Litochlebský park - Arnika\nHlavní stránka Kauzy Kauzy - Územní plán Prahy Litochlebský park\nNěkteré plány jsou skutečně smělé. Mezi takové se bez nadsázky může počítat nápad na „revitalizace“ parku formou výstavby devadesáti metrového mrakodrapu, který se na Praze 11 zrodil v roce 2009, a hned v říjnu bylo vypsáno výběrové řízení na prodej pozemků. Příběh začal tehdy, když Praha prodala za velice zvláštních okolností cenný pozemek neznámé společnosti Tweelingen za pouhých 11 milionů korun. Podle Hnutí pro Prahu 11 a znaleckého posudku měla být prodejní cena skoro čtyřnásobná. Ačkoli občané s prodejem nesouhlasili, uskutečnil se a otevřel cestu k další nezákonné úpravě, kterou po mnoha letech zrušil soud.\nProdejme to Tweelingen\nNa celém prodeji není zajímavá jen původní nízká cena, za kterou chtěli politikové pozemek přiklepnout developerovi. Poté, co si občanské sdružení Chodov nechalo zpracovat znalecký posudek, podle které byla cena necelých 11 milionů značně nízká, radnice cenu pozemku rázem zvedla na trojnásobek. Přes tyto machinace a přes protesty místních se novým majitelem stala společnost Tweelingen s akciemi na majitele – bez možnosti zjistit, kdo za ní stojí. Dalibor Mlejnský, tehdejší starosta Prahy 11 za ODS projekt hájil slovy: „Chceme zde tvořit centrum Jižního Města na Opatově.“ Cena se podle něj lišila proto, že projekt už mezitím získal nejen územní rozhodnutí, ale pro pozemky byla vydána i úprava územního plánu.  Podstatné náležitosti kupní smlouvy schválilo zastupitelstvo MČ Praha 11 na svém 18. zasedání v listopadu 2012. Finanční prostředky měly být zařazeny do rozpočtu a přednostně využity pro potřeby školství.\nTweelingen získal pozemky o rozloze zhruba 4500 m2, radnice přitom uvažovala i o prodeji sousedních pozemků, kde se nachází lipová alej a pietní místo. Z toho nakonec díky bdělým občanům Prahy 11 sešlo.\nÚprava na nejvyšší míru\nÚzemní plán připouštěl pozemky, o které zde běží, zastavět. Dokonce jim přiřkl poměrně vysokou zastavěnost – v úřednické terminologii kód E. To však nestačilo. V červnu 2010 byla nenápadně na pražském magistrátu orazítkována úprava s číslem U 870. Ta pozemkům přisoudila ten nejvyšší kód podlažnosti. Rázem se dalo stavět téměř cokoli.\nPak už to šlo ráz na ráz. V červenci 2010 bylo zahájeno územní řízení. Přitom teprve v září 2010 byl vydán závěr zjišťovacího řízení. Záměr nebylo, jak jinak, zapotřebí posoudit v procesu EIA. Přitom úředníci věděli, že se má jednat o stavbu výškové administrativní budovy s dvoupodlažním centrem, na které naváže 22 dalších pater. V šesti podlažích pod zemí mělo být 354 parkovacích stání. Mrakodrap měl pokrýt 100% (plochy (což znamenalo, že se bude jednat o tzv. výjimečně přípustnou stavbu – nikoli takovou, se kterou by územní plán normálně počítal). Podle závěru mělo dojít i k odstranění veškeré vegetace. Záměr měl také generovat značné zvýšení dopravy. Přesto neměla Praha z hlediska ochrany přírody připomínky.\nÚzemní řízení provázela další várka problémů. Kromě jiného nebyli občané řádně informováni o jeho průběhu. Ústní jednání proběhlo ve velmi malém prostoru, ačkoli bylo možné předem očekávat, že lidé budou mít velký zájem. To přesto, že se veřejné ústní jednání konalo v devět ráno.\nV červenci 2011 bylo vydáno územní rozhodnutí, proti kterému bylo podáno odvolání. Magistrát však názor stavebního úřadu Prahy 11 potvrdil. Proti tomu se sdružení Chodov odvolalo. Současně napadlo i úpravu územního plánu U 870. Tehdy ale ještě nebyla judikatura Nejvyššího správního soudu příznivá.\nV červnu 2013 bylo vydáno stavební povolení. To však ještě nebyla pro mrakodrap konečná výhra.\nZásadní změna nastala až v roce 2013, kdy soudci NSS řekli, že i proti nezákonným úpravám mají mít občané možnost se bránit. Celá věc se tím posunula do zcela jiných rozměrů. Městský sodu v Praze totiž v únoru 2013 nejdříve odmítl návrh na zrušení úpravy. Proti rozhodnutí ale byla podána kasační stížnost. A paradoxně - než o ní stihl Nejvyšší správní soud rozhodnout, došlo ke změně judikatury. Úpravy se mohly žalovat. V březnu 2014 Nejvyšší správní soud vrátil věc Městskému soudu a ten úpravu v červnu 2014 definitivně zrušil. Magistrát, na rozdíl od řady podobných případů, proti občanům nevyužil kasační stížnosti.\nNa pozemku se nadále může stavět. Kdyby ale někdo chtěl vybudovat mrakodrap, bude muset nejdřív získat souhlas zastupitelů Prahy se změnou územního plánu. A tu bude muset projednat s veřejností.\n Jedna z vizualizací je dostupná zde http://stavbaweb.dumabyt.cz/m4-architekti-administrativni-centrum-litochlebsky-park-8590/clanek.html\n Cena byla určena také znalcem, ale dle sazebníků pro daňové účely, nikoli podle obvyklé tržní ceny. Viz http://www.hpp11.cz/index.php?option=com_content&view=article&id=287&Itemid=207\n Dnes už musí mít akcie na jméno. Jediným akcionářem je společnost BioCentrale Zuiderzeehaven B.V.\n Dalibor Mlejnský byl spojen s řadou problematických situací na Praze 11. Více zde http://www.nasipolitici.cz/cs/politik/2337-dalibor-mlejnsky/profilujici-informace-a-kauzy\n Jedná se o pozemky parc. č. 1205/3, 1328/3, 1339, 1342, 1343, 1344/1, 1361,1367, 1369 a 1370/2 v k. ú. Chodov.\nVíce z této kategorie: « Lední medvěd z Vítězného náměstí\tLouka v Komořanech – z tisíců na miliony »


Aktuální nabídka zemědělské půdy na prodej Černilov denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si zemědělské půdy na prodej Černilov než Vás někdo předběhne.\nProdej pole, 23764 m, Černilov\nKategorie zemědělské půdy na prodej Černilov se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele zemědělské půdy na prodej Černilov neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je zemědělské půdy na prodej Černilov právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné zemědělské půdy na prodej Černilov\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii zemědělské půdy na prodej Černilov, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující zemědělské půdy Černilov, a to zemědělské půdy na prodej Černilov, pronájem zemědělské půdy Černilov, dražby zemědělských půd Černilov.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii zemědělské půdy k prodeji Černilov nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích zemědělské půdy Černilov, zemědělské půdy na prodej Černilov, pronájem zemědělské půdy Černilov, dražby zemědělských půd Černilov.\nJe možné, že v lokalitě Černilov nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Černilov na prodej nebo pozemky na prodej Černilov. Pokud se nechcete navíc omezovat druhem prodeje nemovitosti Černilov použijte následující kombinace pro vyhledání nemovitostí Reality Černilov případně pozemky Černilov.\nNehledáte zemědělské půdy na prodej Černilov ?\nPokud jste v této kategorii zemědělské půdy na prodej Černilov omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí zemědělské půdy na prodej Černilov\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii zemědělské půdy na prodej Černilov, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr zemědělské půdy na prodej Černilov. Určitě lépe naleznete zemědělské půdy na prodej Černilov, který hledáte.


Vyčarujte si krásné Vánoce s Bytovým textilem Matouš - Naše Jablonecko - Pro lidi o lidech\n14.12.2019 10:11:44 | Autor: Placená inzerce | Rubrika: Zprávy | Obce: Jablonec nad Nisou\nAktualizováno: Těšíte se na kouzelné období adventu, krášlení domova a relaxaci při výrobě dárků pro vaše nejbližší? Pokud rádi zdobíte, tvoříte nebo šijete, zastavte se v Bytovém textilu Matouš na Dolním náměstí v Jablonci. Najdete tu spoustu inspirace a stylové dekorace, které zútulní váš domov. Ale především zde pořídíte krásné bavlněné i dekorační látky a úplety, ze kterých můžete tvořit originální dárky pod stromeček.\nPřivítejte Ježíška s noblesou\nDo Vánoc zbývá ještě pár týdnů, ale dny se krátí a potemnělých dnů přibývá. Tento čas je proto ideální pro zútulňování domova. Gauč je třeba obložit měkkými polštářky a hřejivými plédy, do kterých se můžete zabalit. A do ložnice patří hebké povlečení, ve kterém se dobře lenoší. V Bytovém textilu Matouš najdete vše, po čem váš domov zatouží - polštáře, povlečení, závěsy, ubrusy, potahy, plédy, ale i dekorace v podobě andělíčků, svícnů nebo sněhových vloček, které doladí atmosféru blížících se Vánoc.\nTIP: Pokud jste s designem na štíru, nevěšte hlavu a využijte kvalitních služeb, které u Matouše nabízí, od poradenství přes dekorování domova na míru až po kompletní návrhy interiérů.\nVlastnoručně vyrobené dárky jsou ty nejkrásnější\nJestli se nebojíte vzít do rukou jehlu a nit, nebo dokonce šicí stroj, přijďte si do textilu Matouš pro krásné látky. Šikovné prodavačky vám poradí s výběrem vhodných textilií i barevností, a ke krásným dárkům budete zase o krok blíž. Můžete se pustit do výroby originálních hraček, zavinovaček, dětského oblečení nebo do oblíbeného patchworku, přehozů na postel, polštářů, ale i batohů a kabelek. Desítky bavlněných látek krásných barev a moderních vzorů určitě rozproudí vaši tvořivou náladu.\nNákupy v jablonecké prodejně i online\nProdejna bytového textilu Matouš na Dolním náměstí 13 v Jablonci nad Nisou je pro vás otevřena od pondělí do pátku od 8 do 18 hodin a v sobotu od 9 do 12 hodin. Nadšené švadlenky určitě ocení také e-shop www.latky-matous.cz, kde lze krásné bavlny, úplety, režné i dekorační látky na handmade výtvory nakupovat online a nechat si je pohodlně přivézt až domů.\nRubrika: Zprávy » Vyčarujte si krásné Vánoce s Bytovým textilem Matouš


Oslavy mrtvých v Mexiku | E-květina.cz\nOslavy mrtvých v Mexiku\nJak již bylo naznačeno v úvodu, nejedná se o ponurou příležitost, ale o slavnostní uctění mrtvých a pestrou sváteční oslavu života. Mexičané navštěvují hřbitovy, zdobí hroby za přítomnosti svých rodinných příslušníků a tráví čas společně s mrtvými. Věří, že se duchové vracejí do světa živých na jeden den v roce, aby byli se svými rodinami - duchové dětí přicházejí 31. října o půlnoci, duchové dospělých pak následující den.\nMexičani ve svých domovech vytvářejí složité ozdobné oltáře (nazývané ofrendy), aby u sebe uvítali duchy zemřelých. Na oltářích jsou jídla a věci, které se nebožtíkům líbily, když byli naživu. Dále je zde umístěna lebka z cukru, často se jménem uctívané osoby, chléb, vyrobený speciálně pro tuto příležitost, květiny, květinové koše nebo kempasuchil (měsíčky), které kvetou jen v tomto ročním období.\nV některých komunitách je obvyklé strávit celou noc na hřbitově. Rodiny a přátelé v kostýmech pořádají večerní piknik, často při živé hudbě.\nV pre-hispánských dobách, kdy byli mrtví pochováni blízko rodinných domů, byl kladen velký důraz na udržování vztahů se zesnulými předky, o nichž se věřilo, že i nadále existují, jen v jiné rovině. S příchodem Španělska a katolicismu byly myšlenky začleněny do pre-hispánských vír a zvyků.\nDíky jedinečnosti těchto oslav, které byly předávány po dlouhé generace, uznalo UNESCO toto domácí veselí věnované mrtvým jako součást nehmotného kulturního dědictví lidstva.


Jak správně komunikovat – Honza Štěrba\nPosted on 01.08.2007 22.03.2009 by Honza\nZmíněný požadavek měl zhruba následující znění (pokusím se převést na jiný, ale podobný příklad):\n??Prosim o zmenu typu u 2 poli v nasi databazi:??\n??1) tabulka Automobily – pole Otacky motoru – zmenit z typu Integer na String (zachovat jiz zadane hodnoty)??\n??2) tabulka Motory – pole Otacky – zmenit z typu Integer na String (zachovat jiz zadane hodnoty)??\nDále je potřeba upřesnit, že ke každému Automobilu je v databázi přiřazeno více motorů (mapř. různé výbavy) a Otáčky jsou u Automobilu i přiřazených motorů vždy stejné.\nKlient má zřejmě nějaké znalosti práce s databází, protože se vyjadřuje pomocí termínů s databázemi souvisejícími _pole_, _typ_, _Integer_ a _String_. Nicméně o vývoji aplikací nemá páru. Na tom není nic špatného. Je přirozeným projevem inteligentních lidí, že se snaží komunikovat s druhými jejich jazykem. V případě komunikace klient – implementátor, je ale to dle mého názoru vyloženě špatně. Ne, že bych si myslel, že každý si má mluvit po svém a na druhého kašlat Slovník komunikace by měl být založen víceméně na termínech klienta a dohodnutých termínech vyplívajících z kontextu vyráběné aplikace. Slova jako třída, tabulka, metoda a Integer nemají v takovýchto výměnách co dělat.\nSmysl předchozího tvrzení se nám objasní po té, co se dozvíme, jak se výše zmiňovaná komunikace vyvíjela dále. Poté co se dodavatel logicky požadavku klienta vzepřel a dožadoval se vysvětlení potřeby takovýchto změn spolu s dodáním odůvodnění jejich nesystémovosti (u číselných polí se ztratí možnosti třídění a porovnávání a podobně), přišla následující odpověď:\n??Začali jsme do databáze přidávat auta na Hypermoderní pohon, u kterých se otáčky neuvádí, místo toho jsmě chtěli mít v poli Otáčky hodnotu Hypermoderní.??\nTato věta se už se začíná přibližovat správému chování klienta. Říká, co chce, a ne, co má dodavatel udělat. Dodavateli logistiky taky říkáme “Převezte nám tento předmět na toto místo.” a ne “Pošlete řidiče, ať jdou pro auto, nasednou, natankujou, zařadí jedničku…”. Myslím, že podobnost je patrná. To, s čím měl klient přijít už v prvním okamžiku, je, že potřebuje rozšířít aplikaci pro správu Automobilů tak, aby uměla reprezentovat modely s Hypermoderním pohonem a představuje si, že to bude vypadat tak, že místo hodnoty Otáček se bude zobrazovat text Hypermoderní pohon. Obě strany by věděli na čem jsou, ušetřilo by se spousta času a hlavně možné katastrově při implementaci podle původního zadání.\nOtázka nakonec zní, jak takového stavu dosáhnout? Klienty nám nikdo nevychová a nikdo je ani neučil jak se komunikuje s dodavateli software a poučený laik je vždy horší než úplné poleno. S lidmi se holt musí pracovat, vysvětlovat a hledat společně schůdné cestičky vedoucí k všestranné spokojennosti. Chtějte po klientech vědět, co potřebují, a ne, co máte dělat aby byli spokojení, to musítě vědět sami.\n_Je mi jasné, že jsem tu asi neobjevil nic nového nebo dokonce světoborného. Účelem tohoto zápisu je formalizovat jednoduchý osobní názor._\n_Dále přiznávám, že příklad je nic moc a vypadá docela absurdně, ale nic lepšího mě nenapadlo._\nPrevious PostPrevious Nepoužívejte logo Rails bez povolení!\nNext PostNext Agilní metodiky a Ruby


Pronájem chalupy Plesná - chalupy k pronájmu | Eurobydleni.cz\nPronájem chalupy Plesná - chalupy k pronájmu\nNabízíme pronájem chalupy Plesná za nejlepší ceny na trhu. Projděte si naší nabídku chalupy k pronájmu Plesná.\nPronájem chalupy Plesná (710+)\nMáte rádi chalupaření, ale nechce se vám investovat peníze do koupi chalupy, o kterou byste se museli starat? Vyzkoušejte tedy námi nabízené chalupy k pronájmu Plesná. Určitě si vyberete právě takovou, o které jste vždy jen snili. Není nutné hned chalupu kupovat a vázat se pouze k jednomu místu. V tomto případě je lepší variantou pronájem chalupy Plesná. Mnoho lidí nemá takové finanční prostředky, aby si rovnou chalupu mohli koupit, proto jsou pro ně chalupy k pronájmu Plesná ideální variantou.\nChalupy k pronájmu Plesná\nToužíte-li po chalupě v oblasti Plesná, určitě byste se měli podívat do naší nabídky, kde najdete pronájem chalupy Plesná v mnoha různých obměnách. Záleží pak na vás, jak dlouho si ve vybrané chalupě pobudete. Všechny námi nabízené chalupy k pronájmu Plesná vás okouzlí, neboť mít možnost odpočinout si na chalupě, je k nezaplacení.\nChalupa Plesná pronájem\nOkolí oblasti Plesná v sobě ukrývá mnoho kouzelného. Každá námi nabízená chalupa pronájem Plesná, přináší skvěle strávený čas v přírodě. Využít tak pronájem chalupy Plesná vám připraví dokonalý relax právě a jen díky tomu, že si pronajmete dokonalou oázu klidu a pohody.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii chalupy k pronájmům Plesná nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích rekreační objekty Plesná, rekreační objekty k prodeji Plesná, rekreační objekty k pronájmu Plesná, Rekreační objekty Plesná na dražba.


Hotely – Rankin Park | Hotels.com\nHotely ve městě Rankin Park\nHotely – Rankin Park\nHledat hotely – Rankin Park\nZobrazit hotely ve městě Rankin Park na mapě\nPředstavujeme destinaci Rankin Park\nHotels.com vám pomůže najít ty nejlepší hotely ve městě Rankin Park.\nAbychom vám pomohli najít ideální hotel a pokoj v destinaci Rankin Park, zjedodušili jsme porovnávání hotelů, mezi nimiž najdete i naše nejoblíbenější hotelové řetězce. Nejoblíbenějším z hotelů ve městě Rankin Park je momentálně Newcastle Executive Homes - Cooks Hill Cottage, který si jen za poslední hodinu rezervovalo 5 zákazníků.\nPři rezervaci na webu Hotels.com zároveň sbíráte noci do věrnostního programu Hotels.com Rewards. Členství je zdarma a registrace trvá jen dvě minuty. Členové získávají za každých 10 noclehů jednu noc zdarma.* I krátký víkend ve městě Rankin Park se tak může stát vaším prvním krokem k získání noci zdarma.\nProč rezervovat ubytování ve městě Rankin Park na webu Hotels.com?\nU nás najdete ideální hotel pro každou příležitost a ve městě Rankin Park budete mít na výběr z 113 hotelů. Porovnejte si hotely v našem pohodlném a rychlém vyhledávači a pak můžete filtrovat podle následujících kritérií:\n- Část města Rankin Park\n- Turistické atrakce v destinaci Rankin Park\n- 8269 hodnocení hostů webu Hotels.com\n- Podrobná mapka znázorňující polohu hotelu a okolní dopravní infrastrukturu i turistické atrakce ve městě Rankin Park


Kudy z nudy - Restaurace a Bar Monaco Roudnice nad Labem\nÚvod > Co chcete dělat? > Restaurace a Bar Monaco Roudnice nad Labem\nrestaurace Roudnice nad Labem Monako Karlovo náměstí styl káva zámek Roudnice nad Labem slavnost\nNa Karlově náměstí v Roudnici nad Labem, v sousedství Roudnického zámku a mostu, v historické budově barokního stylu, se nachází Restaurace a Bar Monaco.\nRestaurace Monaco tvoří největší část restaurace s výhledem na Karlovo náměstí a sochu sv. Vojtěcha. Restaurace disponuje kapacitou 50 míst. V prostorách na objednávku organizujeme svatby, firemní oslavy, rauty, rodinná setkání apod. V restauraci je v pracovních dnech nabízeno speciální zvýhodněné menu s moučníkem a kávou zdarma.\nSalonek Monaco je klidná část restaurace v barokním stylu s krbem. Salonek disponuje kapacitou 20 míst, je samostatnou části restaurace. Je ideální pro rodinné oslavy, firemní jednání a jiné speciální akce dle objednávky.\nAtrium Monaco je prosklený klimatizovaný prostor s výhledem na městskou hlásku. Atrium disponuje kapacitou cca 30 míst. Je to moderní, prosvětlená část restaurace.\nNa přání je možné proměnit salonek Monako nebo Atrium na parket, eventuálně na prostor pro živou hudbu, tanec a zábavu.\nBar Monaco se nacházejí v přízemí Restaurace Monaco. K dispozici je zahrádka, bar, billiard, coffee-bar, internet. Bar je skvělým místem pro sledování sportovních utkání spolu s přáteli.\nKarlovo náměstí 87\n+420 416 838 777\nTrasa ze stanice Roudnice nad Labem k místu Restaurace a Bar Monaco Roudnice nad Labem.\nTrasa ze stanice Roudnice n.L., aut.nádr. k místu Restaurace a Bar Monaco Roudnice nad Labem.


Hotel Orlické hory - slevy a akční nabídky - Skrz.cz\nOrlické hory - hotel\n3,5 / 5 Dobré Hotel Na Mlýně 4× Na mapě\n3 900 Kč od 2 699 Kč + více variant\nOrlické hory Wellness pobyty Wellness Hotel Polopenze Relaxační pobyty Dovolená s dětmi Pobyty pro rodiny s dětmi Wellness pobyty - Orlické hory Hotel - Orlické hory Relaxační pobyty - Orlické hory Slevoteka.cz\nOrlické hory Wellness pobyty Hotel Snídaně v ceně Pobyt pro dva Privátní wellness Wellness pobyty - Orlické hory Hotel - Orlické hory Pobyt pro dva - Orlické hory Slevoking.cz\nÚt 29. 5. - Pá 1. 6. Ne 3. 6. - Čt 7. 6. Zobrazit další termíny\nPá 15. 6. - Ne 17. 6. Po 11. 6. - Po 18. 6. Zobrazit další termíny\nOrlické hory Wellness pobyty Wellness Hotel Polopenze Romantické pobyty Relaxační pobyty Pobyt pro dva Wellness pobyty - Orlické hory Hotel - Orlické hory Relaxační pobyty - Orlické hory Pobyt pro dva - Orlické hory Slevomat\nDovolená obvykle znamená spoustu starostí se zařizováním a plánováním. Tentokrát budete mít jedinou. Užít si dovolenou v Orlických horách. Zbytek nechte na hotelovém personálu. Odpočívejte ve wellnessu, jděte si zaplavat nebo vyrazte ven prozkoumat krásy okolí. O ubytování i zábavu máte v hotelu postaráno od jara do zimy. Teď už jen vybrat ten správný a levný hotel v Orlických horách a pohodová dovolená může začít!\nRobůtek byl vytvořen. Informuje tě o nových nabídkách v sekci hotel Orlické hory


společenská obuv - NajduZboží.cz\nNajduZboží.cz » Vyhledávání: společenská obuv\nVyhledávání: společenská obuv\nvelikosti 37 38 39 40 41 Dámská společenská pásková obuv na podpatku. Lodičky značky Asylum. Obuv je vyrobena z kvalitního textilního materiálu a vnitřní část je tvořena pravou přírodní kůží v kombinaci s textilem. Dámské společenské střevíce.\nFederica dámská společenská obuv FEDERICA 23-19212 stříbrná\nDámská letní společenská pásková obuv na podpatku.Obuv je vyrobena z kombinace textilní materiál se syntetickou kůží.Dámské společenské střevíce.typ obuvi: sandályspolečenskévycházkovébarva: stříbrnávnitřní materiál: syntetika…\nDámská celoroční vycházková i společenská obuv na středně vysokém podpatku se zipem z obou stran.Obuv značky Deska e Libera vyrobeno ve Španělsku s důrazem na vynikající kvalitu a prvotřídní materiály.Obuv je vyrobena z pravé přírodní semišové kůže…\n2 240 Kč Patro.cz Do obchodu\nNadměrná společenská obuv PS9523\nDámská nadměrná obuv v celokoženém provedení, barva tmavě hnědá. Vyměkčená stélka v botě, stabilní podpatek vysoký cca 5,5 cm.\nNadměrná společenská obuv ARA AR245\nMateriál: kůžegumasyntetikacanvasSezóna: jaro/léto - 18\nAbil dámská obuv 308 černé střevíce\nDámská letní vycházková pásková obuv na vysokém podpatku s volnou špicí i patou se zapínáním na pásek kolem paty.Obuv je vyrobena z pravé přírodní kůže a to jak uvnitř tak vně lodičky.Značená šíře přes nárt: G (střední šíře)Dámské letní střevíce…\nIMAC U1672-61 černé společenské lakýrky\nCeloroční společenská a vycházková obuv na šněrování.Obuv je vhodná do tanečních nebo jako stylová obuv ke kostýmku pro běžné chození.Obuv je vyrobena z pravé přírodní lakované kůže. Vnitřní část je vybavena koženou podšívkou a stélkou také z pravé…\nDámská celoroční vycházková obuv na podpatku.Luxusní lodičky Deska e Libera s ozdobným prvkem a vrásněním na špici.Obuv je vyrobena z pravé přírodní kůže. Vnitřní část je vybavena koženou stélkou a podšívkou. Podšívka v patičce je ze syntetické kůže…\nDámská celoroční společenská obuv typu lodičky na podpatku.Deska e Libera to jsou luxusní dámské lodičky špičkové kvality a dokonalého komfortu.Svršek obuvi je vyroben z kombinace lakované kožené špičky a semišové přírodní kůže po stranách. Vnitřní…\nDámská celoroční vycházková a společenská obuv na podpatku.Obuv je vyrobena z pravé přírodní kůže v lakovém provedení a také v semiši. Vnitřní část obuvi je vybavená podšívkou rovněž z pravé přírodní kůže. Podpatek je rovněž potahovaný kůží. Podešev…\nDámská společenská obuv na podpatku se zapínání páskem kolem paty.Společenská obuv s lesklou lakovanou špicí a podpatkem se zlatým elegantním páskem.Obuv je vyrobena z pravé přírodní kůže. Vnitřní část obuvi je rovněž z přírodní kůže.Dámské…\n1 685 Kč Patro.cz Do obchodu\nDámská letní vycházková obuv na klínovém podpatku s páskem přes nárt na suchý zip.Obuv značky Scandi.Obuv je vyrobena ze syntetického materiálu imitujícího kůži. Vnitřní část je vyrobena ze syntetického materiálu. Materiál je na nártu obuvi…\nCeloroční společenská a vycházková obuv na šněrování.Obuv je vhodná do tanečních nebo jako stylová obuv ke společenskému oblečení pro běžné chození.Obuv je vyrobena z kombinace syntetické kůže a textilního materiálu. Vnitřní část je vybavena stélkou…\nDámská letní společenská obuv typu lodičky na podpatku se zapínáním na pásek se přezkou kolem kotníku.Anis - to je kvalitní dámská kožená obuv.Svršek obuvi je vyroben z lícové pravé přírodní kůže. Vnitřní část obuvi včetně komfortní stélky jsou…\n1 960 Kč Patro.cz Do obchodu\nDámská letní společenská obuv typu lodičky na podpatku se zapínáním na pásek kolem paty.Anis - to je kvalitní dámská kožená obuv.Svršek obuvi je vyroben z lícové pravé přírodní kůže. Vnitřní část obuvi včetně komfortní stélky jsou rovněž vybaveny…\nDeska e Libera Deska 31349 bílá dámská svatební obuv\nDámská celoroční společenská obuv typu lodičky na podpatku.Deska e Libera to jsou luxusní dámské lodičky špičkové kvality a dokonalého komfortu.Svršek obuvi je vyroben z lícové pravé přírodní kůže. Vnitřní část obuvi včetně komfortní stélky jsou…\nDámská celoroční společenská obuv na nízkém podpatku s volnou špicí a volnou patou, zapínání kolem kotníku na přezku.Obuv je vyrobena z textilního sametového materiálu s nalepenými černými ozdobnými kamínky. Vnitřní část obuvi je kompletně vybavena…\nDámská celoroční společenská obuv na podpatku, se zapínáním na pásek s přezkou kolem kotníku. Obuv je vyrobena z textilního materiálu se třpytivým povrchem. Vnitřní část obuvi je kompletně vybavena podšívkou ze syntetické kůže.Zapínání je na přezku…\n1 065 Kč Patro.cz Do obchodu\nPánská podměrná celoroční společenská obuv na šněrování.TAPI ELITE made for Gentlemen - manažerská obuv špičkové kvality vyrobená z nejlepší kůže.Obuv je vyrobena z pravé přírodní kůže. Vnitřní část obuvi je rovněž vyrobena z pravé přírodní kůže.…


Výkupy auta-Slavkov - levný odtah - nonstop odtahová služba - ekologická likvidace vozidel zdarma\nVÝKUPY AUTA, SLAVKOV\nVýkupy auta, Slavkov — levný odtah — odtahová služba ČR + EU\nNaše výkupy auta — Slavkov je levná odtahová služba s působností po celé ČR — vlastníme síť 135 odtahových vozů rozmístěných po celé České republice. Náš nonstop dispečink kontaktujte na tel. 605903974 a naši vyškolení operátoři výkupy auta, Slavkov Vám zajistí odtah nejbližším volným odtahovým vozem. Je důležité operátorům sdělit následující informace: o jaký konkrétní typ vozu se jedná, co se stalo a odkud kam potřebujete odtáhnout. Ceny odtahu najdete v našem podrobném ceníku. Naši operátoři od Vás převezmou základní informace a ihned se s Vámi spojí řidič odtahové služby, zjistí od Vás přesnou adresu a sdělí Vám čas dojezdu. U odtahovky není důležité kde sídlí ale kde se momentálně nachází a to je doufejme díky naší husté síti odtahových vozů vždy kousek od Vás - tak to funguje u výkupy auta, Slavkov. Důležitý faktor na který se zaměřujeme je cena — snažíme se vždy být zcela nejlevnější v každé lokalitě - viz náš ceník a věříme, že se nám tento záměr daří. Potřebujete-li tedy odtáhnout Váš vůz kdekoliv v České republice za nejnižší možnou cenu a nebo dokonce v některých případech zdarma neváhejte a kontaktujte nás nonstop na tel. 605903974.\nVýkupy auta, Slavkov — - Ekologická likvidace vozidel ZDARMA\nJedním z případů, kdy je odtah zcela zdarma je ekologická likvidace vozidel, kterou nabízí výkupy auta, Slavkov po celé České republice zdarma. Máte-li tedy před domem vozidlo, které potřebujete ekologicky zlikvidovat neváhejte nás kontaktovat na tel. 605903974 a my se již o vše postaráme — pro vůz si zdarma přijedeme a poté co Vám vystavíme protokol o ekologické likvidaci vezmete jej společně s SPZ a velkým TP a dojdete jej odhlásit na dopravní inspektorát. Za auta pro nás zajímavá Vám můžeme nabídnout i odměnu 500–20.000 Kč na ruku — neváhejte a informujte se na tel. 605903974 nonstop — výkupy auta, Slavkov.\nVýkupy auta, Slavkov — levný odtah — přeprava těžké techniky\nNaše odtahová služba výkupy auta, Slavkov Vám může nabídnout i přepravu těžké techniky — nákladních vozidel, stavebních strojů, zemědělských strojů, speciálních strojů ale i jiných těžko přepravitelných nákladů. Přeprava těžké techniky vyžaduje samozřejmě těžkou techniku i z naší strany a touto technikou nedisponujeme po celé ČR ale jen ve vybraných lokalitách — více náš ceník.


Pro tyto účely používáme v účetnictví účty časového rozlišení a účty dohadných položek. Účty časového rozlišení zachycují účetní operace, které věcně a časově souvisí s daným účetním obdobím. Musí být známy přesná částka, účel a období, do nichž účetní případ spadá.\nPokud nalezneme doklad za období, které již bylo účetně uzavřené, řídíme se tím, zdali jsou částky zanedbatelné (např. vůči obratu a zisku) a podle toho buď účtujeme do aktuálního období do nedaňových nákladů, nebo v případě větších částek použijeme účet 426 – Jiný výsledek hospodaření.\n26. 5. 2022 10:33:45\nMáte tam spoustu chyb. Hrozné, opravte si to.


Poslední desku podpořil účastí NAS. Splnili Bliss n Eso očekávání publika i tentokrát? | BBaRáK - hip hop magazín\nPoslední desku podpořil účastí NAS. Splnili Bliss n Eso očekávání publika i tentokrát?\nNení nutné opětovně připomínat, že australské scéně v posledních letech vládnou především dvě partičky. Zatímco Hilltop Hoods budeme mít tu čest v červenci vidět prvně v České republice, na Bliss n Eso si ještě zřejmě počkáme. Nemusí to však být dlouho, neboť novou desku mají, tak proč nezkusit rozjet tour také po mapě starého kontinentu.\npondělí 08. května 2017, 09:28\nTrio ze Sydney o sobě dalo prvně vědět v roce 2000 svým EP Arrival. Od té doby urazilo velkou cestu a práce přinesla ovoce. V současné době vydávají své desky pod značkou Illusive Sounds sídlící v Melbourne. Bliss n Eso se může v těchto dnech navíc pochlubit šestou deskou, která dostala název „Off the Grid“.\nZatímco předešlá deska nabídla velké americké lákadlo v podobě Nase, nyní se kluci zaměřili především na sebe sama a chtěli dokázat, že to jde i bez velkých zvířat. „Off the Grid“ vyšlo 28. dubna pod hlavičkou stáje Illusive Sounds a hned se dostalo na první místo v žebříčku ARIA Albums Chart. My však zatím hodnocení necháme otevřené, neboť máme lehký dojem, že není silné jako to předešlé. Je to však čerstvé, proto tomu dáme v přehrávačích ještě pár poslechů, než vyvodíme závěry.\n2. Believe ft. Mario\n3. Tear the Roof Off ft. Watsky\n4. Coolin' ft. Dizzy Wright & Rob Curly\n5. Dopamine ft. Thief\n7. Birds in the Sky\n8. Friend Like You ft. Lee Fields\n11. Whatever Happened to the DJ\n12. Moments ft. Gavin James\n13. 1-800 Love Line (Skit)\n14. Soul Glo ft. Lee Fields & Tabi Gazele\n15. Travelling Band


Jeden z otců Novy se chystá svůj podíl prodat - iDNES.cz\n9. února 2005 11:34, aktualizováno 11:34\nJe jedním z otců zakladatelů televize Nova a ještě před pěti lety žil bez televizoru. Spolu s dalšími čtyřmi společníky přivedl na svět televizi, která vydělává stamiliony, ale podle svých slov z ní za jedenáct let získal jen několik desítek tisíc.\nPeter Kršák | foto: Michal Šula, MF DNES\nProjektem Novy chtěl zachránit filmařské řemeslo ve střední Evropě, místo toho říká, že televize přinesla spíš úpadek, protože obrazovka patří béčkovým sitkomům, estrádám a zprávám plným bouraček.\nPodnikání režiséra Petera Kršáka (55) léta provázely paradoxy. Zatímco jeho bývalí společníci si z výnosů prodeje svých podílů v licenci TV Nova odnesli stamiliony korun, on jediný neprodal. Dostal se sice na vedlejší kolej, ale souboji o televizi Nova proplul bez šrámu. Počkal do doby, kdy při koupi většinového podílu v televizi přistála na stole patnáctimiliardová suma.\nMiliardy za Novu?\nNyní chce prodat svých necelých sedmnáct procent ve firmě CET 21, která drží licenci, a tedy i klíč k Nově. Stane se miliardářem?Na otázku, kolik za svůj podíl očekává, se vyhýbá řeči čísel.\n"Ten prodej určitě zvažuji a přistupuji k tomu rozvážně. Chci, aby televize měla transparentní vlastníky. A já jsem nenáročný tvor. Určitě mi nejde v první řadě o peníze, ale prodávám kus nejúspěšnější televize v Evropě. Každé peníze hlavně potřebují mít duši," říká.\nKršák už nechává svůj odchod z Novy režírovat finanční a právní poradce, kteří však peníze nerozlišují podle charakteru: Baker&McKenzie, ČSOB a investiční bankéř Gabriel Eichler.\nSlovenský režisér, který už třicet let žije v Praze, raději zůstává na parketu, kde si je jistější: dokumentární filmy, vydávání knížek a produkce hudebních pořadů.\nMyšlenku založit televizi přivezl před dvanácti lety ze Slovenska. Získal tam licenci, ale nikdy nezačal vysílat.\nPeníze musí mít hlavně duši\nTvorbě Petera Kršáka minulý režim moc nepřál. Do roku 1990 režíroval jen několik filmů, například balet Faunovo odpoledne (1979) a Příhody z hotelové restaurace (1977).\nDostat se do státní televize, kde zůstávali stejní lidé jako před listopadem 1989, šlo ztuha. Kršák věřil, že filmové řemeslo by v postkomunistickém světě mohla rozproudit konkurence v televizním vysílání.\nSpolu s psychiatrem Petrem Hunčíkem napsali projekt, jenž vyhrál soutěž o televizní licenci na Slovensku. Už tehdy měli v tandemu bohatého amerického investora Ronalda Laudera. Ten však nakonec rozhodl, že investovat do trhu s pěti miliony diváky by byla ztráta času.\nTelevize made in Slovakia\nV roce 1993 už rozhodují o vzniku první celoplošné soukromé televize i české instituce. A tak dvojice autorů prostě nápad stěhuje do Prahy, kde Kršák tou dobou natáčel jako externista pro státní uměleckou agenturu ART centrum, která vyvážela české umění do zahraničí.\n"Psali jsme to tehdy v Art centru na Hřebenkách. Pro transparentnost jsme do projektu přizvali sociologa Fedora Gála a on přivedl ještě kolegu Josefa Alana. Neznal jsem je dobře, ale zdála se nám to personálně a morálně silně obsazená společnost," vzpomíná Kršák. Jako poslední se ke kolébce Novy postavil ještě režisér Vlastimil Venclík.\nProjekt skupiny intelektuálů, který chtěl lidem nabídnout dokumentární filmy, kurzy cizích jazyků a kvalitní filmy, viděla jako silný také vysílací rada. Velkou úlohu na tom má i Vladimír Železný, někdejší Kršákův asistent ze Slovenské televize.\n"Požádal jsem jej, aby dělal mluvčího. Dnes bych si určitě vybral jiné společníky. Ta čtveřice prodala příliš rychle a Železný vyrostl moc vysoko. Je jako oheň: dobrý sluha, ale zlý pán. V dobách, kdy si myslel, že je absolutním vládcem, mi ho bylo spíš líto," líčí Kršák.\nPříchodem Vladimíra Železného se otcům zakladatelům Nova vymyká z rukou a vydává se nečekaným směrem.\nŽelezný si rychle porozuměl s americkým investorem, dostává za zásluhy na zisku licence šestinový podíl v CET21 a post ředitele. Pak vytvořil kolem televize strukturu, která z držitele licence udělala firmu, jež podle Kršáka netvořila žádné nebo jen minimální zisky.\nZpočátku se zakladatelé o finanční dění uvnitř firmy tolik nezajímali. Neuvědomili si, jak důležité je, že vedle CET21 roste zisková perla - výrobce programů servisní společnost ČNTS, ke které však nemají žádná vlastnická práva.\nKršákova představa, že Nova poskytne volný ring pro nezávislé televizní a filmové tvůrce a bude od nich nakupovat, tím vzala definitivně zasvé.\nO účetnictví CET21 se nakonec se Železným musel Kršák střetnout u soudu. Až nedávno si Kršák nechal zpracovat ekonomickou analýzu a zvažuje, zda se o ušlé zisky nebude soudit.\n"CET prostě paralyzovali. Holding odčerpával peníze a mí poradci zjistili vysoké odlivy peněz. Je připravená žaloba," říká.\nŽelezný postupně vyplácel spoluzakladatele a dění v CET21 už diktoval sám. Když se v roce 1999 dostal do konfliktu s Lauderem, mohl jen vzít licenci a odkráčet vysílat na Barrandov.\n"Tehdy se potvrdilo to, co říkám od začátku. Servisní firma může mít ze dne na den nulovou hodnotu, zbudou z ní jen cihly," usmívá se Kršák. Železný sice jeho úvahu na chvíli uznal, ale jen dokud potřeboval Kršákovu podporu.\nZ té doby také pochází jediný dokument, jejž Nova Kršákovi financovala. Jeho dokument Jak se kalil samet vysílala komerční televize v roce 1999 u příležitosti desátého výročí 17. listopadu.\nMáš svoji televizi, tak co?\nByla to však jen slabá nálepka na to, že režiséru Kršákovi zrození Novy zavřelo cestu do veřejnoprávní televize. "Jako spoluvlastník jsem byl paralyzovaný. V ČT mi říkali: Máš přece svoji Novu. Ale na ní jsem točit nemohl," říká.\nKršák nakonec neprodává svůj podíl, ani když se vývoj v televizi v roce 2002 obrací proti Železnému a ovládá ji finanční skupina PPF. Z rozjetého vlaku naopak vyskakují Venclík, Hunčík a Alan.\nKršák i přes lákadlo stovek milionů korun - PPF tehdy nabídla za vstup do CET21 mnohem víc než kdysi Železný - zůstává dodnes už jediným z otců zakladatelů, kdo si svoji původně sedmadvacetitisícovou investici uchoval dodnes.\n"Nejsem spekulant a televize je citlivý organismus. Já jsem podepsal s tímto státem smlouvu a přivedu sem důvěryhodného partnera," zdůvodňuje své vyčkávání.\nDo České televize se Kršákovi podařilo prosadit s charitativní akcí. Zorganizoval vánoční benefiční koncert pro zpustošené Tatry, kde se podařilo vybrat osm milionů korun.\nNyní se v jeho vinohradském ateliéru schází skupina nadšenců, která dává dohromady 700 jmen slavných Čechů, již ovlivnili svět. Encyklopedie ponese název Dějiny sebevědomí a v Kršákově knihovně by měla být ještě letos.\nNa stole už má poslední dílo, sbírku slovenských pohádek Pavla Dobšinského, kterou vydal v česko-slovenské verzi. Zároveň už píše libreto k hudební feérii o životě Casanovy, kterou skládá hudebník Pavel Vaculík. Plánují s ní projet půl Evropy. "Začneme v Benátkách a skončíme v Duchcově," odhaluje svou vizi Kršák.\nTémata: Profily, Životní trefa, Česká televize, ČSOB - Československá obchodní banka, Duchcov, Dům roku, Holding, Hypoteční zástavní listy, Investice, knihovny, Podnikání, PPF, TV Nova, Vladimír Železný, Vlak, Zisk


Úvod »Orijen» ORIJEN Dog Fit & Trim 3x11,4kg + DOPRAVA ZDARMA+1x Pamlsek!\nČíslo produktu: 6499218534-3\nEAN kód: 6499218534\nNaše cena bez DPH: 5 173,04 Kč\nGranule Orijen Dog Fit & Trim\nVYROBENO V KANADĚ: Champion Petfoods LP, 9503 – 90 AVE., Morinville, Alberta, Canada,T8R 1K7, EC CD11. DOVOZCE: Miroslav Weber – Mlýn, Masarykova 159, 268 01 Hořovice, acana@orijen.cz, Tel.: 311 514 300, Reg.číslo: CZ 800074-01, Číslo šarže, registrační číslo kuchyně a minimální trvanlivost: viz horní část pytle. Uchovávejte v chladu a suchu. Dávkování: viz informace na obalu. Není určeno pro lidskou spotřebu.


cambel magic naomi no - chlupata pica zadarmo\nWeb funguje - http://www. Ale nestojí tahle porno video zrale ženština někdy u silnice kousek od cambel magic naomi no Sokolova? K4 Podle místa bych tipoval 936590. Bez příplatku? nějaká šikovná kočka mezi 45-50,profi nebo amatérka kulecnik praha pro 31 nadprůměrně vyvynutého samečka? Vypadá vcelku zachovale. eh :tlesk: arcturas- myslím to vážně!!! kompresivni puncochy Máte kundicek lizani zdarma kontakt? Zdar borci,já jsem byl v pátek u té Renaty 31/160.rubrika=80&vydani=100&rok=2006&charakter=NA Tak Market,jak pozoruju je už ve formě,což mě těší. cambel magic naomi no A co cz group money všechno ministerstva plzen pojistovna vnitra zdravotni dělá? Ahoj nornici, pekne se to tady o Ivetce čte navic kdyz uz jsem to u ni zažil. Tak je prosím cambel magic naomi no uvádějte. sex shemale video zdarma Navstivil sem Simonu.Celkem dobře prdele velke vypadající brunetka,prsa a břicho už nesou známky bryle cyklisticke damske středního věku,ale jinak to dohání aktivitou.u zastávky tramvaje stála taková dorotka-štíhlejší ale beforemná postava-trochu předkus,hodně namalovanou pusu-ne moc hezká ale na orálek bych si ji vzal... cambel magic naomi no Uvítám reference z jiných privátů,tel č. Šéfová by měla být na Floridě...


Skořicovník pravý - Cinnamomum verum\n20.02. 2017 18:12:17 #32509\nSkořicovník pravý - Cinnamomum verum 1\nIng. Miloš Krump: Skořicovník pravý - Cinnamomum verum\nSynonyma: Camphorina cinnamomum, Cinnamomum aromaticum, Cinnamomum barthii, Cinnamomum bengalense, Cinnamomum biafranum, Cinnamomum bonplandii, Cinnamomum boutonii, Cinnamomum capense, Cinnamomum carolinense var. oblongum, Cinnamomum cayennense\nDalší názvy: skořicovník cejlonský, skořice\nCinnamomum verum je vždyzelený asi 6 až 10 m vysoký aromatický strom z čeledi Lauraceae s rezavě hnědou borkou. Listy jsou vstřícné, jednoduché, vejčité až vejčitě eliptické, svrchu leskle zelené, při rašení nápadně červené. Květy vyrůstají ve vrcholičnatých květenstvích a jsou drobné, vonné a žlutavě zabarvené. Plodem je tmavozelená až hnědočervená vejcovitá bobule.\nSkořicovník je prastaré koření známé ze starého Egypta a Číny. Jako koření se používá kůra, která se sloupává nejčastěji z dvouletých větví. Nejčastěji se využívá celá nebo mletá jako koření do pečiva, cukrářských výrobků, dále do likérů, svařeného vína či kompotů. Z listů a kůry se získává silice, která se přidává do nejrůznějších nápojů, či se využívá v lékařství při nachlazení nebo chřipce.\nTropické a subtropické rostliny A-Z: Skořicovník kafrovník - Cinnamomum camphora, Skořicovník pravý - Cinnamomum verum,\nSkořicovník pravý (Cinnamomum verum)


Předem děkuju za skvělý web s - Autoweb.cz\nautoweb.cz > Autoporadna > Ostatní dotazy > Předem děkuju za skvělý web s\nPředem děkuju za skvělý web s\nDobrý den, předem děkuju za skvělý web s autama, o kterých větěšinou mohu jen snít, bohužel. Zajímalo by mě, jak je to s bezpečností supersportů. V oddělení dobravní nehody máte asi jen ty neštěstí, při kterých se řidič znovu narodil, ale jistě je jich i dost, které dopadají špatně. Lámají si hlavu konstruktéři s promyšlením deformačních zon, nebo je to spíš podružné? Většinou se jen dozvím, že na tomhle autě se ubralo tolik a tolik kilo, přidala se odlehčená kapota, ale jaká je šance přežití čelního nárazu tím se nikde nechlubí. Předem díky za odpověď\nDěkujeme za pochvalu, snažíme se. U nás ale přece najdete i obyčejná auta. :-)Ale k otázce. Bezpečnost supersportů není rozhodně pro konstruktéry podružná. Musíme ale vzít v úvahu, že supersport není primárně stavěn na převážení pěti lidí, dětských sedaček a nákupu. Ke konstrukci se používají ty nejpevnější a zároveň nejlehčí materiály. Auto musí být za každých okolností stabilní a musí vydržet mnohem vyšší zatížení než obyčejný hatchback. Konstrukteři samozřejmě odlehčí, co se dá, ale prostor pro posádku se snaží udělat co nejpevnější, protože se počítá s potenciální nehodou ve vysoké rychlosti. Když se podíváte do naší galerie nehod, uvidíte sice auta na kusy, ale jejich kokpit zůstává téměř neporušen. Dalším bonusem v supersportu jsou vícebodové pásy, které odvedou víc práce, než airbag a samozřejmě pevnější sedačky s lepší ochranou při bočním nárazu. Nevýhodou je sice pevná konstrukce, ale nepoddajné deformační zóny, při nárazu tedy dochází k vyšším přetížením než při nehodě v obyčejném autě.EuroNCAP samozřejmě supersporty netestuje, protože rozbíjet devětsetjedenáctky, lamba a corvetty leze trochu do peněz. A hlavně by to bylo sprosté, když se takových aut vyrobí maximálně pár set za rok.Celkově lze supersport považovat za relativně bezpečné auto, ale kdo ho chce řídit rychle, musí počítat s tím, že případný "dopravněbezpečnostní problém" může hodně bolet.


Na horských silnicích Vsetínska zůstává uježděný sníh - Valašský deník\nNa horských silnicích Vsetínska zůstává uježděný sníh\nZlín – Na horských silnicích druhé a třetí třídy na Vsetínsku stále zůstává uježděný sníh až do deseti centimetrů. Místy jsou vyjeté ledové koleje. Zbytky sněhu jsou i na některých lesních úsecích a ve vyšších polohách ostatních okresů.\nŘidiči by proto měli jet velmi opatrně, vyplývá z dnešních informací Ředitelství silnic a dálnic ČR.\nCesty v nižších polohách Vsetínska jsou mokré po chemickém ošetření, ostatní komunikace v kraji jsou holé, suché a sjízdné bez omezení. V regionu je zataženo, místy fouká slabý vítr. Na Kroměřížsku snižuje viditelnost mlha.\nTeplota se ráno pohybovala od minus jednoho do plus dvou stupňů Celsia. Přes den by podle meteorologů měla stoupnout až na plus osm stupňů.


Užijte si dokonalou relaxaci a uvolnění – Comnet PL\nUžijte si dokonalou relaxaci a uvolnění\nLed, 2, 2020 Posted in Zvířata\nStále více lidí zjišťuje, že kvůli své práci nemá prakticky téměř žádný život a že nemají čas na své partnery. Vy přijdete unavení domů a Váš partner naopak musí jít do práce. A i když už se náhodou stane, že se sejdete doma oba, tak jste příliš unavení z práce, abyste si společnou chvilku užili. To je potřeba změnit. Je důležité si najít čas i sami na sebe i na svou lásku a proto Vám doporučujeme odjet na víkend pro dva.\nVelkou nabídku víkendových pobytů pro dva najdete v naší široké nabídce a to za velmi výhodných cenových podmínek. Můžete si vybrat místo blízko svého domova či odjet na druhý konec republiky. V naší rozmanité nabídce najdete opravdu velký výběr hotelů a lázní z celé naší republiky, které se předhánějí s velmi přitažlivými nabídkami ohledně péče o Vaše fyzické či duševní zdraví a nabízejí Vám k Vašemu pobytu u nich spoustu dalších služeb, které můžete využít.\nUžít si jen tak víkend pro dva je přece přesně to, co váš vztah potřebuje. Po tom, co celý týden pracujete a nemáte na sebe čas, jste unavení a vystresovaní, konečně nastane několik dnů, kdy se někdo bude starat o Vás a Vy tak budete mít čas na sebe a svou lásku a můžete spolu strávit spoustu pěkných chvilek, které si můžete zpříjemnit třeba společnou masáží či pobytem ve vířivce nebo při jiné relaxační či léčebné proceduře.\nJakmile vstoupíte k nám, můžete si vybrat z nepřeberného množství nabídek a to nejen na víkend pro dva, ale také týdenní pobyty i pro celé rodiny či pro seniory a podobně. Do filtru můžete zadat vyhledávání podle místa, podle nabízených služeb, podle ceny a dalších pro vás důležitých parametrů. Jsme si jisti, že najdete, co hledáte a také, že si Vám zvolený pobyt užijete a uvolníte se od každodenního stresu.


Exkluzivní přestavba rodinného domu pod Kraví horou | Living.cz\nDomů > Interiér > Návštěvy a realizace inspirace > Exkluzivní přestavba rodinného domu pod Kraví horou\nPodívejte se, jakou proměnou prošla původní stavba, která se nachází pod Kraví horou. Zasloužil se o to brněnský ateliér Urban Čelikovský Architekti v čele s Lukášem Urbanem a Martinem Čelikovským.\nCelá galerie 15 Zdroj: Jiří Navrátil\nCitlivá rekonstrukce nenarušila soulad s okolními domy\nPři přestavbě původního objektu byly použity kvalitní a vzájemně nekontrastní materiály, jako jsou štuková omítka, eloxovaná dřevohliníková okna, terrazzo, žula, pohledový beton a profilové sklo copilit.\nCílem architektů i majitele bylo vytvořit moderní a komfortní bydlení, které však i nadále zůstane harmonickou součástí historického rámce okolních staveb.\nBalkon zůstal původní a z garáže se potraviny přepravují výtahem\nZaoblený balkon, který můžete vidět i na snímcích původního stavu budovy, byl zachován a citlivě zapojen do finální podoby nově navrženého domu. Protože tato balkonová křivka se stala určitým leitmotivem architektonického zpracování projektu, jejím zrcadlovým zopakováním dostala současná stavba zcela nový specifický charakter.\nDalší problematickou částí objektu byla garáž. Ta je kvůli své původní nedostatečné hloubce předsazená pomocí konstrukce z vodonepropustného betonu. Netypickým prvkem je její propojení prostřednictvím potravinového výtahu s kuchyní v nejvyšším patře.\nProstorné místnosti jsou skvěle prosvětlené díky velkým oknům\nCelý dům je velkoryse zařízený bílým nábytkem v kombinaci se dřevem. Byt v přízemí podobně jako podzemní podlaží se sklepy a garáží respektuje původní dispozici, do níž byly provedeny jen nezbytně nutné zásahy. Do bytu v 1. patře vystoupáte po původním schodišti, které osvětlují originální lustry. Najdete zde ložnice majitelů a sociální zázemí. Odtud se po nově zbudovaných schodech dostanete do podkroví.\nPodkrovní prostor byl přestavěn na exkluzivní bydlení s moderní kuchyní a prostornou terasou. Ta je umístěná v severovýchodní části objektu. A právě z ní je neodolatelný výhled do okolí.\n18.10.2017 5:30 | autor: Ivana Kukalová\nVíce o tématu: architektbalkondůmgarážgaráželožniceLukáš Urbanrekonstrukcerodinný důmstavba


Na dělníky se zřítilo schodiště. Jeden zemřel - Deník.cz\nNa dělníky se zřítilo schodiště. Jeden zemřel\nPraha – Tragédii na stavbě vyšetřují od pondělního odpoledne pražští policisté a zajímá se o ni rovněž inspektorát práce. Neštěstí, při kterém zemřel 55letý dělník a jeho 30letý kolega vyvázl s otřesem mozku a zhmožděninami, se stalo v rekonstruovaném činžovním domě v Rubešově ulici na Vinohradech. Zřítilo se schodiště, které oba muže zavalilo.\nStaršímu z nich již nebylo možno pomoci; na místě podlehl smrtelným zraněním. Mladšího převezla sanitka na chirurgii nemocnice na Karově náměstí.


Šátral pro TenisPortál.cz o úspěchu v Marburgu i o premiérovém startu na turnaji ATP - TenisPortal.cz\nŠátral pro TenisPortál.cz o úspěchu v Marburgu i o premiérovém startu na turnaji ATP\nJan Šátral zažívá v posledních dnech zatím nejúspěšnější období své kariéry. Pouhý týden po premiérovém triumfu na challengeru v Marburgu prošel v Hamburku dvoukolovou kvalifikací a zajistil si tak premiérový start v hlavní soutěži turnaje ATP. Titul z Marburgu mě hodně nakopnul. Jsem šťastný, že začínám lidem kolem sebe splácet jejich podporu dobrými výkony, přiznal pětadvacetiletý Čech v rozhovoru pro TenisPortál.cz 11. 7., 20:45 | Rozhovory | 27 komentářů\nŠátral Jan Mohl byste našim čtenářům prozradit něco o vašem týmu?Připravuju se s trenérem Danielem Lustigem a kondičním trenérem Filipem Raptopulosem na pražské Štvanici.\nAž do letošního roku jste se prosazoval zejména na turnajích kategorie Futures, letošní léto by se tedy možná dalo označit jako velký pokrok a zlom, nemyslíte? Co to pro vás znamená?Tak já jsem se na challengerech prosadil víceméně už minulý rok, kdy jsem měl přesně v této části sezony taky poměrně slušné období, kdy se mi dařilo. Nicméně začátek letošní sezony nebyl takový, jaký bych si představoval, proto jsem musel v Česku odehrát nějaké turnaje Futures, abych hrál zápasy. Každopádně letos je ten pokrok určitě větší a znatelnější.\nVyhrál jste challenger na antuce v Marburgu, kde jste si připsal několik velmi cenných skalpů. Jaký zápas byl pro vás nejnáročnější a proč?V Marburgu jsem prolomil čtvrtfinálové prokletí a pak jsem dokázal turnaj vyhrát, což mě strašně nakoplo. Jsem za to moc rád nejen kvůli sobě, ale také kvůli všem lidem kolem sebe, protože mě maximálně podporují. Jsem šťastný, že jim to začínám splácet dobrými výkony. Všechny zápasy v Německu byly strašně složitý, nic nebylo zadarmo. Celkově bych řekl, že na challengerech už není žádný zápas snadný. Na okruhu ATP je to samozřejmě ještě o trošku jinde. Zápasy jsou tam pro mě náročný spíš na hlavu než fyzicky, ale poslední dobou se s ním poměrně dobře vyrovnávám a díky tomu taky hraju dobře.\nNa webu ITF jsem se dočetl, že nejradši hrajete na tvrdém povrchu, nebude to teď antuka?Je možné, že poslední dva roky hraju lépe spíše na antuce. Je to především proto, že antukové kurty jsou všude stejné, zatímco betony jsou na každém turnaji jiné, každý je jinak rychlý a má jinou strukturu.\nZ Marburgu jste si pohodu přenesl i na turnaj ATP do Hamburku. Jak jste se cítil v kvalifikaci? Bylo náročné zvyknout si na změnu podmínek?V kvalifikaci v Hamburku jsem se cítil dobře. První zápas se Sonegem byl super, hráli jsme oba výborný tenis a já si to moc užíval. Včera se Stebem to byl takový zvláštní tenis, necítil jsem se úplně nejlíp, on ale naštěstí hodně kazil a já vyhrál.\nV Hamburku jste na šestý pokus prošel kvalifikací a poprvé v kariéře jste postoupil do hlavní soutěže podniku ATP. Los k vám ale nebyl shovívavý, co říkáte?Je pravda, že los v hlavní soutěži nebyl úplně nejlepší, ale zápas s Almagrem byl super, užil jsem si ho. Strašně mě mrzí, že jsem nevyhrál, protože jsem nějaké šance měl. Nedá se nic dělat, v tomhle případě mě i prohra může posunout o něco dál.\nJak se vám hrálo v prostředí poměrně uznávaného turnaje ATP 500 v Hamburku, který v minulosti vyhráli Nadal či Federer? Co vás na turnaji překvapilo, případně zaskočilo?Turnaj v Hamburku byl super. Musím říct, že to byl vedle grandslamů nejlepší turnaj, jaký jsem kdy hrál. Organizace, jídlo, hotel, transport... všechno bylo naprosto fantastický.\nCo vás čeká dále? Jaké turnaje budete hrát?V nejbližší době mě čekají challengery na Štvanici a v Liberci.\n12.07.2016 18:32Od: Frick\nKaždopádně se jí musí vyslovit velké uznání za to, že se pořád nevzdává a chce hrát pořád dál. Kdyby to zapíchla, tak by nikdo nemohl říct ani popel. Byť je třeba otázka, zda by třeba tu rodinu taky ráda nezaložila, jen akorát není s kým.\nMožná, že by třeba i Iveta skončila třeba o něco později, kdyby byla single. K čemuž stejně došlo záhy....\n...škoda, že se raději nerozešel úplně jiný česko-rakouský sportovní pár.\n12.07.2016 19:20Od: Frick\nRe: Tak tady hned dva rozhovory.\nJeden delší na kameru zblízka a na vykačku. Jeden kratší z dálky na zrcadlovku a na tykačku.\nNo ale zajímavé. Petra je asi skutečně ten typ, pro kterou by skončit asi fakt nebylo lehké. V opačnym případě by se tam nyní možná akorát přijela juknout s kočárkem.\n12.07.2016 17:56Od: Frick\nNo, tim bulvárem je nyní slušně vláčena (odkazama vás zahlcovat nebudu, jen komentuju). Ale naběhla si sama na vidle. Nicméně si myslim, že zrovna ona neni typ, která by si z toho nějak moc dělala. Jo, když měla toho rakousko-jugoslávskýho plavce, tak měla po týto stránce klid.\nP.S.: Prý mu teda dala šanci. To bych řekl, že je ta horší varianta.\n12.07.2016 17:46Od: Frick\na má symptaické děvče. :o)\nI třeba Kellovský působí celkem sympatickym dojmem (z těch rozhovorů pro Tenisový svět).\nNaopak Kolář působí takovym úťapnutym dojmem... nevim, jako někdo, kdo nemá moc smysl humor.\n12.07.2016 16:18Od: bIbec\nJeště jeden set, Petro. Už je ten pravej čas tak nějak začít tu letošní sezónu :-)\n12.07.2016 17:04Od: bIbec\nno a je to. Asi to ještě nebude ideální (13 dvojchyb), ale první výhra je na světě :-)\n12.07.2016 17:35Od: tommr\nPetra sice vyhrála, ale soupeřka byla z těch slabších takže bych z toho ještě nějaký závěry nedělal. Uvidíme co bude dál ... :)\n12.07.2016 18:00Od: Frick\nNo, sláva. Další kolo s Garbrielou Pantůčkovou, to je taky zdolatelná souopeřka.\n12.07.2016 18:05Od: bIbec\ntak já z toho závěry nedělám =) Pro Petru je teď každá výhra důležitá, pokud to ještě nechce zabalit. Proti Pantůčkové jí budu fandit.\n12.07.2016 18:50Od: tommr\nproti Gábině Pantůčkový jí asi budu taky fandit, ale v případným zápase proti Karolíně Muchový už budu spíš na straně její soupeřky, která se mi jeví jako perspektivnější. Škoda, že jsou díky blbýmu losu všechny naše největší naděje v Olomouci v tý dolní polovině pavouka ... :)\n12.07.2016 19:14Od: Frick\nTo já ne. Karolína bude mít ještě mraky šancí v budoucnu.\nLosování je šílený. Z "relevanntních" hráček tam nakonec zbyla jen Petra, Terka a Kája (Markéta je asi bohužel indisponovaná - naposledy hrála 20.5.) a ty se dostaly do dolní poloviny pavouka. Pokud Žovincová nebo Mendesová nezahrajou jak nikdy, tak je jasný, že (v tom nejlepším případě) si 48 bodů odveze cizačka.\nJe to škoda, když si člověk veme, kolik hráček v tý druhý stovce. Krejčíková nebo Malečková si ty INTy mohly odpustit. Pokud se nestane zázrak, tak stejně na nich uhrajou pendrek.\n12.07.2016 19:20Od: tommr\nno hlavně se divím Krejčíkový, která měla v Olomouci obhajovat titul. Pokud v Bukurešti rupne s Halepovou což je skoro jistý tak se propadne až někam na 250.místo a nejspíš si letos nezahraje kvaldu na USO ...\n12.07.2016 19:32Od: Frick\nNo, nebudem dělat účet bez hostinského :-D\n12.07.2016 15:18Od: bIbec\nJak to dneska vypadá ve Švýcarsku? Bude Katka nebo nebude?\n12.07.2016 16:03Od: bIbec\ntak prej nebude. Co se dá dělat.\n12.07.2016 16:24Od: tommr\ntenis v Evropě letos provází nepřízen počasí i nadále ... :(\n12.07.2016 14:10Od: paulmara\nna Štvanici je nový povrch ... tráva\n12.07.2016 14:14Od: kada.tom\nano, bude se tam točit film a Štvanice bude simulovat Wimbledon ...\n12.07.2016 11:51Od: slacker\nJaky uspech? vzdyt pisou ze Satral Almagra neprekvapil\n12.07.2016 12:13Od: anakin01\nDjokovic také často nepřekvapí a jak je díky tomu úspěšný.\n12.07.2016 09:32Od: letityfanousek\nMakej a budeš v top100\nJak známo, Češi zrajou pomaleji, takže věřím, že bude v první stovce. Držím palce.\n12.07.2016 01:28Od: NaturalGut\nZo svetovej 1 na na world number 5, behom jediného turnaja...\nAsi najstrmší pád z jednotky v dejinách. Vždy si pamätám pády na 2,3 miesto. 5 je unikát.\n12.07.2016 13:03Od: Davor1\nPrvá osmička v debli tam bola natlačená v rozmedzí 1200 bodov. To je celkom unikát, odkedy Bryani stratili tú dlhoročnú dominanciu, tak je štvorhra neskutočne vyrovnaná...\n12.07.2016 13:56Od: kada.tom\ntak tak, ona celá TOP 10 je neskutečně vyrovnaná, prakticky žádný pár nedominuje - každý uzme něco :-)\n11.07.2016 21:32Od: svetova.dvojka\nkde leží Marburg ?\n11.07.2016 21:15Od: hatatytla\nTrochu mi stylem hry připomíná Ramose Vinnolase, který je sice levák, ale typově hrají podobně. Taková pomalejší hra s důrazem na forehand, který nemá vůbec špatný. Možná když zlepší hru na síti, na které se dá s úspěchem pracovat i v pokročilejším věku, tak by to do top 100 mohl dotáhnout.\n11.07.2016 21:06Od: horska.kraslice


Neuropsychiat Jan Šimsa založil penzion pro bohaté pány - Euro.cz\n19. června 2010, 14:03 - Robert Šimek\n19. června 2010, 14:03\nJan Šimsa patřil na přelomu 19. a 20. století k předním pražským neuropsychiatrům. Zpočátku vedl ústav pro duševně choré, roku 1909 si ale v Praze-Krči otevřel luxusní sanatorium, kde léčil dietou a abstinencí.\nLéčebna v roce 1911.\nAutor: Kniha o Praze\nObec Krč (lat. Carrium) se v písemných pramenech poprvé objevuje roku 1222 jako majetek Vyšehradské kapituly. V dalších záznamech se pak již uvádějí Krče dvě – Horní a Dolní, jejichž osudy se střídavě scházely a rozcházely.\nKoncem 19. století získal Dolní Krč velkostatkář Tomáš Welz, který se projevil jako schopný podnikatel i citlivý muž. V obci založil pivovar a cihelnu, místo dalších průmyslových staveb ale zvolil raději vilovou zástavbu, doplněnou v letech 1896 až 1897 o menší lázně.\nLokalita se stala klidovou zónou, počátkem 20. století proto zaujala i pražského psychiatra Jana Šimsu. Ten zde roku 1909 otevřel proslulé nervové sanatorium, určené především pro bohaté klienty.\nJan Šimsa se narodil roku 1865. Vystudoval medicínu a během praxe získal pověst vynikajícího odborníka na nervové a psychické choroby. Počátkem 20. století se rozhodl osamostatnit a hledal vhodné místo pro vlastní podnikání. Nakonec si vybral Dolní Krč, která ho upoutala klidným prostředím i výhodnou polohou. Roku 1901 od Tomáše Welze koupil část pozemků včetně několika vil a na vyvýšeném prostranství při dnešní Sulické ulici začal budovat léčebný areál.\nZpočátku se jednalo o ústav pro psychicky nemocné ženy. Po osmi letech se ale Šimsa přeorientoval na movitější klientelu a podnik změnil na „Sanatorium pro léčbu chorob vnitřních, zejména nervových“. Úpravy budov se ujal architekt Bohumil Černý, který navrhl i nové tělocvičny, bazény, hřiště, altánky a skleníky. Kolem léčebny pak vznikl krajinářský park.\nNový život v luxusu |JAN ŠIMSA (1865-1945)|\n| Narodil se roku 1865. Vystudoval medicínu a stal se neuropsychiatrem. Roku 1901 zakoupil pozemky v Dolní Krči a vybudoval na nich léčebný areál. Zpočátku byl určen psychicky nemocným ženám, roku 1909 se ale stal nervovým sanatoriem pro bohatou klientelu. Pacienti v něm měli nadstandardní péči, museli však dodržovat přísnou dietu a vyvarovat se alkoholu. Šimsa vedl ústav až do roku 1916, kdy jej pro nedostatek zájemců zavřel. Obnovit jej už nedokázal a roku 1922 podnikání zanechal. Zemřel roku 1945.| Dominantou areálu se stala hlavní budova s názvem Vita Nova (Nový život), dokončená roku 1910. Osově souměrný dvoupodlažní objekt s mansardovou střechou, postavený na půdorysu písmene U, měl střední část navýšenou na čtyři podlaží ukončenou věžičkou. Nároží byla zdůrazněna kulatými arkýři a předsazená pavlač vytvářela nad přízemím loubí. Mimořádnou architektonickou a umělecko-řemeslnou úroveň pak dokládala i fasáda s výrazným secesním dekorem. Z dochovaných fotografií a dobového článku v časopise Zlatá Praha je zřejmé, že sanatorium bylo nadstandardně zařízené. Vily se zahradami umožňovaly oddělení pacientů podle pohlaví, nemocí a společenské úrovně. Všude byla teplá i studená voda, ústřední topení, elektrické osvětlení a k pohodlí hostů přispívaly také čítárna, herna, hudební salon, kulečník, kuželník, tělocvična či plovárna. Stop alkoholu\nNadstandardní byl i způsob léčby. Pacienti mohli vyzkoušet solné, kyslíkové, elektrické, světelné a horkovzdušné terapie pod dohledem odborných lékařů. Základem byla ale přísná dieta, pohyb a především naprostá abstinence, kterou Šimsa horlivě propagoval i v osobním životě. K pití se podávaly jen minerální vody, sodovka, limonády, ovocné šťávy, kyselé mléko a voda. Z jídla převládala vegetariánská strava, jako polenta, kukuřičné škubánky a knedlíky, syrovátka, rýže a banány. Hitem pak byla Kroftova rostlinná pečeně „vepřovou předstihující“.\nChod podniku ochromila až první světová válka, za níž výrazně ubylo hostů a odešla i část personálu. Situace se neustále zhoršovala, roku 1916 musel proto Šimsa sanatorium zavřít. Obnovu plánoval po ukončení bojů, v nově vzniklém Československu ale už na předchozí období navázat nedokázal. Ústav proto roku 1922 prodal a stáhl se do ústraní.\nAreál získal za státní podpory Spolek československé ochrany matek a dětí a v následujících letech jej přeměnil na nemocnici a útulek pro matky s dětmi. Během nacistické okupace sice objekty na čas připadly Němcům, ještě koncem druhé světové války ale byly navráceny a původní funkce pokračovala.\nZměna přišla až v 50. letech, kdy byl v Praze už dostatek nemocnic a bývalému Šimsovu sanatoriu zůstala jen náplň útulku. Pod názvem Kojenecký ústav při Fakultní Thomayerově nemocnici slouží dodnes.\nPrameny: Kniha o Praze 4, Slavné stavby Prahy 4, Pražská informační služba


Zvířecí schopnosti, o kterých jsme dříve nevěděli\n10 úžasných nedávno objevených zvířecích schopností\n10 nejzajímavějších zjištění o přírodě za posledních pět let\nSršeň mandarínská - zabiják, který děsí Asii i Ameriku\n31 zajímavosti o komárech, které si nesmíte nechat ujít\nAmazonský deštný prales nemá podle odborníků šanci vydržet do dalšího století\nZvířata jsou úžasná stvoření, která často skrývají netušené schopnosti. Autor webu listverse.com Gary Pullman připravil seznam deseti těch nejúžasnějších.\n10. Vůně tepla\nŽe mají psi úžasný čich, je známá věc. Jejich nosy jsou až stokrát citlivější než nosy lidí. Dokonce mohou cítit i záření, přesněji řečeno tepelné záření nebo teplo, i když je jen slabé. Tato schopnost jim pomáhá lovit, i když jejich ostatní smysly nejsou tak ostré, jak bývaly.\nEtolog Marc Bekoff, emeritní profesor Coloradské univerzity, je touto nově objevenou zvířecí schopností u psů natolik ohromený, že ji popisuje jako „fascinující“. Zatímco o upírských netopýrech, hadech a broucích je známo, že této schopnosti využívají, u psů to nikdo nečekal. Hladká kůže na špičce psího čumáku okolo nozder je vlhčí a chladnější než okolní teplota. Vědomi si této skutečnosti začali vědci klást otázku, zda psi skutečně mohou cítit teplo. Po MRI skenování, během něhož byli psi vystaveni předmětům, které vyzařovaly odlišné úrovně tepelného\nzáření, se ukázalo, že jsou skutečně schopni cítit „slabá teplá místa.“\nSchopnost psů cítit teplo není jediná úžasná vlastnost, kterou vědci nedávno objevili. Již nějakou dobu je známo, že se ptáci, mloci, žáby, ale i včely umí orientovat skrze vnímání slabého magnetického pole planety. Smysl, který je za to zodpovědný, se nazývá magnetorecepce. I psi mají tento smysl, což se ostatně dlouho předpokládalo, ačkoliv není přesně jasné, jak jsou schopni magnetické pole detekovat. Nicméně tuto schopnost mají a využívají ji při hledání nových cest neznámými teritorii, což jim pomáhá při lovení. Je zapotřebí dalšího výzkumu týkajícího se tohoto úžasného objevu. Můžeme předpokládat, že se jej brzy dočkáme.\n8. Přežití bez kyslíku\nJe maličký. Jeho domovem jsou svaly lososa. Řeč je o parazitovi, na němž však jeho velikost ani příbytek nejsou zdaleka tím nejzajímavějším. Jako jediné zvíře na světě je totiž Henneguya salminicola schopná dýchat bez kyslíku. Absence mitochondriální DNA ve struktuře parazita naznačuje, že nepotřebuje geny potřebné pro dýchání, protože jsou obsažené právě v tomto úseku DNA. Skutečnost, že tyto geny chybí, znamená, že je parazit schopný přežít bez kyslíku. Ačkoliv není jasné, jak tohoto jedinečného výkonu parazit dosahuje, je možné, že nějakým způsobem odčerpává energii z hostitelských buněk. Podle zoologů je též možné, že má prostě jiný, bezkyslíkový způsob dýchání.\n7. Lasová lokomoce\nNěkteří hadi vykazují bizarní, ale fascinující schopnost šplhat po stromech pomocí metody nazvané „lasso locomotion“ (lasová lokomoce – pohyb v prostoru pomocí svalů). Hnědí hadi, kteří byli přivezeni na nákladních lodích z Austrálie a Pacifických ostrovů do Guamu, se stali více než nepříjemností. Cizím plazům se podařilo vyhubit 10 původních druhů ptactva. Místní obyvatelé se rozhodli bojovat a přišli s několika zajímavými nápady, včetně drogami napěchovanými myšmi a loveckými psy. Všechny pokusy však končily nezdarem.\nPtáci jsou nadále ohrožení, protože hnědí hadi žijí ve stromech. Ekologové proto přišli s myšlenkou instalovat u ptačích hnízd hladké kovové sloupky, po nichž by hadi nemohli šplhat. Plazi je však překvapili. Kamery zachytily predátory točící své tělo kolem sloupků jako laso. Lasová lokomoce se tak přidává jako pátý k již čtyřem zjištěným hadím pohybům: klouzání, přímočarému pohybu, bočnímu zvlnění a harmonikové lokomoci.\nJako spousta jiných zvířat, hlodavci jsou sociálními živočichy. Žijí ve skupinách a spoléhají na sebe. Mohou však cítit i bolest svých druhů? Mohou být empatičtí? To se vědci pokusili zjistit. Definovali empatii jako schopnost poznat, co ostatní jedinci v jejich skupině cítí a tento pocit s nimi sdílet. Při experimentu rozdělili myši do tří skupin, přičemž každá skupina byla vystavena určité hladině stresu. První skupině štípali ocásky. Druhé injekčně vpravili formalin. Třetí podali anestetikum. Podle článku, kteří vědci zveřejnili v časopise Brain and Behaviour, šlo poznat, když myš cítila bolest. Myši ve skupině projevovali větší empatii myším, kterým byl vpraven formalin, než těm s anestetiky a nateklými ocásky.\n5. Měnění tvaru\nAčkoliv byla proměnlivá dešťová žába poprvé objevena už v roce 2006, na její zvláštní schopnost měnit svůj tvar se přišlo až později, když se našel další jedinec tohoto druhu. Schopnost změnit kůži z drsné a ostnaté na jemnou a hladkou v rozmezí několika minut zaznamenala na foťák výzkumnice, která si nejdřív myslela, že vzala špatnou žábu.\nSérie fotografií ukazuje dešťovou žábu v několika různých časových segmentech – 90 sekund, 150 sekund, 180 sekund, 270 sekund a 330 sekund. Během tří minut byste si nejspíš žábu mohli zaměnit s jinou; po pěti minutách byste si byli jistí, že jde o jinou. Vědci objevili dokonce další druh žab, které disponují stejnou schopností.\n4. Učení se bez mozku\nJe to žluté a připomíná rostlinu. Tedy občas. Jindy vypadá jako houba. Ale můžete si to splést i se slizem. Zkrátka, je to záhada. Vědci neví, zda jde o houbu či zvíře. Tato zvláštní forma života byla nalezena v pařížské zoologické zahradě, a ačkoliv vypadá jako houba, chová se jako zvíře. Podivuhodný organismus dostal název The Blob.\nMimo svůj bizarní vzhled disponuje dalšími zvláštnostmi. Například má schopnost pohybovat se bez nohou či křídel a také se dokáže uzdravit do dvou minut poté, co byl přeříznut vejpůl. Možná nejzajímavější je jeho schopnost učit se, přestože nemá žádný mozek. Dokáže najít cestu labyrintem za jídlem, stejně tak se zvládne vyhnout soli, kterou nemůže vystát. A co je nejpodivuhodnější; když se dva „blobové“ spojí, první získá vědomosti toho druhého.\n3. Geny přežití\nPřestože jsou mikroskopické, želvušky rozhodně dokážou přežít ledasco. Tito vodní medvědi, jak se jim občas říká, jsou schopní přežít v extrémech, které by okamžitě usmrtily živočichy mnohem větší. Včetně nás. Velkou výdrž zajišťují želvuškám takzvané geny přežití. Genetik Takekazu Kunieda a jeho kolegové z Univerzity v Tokiu objevili jedno z tajemství vodních medvědů. Podle Kuniedy se u nich rozvinul speciální protein, který chrání jejich DNA před radiací. Také jsou schopné přežít mrznutí, úplnou dehydrataci, a dokonce vakuum vesmíru. Vědci si myslí, že tyto úžasné schopnosti přežití mohou mít pozoruhodné využití v medicíně a genetice.\nChuťová buňka je úžasný receptor. Můžeme díky ní rozpoznat pět základních chutí: sladké, slané, hořké, kyselé a umami. Vědci byli přesvědčeni, že jedna chuťová buňka je schopná rozpoznat jednu až dvě z těchto chutí, například sladkou sukralózu nebo hořký kofein, ale ne oboje.\nTo však změnily experimenty s myšmi. Vědci zjistili, že poté, co myším odebrali určité chuťové buňky, jiné začaly reagovat na sloučeniny, které výzkumníci myším dávali. Ukázalo se, že myši mají skupiny buněk schopné vnímat více chemikálií napříč třídami. Roli u poznávání chutí u myší hraje i mozek. Fakt, že chuťové buňky u myší i lidí fungují na podobném principu, znamená, že by mohla být chuť navrácena lidem, kteří o ni přišli například v důsledku chemoterapie.\n1. Měření času\nZvířata umí rozpoznávat čas. Když zvíře čeká, aktivuje se skupina nedávno objevených neuronů a funguje jako hodinky. Daniel Dombeck, vedoucí výzkumu z Northwesternské univerzity, potvrdil existenci této schopnosti u psů, kteří jsou schopní určit časový interval. (A proto poznají, když je krmíte příliš pozdě.) Dombeck a jeho kolegové provedli zajímavé pokusy na myších, z jejichž výsledků by mohl vzejít nový test na rychlejší rozpoznání Alzheimerovy choroby. Pacienti by určovali, kolik uběhlo času nebo by se zkoušeli orientovat v prostředí virtuální reality.\nSvět zvířat je stále fascinující a neprobádaná oblast. Vědci v posledních letech objevili nové, nečekané vlastnosti zvířat. Některá například dokáží přežít bez kyslíků, jiná změnit tvar.


Historie: » Pálava\n(16.-18. června 2006)\nKdyž mám přiznat důvod, proč jsem se těšil na jarní expedici na Pálavu, moc se mi do toho nechce. Věrný čtenář je však již na leccos zvyklý, takže jej až tak nepřekvapí, že to bylo proto, že jsem chtěl ochutnat kvetoucí katrán tatarský. Bojovníci za práva rostlin mnou odteď budou zajisté pohrdat, můžu je však ujistit, že touha vědět, co se dá jíst a kde to najdu, není jediným důvodem, proč jsem se rozhodl studovat biologii.\nAmbiciózní plán na velkou expedici se začal vynořovat v konkrétní podobě na začátku června. Účast přislíbil Jiří Skalička, Moraaq, Jiří Kožík (pro odlišení dále Jura) a Mirďa (osůbka čtenáři zatím málo známá, je však možné, že se na těchto stránkách bude objevovat častěji). Jak už je ale při podobných akcích zvykem, ztratili jsme brzy téměř polovinu týmu a vydali se pouze ve třech: já, Jiří a Jiří.\nZvolili jsme již klasický expediční dopravní prostředek, vlak, a po pár hodinách jízdy jsme přistáli na vlakové zastávce v Pouzdřanech. Cestou jsme rozpracovali jednu šílenou myšlenku, která se mně a Jiřímu zrodila v hlavě nezávisle na sobě, a tak jsem po odjezdu vlaku vlezl do kolejiště a opět z něj vylezl, tentokrát natáčen Jiřího kamerou, pronášeje jakési přivítání váženým divákům. Zapnutá kamera nás od té chvíle doprovázela nejzajímavějšími okamžiky expedice, aby dala vzniknout krátkému videu určenému především našemu bývalému milému gymnáziu.\nZ Pouzdřan jsme se vydali na krátký výstup na kopec se stepí. Výpravu jsem vedl tou nejlepší cestou, kterou jsem šel na první i druhé expedici se Záchvatem. Narazili jsme na první důkaz plazí přítomnosti - mrtvého slepýše křehkého (Anguis fragilis). Po chvíli se ale ukázalo, že jsem špatně odbočil a že celou step obcházíme. Mou orientační neschopnost jsme využili alespoň ke spásání míjených třešní a brzy jsme došli k silnici, kterou jsme o několik minut dříve přecházeli. Vydali jsme se po ní směrem ke druhému vhodnému vstupu do rezervace a ve vegetaci v příkopu na jejím okraji jsme odchytili první ještěrku. Byla to malá samice ještěrky obecné (Lacerta agilis) s rezavým hřbetem, zatím nic moc, ale věděli jsme, že na nás čekají lepší úlovky.\nKdyž jsme konečně vystoupili na pouzdřanskou step, uvítaly nás vlnící se peříčkovité klasy kavylů. Pokračovali jsme dál do mírného svahu a objevovali stále nové zajímavé rostliny, se kterými se v našem rodném kraji zlínském nesetkáme. Brzy došlo i na rostlinu, kvůli které jsem vždy toužil vypravit se na pouzdřanskou step na jaře - katrán tatarský (Crambe tataria). Jiříové s ním už měli zkušenosti nabyté kromě zraku, čichu a hmatu také chutí, a tak jsem nemohl zůstat pozadu a jednu větvičku rostliny ochutnal. Nahořklá chuť květů nebyla špatná, ale vzácné katrány se určitě nadměrného pojídání obávat nemusí, protože o nic lépe než mnohem dostupnější brokolice. Dále v okolí vyšlapané cestičky jsme vyfotografovali několik modřenců chocholatých, hvozdíků a zárazu bílou, než jsme stanuli na vrcholu travnaté stepi u malého křížku, který od loňského roku prošel poměrně zdařilou rekonstrukcí. Na plošině okolo křížku jsme si udělali menší přestávku vyplněnou pojídáním zásob. Od jídla nás vyrušilo šustění v trávě. Vydali jsme se za ním a mezi několika duby vyplašili bažanta. Odložili jsme jídlo, pokračovali v průzkumu terénu a skončili u několika máček, ve kterých jsme hledali plachetnatky. Ještě jsme zkusili odchytit pár motýlů, avšak neúspěšně. Vydali jsme se tedy na cestu k malému listnatému lesíku na protějším vrcholku.\nBlížil se večer a my jsme kromě plazů a hmyzu hledali také vhodné místo k přenocování. Okolo lesíku se pohybovali jacísi lidé a my, v domnění, že se jedná o majitele přilehlých vinic, jsme raději pokračovali dál, s úmyslem vrátit se, až bude okolí vinic volné. Za lesíkem jsme se tedy dali doleva a po pár desítkách metrů jsme narazili na pohozené betonové sloupky. Pod jedním z nich jsme objevili krásného malého slepýška se světlehnědým zbarvením. Pořídili jsme fotografie a pár záběrů na kameru a vydali se zpět k lesíku, obešli podezřelé osoby a pokračovali na druhou stranu, kde jsme se brzy zanořili do hustého dubového lesa doufajíce, že narazíme na místo vhodné k nerušenému odpočinku. Zpestřením naší cesty byly rostliny třemdavy bílé, na kterých jsme budoucím divákům našeho videa pomocí zápalek předvedli účinky těkavých olejů vylučovaných z jejích povrchu. Po chvíli jsme opět vyšli ven z lesa a ocitli se na svahu lesostepi. Přivítaly nás stovky komárů, ale jejich bzučení brzy přerušil hukot letícího roháče obecného (Lucanus cervus). Podařilo se mi jej odchytit do svlečeného trička, odnesl jsem to ale ztrátou menšího množství krve ve prospěch nalétávajících komářích samiček. Roháče jsem vytřepal do trávy, abychom si jej mohli lépe prohlédnout a natočit. Myslel jsem, že se jedná o samici, ta se však ukázala býti samcem, i když s nevýraznými kusadly. Po chvíli na nás začal nalétávat další roháč, ale my už jsme byli na cestě zpět k vinicím. Doufali jsme, že už budeme moci, nikým nerušeni, postavit stan a ulehnout ke spánku, lidé, které jsme dříve míjeli, však byli stále na stejném místě. Zahnuli jsme tedy za roh vinice a utábořili se na trávě těsně vedle ní, abychom nebyli tak nápadní.\nSeděli jsme obloženi batohy, shrnovali zážitky z prožitého dne a plánovali dny příští, když naši pozornost opět upoutali oni lidé. Až tma teplé noci, která zahalila krajinu, odhalila pravý důvod, proč se pohybují v podobných místech jako my. Starší pán, který už několik hodin obcházel lesík, vytáhl z auta jakousi konstrukci a začal na ní natahovat bílé plátno. Po chvíli už nám bylo jasné, že jsme nenarazili na majitele vinic, ale na lidi s podobným zájmem, jaký máme my. Muž nastartoval dieselový generátor a nad plátnem se rozsvítila silná žárovka. Sebrali jsme hromadu filmovek a baterky a vydali se za světlem. Byli jsme vřele přijati a pozváni k plátnu, kde jsme se mohli kochat nalétávajícími hejny hmyzu. Nejprve jsme rozeznali pakomáry, chrostíky, několik lumků, tiplic a lišajů, z nichž nejvíce nás zaujal lišaj kyprejový. Později přiletěly malé klešťanky a různé druhy brouků, například zobonoska a různé mandelinky. Když dlouho nepřilétalo nic zajímavého, rozeběhli jsme se na noční průzkum okolí vyzbrojeni baterkami a foťákem. Našli jsme několik druhů pavouků (samici lovčíka Pisaura mirabilis s kokonem, černou skálovku velkou, listovníka a křižáka podkorního) a mnoho zajímavého hmyzu. Nejvíce práce nám dal rusec lesní (Ectobius sylvestris), kterého se nám ve světle baterky nedařilo vyfotit, a šupinuška, kterou se nám nepodařilo vyfotit vůbec. Pobíhali jsme po strmém svahu a jako každý rok jsme narazili na zemní pasti kolegů profesionálů. Vrátili jsme se k plátnu a opět pohovořili se starším pánem pod lampou. Byl to vysokoškolský profesor z Brna, takže jsme se nevyhnuli menšímu zkoušení z poznávání hmyzu. Naštěstí jsme celkem slušně obstáli, takže jsme odcházeli spát s pocitem, že lépe jsme tento večer strávit nemohli.\nRáno jsme se vydali přes pole a louky do Věstonic. Během dlouhé a vyčerpávající cesty jsme neměli moc sil na průzkum terénu, ale museli jsme zastavit nad dějištěm mravenčího masakru. Na rovném prostranství mezi dvěma pásy trav ohraničujících jednu stopu polní cesty se odehrála krvavá bitva dvou mravenčích armád, červené a černé. Mrtvolky mravenců ležely nashromážděny v místě hlavního střetu a menší hromádky i v týlu červených mezi prvními trsy trav. Z druhé strany přicházely proudy zvítězivších černých mravenců, aby se postaraly o své vojáky a vyčistily bitevní pole.\nPo zdlouhavé cestě přes pole nás čekala ještě zdlouhavější cesta přes hráz jedné z novomlýnských nádrží. Chtěli jsme si odpočinout, a tak jsme se rozeběhli po břehu a snažili se mezi kameny najít nějaké vodní užovky. Všude nás ale provázel pach mrtvých ryb a narazili jsme na několik opravdu velkých kousků, ze kterých vycházel, a obrovské množství ryb menších. Na druhé straně hráze už situace nebyla tak zlá, ale ani v rákosí bez mrtvých ryb jsme žádnou užovku nechytili, přestože Jiří jednu slyšel prchat. Přešli jsme hráz a zabočili doleva k menší nádrži, jejíž jeden břeh byl poset rybáři, druhý se však zdál volný a vhodný k lovu hadů. Prodírali jsme se rákosím a potkávali spoustu hmyzu - šidélka, motýlice a vážky, ale žádného hada. Začali jsme tedy obracet kameny a chytili velkého slepýše. Kousek dál od vody jsme chvíli pronásledovali malou ještěrku, dokud nám nezmizela v hustém porostu trav a kopřiv. Pak jsme se vydali do vesnice na oběd a pokračovali nahoru k hradu Děvičky. Ještě jsme se na chvíli zastavili na zbořeništi mezi dvěma domy a zase se neúspěšně pokusili odchytit ještěrku, která opět chytře manévrovala mezi kopřivami, než se zahrabala pod silnou vrstvu suchých rostlin.\nDo kopce jsme se plazili z posledních sil, ale ke konci cesty nás radost z blížícího se cíle motivovala k závěrečnému sprintu až ke hradu. Ještě dlouho potom jsme to rozdýchávali, ale mohli jsme se utěšovat skutečností, že při průzkumu terénu půjdeme pěkný kus cesty z kopce. Na lesní pěšince Jiří vyfotil jakéhosi hovnivála (omlouvám se za nepřesnost určení a slibuju, že ho jednou zpřesním :) sedícího na lesní pěšince a pak už jsme vystoupili na step zalitou slunečními paprsky. Za křiku rorýsů jsme kličkovali mezi skalami a kochali se pohledem na kvetoucí třezalky a rozchodníky, obzvláště já, který jsem viděl kvetoucí jarní step poprvé. Na strmých svazích pod hradem jsme se zdrželi jen krátce a raději se vydali dolů na naše oblíbené lokality plné ještěrek a hadů.\nSnažili jsme se jít po loňské trase a obracet stejné kameny, ale nakonec jsme sešli o kus níž a vyplatilo se nám to. Pod jedním keřem jsem chytil mladou ještěrku zelenou (Lacerta viridis). Brzy po ní následovala dospělá samice a náš amatérský film jsme tak obohatili o „napínavé“ záběry opatrného obcházení keře zakončeného ukázkovým skokem do trávy a vytažením zmítajícího se plaza. Pod kameny, kde jsme před dvěma lety chytili malou užovku hladkou, byli letos jen mravenci, a tak jsme zklamaní lezli nahoru po svahu, když najednou Jiřímu něco přelezlo přes nohu a říkal, že slepýš to určitě nebyl. Skočil jsem do křoví, ve kterém neidentifikovaný plazící se objekt zmizel, ale už jsem nic nenašel. Jen o několik metrů dál, když jsem se zastavil a chtěl jsem Jiřímu něco říct, mě tento náš detektor na hady opět přerušil a ukázal na kámen pode mnou, pod který právě zalézala velká samice užovky hladké (Coronella austriaca). Všichni tři jsme se seběhli k ní a já už jsem ji držel za zadní část těla. Jíří Skalička nás natáčel a Jiří Kožík se pokusil opatrně odvalit vrchní kámen, přičemž však neopatrně zlehka zavadil o ten spodní, pod který užovka zalézala. Lekli jsme se, jestli se jí něco nestalo, ale půda pod kamenem naštěstí byla dostatečně sypká a užovku jsme vytáhli bez jediného škrábnutí. Samou radostí jsem úlovek zapomněl zapsat do mého záznamového bloku, ale alespoň jsem spočítal ocasní štítky a podržel užovku před kamerou. Při manipulaci se ke mně chovala obdivuhodně slušně, stejně jako její předloňská přítelkyně, a její jediné kousnutí bylo rychlé a bezbolestné. Za odměnu jsme ji dlouho netrápili fotografováním a Jura ji vypustil pod hustý keř.\nPod keřem o kus dál jsme opět zahlédli ještěrku zelenou. Vyhřívala se na kameni a nechala nás přiblížit se téměř na dosah ruky. Pak náhle zmizela v trávě a začal další zběsilý hon. Obíhali jsme keře z jedné strany na druhou a podnikali neúspěšné výpady, během kterých se Jiřímu vybila kamera. Byli jsme naprosto zmatení, protože jsme vyplašili asi tři loňská ještěrčí mláďata, která ještě dlouho potom šustila v trávě v různých směrech a my jsme šli za zvukem v očekávání pronásledovaného samce. Nakonec přece jen běžícího ještěráka mocným máchnutím ruky ulovil Jura a radoval se tak z prvního uloveného kousku.\nJura se s nádherně zbarveným samcem vyfotil na památku a pokračovali jsme dolů do lesa a po pěšince až k turistickému přístřešku na okraji rezervace. Na cestě jsme fotili různé již viděné rostliny a živočichy, z těch nejvýznamnějších například divizny malokvěté a třemdavy bílé a z živočichů jakési vřetenušky a nymfu rusce. Když jsme vycházeli z lesa, všiml jsem si na zemi nápadného brouka. Byl větší než je na malého brouka obvyklé a kusadla naznačovala, že jde o zmenšeninu roháče - roháčka kozlíka. Další úlovek, ze kterého jsem měl radost, protože nám poskytnul malý oddech od všudypřítomných velkých roháčů.\nKdyž jsme došli až k přístřešku, naplánovali jsme další den a rozhodli se vyběhnout na kopec nad soutěskou. Batohy jsme složili v lese do křoví a na kopec vyběhli s pocitem úlevy v zádech i nohou. Lozili jsme po skalách a chytali a fotili všechno, co se nám připletlo pod ruce. Výhled ze skal byl úžasný, chvílemi až děsivě úžasný, takže na okrajích skal jsme se pohybovali s maximální opatrností. Nicméně jsme si mohli ujasnit, kudy povede naše zítřejší cesta na vlak. Ze skal nad soutěskou jsme se vydali na nejvyšší vrchol rezervace k velkému vysílači. Samozřejmě jsme na jeho železné konstrukci pátrali po skákavkách pruhovaných a jednu jsme nakonec vyfotili. Na vyhlídce na novomlýnské nádrže mě přepadla chuť na kofolu a po delším přemlouvání souhlasili i Jiříové, a tak jsme na zpáteční cestě odbočili směrem na Pavlov.\nV zahrádce příjemné pavlovské hospůdky utíkal čas rychle, snad proto, že byl unášen proudy piva, které kofolu brzy nahradilo. Z alkoholových radovánek nás na chvíli probudily nálety velkého roháčího samce na lampu pouličního osvětlení. Samec narážel do jejího krytu, dokud se dezorientován nezřítil k zemi. Odnesli jsme si ho ke stolu a dlouho se bavili jeho focením a testováním jeho trpělivosti s prstem mezi jeho kusadly. Když jsme ho pustili, zůstali jsme ještě dlouho sedět (majitelé hospodu zamkli, rozloučili se a řekli kam máme uklidit sklenice) a k batohům ukrytým kdesi v lese se vydali až v naprosté tmě někdy před půlnocí. Samozřejmě jsme neměli baterky, protože vypít „jednu kofolu“ nám ještě nikdy netrvalo tak dlouho, a tak jsme šestikilometrovou trasu absolvovali se zapnutým displejem Jiřího telefonu, který nám aspoň trochu svítil na cestičku sevřenou mezi skalnatou step a strmý sráz dolů do lesa. Jura naštěstí batohy nalezl bez obtíží, takže jsme se brzy rozložili na zem k přečkání poslední noci. Vydal jsem se nabrat vodu do blízké studánky a objevil jsem velkou pijavici. Nebyla to pijavice lékařská, ale přesto jsem jí nabídnul svou ruku. Neochotně se na ni přisála jen aby nespadla a dala jasně najevo, že s ní moc zábavy nebude. Jiří ji vyfotil a vrátili jsme ji zpět do vody. Na další noční průzkum jsme už neměli dost sil. Ulehli jsme do svých spacáků a brzy usnuli.\nRáno jsme se vydali směrem, který jsme si vyhlédli předcházející večer ze skal. Naším cílem byl Mikulov, odkud jsme měli jet vlakem přes Břeclav domů. Mezi Děvínem a Mikulovem se nacházela ještě dvě místa, která jsme chtěli navštívit. Prvním z nich byl Sirotčí hrádek, malá zřícenina na vrcholku malého kopce. Vylezli jsme na něj a kochali se výhledem do okolí. Posloužil nám vlastně jen jako zastávka ke zlikvidování posledních zásob. Brzy jsme se vydali na další kopec, na kterém měl Jiří vyhlédnutou zajímavou lokalitu.\nOnou zajímavou lokalitou byla jakási náhorní plošina. Kopec měl plochý vrcholek porostlý trávou a byl ideálním místem pro odchyt užovek hladkých. Bohužel jsme už ale na detailní průzkum neměli dostatek času. Pokračovali jsme dál a hledali další lokalitu, kterou vloni navštívili Jiříové, skalnaté svahy na jedné straně kopce. Po chvíli bloudění jsme se rozhodli jít dál a sestoupili do údolí. Čekal nás poslední, nejmenší kopec, ve kterém měla být ukryta jeskyně. Vstoupili jsme do PR Turold a kličkovali lesem, až jsme stanuli v malém, protáhlém údolíčku obklopeném ze tří stran strmými svahy. V jeho nejširší části bylo jakési muzeum kamenů se vzorky různých hornin a o kus dál vstup do jeskyní. Odpočinuli jsme si na slunci mezi cedulemi se schématy znázorňujícími vznik jeskynních útvarů a vydali jsme se dál do Mikulova na vlak, čímž letošní první expedice prakticky skončila. Odjeli jsme plni zážitků a už ve vlaku začali plánovat další výpravu za hady a dalšími zajímavými živočichy jižní Moravy.\nvypravy/palava-06.txt · Poslední úprava: 2015/09/17 21:36 (upraveno mimo DokuWiki) Nahoru


Od hrací skříňky k akordeonům - Italské akordeony\nOd hrací skříňky k akordeonům\nPříběh italských akordeonů se datuje od roku 1863. Změnil život jednoho muže, později jednoho města i celé země. Přestože působí jako legenda, jde o skutečnost natolik významnou, že dala vzniknout odvětví, které se stalo slavné po celém světě – výrobě akordeonů.\nV tomto roce rakouský poutník, který se vracel z návštěvy kláštera v Loretu, požádal o přespání na jedné usedlosti nedaleko městečka Castelfidardo. Poté co se občerstvil se usadil ke krbu a začal hrát na prapodivnou „skříňku“. Bylo to v domě, kde žil Antonio a Lucia Soprani se svými syny. Jednoho z nich, jménem Paolo, tato kouzelná hrací skříňka velmi zaujala. Ve skutečnosti šlo o kopii „akordeonu“ patentovaného v roce 1829 Demianem z Vídně.\nJe mnoho verzí jak Paolo k této skříňce přišel – jedna z nich říká, že vstal během noci a prostudoval všechny její skryté taje. Jiná praví, že poutník mu skříňku věnoval z vděčnosti za pohostinnost. Důležitým faktem zůstává, že na základě poznání této malé skříňky a Paolovi vynalézavosti se zrodila výroba akordeonů v Castelfidardu.\nV roce 1864 Paolo otevřel malou dílnu v jejich domě za pomoci svých bratří a začíná se psát příběh vůbec první italské značky akordeonů – Paolo Soprani. Po pár letech se Paolo přestěhoval do většího a zaměstnával několik dělníků. První vyráběné akordeony byly prodávány na trzích v okolních městech. V Loretu bylo vždy hodně věřících, poutníků a obchodníků. Paolo tam chodil vystavovat svůj nástroj a přitom se stal také dobrým hráčem.\nV roce 1872 se přestěhoval do centra Castelfidarda a otevřel továrnu na ulici Via Garibaldi. Jeho nástroje měly okamžitý úspěch, zejména na venkově, kde se tančilo za zvuku lidových písní. Popularita tohoto nástroje rychle rostla a požadavky začaly chodit také z jiných zemí, zejména z Francie. Na konci 19. století se akordeony začaly exportovat na jiné kontinenty, například do USA, kam emigrovalo hodně Italů, kterým zvuk akordeonu ulehčoval stesk po domově. Aby bylo možné pokrýt narůstající poptávku, musel Paolo najít větší prostor pro výrobu, více dělníků, rozdělit výrobní proces do několika fází a zřídit obchodní kancelář. Z toho důvodu Paolo se svými syny Luigi a Achille otevřel novou továrnu v Castelfidardu, kde již pracovalo 400 lidí.\nV roce 1900 měla společnost fenomenální úspěch na veletrhu v Paříži; Paolo se stal členem akademie vynálezců v Bruselu a v Paříži a setkal se s francouzským prezidentem. Pokračoval v práci ve své továrně až do 70 let, kdy firmu převzali jeho dva synové. Zemřel ve svém domě 20. února 1918 ve věku 73 let.\nCelou historii italských akordeonů v Castelfidardu připomíná Mezinárodní muzeum akordeonu v centru města. Castelfidardo je také každoročně světovým centrem akordeonového umění. Každé září se tu pořádá Mezinárodní akordeonový festival http://www.festivalcastelfidardo.it/\nHudební veletrh ve Frankfurtu\n© Italské akordeony 2019


Spěte jako na obláčku | Aurigea\nV čem tedy tkví to tajemství úspěchu? Jak večer snadno usínat a ráno se probouzet odpočinutí a s novou energií? Tajemství celého úspěchu tkví v detailech. Musíme si začít uvědomovat všechno kolem nás a být spokojenější s tím co máme a ne si pořád něco vyčítat nebo chtít víc. Tyto faktory nás hrozně moc ovlivňují, naše myšlení i psychické rozpoložení. Pak se nemůžeme divit, že jsme nespokojení a nemůžeme usnout a tak podobně. Všechno se vším souvisí a náš psychický stav určitě i s tím fyzickým a naopak. Proto bychom si každý den měli uvědomovat detaily kolem sebe a měli bychom se naučit je ocenit.\nNepotřebujete přece věc za miliony, stačí i za pár tisíc a můžete z ní mít velkou radost. Chcete snadno a sladce usínat? Pořiďte si k tomu usínání přírodní postel. Postel z přírodního materiálu je pro některé velkou změnou. Mít kousek přírody u Vás doma, to musí ocenit přeci každý. Buďte hrdí na to, že jste si vybrali postel z masivu borovice. Krásného, čistého a zajímavého materiálu, který je čistě přírodní. Dřevo je vůbec hřejivé, příjemné a dodává pocit útulnosti, proto musíme umět ocenit právě tyto detaily a být spokojení s tím, co si pořídíme.\nChcete si zmodernizovat ložnici? Plánujete nový nábytek?\nVelice příjemnou změnou mohou být postele z masivu https://www.drevenynabytek-borovicemasiv.cz/postele-180×200.\nTřeba si jednou za čas dopřejte i snídani do postele, abyste si mohli vychutnat právě ty maličkosti, které nás dělají šťastnějšími, které nám dělají radost.\nMasiv borovice může mít dokonce různou barvu. Může se jednat o bílou, šedou, nebo o design dřeva jako je olše nebo dub. Světlejší dřevo opticky rozjasní celý prostor a Vy budete mít pocit, že kolem sebe máte dostatek prostoru. Postele jsou vždy kvalitně vyráběny tak, aby měly dlouhou životnost a aby si zachovaly své vlastnosti po mnoho let.\nVelikost postele 180×200 je velice oblíbená. S její pomocí zařídíte novou ložnici, zmodernizujete pokoj, dáte chalupě nový šmrnc. Pokud máte dostatek prostoru, pak volte určitě tuto velikost, protože díky velikosti bude mít každý z partnerů na lůžku dostatek místa kolem sebe a nebudete se muset mačkat.\nPosted on 10. 8. 2020 12. 9. 2020 / 0\tCategories\tZboží\nPrevious PostExistují i mobilní dřevěné domy?\nNext PostCo by měl obsahovat úvodní příspěvek na webové stránce


Satan a smrt - Frank Schätzing | KOSMAS.cz - vaše internetové knihkupectví\nKniha Satan a smrt\nFrank Schätzing - Satan a smrt\nKolín 10. září 1260 Jacop zvaný Lišák, tulák a povaleč, se stane jediným svědkem strašného zločinu. Na vlastní oči viděl, jak čísi obrovitá postava svrhla z lešení kolínského dómu jeho stavitele Gerharda Morarta. K Jacopově smůle ho však vrah zahlédl. Lišák uniká jen o vlásek, jenže každý, komu se později o vraždě zmíní, umírá násilnou smrtí. A...\nOd autora mám všechny tři knížky, co u nás vyšly. Zatímco Vzpoura oceánů je i přes slabší konec výborný thriller založený na neotřelém nápadu, Satan a smrt je nevěrohodně napsaný román založený na stokrát omletém tématu spiknutí k záchraně zýjmů bohatého měšťanstva. Rozhodně nedoporučuji!\n18.10.2007 Vanguard, Praha\nStředověké pátrání po vraždě\n(...) Autor se sám při pátrání vtěluje do postavy jistého Jaspara Rodenkirchena a dovádí pátrání k úspěšnému závěru. Zcela jistě vytvořil napínavou a vzrušující knihu, pohrávající si s tématem středověku. A dokázal využít i své zkušenosti, které načerpal v reklamě, a sám o tom říká: "Tam se musíš neustále vyrovnávat s novými tématy, takže si časem vyvineš smysl pro to, jak rychle pochopit podstatné." Jsou- li tím podstatným pro dobu v níž se román odehrává, intriky a spiknutí, je otázka. V každém případě jsou součástí doby a autorovi dobře posloužily.


PressReader - MF DNES: 2016-11-22 - V číslech\nMF DNES - 2016-11-22 - TEST -\nna jejíž výrobě se nepodílely děti a byly použity ekologicky čisté suroviny z Dominikánské republiky. Chuť ani vzhled vám zřejmě už takovou radost nezpůsobí. Komplikovaný obrázek na obale je vyveden v temných barvách, čokoláda uvnitř, ač neobsahuje žádné dodatečné příměsi nebo rostlinný tuk, svou chutí porotce nepřesvědčila.\ntřtinový cukr, sušené plnotučné mléko (26 %), kakaová hmota, vanilkový extrakt\nZa obal obdržel kalendář s motivy z filmu Tajný život mazlíčků od dětí třetí nejlepší známku, ale když přišlo na chuť, ošívaly se stejně jako odborná porota. jim přišla příliš sladká a se znatelnou příchutí rostlinných tuků, někteří odborníci poukazovali na žluklou pachuť. Nedostatky měl kalendář i na obale – česká etiketa se rozchází s dalšími jazykovými mutacemi. Milý, lehce kýčovitý obal, jak ho popsali grafici, obsahoval největší chuťový průšvih degustace. Dětem figurky vůbec nepřipomínaly chutí\ndospělí v nich nacházeli chemickou pachuť. Nejčastější souhrnná známka, již si kalendář vysloužil u dětí i dospělých, byla nedostatečná. Chutnější nakonec přišel odborné porotě i kalendář vyrobený z nečokoládové náhražky.


Plzeňský kraj začíná vracet lidem zdravotní poplatky - Deník.cz\nPlzeňský kraj začíná vracet lidem zdravotní poplatky\nPlzeň - Prvních téměř 471 tisíc korun začne odcházet v těchto dnech z účtu Plzeňského kraje pacientům krajských zdravotnických zařízení, kteří požádali o vrácení poplatků u lékaře.\nKraj začne peníze rozesílat jako finanční dar zatím těm, kteří nahlásili v žádosti o vrácení svůj bankovní účet. Ostatní, kteří požadují vrácení poplatků složenkou, si musejí na peníze počkat.\n„Radní kraje schválili vyplacení 470.730 korun, z toho 132. 150 korun pro pacienty s bankovním účtem bude vyplaceno ihned,“ potvrdila mluvčí Plzeňského kraje Jana Filípková. Další více než dva tisíce lidí, jež žádají kraj o vrácení 338.580 korun přes složenku, mají zatím smůlu. Na peníze mohou čekat až do června roku 2010.\nPodle Filípkové dostanou peníze přes složenku nejrychleji lidé, kteří už zaplatili na poplatcích 300 a více korun. Těm přinese peníze pošťák do tří měsíců od data, kdy dovršili 300korunovou částku. Pacienti, kterým se nahromadily poplatky v rozmezí 91 – 299 korun, dostanou peníze v červnu letošního roku, nejpozději však do tří měsíců od jeho uplynutí. Nejhůř jsou na tom lidé, jejichž částka za zaplacené poplatky nepřesáhla devadesátikorunovou hranici. „Ti dostanou poplatky vrácené do konce letošního roku, nejpozději do června 2010,“ potvrdila Filípková.\nPodle hejtmanky Plzeňského kraje Milady Emmerové (ČSSD) je rozdělení spravedlivé. „Kdo zaplatil na poplatcích nejvíc, dostane je zpátky nejdřív,“ prohlásila Emmerová. Její ekonomický náměstek Milan Chovanec (ČSSD) vysvětlil, že vyplacené peníze neuberou kraji žádné jiné plánované investice. „V rozpočtu kraje počítáme s 30ti miliony korun na úhradu poplatků,“ podotkl Chovanec.\nProplácení všech regulačních poplatků v krajských zařízeních platí od neděle 1. února. Týká se nemocnic ve Stodě, Rokycanech, Domažlicích a Klatovech a léčeben dlouhodobě nemocných v Plané a Horažďovicích. Poplatky kraj proplatí i v nemocničních lékárnách ve Stodě, Rokycanech a Domažlicích. Smůlu mají Plzeňané. V metropoli není ani jedna nemocnice, ani lékárna zřízená krajem. Od 1. dubna nemuís platit děti do 18 let u ambulantních lékařů poplatek 30 korun, dál však vydávají peníze za ošetření na pohotovosti a také za recept v lékárně. Snížil se také ochranný limit z 5000 na 2500 korun ročně, který začal platit pro lidi starší 65 let a děti do 18 let.\n7.4.2009 VSTUP DO DISKUSE 2


Fakt to chcete vidět? Třináctiletá děcka v parku, zákaz vycházení. Tráva, alkohol. Důchodkyně na ně vlítla. Jedna ji pozvracela. Ona fotila a fotila | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Zprávy » Zdravotnictví » Fakt to chcete vidět? Třináctiletá děcka v parku, zákaz vycházení. Tráva, alkohol. Důchodkyně na ně vlítla. Jedna ji pozvracela. Ona fotila a fotila\nPopisek: Pražské Nusle\nAbychom shrnuli dosavadní zjištění, můžeme zmínit dva tematické cykly. Prvním bude počet lidí na uzavřených sjezdovkách během adventu, druhým situace v Chebu. ParlamentníListy.cz dokázaly pomocí webkamer zprostředkovat davy lidí nejen v Krkonoších, ale třeba také v Beskydech nebo Jeseníkách. Co se Chebu týká, přinesli jsme řadu oficiálních fotografií, jež dokazují, že tamní vánoční trhy byly plné, že se místní bavili navzdory platným zákazům. Následky byly medializované nesčetněkrát.\nTento týden jsme navíc poukázali na absurdní situaci, kdy u stadionu pražských Bohemians postával početný dav fotbalových fandů. Chtěli vidět zápas mezi Pardubice a Ostravou. Až 99 procent účastníků nedodržovalo rozestupy, nemělo roušky. Přítomná hlídka policistů, zachycená našimi dvěma zdroji, v klidu postávala opodál. Nezasáhla.\nZmíněný článek přinesl další reakci a svědectví. To poskytla starší dáma, jak o sobě sama hovoří, z Nuslí na Praze 4.\nPodivovala se především nad absencí policistů, kteří prý musí vědět, kde se místní mládež srocuje. Seniorka ovšem nechtěla spoléhat na muže zákona. Rozhodla se zjednat pořádek sama. A tak ve chvíli, kdy spatřila hlouček pubescentů popíjejících v jednom z pražských parků, vyrazila do akce.\nŠestá hodina odbyla, když se dívka pob*ila\nDesátá hodina odbyla, parta se zas napila\nJedenáctá hodina odbyla, parta pila, pila a pila\n„Celé to začalo už odpoledne, kdy jsem byla jenom pro pečivo. Okolo půl sedmé už byli opilí pod obraz. Jedna slečna mně pozvracela nohu, když jsem šla okolo. Nerozumím tomu, že jim tohle rodiče dovolí. Vyčinila jsem jim, vůbec mě nevnímali. Když jsem pak šla večer před dům s odpadky, viděla jsem další gang. Měli puštěnou hlasitou hudbu. I přesto, že už hůř slyším, slyšet byla. Takže jsem nemohla být jediná, kdo o nich věděl! Navíc se tady schází prakticky denně. Policisty nebo hlídku jsem neviděla ani jednou," dodala.\nSkupinu nafotila na svůj, jak sama řekla, darovaný telefon.\n„Šla jsem k nim, ale byli zase opilí a pokřikovali. Mohla bych fotit denně, vlastně každou noc. Ti mladí lidi nic nedodržují. Jsou tam party, kterým může být třináct, čtrnáct, patnáct roků. Skutečně se divím nad tím, že to nevadí rodičům," uzavřela.\nOd čtvrteční půlnoci navíc platí povinnost nošení respirátorů anebo dvou roušek. Dodržování zákona kontrolují policisté a strážníci. Mají ovšem problém. Neví, jak poznat správné roušky a respirátory. Lidem hrozí za porušení vládního nařízení až deset tisíc korun pokuta. Strážníci však prý většinu pochybení vyřešili domluvou.\nZe snímků, které máme k dispozici, je patrné, že nikdo z mladých lidí roušku či respirátor neměl.\nalkohol , Doporučujeme , kraj Praha , koronavirus