, jaký je.\nJejich kroky se zastavily u oprýskaného domku na konci postranní uličky. Zahrada kolem popraskaných zdí v sobě nesla kouzlo pohádkového světa. Zapovězeného, dosud neobjeveného místa. Tichý šelest jabloně vedle příchodové cesty celé té atmosféře jenom přidával. Znovu, stejně tak jako u Memoriána, ji cosi pohladilo na duši - vzdálený pocit domova, který teď tolik postrádala. Neváhala a vkročila společně s holčičkou do zahrady, kde se zastavily na konci štěrkové cesty u dubových dveří.\n„Babi, vedu návštěvu!“ zvolala holčička směrem k pootevřenému oknu a zanedlouho se zevnitř ozvalo cvaknutí zámku a domovní dveře se pomalu otevřely.\n„Kohopak jsi to přivedla?“ zeptala se stařenka, jejíž postava se nyní objevila ve vstupu do domku. Na ramena jí splývaly stříbrné prameny prořídlých vlasů a věkem seschlá chodidla jí obepínaly huňaté papuče.\n„Tuhle paní jsem potkala na ulici. Byla zraněná a mě napadlo, že by se slušelo, abychom jí pomohly…“\n„Znamenitý nápad, Inéz. Jak se jmenujete, slečno?“ otočila se babička směrem k ní a soucitně si ji prohlížela.\n„Jsem Gabriela,“ odpověděla bez zaváhání. Takové jméno totiž skutečně měla ve svém pase, na rodném listě, na všech hmatatelných důkazech o její existenci.\n„Zvláštní, Gabrielo, mám takový pocit, že vás odněkud znám… Ale pojďte dál, podíváme se na to vaše zranění,“ řekla stařenka a vpustila je do domu. První, čeho si všimla, byly obrazy. Stěny jimi byly doslova přeplněné a na každém z nich byl vyobrazen jiný výjev. Jako další upoutala její pozornost masivní knihovna, která se jako jeden had vinula a zatáčela celým bytem. Mnohým klaustrofobikům by se už udělalo zle a museli by okamžitě pryč. Přílišná útulnost a až kýčovitý pocit bezpečí, který zde člověka přepadal, by byly na obtíž i těm nejsilnějším náturám.\n„Tady se posaďte, hned jsem zpátky,“ řekla babička, když ji usadila do obývacího pokoje, který byl ze všech místností nejpřeplněnější a odkráčela až podezřele svižnou chůzí neznámo kam.\n„Tak co říkáte babičce?“ zeptala se holčička po chvíli mlčení a začala si prohlížet špinavé prsty na nohou.\n„Je přesně taková, jako jsem si ji představovala. Žijete tu spolu samy?“\n„Jak se to vezme… Dost často nás někdo navštěvuje. Babička má spoustu známých. Ale často míváme i návštěvy podobné vám. Babička ještě nikdy nikomu neodmítla pomoc,“ vysvětlila holčička a v její tváři se zračila nesmírná hrdost a upřímná oddanost té staré ženě.\n„Moje babička byla podobná…“ odvětila a na chvíli se znovu ponořila do hlubin své paměti. Vybavovaly se jí jen útržkovité, rozmazané okamžiky, ale i za ty byla vděčná.\nStařenka se vrátila do obývacího pokoje a v náručí nesla obvazy a lahvičku s desinfekcí. Usmívala se u toho jako by nesla čerstvě upečené sušenky.\n„Inéz, měla by ses jít podívat na učení. Jsi ve škole teprve rok a už to flinkáš, tak utíkej,“ řekla přísně babička a svůj náklad odložila na stůl.\nK jejímu překvapení se malá Inéz poslušně zvedla, rozloučila se a odhopsala ven z pokoje.\n„Ukažte tu nohu, Gabrielo.“ A Gabriela poslušně natáhla nohu a opřela si chodidlo o babiččin klín.\n„Jmenuji se Fiducia,“ řekla stařenka a dál se zabývala krvácející ránou.\n„Prosím?“ vydechla překvapeně a chytila se pevněji opěrek křesla.\n„Myslíš si, že když jsem stará, tak nepoznám Paracleta?“ opáčila Fiducia a zasmála se, až jí to otřáslo svraštělým hrdlem.\n„Nikdy by mě nenapadlo… I když ten byt vypadal trochu… Důvěra, no jistě… Taková náhoda,“ řekla spíš sama pro sebe než komukoliv jinému a rozhlédla se okolo sebe jako by se Fiduciiným odhalením mohl interiér bytu nějak změnit.\n„Žádná náhoda. Náhoda neexistuje,“ usmála se stařenka a pak chvíli jen mlčela a prohlížela si jí. Jakoby před sebou měla vzácné umělecké dílo, jehož podstata se dala pochopit až po jeho utkvělém pozorování.\n„Tak co tedy?“ zeptala se.\n„Osud. A ten si právě dělá nahoře úkoly,“ stařenčin úsměv se ještě rozšířil a oči se jí skoro šibalsky zaleskly.\n„Proč mi to hned neřekla?“\n„Změnilo by to snad něco?“\n„Nejspíš ne… Říkala jste, že víte, kdo jsem?“ zeptala se s neskrývanou nadějí v hlase.\n„Ano, vím. Jsi poslední.“\n„Tak to jsem přesně vědět nechtěla… Copak vážně musím zemřít?“\n„Kdo říkal něco o smrti? Ještě je dost času. Vrať se na Ponaučení. My všichni se vrátíme s tebou, už nás stejně moc nezbývá,“ řekla Fiducia a položila jí ruku na zápěstí, „Vrať se, dokud je čas.“\n„Radši umřu, než abych nesla takovou tíhu po zbytek života.“\n„Řekni mi, proč ti na nich tolik záleží?“\n„Jak se můžeš takhle ptát, když víš, kdo jsem?“ zeptala se podrážděně a začala nervózně poklepávat zafačovanou nohou.\n„Nejspíš byla chyba, že jsme převzali zodpovědnost i za…“ Fiducia nedořekla, protože hledané slovo se nikde v její paměti nenacházelo.\n„Byla chyba, když jsme převzali odpovědnost za život.“\n„Alespoň za smrt nejsme odpovědní…“ odvětila stařenka a najednou uhnula pohledem jako by snad řekla něco, co neměla v plánu vyzradit.\n„Jakto? Copak nezemřou, až odsud odejdeme?“\n„Až odsud odejdeme, nastane apokalypsa. Ale smrt není naše parketa,“ řekla Fiducia a ruce se jí začaly třást více než obvykle.\n„Čí je to tedy parketa, Fiducio?“\n„Zla,“ zašeptala stařenčina ústa a zkroutila se v podivnou grimasu. Jakoby vypila celou hořkost podzimních depresí.\n„Přestaň mluvit v hádankách a dokonči, cos jednou začala.“\n„Přece si nemyslíš, že zrovna Zlo by jen tak v klidu přihlíželo tomu, jak Ponaučení expanduje do celého vesmíru? Ví o tom jen pár zasvěcených, ale mezi Ponaučením a Zlem vznikla dohoda. Jsme si navzájem nápomocni. A i Zlo má zde své místo.“\n„Chceš říct, že smrt je Paraclet Zla?“ zeptala se a marně se snažila strávit, co se právě dozvěděla.\n„V tom případě má moje cesta nový cíl.“\nV ruce pevně svírala nažloutlý papírek s adresou a rychlými kroky směřovala kupředu širokou ulicí. Věděla, že by měla mít strach. Ale copak by mohla žít, kdyby se bála smrti?\nKdyž dorazila na místo, měla nohy rozdrásané a špinavé. Zanechávala za sebou krvavé stopy a přes cáry vlasů téměř neviděla na cestu. Kdyby okolo ní někdo prošel, jistě by si její zuboženého stavu všiml. Ale v místech, kde se teď nacházela, byly ulice vylidněné a náhodní kolemjdoucí šourali bosýma nohama stejně jako ona. S tím rozdílem, že jejich oči byly prázdné a po ničem neprahly.\nZastavila se u domu, který z neznámých důvodů postrádal jakýkoliv tvar. Stál bezesmyslu mezi ostatními domy odstrčeně a působil nepatřičným dojmem. Jakoby ho tu někdo zapomněl. Vstupní dveře byly otevřené a popsané výkřiky zoufalství ztracených duší těchto ulic. Tiše vstoupila do tmavé chodby a pátrala očima v šeru po nějakých dveřích. Byly tu hned troje. Přes první z nich se táhly hluboké rýhy. Zdráhala se přiznat si, že je zde zanechaly lidské nehty. Na druhých bezděčně vlála policejní páska poukazující na vyšetřování, které by tu mělo probíhat, ale soudě dle prachu, který se usadil na klice, byl případ za dveřmi beznadějný. Konečně došla ke třetím dveřím, na kterých nakřivo visela cedulka „Klub anonymních závislostí“. Klouby obalenými téměř průsvitnou kůži zaklepala a vzala za kliku. Prostor, který se před ní následně otevřel, nebyl o nic veselejší než zbytek domu. Uprostřed nevelké místnosti stálo v kruhu deset židlí a na pouhé polovině z nich seděli lidé. Lidé nebo to, co z nich zbylo.\nJako první se na ní otočila žena s propadlými tvářemi a jizvou nad obočím. V pravé ruce křečovitě svírala nezapálenou cigaretu a levou rukou nervózně těkala z kolene, které jí vyčnívalo z děravých džínsů, na potrhanou knížku ležící v jejím klíně. Byla sympatická asi jako milenka něčího otce, ale ten uslzený příběh, který z ní přímo sálal, ji činil politováníhodnou.\n„Pojď dál,“ řekla jí a neusmála se, jak by to mnozí udělali.\n„Já jsem si vlastně nepřišla povídat…“ začala pomalu. A tehdy se na ní konečně podíval i zbytek osazenstva. Nejblíže k ní seděl baculatý muž s květovanou košilí. Pod očima měl fialové vaky nespavosti a půlku obličeje mu protínala tenká jizva, ze které se při bližším prozkoumání vyklubal pochmurný úsměv tenkých rtů.\n„To řikal každej z nás. Nemusíš si s náma povídat, tady si sedni a poslouchej. Uvidíš, že se pak rozpovídáš sama,“ ozvala se z tmavého kouta žena s pichlavýma očima a děravým norkem, který jí poslušně ležel na ramenou.\n„Já vážně…“ ale pak si řekla, že tím vlastně nemůže nic ztratit a usadila se vedle mladíka s hranatými brýlemi. Bezeslova si prohlédla tvídový oblek, který měl na sobě a gestem ruky vyzvala ostatní, aby pokračovali v rozhovorech.\n„Moc lidí sem nechodí, že jo Marty? To bude asi tim, že k sobě dneska není nikdo dost upřímnej. Já si třeba dokážu přiznat, že bez cigára nedám ani ránu, že jo Marty?“ řekla žena, která na ni promluvila jako první a přehodila si nohu přes nohu.\n„Kdo je Marty?“ zeptala se tiše mladíka, který seděl vedle ní.\n„To nikdo neví,“ odpověděl jí a dál upřeně zíral kamsi do prázdna.\n„Cigára jsou hnus. Je těžký se jich zbavit hlavně pro to, že se snadno stanou součástí tvýho životního stylu. A změnit životní styl, to je sakra fuška. Vim, o čem mluvim…“ řekl muž s tenkým úsměvem a významně pokýval hlavou.\n„Abys to měla jednodušší, tak to vezmem popořadě. Každej z nás řekne, na čem je závislej a jak se jmenuje a co proti tomu dělá. A na konci se přidáš, když budeš chtít,“ řekla hlubokým hlasem žena s norkem a začala. „Já jsem Florance. Jmenovala jsem se Julia, ale protože jsem vždycky chtěla bejt Francouzska, přejmenovala jsem se na Florance. Jsem závislá na penězích a na jejich utrácení, řečeno jednoduše. Jak mám při sobě nějaký prachy, hned jdu a utratim je za něco na sebe. Jediný, co proti tomu dělám je to, že obcházim sezení jako je tohle a řikám to nahlas. Tak nějak jsem doufala, že to třeba bude stačit, ale očividně to nestačí…“\n„Já jsem Bob,“ pokračoval buclatý muž v květované košili. „Jsem závislej na… Prostě… Já ukradnu, na co přijdu. Jak bych vám to jenom… Nejsem kapsář z povolání, to ne. Já pracuju v rychlym občerstvení. Smažim hranolky, doplňuju zmrzlinu a tak. Ale když pak jedu domů tramvají, přivezu si s sebou kolikrát i pět peněženek, nějaký ty náramky a tak. Dneska je to jednoduší, dneska si nikdo ničeho nevšimne. Lidi jako by se už vůbec nesoustředili… A co proti tomu dělám? Ještě nic, proto sem tady. Abyste mi řekli, co mám dělat…“\n„Společně na něco přijdeme, že jo Marty?“ odvětila žena s cigaretou. „Já jsem Meg, tak mi řikaj. Hodně kouřim, hodně čtu. Jestli jsem závislá, to nevim, asi jo. Jo, asi jsem. To bych tu jinak nebyla, že jo Marty? Beru hodně prášků proti tomu kouření, ale říká se, že člověk musí chtít přestat sám, že jo Marty?“\n„Tím bys měla začít, Meg. Tím bys měla začít…“ promluvil konečně mladík vedle ní a posunul si brýle o něco výše ke kořeni nosu. „Já jsem závislej na počítačích, na elektronice. Dokonce i teď mám s sebou notebook. Bojuju proti tomu silou vůle. Spoustu počítačů už jsem prodal… Ale pořád to není ono.“\nPak nastalo ticho. Všichni se konečně otočili na muže, na kterého přišla řada. Poprvé za celou dobu, co byla v místnosti, si ho pořádně všimla. Seděl rovně jako pravítko, nevelká ramena schovaná ve vytahané mikině s kapucí. Na nohou měl texasky a v očích jiskru, kterou tu každý postrádal. Tvář měl tak jemnou, že působila téměř žensky.\n„Já jsem závislý na životě,“ řekl konečně a místností se rozlehl jeho hlas jako zpěv chorálu. Bylo v něm cosi svěžího, cosi tajemného.\n„Pak jsi ten, koho hledám,“ odvětila k údivu všech ostatních a pohlédla mu do očí. Ale ne tak jako hledí člověk na člověka.\n„Jmenuji se Lucien,“ pokračoval dál a nevěnoval jí pozornost. „Proti své závislosti bojuji tak, že se zbavuji jejího původce.“\nPak se rozhostilo ticho. Netrvalo příliš dlouho. Pouze tak, aby dalo všem dost prostoru na zamyšlení se nad vším, co slyšeli a na politování sebe sama.\nKonečně pochopila, co se od ní očekává, a tak promluvila.\n„Já jsem Gabriela. Než jsem sem vešla, nevěděla jsem o své závislosti. Teď můžu říct, že jsem závislá na vás. Na vás všech. Bez vás totiž nemohu žít.“\n„Páni…“ hlesla Meg.\n„Vraťte se domů. A začněte konečně žít. Dřív, než přijde smrt,“ řekl Lucien a jen ona plně porozuměla jeho sdělení. Všichni ostatní se skutečně zvedli a jeden po druhém tiše opustili místnost. Síla jejich odhodlání začít znovu byla téměř hmatatelná. Florance si svlékla norkový kožich, položila jej na židli a bez jediného ohlédnutí odešla. Odešla jako Julia.\n„Myslím, že bychom v našem rozhovoru měli pokračovat někde jinde, Gabrielo. Tahle místnost přecijen nepůsobí příliš pohostinným dojmem,“ promluvil Lucien a když vstal, nabídl jí rámě.\nSotva však vykročili z místnosti, ocitli se v malé kavárně přeplněné lidmi, kteří toužili po společnosti a odpočinku. Posadili se ke stolku u okna a objednali si dva turky. Běhal jí mráz po zádech, když si uvědomila, že nikdo z těch lidí nemá tušení, že ten štíhlý muž u okna…\n„Vím, proč jsi za mnou přišla, ale obávám se, že ti nemohu nijak pomoci,“ řekl Lucien a usrkl horké kávy. Na spáncích mu na chvíli naběhly žíly, jak se jeho tělo vzpouzelo vroucí tekutině.\n„To mi říká každý a už toho začínám mít plné zuby. Chci po tobě jen, abys je ušetřil. Donutím Paraclety, aby tento svět opustili, a po tobě chci, abys je nechal žít, až tu nebudeme. Jsem si jistá, že dokážou přežít i bez naší pomoci.“ Lucien se hlasitě zasmál a podíval se na ní jako by se zbláznila.\n„Proč bych něco takového dělal?“ zeptal se jí, když spatřil, že ani v nejmenším nesdílí jeho pobavení.\n„Protože jsou to svobodné bytosti jako my. Akorát jsme si vsugerovali, že jsou na nás závislí, že bez nás nepřežijí. Ale to není pravda, jsem o tom přesvědčená.“\n„Myslíš, že si zaslouží, abych je nechal žít?“\n„Ano, po nezbytně dlouhý čas rozhodně ano. Zkázu si v žádném případě nezaslouží. Za tu dobu, co jsem tady, jsem poznala tolik krásy, že to ani nedovedu vypovědět. Mají nárok na to, zůstat zde a uvědomit si její skutečnou cenu.“\n„Má odpověď zní ne. Ne, dokud zapomínají na tebe. Probuď v nich tebe, pronikni opět do jejich duší a nechám je žít.“\n„Ale jak? Jak to mám udělat? Jsem sama na celé lidstvo!“ vykřikla a vzápětí si zakryla ústa, protože se na ní polovina kavárny otočila.\n„V tom ti neporadím. Až se ti to povede, přijď. Přijď nebo si přijdu já pro tebe. A to bych nerad, Gabrielo,“ řekl a něžně ji pohladil po tváři.\nNajednou se v ní nahustilo všechno napětí, které v sobě dosud držela. Prudce se odsunula od stolu, vstala a rychlými kroky zamířila ke dveřím. Cestou se o ní zachytilo sotva pár nezaujatých pohledů, ale Lucien ji sledoval bedlivě.\nVyšla ven před kavárnu a chystala se přejít ulici, když do ní vší silou vrazil cizí muž a bez omluvy pokračoval v cestě držíce se za rameno. Ten jeden jediný okamžik, to jedno jediné hrubé gesto v ní probudilo třímající zoufalství a srazilo ji na kolena. Tiše klečela v proudu lidí, který jí obtékal jako hluboká chladná řeka. Čím více měla otlačená kolena, tím méně cítila jejich palčivou bolest. A přesto jí po tvářích začaly téct slzy. Stékaly jí po tvářích a zanechávaly za sebou vytlačené rudé čáry. Cesty. Od jejich zrození až po samý konec. Skapávaly jí na červenou blůzu a vpíjely se do látky. A bylo jich čím dál víc. Nahlas vdechovala okolní vzduch jako by se dusila a plakala víc a víc. Až se pláč změnil v hysterický brek a ten zas v ohlušující křik. Klečela uprostřed ulice nevšímavých tváří a křičela, až jí praskalo hrdlo. Klečela ve špíně zatuchlého města a volala po spáse, brečela jako nikdy. Jako nikdo. Až to malý chlapeček stojící opodál nevydržel, přistoupil blíž, objal ji kolem ramen a rozplakal se taky. A s ním i žena v dlouhém plášti, která seděla na lavičce a celou dobu ten výjev tiše pozorovala. Plakala a její usedavý nářek protínal srdce kolemjdoucích, trhal lidskou pýchu na kusy a pronikal do těch nejtemnějších zákoutí. Proud lidí se zastavil a zaposlouchal se do té melodie zoufalství, která otřásala celým bytím. A plakali další. A další. Chodník se zalil slzami těch, kteří neplakali od dob svého dětství i těch, co probrečeli každou noc. A ten smutek, který náhle dosedl na celé město jako těžká deka, je k sobě připoutal. Spojil je a donutil je vyplavit ze sebe všechno, co tak dlouho skrývali. Všechno, co je celá léta tížilo na duši, co se nikomu neodvažovali říct. A lidé, kteří se viděli poprvé v životě, se začali objímat. Bezděčně, ale upřímně. V jeden okamžik všichni naráz poklekli a klečeli společně s ní, plakali společně s ní. Spatřili ji, pocítili ji. Zatoužili po ní. A Lucien dopil kávu. Dýchl na okno kavárny a dlouhými prsty na něj napsal roztřesenými písmeny ANO. Vyšel z kavárny, klekl si vedle ní a do kaluže bláta rozprostírající se před nimi vepsal: „Jak se jmenuješ?“\nOtočila se na něj a usmála se.\nDěkuju, vážím si toho.:) I soucit by to mohl být. V mých očích je někým jiným, ale pokud v ní vidíš soucit, nejsi daleko od pravdy.:)\nMoc pěkné, hádám soucit, naděje mi tam nesedí. Dávám 9,5 z 10.\nZáleží na každém, jak si ji pojmenuje.. Naděje by to určitě být mohla. :)\nBezejmenná : trvalý odkaz | tisk | RSS komentářů | podobná díla\nNásledující dílo autora : Pádem vzhůru\nPředchozí dílo autora : Zatím bez názvu\n22:34 Dandy okomentoval dílo Haiku\n22:34 Gora okomentovala dílo Being a woman\n22:33 Gora přečetla dílo Being a woman\n22:33 Gora okomentovala dílo Jen tak


V centru Prahy můžete čas od času vidět pumu. Ovšem nikoli v kleci, ale na vodítku. Její majitelka ji totiž pravidelně chodí venčit na pražskou Kampu. Pumě je jeden rok, je to samice a jmenuje se Princess. Nejraději si hoví na větvích trouchnivějících stromů vedle Sovových mlýnů.\ns pejsky se snasi dobre... jen ji obcas tlaci jejich drapky v brisku :)\nněkdo sbírá krámy, někdo zas za každou cenu musí chovat všechno možný (chamtivost mít doma všechno)\nto první ale není tak škodlivé\ntaky jsem jí potkala\nv rytířské, kousek od václaváku\npaní si dávala zmrzlinu na zahrádce, puma se válela pod stolem a lízala si tlapu, lidi (vč. mě) na to vejrali jak hejno vejrů; nedaleko seděl kdosi s pudlíkem, ale micána o něj nejevila zájem, asi byla najedená\na zmrzlinář se smál a volal: Dneska tady máme safari!\nDoufám, že nakonec všechno dobře dopadne\na že puma svou majitelku sežere.\nRe: Doufám, že nakonec všechno dobře dopadne\nAni bych se nedivila, puma-cougar-horsky lev-horska kocka-panther, tak se jim rika, podle toho kde ziji, tady v zapadni Kanade je temer kazdy rok nekolik pripadu, kdy se vynori nahle od nikud, prednostne zezadu, smlsne si na psech a kockach (zvlaste okolo Vancouveru, protoze se stavi prilis a ubirame jim teritory) a napadaji deti i dospele. Ta pani si o to zada. Nemelo by to byt povolene.\nLepší bych to nenapsal.Ta dáma je učiněným příkladem maloměšťáckého života v tom nejhorším slova smyslu.Odebrat samici mládě hned po vrhu, jen aby se uspokojila potřeba nějakého s prominutím blba, je zhúřilost nejhrubšího zrna.Doufám, a vše tomu bude s věkem šelmy nasvědčovat, že tu dámu minimálně pokouše, protože si nic jiného nezaslouží.To zvíře patří do přírody a ne jako hračka nějaké dámě.Zde se podívejte(pokud to vydržíte) čeho je člověk schopen ve vztahu ke zvířatům.Asi budete plakat.\npani nemela pytlik na exkrementy\nTak to jsme se potkali...\n... na Miraku na hodech :-)\nja chtel taky jednu ale mlada mi to zatrhla, ale Savanah kocku prej muzu...\nMě by nejvíc zajímalo,\njak na ní reagují kolemjdoucí psi; a autora kupodivu nenapadlo to zjišťovat ...\nCo nějaká kočka ale ja chci konečně tu dukátovou propisku\nNemela by si byt tak jista\nTa pani rikala, ze je v treti generaci a ze uz nelovi a neco jeste, mozna i myslela, ze neni nebezpecna. Ja jsem cetl knihu a to lidi budete znat, protoze to napsala manzelka tzv. lovce krokodylu, Terri Irwin se jmenuje a ona zrovna taky chovala pumu, v anglictine cougar, mozna jinej druhu divoke selmy, protoze i puma se pouziva v anglictine, a jedneho dne ji ta vlastni selma, kdyz k ni byla otocena zady, napadla. A v knize pise, ze ponauceni je to, ze je to dive zvire a je schopne udelat to co dokaze, to je lovit. A nevim jestli to jsem uz sam si domyslel, ale myslim, ze je narusila nejako jej prostor.\nRe: Nemela by si byt tak jista\nTa třetí generace mě taky udivila, protože mi to přijde ještě hodně málo...\njako milovník kočkovitých šelem (neplést kočky domácí) bych si taky rád jednu z těchto velokoček domů pořídil, ale ctím zákony přírody a proto zvíže má být tam kde je mu nejlépe, tudíž v místě výskytu. Evidentně má paní tu kočku jen s frajeřiny.\na kočka domácí jako není kočkovitá šelma?\nKočka domácí je umělý produkt vytvořený lidmi, v podstatě nemající s přírodou mnoho společného. Je to jen hračka ...\nNo jo, problém je že je to pořád kočkovitá šelma - Pes taky zůstal šelmou psovitou ikdyž žádné jiné zvíře neni tak dokonale domestikované. Už si viděl hladovou kočku nebo psa? Jako by zapoměli na dlouhé soužití s člověkem a opět se z nich stanou predátoři. A u koček to platí dvojnásob - ta naše sic domestikovaná, pořád zůstala vytrvalým predátorem. Je to tak půl roku zpátky co sem nechal pootevřený okno a když sem přišel domu tak tam ležel roztrhanej holub... jestli tohle neni práce šelmy, tak co potom....\nVšak kočka domácí je šelma, ale jen tvrdím, že to není přírodní produkt, ale lidský výrobek. Proto mi kočky domácí nevoní a pohrdám jimi, na rozdíl od divokých koček, jako puma, tygr atd...\nLidský výrobek? Kam na ty termíny chodíte? Měl jste někdy doma psa nebo kočku? Je to živý tvor a to, co jsme (jako lidi) za ta tisíciletí společného soužití dokázali je, že nás trochu víc tolerují. Psa musíte vychovávat celý život a pokud máte tzv. přirozené plemeno, tak stačí chyba a máte několik dní nebo i týdnů co dělat. Tyto názory vedou k tomu, že si lidi myslí, že si opatří psa a že to bude něco jako plyšák. Pak taková nešťastná zvířeta pobíhají po ulici, protože toho svého "plyšáka" nedokázali zvládnout a tak se ho raději zbaví. V lepším případě tak, že ho někam odvezou, tam ho vyhodí a ujedou. To není žádný výrobek, anebo jsme všichni výrobky. Tak paní sama říká,že puma nebyla sama doma. Ona jí zvládá, protože se o ní stará, jakmile přestane mít důvěru (jedna nebo druhá), tak začnou problémy.\nAno, je to živý tvor. Jenže tak jak ty plemena dnes vidíte, jsou pouze "výtvorem člověka" ... Jediný co jsme za ty tisíciletí dokázali, vytvořit nespočetně mnohdy zbytečných plemen.\nOn se jen snazi rict, ze jsou to pestovane "rasy". Proste kdyz zacnete v roce 2011 chovat polarniho medveda a budete chovat take vsechny jeho mlade a jejich mlade atd, tak po treba 100 letech by slo rict, ze mate nove plemeno, ktere treba nikdy nejedlo syrove maso. A to je problem techhle kockovytych selem. Pani si asi mysli, ze tohle uz nikdo pred ni neskousel. Ze je prvni, ktera se mazli s pumou. Jen jednou se pani rizne a ukapne ji to na podlahu, kde to ta puma uciti. Nebo se dostane ke kousku syroveho masa a pani to muze cele zabalit. Takhle to lidi zkouseli uz X let a porad to dopada stejne. A ja jsem rad, ze se tyhle selmy porad brani a nenechaji se "vypestovat" na mazlika. Davam pani rok, maximalne dva\nta paní by měla mít každopádně náhubek!!!\nProč? Z redaktora si evidentně dělala pihel a nádherně se tím bavila. Přesně takhle se musí s hlodavci mluvit.\nA co třeba košík?\nNa veřejnosti musí mít pes košík. To by mělo platit pro všechny šelmy.\nKampa, pumy, medvědi a jiná vekslácká havěť\nAno, po Kampě chodíval pan Jonák se svým medvědem na vodítku, teď paní Keller(ová) s pumou. Vzhledem k tomu, že si tam ráda a často hraje spousta dětí - i hodně malých - mi nepřipadá úplně v klidu, vodit mezi ně, byť na vodítku, divoké šelmy. Vím, puma i gepard jsou relativně dobře ochočitelné kočky, ale zbláznit se může i vycvičený pes a potom bych se nechtěl přetahovat s pumou o nějaké mimino. Navíc je téměř pravidlem, že chovatelé exotických šelem, kteří se snimi rádi ukazují venku, jim příliš nerozumí, nebo lépe řečeno, jsou trošku zaslepení a nevidí potenciální rizika.\nRe: Kampa, pumy, medvědi a jiná vekslácká havěť\nzrovna vcera zakousl pes dva mensi v Hradci Kralove, proste se vyskubl majitelce z vodaku...\nA z toho plyne co? Vyhladit psy? Nebo je odvývojovat a vypustit do stepi, která už tu x tisíc let není? Nebo nasadit volně žijícím užovkám (a že ty sakra umí kousnout natku s dítětem!!) náhubky?\ntak 3 týdny dozadu, jsem byl svědkem, jak dospělejší holka Prořvala svého psa, který bez slitování zakousl a na kousky roztrhal kočku. Ten pes byl úplně nepříčetnej. Holka v slzách zvklykala, že to nikdy ještě neudělal atd... Puma a jiné kočky jsou v tomto ohledu mnohem nebezpečnější ...\njo jo, např. moje kočka zatím psa ještě nikdy nezakousla, ale zato už několik psů pořádně propleskla drápama\nZnám, moje kočka to dělá taky. Už to došlo tak daleko, že někteří lidé se psy raději přejdou na druhou stranu ulice. když mají jít kolem nás. Malé psy přepadává v běhu a na velké číhá na plotě. Když pak prochází kolem, tak na ně z plotu skočí.\ndoufam, ze...doufam, ze...se v te pume jednoho dne probudi lovecke instintky a majitelku si splete s jelenem,\nnic jinýho by si nezasloužila, anebo kdyby si ji někdo odchytil do řemínku a vodil ji po Kampě, občas by ji někdo pošimral pod krkem nebo strčil chlupatou hlavu do pusy, mohla by taky někomu za odměnu olíznout nos a tak\nTo moji dva pětikilový kocouři mě mají\npod plnou kontrolou.\nRe: To moji dva pětikilový kocouři mě mají\nsami si zapínají televizi, a určují, kdy se půjde spát.\njo jo, my máme 6ti kilovou kočku a dokonale nám vládne vč. psa křížence pitbula\nodkdy je tygr\nskupinove zvire? Kdo tohle vypotil to teda nevim....ale rekl bych ze redaktor si rozhovor upravil dle sveho. Zajimalo by me ciste ze zvedavosti jakou za tyto a jine podobne clanky berou tito pisalci odmenu.\nRe: odkdy je tygr\nPresne tak. Navic nevim, nejsem odbornik, ale uvadet obecne pri ochoceni jako nevyhodu, ze jde o skupinove zvire, na tom mi taky neco nehraje.\nse v te pume jednoho dne neprobudi lovecke instintky a majitelku si nesplete s jelenem...ikdyz, to by mi ani nevadilo...horsi by bylo, kdyby zakousla nejakeho nahodneho kolemjdouciho.\nNo nevím, každej vořech musí mít košík a tady se prochází takováhle šelma jen tak. A kdyby ta kočka chtěla, tak jí panička neudrží a je průšvih raz dva. Mně se to tedy moc nelíbí.\nTaké si říkám, že až se "malé" zachce nějakého psa nebo dítěte na druhé straně ulice tak jí ta flexina bude na dvě věci..\nV praze musí psi mít náhubek jen v MHD a i vodítko jen v některým městských částech.\nVelké kočky a malé divoké nelze domestikovat, to potvrdí každý seriózní chovatel z celého světa. Může se sice vytvořit jistý bližší vztah mezi chovatelem a kočkou, ale nikdy na něj nelze 100% spoléhat. V USA je plno případů, kdy "ochočená" puma způsobila nepěkné nehody s tragickými následky. Až pohlavně dospěje (tj. cca za rok), madam Keller asi rychle zamrzne úsměv.\nKdyby tuto lásku a péči měla věnovat nějakému potřebnému člověku , to by se jí asi moc nechtělo. Místo toho to věnuje zvířeti, ktéré ve skutečnosti degraduje a dělá z něj paskvil.\njo, třeba by si mohla vzít na to vodítko nějakého divoška ze sídišťe v severních čechách co?\nTohle je špatně. Taková šelma nemá ve městě co dělat. Podobně jako "bojoví psi". Prosím jen, aby pejskaři, kteří ten termín neznají a nerozumí mu si s tím nedělali hlavu a neřešili to. Ten termín je určen pro ty, kteří si pod tím umějí určité psy představit.\nNáš tygr, lev apod. je fakt hodnej. Nikdy by nikomu neublížil. Má hrozně rád děti......\nnj, smutné je, že si spousta lidí neuvedomuje, že to je o výchově a výcviku (u těch psů samozřejmě) - muže být rotvajler co váš nenechá přiblížit se na dva kroky a druhý nejvetší mazel...\nPaní má příjmení Keller nebo Kellerová?\nTo mě taky vždycky pobaví, cizinkám se jméno přechyluje a Českám, u kterých nemá mužské příjmení žádnou logiku, ne.\nvodítko nelze překousat, no to je fór týdne\nKousek řetězu a pak klasická stopovačka a ještě na samonavijáku a na jednom konci čičinka co utáhne 7x tolik co váží a na druhém dáma co na to má (jen ne fyzicky).\nČíča a její rodiče a prarodiče již (tři generace) neloví. Hmm, psi neloví (pro vlastní obživu) již pár tisíc let a stejně je i iDnes loví, když pokoušou dítě.\nMimochodem mám také zahradu cca 1000m2 a pes ji obejde během půj hodiny asi tak 10x a to se stihne mrknout i jestli v hloubce cca 0,5m jsou krtci, myši (pokusný vrt), po cestě si párkrát lokne z obřího hrnce s vodou a vakoupe si v něm tlapky, u branky seřve nějaké ty cyklisty, očeše borůvky či rybíz a mrkne, kdy už budou ty zatracený cukety.


Taťána Polášková: Literatura - přehled SŠ učiva cena od 162 Kč - Srovname.cz\nSrovnání cen » Knihy, filmy, hudba » Knihy » Učebnice/Odborná literatura » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna Taťána Polášková: Literatura - přehled SŠ učiva\nTaťána Polášková: Literatura - přehled SŠ učiva\nVčetně současné literatury. Zpracováno dle požadavků MŠMT k nové podobě maturitní zkoušky - 3. vydání. Ve 3. vydání této učebnice byly rozšířeny úvodní části jednotlivých kapitol, jež přinášejí základní představu o historicko-společenském a kulturním vývoji v daném období. V části literární byly aktualizovány zejména ...a dál?\nProdukt Taťána Polášková: Literatura - přehled SŠ učiva neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Taťána Polášková: Literatura - přehled SŠ učiva nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Taťána Polášková: Literatura - přehled SŠ učiva neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nVýuka cz Literatura - přehled středoškolského učiva\nDo obchodu » Taťána Polášková: Literatura - přehled SŠ učiva UčebniceMapy.cz\nIng. Petra Mrákotová Literatura - přehled středoškolského učiva (edice Maturita) - Polášková Taťána a kol. - A5\nDo obchodu » Taťána Polášková: Literatura - přehled SŠ učiva Sevt.cz\nDo obchodu » Taťána Polášková: Literatura - přehled SŠ učiva Knihkupectví chrpa\nSpecifikace Taťána Polášková: Literatura - přehled SŠ učiva\nedice Maturita - rozšířené a aktualizované vydání včetně současné literatury ... a dál?\nPorovnat ceny Taťána Polášková: Literatura - přehled SŠ učiva\nTaťána Polášková: Literatura - přehled SŠ učiva - parametry\nVčetně současné literatury. Zpracováno dle požadavků MŠMT k nové podobě maturitní zkoušky - 3. vydání. Ve 3. vydání této učebnice byly rozšířeny úvodní části jednotlivých kapitol, jež přinášejí základní představu o historicko-společenském a kulturním vývoji v daném období. V části literární byly aktualizovány zejména kapitoly 19, 20 a 21, které zahrnují období české a světové literatury od konce 2. světové války do současnosti. V historicko-společenském kontextu jsou představeny základní atributy daného literárního období, jež bylo vždy spjato s dobovými společenskými, kulturními a politickými událostmi. Do 3. vydání byly nově zařazeny časové osy, které poskytují základní chronologický přehled nejdůležitějších dobových skutečností. Literatura je druhem umění, a proto je také neodmyslitelně spjata s hudbou, architekturou a malířstvím. Text doprovází množství obrázků, které mají studentům ujasnit pohled na probíranou problematiku a ukázat ji na příkladech. Předkládaná kniha tak svým širokým historickým a kulturním záběrem podává ucelené a jasné informace o jednotlivých literárních epochách. Tato kniha vám společně se čtyřmi díly ČÍTANEK a publikacemi ČESKÝ JAZYK – přehled středoškolského učiva, OBSAHY A ROZBORY DĚL, LITERATURA – testové úlohy a ČESKÝ JAZYK – testové úlohy poslouží nejen při pravidelné výuce literatury, ale následně i při přípravě k maturitě a přijímacím zkouškám na vysokou školu. Chce pomoci studentům, aby se orientovali v literatuře, pochopili její vlastnosti a hlavní historické souvislosti. Součástí knihy jsou četné ukázky z literárních děl, které by měly studenty podnítit k vlastní četbě, jež je nezbytnou podmínkou a základem porozumění literatuře. Podrobněji se vybraným literárním dílům věnují OBSAHY A ROZBORY DĚL a 4 díly ČÍTANEK. Cílem učebnice je také seznámit studenty s hlavními pojmy literární teorie. Jednotlivé termíny jsou proto v průběhu výkladu vysvětlovány (při první zmínce navíc i graficky zvýrazněny a odlišeny od ostatního textu) a dále potom automaticky používány; literární teorii se komplexně věnuje poslední kapitola této knihy. Pro oživení výkladu jsou zařazeny tzv. zajímavosti. V těchto oddílech je studentům předkládáno učivo nad rámec učebních požadavků. Zajímavosti látku zpestřují a obohacují o nové informace. Učebnici využijete v průběhu celého studia na střední škole a při přípravě k maturitě a přijímacím zkouškám na VŠ. Zpracováno dle požadavků MŠMT k nové podobě maturitní zkoušky. Podtitul: Přehled středoškolského učivaAutor: Taťána PoláškováEdice: MaturitaRok vydání: 2006Vazba: Brožovaná bez přebalu leskláISBN: 80-902571-6-XPočet stran: 208Rozměry: 235,0 x 165,0 x 12,0 Literatura - přehled středoškolského učiva - Taťána Polášková. Literatura - přehled středoškolského učiva - Taťána Polášková od nakladatelství v kategorii za skvělé ceny na e-shopu Knihydobrovsky.cz


Rekreační domy & rekreační byty v Aitrach (Německo) rezervovat u atraveo\nRekreační domy v Aitrach & rekreační byty v Aitrach\nPrůměrná cena za týden v Aitrach\nRekreační dům v Aitrach stojí v cenově nejvýhodnější době dovolených v průměru CZK 697, v hlavní sezóně CZK 1.292 za týden. Tyto údaje se vztahují na dům, ne na osobu, a obsahují všechny závazné vedlejší náklady.\nCelkové hodnocení k Aitrach\nTo napsali rekreanti o Aitrach\n„Nakupování a dobré restaurace ve městě.“\nToto ohodnocení místa bylo odevzdáno k objektu číslo 625702. Hodnocení místa bylo z německého jazyka přeloženo strojovým překladačem. Text v originále\n„Aitrach (také snadno dostupný na kole) je vzdálen méně než 3 km, k dispozici jsou možnosti nákupu. Velmi dobrá restaurace (Gasthaus Löwen). Podél řeky Iller můžete jet na kole nebo pěší turistiku. Výlety do Memmingenu, Kemptenu, Ulmu atd. - můžete udělat hodně.“\n„Vše, co potřebujete, je na místě.“\n„Nákupní Aitrach jsou dobré. K dispozici je také několik dobrých restaurací. Interiér je příjemný, jídlo skvělé a služba byla velmi pěkná. Památky jsme byli na návštěvě na farmě muzeum v Illerbeuren a Bergkapelle Erolzheim. Oba vysoce doporučeno. Tam je jistě více, aby se objevil, ale my jsme měli jen týdenní dovolenou.“\n„Velmi dobrý řezník s lahodnou Schlecker půdy. Edeka na okraji města. Pekárna Sparkasse a Volksbank lokálně.“\nAitrach, Švábsko (Švábsko Bádensko-Württembersko)


Predikce Roklen: Česká ekonomika ke konci roku zrychlila na 2,5 % – Roklen24.cz\n17:01 13. února 2017\nBěhem zítřejšího rána bude zveřejněn první odhad HDP české ekonomiky za poslední kvartál 2016. Oproti předchozímu číslu (finální data) ze třetího čtvrtletí bychom se měli dočkat vyšších hodnot. Kolik? Odhad ekonomického týmu Roklen pracuje s 2,5 %.\n„Předběžná hodnota meziročního růstu HDP za čtvrté čtvrtletí překoná tu z třetího čtvrtletí. Očekáváme meziroční růst o 2,5 procenta. Důvodem k optimismu je spotřeba domácností, která by měla zaznamenat silný meziroční růst,“ představil svou predikci ekonom skupiny Roklen Michal Šoltés. „Dobrou kondici domácností naznačují prakticky všechna zveřejněná data z konce minulého roku. Důvěra spotřebitelů dosahovala historických maxim, růst mezd pokračoval vysokým tempem a rovněž maloobchodní tržby rostly ke konci roku průměrně přes čtyři procenta v meziročním srovnání.“\nCo se týče dalších složek hospodářského výkonu země, pokles v rámci srovnání loňska a letošku byl pozorován v oblasti mezinárodního obchodu.\n„Meziroční pokles byl naopak zaznamenán u bilance mezinárodního obchodu. Především negativní pozice v prosinci sráží hodnotu čistého exportu za poslední čtvrtletí minulého roku pod hodnotu stejného období roku 2015,“ dodal Šoltés. „Slabý mezinárodní obchod se však na růstu HDP podepíše jen symbolicky, především kvůli nízkému vlivu změny čistého exportu na změnu HDP.“\nVýsledek předběžného odhadu bude zveřejněn dopoledne v 9:00. Odhad agentury Bloomberg pracuje s 2,2 % meziročně, mezikvartáně pak s 0,8 %.


denik:16_04_10 [Transsibiřská magistrála]\nTrace: • 16_04_10\nFarmářem v Chile za 14 dní\n10. 4.: Do Osorna příjíždíme sice v neděli po osmé hodině, ale i tak se divíme. Kromě pár pouličních prodavačů u východu z autobusového nádraží a otevřeného supermarketu se ve městě muselo něco stát. Jdeme dle průvodce nejrušnější ulicí, vše je zavřené a nikdo nikde. Budovy mají zatučená okna (no dobrá, možná okenice) a rozhodně nic nenapovídá, že se blížíme centru města. Nakonec zjišťujeme že i hlavní náměstí je téměř celé zhasnuté a kromě barevné fontány, která několik lidí přece jen na místo přitáhla, je to i zde prázdné. Zařizujeme si tedy vlastní párty na pokoji (pivo ) a do víru velkoměsta zkusíme vyrazit zase ráno.\nProměna je obrovská. Nejen, že ulice jsou najednou plné lidí, ale otevřená je i spousta malých krámků a jídelen, kde lze sehnat od chilského fastfoodového kompleta (párek v rohlíku s avokádem a spoustou majonézy, případně jiné doplňky), hranolků či jednoduché polívky cazuela (jídlo zalité vývarem - kus masa a brambora) po celé vícechodové obědové menu. Relativně levné nabídky samozřejmě využíváme (kompleto 1200p/40kč, polívka 2200/75kč) a před druhou hodinou vyrážíme na autobus.\nMísto odjezdu autobusu na farmu je v instruktážním emailu poměrně dobře popsané, mezi municipal marketem a obchodním domem Jumbo, přesně ve dvě hodiny. Dokonce se na odjezd ptáme předem a opravdu řidič ukazuje přibližně tím směrem. Jediný problém je, že ve dvě hodinuy zde žádný autobus není. Běžíme tedy okolo budovy na místo, kde jsme pár autobusů viděli a na křížovatce na červené stojí podezřele nápadný autobus s nápisem Santa Elvira, tedy s naší destinací. Rychle prosíme o nabrání, naskakujeme do zadních dveří a v poslední vteřině odjíždíme. Sice si nemáme kam sednout, krosny různě přidržujeme, stání na dvou nohách je vždy jen dočasný luxus, ale jsme na cestě! Řidič se rychlosti nebojí, předjíždíme pár osobáků i nákladních aut a za krásnou hodinu a půl dorážíme na konečnou. Tady nás u brány pozemků čeká postarší chlapík jménem Greg s podobně starým nákladním Chevroletem a dobrodružství na farmě může začít!\n11-25. 4.: První prohlídku farmy pro nás zařizuje Isa, Kanaďanka, která již dávno měla odjet, uletělo ji letadlo, a svůj odjezd i nadále odkládá. Atmosférá tu zjevně bude stát za to,všichni se s námi vesele vítají a představují se (Zuzka si pár lidí pamatuje, já z 25 ani jednoho). Vidíme vodopád, pláž i místní pekárnu, kde na nás bude čekat každý druhý den čerstvá a křupavá dávka chleba. Bydlet budeme v hlavní budově v pokoji s dalšími třemi dobrovolníky. Vše je ze dřeva a do krajiny bezvadně zapadá, je fakt, že místy trochu táhne a ne všude je teplo (u naší postele táhne ze zdi odér ala myš :)), ale uprostřed v obrovském obýváku je dostatečně velký krb, ve kterém se denně zatápí a větrá do ostatních místností. Na postel si nacházíme v prádelně i dostatečně teplou péřovou deku, tak mrznout nebudeme (na myš to nepomáhá).\nNa farmě se vše dělá hromadně, je zde jedna velká komunita, které velmi benevoletně vládne majitel Greg. Každé ráno (krom neděle, to je prý prostor pro kocovinu) se vstává okolo osmé ráno, sní se, co je k dispozici (převážně kaše, chleba, to co zrovna roste) a v devět po rozvičce a pár hrách dostáváme práci na dnešní den. Ta trvá jen pět hodin, po kterých jsme navíc vždy více než dobře odměněni obědem a celým odpolednem volna, a je tak trochu otázkou, jestli se tu Gregovi vůbec vyplatíme. Každý den má několik lidí službu na vaření, úklid a na pečení chleba. Část se stará i o obecnou administraci, a farma tak žije poklidným dobrovolnickým životem.\nPokud to jde, vaří se z plodin, co zrovna rostou na pozemku. Většinou tedy jablka, brambory, kukuřice a mrkev. V temných koncích kuchyně lze někdy najít i nějaké sušené ovoce (z léta), případně pár koupených věcí – luštěniny, těstoviny, rýže a kečup. Vaření je převážně (kromě pár dní po nákupu) různorodou kombinací stejných věcí smíchaných a osmažených tak, aby se zdánlivě jednalo o různá jídla. I na nás vlastně docela příjemná povinnost (není nutné pracovat) dvakrát padne a snažíme se kombinovat. Pomáhá nám i několik slepic, jejichž vajíčka dotváří bramboráčky i lívance (mléko jde překvapivě dobře vyrobit z jogurtu a vody) a při druhé příležitosti také celkem slušný bramborový salát (majonéza z vajíček a oleje funguje). .\nSměsice lidí obývajících farmu je trochu jednotvárně západní, většinu tvoří mladší Američani, několik Kanaďanů, Francouzů a Němců, nepřijet i jeden Peruánec, tvoříme jedinou exotiku na místě my. Ale co je stejné v národnosti, se liší v zájmech: skoro každý den je nějaký workshop, meditací počínaje, tradiční „mascalou“ dle stylu starých jihoameričanů konče. Stačí prvních pár hodin na farmě a my se v rámci „forrest walku“ nacházíme v horizontální poloze pod neskutečnou hvězdnou oblohou, překonáváme obavy, vstáváme a bloudíme ve tmě po lese i sami v sobě. Skvělá je i zmíněná mascala, tradiční sauna Mapuche, původních obyvatel dnešní Chile. Sedíme nazí pod utěsněnou kupolí z dřeva, igelitu a dek okolo rozžhavených lávových kamenů a následně skáčeme do ledových vod vodopádu napájeného tajícím sněhem. Zaměření worshopů je různé, dostáváme i třeba hodinu tance Hula Hula a my sami pro ostatní připravujeme natáčení krátkých filmů:\nJo s brambory si tu člověk obzvláště užije.\nPo 14 dní žijeme v tak trochu neuvěřitelné krajině. Hned u hlavní budovy obrovitánské jezero, v dáli krásný vodopád, naproti přes vodu zasněžená sopka. Ačkoliv zima přišla už i sem, denní koupání v jezeru se nevynechává – i v dešti a větru, kdy mohou vlny soupeřit s mořem. Je to tedy trochu i tím, že postrádáme teplou vodu; ta, která teče ve sprše, způsobuje bolesti hlavy a pocity závratě. Hezkou výjimku skýtá snad jen den pečení chleba, kdy se od ohně vždy ohřeje i pár litrů vody na rychlou vlažnou očistu – pro pár vyvolených, těch nejrychlejších. Ale člověk si zvykne, i poslední den, ještě hodinu před odjezdem do jezera skáčeme. Po prvotní panice je zážitek z průzračné vody a zasněžených hor v okolí báječný.\nPráce je od všeho něco, náročnější skládání dřeva, příjemné kopání zahrady a sbírání jablek nebo odpočinková tvorba džemu. Alespoň v případě, že nejde o džem šípkový, při kterém jsou malé jehličky zabodány všude po těle a promnutí očí znamená potíže se zrakem na celé dopoledne. Hodně času je věnováno novým projektům a to dost často přímo z hlav dobrovolníků. Postupně se rozjvíjí permakulturní zahrada, pěstování ovoce a v pralese vzniká lesní vesnička, umožňujících život v divoké přírodě. Spí se tam v hamakách a nám je líto, že nás noční teploty vyhání do teplejší hlavní budovy (ačkoliv v pralese nikdy nesněží, až 700 let staré stromy a divoké, mokré, hnijící podloží se stará o teplotu).\nDobrovolničení na farmě vzniklo před třemi léty a každým rokem se úspěšně rozrůstá. Podle pokročilosti jednotlivých projektů je vše ještě na začátku a z farmy zatím není žádný výnos. Doufáme, že to se brzy změní (už teď je dost jablek na plánovaný cider) a vše bude moci pokračovat dál. Prostředí, atmosféra i lidé byli báječní a pokud se kdy podaří znovu podívat do Chile, Gregova farma bude stoprocentně jedním z hlavních cílů cesty.\n< Z Patagonie na sever, do tepla! | Za pískem a kaktusy na sever Chile >\ndenik/16_04_10.1462335126.txt.gz · Last modified: 2016/05/04 06:12 by transsib


Důkladná příprava je klíčem k úspěchu! | Kalf\nPokud se začnete trpělivě a poctivě připravovat s dostatečným předstihem, budete mnohem klidnější než lidé, kteří všechno učení a zpracovávání otázek nechají na poslední chvíli. Pokud jste v nižším ročníku, rozhodně se podívejte, jak taková maturitní otázka musí být zpracována, jaké knihy má Vaše škola mezi povinnou četbou k maturitě a z předmětů, ze kterých budete maturovat, si rozhodně veďte pečlivé zápisky. Co si v prvním ročníku hezky napíšete, ve čtvrtém ročníku jako když najdete!\nNajděte si učící skupinku kamarádů!\nPostup, který buď někomu naprosto vyhovuje, nebo ho nesnáší. Učit se s ostatními a rozebírat s nimi daná témata může být velice přínosné. Avšak pokud máte rádi svůj vlastní klid a nejraději se učíte v naprostém tichu, navštěvujte raději knihovnu. Knihovna je také skvělým místem pro učení z toho důvodu, že Vás určitým způsobem nutí do učící nálady a jste tak více produktivní. Motivuje vás klid a dokonalé ticho, spousta knih okolo Vás a zároveň jste se do knihovny vypravili za účelem učení se sami od sebe.\nTýden před maturitou…\nNezmatkujte. Mějte na paměti, že Vaši profesoři chtějí, abyste odmaturovali, a rozhodně Vás nechtějí trápit. Zvláště pokud vědí, že jste se po celé čtyři roky učivu věnovali pozornost, poctivě chodili na testy a a škola byla jednou z Vašich priorit. Proto se nestresujte a myslete na to, že i se známkou čtyři odmaturujete a dostanete maturitní vysvědčení.\nTaké doporučujeme častější procházky do přírody, běh a různé formy odreagování, při které přijdete na jiné myšlenky. Ale pozor! Nemyslíme tím chození na party nebo do hospody. Alkohol během maturity by měl být pro každého strašákem číslo jedna! Oslav si můžete užít po úspěšném složení maturity! Přejeme tedy hodně sil a zanechte chladnou hlavu, protože maturita je zkouška jen zdánlivě těžká.


Monika, 1. 11. 2019, 1126x zobrazení\nPřed třemi roky jsme si s přítem pořídili dům, v katastru je zapsán na každého půl, stejně i pozemek. Na dům nemáme hypotéku. Rozcházíme se a on mi vyhrožuje, že mi z domu nedá půl,protože do nemovitosti investoval víc než já, měl vyšší příjmy. Pravdou je, že do domu dal asi pětset tisíc kč jako dědictví po matce,což mu navrhuji, že odečtu ze svého podílu, to mu ale nestačí a dům nechce prodávat,…\nMirka, 20. 2. 2017, 3035x zobrazení\nDobrý den,spoluvlastnictví je třeba zrušit a vypořádat, nejlépe písemnou dohodou, způsob vypořádání může být různý dle dohody, ale v případě, že se jako spoluvlastníci nedohodnete ohledně svého…\nDominik, 31. 1. 2017, 1693x zobrazení\nPavel, 16. 1. 2017, 2358x zobrazení\nDobrý den, s přítelem jsme si koupili byt. Polovinu z prodávající ceny nemovitosti jsme uhradili v hotovosti (já 300 tisíc partner 200 tisíc). Na druhou polovinu si vzal partner hypotéku,která je psána na jeho jméno. Bohužel ve smlouvě o koupi bytu nešlo uvést jméno jeho a moje zároveň. Financuji zařízení bytu, potraviny a jiné věci do domácnosti. Chtěla bych se zeptat, jde mi o to pokud by se…\nRadka, 24. 11. 2016, 2179x zobrazení\nVážená paní Radko,z Vašeho dotazu vyplývá, že jste investovala/investujete poměrně značné prostředky do nemovitosti, která patří Vašemu příteli. V takovém případě by bylo skutečně nejvhodnější sepsat…\nDoslechl jsem se, že od Nového roku 2017 budu moci převést svůj podíl coby spoluvlastník jen se souhlasem ostatních spoluvlastníků. Je to pravda?\nIgnác, 21. 11. 2016, 2543x zobrazení\nDobrý den, pane Ignáci, Váš dotaz očividně směřuje na navrhované změny občanského zákoníku. V současně době je projednávána novela občanského zákoníku, dle níž by mělo být znovu zavedeno…\nDobrý den, obracíme se na Vás s prosbou o názor ohledně nemovitosti sourozenců.Manžel a jeho dva sourozenci zdědili barák po rodičích,kde jsou dvě bytové jednotky.Manžel polovinu baráku a jeho dva sourozenci tu druhou polovinu (takže jeho dva sourozenci každý třetinu).Manželova dcera v jedné té menší bytové jednoce bydlí (bydlela tm, když rodiče manžela a jeho sourozenců ještě byli naživu).…\nAnonym, 18. 2. 2016, 2548x zobrazení\nDobrý den, Váš dotaz chápeme v tom smyslu, že že soud v rámcí řízení o zrušení spoluvlastnictví rozhodl o zrušení spoluvlastnictví a nařídil prodej nemovitosti. Soud musí také rozhodnout o…\nJsem spolumajitelka chaty, kterou jsme se sestrou zdědily po mamince.Nemám finace abych jezdila na chatu,sestra tam jezdi a udržuje jí.Chtěla bych ji prodat, ale sestra nechce.Co mohu dělat?\nAnonym, 15. 9. 2015, 2163x zobrazení\nMůžete prodat svůj podíl sestře, která se tak stane jediným vlastníkem nemovitosti nebo můžete podat návrh k soudu na zrušení spoluvlastnictví.\nAnonym, 11. 9. 2015, 2343x zobrazení\nTento dotaz směřuje do oblasti daní, a proto se prosím obraťte na daňového poradce.\nProsím o radu. Můj otec vlastní 1/4 rodinného domu. V domě má trvalý pobyt a žije tam. Ostatní spoluvlastníci se rozhodli, že chtějí vyplatit nebo dům předat. Otec nemá tolik peněz ani věk na půjčku. Je nějaká možnost prodeji zabránit? Z podílu si nové bydlení nepořídí. Děkuji za odpověď\nAnonym, 30. 12. 2015, 2425x zobrazení\nNikdo nemůže být nucen ve spoluvlastnictví setrvat. Na prodeji se však musí dohodnout všichni spoluvlastníci. Pokud k dohodě nedojde, může každý ze spoluvlastníků podat návrh na zrušení…


Krátký film Martina Krejčího: STRACH | Menhouse.eu – Oficiální web časopisu MENHOUSE\nKrátký film Martina Krejčího: STRACH\nStrach, nový krátký film Martina Krejčího, jednoho z nejvyhledávanějších reklamních režisérů současnosti, získal cenu za nejlepší cizojazyčný krátký film na 17. ročníku Los Angeles International Short Film Festival. Vítězství na této respektované přehlídce znamená, že se snímek automaticky řadí do širšího seznamu kandidátů na nominace na Oscara v kategorii krátký hraný film. Na prestižním festivalu bylo prezentováno 280 filmů ze 17 zemí světa. Vítězové hlavních kategorií byli vyhlášeni 12. září na Award Ceremony na Laemmle NoHo 7 v Los Angeles. „Jsem velmi vděčný a šťastný. Zdá se, že téma filmu není jen lokální a že těmto strachům a pocitům rozumí lidé po celém světě...,” reagoval Martin Krejčí.\nFilm Strach, dvacetiminutové drama inspirované skutečným případem chlapce z Břeclavi, který si vymyslel napadení Romy, byl mimo soutěž promítán na letošním filmovém festivalu v Karlových Varech, značný ohlas vzbudil také na Letní filmové škole Uherské Hradiště. V říjnu se v oficiální evropské premiéře představí na Warsaw International Film Festivalu (11. – 20. října). V České republice je následně v plánu uvedení v pražských artových kinech Aero, Světozor, Bio Oko a brněnské Scale, kde bude Strach koncem října promítán jako předfilm. „Už samotný fakt, že vznikl film, který rozpoutává celospolečenskou debatu, mě naplňuje radostí. A ta se ještě násobí faktem, že se nám podařilo domluvit s tvůrci Strachu a můžeme tento pozoruhodný snímek nabídnout českým divákům právě v našich kinech,“ konstatoval Ivo Andrle, supervizor programu uvedených kin.\nTomáš se rozpomíná, že byl napaden skupinkou neznámých Romů tak brutálně, až skončil na nemocničním lůžku. Krátký flashback však ukáže, že pravda je úplně někde jinde. Zdrcená matka se synovy první verze chytne natolik urputně, že pomůže rozjet velmi neblahý sled událostí. Ty jsou postaveny na nebezpečné lži, na které se leckdo rád přiživí a která se mladíkovi stane mnohem horší noční můrou než samotná nehoda.\nFilm, který si vedle palčivého příběhu dává záležet i na stylové osobitosti a silné náladě, se inspiroval jednou z nejvýraznějších domácích mediálních událostí posledních let. Krátký film Strach Martin Krejčí natočil podle vlastního scénáře. Do hlavní role Tomáše obsadil Adama Mišíka, matku hraje Klára Cibulková, Tomášovu kamarádku Šárku Jenovéfa Boková, za kamerou stál Štěpán Kučera. Hlavními producenty, kteří se finančně podíleli na výrobě filmu, jsou Martin Krejčí a Stink, londýnská filmová a reklamní produkce s celosvětovou působností. Na přípravě a dramaturgii participoval přímo zakladatel a výkonný ředitel společnosti Stink Daniel Bergmann. Výrobu filmu zajistila společnost Stillking Films, dalším koproducentem byla Česká televize. „Ve chvíli, kdy se ČT rozhodla více věnovat krátkým filmům, hledali jsme nějaký projekt, který by tuto koncepci otevřel. Když jsme se dozvěděli, že Martin Krejčí zamýšlí natočit takovýto film, rádi jsme napřeli všechny naše schopnosti a energii, abychom mu pomohli tuto myšlenku uskutečnit. Doufejme, že tento úspěch nastartuje ve filmovém prostředí zájem o tento žánr,“ konstatoval Tomáš Baldýnský, kreativní producent Filmového centra České televize.\nMartin Krejčí (1977) je absolventem FAMU, katedry dokumentární tvorby. Proslavily jej reklamy, které natočil pro světoznámé značky (Stella Artois, Honda, Heineken, Ford, Adidas, Ikea, Taco Bell ad.) Martin Krejčí byl dva roky po sobě (2010,2011) prestižním globálním serverem Shots vybrán mezi deset nejlepších reklamních režisérů na světě. Reklamní ocenění zahrnují ocenění Cannes lions, Epica awards, Cresta, Brittish Arows, D&AD awards a další. Úspěch měly i jeho krátké filmy a originální znělky pro karlovarský filmový festival (naposledy s Helen Mirren v hlavní roli). Jeho absolventský film Frikasé byl vybrán do sekce Director’s fortnight filmového festivalu Cannes a následně promítán na většině významných světových festivalů včetně Montrealu, Rotterdamu, Toronta a San Francisca.\nV současné době Martin Krejčí připravuje drama In from the cold, které vzniká v koprodukci Holandska, Velké Británie a České republiky, a životopisný film o české jazzové zpěvačce Evě Olmerové Čekej tiše (Waiting Quietly) – společně s Českou televizí a Nutprodukcí, scénář píše Štěpán Hulík.


Aktuality | Krizové centrum pro děti a rodinu\nSEMINÁŘ: Zapojování dětí do rozhodovacích procesů – úvod\nKURZ: Praktický nácvik zjišťování potřeb a názorů dětí – základy\nKURZ: Syndrom zavrženého rodiče\nSEMINÁŘ: Manipulativní klient – praktický nácvik komunikace\nZáklady krizové intervence (50hod.)\nFormuláře pro klienty\nRodiče se rozcházejí\nHonza jde k psychologovi\nCo se děje u soudu, když se rodiče rozvádějí\nOSPOD – to je ta sociálka\nDítě svědčí u soudu\nČí je to hra\nDržme se sítě\nZaložení střešní organizace pro nestátní neziskové organizace pracující v oblasti krizové pomoci pro děti\n18.05.2018Krizové centrum se stalo jednou ze zakládajících organizací střešní organizace pro nestátní neziskové organizace pracující v oblasti krizové pomoci pro děti. Projekt je podpořen Nadací rozvoje občanské společnosti v rámci programu Včasná pomoc dětem. Střešní organizace by měla být respektovanou a odbornou organizací, která bude napomáhat všeobecnému rozvoji této oblasti a dále by se měla zaměřo...\nPřímé zapojení rodiny v rodičovských konfliktech do tvorby individuálního plánu dítěte\n07.11.2017PŘIPRAVOVANÝ KURZ Celá aktualita »\nPotenciál supervize z pohledu systemiky\n06.11.2017Kurz napomáhá účastníkům odhalit a maximalizovat potenciál supervize jako nástroje pro pracovníky v pomáhajících profesích v jejich profesním a osobním růstu. Je určený především pro tým organizací, kde se supervize zatím nestala běžnou nebo oblíbenou formou rozvoje zaměstnanců nebo kde stojí před rozhodnutím změnit supervizora a hledají kritéria, podle kterých se rozhodovat. Účastníci b...\nPravidelné kazuistické semináře\n05.10.2017Vyhlašujeme tímto pravidelné kazuistické semináře konané u nás v Krizovém centrum pro děti a rodinu (Jirákovo nábř. 1549/10, České Budějovice) každý 3. čtvrtek v měsíci o 14hod. Jsou určeny pro odborníky pracující s rodinami a dětmi a jejich cílem je skrze vlastní prezentované případy a reflexi účastníků otevírat nové perspektivy a hledat nové možnosti p...\nChat od Kuřete\n08.09.2017Nadace rozvoje občanské společnosti a Česká televize podpořily projekt Krizového centra – chat online. Denně v době od 8 – 11 hod. je možné se připojit na chat, a s odborným pracovníkem nezávazně a anonymně komunikovat o svých problémech a starostech. Ikona pro vstup na chat je hlavní stránce www.ditevkrizi.cz. Celá aktualita »\n17.08.2017Jak vypadal rok 2016 v Krizovém centru? Podívejte se na naši Výroční zpráva 2016\nTerapeutické programy „Z druhého konce“\n27.07.2017Terapeutické programy „Z druhého konce“ je název projektu Krizového centra a partnerské organizace Theia. KC nabízí skupinový terapeutický program pro násilné osoby formou individuálních konzultací, párových konzultací a skupinových setkání ( najdete v kategorii: O nás – Co děláme – Terapeutická skupina “Agrese ve vztazích”). Nabídkou Theia je odborné poradenství pro žen...\n04.07.2017V rámci realizace projektu Zapojení dětí z Jihočeského kraje do rozhodovacích procesů v rodinných záležitostech bylo možné vytvořit informační materiály pro děti formou komiksu. Materiály jsou určeny k distribuci z rukou odborníků – sociálních pracovníků, pedagogů ve školách apod. Vytvořené brožury se zabývají tématikou – dítěte trpícího CAN a svědčícího u soudu, dítěte před rozhovo...\n26. 6. 2017 akreditovaný zážitkový seminář Agrese je OK\n28.06.2017Zážitkový seminář byl zaměřen na proaktivní práci s agresí u chlapců, zejména na rozbor reálných konkrétních situací, které běžně zažíváme, a trénink, jak se v nich zachovat. Cílem semináře bylo porozumět agresi, jejím mechanismům a vlastnímu prožívání emocí, aby se rodiče i učitelé naučili s agresí a agresivními projevy účinněji pracovat. Účastníci semináře měli možnost na vlastní kůži ...\nChystáme odbornou konferenci – 24. 4. 2017\n04.04.2017Konference: Zapojování dětí do rozhodování v praxi Přijďte si v pondělí 24.4.2017 poslechnout zajímavé hosty a podebatovat s nimi na téma zapojování dětí do rozhodování v rozvodových záležitostech. Jsou pozváni představitelé organizací a institucí, které často sehrávají v rozvodovém procesu významnou roli (SPOD, NNO, soudní znalec, soud). Zájemce prosíme o registraci. Ví...\nKrizové centrum v číslech\nPočet rodin v roce 2019\nCelkem klientů v roce 2019\nCelkem návštěv klientů v 2019\nPočet klientů 2004-2019\nJiráskovo nábřeží 1549/10\n+420 776 763 176\nRealizace Mgr. Karel Attl, grafika Čestmír Sukdol © 2015


Ostrovy, na kterých ztroskotávám - Lucien Deprijek — Kniha.cz\nÚvod Knihy Populárně naučná pro dospělé Cestování Faktografické cestopisy Ostrovy, na kterých ztroskotávám\nZtroskotat, ale jak? Jedinečně ztvárněná kniha Luciena Deprijcka rozehrává téma ztroskotání na devatero způsobů. Na opuštěných i obydlených ostrovech, ostrovech životu nebezpečných, rajských, tropických či burácejících větrem... Více\nZtroskotat, ale jak? Jedinečně ztvárněná kniha Luciena Deprijcka rozehrává téma ztroskotání na devatero způsobů. Na opuštěných i obydlených ostrovech, ostrovech životu nebezpečných, rajských, tropických či burácejících větrem se naplňují osudy, končí sny a nabízejí se nové šance. 18 ostrovních epizod spolu se sugestivními ilustracemi Christiana Schneidera tvoří ucelené umělecké dílo. Kniha podněcuje touhu po neznámých světech a vypráví o setkání se sebou samým, s lidmi i zásadními otázkami. Povídky plné dramatických, tajemných či absurdně komických situací, nepostrádají oproti klasickým robinsonádám ženské hrdinky a nabourávají zažitá trosečnická klišé. „Člověk konec konců neztroskotá každý den, a když už se to stane … a člověk má to štěstí, že je vyplaven na ostrově, tak by to přece mělo být stylové“, stěžuje si jeden z Deprijckových ztroskotanců, kterému se nelíbí, že je na pláži přivítán masou lidí. Deprijckovy variace existencionálních zkušeností ztroskotání jsou nanejvýš originální a hluboce lidské.


Návštěva pivovaru v Roudnici 2016-09-10 22:31:12\nSpolek Říp dnes ve velkém počtu členů navštívil budovu roudnického pivovaru. Dlouho plánovaná akce vedená ak. mal. Jiřím Brodským ukázala obrovský potenciál celého komplexu budov naproti roudnickému nádraží. Památkově chráněná část sladovny, sušárny i varny je stále ještě dokladem umu stavitelů ze 17., 18., 19. i 20. století. Nová střecha umožňuje rychlé vysychání objektu.\nPodle statických studií Ing. Jana Vinaře, předního českého odborníka na renovace historických objektů bude sladovna pivovaru odvodněna a po 50 letech znovu zpřístupněna pro veřejnost. Město Roudnice nad Labem provedlo v srpnu část vyklízecích prací, zejména v bytě správce. Vzhledem k objemu vyklízecích prací nabízí náš spolek a část roudnické veřejnosti majiteli nemovitosti spolupráci při vyklízení formou veřejně prospěšné práce zdarma.\nSpolek Říp se také zavázal, že po splnění podmínek uvedených ve studiích Ing. Vinaře zorganizuje ve sladovně první veřejné kulturní vystoupení a bude v organizování jednorázových kulturních akcí pokračovat.\nKonečným cílem je výstavba nového velkého kulturního sálu na parcele pivovaru za pomoci dotace. Už ve 30. letech 20. století plánovalo Město Roudnice nad Labem stavbu divadla na parcele současného OD Říp na Purkyňově náměstí. Nechceme přípravy takhle velké stavby uspěchat a jsme si vědomi, že stavba Národního divadla v Praze se připravovala téměř 40 let.


Infrasauna HEALTHLAND DeLuxe 2022 Cedr\nInfrasauny Infrasauna HEALTHLAND DeLuxe 2022 Cedr\nInfrasauna HEALTHLAND DeLuxe 2022 Cedr je zcela bezpečné zařízení, jejíž záření nemá nic společného s UV zářením ani se zářením nukleárním. Infračervené (jinak také nazývané tepelné) záření – je záření o vlnové délce větší, než je vlnová délka viditelného světla. Infračervené paprsky tedy nevidíme, ale vnímáme je jako teplo. Jedná se o podobný princip, jako když Slunce ohřívá Zemi. Toto „zářící teplo“, zahřívá tělesa přímo, aniž by docházelo k zahřívání okolního vzduchu „Saunování“ v infračervené kabině je založeno na principu emise infračerveného záření speciálními karbonovými a keramickými zářiči, které si nechal patentovat dr. Tadaschi Ishikawa v Japonsku již v roce 1965. Toto infračervené záření prohřeje tělo hluboko do svalové tkáně a k intenzivnímu pocení tak dochází již při teplotě okolo 50 °C v prostředí, které nezatěžuje organismus. Po celou dobu pobytu v kabině dýcháte vzduch o teplotě 20 až 55 °C, protože 80–90 % vyzařovaného tepla vstřebá vaše tělo a jen zbytek se rozptýlí do prostoru kabiny. To je zásadní rozdíl mezi klasickou saunou a infrasaunou. Infrasauna je integrované, multifunkční a luxusní zařízení pro léčbu i relaxaci, která společně se saunou zahrnuje v sobě též výhody sluneční lázně. Infračervený paprsek je jejím hlavním zdrojem energie. Vlnová délka infračerveného paprsku je 5,6 – 15 µm a je tělem nejlépe absorbována. Infračervený paprsek může proniknout 40 mm hluboko do lidské kůže, tím dochází k resonanci buněčných tkání v těle, zrychlení krevního oběhu a odstranění nečistot z těla. Proto má sauna velmi dobrý vliv na zdraví. Infrasauny s carbonovým topidlem vyzařují infračervený paprsek v širším spektru než infrasauny s keramickým topidlem. Infrasauny jsou vhodné pro osoby, které se léčí s krevním tlakem, nebo těžce snášejí vysokou teplotu v klasické sauně.\nkatalogové číslo: DELUXE2022CEDR\n(Instalaci infrasauny našimi techniky je možné objednat s infrasaunou zde na e-shopu)\nInfrasauna HEALTHLAND DeLuxe 2022 CEDR je zcela bezpečné zařízení, jejíž záření nemá nic společného s UV zářením ani se zářením nukleárním. Infračervené (jinak také nazývané tepelné) záření – je záření o vlnové délce větší, než je vlnová délka viditelného světla. Infračervené paprsky tedy nevidíme, ale vnímáme je jako teplo. Jedná se o podobný princip, jako když Slunce ohřívá Zemi. Toto „zářící teplo“, zahřívá tělesa přímo, aniž by docházelo k zahřívání okolního vzduchu\nVlnová délka: 5,6-15 qm\nZávoz do Říčan\nDobrý den, je možný odvoz a montáž od vás v Říčanech? Díky Z.Konvalinka\nDobrý den, doprava do Říčan u Prahy včetně montáže od nás je možná. Tuto službu lze objednat společně se saunou, náš e-shop Vám ji sám nabídne při zadávání objednávky. Přejeme Vám pěkný den, s pozdravem Petr Kypta za tým obchodu www.kbcontract.cz


Ostře sledované vlaky, Rozmarné léto nebo Postřižiny: Nejvýraznější filmy od českého režiséra Jiřího Menzela – G.cz\nDnes slaví své 82. narozeniny přední český herec, spisovatel a především režisér Jiří Menzel. Muž, který v roce 1968 obdržel filmového Oscara za nejlepší zahraniční film Ostře sledované vlaky, který byl zároveň jeho celovečerním debutem. Je proslulý tím, že velmi často zfilmovával knihy od Bohumila Hrabala, díky čemuž se staly nesmrtelnými. Zde je 6 nejlepších filmů, které kdy Jiří Menzel natočil.\nMartin Miko 23.2.2020, 07:29\n1. Ostře sledované vlaky (1966)\nSnímek Ostře sledované vlaky byl natočen podle novely Bohumila Hrabala. Děj filmu se odehrává během 2. světové války a popisuje příběh mladého Miloše Hrmy, který se zaškoluje na pozici výpravčího a zároveň zažívá neúspěšný vztah s průvodčí Mášou. Učeň Hrma se však později zaplete s partyzánkou Viktorií a stává se součástí odboje. Hlavní role se ujal mladý Václav Neckář.\n2. Rozmarné léto (1967)\n(Foto: z filmu Rozmarné léto)\nČeskoslovenská poetická komedie podle předlohy stejnojmenné knihy Vladislava Vančury popisuje události v lázeňském městě Krokovy Vary. Na plovárně u řeky Orše se sejdou tři přátelé (lázeňský mistr, major a abbé) a tráví spolu deštivé a chladné dny. V hlavní roli filmu se představil Rudolf Hrušínský.\n3. Skřivánci na niti (1969)\nKomedie natočená podle povídek Bohumila Hrabala Inzerát na dům, ve kterém už nechci bydlet z roku 1965. Snímek patřil dlouho mezi trezorové filmy a byl dlouho zakázaný, jelikož odkrýval skutečnosti 50. let 20. století. Snímek se odehrává v ocelárnách na Kladně, kde pracují „nevyhovující“ elity společnosti (podnikatelé, intelektuálové apod.). O kousek vedle pracují na skládkách ženy a dívky, které se pokusily utéct přes hranice.\nJeden z nejoblíbenějších českých filmů vznikl na základě scénáře Zdeňka Svěráka a Ladislava Smoljaka. Hlavními postavami jsou manželé Lavičkovi, kteří zatouží po chalupě na vesnici. Seznámí se s jistým panem Komárkem, který jednu malebnou chaloupku vlastní, a dohodne se s nimi, že jim ji prodá, ale pronajme si zde jednu místnost. V hlavní roli dědy Komárka se představí nezapomenutelný Josef Kemr.\nGALERIE Filmy, na kterých Jiří Menzel spolupracoval\n5. Postřižiny (1980)\nRežisér Jiří Menzel se opět rozhodl pro ztvárnění knihy Bohumila Hrabala natočil poetickou komedii Postřižiny, která vypráví o pivovaru a rodině jeho správce v dobách první republiky. Námět vznikl na základě Hrabalovy osobní zkušenosti s pivovarem v Polné. Film se však natáčel v Dalšickém pivovaru a ve městě Počátky.\n6. Slavnosti sněženek (1983)\nDalší filmový kult natočený Jiřím Menzelem podle knihy Bohumila Hrabala zachycuje sport mezi dvěma mysliveckými spolky, kteří uloví divočáka a společně se rozhodují na jaký způsob bude připraven a snězen. Nezapomenutelný snímek plný kultovních scén patří mezi zlatý fond české kinematografie.\nA který český režisér patří k vašim oblíbencům?\nJiří Menzel Slavnosti sněženek Bohumil Hrabal Nejslavnější české filmy Na samotě u lesa


TERMINUS CLUB - Členství\nZaplacený členský příspěvěk lze celý odečíst z jedné akce (popř. více akcí tak, až budou odpovídat výši příspěvku v součtu) Terminus clubu v roce 2015 - Terminus clubů speciál, campů, školení, kurzů ...\n- přístup do databáze již odeslaných úloh (popř. jejich zpřístupnění např. přes úschovnu.cz apod.). Tato forma členství je vhodná pro ty z vás, kteří chtějí naše aktivity podpořit, ale spíše jako pasivní jedinci.\nMINIMÁLNÍ PŘÍSPĚVEK = 500,- - ...Kč\n- registrováním se jako přispívající člen přístup do databáze již odeslaných úloh (popř. jejich zpřístupnění např. přes úschovnu.cz apod.). Tato forma členství je vhodná pro ty z vás, kteří chtějí naše aktivity podpořit, a zároveň uvažují o aktivnějším zapojení se do našich aktivit – vytvářením úloh, spoluprací kolem našich kroužků, přednáškových aktivit, dnů plných her apod.\nMINIMÁLNÍ PŘÍSPĚVEK = 0 - 500,-Kč\n- čestní členové jsou osoby oslovené vedením Terminus clubu, kteří si svou dosavadní činností v oblasti rozvoje intelektu toto oslovení zaslouží.\n- řádným členem se stávají spolupracující členové z řad čestných a přispívajících členů.


Brána do jižních Čech - město Strakonice - láká nové obyvatele a my jim rádi pomůžeme se nastěhovat. Dovezeme váš nábytek a rozmístíme po místnostech.\nVe Strakonicích nestěhujeme zatím tak často, ale o to cennější je pro nás každá zakázka. Stejně tomu bylo v případě zakázky od pana Lukáše, který chtěl odstěhovat nábytek a osobní věci z bytu 2+1 a garáže v Blatné právě do Strakonic.\nObjednávka stěhovacích prací ve Strakonicích (nebo v Benešově, Kladně, Berouně, Příbrami a dalších obcích) je stejně firnančně dostupná ve všední den i o víkendu. Dokonce pracujeme i během většiny svátků. Zákazník si tak nemusí brát kvůli stěhování dovolenou nebo jiné volno v práci. U pana Lukáše, kterému jsme stěhovali z Blatné byt 2+1 ve 4. patře a garáž, jsme vše stihli za osm a půl hodiny.


Ženy vztah problémy, které musí všichni muži znát / Čtení pro muže | Tipy a užitečné informace o vztazích a manželství.\nDomovská » Čtení pro muže » Ženy vztah problémy, které musí všichni muži znát\nZvědavý na největší problémy ženy mají tendenci čelit, když jsou ve světě datování? Zde jsou některé z věcí, kterými může procházet. Philip Hegarty\nJe to velký, široký svět tam a v tomto světě existují dvě hlavní strany: muži a ženy. Někdy se zdá, že jste nemohli stvořit dvě stvoření tolik v opozici k vzorům chování a návykům ostatních. Jindy se zdá, že jediným důvodem, proč musí existovat, je být s ostatními. Bez ohledu na to, jaký je váš postoj ke kolektivnímu a individuálnímu postavení každé strany, která přispívá k pohlaví, je jasné, že existují otázky týkající se zejména toho, zda jste stát nebo sitter..\nJe to asi spravedlivé říci, a jen velmi statečný, unavený nebo klamný člověk by se jinak hádal, že lidé si ve skutečnosti nevšimnou věcí stejně jako ženy. Muži mají zvyk plovoucí, blaženě nevědomí problémů, které se kolem nich vyvíjejí, zatímco ženy mají své pera a papír a dělají velké poznámky, aby vás upozornily později..\nNejen, že tento účet vysvětluje, proč muži obvykle ztrácejí všechny argumenty založené na vztazích, se kterými se kdy setkávají, ale také za to, že vztahy selhávají..\nJaké jsou tyto velké problémy, kterým ženy čelí?\nChcete-li, aby vás kluci informovali o aktuálním stavu, následující seznam vám poskytne informace o největších problémech, s nimiž se ženy setkávají, s tipy, jak je identifikovat a vyhnout se jim.\nOtázky žen o komunikaci\nTo je jen obrovský problém mezi pohlavími a existuje s ním celá řada důvodů. Následující body poskytují jen několik z těchto důvodů, a doufejme, že povede mužského čtenáře, aby učinil zdlouhavé a zvažované výkřiky v souladu s „Ohhhh, to je důvod, proč to udělala!“ ??\n# 1 Ženy mají potřebu závislosti v konverzaci, intimita, kterou mohou rozvíjet a rozvíjet, zatímco pro muže je komunikace založena na informacích, které jsou předávány. Při příštím rozhovoru se ženou, kterou milujete, si uvědomte, že se vás nesnaží řídit vás šíleně, když budete mít nekonečné tázání a opakování dané otázky. Jen se snaží podpořit komunikaci a přivést vás do její říše myšlení. Dopřejte jí a opětujte ji tím, že jí dáte kus své mysli.\n# 2 Ženy jsou přirozenými konzultanty, sdružování názorů druhých a využívání těchto informací při jejich rozhodování. Muži dávají přednost nezávislým rozhodnutím a jsou mnohem pohodlnější rozdávat směr. Nejhorší věc, kterou můžete udělat se ženou ve vztahu, je učinit pro ni rozhodnutí.\nO každém tahu vás bude konzultovat a očekáváte, že budete mít stejnou zdvořilost. Takže vždy zvažujte její názor, kde je třeba učinit rozhodnutí, která se vás týkají, a cokoliv děláte, neptejte se jí na její názor, pokud plánujete i tak ignorovat!\n# 3 Ženy vyjadřují více osobních hledisek a emocí v jejich rozhovoru, zatímco muži jsou přímější a snaží se vyloučit jakékoli známky citové úcty. Uvolněte se, chlapi. Snažte se být trochu expresivnější ve svých rozhovorech s ní, odhalte trochu sebe, spíše než být dusno a plukovní. Jistě, je těžké začít, ale jak se říká: praxe dělá perfektní!\n# 4 Ženy budou mluvit o několika různých předmětech v rámci jedné konverzace, mezi nimi. Muži obvykle dokončí jedno téma, než se přesunou na další. To je pro kluky opravdu obtížné vypořádat se a může skončit s jejich hlavami, plavat nebo se obtěžovat o tom, jak konverzace skáče kolem..\nOtevřete s ní obousměrnou linku komunikace a dejte jí vědět, že se ztratíte a potřebujete trochu objasnění. S tím nebude mít žádný problém, a dokonce ocení, že se snažíte držet krok.\nProblémy žen o sexu, intimitě a přitažlivosti\nŽeny, stejně jako muži, jsou sexuální zvířata, ale přístup každého pohlaví k sexu a intimitě je velmi, velmi odlišný. Muži jsou skvěle velmi vizuální ve svém přístupu k sexu a nacházejí sexuální podnět vyvolaný takovými nekomplikovanými věcmi, jako je pornografická literatura nebo záblesk stehen.\nŽeny jsou na druhé straně mnohem komplexnější ve své sexuální reakci a potřebují určité množství péče, aby se dostaly do stejné fáze..\n# 1 Ženy se musí cítit emocionálně propojené s mužem, se kterým mají sex. Muži mohou dosáhnout sexuálního uvolnění, nicméně, vedle žádné emocionální spojení vůbec, a dokonce i minimální úroveň přitažlivosti. Není to z žádného důvodu, že v průběhu let byl kladen důraz na operaci, kdy se ženou a touží žena z vašich tužeb, akce, která umožňuje vybudovat pouto, které může na svých emocionálních potřebách zachytit..\nMožná budete moci skočit do pytle, provést rychlé kolo vlečení a tahu, než se vrátíte a půjdete spát, ale nemůže. Vzájemně dobrý sexuální život silně závisí na momentech před a po sexu a na tom, jak je používáte. Víno, povečeř si, mazlí se a políbí ji a vše bude v pořádku.\n# 2 Pro muže neexistuje žádný logický vztah mezi láskou a sexuálním uvolněním. Pro ženy přináší láska s sebou úroveň důvěry a relaxace, která je někdy nezbytná k dosažení nejvyšší úrovně sexuálního uspokojení. Je to pravda, kluci, existuje mnoho fyzických a psychologických aspektů ženské sexuality, které jsou úzce propojeny.\nNapříklad ženský orgasmus existuje ve vznešeném kruhu, kde láska a intimita zvyšují sílu orgasmu a orgasmus zase zvyšuje lásku. Smyslná záchrana předehry ukazuje, že ji berete dostatečně vážně a že ji milujete natolik, že ji vidíte jako více než jen úlevu.\n# 3 Ženy jsou o svůj vzhled mnohem opatrnější v pozdějších etapách vztahu, zatímco muži mají tendenci uvolňovat své standardy, jakmile bylo provedeno sexuální dobytí. Ačkoli mužští komici milují typický opak tohoto tvrzení, že je to pravda, je to obvykle ten chlap ve vztahu, který je vinen ze škubání ve starém tričku a teplácích.\nŽeny mají tendenci se o sebe lépe starat, a je to téměř znamení nerešpektování, pokud nechcete oplatit její úsilí, protože už necítíte, že už musíte vynaložit úsilí, abyste vypadali dobře. Nejen, že by to mohlo zanechat její chlad a pocit zbavený stupně intimity, kterou očekává, ale mohla by z ní jen fyzicky vypnout. Takže oblékněte se a věnujte se hygienické rutině.\n# 4 Ačkoli ženy trvají déle, aby se vyvinula pohodlná sexuální přítomnost se svým vybraným partnerem může jejich sexuální apetit skončit překonat jejich partnera. Stručně řečeno, jakmile žena začne chtít normální sex, možná zjistíte, že to nakonec chce mnohem častěji než vy! Zatímco sexuální apetit člověka je definován určitým fyziologickým vývojem v jeho hraničních regionech, žena - kdysi rozpoutaná - je potenciálně neomezená..\nPokud je to tento případ, a dobře provedené pro to, abyste se dostali do této fáze, pak budete muset, pane, držet krok! Ať už je to cokoli, ať už prostřednictvím bylinných léků, více cvičení, lepší stravy nebo cokoli jiného, ujistěte se, že své služby uspokojujete podle svých nejlepších schopností.!\nExistuje mnohem více otázek vztahu, které ženy zažívají, ale témata komunikace a sexuální intimity jsou nejčastější. Když se s těmito problémy můžete vypořádat, můžete si být jisti, že váš vztah vzkvétá!


Vaky pod očima - Ordinace.cz\n( Petra Jindrová | přečteno: 10018x )\nMám potíže s partiemi pod očima, tvoří se mi zde "vaky" jako kdybych byla nevyspalá. Co mohu udělat, abych se jich zbavila?\nPokud se vám otoky pod očima v minulosti netvořily, může váš současný stav souviset např. s větším zadržováním tekutin v těle. Pokud vám ještě k tomu natékají prsty, ruce, nebo nohy, obraťte se na lékaře.


The lohea - Travel - Blogerky.cz\nHomepage Blogy Cestování The lohea - Travel\nThe lohea - Travel\nPráce v zahraničí - Délka pobytu\nKdyž jsem na svou letní praxi odlétala poprvé, byla jsem tam, bez pár dní, 4 měsíce. Agentura ( klik ) , která mi tuto praxi zprostředkovala měla na praktikanty požadavek, aby praxe netrvala méně než 3,5 měsíce. Pro mě žádný problém a co tak vím ohledně mých kolegů, tak to nebyl problém ani pro ně....\nPráce v zahraničí - S agenturou nebo na vlastní pěst?\nRozhodnete-li se pro letní praxi v zahraničí, může se u vás vyskytnout otázka, jak postupovat při realizaci. Důležitým krokem je uvědomit si kvůli čemu se na takovou to praxi chcete vydat. Chcete-li nějaký profesní růst, zážitky, cestování, zkušenosti nebo něco jiného Toto vše vám dobře zvolená destinace...\nLetos mi Vánoce nic neříkaly. Všichni kolem mne hledali vhodné dárky pro své blízké a já jsem si objednávala a kupovala dárky pro sebe. Nemyslete si, že jsem se na blízké "vykašlala". Prostě jsem si řekla, že by bylo fajn místo klasických Vánoc na které jsem zvyklá, vyrazit trošku více na východ. Jelikož...\nPokud se rozhodnete pro dovolenou (žití, útěk, emigraci, práci ...) na ostrově Rhodes, co byste neměli vynechat při zkoumání a objevování Řecka, je podle mého názoru ostrov Symi. Nejenom, že si do svého deníčku připíšete další ostrov, ale jeho krása vám zatají dech (platí na 9 turistů z 10). Tak jak...\nMiluji tuto dobu a fakt, že díky otevřeným hranicím a otevřeným myslím, máme možnost si vyzkoušet pracovat v jiných zemích. Zkusit si starat se pouze o sebe. Poznat nové tradice, lidí. Navyknout si nové zvyky a hlavně zvýšit vlastní zkušenosti a dovednosti. Toto a mnohem více nabízejí letní praxe....\nHouse of Mussolini\nNašla jsem dům, kde chci zestárnout. Byla jsem z něj tak vedle, že mi ani nepřišlo, jak nepraktické by to bylo bydlet uprostřed ničeho, kolik by mě stály opravy a byla by tam také možnost, že by mě chodili strašit nějací předešlí obyvatelé. Myslela jsem, že Rhodes mám prozkoumaný ze všech stran. Ba...


Kleopatra má časově blíž k letu na Měsíc než ke stavbě pyramid! Divné, že? Chcete znát víc takových zvláštností? – G.cz\nKdyž přijde víkend a vy vyrazíte směr hospoda, přichystejte si zajímavá témata, kterými můžete zaujmout své spolupijáky. Jenže co když témata k hovoru dojdou? Naštěstí můžete zazářit s naší přehlídkou historických událostí, které se děly ve stejný čas, i když by intuitivně neměly.\nJan Studnička 29.5.2020, 16:01\nKolty proklatě nízko a fax v kanclu\nCo byste řekli, že je nejpodřadnější organismus v galaxii? Někdo určitě myslí na šváby a jiný hmyz, někdo na tělocvikáře, někdo na koronavirus. Nicméně se všichni mýlíte, nejpodřadnějším tvorem v galaxii je člověk, který nějakou formou řekne: „Proč bych měl číst o věcech, co už se staly? Mě zajímá budoucnost!“ Ironií této věty je, že když něco takového řeknete přede mnou, vaše budoucnost je celkem jasná, udusím vás polštářem.\nPointa tohohle kraťoučkého rantu je, jak jste nejspíš pochopili, že historie je důležitá. Ale je taky zajímavá, bizarní a fascinující. Už jenom to, že není „jedna historie“, ale spíš jak říká Dan Carlin „Fox News verze historie, nad kterou se dohaduje stůl expertů“. A pak jsou tady dějiny různých odvětví, států, lidí, národů, míst, kultur a technologií, kteří spolu museli sdílet svět, ale my je často nedáváme dohromady, protože nám to přijde matoucí.\nGALERIE Události, které se kupodivu děly ve stejný čas\nPříklad? První fax byl vynalezen v době, kdy první vozy překonávaly Oregonskou stezku. To znamená, že první fax byl na světě před zlatou érou Divokého západu. Takových kontraintuitivních věcí je v dějinách spousta. Schválně koukněte do naší galerie, pár jich tam máme.\nhistorie historické události Kleopatra mamuti NASA věda popravy Star Wars