Flixbus před 38 min\nCestopis z roku 2021 napsala Hanka Maturová\nJak se zrodil nápad, vydat se do Arménie...\nArménii jsem měla v hledáčku dlouho. Nicméně stála po boku celé řady jiných zemí, které bych chtěla navštívit. Změna nastala někdy počátkem roku 2020. Tehdy jsem plánovala jet do Jerevanu na jednu sportovní událost. V souvislosti s tím jsem se rozhodla, že tam zůstanu o pár dní déle a zemi si projedu. Začala jsem se více zajímat o konkrétní místa... Netrvalo dlouho a Arménie se dostala na pomyslný vrchol toho, kam prostě musím jet. Itinerář byl hotový a těšila jsem se, že v květnu poletíme.\nNicméně jak asi tušíte, přišel Covid, sportovní akce se zrušila a člověk byl rád za cestování po Evropě... Pak přišlo září 2020 a vypukla druhá válka o Náhorní Karabach. Arménie začala plnit přední stránky světových médií a oči celého světa se upíraly k této malé kavkazské zemičce. Ta přichází o valnou většinu karabašského území (jasně, bylo nezávislé, ale...), umírají tisíce vojáků a desítky až stovky civilistů. Po podepsání příměří začínají masivní demonstrace, lidé chtějí hlavu premiéra Pašinjana, země se ocitá v politické krizi. Přicházejí předčasné volby, ve kterých však Pašinjan překvapivě vítězí. Jelikož se o daný region a jeho problematiku dlouhodobě zajímám, má touha se do země vydat se ještě znásobila.\nJaro 2021 a já věděla, že potřebuju na svůj milovaný východ. Ve hře byla Arménie a východní Turecko. Nakonec z různých (především praktických důvodů) zvítězil právě turecký Kurdistán, který mnohonásobně předčil má očekávání a naprosto mě uchvátil. A naprostým highlightem pro mě bylo Ani, tedy středověké hlavní arménské město. Má potřeba do Arménie jet zase o něco vzrostla.\nLéto 2021 stále více se začaly objevovat zprávy o ázerských vojácích, obsazujících arménské kopce s mapami, které tvrdí, že se jedná o Ázerbajdžán... Stále častěji dochází k potyčkám na hranicích, jak se samotným Ázerbajdžánem na východě, tak jeho exklávou Nachičevan na jihozápadě.\nJe všeobecně známým faktem, že Turecko chce získat přímou (myšleno přes Ázerbajdžán, jakožto spojence) cestu ke Kaspickému moři. Důvodů je mnoho, ale zjednodušeně řečeno je pro obě země výhodné, aby nerostné bohatství vytěžené v Kaspickém moři putovalo do Turecka "napřímo" a trasy nevedly přes nepřátelská území, pro něž se jedná o významné zdroje příjmů. Proto v podstatě celý svět tuší, že pokud se Erdogan s Putinem nedohodnou nějak jinak, tak je nejspíš otázkou času, než Ázerbajdžán vtrhne do jižní Arménie. Jak ukázala nedávná válka o Náhorní Karabach, vojenská technika obou zemí je zcela nesrovnatelná a neexistuje moc pravděpodobných scénářů, ve kterých by Arméni o své území nepřišli.\nNehledě na to, jak o smutnou skutečnost se jedná, to pro mě byl poslední impuls k tomu, že do Arménie se chci podívat raději dřív, než později. V roce 2020 jsem si ještě pohrávala s myšlenkou jet do Karabachu. Dnes to už nepřichází v úvahu. Ne, nechtěla jsem, abych si třeba už za rok říkala něco podobného o nějakém svém vysněném místě v samotné Arménii.\nNastala ale komplikace. Na termíny (vlastně spíš termín), kdy jsem mohla, se mi nedařilo sehnat nikoho z mých obvyklých cestovatelských kumpánů. Být to jiná situace, asi bych si prostě počkala, ale v tomhle případě jsem si řekla, že to prostě hecnu a pojedu sama. Na výlet tohohle typu to pro mě mělo být poprvé.\nNo a pak už jsem jen koupila letenky, zabalila si, odjela do Vídně a odletěla :)\nDen 0: Přílet a Ararat\nLet má trochu zpoždění. Navíc při přistání musíme čekat, než si letištní policie dojde pro jednoho nepřizpůsobivého pasažéra. Důvod nevím, ale zachytila jsem hlášku letušky o tom, že celá ta rodina je úplně šílená...\nČekání se trochu vleče. Volám do autopůjčovny, aby třeba nezavřeli pobočku a já nezůstala trčet smutná na letišti. Přeci jen je už po deváté večer. Milý pán v telefonu mě ujistí, že je super že volám a že na mě samozřejmě počká. Když se dostaneme z letadla ven, všechno jde už rychle. Na covid očkovací certifikát se podívá paní v bílém plášti až skoro na konci a kontrola působí spíše "aby se neřeklo že na to úplně dlabem".\nVyzvedávám si svůj Hyundai Solaris s gruzínskou SPZ, zapnu si offline Maps.me a vydávám se do městečka Araratu, kde mám dnes nocovat. Vymotat se na správnou dálnici mě stojí trochu více úsilí, než by bylo zdrávo. Mapy trochu zlobí, je velký provoz a já jsem dost unavená. Řízení je trochu horší, než jsem čekala. Očekávala jsem takový Balkán style, ale tohle bylo horší. I v tom Turecku jezdili slušněji. Rázem si vzpomínám na řízení v Jordánsku nebo obecně dopravu v Íránu a mám rázem dojem, že Arménci řídí předpisově :)\nMaps.me naštěstí znají moje ubytování a tak si bezstarostně jedu. Navíc čím víc nechávám Jerevan za sebou, tím je menší provoz a tak si to začínám užívat. Sjíždím z dálnice do vesničky, kde by mělo být dle map moje ubytování. Jedu po něčem mezi šterkovkou a polňačkou a za chvíli se opravdu objevují nízké domky vesnice. Silnice je hrbolatá a rozbitá, ale už zase částečně asfaltová. Venku pobíhají psi a je značně cítit vůně venkova. Místo kde mi navigace zahlásí "Dojeli jste na místo určení" vypadá zcela stejně jako jakýkoliv jiný místní domek, kde očividně žijí místní. Žádná cedule, nic... takhle to přece nevypadalo... Projedu ulicí tam a zpátky. Nikde nikdo, jen bučení krav z chlívků. Po cestě jdou dva chlapíci, na první pohled místní. Vystupuju z auta a vysvětluju jim, kam jedu. Dle očekávání anglicky neumějí, pouze arménsky nebo rusky (já rusky nemluvím), ale název znají. Z ukazování kam mám jet pochopím, že se musím vrátit na dálnici a že jsem úplně blbě. Poděkuju a vydávám se na cestu zpátky.\nNaštěstí nebylo nijak těžké si cestu zapamatovat. A tak za nějakých pět minut najíždím, kde jsem sjela. Zastavuju u první beznínky. Vybíhá sympatický chlapík. Pomocí rukou a nohou pochopí kam že to chci a na mapě mi ukáže kam že to mám jet. Je to přímo hned u dálnice jen o kus dál v protisměru. Na cestu mí dá ještě chlazenou vodu, která mi teď vážně přichází vhod. Startuju a vydávám se na cestu. Jsem už fakt utahaná a chci tam už dojet. Naštěstí tenhle pokus vychází. Následuje záplava nehezkých slov na adresu navigace. Beru bágl s foťáky a vcházím do nádherné zahrady plné osvětlených domečků. Únava je ta tam, tohle je prostě nádhera.\nHned za mnou přiběhne jeden z majitelů. Na jídlo už nemám ani pomyšlení, ale těším se na pivo. Okamžitě mi kromě něj vrazí do ruky panáka koňaku, který je tak trojnásobný. Ale chutná fakt skvěle. Všichni jsou milí a chtějí si povídat. Chvilku nezávazně konverzujeme a já se nakonec omlouvám, že jsem fakt unavená. Chvíli ještě sedím na verandě a užívám si tu pohodu a pak usnu.\nDen 1: Khor Virap, Noravank, vodopád Shaki, Zorats Karer, Tatev, Starý Halidzor\nProbouzím se brzo. Mám domluvenou snídani na sedmou. Venku je jen nestarší člen místních majitelů, o kterém už z večera vím, že neumí anglicky ani slovo. Ale hned utíká nalívat koňak. Vysvětluju že ne, že musím řídit, diví se a tak pošle aspoň místní hospodyni udělat kafe. Z toho co říká rozumím, že měli včera párty a že se mě snažili budit, abych šla taky tancovat, ale že jsem prostě spala. S tím jak jsem byla mrtvá by mě neprobudilo ani kdyby stříleli z děla :D. Káva je výborná. Po chvíli pochopím, že tady snídaně nebude. Majitel se kterým se domlouvala nejspíš někde vyspává kocovinu. Nicméně ranní posezení s místními nad kafem a snažení vysvětlit, že to že jsem tady sama neznamená, že doma nikoho nemám, je vlastně dost zábavné. Jako vždycky zafungují fotky. Kdybych měla počítat, podle kolika mužů na svých cestách je můj drahý "the most lucky man", asi bych se nedopočítala. Zdejší se přidávají na tento seznam. Ještě asi tak pětkrát odmítnu koňak a v duchu přemýšlím, jak v téhle zemi může být nulová tolerance alkoholu za volantem. Objímáme se a loučíme a já odjíždím k nedalekému klášteru Khor Virap.\nKlášter je vzdálený asi deset minut jízdy. Je nádherné počasí. Při příjezdu se mi skýtá jeden z nejikoničtějších arménských pohledů. Khor Virap a za ním zasněžená posvátná hora Ararat, která se však nachází na území Turecka a vzhledem k uzavřené hranici je tedy z Arménie zcela nedostupná. Když jsem kolem ní kroužila na jaře v Turecku, bylo zataženo, lilo jak z konve a viděla jsem z ní přesně nic. Tady jsem si to náležitě vynahradila.\nBylo ráno a byla jsem druhé auto, které pod klášterem zaparkovalo. Stánky lemující cestu do kopce se teprve pomalu odkrývaly. I tak už na parkovišti stáli asi tři prodavači, kteří se mě snažili přesvědčit, abych si koupila tradiční vypouštění holubic. Podle toho na jakou stranu poletí, budu mít buď štěstí nebo smůlu. S díky odmítám a vydávám se nahoru.\nKlášter je spjat se samými počátky křesťanství v Arménii. Na konci 3. století zde dal král Trdat III. uvěznit Řehoře Osvětitele. V temné kopce byl světec držen dlouhých 12 let. Za to krále mělo postihnout šílenství, ze kterého ho nakonec vyléčil až právě tento světec. Král ho osvobodil a roku 301 přijal křesťanství jako oficiální arménské náboženství. Svatý Řehoř se tak stal zakladatelem arménské apoštolské církve. Alespoň tak to praví legenda :).\nKlášter se skládá z několika kostelů různého stáří. Pod jedním z nich se dokonce nachází kopka, ve které byl Řehoř údajně držen. Výhledy z kláštera na Ararat jsou dechberoucí. Když se dostatečně pokochám a začne přicházet více turistů, vrátím se k autu a vydám se dál na jih. Cílem je klášter Naravank.\nCesta je vcelku dobrá (čti na arménské poměry). Vesměs se jedná o vyasfaltovanou dvouproudovku (jedná se taky o hlavní tah zemí na jih). Cestou projíždím vinařskou vesničkou Areni. Ta nulová tolerance mě fakt mrzí, ale co už... Míjím jeden stánek za druhým. Všude jsou pet lahve naplněné tradičním arménským červeným vínem. Velká část z nich je v lahvích s etiketami od Coca Coly. Ty nakupují íranští truckeři (kterých je zde velké množství) a takto víno pašují do islámské republiky. Proti Coca Cole Alláh ani celníci přeci nic nemají aneb vynalézavosti se meze nekladou :).\nKousek za vesnicí je odbočka a následuje asi deset minut jízdy nádherným kaňonem. Všude kolem jsou červené skály a člověk si připadá jako v pohádce. Na konci cesty se nahoře na skále zjeví nádherný klášter Noravank. Ta scenérie je naprosto úchvatná. Stejně jako samotný klášter z dvanáctého století, který mě uchvátil.\nVýhled z Noravanku\nKromě samotných kostelů jsou všude kolem také chačkary (arménské náhrobky), které místu dodávají tu pravou atmosféru. Slunce praží a začíná být děsné vedro. Kromě mě je zde jen skupinka asi deseti Arménců kteří se pod vedením místních mnichů modlí. Úžasná atmosféra.\nKaňonem se vracím zpět na hlavní silnici a pokračuju dál na jih. Stavím u jednoho z motorestů a dávám si rychlooběd. Grilovaná zelenina s pita chlebem v přepočtu asi za 20,- Kč. Základ zeleniny tvoří můj milovaný lilek, takže mé chuťové pohárky jsou v sedmém nebi.\nČím víc na jih jedu, tím horší je silnice. Nové úseky střídají ty starší. A pak jsou ty, které jsou těsně před opravou a nad asfaltem už převažují díry. A pak jsou ty úseky které se opravují a jsou štěrkové. Nejlepší jsou ty, které je potřeba svést do jednoho pruhu a které se někdo rozhodl řídit. Arménci ale neradi čekají. A tak přes lamentování dělníka s fáborkem se vždy jednou za čas sebere pár Arménců a vyrazí vpřed. No, když se pak ta auta potkají, tak následuje kličkování, najíždění na nový asfalt, srážení kuželů, no prostě je to pravá východní legrace. Vyzenovaná a s pocitem, že mám vlastně dost času si ty situace vlastně užívám a říkám si, že mi ten východ chyběl.\nCestou poslouchám různé stažené kavkazské písničky, rádio nebo v případě potřeby změny politický podcast Vlevo dole. Zrovna natočili dvakrát delší díl, než obvykle. To se hodí. Cestou míjím celou řadu billboardů. Z nemalého množství na mě shlíží Putin. Z jiných zase kladivo a srp. Člověku je z toho vlastně trochu smutnu, Na druhou stranu se Arméncům nedá úplně divit. Premiér Pašinjan se dost snažil, vymanit zemi z ruského vlivu, aby se začala orientovat na západ. Jak ale ukázaly události loňska, západ o Arménii nemá zájem. Jediný, o koho se může země opřít, je Rusko. Pro které je ale stejně pouze výhodný obchodní artikl, což si spousta Arménů uvědomuje. Ale recept na to, co s tím, v korupcí skrz naskrz prolezlou zemí, nikdo nemá.\nMým dalším cílem má být vodopád Shaki. Když po pár hodinách cesty dorazím k odbočce na město Sisian u něhož se vodopád nachází, silnice se opravuje a je zcela uzavřená. Prašnější místo jsem už dlouho neviděla. Kolem stojí zchátralé benzínky a desítky íránských cistren. Koukám do mapy a asi vidím alternativní cestu jak do Sisianu dojet.\nPlán zafungoval. První ještě stavím u Zorats Karer. Jedná se o planinu s prehistorickými megalitickými kameny postavenými v dokonalém astronomickém uspořádání. Nikde nikdo není a jsem tady úplně sama. Silně fouká vítr a mně se tady hrozně líbí.\nPokračuji dál směrem na Sisian. Jde o na první pohled chudé město. Středem vede asfaltka, boční ulice jsou většinou kombinací štěrku a hlíny, na kterých si hrají děti všech věkových kategorií. Projíždím tímhle neutěšeným místem a pokračuju za město. Auto nechávám u řeky před jablečnou farmou a dál pokračuju pěšky směrem k vodopádu Shaki. Po asi kilometrové procházce se ozve dunění vody a za jednou ze zatáček se naskytne úžasný pohled na masy padající vody. Jde o neskutečný kontrast se zbytkem krajiny, která je po létě naprosto vyprahlá a suchá. Sedám si na kámen a pozoruju tu krásu. Jsem tady úplně sama.\nKrajina cestou k vodopádům\nKdyž dojdu zpět k autu, je něco málo před čtvrtou a já přemýšlím co s časem, který mně nějak zázračně zbyl. Podle původního plánu už mě čeká pouze dojet do Starého Halidzoru, kde mám ubytování pro dnešní noc. Pohrávám si s myšlenkou to v půli cesty stočit do města Goris, brány do Náhorního Karabachu. Nakonec se rozhodnu, že pojedu podle plánu do Halidzoru a že zkusím zajet ke spodní stanici Tatev Wings - tedy lanovky, spojující Halidzor s klášterem Tatev. Třeba by to ještě mohlo časově vycházet a stihla bych vidět Tatev ještě dnes namísto zítřka.\nKdyž přijíždím na parkoviště, zjišťuji, že mám štěstí. Lanovka odjíždí za sedm minut. Rychle si kupuji lístek. Je potřeba si koupit jízdenku na přesný čas i na zpáteční cestu. Nedokážu odhadnout jak dlouho mi prohlídka kláštera zabere. Raději si tedy kupuji lístek až na poslední lanovku. To mi dává i s cestou tam a zpátky nějaké dvě hodiny. Ty nějak určitě využiju. Dá se platit kartou, což je tady asi poprvé. Jak jsem pochopila, karty bere sem tam některá benzinka, asi větší obchody, ale tím to tak končí.\nVstupuju do kabiny a vydávám se na necelých patnáct minut dlouhou cestu nejdelší lanovkou na světě, která měří 5,7 km. Cesta je zážitkem sama o sobě. Nádherné výhledy na vrcholky hor rozhodně stojí za to. Asi nejkrásnější je, když se najednou zjeví čedičový útes a na něm klášter. Jako v pohádce. Když v Tatevu vystoupím, k samotnému klášteru už je to jen pár kroků. Sluníčko už je dost nízko a to jen přidává na atmosféře celého místa.\nHlavní kostel Surp Poghos - Petros je z 12 století, ale v klášteře se nacházejí i výrazně starší objekty. Například sloup z 9. století s chačkarem, který je postavený tak, že v případě zemětřesení, se začne posouvat a varuje tak obyvatele před blížícím se nebezpečím.\nKomplex je celkem rozlehlý. Bylo úžasné prolézat romantickými rozvalinami a koukat z nich na karabašské vrcholky. Neméně působivé byly spoře osvětlené místnosti s krásnými starými chačkary. Sem tam po nádvoří prošel mnich, lidé se modlili v kostelích. Prostě krása.\nVýhled z Tatevu\nNež mi jela lanovka dolů, stihla jsem se ještě projít po sadu kolem kláštera, z kterého se nabízely krásné výhledy na samotný klášter. Když jsem se ocitla zpátky dole u auta, vydala jsem se do ubytování. Cesta byla ani ne na deset minut. Zpestřilo mi ji ještě stádo krav, které pasáci zrovna zaháněli zpět do vesnice. Kličkování stádem krav má své nesporné kouzlo, které u nás jen tak člověk nezažije.\nUbytování se skládalo z množství dřevěných srubů a osvětlených altánků. Dala jsem si vepřové barbecue a pivo. Společnost mi dělala dvě místní koťátka, která se vehementně dožadovala drbání a rovněž mého jídla. S prvním nebyl problém, na druhém jsme se nějak nemohli shodnout. Majitelé byli opět neskutečně příjemní. Obzvláště si mě oblíbil jeden milý klučina tak mezi dvaceti až pětadvaceti. Bylo vtipné pozorovat, jak vždycky vyškubl svým kolegům cokoliv mi mohl přinést. Při asi páté příležitosti se odhodlal k té otázce na přítele :D. Následovala klasika, tedy vysvětlení, podpořené tapetou na mobilu. Anglicky moc dobře neuměl, ale snažil se opravdu poctivě. S tím, jak jsem byla utahaná, to bylo vlastně hrozně příjemné. Navíc v horách padla tma a začala být zima. Po celodenním vedru byla i toto velice příjemná změna.\nDen 2: Goris, Selimský průsmyk, Karavanseráj Selim, Norastus, Sevanavank\nKdyž jsem se ráno probudila, měla jsem celkem dost času. Snídaně byla až v devět. Za normálních okolností bych se na ni asi vykašlala, sedla do auta a odjela. Ale to místo bylo prostě nádherné. Zvláště pak výhled na tatevský klášter. Navíc jsem stejně měla víc času, jelikož se mi povedlo stihnout Tatev už včera.\nVýhled na Tatev z ubytování v Halidzoru\nVýhled z ubytování v Halidzoru\nOproti včerejší noci, kde jsem byla jediným hostem, tady byly ještě skupinky Rusů a Íránců. Napříč celou Arménií mě nesmírně překvapilo jak v pohodě ruští turisti byli. V Evropě mě většinou nebetyčně štvou. Tady očividně jezdí ne ta ruská smetánka, ale standardní střední třída. Snídani mi donesli jako první, což byl však trochu danajský dar, protože se na ni slétly vosy snad z celé Arménie, což vzhledem k mé fóbii z těchhle černožlutých potvor, byla asi jediná vada na kráse ranní idylky. Rychle jsem do sebe naházela ty části snídaně o které probíhal ze strany hmyzu nejmenší boj a vydala jsem se zpět na sever.\nCílem bylo dostat se zpět na úroveň začátku cesty, jen to stočit na východ a selimským průsmykem se dostat k památkám kolem jezera Sevan. Jsem pořád na vážkách, zda cestou odbočit a udělat si zajížďku do lázeňského města Jermuk. Nic moc tam vyloženě není, ale je tam vodopád (ale vodopád jsem viděla včera...). Nakonec se rozhodnu jinak. Když po asi půl hodině z Halidzoru, kdy jsem cestou potkala nespočet ruských vojenských aut s ruskými vojáky (tohle bylo specifikum pouze jihu a z logiky věci se nejspíš jednalo o mírotvorce střežící lačinský koridor, což je jediná možnost, jak se z Arménie dostat do toho zbytku Karabachu, který nepřipadl Ázerbajdžánu), dojedu na křižovatku, stáčím to doprava na ne zrovna zdravě vypadající silnici. Nicméně je to pořád hlavní a taky jediná cesta, jak dojet do Gorisu.\nVím, že v Gorisu taky nic moc není. Ale chci tohle neutěšené a chudé město vidět. Loni většina veřejných budov sloužila jako uprchlické tábory pro lidi z Karabachu. Navíc je odtamtud výhled na protější svah se skalními příbytky, ve kterých ještě i dnes bývá ustájený dobytek. Tyhle skalní vesnice mám ráda. Je to necelých dvacet kilometrů. Cesta ale trvá skoro hodinu. Zcela jednoznačně se jedná o silnici v nejhorším stavu, po jaké jsem zatím v Arménii jela. Tady by se to SUV hodilo... Navíc vím, že jak do Gorisu přijedu, tak stejně budu muset odjet.\nAle zajížďka za to stojí. Když zaparkuju a vystoupím, koukají na mě místní vážně jako na exota. Tady opravdu na turisty asi moc zvyklí nejsou. Město skutečně vypadá velice neutěšeně, ale mně se prostě líbí. Tohle je arménská realita. Míjím čtyři klučiny tak kolem deseti let. Všichni mají v puse cigaretu. Tady nic zvláštního. Zastavuje mě stařík sedící na lavičce. Mluví jen rusky, ale s pomocí rukou a nohou se dáváme do "řeči". Nechápe co tady proboha dělám. Ale hrdě mi ukazuje, jak všechny ty hliněné ulice okolo bude brzy pokrývat asfalt a jak bude jeho město krásné. Chvíli si povídáme a já se cpu vlašskými ořechy, které mi pán ochotně loupe. Je mi jasné, že jsem pro něho příjemným zpestřením jinak monotónně ubíhajících dní. Na rozloučenou mi dává několik vlašáků na cestu.\nProjdu si město, pokochám se výhledem na Starý Goris a vydávám se tou šílenou silnicí plnou výmolů zase zpět. Následuje dlouhá cesta na sever, kterou jsem včera přijela. Do velké míry už si pamatuju kde je jaká uzavírka a kde jaký budovatelský pomník.\nKdyž se odpojím, vydávám se na nádhernou cestou selimským průsmykem. Neskutečně mě baví v těchhle oblastech ten kontrast zelené krajiny před létem a žluté po létě. Nikdy jsem neměla jasno v tom, co se mi líbí víc. A tak nezbývá, než cestovat v obou těchto obdobích :D. Na nejvyšším místě selimského průsmyku se nachází karavanseráj Selim z první poloviny 14. století. A taky je odsud nádherný výhled.\nSkupinka čtyř turistů zrovna sedá do auto a odjíždí. Jsem tady sama, nádhera. Procházím si temný karavanseráj, kdy jediné světlo vstupuje horními otvory. O atmosféru nouze rozhodně není.\nČím víc se blížím k jezeru Sevan, tím je obloha temnější. Jezeru se občas říká moře a vzhledem k jeho rozloze 1 242 km2, se není čemu divit. Je to nádhera. Mým prvním cílem je vesnička Norastus, ve které se nachází hřbitov s množstvím středověkých chačkarů.\nKdyž vystoupím z auta, všude kolem mě lítá listí a zvedá se silný vítr. Nade mnou se mísí blankytně modrá obloha s bouřkovými mračny. Hned u vstupu se mě snaží odchytit staré paní a vnutit mi svou prohlídku po hřbitově. Poté, co se mi podaří je setřást, snaží se mi své služby vnutit místní postižený pán. I jeho odmítám a doufám, že už mi dají pokoj, abych si mohla v klidu hřbitov projít. Chačkary jsou opravdu nádherné a genium loci toho místa je neuvěřitelné. Dokázala bych mezi jednotlivými náhrobky kroužit opravdu dlouho, ale nevím v kolik zavírá klášter Sevanavank, který ještě dneska musím navštívit.\nCestou míjím klášter Hayravank, který se tyčí nad Sevanem. Dole pasák pase krávy a ovce. Nádherný výjev. K Sevanavanku vede krásná nová dálnice. Jako kolem většiny západního pobřeží jezera. Jet po něčem takovém je nádhera. Když přijíždím na náměstí pod klášterem s řadou restaurací, začíná poprchávat. Naštěstí než dojdu nahoru, déšť zase ustane. Cestou míjím dva turisty mluvící česky. Za celý výlet poprvé a taky naposledy, co slyším češtinu (letiště nepočítám).\nNa tomto místě stával pohanský chrám a ve 4. století byl přestavěn na kostel. Klášter zde poté vznikl v 9. století. Ve století 19. sloužil jako nápravné zařízení pro chybující mnichy. Panoramata, která se z vrcholku nabízejí opět patří k tomu nejkrásnějšímu, co jsem za svůj arménský výlet viděla. Cestou z kláštera jsem zapadla do jedné z restaurací. Všude je ještě víc než jinde cítit ruský vliv. V televizi hrají ruské pořady a z rádia se line ruská hudba. Co už... Výhled na jezero je moc hezký a račí kebab je taky výtečný.\nPo nádherné nové dálnici se vydávám na západ. Co cca 2 kilometry jsou zde policejní hlídky. Trochu to působí jako dálniční policie, která zatím nemá víc dálnic, na kterých by mohla hlídkovat, tak jsou prostě všichni tady. Během cesty začíná hodně pršet. Nicméně svítit je v Arménii nejspíš výrazem nejvyšší potupy (pokud nemáte nějaké cool barevné světlomety). I přesto, že tedy není vidět na krok, nesvítí skoro nikdo, dokud nepadne naprostá tma. V temné noci řada Arménců uzná za vhodné světla rozsvítit. Pravidlem to ale rozhodně není a spoléhat se na to v žádném případě nedá. Ale ono je vcelku jedno jestli musíte počítat s tím, že se před Vám zjeví neosvětlené auto nebo kráva, což není nic výjimečného.\nKdyž dojíždím do Garni, kde mám dnes nocovat, pořád leje jak z konve. Místní jsou opět neskutečně milí. Okamžitě mi vaří kafe a rozkrajují jablka s hruškami. Povídám si s majiteli a je mně jasné, že tady budu opět jediným hostem. Snídaně bude další den v deset. Začínám chápat, že místní provozovatelé ubytovacích zařízení jsou prostě závislí na tom, kdy otevírají místní pekárny. S tím nikdo nic neudělá. Naštěstí to pro mě není problém. V devět ráno otvírá chrám Garni, který je odsud 200 metrů. Zajdu si tam teda ráno a pak se vrátím na snídaní. Cestou na pokoj ještě dostávám ovoce. Internet mi říká, že by se to přes noc mělo vypršet a že zítra by mělo být zase krásně. Paráda. Otvírám rozečtenou knížku o Válce v Náhorním Karabachu od českých reportérek Lenky Klicperové a Markéty Kutilové a nakonec usínám.\nDen 3: Garni, Geghard, Hovhannavank, Saghmosvank, Vagharshapat\nPodle plánu se ráno vydávám k chrámu Garni z 1. století našeho letopočtu. Jsem tady první návštěvník, což je vždycky super. Chrám nechal postavit král Trdat I. a byl zasvěcen pohanskému bohu slunce - Mitrovi. Chrám stojí nad údolím řeky Azat a jak už to tak v Arménii bývá, je odsud krásný výhled.\nKromě samotného chrámu je zde k vidění také zřícenina kostela nebo zbytky antických lázní, které jsou již přístupné veřejnosti.\nGarni - antické lázně\nÚdolí řeky Azat\nKdyž se vrátím do ubytování, všímám si, že zahrada s terasou je umístěna přesně nad roklí, do které jsem před chvílí koukala od chrámu. Jak jsem přijela za tmy a pršelo, tak jsem si vůbec nevšimla, na jak krásném místě ubytování stojí. Při balení věcí se mi podaří rozbít skleničku. Podle očekávání mě majitelé ujišťují, že to je úplně normální a nic se neděje. Loučím se a vydávám do nedalekého kláštera Geghard.\nCesta je naprosto příšerná, což je do velké míry dáno tím, že je zrovna rozkopaná a celá se opravuje. I tak je to ale zážitek. Zvláště s pocitem, že zpátky pojedu zase stejně. Ale Geghard za to stál. Kdybych si musela vybrat, tak pokud jde o kláštery, byl to asi ten arménský n.1.\nJe vytesán přímo do skály nad řekou Azat. Klášter byl založen již ve čtvrtém století a nejstarší dochovaná kaple je ze století dvanáctého. Část menšího kostela byla v rekonstrukci, ale to ničemu nevadilo. Samotný hlavní kostel je velice členitý, obsahuje spoustu menších místností a má neuvěřitelnou atmosféru. Asi nejúchvatnější byla pohřební komora ve skále nad kostelem s úžasnou akustikou, kde šlo škvírou v podlaze pozorovat dění v kostele pod sebou. Jeden z turistů zpíval arménské náboženské písně to byla ta pravá třešnička na dortu. Opustit Arménii a tento klášter nenavštívit by byl skutečně hřích.\nAbsolvuji opět martyrium v podobě cesty zpět a vydávám se na sever. Cestou musím projet Jerevanem. Doprava je zde sice hustší, ale nic, co by mě nějak extrémně zdrželo. Cesty jsou dobré a tak celkem brzy dorážím ke klášteru Hovhannavank.\nTady začíná asi jediné mírné rozčarování na celém výletě. Těšila jsem se na kláštery nad roklí řeky Kasagh a vysnila jsem si romantiku jakou jsem poznala v Ani. Klášter nad roklí řeky, nikde nikdo... Místo toho jsem přijela ke klášteru na okraji vesnice a zrovna málo lidí tam taky nebylo. Za chvíli mi došlo proč. Byla sobota a byla tam svatba. Klášter byl hezký a vidět svatbu vlastně taky, ale nějak to nesplnilo úplně to, co jsem od Hovhannavanku v tu chvíli chtěla.\nVydala jsem se tedy do dalšího z klášterů v této oblasti - Saghmosavanku. No, k tomu už se vlastně ani nedalo dojet. Desítky couvajících aut po úzké cestě tam a zpátky, troubení... Nechala jsem auto u silnice a dál pokračovala pešky. I zde byla svatba. Nebo teda vlastně spíše svatby. Jedna probíhala. Další svatba se srocovala před vstupem. Třetí přicházela. Čtvrtá už měla po obřadu a fotila se. Všichni byli vyšňoření a mladé Arménky si dělaly snad milion selfíček nad roklí. Nějak jsem si neuměla představit, kdo si dobrovolně vybere tenhle druh svatby, ale tady byli všichni nesmírně šťastní. A byť jsem od toho čekala něco úplně jiného, byl to nakonec zajímavý zážitek.\nKousek od kláštera jsem narazila na hezky vypadající restauraci s obrovskou zahradou. Když jsem vešla, paní mi "vysvětlila", že menu mají jen v ruštině. Přes mé pokusy se domluvit jsem se na druhé straně setkávala s nulovou snahou. Nakonec jsem jí řekla že chci prostě kebab. To pochopila a za chvíli jsem ho měla na stole. A byl teda skvělý a stál asi 30,- Kč... Celé prostředí ale kazila vřeštící ruská hudba všude kolem. Dojedla jsem a vydala se k mému dnešnímu ubytování ve městě Vagharshapat.\nHotel ve kterém jsem bydlela jsem našla snadno. Byl na hlavním náměstí, které představovalo velký kruhový objezd a bylo přímo reklamou na budovatelství. Stejně jako samotný hotel. Jako nic proti němu, ale po těch romantických domečcích a zahradách kde jsem poslední noci spala, byla tahle stránka Arménie prostě něco jiného a vlastně něco, na co jsem zrovna v tu chvíli neměla moc náladu.\nRychle jsem se ubytovala. Na patře bydleli samí hluční Indové, no co už. Výhoda ubytování byla, že hned vedle se nacházel důvod mojí cesty sem. Komplex Ečmiadzinské katedrály aneb takový Vatikán arménské apoštolské církve. Celý areál je moc hezký. Mezi léty 180 - 340 se jednalo o hlavní město Arménie. Samotná hlavní katedrála Majr Tačar, na kterou jsem se moc těšila však byla v rekonstrukci a zcela uzavřená. Prošla jsem si alespoň areál, podívala se na mši v přilehlé budově a nakonec si sedla do hezky vyhlížející místní restaurace.\nVstup do komplexu Ečmiadzinské katedrály\nKomplex Ečmiadzinské katedrály\nMěla jsem dost času a trávit večer v hotelu se mi nechtělo. Tak jsem si začala postupně objednávat různé předkrmy jako plněné rolky z lilku s jahodami, smažené sýrové koule... A po x hodinách jsem to zakončila milovanou baklavou. A konečně jsem si taky užila vyhlášené arménské víno. Četla jsem si a k tomu mi celý večer zpříjemňoval neskutečně milý personál. Po dnešku jsem měla tak nějak plné zuby celého rusofilství a tady ti lidi byli zase hrozně fajn.\nDala jsem se do řeči s místní číšnicí. Byla to mladá syrská křesťanka původně z Aleppa, která před dvěma lety i s rodinou prchla do Arménie (tatínek byl původem Arménec) před občanskou válkou v Sýrii. Povídaly jsem si o Sýrii, o tom, jak se jí tady v Arménii žije... Studuje na univerzitě jazyky a jejím snem je se jednou do Sýrie vrátit a šířit tam vzdělání a osvětu. Po celkem náročném dni byl tenhle závěr něco, co mě neskutečně nabilo. V restauraci jsem vydržela několik hodin a na hotel jsem dorazila někdy kolem jedenácté a už jsem jen padla do postele a usnula.\nDen 4: Ktedrála Zvartnoc, Jerevan, odlet\nRáno nebylo moc kam spěchat, protože katedrála Zvartnoc otevírá až v deset a od Vagharshapatu leží kousek. Pochází ze 7. století a v 10. století byla v důsledku zemětřesení pobořena. Dnes je citlivě zrekonstruovaná a jedná se o vykopávky, které rozhodně stojí za návštěvu. Kromě samotné katedrály můžeme vidět i zbytky jiných budov nebo třeba lisu na olej. V areálu se také nachází hezké malé muzeum věnující se především arménské architektuře.\nOd vykopávek se vydávám do Jerevanu a začínám tím, na co se vlastně "těším" nejvíc. Památník a muzeum arménské genocidy. Je to první místo za celou dobu co jsem v Arménii (kromě letiště), kde lidé mají roušky. Památník stojí na kopci a v jeho středu plane oheň, který nesmí už nikdy vyhasnout, stejně jako arménský lid už nikdy nesmí být pokořen. Mám podobné pocity jako třeba v Osvětimi. Byť arménská genocida není zdaleka tak známým tématem, není o nic méně strašlivá.\nPamátník arménské genocidy\nJe potřeba říct, že muzeum je vícepodlažní a byť rozlohou není nijak velké, pokud si chcete přečíst skutečně vše, strávíte tady klidně celý den. Ten já jsem bohužel neměla. Pročetla jsem si celou první část, která je skvěle zpracovaná a popisuje život Arménů v západní Arménii (dnešní východní Turecko) za doby osmanské nadvlády. Skvěle popisuje co předcházelo samotné genocidě a jak zoufalá situace Arménců už v té chvíli byla. Další části se věnují samotnému průběhu genocidy, osudům jednotlivých rodin, osob i následujícímu vývoji ve světě a postoji k této události, kterou Turecko dodnes popírá, že by se kdy vlastně stala a že by se jednalo o genocidu. V kontextu všech těchto skutečností jsou postoje Arménců a jejich chování výrazně pochopitelnější.\nPo návštěvě muzea jsem dost zamlklá, což znamená, že si cestou do centra Jerevanu se svým čtyřkolým parťákem nepovídám tolik jako obvykle. Parkovacích míst je všude spousta. Takže parkuju, beru foťáky a vydávám se na procházku Jerevanem. Hned na začátku si koupím svou drogu - fresh z granátových jablek. Což je jednoznačně ta nejdražší věc, kterou jsem si v Arménii koupila. Ale odjet bez toho ze země, jejímž je mé nejoblíbenější ovoce symbolem, by prostě nešlo.\nMám celkem dost hlad a tak hledám, kde bych zapadla na něco k snědku. Všude kolem je spousta restaurací skoro každé světové kuchyně, která člověka napadne. Ale najít něco arménského je oříšek. Volím jednu neutrálně vypadající restauraci a objednávám si takovou "čínu" na arménský způsob. A je to dost dobré.\nZačnu možná trochu netradičně a to je popsáním svých celkových dojmů z Jerevanu. Podle mě je potřeba to město chápat v kontextu celé té země. Té chudé, zaostalé, horské země, kde neberou karty a města připomínají spíše vesnice. No a pak je tady Jerevan. Kde jsou sice i polorozpadlé paneláky a zaostalost. Ale také tam jsou široké bulváry, spousta parků a zeleně, všichni mluví anglicky, všude berou karty, všude je milion kaváren. Tenhle kontrast je vlastně extrémně fascinující.\nMusím říct, že si umím představit letět na víkend do Jerevanu. Provozovat zde extrémně levnou gastroturistiku, chodit po muzeích a nakoupit si spoustu levných věci domů. Nejsem úplně cílovka těchhle typů dovolených, ale myslím si, že za tímto účelem může být Jerevan dost dobrá destinace.\nPokud jde o samotné památky, tak se nejspíš najdou zajímavější města, než je Jerevan, ale s tím člověk počítá. Já začala procházkou po asi nejikoničtější stavbě Jerevanu - Kaskádě nebo přesněji řečeno Cafesjianově centru umění. Bylo hrozné vedro, ale stálo to za to. Když člověk přijde až nahoru, může ještě pokračovat kousek směrem do kopce. Ta tam jsou pečlivě upravené kaskády a zase tady máme východní blok před půl stoletím.\nJerevan - Cafesjianovo centrum umění neboli "Káskáda"\nJerevan - Nad Kaskádou...\nCesta zpátky dolů je o poznání příjemnější a teda výhled na centrum Jerevanu je dost pěkný. Pokračuji na Náměstí opery a dál se motám uličkami ke kostelíku Katoghike z 13. století, který stojí před nově postaveným kostelem sv. Anny.\nJerevan - Výhled z Kaskády\nJerevan - Karabašská vlajka\nJerevan - koncertní sál a opera\nJerevan - Katoghike a kostel sv. Anny\nPokračuju dál na Náměstí Republiky, které mi nejvíc připomíná náš pražský "Kulaťák". Večer tady bude asi nějaká akce. Všude jsou bariéry, uprostřed pódium a koncentrace policistů je možná největší, jakou jsem kdy viděla, což platí rovněž o všech okolních ulicích. Motám se bočními uličkami a vidět všude ty moderní obchody a moderně oblečené lidi je vlastně dost zvláštní. Nakonec docházím k Modré mešitě. Tak tady mám konečně kousek svého milovaného orientu.\nJsem spokojená a promotávám se uličkami zpět k autu. Tady si přesně říkám, že sednout si do jedné z mnoha kaváren v parcích, které míjím, by bylo vlastně dost příjemné. Nedá se nic dělat, není času nazbyt. V autě se převlíkám, schovávám foťaky a nějak smysluplně balím svoje věci. Mám asi čtyřicet minut na to, abych dojela v klidu na letiště. Nicméně navigace mi tvrdí, že mi to bude trvat přes hodinu a to musím ještě tankovat. Naštěstí už tak nějak místní hlavní tahy znám a tak tuším, že mi navigace tvrdí pěknou pitomost.\nV první fázi, kdy je Jerevna celkem zacpaný, začínám mít trochu obavy, ale za chvíli vyjedu z centra a všechno je v pohodě. Mé podezření se potvrdí ve chvíli kdy mě navigace nutí sjet na nějakou boční uličku mezi baráky s tím, že tudy dojedu k letišti... Tak určitě. Vypínám ji a jedu dál podle citu a cedulí. Výhoda toho, že těch hlavních silnic tady není moc je jednoznačně v tom, že člověku stačí znát směr a doufat, že tam kam chce sjet bude cedule. Plán vyšel a za chvíli parkuju auto v nadzemních letištních garážích. Odevzdávám svého věrného gruzínské parťáka, loučím se s ním a mířím k odbavení.\nVšechno probíhá dobře a mám dost času nakoupit v duty free shopu. Letět do Prahy koupím toho výrazně víc, ale s vědomím toho, že se budu muset dostat ještě z Vídně do Prahy, jsem střídmá a spokojím se s dvěma igelitkami. Ve chvíli, kdy nás naženou k letadlu, nás zase stahují s tím, že letadlo má "critical problem". Tak zase čekáme v odletové hale u gatu. Začínají nám vracet boarding passy. No, nevypadá to moc dobře. Ale po asi 40 minutách se dozvídáme, že je nakonec všechno OK a letadlo poletí. Druhý pokus už vyšel a odlétám do Vídně.\nPřilétám před půlnocí. Spoj do Brna a návazný do Prahy bych pořád měla stihnout. Trochu se vyděsím, když místo autobusu přijíždí na stanoviště mikrobus. Ale v pohodě, nikdo kromě mě nečeká, tak by to mělo být v pohodě. Během pěti minut však přijdou všichni lidi, kteří mají jízdenky koupené předem. To jsem z x důvodů dělat nechtěla. Teď to ale vypadá, že se mi to celkem dost vymstí. No nic, za pár hodin pojede jiný a vídeňské letiště patří k těm příjemnějším místům, kde složit hlavu. Ale nakonec to není třeba. Pan řidič online neprodává místo svého spolujezdce. To je tedy volné, kupuju si ho a vyrážíme směr Brno. Je půl jedné a jsem fakt mrtvá, ale pan řidič si chce povídat. Je to fajn chlapík a jsem fakt ráda že jedu, takže do Brna nezamhouřím oka a vlastně je to nakonec příjemné zakončení celé dovolené.\nCestou si kupuju online lístek na cestu z Brna do Prahy, kde už konečně zavřu oči, do minuty spím a probouzím se až někdy před pátou ráno v Praze. Utahaná, ale na tisíc procent spokojená. Cestovat v jednom mělo i spoustu výhod. A byť fajn parťáka vždycky ráda uvítám, jsem moc ráda, že vidím, že úplně stejně si to dokážu užít sama :)\nTakže nezbývá, než říct "Sbohem Arménie a třeba zase někdy!" :)\n13. 10. 2021, poslední aktualizace 2021-10-13T23:10:34+02:00\nAzul: Projeli jsme celou zemi (z toho 2,5 dne v Karabachu) ve dvou (muži) a to převážně stopem či maršrutkami. Šlo to, i když je to již řada let a nejspíš to půjde i dnes, ostatně je více Asie, i když někdy bývá řazena do Evropy.\nAutostopu bych se asi nebál ani za okolností samostatně cestující žena, protože po těch průserech z minulých let mají lidé jiný starosti. Navic předpokládám, že je země dost militalizovaná, což nějaký kriminalitě nepomůže. Stoupnout si na výpadku a časem vždycky někdo zastavil.\nProblémy s dopravou byly v Karabachu, protože po odlehlých klášterech a sporných územích nikdo nejezdil, krom pašeráků. Dnes jsou však tyto oblasti většinou opět pod nadvládou Ázerů.\nJako žena spíš budete mít problémy s ubytováním. Nic moc lepšího většinou nebylo a hygiena tenkrát byla dost strašná. Sračka z jídla nebyla výjimkou. Na něco takového jako teplá sprcha si nevzpomínám.\nV tomto směru spíš zkuste Ázerbájdžán (až to covid a poměry dovolí), tam služby fungují o pár řádů lépe.\nděkuju za další info, Arménie mě láká čím dál víc. Kvůli rodině nebudu moct jet na dlouho, vidím to tak na ty čtyři dny, co dovolí letenka, tím pádem Jerevan a okolí, ač bych celou zemi projela ráda. Na luxusním ubytování nelpím, jen nedělám kompromisy co se bezpečnosti týče, čili studená sprcha nevadí, ubytovně pro řidiče tiráků se ale vyhnu. Rusky se víceméně domluvím, tak by to mělo být v pohodě.\nÁzerbájdžán i Gruzii mám na seznamu taky, číhám na levné letenky a doufám v méně covidových restrikcí než v zimě 20/21.\nTy fotky, to je nádhera.... taková atmosféra..... tam (taky) určitě potřebuju jet!!! Čím fotíš?\nDá se něco z toho zvládnout bez půjčení auta (jasně, vím, že si to můžu vygooglit, ale jen jestli čistě náhodou nevíš)?\nJinak skvělý cestopis, super inspirace, děkuju:-))\nSkvělá kniha o Arménii je Tři jablka spadlá z nebe od Narine Abgarjan. Přinesl Ježíšek, čímž mě pošťouchl na cestu "nejstarší křesťanské země".\nDíky moc :). Mám dvě straší cropová těla od Canonu (ale pokukuju po obměně :)) a objektivy od Sigmy 18-35mm f/1,8 a 70-200mm f/2,8.\nBez auta... já Ti nevím. Jako ruku do ohně za to nedám, ale řekla bych, že to nebude moc žádná sláva. Já nad tou variantou ani neuvažovala, takže jsem to nijak extra nezjišťovala. Ale když jsem cokoliv četla v průvodci, tak to většinou bylo ve stylu "maršutka jezdí 2x denně v x, y". Pokud máš hodně času, tak by to asi šlo. A netuším jak je to tam se stopováním. Žádného stopaře jsem cestou nepotkala.\nZa tip na knížku moc děkuju. Přečetla jsem si anotaci a vypadá to jako něco o co rozšířím svou sbírku.\nHanko, díky za info.\nMáš dobrá skla, na těch fotkách to je vidět (dobré oko taktéž, samozřejmě). Já si poslední dobou zvykla létat jen s minibatohem, zrcadlovku nechávám doma a fotím na kompakt, je to kompromis, se kterým jsem po návratu domů často hrubě nespokojená.\nNa cestování bez auta jsem už trochu koukala, Khor Virap se dá a snít o něm a o Araratu v dáli mi v tomhle upršeným podzimu aktuálně stačí:-)))\nAť žije Východ!!!\ntreba lepsi kompakt, ja teraz premyslam nad niecim ako Panasonic LX15 / LX100 alebo Canon G7X/G5x\nVelmi pekna inspiracia, prave som aj ja dokoncil cestopis z podobnej cesty po Armensku. Vidim, ze velmi podobne destinacie, no stihli ste toho viac a teda urcite si necham poradit pri buducej ceste :)\nA mozem poprosit meno pozicovne z letiska? Sice sme uz 2x vyuzili miestnu Caravan, no pri buducej navsteve by sme sa uz asi aj Jerevanu vyhli :D\nDíky moc :). Půjčovna byla Rent Motors. Byli moc příjemní, všechno bez jediného problému :). Pobočku mají hned dole v příletové hale. Jen pozor, na opačné straně, než zbytek autopůjčoven, tak jen s tím počítat a nenechat se zmást :)\nJinak přečetla jsem si Tvůj cestopis na webu a taky super inspirace zase i na jiné části země. Určitě využiju až se tam (snad) jednou zase vrátím :).\nSkvělé načasování tohoto cestopisu, právě jsem překročil hranice z Gruzie do Arménie a určitě se nechám inspirovat a některá z těchto míst navštívím. Doufám, že v Goris bude pán pořád rozdávat ořechy😉\nTak to jsem moc ráda :). A těším se, že si třeba zase přečtu něco o Gruzii :).


Angelína z Čerty nejsou žerty nahá před Petrem Nárožným: Kaprál byl z darů přírody úplně mimo – eXtra.cz\nAngelína z Čerty nejsou žerty nahá před Petrem Nárožným: Kaprál byl z darů přírody úplně mimo\nDana Bartůňková (63) a Petr Nárožný (82) se výborně znají už od roku 1984, kdy spolu hráli v dnes již legendární pohádce S čerty nejsou žerty. O něco později pak byli milenci v seriálu Černí baroni. Jak představitelka princezny Angelíny vzpomíná na těžké rozpaky slavného kolegy, když uviděl její odhalené mohutné ženské přednosti? 30. 12. 2020 8.00 | Autor David Zápal\nDana Bartůňková nahoře bez\nPetr Nárožný je známý svým specifickým humorem, ten mu ale téměř došel, kdy mu kolegyně a kamarádka ukázala svůj nemalý hrudní košíček.\nV pátém díle seriálu Černí baroni totiž hraje soudružku Turzovou, vdovu po padlém kapitánovi Československé lidové armády, který zemřel hrdinnou smrtí při obraně západní hranice před imperialisty a diverzanty.\nPetr Nárožný podlehl\nPetr Nárožný, generál sovětské vojenské správy Mandel, jí vymlouvá její postelovou aféru s majorem Terazkym, aby nakonec v osidlech mimořádně obdařené soudružky skončil sám.\nA jak na natáčení vzpomíná paní Dana?\nVšude samé vnady\n„S Petrem Nárožným se strašně dobře známe. V tom seriálu jsme měli scénu, kdy mě penetruje. Režisér Juraj Herz mě připravoval na to, že budu muset být na place do půl těla nahá, protože nás tam podle scénáře nějaký šmírák sledoval přes záclonu. Byla jsem zády kameře, tak jsem souhlasila, ale s tím, že mě uvidí jen Péťa. Štáb musel do vedlejší místnosti,“ řekla eXtra.cz Dana Bartůňková.\nK její postavě generál přichází jménem svazáků i Svazu žen a stihne jí vyčíst, že chvilkové erotické poblouznění a chtíč povýšila nad revoluční ideály.\n„Seděla jsem na Petrovi rozkročmo, byla jsem na něm jakoby na koníčka. A když se už mělo opravdu točit, přišla garderobiérka a sundala mi podprsenku. Péťa začal křičet: ‚Ježišmarjá, to snad není možný! To jste ještě nikdo neviděl!‘ Režisér pak dokonce musel stopnout natáčení. Péťovi říkal, že se musí koukat nalevo. ‚Vždyť to nejde koukat nalevo, tady jsou všude kolem prsa!‘“ směje se i po letech herečka výborné reakci rozhozeného kolegy, který ale i z této situace udělal náramnou legraci. Aby tomu dodal šťávu, dokonce prý pro vnady použil typické označení pro rohatá domácí zvířata.\nNárožný se změnil\n„S Petrem jsem teď chvíli nemluvila, ale vím, že práci si už vybírá. Pořád jezdí na zájezdy a namlouvá různé věci pro televizi. Taky trošku zmorousovatěl, to ale k jeho věku patří. Ale byl a je to báječný chlap,“ dodala Dana Bartůňková, která bude pro diváky už navždy princeznou Angelínou.\nV seriálu nakonec jejich intimnosti zabírají jen nepatrnou plochu pár vteřin a jsou velmi decentní. Prakticky není ani pořádně poznat, jakého pohlaví lidé za záclonou jsou. Fanoušci herečky, ke které byla příroda pořádně štědrá, tak mají pro tentokrát smůlu.\nDana Bartůňková prsa Petr Nárožný ženské přednosti princezna Angelína S čerty nejsou žerty vnady vzpomínka Černí baroni Celebrity


Asolo Aconcagua GV - Hanibal\n> Boty>Pánské boty>Horolezecké boty>Asolo Aconcagua GV\ns DPH4 790 Kč\nBěžná cena s DPH 7 390 Kč Ušetříte 2 600 Kč\n9.5 UK11 UK\nHorolezecké, vysoce technické boty s propracovanými konstrukčními prvky. Nástupce modelu Granite GV.\nSvršek je vyroben ze silné Perwanger kůže s naprostým minimem švů. Gumová obsázka, Kevlarová výztuha kotníku. Pevná podešev Vibram® Vertige s protinárazovými tlumiči s možností použití rámových maček. Kladkové šněrování Micro Pulley pro pefektní dotažení. GORE-TEX® Performance Comfort membrána.\nmožnost upevnění všech typů maček\nhmotnost (8UK, půlpár): 990 g\nHmotnost půlpáru [g] 990\nKategorie určení D\nMateriál podešve Vibram® Vertige\nMateriál svršku Perwanger kůže 2\nregistrovany z. 03.10.2018\ni ve velikosti 11UK značně tuhá mezipodešev.\nmix, vht i led bez problému!\npata je značně široká, nepasují mačky Petzl. Grivel sedí krásně.\njsou tyto boty kompatibilní s mačkami Grivel Air Tech Cramp-o-Matic?\nDobrý den, ano určitě tento model můžete použít.\nDobrý den. Chtěl bych si u Vás na Eshopu objednat tyto boty. Řeším jen velikost. Délka mojí nohy je přesně 27cm (to odpovídá velikosti boty 43 + 1/3). Bude mi velikost stačit i když v zimě dám do boty "silnější ponožku"? Nebo mám raději objednat větší? (např. 43 + 2/3 - tj. 9,5UK)? Děkuji, Tomáš\nDobrý den, Pokud bych měl vycházet jen z centimetrů, tak 27 cm odpovídá 8 UK, 28 cm 9 UK (43+1/3) a tak bych zvolil 9. Nicméně je to jen jeden prvek na který dbáme při zkoušení obuvi. Také šířka a výška nártu jsou důležité. To ale člověk ověří až při zkoušení.\nAhoj, rád bych si koupil tyto boty, ale mám obavu ze správné definice velikosti. Jsem ze severní moravy a jet do Prahy na zkoušku bych nedal. Ale mám dotaz - kdybychom se domluvili - že by jste mi tyto boty ve dvou zvolených velikostech dodali do Brna a tam už bych zajel si je vyzkoušet... není to trufalý nápad? Děkuji za odpověď. Martin\nDobrý den, pokud si do košíku dáte zvolené velikosti o které máte zájem a zvolíte osobní odběr na prodejně v Brně rádi vám to tam pošleme. Další možnost je koupit oba páry a nechat si je zaslat domů a pár který nesedne nám poslat zpět. Vyjde to možná levněji než benzín. Případně zavolejte na 720984263.\nDobrý deň,je táto obuv aj v dámskych veĺkostných čislovaniach.Ďakujem\nDobrý den Lubomíre,tento model už bohužel v prodeji nebude, takže dámskou variantu jen tak neseženete :) Vhodnou alternativou je třeba model Asolo Lagazuoi a nebo o trochu měkčí model Greenwood.\n7 557 Kč 8 890 Kč\n12 790 Kč 15 990 Kč\n10 149 Kč 12 690 Kč\n9 350 Kč 11 690 Kč\n5 690 Kč 8 790 Kč\n12 589 Kč 17 990 Kč\n7 140 Kč 10 990 Kč\n10 192 Kč 11 990 Kč


Bývalému polskému prezidentovi Jaruzelskému hrozí v 90 letech rozvod - Deník.cz\nBývalému polskému prezidentovi Jaruzelskému hrozí v 90 letech rozvod\nVaršava – Bývalý polský prezident Wojciech Jaruzelski se možná v 90 letech bude rozvádět. Jeho žena Barbara podle agentury AFP pohrozila někdejšímu komunistickému vůdci rozvodem, pokud neukončí údajný mimomanželský poměr se svou pečovatelkou. Pár uzavřel sňatek před 53 lety a má jednu dospělou dceru.\nBývalý polský prezident Wojciech Jaruzelski.Foto: ČTK\nGenerál má navzdory podlomenému zdraví podle své ženy poměr s padesátnicí, která kdysi pracovala jako pokojská v jejich rodině a poté se stala exprezidentovou pečovatelkou. Jaruzelská předala právníkovi žádost o rozvod a dala svému manželovi čas na to, aby s aférou skoncoval. „Vím velmi dobře, že všichni v našem okolí mě za to odsoudí, ale je to věc mé důstojnosti. Nedopustím, aby ta žena ještě někdy překročila práh našeho domu," řekla třiaosmdesátiletá Jaruzelská agentuře AFP.\nPodle ní jde po 53 letech o první závažnou manželskou krizi. Svého manžela prý nedávno s pečovatelkou překvapila v choulostivé situaci. Její sokyně se v té chvíli chovala jako „lehká žena", prohlásila Jaruzelská.\n„Myslím, že ta dáma je amorální a má problémy s alkoholem. Zachází do intimností a svádí ho. A krade z našeho domu alkohol," rozčílila se třiaosmdesátiletá choť generála v rozhovoru pro magazín Super Express. Když oznámila svůj záměr s rozvodem manželovi, prý odvětil, že se nikdy rozvést nenechá.\nPolský exprezident kvůli vyhlášení stanného práva stále čelí probíhajícímu soudnímu procesu. Jaruzelská přitom svého chotě donedávna bránila a nařkla prokurátory, že si vytkli za cíl mu způsobit smrt.\n„Bojím se, že ho nenechají na pokoji ani po smrti," řekla Jaruzelská před časem časopisu Super Express. Pokud ale generál nevykáže ošetřovatelku z domu, o věrnou zastánkyni zřejmě definitivně přijde.\n8.2.2014 VSTUP DO DISKUSE 4


Je pro obrys ramenního kloubu nezbytná obvaz? - Dna July\nJak vybrat obvaz pro ramenní kloub?\nRamenní pás je speciální zařízení pro částečné nebo úplné omezení funkce motoru ramena. Ramenní kloub - kloub kosti pažní, klíční kosti a lopatky, velmi silný, flexibilní a složité kostní struktury podporující okolní svaly a šlachy. Ve skutečnosti je ramenní kloub se skládá ze čtyř spojů: hlavní kloub, vyznačující se tím, zaoblená horní hrana (vedoucí) humeru stlačena proti konkávní zásuvka čepel, akromioklavikulární - klavikulární - křižovatky klíční kosti s akromia - konec lopatky, a připevňovacích lůžek klíční kosti na horní části hrudní kosti a lopatky na zádech. Každý z těchto kloubů je zodpovědný za určité ruční pohyby: zvedání, otáčení, kyvadlo.\nTaková složitá struktura způsobuje zvýšenou zranitelnost vůči zranění a opotřebení kloubní tkáně v průběhu času.\nRamenní kloub je náchylnější ke zranění.\nRameno pružně umožňuje širokou škálu pohybů, ale není tak stabilní jako některé jiné klouby, jako například femorální.\nHlavní úkoly rovnoběžky na rameni a rameni\nRamenní kloub má systém šlach, který spojuje kosti a svaly. Tyto šlachy a vazy v podstatě zahrnují pohyblivé části kloubu a poskytují podporu pro jeho celistvost pro celý rozsah pohybu.\nKloubní chrupavka v rameni je obvykle tenčí než chrupavka nosných kloubů, jako jsou kolena a boky, a proto je nejvíce náchylná k opotřebení a poškození.\nV případě poranění na rameni: narušení, zlomeniny, poškození okolních tkání, vázání a šlachy jsou protáhlé nebo roztrhané.\nv případě poranění na rameni je klůvný klus velmi důležitý pro rychlé uzdravení\nObvaz pro ramenního kloubu poskytuje podporu pro zraněné končetiny a urychlit proces hojení před zraněním nebo zotavení z chronických onemocnění - artrózy, artritidy a tak dále.\nČasto lidé, jejichž profesionální činnost je spojena s konstantním zatížením na ramenním opasek, jsou diagnostikována bursitidou ramenního kloubu. Přečtěte si více o této nemoci v tomto článku...\nObvaz podporuje poškozené svaly a vazby, což jim umožňuje rychleji se zotavit a zotavit, výrazně snižuje nebo zcela eliminuje bolest, čímž se zlepšuje kvalita života pacienta během léčby a rehabilitace.\nKomprese (komprese) pomáhá stimulovat receptory v kůži tím, že posílá zprávy do mozku o poloze ramena.\nVědecké studie prokázaly, že lidé, kteří si poraněné rameno, částečně ztratit proprioception - pocit rukou předpisy nezbytné svalové síly k provádění pohybů, jakož i jejich koordinaci s ostatními svaly.\nPříznivý účinek kompresního obvazu je kompenzovat receptory kůže pro poškozené receptory umístěné v kapsli ramenního kloubu nebo svalu.\nBandáž omezuje pohyby v bezvědomí a tím podporuje hojení kloubu.\nRotátor zranění manžety, acromioplasty, klíční kosti zlomeninu, stejně jako jiné operace budou nevyhnutelně vyžadují použití krytu jako prostředku k ochraně chirurg a pro hojení poškozených tkání. Bandáž chrání ruku před ostrými vědomými nebo nevědomými pohyby, které může pacient provádět. Například, když člověk na okamžik ztratí rovnováhu při chůzi nebo lezení po schodech, může instinktivně použít svou bolestnou ruku, aby uchopil zábradlí. Během spánku je možné také nekontrolovatelné pohyby.\nRamenní pás pro sport zajišťuje ochranu kůže a povrchových šlach proti vnějšímu poškození v důsledku tloušťky materiálu.\nNavíc pružná opora poněkud omezuje rozsah pohybu končetiny, může snížit riziko vykloubení, což zabraňuje pohybu ramen v zranitelných směrech. A nakonec s obvazem se pozoruje placebo efekt, když se sportovci cítí více sebejistě a uvolněně.\nPři chronických onemocněních, které způsobují opotřebení chrupavky, je nutná fixace a vyložení kloubu, aby se mohla zotavit.\nObecně platí, že účel obvazy je následující:\nkontrola biomechanického vyrovnání ramen při zlomenině;\nTypy bandáží pro upevnění ramenního kloubu\nExistuje nějaký strukturální a funkční rozdíl mezi bandáží a ortézou.\nUpevnění bandáže na ramenním kloubu zajišťuje správné rozložení zatížení, dostatečnou kompresi a hustě přiléhá k pokožce a je vyrobeno z husté, elastické tkaniny.\nDlaha na ramenní kloub - složitější zařízení pro tuhý nebo fixaci omezena prvky z kovu nebo plastu prvky jsou přítomny struktura: jehly, desky, lišty, atd Kromě toho je ortéza pro ramenního kloubu je schopen poskytnout požadovaný úhel rameno, kterým se v případě potřeby, a. pomocí nafukovacího polštáře v podpaží - změňte jej.\nPodle metody a síly fixace jsou bandáže konvenčně rozděleny do následujících kategorií:\nBounding Například obvaz RS105 na ramenním kloubu se používá ke zvýšení stability ramen a ke snížení příznaků artrózy nebo účinků poranění. Tato bandáž lze snadno ukrýt pod oblečením a poskytnout optimální podporu pro kloub během sportovních nebo profesionálních činností. Navíc pomáhá posílit svaly ramen.\nOmezující obvaz RS105 lze snadno ukrýt pod šaty\nStudie ukázaly, že zranění ramen často vede ke snížení síly ve svalech, mnoho fyzioterapeutů a chirurgů doporučuje posílit ramenní kloub po onemocnění nebo úrazech. Jakýkoli pohyb s elastickým obvazem znamená větší odolnost. Pokaždé, když se rameno pohybuje, jsou svaly nuceny pracovat s velkou snahou překonat sílu stlačování.\nKvůli zvýšenému odporu při pohybu končetiny bude také působit zpomalení rychlosti a ruka nebude schopna dělat provokativní ostrý pohyb.\nTato kontrola pohybu ramen dává svalům pacienta nebo zraněnému rameni více času na to, aby reagovala, a tedy více času na přípravu a zajištění větší podpory a stability.\nPodpora Obvaz na ramenním kloubu je modifikovaný hrotový obvaz na ramenním kloubu, když obvazy pokrývají předloktí a upevňují se na zádech. Tudíž závažnost ohnutého ramena je rovnoměrně rozložena na zdravé rameno a kloub není pod zatížením. Současně dochází k zachování mobility, a proto se jako nosný prvek pro menší poranění použije obvaz šátku na ramenním kloubu, jakož i artrózy a dalších onemocnění spojených s ničením (destrukcí) chrupavky.\nPodívejte se, jak správně použít bandáž bandáže ve videu.\nTato bandáž je určena k urychlení procesu obnovy a zamezení dalšího poškození.\nKónické obvazy jsou zpravidla dvoustranné, někdy struktura obsahuje tuhé prvky - jehly, závěsy, které regulují požadovaný úhel předloktí.\nOpravy. Upevnění bandáže na ramenním kloubu, nazývané také obvaz Deso, má imobilizující účinek - pevně drží předloktí v ergonomické poloze. Držák Deso pro ramenní kloub je příležitostí k upevnění nejen ramene, ale také loktem, který pomáhá snížit motorickou aktivitu páteřních svalů. Tím se eliminuje nejmenší možnost posunů a deformací v procesu obnovy nebo rehabilitace.\nPodrobné informace o fixačním pásmu naleznete na videu.\nVarianta této řezačky - bandáž na ramenním kloubu T8101 je nutná při fixaci ramen v jediné správné poloze, protože je potřeba snížit riziko dalšího poškození nebo progrese onemocnění. Upevnění bandáže T 8101 na ramenním kloubu bezpečně udržuje a pomáhá předcházet intraartikulárním hematomům.\nKdy obléct obvaz\nartróza a artritida na rameni: osteoartróza je onemocnění způsobené zhoršením chrupavky, revmatoidní artritida je autoimunitní onemocnění, v důsledku čehož dochází ke vzniku zánětu kloubů;\nrehabilitace po poranění: modřiny, dislokace, vyvrtání a slzami vazů, svalů a šlach, zranění ramenních kloubů;\nExistují kontraindikace, mezi něž patří:\nzhoubné novotvary umístěné v oblasti obvazu;\nzvláštní případy zahrnující individuální orthotiku.\nMateriály použité při výrobě obvazů lze rozdělit na přírodní a syntetické. Bavlněné tkaniny se rychle opotřebovávají, nejsou odolné a péče o ně je obtížné. Syntetické materiály nejsou horší než přirozené pocity těla a jsou praktičtější.\nPro lehkou kompresi se úspěšně používají neoprénové nebo spandexové ortézy, které poskytují perfektní fit, jsou prodyšné, teplé a mají mikromasážní účinek, který přispívá k rychlejšímu zotavení.\nNěkteré verze bandáží mají mřížku instalovanou na místech, kde není třeba podepření, nebo otvory.\nŠiroká škála obvazů Orlett umožní každému vybrat obvaz ve velikostech\nModerní obvazy, například Orlett na ramenním kloubu, jsou vyrobeny s širokým rozsahem velikostí v závislosti na objemu hrudníku, systému pásů a spolehlivých svorek, takže otázka, jak nosit bandáž na ramenním kloubu, nebude komplikovat žádného pacienta.\nNyní můžete vybrat obvaz na ramenní kloub a rameno a položit správné dotazy svému lékaři.\nBolest v kolenním kloubu léčby levé ruky\nJak sedět s kýly páteře


Trilexu chybí dočasně zálohy, místo vlaků může jezdit autobus - Zdopravy.cz\nTrilexu chybí dočasně zálohy, místo vlaků může jezdit autobus\n10 Led 2020 11:00\nSpolečnost Die Länderbahn, která provozuje vlaky pod názvem Trilex v česko-německo-polském pohraničí, upozornila své zákazníky, že kvůli dočasnému nedostatku provozních\nSpolečnost Die Länderbahn, která provozuje vlaky pod názvem Trilex v česko-německo-polském pohraničí, upozornila své zákazníky, že kvůli dočasnému nedostatku provozních záloh mohou některé spoje nahradit autobusy nebo méně kapacitní soupravy. Možné omezení má trvat několik týdnů.\n„Část vlaků v úseku Grossschönau – Varnsdorf – Rybniště/Seifhennersdorf může být nahrazena náhradní autobusovou dopravou a u některých vlaků v úseku Liberec – Hrádek nad Nisou může dojít ke snížení kapacity soupravy,“ informovala firma na facebookovém profilu.\nPodle jednatele Die Länderbahn CZ Michala Bartáka musí část vozidel projít nutnou hlavní prohlídkou, která trvá 6 – 8 týdnů a je také závislá na dodávce náhradních dílů, se kterou jsou neočekávané potíže. „Souběžně do toho je nutná pravidelná údržba a situaci zkomplikovalo několik závad na dalších vozidlech. Tyto jsou prioritou k řešení pro opětovné navrácení do provozu,“ uvedl Barták. Snížená kapacita znamená, že místo jednotky Siemens Desiro jede například Stadler RegioShuttle.\nFirma přišla s oznámení čistě z preventivních důvodů jen jako upozornění. „Zveřejnili jsme tyto informace předem tak, abychom předešli případným nedorozuměním,“ vysvětlil Barták. Firma nemá dopředu zavedený výlukový jízdní řád, protože se snaží oběhy nakombinovat tak, aby vlaky dál jezdily. „Přišlo nám to fér se o tom zmínit. Nevíme dopředu, kdy se nám přesně do oběhu vrátí vozidla z opravy nebo údržby,“ řekl dodal Barták. Odmítl současně spekulace, že by to souviselo s provozem v Ústeckém kraji. „Tam nasazujeme jiné typy vozidel,“ vysvětlil.\nTagy Die Länderbahn Trilex\nSdružení osobních železničních dopravců posílilo. Popudem byla konzervace lokálek\n28 Dub 2021 14:31\nPo pěti letech opět projel vlak z Česka do saského Seifhennersdorfu. Pravidelný provoz čeká na papíry\n19 Led 2021 14:00


Alkoholtester CA10FL | NETmedik.cz\nHlavní strana Zdravotnické potřeby Alkohol testery a jiné Alkoholtester CA10FL\nPrecizní osobní digitální alkoholtester CA10FL je nástupcem legendárního Alkoholtesteru CA 2000 a je novým typem alkoholtesteru využívající nejmodernější technologii kvalitního inteligentního elektrochemického čidla*. Tento nový senzor má větší stabilitu, odolnost, méně trpí skladováním a tím zajišťuje vysoce přesná, opakovatelná a spolehlivá měření, blížící se poloprofesionálním alkoholtesterům. Svými vlastnostmi je CA10FL předurčen jak pro náročnější soukromé uživatele, tak i ekonomické firemní použití. Alkoholtester je vybaven měřením objemu vydechovaného vzduchu, které zajistí, že je analyzovaný vzorek odebírán z plic (tzv. hlubokoplicní vzduch), nikoliv z ústní dutiny. Je vybaven záznamem počtu uskutečněných měření (vhodné m.j. pro stanovení potřeby další kalibrace) a upozorněním na překročení hodnoty alkoholu 0,50 promile.\n· Osobní digitální tester na alkohol vyšší třídy s inteligentním elektrochemickým senzorem.\n· Kvalitní výrobek renomovaného výrobce legendárních alkoholtesterů CA 2000.\n· Vhodný pro náročnější osobní testování i ekonomické firemní použití.\n· Vynikající selektivita- reaguje pouze na alkohol.\n· Přesné, opakovatelné a spolehlivé výsledky.\n· Odměřování vydechnutého vzduchu- měří tzv. hlubokoplicní vzduch.\n· Rychlé zahřátí na provozní teplotu - rychlá odezva - krátký čas zotavení.\n· Jednoduché použitía ovládání jediným tlačítkem.\n· Malý, lehký, elegantní vzhled. Snadno se vejde do kapsy nebo do kabelky a může tak být kdykoliv po ruce.\n· LCD displej s dvoubarevným podsvícenímse 3 číslicemi (0.XX %).\n· Výstražná signalizacepři překročení hodnoty 0,50 ‰ – červeně podsvícený displej je doprovázen zvukovým signálem.\n· Indikace slabé baterie.\n· Funkce automatického vypnutí přístroje šetřící baterii.\n· Počítadlo provedených měření.\n· Autodiagnostika s chybovými zprávami.\n· Vyměnitelný elektrochemický senzor.\n· Měřicí rozsah: 0,00 až 4,00 ‰.\n· Rozlišení: 0,01 ‰.\n· Přesnost: ±0,05 ‰ při 0,5 ‰.\n· Senzor: speciální inteligentní elektrochemické čidlo moderní koncepce.\n· Doba přípravy: 15 až 35 vteřin.\n· Doba odezvy: 3 až 22 vteřin.\n· Displej: LCD s modrým podsvícením, výstražné červené podsvícení, 3 číslice.\n· Rekalibrace: 6 měsíců nebo po 500 testech.\n· Vyměnitelný senzor: ANO.\n· Pracovní teplota: +5 až +40°C.\n· Skladovací teplota: 0 až +40°C.\n· Napájení: 2 ks alkalické baterie 1,5V AAA.\n· Rozměry: 114 x 47 x 24 mm.\n· Hmotnost: 61,5 g (84 g vč. baterie).\n· Přístroj CA10FL\n· 3 ks hygienických náustků (balené jednotlivě)\n· 2 ks alkalické baterie 1,5V AAA\n· Měkké černé pouzdro na suchý zip\n· Originální a český návod k použití, záruční list\n*Přístroje s polovodičovým senzorem (CA2000) jsou nahrazeny modernějším a dokonalejším přístrojem s elektrochemickým senzorem CA10FL. Alkoholtestery s elektrochemickým senzorempoužívají speciální elektrochemické čidlo, jehož funkce je založena na snímání spektra, které vznikne díky různé pohyblivosti iontů v elektrickém poli. Důležitými vlastnostmi tohoto náročného principu měření jsou zejména přesnost, spolehlivost a vynikající selektivita (tj. necitlivost na jiné plynné látky, které mohou být přítomny ve vydechovaném vzduchu).Přístroje s elektrochemickým senzorem mají oproti polovodičovým (CA 2000) mnohem větší stabilitu, odolnost, méně trpí skladováním a tím se stává měření přesnější a spolehlivější.\nDŮLEŽITÉ: Základní podmínkou spolehlivé funkcekaždého typu alkoholtesteru je jeho pravidelná kalibrace (ve většině případů v doporučeném intervalu 6 měsíců), a to i v případě, že je přístroj používán málo nebo vůbec!


Hotely – Aix-les-Bains | Hotels.comSee this page in Englishčeština (Česká republika)Rezervujte online nebo telefonicky 239 014 224 Dle základních sazeb. 24 hodin denně, 7 dní v týdnu (hovory pouze v angličtině)Domovská stránkaNabídky hotelůSkupinyZásady pro cookiesNápovědaVáš názor na tento webPřihlášení a účetPřihlásitZaložit účetVaše rezervaceHodnotit hotelHotels.com™ RewardsVaše rezervaceHotelyHotely v zemi FrancieHotely ve městě Aix-les-BainsHotely – Aix-les-BainsHledat hotely – Aix-les-BainsMěsto, památka, název hotelu, adresa nebo PSČPříjezdOdjezd Neznám přesná dataPokoje123456789+Pokoj 1:Dospělí12345678Věk 18+Děti0123Do 17 letVěk v den příjezdu:Dítě 1:-?-<11234567891011121314151617Zobrazit nabídkyChcete zobrazit Tajné ceny vybraných hotelů?Tyto ceny nejsou dostupné všem zákazníkům.OdemknoutNabídka dneLe Carré d'Aixz1 043 KčVšechny nabídky ve městě Aix-les-BainsČeským zákazníkům se líbí:PopulárníBest Western AquakubDobrá kvalita 3,7 / 5( 27 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 178 uživatelů. Golden Tulip Aix les Bains - Le Garden Hotel & SpaVýborná kvalita 4,3 / 5( 208 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 125 uživatelů. Hôtel Agora Hyper Centre VilleDobrá kvalita 3,5 / 5( 77 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 104 uživatelů. ibis Styles Aix-les-Bains Domaine de MarliozDobrá kvalita 3,7 / 5( 134 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 21 uživatelů. Campanile Aix Les BainsDobrá kvalita 3,3 / 5( 96 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 21 uživatelů. Les Loges du ParkVýborná kvalita 4,0 / 5( 142 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 19 uživatelů. Mercure Aix Les Bains Domaine de Marlioz HotelDobrá kvalita 3,7 / 5( 51 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 17 uživatelů. Inter-Hotel L'IrokoVýborná kvalita 4,2 / 5( 51 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 16 uživatelů. ResidHotel AzuréaDobrá kvalita 3,7 / 5( 95 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 15 uživatelů. P'tit Dej-HOTEL Aix-les-BainsDobrá kvalita 3,4 / 5( 122 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Tento hotel si za poslední hodinu prohlédlo 12 uživatelů. Další hotely ve městě Aix-les-BainsNedávno rezervovánoMercure Aix Les Bains Domaine de Marlioz HotelPočet hvězdiček: 4 z 2 654 KčHotel Restaurant DauphinoisPočet hvězdiček: 2 z 1 664 KčGolden Tulip Aix les Bains - Le Garden Hotel & SpaPočet hvězdiček: 4 z 2 534 KčCampanile Aix Les BainsPočet hvězdiček: 3 z 1 582 KčLes Loges du ParkPočet hvězdiček: 3 z 1 426 KčU většiny pokojů platba ihned nebo pozdějiPro většinu pokojů možnost zrušení zdarmaZáruka cenyZobrazit hotely ve městě Aix-les-Bains na mapěPamátky a zajímavostiKasino Grand CercleKongresové centrumOpatství Abbaye d'HautecombeNárodní termální lázněChâteau de la Roche du RoiHipodrom Hippodrome de MarliozGolfový klub Aix-les-BainsMuzeum umění Musée FaureCentrum města Aix-les-BainsDopravaAix-les-Bains StationTypy hotelůHotely se 3 hvězdičkami (12 hotelů)Hotely cenově výhodné kategorie (9 hotelů)Hotely s bazénem (9 hotelů)Hotely s lázeňskými službami (8 hotelů)Hotely vhodný i pro domácí zvířata (19 hotelů)Hotely pro rodiny s dětmi (23 hotelů)Představujeme destinaci Aix-les-BainsHotels.com vám pomůže najít ty nejlepší hotely ve městě Aix-les-Bains.\nAbychom vám pomohli najít ideální hotel a pokoj v destinaci Aix-les-Bains, zjedodušili jsme porovnávání hotelů, mezi nimiž najdete i naše nejoblíbenější hotelové řetězce. Nejoblíbenějším z hotelů ve městě Aix-les-Bains je momentálně Golden Tulip Aix les Bains - Le Garden Hotel & Spa, který si jen za poslední hodinu rezervovalo 5 zákazníků. Při rezervaci na webu Hotels.com zároveň sbíráte noci do věrnostního programu Hotels.com Rewards. Členství je zdarma a registrace trvá jen dvě minuty. Členové získávají za každých 10 noclehů jednu noc zdarma.* I krátký víkend ve městě Aix-les-Bains se tak může stát vaším prvním krokem k získání noci zdarma. Proč rezervovat ubytování ve městě Aix-les-Bains na webu Hotels.com? U nás najdete ideální hotel pro každou příležitost a ve městě Aix-les-Bains budete mít na výběr z 24 hotelů. Porovnejte si hotely v našem pohodlném a rychlém vyhledávači a pak můžete filtrovat podle následujících kritérií: - Cena\nChcete-li naše služby využívat naplno, stáhněte si naši mobilní aplikaci Hotels.com a přihlaste se k odběru našeho e-mailového bulletinu. Můžete si nás také přidat na Facebooku, Google+ nebo na Twitteru a budeme vás informovat o nejnovějších nabídkách hotelů a akčních slevách webu Hotels.com na pobyty v tuzemsku i zahraničí.Další hotely ve městě Aix-les-BainsDalší hotely ve městě Aix-les-BainsChcete-li získat přístup k Tajným cenám vybraných hotelů, vyberte si jednu z následujících možností.E-mailPo registraci získáte naše nejnovější akční nabídky.Aplikace Hotels.comStáhněte si naši aplikaci a rezervujte hotely přímo z telefonu.Hotels.com™ RewardsZaregistrujte se a za každých 10 nocí získáte jednu zdarma.*Nejoblíbenější destinaceHotely v New YorkuHotely v PařížiHotely v LondýněHotely v ŘíměHotely v San FranciscuHotely v Las VegasHotely v AmsterdamuHotely v Miami BeachHotely v MiláněHotely v BudapeštiHotely v KodaniHotely v BerlíněHotely ve FlorenciiHotely – ŽenevaHotely – Los AngelesHotely v OrlanduHotely v BarceloněHotely – WashingtonHotely ve StockholmuHotely v BruseluHotely v NeapoliHotely – AnaheimHotely – San DiegoHotely – TorontoZákaznická službaVaše rezervaceČasté dotazyKontaktujte násVáš názor na tento webHodnotit hotelPro dodavatele, partnery a zástupce tiskuPřidejte váš hotelJak se stát naším partneremInzerujte u násCestovní kancelářeTiskové střediskoPodmínky použití a zásady ochrany osobních údajůVšeobecné podmínkyOchrana osobních údajůZásady pro cookiesO násPracovní místaPrůvodci50 nejoblíbenějších městVšechny zeměVšechny hotelyMapa stránek© 2016 Hotels.com, L.P. Všechna práva vyhrazena. Hotels.com a logo Hotels.com jsou ochranné známky nebo registrované ochranné známky společnosti Hotels.com, LP, v USA a jiných zemích. Všechny ostatní ochranné známky jsou majetkem příslušných vlastníků.* Další informace o programu Hotels.com™ RewardsABOUT SSL CERTIFICATES


Obšivač dovedl Rožnov k branám finále – 1. FBK Rožnov pod Radhoštěm\nObšivač dovedl Rožnov k branám finále\nPo vyřazení ve čtvrtfinále, po základní části druhé, Kopřivnice, rozehrál Rožnov o víkendu semifinále s třetím týmem po základní části, Sokoly Gullivers Brno. První dva zápasy se odehrály na půdě lépe postaveného týmu po základní části, tedy v Brně. Valaši neodehráli příliš povedená utkání, Brno je přestřílelo v poměru 62:28, ale díky dobré obranné hře a skvělému brankáři si odvážejí dvě vítězství.\nRožnov poctivě brání\n17. 03. 2018, 20:00, SH SportPoint Brno\nChrást Daniel(G), Zapletálek Martin(G), Havlíček Ondřej, Šmíd Michal, Házy Michal, Bouška Adam, Dřevěný Radek, Bílek Ondřej, Nechvátal Arnošt, Žůrek Michal, Zbořil Jan, Vancl Lukáš, Vrtěl Lukáš, Videman Jan, Konečný Adam, Riger Rostislav, Novák David, Pollak Patrik, Liška Ondřej, Foret Tomáš\nJasný Jakub(G), Obšivač Marek(G), Hegar Patrik, Knebl Tomáš, Krhut Petr, Velech Petr, Kostelecký Jakub, Novosad Lukáš, Kittel Vladislav, Doležel Jan, Zimmer Denis, Kratochvíl Lukáš, Žniva David, Barabáš Pavel, Burýšek Petr, Viktořík Josef\npo částech: 0:2, 1:0, 0:3\n6.Zimmer(Žniva), 12.Viktořík(Kittel), 47.Viktořík(Barabáš), 48.Kittel(Knebl), 55.Krhut\nvyloučení: 2:2; využití: 1:1; diváků: 80\nUtkání začalo opatrnou hrou obou týmu. Brno působilo aktivněji a jako první mělo několik šancí, ale jejich střely končily na blokujících hráčích nebo je chytil pozorný Obšivač. Valaši měli problém se prosadit do výborně organizované obrany domácích, ale domácí udělali chybu v rozehrávce, kterou nekompromisně potrestal Žniva. Gulls zvedli aktivitu, téměř nepustili valachy na svou polovinu, ale z branky se radoval opět Rožnov. Viktořík vyhrál souboj na polovině hřiště, protáhl se kolem dalších dvou soupeřů a přesnou střelou nedal brankáři šanci. Ani tento gól nepřerušil tlak Brna, který byl v závěru třetiny umocněný o přesilovou hru, ale branka nepadla.\nV úvodu druhé třetiny dvakrát zachytili sršni na polovině hřiště rozehrávku soupeře, ale ani jednu brejkovou situaci nevyužili díky rychle se vracejícím hráčům Brna. V 26. minutě se Gulls dočkali první branky, tu vstřelili v přesilově hře po pohledné kombinaci do prázdné brány. Více zajímavého se v této části nestalo.\nBrzy po nástupu do třetí třetiny hráli sršni přesilovou hru, kterou proměnili střelou do šibenice z hole Viktoříka a když o dvě minuty později dorazil Kittel Kneblovu střelu, tak se na hřišti změnil obraz hry a hosté z valašska začali mít hodně navrch. Rožnov ve velké herní pohodě kontroloval hru, Brno se dostalo do křeče a už se moc nedostávalo do zakončení. V 55. minutě již na 1:5 zvyšoval Krhut, zachytil rozehrávku domácích vběhl hlouběji do soupeřovy poloviny a střelou pod břevno nedal brankáři šanci. Gulliveři zkusili hru bez brankáře, ale žádná další branka nepadla.\nKomentář Jiřího Bořeckého, trenéra domácího Brna „Zápasu daly ráz první dva velmi laciné góly. Soupeř pak skvěle bránil a my jsme se nebyli schopni při hře pět na pět gólově prosadit, s čímž se vyhrát nedá. Na zítřek se vyspíme a lépe připravíme. Děkuji soupeři za férovou hru a divákům za pěknou atmosféru. Zítra jim předvedeme více gólů.“\nKomentář Pavla Barabáše, hrajícího trenéra Sršňů: „Dneska jsme utrpěli vítězství. Pro soupeře krutý výsledek. První třetinu jsme pouze odchodili a kupodivu jsme ji vyhráli. Jediné, co nám fungovalo, bylo blokování střel a skvělý brankář za hráči. Dnes jsme měli hromadu štěstí. S takovou hrou pochybuji, že další zápasy vyhrajeme. Děkuji soupeři za férovou hru a divákům za podporu.“\n18. 03. 2018, 17:20, SH SportPoint Brno\nJasný Jakub(G), Obšivač Marek(G), Žitník Pavel, Hegar Patrik, Knebl Tomáš, Krhut Petr, Velech Petr, Kostelecký Jakub, Novosad Lukáš, Kittel Vladislav, Doležel Jan, Zimmer Denis, Kratochvíl Lukáš, Barabáš Pavel, Burýšek Petr, Štamposký Zbyněk\npo částech: 1:0, 0:1, 1:1, 0:1\n37.Barabáš(Velech), 55.Velech(Burýšek), 63.Kostelecký(Kratochvíl)\nvyloučení: 0:0; využití: 0:0; diváků: 70\nDruhý zápas začal lépe pro Brno, díky své propracované obraně nutilo Rožnov k chybám v rozehrávce a už ve druhé minutě se podařilo potrestat jednu z nich. Valaši celou první třetinu bojovali s tím jak dostat míček na polovinu soupeře a nebýt opět skvělého Obšivače, tak by to po první třetině mohlo být více jak 1:0 pro domácí.\nVe druhé třetině bylo stále aktivnějším týmem Brno, ale sršni už vystrkovali růžky, zlepšili rozehrávku a měli i pár zachycených míčků na polovině, jenže než se vydali k přečíslení, tak je zastavili všudepřítomní hráči Gulls. Domácí vyslali na Obšivače 13 střel, ale ani jedna neprošla za jeho záda, hostům prošly přes obranu pouhé 4 střely a jedna z nich skončila až v síti. Ze standardní situace se prosadil Barabáš.\nTřetí třetina pokračovala obléháním rožnovské svatyně. Na hostujících hráčích byla čím dál více znát únava, ale Obšivač v brance byl stále plný sil a držel svůj tým ve hře. V 51. minutě byl přeci překonán, první nebezpečnou střelu vyráží, ale míček se odráží daleko a blíže k něj mají hráči Gulls, kteří si vracejí jednobrankové vedení. Valaši reagují o 4 minuty později, Velech si na středu hřiště zpracovává těžkou přihrávku spoluhráče, rychle se otáčí, střílí a míček letí přesně k tyči nad nohu brankáře – je srovnáno. Posledních 5 minut hrály oba týmy opatrně a branky se ohrozily jen střelami z velké vzdálenosti a tak se šlo do prodloužení.\nNastavení netrvalo dlouho, uběhly sotva dvě minuty, Knebl nahazuje míček na soupeřovu bránu, domácí obránce nahození blokuje, ale k míči má blíže agilní Kratochvíl, ten střílí, brankář vyráží a míček se dostává k osamocenému Kosteleckému, který pohotově střílí rozhodující branku.\nZápas končí s výsledkem 2:3 po prodloužení pro Rožnov, pro šťastnější Rožnov.\nRožnov zanechal v Brně svůj stín\nKomentář Jiřího Bořeckého, trenéra domácích: „Dnes opět protrápené utkání co se týče naší koncovky. Na dvě branky se vyhrává těžko. Oproti včerejšku jsme změnili některé věci, ale stejně to nestačilo. Soupeř nám zatím dává lekci, jak se hraje úsporně a vítězně. My však zbraně neskládáme. Klukům děkuji za odmakaný zápas, soupeři za férovou hru, rozhodčím za perfektně odvedené utkání a divákům za skvělou atmosféru.“\nKomentář Pavla Barabáše, hrajícího trenéra Rožnova: „Soupeř hraje hezky, my účelně, zatím to stačí, ale Brno je každým utkáním lepší. Děkuji soupeři za férové utkání a divákům za podporu.„\n← Porážka od Havířova sezónu komplikuje Šestibodové „Déčko“ →


Výfuky na motorku v akci | Výprodej na Alza.cz\nVýfuky na motorku v akci\nVýprodej zboží, akce a slevyAuto-moto v akciMoto příslušenství v akciNáhradní díly na motorky v akciVýfuky na motorku v akci\nV této kategorii najdete výfuky na motorku v akci - ve slevě. Ve výprodeji máme v současné době 0 položek. Hledáte výfuky na motorku ve výprodeji a nevadí vám ani použité zboží? Pak se podívejte do kategorie levné výfuky na motorku .\nUpřesnit kategorii Jak připravit motorku na zimu Všechny výfuky na motorku


Kázání: „Řekl mi všechno …“ « Adventisté\n« Přednáška: Stres v průběhu života\nPřednáška: Jak čelit stresu »\nKázání: „Řekl mi všechno …“\nCo lidé potřebují k tomu, aby mohli dobře žít? Nejzákladnější potřebou je pocit vlastní hodnoty, přijetí sebe samého jako neporušeného, skutečného člověka. Lidé chtějí cítit takovou lásku a přijetí, kterou neztratí, i kdyby dělali cokoliv.\nKaždý člověk potřebuje cítit svůj význam (účel, důležitost, postačitelnost schopností k práci, smysluplnost, vliv) a bezpečí (láska bez podmínek, stálé přijetí). Jestliže jsou potřeby významu a bezpečí naplněny, potom mám skutečné vědomí hodnoty. Nenaplnění těchto potřeb je však základem pro vznik problémů, které často přerostou v deprese, úzkost, strach. Platí totiž, že nesprávné životní návyky vytvářejí nesprávné životní filozofie.\nKaždý potřebuje cítit hodnotu, kterou ale ve své plnosti nalezne jen u Boha. Pokud ji zde nepřijme, tak si člověk vypracovává alternativní postupy.\nŽena Samaritánka z ev. Janova čtvrté kapitoly byla naprosto žíznivá po skutečné hluboké a nepodmíněné lásce. Podle toho, že byla pětkrát “úspěšně” rozvedena a posledního muže se kterým žila, si už ani nebrala, můžeme cítit, že její potřeby po skutečné lásce byly nenaplněny. Každý nový pokus žít dokonalý vztah končil neúspěchem a pořád se zvětšující frustrací. Ježíš se ji představuje jako ten, kdo její nenaplněnou touhu po bezpodmínečném přijetí, touhu po bezpečí, může naplnit. Tak jako člověk potřebuje vodu a chléb k tomu, aby mohl žít smysluplný život, tak člověk potřebuje Krista, aby mohl žít smysluplné vztahy. Podobně jako žena Samaritánka častokrát jednáme na základě deficitní motivace (nenaplněný vztah látáme novým vztahem), ve snaze získat to, o čem si myslíme, že uspokojí naše potřeby, a přitom skutečně ty nejhlubší potřeby častokrát zůstávají nenaplněny, dokud nepoznáme, že je může naplnit jen láska Ježíše Krista.\nKázání přednesl 12.6.2010 ThB. Jan Majer\nTento příspěvek napsal admin, 2010-06-13 v 13:13 do rubriky Církev. Sledujte komentáře na tento článek pomocí RSS 2.0. Komentáře i oznamování momentálně jsou uzavřeny.


DOBRÉ SVĚTLO JE JAKO POEZIE ... | ŽÍT 2020\nChroniquesDuVasteMonde: Špatné světlo může rozbít místnost a přimět její obyvatele k depresi. Co je ale „dobré světlo“?\nKlaus Nolting: Dobré světlo má mnoho aspektů: Vytváří správnou atmosféru, zvyšuje náladu, zvyšuje výkon a pomáhá k fyzické pohodě. V tomto případě není „dobré“ v žádném případě považováno za „světlé“. To je zřejmé, když se vezme v úvahu, že noční lampa dává asi 50 luxů (hovorově míra jasu), 500 luxů na kancelářské pracovišti a asi 15 000 v poledne v letní den pod stromem ve stínu Lux lze měřit. Na všech třech místech se můžete cítit dobře. Světlo je tedy silně závislé na denní době, osobní potřebě světla a typu zaměstnání. Dobré světlo by mě definovalo jako světlo dokonale přizpůsobené lidské činnosti.\nChroniquesDuVasteMonde: V posledních letech přichází na trh mnoho nových lamp, například halogenové, energeticky úsporné a zářivky s přirozeným barevným podáním. Jsou všichni stejně vhodní pro život?\nKlaus Nolting: Ne. První energeticky úsporné žárovky, které by nahradily „normální“ žárovku, byly v zásadě zářivky v kompaktním provedení. Jeden najednou dostal namísto tvrdého světla se silnými stíny a teplou barvou světla „blátivé“ rozptýlené světlo bez velkých kontrastů ve stínu. Pro většinu obytných prostor zcela nevhodné. Dnes na tuto skutečnost reagovalo mnoho výrobců a pomocí barevných brýlí teplejší tóny, které nabízí. Brilantnost halogenové žárovky však nikdy nedosáhne těchto žárovek.\nRodina svítidel „In & Out“\nChroniquesDuVasteMonde: Jak byste použili různé lampy v obytné oblasti?\nKlaus Nolting: Halogenové světlo s teplým barevným spektrem a čistým, tvrdým světlem je pro mě v obýváku nejoblíbenější. Díky svému vyššímu světelnému výkonu na watt ve srovnání s běžnou žárovkou je zde také energeticky úsporný efekt. Bohužel to není tak efektivní, protože životnost je výrazně vyšší ve srovnání s žárovkou, ale také výrazně nižší než u kompaktních zářivek. Světlo zářivky bych použil v obývacím pokoji pouze pro obecné nepřímé osvětlení místnosti nebo pro rozptýlené podsvícení matných skleněných ploch. LED diody mají absolutně nejdelší životnost, ale produkují pouze poměrně málo světla. V posledních letech zde technický vývoj rychle pokročil. Tyto žárovky mohou pomalu nahradit jiné, ale nevýhodou je stále vysoká cena. LED diody jsou nepřekonatelné, pokud je prostor mimořádný: výrobce zámků dveří FSB například vyvinul dveřní rozety osvětlené LED společně se společností Insta, které by se daly dobře použít v dětském pokoji.\nChroniquesDuVasteMonde: Jaká je zvláštní výzva v designu svítidel?\nKlaus Nolting: Lampa je během dne vypnutá a v tomto stavu by měla mít pěkný tvar. Když je zapnutá, přichází v nejlepším případě poezie: nyní je to otázka symbiotického uvedení materiálu hlavy svítidla a zdroje světla do magie se světlem. Pak je zde vývoj tepla: každá lampa je fyzicky malý oheň, protože všechny žárovky vyvíjejí teplo. Platí následující: čím menší je světelný bod a čím vyšší je světelný výkon, tím teplejší je. Podle předpisů pro ochranu před ohněm se však těleso svítidla může zahřát až na maximálně 70 stupňů Celsia. Musíte se tedy postarat o řádné větrání lampy. A s nastavitelnými světly se ujistěte, že uživatel rozpoznává oblasti, kde se může dotknout světla a kde jej opustit. To je vždy výzva při vývoji nového svítidla.\nStojací lampa "Lakonia"\nKlaus Nolting se specializuje na design svítidel. Kovová stojací lampa "Lakonia" (151 cm vysoká, Anta) má porcelánový difuzor. Rodina svítidel „In & Out“ ze skla (mezi 32 a 130 cm vysoká, Movelight) byla navržena společně s Andreasem Ostwaldem\nDesign: Klaus Nolting a Andreas Ostwald.\nIvan Hlas trio - Poezie (Říjen 2020).\nEnergeticky úsporná lampa, sestavení, živé vysílání, rozhovor, světlo, lampy, dekorace, zdobení


Zvládnout rozchod s grácií za pár dnů - | Bety.cz\nZvládnout rozchod s grácií za pár dnů\n30.03.2021 | Vztahy\nZvládnout rozchod s grácií za pár dnů.\nJakmile se rozpadne vztah, je všechno jinak, než bylo předtím. Ale vyplatí se, abychom trpěli tolik? S následujícími tipy se stesku po svém ex příteli zbavíte rychleji.\nTa se to opravdu stalo – váš vztah skončil. On udělal tlustou čáru a vás nechal samotnou. Samozřejmě teď trpíte nešťastnou láskou a bolest z rozchodu je obrovská. Všechno tohle je ale normální a naprosto pochopitelné. A také, že spadne tu a tam nějaká slza (nebo možná i tisíce) je v pořádku. Ale v takovém stavu by asi nikdo nechtěl zůstat dlouho. S následujícími tipy dokážete bolest ze ztráty překonat.\nDělejte jen to, co dělá dobře vám\n„Všechno jednou skončí.“ Tohle otřepané přísloví naštěstí platí i pro zlomené srdce. Ale než k tomu dojde, dělejte to, co vás baví a co se vám chce. Pokud chcete plakat, plačte, dokud nebudete mít pocit, že jste se vyplakala dost. Pak se donuťte dělat něco, co vás přivede na jiné myšlenky – běžte si zasportovat nebo si kupte nové oblečení. Až budete připravené, vyjděte si s přáteli a potkávejte nové lidi.\nAčkoli se možná právě cítíte bezcenná a nemilovaná, nezapomeňte na to, že jste stále skvělá a hodná toho, aby vás někdo miloval. A někdo to opravdu právě v tuto chvíli dělá. Že to nepoznal váš expřítel, je jenom jeho chyba.\nSoustřeďte se na sebe sama\nMyslete na sebe, ne na něj. A zabraňte sama sobě prohlížet si jeho profil na sociálních sítích. Posty, obrázky a videa, které tam objevíte, přece vlastně vůbec vidět nechcete. Protože z nich budete mít pocit, že u něj je všechno v pořádku. Soustřeďte se místo toho raději sama na sebe, na svoje pěkné zážitky s přáteli, rodinou nebo (až na to budete připravená) z nového flirtu.\nTo se možná na začátku zdá jako naprosto nemožné, je přece všechno jinak než teď. Přesto to zkuste. První zdravý krok je nehrabat se neustále v minulosti a neptat se stále dokola, co se stalo, co jste měla udělat jinak a tak dále. Je konec a mělo to svůj důvod. Akceptujte to. Očividně nebyl ten pravý a vy jste nebyla ta pravá pro něj. To ale neznamená, že pro někoho jiného být nemůžete.\nbolí mě to velmi dlouho\nza pár dní se nedá z opravdového vztahu oklepat


Hlavní stránka > Studium > Doktorské studium > Studijní programy > Farmakologie a toxikologie\nDoktorský studijní program Farmakologie a toxikologie\nAbsolvent doktorského studijního programu Farmakologie a toxikologie je odborníkem v oblasti teoretické, experimentální i aplikované farmakologie a toxikologie a vykazuje schopnost samostatné tvůrčí práce a myšlení v dané oblasti. Výuka definovaná individuálním studijním plánem umožňuje studium od oblastí zabývajících se molekulární a buněčnou úrovní, přes úroveň účinků látek na izolovaných orgánech či na celém organismu. Jsou pokryty i oblasti veterinární farmakologie a radiofarmacie. Z uvedeného plyne, že výstupní speciální znalosti a odborné zkušenosti se u absolventů budou lišit v závislosti na jejich specializaci během doktorského studia.\nAbsolvent si osvojil nové poznatky a metodické přístupy ve vztahu k vědeckým zásadám vývoje nového léku, k hodnocení vlastností a užití léčiv v souladu s principy racionální a individuální terapie a medicínou založenou na důkazech. Umí kriticky vyhodnocovat nejnovější poznatky v biomedicínském oboru a reagovat na nové technologie a trendy. Je schopen nezávisle prezentovat výsledky vědecké práce na mezinárodních konferencích a v odborných časopisech. Je schopen komunikovat s odborníky v biomedicínských disciplínách.\nAbsolventi mohou najít uplatnění v laboratořích farmaceutického průmyslu (např. preklinický/klinický výzkum a vývoj), v nemocnicích (např. laboratoře molekulární genetiky), v oblastech veterinární a nukleární medicíny, v akademickém/univerzitním prostředí i ve výzkumných ústavech.\nObhajobou disertační práce absolvent dokládá, že je schopen samostatně vědecky myslet a pracovat. Absolventi obdrží titul Ph.D. a splňují předpoklady pro další kariérní růst v oborech, které se zabývají léčivy a jejich terapeutickými i toxickými účinky.\nStudijní plán je připravován individuálně podle zaměření experimentální práce a rovněž předchozího vzdělání doktoranda. Zahrnuje přednášky, kurzy, workshopy a konzultace. Student musí splnit dílčí zkoušku z angličtiny a nejméně ze tří dalších odborných předmětů v souladu s individuálním studijním plánem.\nVeterinární farmakologie vybraných farmakodynamických skupin léčiv\nPo absolvování dílčích zkoušek následuje povinná státní doktorská zkouška. Plnění individuálního studijního plánu je průběžně kontrolováno školitelem a alespoň jednou za rok je předmětem jednání oborové rady. O jeho plnění je každoročně sepsána hodnotící zpráva, která je předložena ke schválení oborové radě. Studium je zakončeno povinnou\nNa začátku studia doktorand připraví zpravidla v součinnosti se svým školitelem výzkumný projekt formou grantové žádosti pro Grantovou Agenturu Univerzity Karlovy. V průběhu studia pak doktorand formou literární rešerše zpracovává aktuální literaturu k dané problematice a pod dohledem školitele a/nebo konzultanta experimentálně pracuje v oblasti experimentální farmakologie/toxikologie. Vlastní dosažené výsledky kriticky hodnotí, analyzuje odpovídajícími statistickými přístupy a zpracovává do finální podoby vhodné pro prezentace na odborných setkáních (semináře, doktorandské konference, kongresy, vědecké konference) a publikace v odborných zahraničních časopisech s IF.\nNedílnou součástí každého individuálního studijního plánu je alespoň jedna 3měsíční nebo delší zahraniční stáž v průběhu doktorského studia, spojená s experimentální výzkumnou prací v oblasti disertační práce.\nÚčast na odborných kurzech a workshopech vhodných pro doplnění potřebného vzdělání (např. statistické hodnocení, bioinformatika, práce s laboratorními zvířaty apod.).\nLékové interakce na intestinálních transportérech\nProtidestičkové účinky 4-methylkatecholu a jeho derivátů u zdravých jedinců a pacientů s metabolickými chorobami\nStudium nových ligandů nukleárních receptorů\nStudium stresem navozené senescence u srdečních buněk\nÚstní zkouška se koná před komisí složenou z členů oborové rady, profesorů a docentů, popř. odborníků z praxe. Tematické okruhy jednotlivých disciplín jsou k dispozici všem studentům i členům zkušební komise a pokrývají základní oblasti obecné i speciální farmakologie a toxikologie. Zkoušený doktorand dostane v průběhu státní zkoušky 1-2 otázky z obecné farmakologie a 2-3 otázky ze speciální farmakologie.\nMechanismy transportu léčiv v organismu\nDistribuce léčiv, faktory ovlivňující distribuci\nZákladní farmakokinetické parametry, jejich praktický význam ve farmakoterapii\nPřehled faktorů ovlivňujících farmakokinetiku léčiv\nVztah mezi dávkou a účinkem léčiv, terapeutický index Interakce léčiv\nLéčiva ovlivňující vegetativní nervový systém (VNS) - parasympatomimetika\nLéčiva ovlivňující VNS - parasympatolytika\nLéčiva ovlivňující VNS - sympatomimetika\nLéčiva ovlivňující VNS - sympatolytika\nAnxiolytika a hypnosedativa\nFarmakoterapie Parkinsonovy choroby\nOpioidní analgetika a antagonisté opioidních receptorů\nAteroskleróza – rizikové faktory a možnosti jejich ovlivnění\nLéčiva ovlivňující složení krve a krevní srážlivost\nDiabetes mellitus: terapie inzulínem, terapie perorálními antidiabetiky\nFarmakoterapie asthma bronchiale a CHOPN, terapie kašle\nŽenské pohlavní hormony, léčiva ovlivňující tonus dělohy. Mužské pohlavní hormony. Anabolické steroidy. Přehled terapie erektilní dysfunkce.\nPřehled antiparazitárních látek\nPřehled cytostatik, principy terapie nádorových onemocnění\nPoznámka: Základní znalost výše uvedeného okruhu otázek je nezbytná pro úspěšné vykonání státní doktorské zkoušky. V průběhu zkoušky je možné další doplnění o otázky vztahující se bezprostředně k tématu disertační práce, kde budou vyžadovány hlubší znalosti.\n5. Zaměření výzkumu v oborové radě Farmakologie a toxikologie a další informace\nStudy of transplacental pharmacokinetics of antiretroviral drugs emtricitabine, tenofovir and tenofovir disoproxil fumarate; interactions\nwith drug-efflux transporters (695912 C 2012)


V domě z 19. století objevil majitel labyrint tajných místností a chodbiček - Novinky.cz\nNovinky.czKoktejlV domě z 19. století objevil majitel labyrint tajných místností a chodbiček\n21. 9. 2021, 4:31\nRozhodl se tedy rodinné sídlo, které je staré více než 500 let a v 19. století prošlo zásadní přestavbou, blíže prozkoumat. Pomocí srovnávání fotografií došel k místu, kde se měl nacházet zmíněný vchod. Když dal stranou knihy z knihovny, která na místě stála, zjistil, že se ve zdi nachází zašroubovaný poklop.\nVědci objevili pod grónským ledem obří kaňon a dávná jezeraVěda a školy\nFreddy poklop odšrouboval a za ním objevil ke svému úžasu velkou místnost, ze které navíc vedla chodba. Rozhodl se tedy vstup vybourat a začal pátrat. Chodbou došel do další místnosti a tam našel na podlaze další poklop. Za ním narazil na schody.\nTakto zjistil, že celý jeho dům je protkán řadou tajných místností a chodbiček v několika úrovních pod zemí i nad ní.\nBEZ KOMENTÁŘE: V domě z 19. století objevili desítky tajných místností a chodbiček používaných dříve služebnictvem\nTajuplný sejf i školní učebnice\nFreddy je přesvědčený, že labyrint chodeb sloužil jako cesty pro služebnictvo, aby mohlo procházet domem, aniž by rušilo pány domu. Některé místnosti však byly ještě záhadnější. Jedna z chodeb například měla stěny popsané křídou s podivnými, nepochopitelnými nápisy, v jedné z místností zase našel stávající majitel domu sejf.\nVe stěnách amerického domu žilo skoro půl milionu včelKoktejl\nKdyž sejf otevřel, našel v něm Freddy knihy z roku 1848, ve kterých byly informace o domě a také několik dopisů datovaných tentýž rok. V jiné místnosti zase našel školní učebnice z přelomu 19. a 20. století, tedy z doby, kdy budova sloužila jako školní instituce.\n„Je neuvěřitelné dozvědět se tolik nových věcí o domě, kde jsem dlouhé roky žil,“ poznamenal Freddy na svém tiktokovém kanálu.


TV program: 15. 10. 2017 — Česká televize\nNa premiéru filmu Osm hlav šílenství pozvou představitelka hlavní role Aneta Langerová a režisérka Marta Nováková, Začíná přehlídka německého filmu Das Film Fest; Jihoasijská kinematografie v Praze; Moderuje: Jolka Krásná\nZáznam semifinálového utkání na světovém šampionátu v malém fotbalu z Tunisu\nJasno. Ráno a dopoledne místy mlhy nebo zataženo nízkou oblačností, která se ojediněle udrží po celý den. Nejvyšší teploty 19 až 23 °C, při mlze nebo nízké oblačnosti kolem 13 °C, v 1000 m na horách kolem 16 °C, na Šumavě kolem 19 °C. Slabý proměnlivý vítr 1 až 4 m/s, ve Slezsku mírný jihozápadní 2 až 6 m/s.\nVolby do Senátu by se měly změnit. Možnosti nastiňuje předseda Senátu Milan Štěch; Prezident Miloš Zeman kritizoval v Radě Evropy sankce proti Rusku; Moderuje: Štěpánka Martanová\nRakousko vykročilo doprava; Vyhlásilo Katalánsko nezávislost?; Ukradla KLDR svému sousedovi tajné vojenské dokumenty? Moderuje: Hana Scharffová


Archiv článků :: SDH Pokřikov\nIV. Jiříkovské toulky\nDne 8.5. 2019 se konaly již 4té Jiříkovské toulky. Tentokrát se putovalo po okolí Pokřikova s pracovním názvem "po našich rybnících". Výšlap začínal v 9 hodin srazem na odpočívadle, odkud se vycházelo směrem do Hesin, kde účastníci obešli rybníky, nejen Hesinský u kterého se opékaly buřty, ale i...\nPohárová soutěž Svratouch\nV sobotu 27.4. se konala pohárová soutěž ve Svratouchu, kam naši mladí hasiči odjeli již v raních hodinách. Jednalo se o specifickou soutěž ve vázání úzlů, takovéto soutěže se naš sbor ještě nezúčastnil. V soutěži si děti vedly velmi dobře, odvezly si domů nejen pohár za týmovou soutěž, ale i za...\n6. dubna se konala organizovaní akce pod názvem, Ukliďmě Česko, ukliďně svět. Celou akci zorganizovala paní Sodomková. V jednu hodinu po polední se dobrovolníci sešli před hasičskou zbrojnicí, odkud se jednotlivé skupinky rozešly podél hlavních silnic a vodních toků. Odpad se sbíral do připravených...\nLetos se tradiční masopust konal 23.2.2019 opět nechyběly tradiční masky jako nevěsta s ženichem, laufr, turci, nebo kominící, největší úspěch u občanů měli kadeřníci a pojízdný bufet. Obchůzka začínala okolo deváté hodině ranní, kdy masky šly požádat starostu o povolení veselní v jeho obci, poté...\n16.2. se zúčastnilo 6 dětí z našeho sboru zkoušek odbornosti, které se konaly v hasičské zbrojnici v Krouně. Všichni úspěšně splnili dané odznaky i přes počáteční nervozitu. Gratulujeme a přejem spoustu úspěchů v dalších letech.\nDne 23.2. 2019 se bude konat tradiční masopustní obchůzka obcí. Přijměte srdečné pozvání na tuto akci.\nRobinsonův ostrov zábavy\n7.2. 2019 část našeho sobru odjela do Jihlavy do Robinsonova parku. Robinsonův ostrov zábavy je největším zábavním parkem na Vysočině, najde se zde plno atrakcí pro děti i dospělé. V parku jsou například tyto atrakce: rychloskluzavka s tobogánem, kanónová střelnice, trampolíny a prolézací sítě,...\nPoslední den loňského roku se opět konalo společné bruslení. Tentokrát se konalo již od 11:15, ale místo zůstalo stejné, zimní stadion v Hlinsku. V 11 hodin se vyjíždělo od hasičské zbrojnice a účast byla naprosto rekordní, akce se tentokrát zúčastnilo něco mezi 60 a 70 lidmi. Takovýto úspěch...\nDne 27. 12. se bude konat dětská diskotéka, nejen pro děti ze sboru a obce, ale i z okolí. Srdečně zveme všechny děti, spolu s rodiči na dětskou diskotéku v kulturním domě Pokřikov.\nV pátek 30.11. se bude rozsvěcet Vánoční stromek, spolu s Mateřskou školou a Obcí Pokřikov Vás čeká odpoledne plný koled a předvánoční atmosféry.


zš radlická – iPětka\nČtvrtek 14. listopadu 2019\nSvátek má Sáva\nŽáci ze ZŠ Radlická zkoumají mikroklima okolí školy\nŠkolství akce, ekocentrum koniklec, město do kapsy, mikroklima okolí školy, mládež, praha 5, projekt, rozvoj, školství, základní škola, životní prostředí, zš radlická /\nMikroklima okolí školy je dlouhodobý projekt od Ekocentra Koniklec. Žáci zažijí netradiční výuku mimo školní lavice, zkoumají kvalitu ovzduší, přítomnost, funkci a kvalitu vody a zeleně a získají znalosti o životním prostředí ve svém okolí. Letos je do projektu zapojeno 11 základních škol z různých městských částí. Z Prahy 5 se do projektu zapojila základní škola Radlická […]\nPřehled dopravních omezení zasahujících do městské části Praha 5\nDoprava a rozvoj Anděl, doprava, hlubočepy, léto, lihovar, nádražní, omezení, oprava, plzeňská, praha 5, radlická, smíchov, smíchovské nádraží, výluka, zš radlická /\nCestující hromadnou dopravou v Praze čeká přes léto minimálně jedenáct výluk a omezení. Nejhůře bude bohužel v Praze 5, kde se připravuje uzavření tramvajové trati hned na několika klíčových úsecích. Nejdelší uzavírka bude v ulici Nádražní mezi Smíchovským nádražím a Hlubočepy, kde nebudou tramvaje jezdit celé dva měsíce. Další omezení se dotkne frekventované dopravní křižovatky […]\nŽáci z Prahy 5 bojovali ve finále technické soutěže T-PROFI – Talenty pro firmy\nŠkolství, Videa finále, hospodářská komora, martin frélich, merkur, mironet, mládež, ods, radnice, rozhovor, rozvoj, školství, spolupráce, stavebnice, T-PROFI, talenty pro firmy, technika, Uměleckoprůmyslové muzeum, video, vladan brenčič, vzdělávání, základní škola, zš radlická /\nV Praze se ve čtvrtek 25. dubna 2019 konalo finále již 4. ročníku soutěže T-PROFI pro mladé techniky. Uměleckoprůmyslové muzeum hostilo finalisty z celé republiky, kteří měli za úkol sestrojit funkční modely jeřábu ze stavebnice Merkur. Do finále se probojovali také žáci Základní školy Radlická v Praze 5. Odbornou soutěž Talenty pro firmy pořádá Hospodářská […]