George Weah – Wikipedie\nliberijský politik a fotbalista, držitel zlatého míče\nGeorge Tawlon Manneh Oppong Ousman Weah anglicky podle občana Libérie: [džorč tolon méneh ouponk usmen víjh] (* 1. října 1966, Monrovia, Libérie) je liberijský politik a bývalý fotbalista, který byl v prosinci 2017 zvolen prezidentem Libérie.\nGeorge Weah (2019)\nKoalice za demokratickou změnu\n1. října 1966 (54 let)\nChristopher Wreh (bratranec)\n1984-1985 Young Survivors Clareton\n2001-2003 Mighty Barolle\nAl Jazira 25 (18)\n1988-2007 Libérie 60 (22)\nDlouhodobě působil v liberijské fotbalové reprezentaci, hrával na postu útočníka. Je dosud jediným africkým držitelem Zlatého míče, který obdržel za své výkony v roce 1995. Ve stejném roce byl zvolen i nejlepším fotbalistou roku podle FIFA.\nV roce 2005 neúspěšně kandidoval na post prezidenta Libérie. V prosinci 2014 byl jako první liberijský sportovec, který působil v zahraničí, zvolen do senátu. Je také humanitářem.\n8 Politická kariéra\nGeorge Weah se narodil a vyrůstal ve slumu Clara Town v Monrovii. Jeho rodiči jsou Anna Quayeweah a William T. Weah. Absolvoval střední školu Muslim Congress a později vysokou školu Wells Hairston High School. Poté pracoval jako operátor liberijské telekomunikační společnosti. Po ukončení fotbalové kariéry a neúspěšné prezidentské kandidatuře se dal na studia v USA, která úspěšně dokončil. Nyní se věnuje politice a je vyslancem dětského fondu UNICEF. V roce 2004 obdržel za svá humanitární úsilí cenu Artura Ashe.\nS manželkou Clar Weah, Američankou jamajského původu vychovává dva syny a dvě dcery. Jeho syn George Weah mladší je také fotbalista, nastoupil za reprezentaci USA do 20 let, byl v minulosti na testech v pražské Slavii.\nJeho prvním angažmá v Evropě bylo působení ve francouzském klubu AS Monaco, kam ho přivedl bývalý trenér Arsenalu Arsène Wenger. Po čtyřech letech, během nichž vyhrál francouzský pohár (1993), se od pobřeží středozemního moře stěhoval do hlavního města Francie do klubu Paris Saint-Germain FC, se kterým v roce 1994 slavil svůj první ligový titul. V roce 1995 přestoupil do AC Milán. Hned ve své první sezoně v italském velkoklubu se stal nejlepším střelcem Ligy mistrů UEFA. Na konci roku byl navíc vyhlášen nejlepším fotbalistou Evropy i světa a hned v následující sezoně přidal i italský titul. Další přidal v roce 1999. Po odchodu z AC vystřídal v rychlém sledu dresy Chelsea, Manchesteru City a Olympique Marseille. Kariéru ukončil v klubu Al-Jazira ve Spojených arabských emirátech.\nV kontrastu s klubovými úspěchy Weaha je jeho působení v dresu liberijského národního týmu. Nejblíže účasti na mistrovství světa byl v roce 2002, ale postup z kvalifikace jemu a jeho spoluhráčům unikl o pouhý bod, o který zaostali za Nigérií.\nz Tonnerre Yaoundé do AS Monaco za 150 000 eur\nz AS Monaco do Paris St. Germain za 6 500 000 eur\nz Paris St. Germain do AC Milán za 6 900 000 eur\nz AC Milán do Chelsea FC za 7 500 000 eur\nz Chelsea FC do Manchesteru City zadarmo\nz Manchesteru City do Olympique Marseille zadarmo\nMighty Barolle 1985/86 10 7 0 0 0 0 10 7\nInvincible Eleven 1986/87 23 24 0 0 0 0 23 24\nTonnerre Yaoundé 1987/88 18 14 0 0 0 0 18 14\nAS Monaco 1988/89 23 14 10 1 5 2 38 17\n1989/90 17 5 0 0 7 3 24 8\n1990/91 29 10 6 5 5 3 40 18\n1991/92 34 18 4 1 9 4 47 23\nParis St. Germain 1992/93 30 14 6 2 9 7 45 23\n1993/94 32 11 3 2 5 1 40 14\n1994/95 34 7 8 3 11 8 53 18\nAC Milán 1995/96 26 11 3 1 6 3 35 15\n1996/97 28 13 3 0 5 3 36 16\n1997/98 24 10 8 3 0 0 32 13\n1998/99 26 8 4 1 0 0 30 9\n1999/00 10 4 2 0 1 1 14 5\nChelsea FC 2000 11 3 4 2 0 0 15 5\nManchester City 2000/01 7 1 2 3 0 0 9 4\nOlympique Marseille 2001 19 5 1 0 0 0 20 5\nAl Jazira Club 2001/02 8 13 0 0 0 0 8 13\nWeah v AC Milán, 1996\n2× vítěz liberijské ligy (1985/86, 1986/87)\n1× vítěz Ligue 1 (1993/94)\n2× vítěz Serie A (1995/96, 1998/99)\n1× vítěz liberijského poháru (1986)\n3× vítěz francouzského poháru (1991, 1993, 1995)\n1× vítěz francouzského ligového poháru (1995)\n1× vítěz anglického poháru (2000)\n2× na APN (1996, 2002)\n1× Zlatý míč (1995)\n1× Fotbalista roku (FIFA) (1995)\n3× Africký fotbalista roku (1989, 1994, 1995)\n1× BBC African Footballer of the Year (1995)\n1× nejlepší střelec Ligy mistrů UEFA (1994/95)\nbyl zvolen nejlepším africkým fotbalistou 20. století podle novinářů z celého světa\nKvůli incidentu z 20. listopadu 1996, kdy při odchodu do kabin po remízovém zápase proti FC Porto zlomil nos Jorge Costovi, dostal stop na šest mezinárodních zápasů. I přesto však na konci roku obdržel od FIFA cenu Fair Play.\nV roce 2005 kandidoval George Weah na post liberijského prezidenta, ale ve druhém kole ho poměrem hlasů 59,4 % ku 40,6 % porazila Ellen Johnson-Sirleaf.\nV roce 2014 kandidoval do Senátu za Shromáždění pro demokratickou změnu (Congress for Democratic Change) v obvodu Montserrado. Dne 20. prosince 2014 přesvědčivě porazil Roberta Sirleafa, syna prezidentky republiky Johnsonové-Sirleafové, a stal se prvním liberijským sportovním internacionálem v zákonodárném sboru. Od voličů obdržel 99 226 hlasů, což představovalo 78% podíl ze 141 volebních místností. Sirleaf na druhém místě získal 13 692 hlasů, respektive téměř 11% podíl.\n↑ a b Montserrado County Archivováno 13. 1. 2018 na Wayback Machine NEC Liberia\nObrázky, zvuky či videa k tématu George Weah na Wikimedia Commons\nAutoritní data: GND: 1124403280 | ISNI: 0000 0000 3921 6029 | LCCN: no00057376 | VIAF: 66017302 | WorldcatID: lccn-no00057376\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=George_Weah&oldid=19948252“\nNaposledy editováno 28. 5. 2021 v 09:07\nStránka byla naposledy editována 28. 5. 2021 v 09:07.


Certifikované průmyslové chapadlo pro kolaborativní provoz - Vše o průmyslu\nSchunk Intec září 29, 2018\nCertifikované chapadlo EGP-C firmy SCHUNK nabízí možnost využít při montáži malých dílůkolaborativní scénáře\nSCHUNK dále zvyšuje svůj náskok ve výrobě chapadel pro kolaborativní provoz: s Co-act EGP-C poprvé představuje průmyslové chapadlo, které je bezpečné již ze své podstaty.\nJe certifikováno a schváleno pro kolaborativní provoz německou úrazovou pojišťovnou DGUV. Certifikát zjednodušuje bezpečnostní posouzení u kolaborativních aplikací a zkracuje časovou náročnost. Kompaktní dvouprsté paralelní chapadlo opatřené ochranným krytem proti nárazu pokrývá široké spektrum využití – od montáže malých dílů v elektronickém a spotřebním průmyslu až po montážní aplikace v automobilovém sektoru. Ve firmě SCHUNK je tento typ Co-act EGP-C již prakticky použit v testovacím provozu na kolaborativním pracovišti při montáži chapadel. Tam přebírá obsluha montáž a kontrolu kvality, zatímco robot s chapadlem odstraňuje zbytky lepidla. To zlepšuje ergonomii a minimalizuje riziko zranění spolupracovníka. Co-act EGP-C splňuje požadavky normy ISO/TS 15066 a je konstruováno tak, že nemůže dojít k poranění člověka. Bezpečné omezení proudu zaručuje, že požadavky na kolaborativní aplikace jsou spolehlivě splněny. Chapadlo lze ovládat velmi jednoduše přes digitální I/O. Díky napětí 24V DC je vhodné mimo jiné i pro mobilní využití.\nZjednodušené bezpečnostní posouzení celé aplikace\nKolaborativní chapadlo Co-act EGP-C se bude dodávat jako kompletně smontovaná jednotka s vhodným rozhraním pro coboty výrobců KUKA, Fanuc nebo Universal Robots. Rozhraní pro roboty dalších výrobců jsou možná na vyžádání. Navíc jsou naplánované programovací bloky pro všechny běžné coboty, které ještě více zredukujínáklady na uvedení do provozu. Kompletní řídicí a výkonová elektronika je zabudována uvnitř chapadla, čímž nezabírá žádné místo v rozvodné skříni. Bezkartáčové a tím bezúdržbové servomotory, stejně jako výkonné křížové válečkové vedení zajišťují vysokou účinnost a dělají z něj dynamického a výkonného experta pro náročnou manipulaci s malými a středními díly. V rozsahu přípustných délek prstů dosahují prsty chapadla během celého zdvihu téměř konstantní uchopovací síly a rychlosti. Aby mohla být spolupráce s obsluhou plynulá a intuitivní, je chapadlo vybaveno LED osvětlením v barvách semaforu, které signalizuje uživateliaktuální stav modulu. Certifikované chapadlo malých dílů se začne prodávat v první polovině letošního roku ve velikosti 40 se zdvihem čelistí 6 mm a s maximální hmotností obrobku 0,7 kg. Uchopovací sílu lze nastavit pomocí ovladače v několika stupních. Další velikosti budou následovat.\nSchunk GmbH & Co. KG je německá strojírenská společnost sídlící ve městě Lauffen am Neckar. Firma zaujímá vedoucí postavení na trhu v oborech automatizace a je největším světovým dodavatelem upínací techniky.


Ukaž se!! - Jiří Procházka | Kulturistika a fitness\nHledat na tomto webu: Ukaž se!! - Jiří Procházka02.04. 2012randy únor 2012 Průměr: Zvolte hodnoceníŠpatnéOKDobréSkvěléÚžasnéHodnotit jako 6 z 10Hodnotit jako 7 z 10Hodnotit jako 8 z 10Hodnotit jako 9 z 10Hodnotit jako 10 z 10\nKategorie: únor 2012\nNitro Gold ProteinNitro Pure Whey Gold stanovil novou úroveň požadavků na kvalitní a dostupné přípravky ze syrovátkové bílkoviny. Ať je řeč o tréninku, zaměřeném na zvětšení svalové hmoty, nebo o snižování tělesného tuku, Nitro Gold Protein zabezpečí výborný a kompletní zdroj sy ... Jen za: 1197.00 Kč Aktuality\nCorreia a Charles - aktuální formy profesionálních nováčků 03.12. 2013 randy 0\nRicardo Correia a Max Charles patří k profesionálním nováčkům, kteří své profi karty vybojovali teprve letos.\nBrit Ricardo Correia se stal celkovým šampiónem národního šampionátu, Max Charlespak absolutně ovládl prestižní klání NPC USA.\nJaké jsou aktuální formy výše zmíněných...číst celý článek Dallas McCarver - objemový trénink zad 03.12. 2013 randy 0\nAmerický kulturista Dallas McCarver je ve svých dvaadvaceti letech nejmladším profesionálem současnosti. Zajímavá je také skutečnost, že svoji profesionální kartu Dallas vybojoval v jednadvaceti letech v loni na soutěži IFBB North American Championships po pouhých osmnácti měsících tréninku!\n7. listopadu se tento mladík, který...číst celý článek Phil Heath v basketbalové síni slávy! 03.12. 2013 randy 0\nPhila Hetha, nejlepšího profesionálního kulturistu této planety není třeba představovat. Vždyť je to držitel tří titulů Mr. Olympia, a to z let 2011, 2012 a 2013.\nVětšina z Vás zajisté také ví to, že než se Phil vydal na dráhu kulturisty, byl hráčem basketbalu. A to ne ledajakým. Byl totiž velice úspěšný, což dokazuje i...číst celý článek Jay Cutler - stále fantastická forma 02.12. 2013 randy 0\nČtyřnásobný držitel titulu Mr. Olympia Jay Cutler se Vám dnes již jednou ukázal, a to se svým tréninkem ramen, paží a břicha, který se konal na Den díkůvzdání.\nNíže Vám nabízíme fotografie, které Vám nabízejí Jayovu aktuální formu, která je i dva měsíce po soutěži Mr. Olympia, na kter...číst celý článek Jakub Šubrt - objemový trénink hrudníku 02.12. 2013 randy 0\nČeský kulturista Jakub Šubrt, bývalý úspěšný reprezentant federace NABBA (2 x juniorksý absolutní Mr. Universe, 1 x juniorský absolutní Mistr světa), letos prožil svou první sezónu ve federaci IFBB. Na svém kontě má však zatím jen jeden start, a to na prestižním klání Arnold Classic Europe, na kterém...číst celý článek Fórum - poslední příspěvky\nJaké cviky na nohy bez zat … 23:46\nLeinweber - Vícemistři rep … 23:37\nWeakman->Strengening is … 22:52\nnázor na profimass\nMulti osobní váha\nChci zkusit jiný protein\nPo 4 měsících stagnuji - h … 20:47\nChampiON SporChampION je velmi oblíbený tekutý koncentrát pro snadnou přípravu hypotonicJen za: 371.00 KčMyoMaxMyoMax je vylepšenou formou už známého produktu CellMax, který obsahuje všJen za: 765.00 KčAssaultAssault je předtréninkový suplement na posílení výkonnosti, síly, vytrvalosJen za: 869.00 KčNectarZáklad NECTARU tvoří tzv. PROMINA izolát, díky speciální metodě zpracování,Jen za: 977.00 Kč Inzerce


DYSON AIRBLADE WD04 WashDry osoušeč rukou krátký - ŽLUTÝOBCHOD.CZ\nDomů / KOMPLETNÍ HYGIENA / VYBAVENÍ KOUPELEN A TOALET / VYSOUŠEČE RUKOU / DYSON AIRBLADE WD04 WashDry osoušeč rukou krátký\n45 999 Kč –8 % 42 299 Kč / ks 34 957,85 Kč bez DPH\nDYSON AIRBLADE WD04 vodovodní baterie a osoušeč rukou v jednom je krátký. Nejnovější digitální motor. Doba sušení je 14 sekund. Je unikátní díky čistého vzduchu který je filtrován HEPA filtrem, který zabraňuje přenosu bakterií.\nZDARMAZDARMA 26 290 Kč –8 %\nModerní designová schránka v sobě ukrývá digitální bezkartáčový motor Dyson 4 který...\nJet Dryer Classic vysoušeč rukou bílý\nRychlý a výkonný tryskový vysoušeč rukou Jet Dryer vysuší vaše mokré ruce během 10...\nJET DRYER STYLE - vysoušeč rukou, stříbrný\nVysoušeč rukou Jet Dryer Hepa - stříbrný Model Jet Dryer STYLE Použití...\nČistota půl zdraví! Jak ale perfektně umyté ruce usušit, když vám nevoní věčně mokré...\nMerida Elektrický sušič (osoušeč) na vlasy E85HS mat - bazénový\nNejnovější digitální motor Dyson je výsledkem sedmiletého vývoje. Je to jediný motor v osoušečích rukou, který je schopen nasát až 30 litrů vzduchu za sekundu přes filtr HEPA a poté osušit ruce za 14 sekund. Tento energeticky účinný motor s dlouhou životností se digitálně spíná 6 000 krát za sekundu a ventilátor s vysokou kompresí se otáčí 90 000 krát za minutu. Pohyblivé části jsou pouze tři, takže nedochází k opotřebení sběracích kroužků a uhlíkových kartáčků.\nINSTRUKCE K MONTÁŽI:\nProč si vybrat právě osoušeč Dyson Airblade řadu Wash+Dry? Digitální motor Dyson. "V umývárnách používajících běžné kohoutky se musíte přesunout do samostatného prostoru pro sušení rukou a při tom nakapete vodu na podlahu. To je důvod, proč jsme vyvinuli kohoutek vybavený naší technologií osoušení rukou". Žádná voda na podlaze. Při přesouvání do jiného prostoru pro sušení rukou často dochází k nakapání vody na zem. Kvůli tomu mohou na toaletách vznikat problémy. Při použití osoušeče rukou Airblade Wash+Dry společnosti Dyson voda na podlahu nekape, protože není třeba se přesunovat s mokrýma rukama od umyvadla.\nTradiční způsob omývání a osušování rukou je příliš pomalé. Zařízení pro osoušení rukou se často nachází ve větší vzdálenosti od umyvadla a osušení rukou může trvat až 43 sekund, takže na něj lidé mohou rezignovat. Na vlhkých rukou se však může množit až 1 000krát více bakterií než na suchých. S osoušečem rukou Airblade v kohoutku od společnosti Dyson není nutné opustit prostor umyvadla a osušení trvá 12 sekund.\nJiné osoušeče rukou produkují minimálně o 74 % více CO2 než osoušeče rukou Airblade™ společnosti Dyson. Papírové utěrky/ručníky produkují minimálně o 70 % více. Osoušeče rukou Airblade Wash+Dry společnosti Dyson mají nižší dopad na životní prostředí v mnoha aspektech, včetně emisí oxidu uhličitého a vlivu na ekosystém.*) *) Na základě analýzy životního cyklu výsledků (LCA). Chcete-li zobrazit podrobnosti, klikněte zde...\nZáruka 2 roky. Záruka 5 let platí při montáži naší odbornou smluvní společností. Cena za odbornou montáž je 5800,- bez DPH za 1 kus. K baterii je potřeba dokoupit směšovač vody. Ten můžete koupit v jakémkoliv obchodě s bateriemi, my máme v nabídce směšovač vody značky GROHE za cenu 4740,- Kč.\nMerida Elektrický sušič (osoušeč) na vlasy E85H - bazénový\nMerida Elektrický sušič (osoušeč) na ruce MEDIFLOW bílý\nJET DRYER MINI - osoušeč rukou\nJet dryer MINI je nejmenší horkovzdušný osoušeč z řady Jet Dryer. Přesto dosahuje...


Přímo z pece | BrandBakers | Značka se buduje zážitkem\nTagy: Články, Workshopy,\nPo čtyřech letech jsme se konečně v pekárně rozhoupali a obsahově postavili další, v pořadí druhou, konferenci na téma značka zaměstnavatele. Tu první — Brand Mixer s podtitulem One Brand / One Nation — jsme spískali se Skondrem (Petr Skondrojanis) a HR Kavárnou, s tou druhou nám prakticky a organizačně pomohly holky ze vzdělávací společnosti 1. VOX.\nPrvní konference nás přivedla ze světa značek do světa značek zaměstnavatelů. Změnili jsme naše zaměření (a v důsledku toho také náš slogan z „Brand / Business / Design“ na „Pomáháme přitahovat lidi“). Druhou konferencí — Employer Branding Experience 2017 s podtitulem „Jak se vedou a nabírají lidé tam, kde to funguje“ — jsme již chtěli přivést účastníky ke zkušenostem, jak se značky zaměstnavatele v praxi budují. (btw. anglické slovo experience jsme v názvu nepoužili jen tak náhodou; v češtině znamená zkušenost a zážitek. Stejně tak to může být i s vaší značkou — může to být zkušenost nebo zážitek.)\nJako řečníky jsme vybrali ty nejpovolanější, lídry firem, kteří staví (a slaví) úspěch na spolu-práci s lidmi. Značky zaměstnavatelů se totiž budují každodenní trpělivou spolu-prací s lidmi, prací na silných firemních kulturách. Budují se činy, ne slovy. Budují se tím, jakou zkušenost svým lidem připravujeme (Employee Experience), mnohem méně marketingem. Značky zaměstnavatelů se nebudují tím, co firmy sdílí na Facebooku nebo Linkedinu, jak působivé náborové video natočí, jestli umístí virtuální realitu na svých kariérních stránkách (jak nám někteří chytrolíni chtějí nakukat).\nJaké myšlenky na konferenci zazněly? Vezmeme to hezky popořadě. U každého spíkra jsem zachytil dvě tři myšlenky, které mi dodnes zní v uších. Další myšlenky můžete objevit ve vizualizaci na konci článku, kterou pro nás vytvořila úžasná Bea Brosková nebo v prezentacích řečníků, které si můžete prolistovat na našem SlideShare profilu.\nFiremní kultura — Davidova zbraň proti Goliášovi\nPrvním řečníkem byl můj parťák Jirka Landa, spoluzakladatel BrandBakers, rybář, tenista, kytarista — kytarista, který publikum naladil na notu firemních kultur, které jsou duší značek zaměstnavatelů, mocnou zbraní, nejen pro získávání nových posil, ale také pro zapojení a udržení stávajících zaměstnanců. Jeho přednášku s názvem Firemní kultura — Davidova zbraň proti Goliášovi, si rozhodně přečtěte celou.\n„Lidé zůstávají ve firmách ze třech důvodů: jsou jimi SMYSL, KULTURA A ODMĚNA, přičemž firemní kultura se nedá ničím nahradit, je nejméně substituovatelnou položkou.“\n„Pokud to myslíte s budováním značky zaměstnavatele opravdu vážně, začněte uvnitř firmy.“\nFiremní kultura je to nejcennější, co máme\nDruhý řečník přijel z moravského Silicon Valley. Když vedete v Brně IT firmu a sháníte do týmu další ajťáky, jako Jirka Halousek z IReSoftu, víte, co je to najít jehlu v kupce sena. Jirka si jednoho dne řekl, že zkusí místo klasického náboru lidi přitahovat na firemní kulturu. Dneska je na recepci v IReSoftu velká návštěvní kniha, jako bývá na hradech, do které píší svoje vzkazy ředitelé nejrůznějších firem, kteří se sem jezdí dívat, jak taková firemní kultura vypadá.\n„Budujeme značku zaměstnance, ne zaměstnavatele.“\n„Udělali jsme z webu zaměřeného na zákazníky, web zaměřený na zaměstnance.“\nJestli chcete, aby vás milovali vaši zákazníci, musí vás nejdříve milovat vaši zaměstnanci. Když chcete dělat zákazníkům radost, musí být u vás radost pracovat. S takovými myšlenkami přišla Míša Stražovská ze společnosti ZOOT. „Musíte si lidí skutečně vážit a práci jim ulehčovat a umožňovat.“ Prozradila, jak se ZOOTu daří šířit radost mezi zaměstnanci, i dnes, když je jich více než 700.\n„Děláme věci, které lidé chtějí. A děláme taky výměnné pobyty.“\n„Máme ambasadora dobrého konce — takovou zpovědnici.“\nŠťastní lidé v práci jsou jako bublinky v šampaňském\nNa konferenci se představila také firma, která přijímá nové a nové zaměstnance, a přitom nemá pracovní inzeráty. Firma, která dělá jídlu dobré jméno. A ze své zkušenosti můžu říct, že nejen jídlu — i pivu, profesi číšníků a kuchařů a prostředí restaurací. Jak to v Ambiente dělají, že se jim daří nacházet a vybírat takové lidi, jak s nimi dále pracují a jak šíří své hodnoty v týmu, který dnes čítá více než 900 lidí? To nám prozradila Hanka Smítalová.\n„Nové projekty, nové koncepty, rozjíždějí nejlepší stávající zaměstnanci.“\n„Smysl naší práce — vylízaný talíř.“\n„Mluvíme i s lidmi (kandidáty) jen tak, s lidmi, kteří se nám na první pohled vůbec nehodí.“\nRok Dunbara — čím stmelit staré pušky a nováčky\nPoobědový odpolední program otevřel Martin Palička, který již 17 let buduje firmu inspirovanou principy svobodné firmy. A já myslím, že když chcete budovat svobodnou firmu, musíte být nejdříve sami svobodní (pozn. jak jsem poznal Martina na jedné párty v Bratislavě, svobodný je dost). Etnetera je firma, která se chce dožít 100 let a Martin Palička otevřeně říká: „Nejdůležitějším aktivem firmy nejsou lidé, ale správní lidé.“\n„Vše začíná důvěrou v lidi.“\n„Vytváříme bezpečné pracovní prostředí. Jsme transparentní a máme rádi humor.“\n„Motivovat zaměstnance? Dobrým základem je ne-demotivovat.“\nNaše experimenty a zkušenosti se svobodou v práci\nKdyž jste před pár lety přišli do firmy OpenOne, uviděli jste na velké skříni na recepci loga zvučných firem. Dnes, na stejném místě, visí fotky zaměstnanců a jejich dětí. Jak se v čase vyvíjí firma, která dělá z call center (pozn. někdy jim říkají kólcentráky) coolcentra, ve které si lidé sami určují své platy a odměny, kde vládne pohoda, bezpečí a chuť si pomáhat, nám prozradil její kmenový náčelník Michal Beránek.\n„Dříve, než začnete rušit vnější stimuly (výkonnostní odměny), pracujte na vnitřní motivaci.“\n„Kulturu budujeme a posilujeme rituály. Máme pondělní snídani — Zdeňkoviny, děkovací rituály a zapalování svíček o Vánocích, kdy přejeme naší firmě.“\nZažít firmu jinak\nDalším řečníkem byl lídr firmy, do které se můžete jít podívat na zkoušku ještě předtím, než tam začnete pracovat. Může trvat den, dva nebo taky celý měsíc. Vybrat ty správné lidi je pro SYMBIO zcela zásadní. Libor Šimon, spoluzakladatel firmy, se výběru posil věnuje sám, odpovídá na emaily, povídá si s lidmi. Jde mu o to, aby člověk do firmy svými hodnotami a tím, čemu věří, zapadnul, aby nastala symbio-za.\n„Vytvořit podmínky, někam spolu jet, ono už z toho něco vykrystalizuje.“\n„Chcete-li vědět, jak si jako značka stojíte, podívejte se na profily vašich lidí na sociálních sítích.“\n„Pracovní inzeráty děláme na každou pozici jinak. A máme s tím úspěch.“\nKeď si ľudia spoločne nastavujú platy, je to drsné. Ale stojí to za to!\nPřál bych vám zažít, slovy obtížně zachytitelné, aroma — ve kterém se mísí důvěra, spolu-práce, naladění, nadšení, radost — když otevřete dveře poradenské společnosti Maxman Consultants. Hotový Gerlachovský štít pozitivních emocí. Jsem přesvědčen, že je to z velké části díky Lukášovi Bakošovi, který firmu vede jako tým dospělých osobností, protože vést lidi stylem „rodič—dítě“ ho prostě nebaví.\n„Ve valné většině firem už mozek lidem dorostl. Není proto nutné s lidmi jednat jako s dětmi.“\n„Lidé potřebují vidět věci v kontextu, pak jsou schopni se motivovat sami.“\nJako moderátor jsem se s účastníky konference loučil slovy díků a také s jedním přáním:\n„Až zítra potkáte na chodbě svého šéfa a bude se vás ptát, jaká byla konference a k čemu je ta firemní kultura vůbec dobrá, řekněte mu, že až se bude příště dívat do finančních výkazů, uvidí, jak se vám dařilo v uplynulém období. Když se však podívá do firemní kultury, uvidí, jak se vám bude dařit v letech následujících.“\nTy 4 roky — mezi první a druhou konferencí — jsme v BrandBakers vyplnili prací na tom, aby se změnilo prostředí spolu-práce firem a lidí, aby lidé nebyli tak často lidskými zdroji a hodnoty, které ve firmách vznikají, vznikaly radostněji. Dává vám to smysl? Pomůžete nám s tím? Dejte nám, PROSÍM, vědět, že v tom nejsme sami. Díky!\nP.S. Nasát atmosféru konference můžete z dalších fotografií.


Rozhovor s dulou Monikou | Manulo\nDomů / Blog / Rozhovor s dulou Monikou nejen o přípravě na porod\nRozhovor s dulou Monikou nejen o přípravě na porod\nDula - průvodkyně pro ženy jejich těhotenstvím, porodem i šestinedělím, jejíž profese má ale mnohem větší přesah. V rozhovoru s dulou Monikou se dozvíte nejen to, co její povolání obnáší, jaké nabízí služby, ale také jak se připravit na porod a přivítat miminko.\nKdy jsi začala pracovat jako dula?\nV roce 2007 jsem dělala kurz pro duly u České asociace dul, a protože moje dvě sestřenice byly právě těhotné, měla jsem v tom samém roce rovnou i své dva první doprovody.\nProč ses rozhodla stát dulou?\nKdyž jsem v jednadvaceti letech byla poprvé těhotná, narodilo se mi mrtvé miminko. Tehdy jsem ještě nevěděla, že to bude jeden z hlavních impulsů k tomu, abych se stala dulou. Díky téhle zkušenosti jsem zjistila, jak to funguje, když to nefunguje. Protože miminko už nebylo živé, nikdo mě tehdy moc neinformoval a ani bohužel nijak lidsky nepodpořil. Porod byl vyvolán a můj manžel tam v té době ještě ani nemohl být. Byl to rok 1991. Celé jsem si to vyloženě odtrpěla a uložila si v sobě informaci a silný pocit, jak to vypadat nemá. Poté jsem rodila ještě třikrát zdravá miminka a i tady jsem cítila, že mi u porodu něco chybí. Klidná, lidská, přátelská a trpělivá žena, která má porodní zkušenost a zná proces porodu. Žena, která by mi dodala psychickou, fyzickou, mentální i energetickou podporu. Jednoduše člověk – průvodce, který neodchází, nemění se, nestřídá se s někým jiným. Je tu pro tebe, pokud si to přeješ. Stejně tak se umí stáhnout. A je ti nápomocna ve chvílích, kdy chceš třeba sdílet úplně obyčejnou věc, třeba že se teď bojíš, že to opravdu bolí, a co by se s tím dalo dělat. A po dlouhé mateřské dovolené jsem si přála naplňující smysluplnou práci v souladu s mými schopnostmi a hodnotami.\nKolik žen už jsi k porodu doprovodila?\nKdyž se tak kouknu do diáře - je to 786 žen. Myslím, že to není malé číslo. A je moc milé a hezké, když třeba vystoupím z autobusu, potkám náhodou jednu ze svých klientek a řekne: „Moniko, dobrý den, to jsou ty dětičky, které jsme spolu rodily.“ to mi udělalo radost.\nMáš tedy i „stálé zákaznice“, které tvých služeb využily u každého porodu?\nNěkteré klientky jsem doprovázela i třikrát. A doprovázím i ženy, které poprvé rodily samy, mají za sebou ne úplně pozitivní zkušenost, a proto si ten další porod chtěly udělat lepší a nechat o sebe pečovat.\nŽeny si většinou přejí, aby mohly strávit první dobu porodní nejlíp, jak to půjde. Mohly se hýbat, měnit volně polohy, měly dostatek času na svůj porod, aby se nedělaly rutinně zákroky, které nechtějí. Aby si mohly zvolit v jaké poloze rodit a po porodu miminko pomazlit a přivítat, jinak řečeno bonding.\nDoprovázíš jen ženy nebo i páry?\nŽeny i páry. Když si žena přeje být u porodu sama a partner je venku – je to také v pořádku. Když se jedná o pár – jsou přítomni oba dva, muž pomáhá, podporuje, podává vodu, ručník, uklidňuje. Masáže, pomoc s dýcháním a změnou poloh většinou nechávají přítomní muži na mě.\nJak vlastně vypadá celá služba, kterou jako dula nabízíš?\nTo je individuální. Mou hlavní službou je přítomnost u porodu. Žena mě kontaktuje, sejdeme se a domluvíme se, co si přeje a co je možné pro to udělat. Když se moje nabídka a její potřeby shodují, domluvíme se.\nMezi moje další služby patří laktační poradenství, kdy ženám pomáhám s tím, jak přiložit miminko ke kojení, nabídnout vhodné kojící polohy, pomůžu třeba poprvé vykoupat. Jednoduše příprava prvorodičky na chvíli, kdy se vrátí domů z porodnice s miminkem.\nŽenám nabízím i těhotenskou přípravu, v rámci které si povídáme o porodu. Cílem je, aby si žena začala těšit a věřila si, že porod zvládne. Aby věděla, že všechno, co se v ní bude během porodu odehrávat je normální. Že se jedná o normální fyziologické věci a není třeba se bát neznámého tlaku či bolesti. Důležité je poznat, kdy do porodnice vyrazit a s čím ještě vyčkávat trpělivě doma ve svém pohodlí a bezpečí. Co dělat, když jí pouze odteče voda nebo jak časté a silné mají být kontrakce. Jednou z nevýhod dnešní doby je, že my ženy jsme rozptylovány mnoha vjemy a znejišťujeme se mnohdy zbytečnými obavami. Bohužel pak vyrážíme do porodnice o mnoho hodin dřív. Tím si můžeme zkomplikovat začátek, rozjezd kontrakcí. A přitom třeba stačí dát si horkou vanu, zachovat klid a ještě počkat.\nJak to probíhá, když ti žena zavolá, že už začíná rodit?\nKlientka mi tedy v den D telefonuje, že „UŽ“. A pokud si to přeje, jsem s ní ještě nějakou dobu doma nebo na telefonu. Žena popisuje co cítí, co by teď chtěla nebo nechtěla, jestli ještě může ležet nebo spát. A já ji doporučuji, jak dýchat, jestli si třeba nahřát bříško, jakou polohu zkusit, vše co je potřeba. Sdílí svoje pocity, přání, obavy, snažím se naladit ji tak, aby necítila nejistotu, že by se něco mohlo stát. Jedna z hlavních obav žen je, že nechtějí porodit doma, ale zároveň nechtějí něco zanedbat, ani jet do porodnice moc brzy, aby je opakovaně nevrátili zpět domů.\nPo dohodě spolu jedeme do porodnice, nebo se tam potkáme, a tam už se odehraje akt porodu, který může trvat pár hodin nebo celý den. Narodí se miminko a to je krása. Je to silně posilující nesdělitelný prožitek a radost. Pomáhám i s prvním přiložením miminka. A asi tak za dvě hodinky se loučím a jdu odpočívat. Nikdy nevím, kdy půjdu k porodu znovu.\nDoprovázím 4 až 5 žen na měsíc. Nastane-li souběh porodů, které se přihodí jednou za rok, mám skvělou kolegyni dulu na zástup. Ale přiznám se, že je to můj „kostlivec ve skříni“, protože ke každé klientce cítím zodpovědnost.\nJak zvládáš tu permanentní pohotovost? Máš vůbec čas na dovolenou?\nMyslím, že to docela zvládám. Cvičím jógu, tancuju, ráda plavu, hodně chodíme na výlety, umím se zklidnit. Netrpím neustálým neklidem, že se něco stane. Člověka to trénuje v tom, aby žil v přítomnosti. Žít v tom, co je, a ne v tom, co očekávám, a co jsem si naplánovala. Kdykoliv může přijít změna.\nRodinnou dovolenou si plánujeme devět měsíců dopředu. Jezdíme v říjnu na tři týdny k moři. Dva týdny před odjezdem moje klientky ví, že mám na poslední týden pro jistotu domluvený záskok. Přes léto na dovolenou nejezdím. A když jsme na chalupě v Českém Ráji, jedná se o dojezdovou vzdálenost jednu hodinu.\nPro jakou oblast jako dula vlastně působíš?\nPředevším se jedná o Prahu a Středočeský kraj. A vzhledem k mému pobytu ve zmíněném Českém Ráji někdy doprovázím i v Mladé Boleslavi nebo Jablonci nad Nisou. A ráda se přesunu i do porodnic, které jsou alternativnější a ženy v nich mají větší volnost.\nKdyž bys měla srovnat porodnictví třeba před 15ti, 20ti lety oproti dnešku. Vnímáš nějaký posun?\nMyslím, že se vylepšilo mnoho. Pravděpodobně i díky tomu, že přišla Sametová revoluce a s ní svoboda volby. Změnily se touhy žen, jsou více informované, více si uvědomují, že jsou nositelkami života a jsou to ony, kdo rodí miminko. Už to nenechávají úplně tak na zdravotním systému, a když je všechno v pořádku, nepřejí si “aby za ně bylo odrozeno”. Přejí si porozumět, prožít nikoliv jen vydržet a přežít. V porodnicích je dnes možnost mít soukromý pokoj, nadstandard a je respektováno porodní přání, v případě, že žena i miminko jsou v pořádku. V porodnictví je mnoho báječných lidí, lékařů, porodních asistentek, které mají dobrou vůli pomoci.\nCo bys v dnešních porodnicích určitě změnila?\nOpravdu a moc bych přidala na finančním ohodnocení zdravotníkům a ubrala jim pracovních směn. A oni si mohli odpočinout, relaxovat, uvolnit se, dostatečně se vyspat a nebýt pod takovým tlakem povinností a papírování. Aby i na šestinedělí pro maminky mohli fungovat jako průvodci, terapeuti. Aby svítili a inspirovali. Byla by to radost. Mají jedinečnou možnost se denně setkávat s úplně novými bytostmi, s novorozeňátky, která jsou mnohdy z určitého úhlu pohledu vědomější než my všichni dohromady.\nJaké porodnice bys například ženám doporučila?\nJako topku v Praze beru v současnosti Bulovku, která se nesmírně vylepšila. Vybudovali tam dva nové pokojíčky, centrum asistovaného porodu a je tam skvělý tým, který ženy provází. Celkově je tam větší lehkost a zohledňování porodních přání. Vždycky se tam na doprovázení moc těším.\nUrčitě ale nemůžu říct – sem a sem rozhodně nejezděte. Vždycky je to o přítomných lidech, nejsou náhodná setkání.\nV čem podle tebe spočívá správná předporodní příprava?\nVíš, předporodní příprava není jenom o tom, že otěhotním a řeknu si: „Teď si přečtu všechny knížky, půjdu na všechny kurzy, budu meditovat, budu cvičit jógu.“ Příprava se tak nějak děje už dřív. Celý ten proces ovlivňuje to, jaké máš vztahy, jak přistupuješ ke svému ženství, jak vnímáš svoji menstruaci, sebe ve světě. Je to komplexní.\nUrčitě bych ženám ale doporučila, aby nestudovaly úplně všechno, protože informační úroveň je může zahltit a ochromit. Je dobré přihlédnout, jaká je žena typově, co potřebuje pro svůj klid, aby se uvolnila a podle toho zvolit. Jestli chce rodit ve větší porodnici nebo v nějakém menším zařízení nebo doma, přičemž domácí porod v České republice zatím není oficiálně podporován.\nDoporučila bys domácí porod ženám, které mají „syndrom bílého pláště“?\nJsou ženy, které rodí v domácím prostředí a rodit budou. Strach z nemocnice by neměl být důvodem rodit doma. Tahle volba by měla vycházet z druhého konce. Z perspektivy svobody a poznání sebe. Existuje možnost mít u sebe svou porodní asistentku, ke kterém docházíte během těhotenství a vždy mít otevřený i krok druhý – porodnici. A až se dostaví den D, silné kontrakce a vše, co k porodu patří, pak navnímat, jak se vše vyvíjí. U domácího porodu je důležité naslouchání si, důvěra v sebe, vnitřní pokora. Cítí-li se žena ve stresu z bílých plášťů, existuje varianta si zvolit domluveného lékaře či porodní asistentku a tím snížit na minimum střídaní více osob během porodu.\nCo ženy v dnešní době od porodu chtějí?\nZdravé miminko. A pro to jsme ochotni udělat hodně. Ale dnes už chápeme, že neporodíme snadno, když budeme chtít bolest a celý porodní proces jenom vydržet a nebo poslouchat a slepě následovat pokyny zvenčí. Takto už to většina žen nechce. Vnitřního průvodce máme v sobě a funguje spolehlivě. Vím, že za mě nikdo neporodí, že se skrze mě rodí miminko. Slaďuji se svým tělem, aby všechno fungovalo a postupovalo. Důvěřuji sobě i miminku.\nŽeny si přejí dostatek času a dobré informace. Většina klientek, které doprovázím, si přeje, aby mohly miminko porodit v klidu, aby na ně nebylo tlačeno nebo něco urychlováno. Například v případech, kdy z pohledu medicíny přenáším. Všechny ženy si přejí miminko po porodu ihned u sebe a zůstat spolu i na šestinedělí.\nA čeho se ženy porodu bojí nejvíce?\nBezmoci. Toho, že se dostanou do situace, ve které si nebudou vědět rady, nebo že budou tlačené do něčeho, o čem nebudou mít možnost rozhodnout. Často říkají: „Já nejsem zdravotník, já tomu úplně nerozumím.“ Jsou situace, o kterých by ani rozhodovat neměly. Třeba když nejsou dlouhodobě v pořádku srdeční ozvy, je zkalená voda a porod mnoho hodin nikam nepostupuje. A to je věc zkušených odborníků, do které by neměla zasahovat ani dula.\nPředevším prvorodičky se na porod snaží připravit tím, že si nastudují co nejvíce informací? Je to dobře nebo to může porod trochu komplikovat?\nKaždá jsme jiná, pro někoho je to dobré, ale může to být nevýhoda. Žena studuje, přečte si všechny dostupné informace, sleduje podcasty, videa. Zatím vše v úrovni informací, v hlavě. Potřebuje prožitek, aha moment. Pak už ví.\nJe tedy velký rozdíl mezi prvorodičkami a ženami, která už mají s porodem zkušenost?\nKdyž máme v něčem poznání a zkušenost, tak se nám to podruhé, potřetí zpravidla vylepší a stejné je to s porody. Pokud tedy nedošlo k nějakému enormnímu traumatu, které potom žena překonává. V některých případech žena zvolí pro jistotu porod císařským řezem. A tu možnost samozřejmě má.\nVraťme se ještě k tomu císařskému řezu. Ženy si ho tedy volí, protože mají strach?\nSpíše ano. Strach, nejistotu, špatnou zkušenost. Císařský řez si volíme kvůli míře strachu z toho, že budu moc nahá, a tím nemyslím fyzicky, ale jako člověk celkově. Že se dostanu do komplikované situace, kterou nebudu mít pod kontrolou. Proto volím „jednodušší“ řešení, kterým je operace. Budu mít tedy jistotu. Znám den porodu a celkově mám pocit, že to tímhle naplánováním mám alespoň z části pod mentální kontrolou. Jsou samozřejmě případy, že jiná cesta než operace není možná ze zdravotních důvodů.\nA jaký je v dnešní době trend – přirozený porod, medikovaný porod nebo císařský řez?\nMohu mluvit jen z mé praxe. Žen, které se rozhodnou pro čistě přirozený porod, je menšina. Myslím, že rozhodnutí, jak si přeji rodit ovlivňuje v jaké sociální bublině žijeme. Říká se: „Rodíme, jak žijeme“. Statistiky přesně neznám. Z mého pozorování je nejvíce porodů spontánních, kde se v porodnici na závěr přidá kapka oxitocinu či pustí plodová voda. Některé ženy si pod tlakem dlouhého nebo nepostupujícího porodu přirozený porod rozmyslí a přejí si epidurál a vedení porodu přenechají medicíně.\nŽeny, které využijí služeb duly si většinou přejí trošku jinou než klasickou přípravu. Chtějí se bavit o hlubších souvislostech, jak miminko vnímají, některé předem cítí jeho pohlaví. Svěřují se s mnoha niternými pocity, vnímají jemnou komunikaci s miminkem. Rády by si ujasnily, kde, s kým a jak porodit.\nŽeny tuší, že ony, jejich rodina, právě tohohle človíčka potřebuje, protože je má něco naučit, přinést například humor či klid. Na miminko se nedívají jako na maličkou bezbrannou nevědomou bytost, kterou ony budou něco učit, ale ví, že to bude vzájemné. Pro někoho je tento názor úlet, pro jiné realita.\nSetkáváš se s tím, že když žena zjistí, že je těhotná, chce změnit svůj životní styl a začít jíst zdravě nebo zdravěji?\nMyslím, že je to velká motivace, pro ženy i pro muže. Pro sebe bychom to nedělali, ale když je to pro miminko, něco mnohem většího, co nás přesahuje, tak svůj životní styl spíš změníme. Zdravá výživa je individuální záležitost. Jsou rodiny, které se věnuji low carb stravě, někdo je zase vegetarián nebo vegan. Samostatnou kapitolou jsou potravinové doplňky. Ženy se ptají, jestli mají v těhotenství něco užívat, například kyselinu listovou nebo železo. Je to individuální. Doporučuji, ať si žena zajde na vyšetření krve. Z porodnic mám tu zkušenost, že když těhotné ženy pravidelně berou nějakou vitamínovou bombu z lékárny v dobré víře, aby miminku něco nechybělo, může se narodit i větší miminko. Zvažte, jestli ve třetím trimestru nevysadit vitamíny. Nechci tím ženy vyděsit, ale prostě všeho s mírou.\nJe náročnější porodit větší miminko?\nSetkala jsem se s myšlenkou porodních asistentek, že když je miminko správně polohované, a má váhu 4 kg a vyšší, může se někdy narodit i lehce. Záleží také na tom, jak je žena uvolněná, jak časté jsou kontrakce, jak je miminko v děloze uložené, jak funguje synchronicita ženy, miminka. Ale obecně, na velikosti záleží. Je rozdíl, jestli žena rodí miminko s váhou 2,8 kg nebo 4 kg.\nCo bys vzkázala každé ženě, která se připravuje na porod?\nOtevři miminku svoje srdce. Komunikuj s ním. Ať cítí, že je vítáno. Důvěřuj přírodním zákonům, svému tělu i okolí, ve kterém žiješ. Přijímej co přijde. Pohybuj se a inspiruj v přírodě. Zajímej se o inspirativní porodní příběhy. Udělej si čas na sebe, svoje koníčky. Relaxuj a hodně spi. Střídej dělání a bytí. Dej sebe a miminko „na první místo“.\nPokud je to možné, neztrácejme důvěru v sebe sama. V to, že jsme nositelkami života a jsme schopné miminko porodit. Věřme si, krůček po krůčku, že vše co přijde zvládneme.


PR články | oBydlení\nDomů Kategorie PR články\nTepelná čerpadla vám pomohou s vytápěním i ohřevem vody\nPR články admin - 4. 1. 2022 0\nTaké jste si všimli, že si tepelná čerpadla jako způsob vytápění a k ohřevu teplé vody vybírá stále více majitelů nemovitostí? Sice jsou prvotní náklady na pořízení tepelného čerpadla poměrně vysoké, ale investice se vám velmi rychle vrátí. Zvláště teď, kdy se ceny energií stále šplhají nahoru naprosto neuvěřitelnými skoky.\nPR články admin - 12. 11. 2021 0\nPR články admin - 10. 11. 2021 0\nPR články admin - 15. 5. 2021 0\nMilovníci komfortního bydlení, perfekcionisté, ale i lidé prahnoucí po praktickém stylu života ocení kvalitní produkty ryze české obchodní značky DIAMOND DESIGN. Specialisté na interiérový design, stínící techniku, outdoor living či smart home nabízejí nespočet výrobků, které upoutají krásným designem a užitečností.\nPR články admin - 12. 11. 2020 0\nČistírny odpadu jsou dnes již velmi žádaným produktem, a to jak ze strany soukromníků, rodin ale i firem. Jejich finanční benefit je nesporný.\nPR články admin - 12. 10. 2020 0\nToužíte po vyžehleném prádle, jemuž na pohled nebude co vytknout? Po prádle bez bakterií, virů, plísní i roztočů? Docílíte jej s parní žehličkou LAURASTAR!\nPR články admin - 30. 12. 2017 0\nPro někoho je úspěch sláva, velké domy, drahé auta v garáži či krásné ženy. Pro nejbohatší pokerové hráče, jejichž příjmy mohou jít až na stovky milionů dolarů je úspěch toto vše v jednom. Především v dnešní době, kdy pokerové turnaje sledují miliony lidí na televizních obrazovkách a další na internetě. V dnešním článku se podíváme na jednotlivé pokerové miliardáře a zjistíme jak vypadá jejich život.\nPR články admin - 28. 9. 2017 0\nPR články admin - 7. 8. 2017 0\nSehnat v dnešní době bydlení v Praze se poslední dobou zdá jako nadlidský úkol. Díky levnějším hypotékám a pomalým schvalovacím procesům je hlavní město na první pohled...\nJak se staví sen: Nová designerská dvojice\nadmin - 3. 9. 2010 0\nVzory jsou v kurzu: 3 tipy pro vaši ložnici snů\nadmin - 23. 9. 2018 0\nOranžová má šťávu\nadmin - 25. 4. 2012 0\nadmin - 22. 1. 2007 0\nNábytek na míru – výhodná, i když nákladná investice\nadmin - 9. 2. 2007 0


Jak jsem začal tvořit videa - Blog - Fórum Khanovy školy\nJak jsem začal tvořit videa\nOta (Otakar Jícha) 2013-03-03 16:43:34 UTC #1\nV článku o Khanově škole „Výuka doma, úkoly ve škole“, který vyšel na idnes.cz, byl citován Ondřej Šteffl, ředitel společnosti SCIO: „Ozval se mi český učitel, který začal dělat vlastní videa, přidat se mohou i další.“\nUvažoval jsem, zda se mám, či nemám k činu přiznat. Ale protože cesta k prvním videím byla velice zajímavá, tak se k autorství doznávám, a pokusím se podělit o své zážitky.\nBěhem podzimu 2012 jsem narazil na videa Khan Academy. Líbila se mi, ale anglická verze byla pro mě, učícího první až třetí ročník, nepoužitelná. Na konci listopadu jsem se na stránky vrátil a při dalším hledávání našel českou Khanovu školu. Ta mě nadchla. Ihned jsem se spojil s paní Matějíčkovou a panem Jíchou, kteří mi ochotně podali základní informace a doporučili potřebné technické vybavení. Nějakou dobu trvalo, než jsem vše sehnal, a mohl se pustit do natáčení. Jak to tak bývá, po nadšení přichází tvrdá realita. Jenom vyladění nahrávacího systému nebylo vůbec jednoduché. Khanova škola a přátelé mi ochotně poradili a systém byl připraven tvořit technicky přijatelná videa. Ještě to není úplně dle mých představ, ale pro začátek, myslím, dostačující.\nV tu chvíli však nastalo, řekl bych, skoro duchovní sebepoznání. Při prvních pokusech jsem zjistil, jak do mikrofonu funím, mlaskám, špatně vyslovuji sykavky, že často opakuji některá slova, atd…. To už se otočením knoflíku vyladit nedalo. Začal jsem videa stříhat, ale ukázalo se, logicky, že minutová videa je efektivnější znovu natočit, než složitě upravovat. A tak se z minutového videa stala půl až hodinová záležitost. Podařilo se mi natočit několik videí, která možná vypadají vytržená z kontextu vyučování, ale točilo se to, co bylo aktuálně v 1. a 3.ročníku zapotřebí.\nS výsledky natáčení jsem seznámil žáky, rodiče, kolegyně, přátele a odborníky z Khanovy školy. Zpětná vazba byla vesměs kladná. Proto jsem se rozhodl videa zveřejnit na YouTube kanálu ZŠ Nemyčeves. Můj kanál naleznete na tomto odkazu.\nNechci přesně kopírovat originální videa Khanovy školy. Začal jsem dělat i ozvučené prezentace. Chtěl bych jít vlastní cestou. Držte mi palce. Budu vděčný za každou dobře míněnou radu a pomoc. Přidejte se!\nčeský učitel Miloš Novotný, působící na málotřídce ZŠ Nemyčeves, 3. března 2013\nsystem (system) 2014-12-26 09:44:05 UTC #2


Apple CarPlay - jak funguje, jaké aplikace podporuje a jaká auta jej mají? | Autohled.cz\nJiří Zelinka, 1. srpna 2017\nApple CarPlay není úplnou novinkou, představeno bylo již v roce 2014, nicméně svou cestu do nových aut si nachází pořádně až nyní. Funguje s iPhone 5 a vyšším, minimálně vyžaduje operační systém iOS 7.1.\nJedná se vlastně o zrcadlení obrazovky iPhonu na obrazovku rádia auta, nicméně ani to není úplně přesné. Spustit totiž nelze všechny aplikace, ale pouze ty, které jsou pro použití v autě přizpůsobené a schválené společností Apple. Po připojení telefonu k USB portu automobilu a spuštění Apple Carplay se tak načte aplikační obrazovka s kompatibilními aplikacemi a současně s tím se zablokuje obrazovka telefonu kvůli bezpečnosti při řízení. Systém se propojí samozřejmě i s reproduktory vozidla, a tak lze velmi pohodlně telefonovat, poslouchat muziku z mobilního telefonu (včetně Spotify, viz. níže seznam aplikací). Výhodou oproti standardnímu bluetooth handsfree je aktuálnost kontaktů, seznamu hovorů a přístup k textovým zprávám. Pro české uživatele je trochu problematické hlasové ovládání, které využívá Siri, která je bohužel zatím dostupná pouze v angličtině. V tom jsou koncernové vozy trochu dále, v továrním hlasovém ovládání češtinu podporují.\nNavigace? Na Waze (zatím) zapomeňte\nUPDATE 14.6. - Waze i Sygic bude! - změnu přinese iOS12 - více se dozvíte v novém článku. Popsali jsme také rozdíly mezi Apple Carplay a Android Auto ve stavu k únoru 2019.\nNejvětším zádrhelem Apple Carplay je dle mého absence podpory navigací třetích stran. Google Mapy ani Waze (také patřící Googlu) zde bohužel nenajdete, vývoj navigačních aplikací je totiž Applem zatím zakázán (v IOS 12 již podpora bude). Je tak nutné si zatím vystačit pouze s Apple Mapami, z osobní zkušenosti musím říct, že to není až zas tak špatné - navigace obsahuje aktuální data včetně uzavírek a dokáže většinou správně predikovat cestu na základě dopravní situace a dle mého funguje lépe než většina továrních navigací v automobilech. S nově přicházejícím iOS 11 by to mělo být ještě o něco lepší, což je ostatně výhoda CarPlay konceptu - není nutné měnit autorádio, draze aktualizovat mapy v autorizovaném servisu či dokonce měnit kvůli navigaci vůz - vše je vždy aktuální a připojené k internetu a závisí na telefonu, nikoliv na automobilu. Pokud tak výrobce vozu nabízí navigaci za příplatek, osobně bych se úplně spokojil s podporou Apple Carplay, kde vám k navigaci (i po Evropě po zrušení roamingu) stačí jen dobrý datový tarif.\nPodporovány jsou jak základní aplikace od Applu, jako je telefon, zprávy, hudba, mapy a podcasty, tak i aplikace třetích stran, i když tam jich moc kterých bychom využili v ČR není. Potěší jistě Spotify, které je sice oproti Android Auto velmi jednoduché, ale žádnou podstatnou funkčnost nepostrádá, stejně tak i další hudební aplikace Deezer, Pandora, Amazon Music a dokonce i Google Play Music. Dále také naleznete širokou nabídku aplikací na audiobooky, jako např. Audible. Kromě hudby a audioknih však žádné další použitelné aplikace zatím dostupné nejsou.\nVýrobci často pojmenovávají podporu Apple Carplay a Android Auto podle svého, u Škody se tak jmenuje Smart Link, u BMW ConnectedDrive, u Volkswagenu App-Connect atd.\n2017 řada 2\n2017 řada 3\n2017 řada 4\n2017 řada 5\n2017 řada 6\n2017 řada 7\n2016 - 2017 Berlingo Multispace\n2016 - 2017 C3\n2016 - 2017 C4\n2016 - 2017 C5\n2016 - 2017 DS 3\n2016 - 2017 DS 3 Cabrio\n2016 - 2017 DS 4\n2016 - 2017 DS 5\n2016 - 2017 488 GTB\n2015 - 2017 Sedona\n2016 - 2017 Pajero\n2016 - 2017 Pajero Sport\n2016 - 2017 Mirage\n2016 - 2017 Mirage G4\n2016 - 2017 ADAM\n2016 - 2017 Astra\n2016 - 2017 Corsa\n2016 - 2017 Insignia\n2016 - 2017 KARL\n2016 - 2017 208\n2016 - 2017 Partner Tepee\n2016 - 2017 Alhambra\n2016 - 2017 Ibiza\n2016 - 2017 Leon\n2016 - 2017 Toledo\n2016 - 2017 Fabia\n2016 - 2017 Octavia\n2016 - 2017 Rapid\n2016 - 2017 Superb\n2016 - 2017 Baleno\n2016 - 2017 Ciaz\n2016 - 2017 SX4 S-CROSS\n2016 - 2017 Vitara\n2016 - 2017 Viva\n2016 - 2017 Beetle\n2016 - 2017 CC\n2016 - 2017 e-Golf\n2016 - 2017 Fox\n2016 - 2017 Golf\n2016 - 2017 Golf R\n2016 - 2017 Golf SportWagen\n2016 - 2017 GTI\n2016 - 2017 Jetta\n2016 - 2017 Lamando\n2016 - 2017 Passat\n2016 - 2017 Polo\n2016 - 2017 Scirocco\n2016 - 2017 Sharan\n2016 - 2017 Tiguan\n2016 - 2017 XC90\nZ <https://www.apple.com/ios/carplay/available-models/>, doplněno o vozy, u kterých víme, že CarPlay mají, avšak zatím nejsou v oficiálním seznamu


Pozůstalost paní JUDr. Marie Lauschmannové – Vír v údolí Svratky\n„Dne 11. února 2011 jsem dostal emailem stručný dotaz od paní Neubertové, zda měl ve Víru hotel pan Šťastný. Několika řádky jsem jí odpověděl, že ano, že pan Šťastný ve dvacátých letech dvacátého století ve Víru vybudoval chatu v alpském stylu.“\nPokračování předchozího odstavce se dočtete v článku pana starosty Pomozte nám v pátrání.\nNásledující fotografie jsou z pozůstalosti paní JUDr. Marie Lauschmannové, která se svými blízkými pravděpodobně strávila léto roku 1936 ve Víru. Jediné informace, které o fotografiích máme, jsou jejich popisky. Tyto popisky jsem z fotografií přepsal do elektronické podoby, aby byly informace a jména z nich vyhledatelná. Jednou tak může tuto fotogalerii nalézt někdo, koho napadne vyhledat například jméno svého pradědečka.\nVezměte k počítači babičku nebo dědečka a zeptejte se jich, jestli jim ty obličeje a jména něco neříkají. Třeba se zase dozvíme něco víc o naší historii.\nČást fotogalerie je věnována jejich pobytu ve Víru, druhá část pobytu jejího příbuzného (manžela? bratra?) ve Francii a závěr patří snímkům od Berounky.\n24. února, 2011 ve fotoalbu Vír


DOLLER: Úspěch se nebuduje přes noc, je důležité si uvědomit své vlastní hodnoty. – Diary of the Winners.cz\nVětšina z nás už alespoň zaslechla o revolučním motivačním diáři DOLLER, který bude brzy slavit dvouleté výročí na trhu. Kdo se ale skrývá za tvorbou celého projektu? Jak Honzovi s Jirkou DOLLER změnil život? Po roce a půl se znovu setkávám s Jirkou Doležalem a Honzou Emlerem, kteří se tentokrát rozpovídali o DOLLERu z úplně jiné stránky.\nJak se změnil Váš život za dobu fungování DOLLERu?\nHonza: Je toho spousta. Už nechodím do školy, ale stále studuji. Jen to jsou věci, co mě opravdu zajímají. Teď totiž řeším konkrétní situace, a tím se naučím nejvíc. Zásadní změna je asi v tom, že mohu být díky DOLLERu přínosný ostatním. Mám možnost více se seberealizovat. Je to také více týmová práce.\nJirka: Já to mám trochu jinak. Začal jsem studovat doktorát v oboru financí, měl jsem jasný směr – budu investiční bankéř. Pak ale přišel DOLLER a já to celé otočil. Za mě je to velká změna v procesu myšlení. Když je člověk na škole a studuje úzce zaměřený obor, jeho kroky směřují k tomu, aby v oboru byl dobrý. Zatímco teď měním sebe a způsoby svého myšlení a musím spojovat obory napříč. Je to velmi zajímavý proces osobního rozvoje a ujasnění si, co člověk chce a může dokázat. Co se může člověk naučit.\nZískali jste po škole více volnosti nebo vám naopak podnikání volnost vzalo?\nHonza: Volnosti mám pořád stejně a život mě baví pořád stejně. Vždycky mě totiž bavil a uměl jsem si ho užít (smích).\nJirka: Znám spoustu lidí, kteří skončili ve škole a mají pocit, že jim skončil svět. Teď totiž musí dělat to, co jim říká někdo jiný, chybí jim kamarádi, jsou na místě, kde třeba být nechtějí a přejí si vrátit se zpátky do školy. Chybí jim volnost a zábava. Zatímco mně studentský život neskončil, naopak je to ještě lepší. Učím se ještě víc, ale jen to, co chci já. Pracuji s lidmi, kteří mě maximálně baví a inspirují a potkávám stále neuvěřitelné množství zajímavých lidí.\nJak vypadá vaše pracovní náplň?\nJirka: Nejdříve jsme oba kecali do všeho. To fungovalo do té doby, než jsme přijali další lidi do týmu. Nikdo totiž nevěděl, co s kým řešit. Proto nyní jsme si to rozděli, kdo má za co zodpovědnost. Honza se stará o marketing, copywriting, grafiku a já mám na starosti finance a logistiku. Oba se tedy vzděláváme a realizujeme v oborech, které nás baví. Každý den je ale úplně jiný. Je to velmi flexibilní. Snažíme se všechno procesně zvládnout. Jsou vždy 2 roviny. První je operativní část, kdy musíš řešit aktuální záležitosti a tou druhou je vývoj firmy kupředu.\nKolik času DOLLERu věnujete?\nHonza: Je čas, který věnuješ opravdu tomu, že se konkrétně zabýváš řešením nějaké situace. Potom je čas, který znají podnikatelé s vlastním projektem, a to je 24/7. Jdeš se sice vymočit, ale i u toho ti probíhají hlavou myšlenky a nápady právě k tvému projektu (smích).\nJirka: V tom je u nás taky velký vývoj. Začínali jsme tak, že jsme opravdu vše řešili 7 dní v týdnu. Pracovali jsme i 16 hodin denně, oba nás to stálo přítelkyni a trochu i zdraví. Je v pořádku jít si za svým snem a věnovat se projektu naplno, obzvláště když je pro nás naše práce tolik naplňující a baví nás. Je ale potřeba najít balanc i s osobním životem.\nCo bylo tím milníkem, kdy jste si uvědomili, že už nejde pracovat 24 hodin denně 7 dní v týdnu?\nHonza: Všichni si myslíme, že věci spěchají. Někdy je opravdu lepší si trochu odpočinout nebo být s blízkými. Stalo se nám, že jsme se vybourali na cestě z přednášky, protože jsem usnul za volantem. Byli jsme oba přetažení. Je to přesně tím, že vlastně necítíš stres, všechno tě baví a prostě jedeš. Po Vánocích mi umírala babička. Veškeré schůzky musely jít stranou, protože to oproti tomu byly úplně nedůležité věci. U toho si člověk právě uvědomí, co je pro něho opravdu to nejdůležitější.\nJirka: Naštěstí u nás velmi dobře funguje to, že jsme na všechno 2. Když jeden potřebuje vypnout, může druhý a obráceně. A to je obrovská pomoc. Někdy to, že člověk vypne, mu pomůže mnohem víc, než když se snaží vše uspěchat. Úspěch se nebuduje přes noc. Je důležité si uvědomit své vlastní hodnoty.\nZ čeho jste za dobu fungování DOLLERu měli největší radost?\nJirka: Toho je neuvěřitelně moc. Obrovskou radost jsme měli, když jsme poprvé viděli prototyp DOLLERu. To bylo převratné. Další milník pro nás byl, když jsme spustili kampaň na Startovači a viděli, jak nás lidé chtějí podpořit. Největší radost máme potom z lidí. Zapisujeme si i zprávy, které dostáváme od našich fanoušků, protože to je to, na co nechceme zapomínat. Radost jsme měli i z každého Úspěchobraní. A ta poslední velká radost byla s nynější růžovou variantou DOLLERu.\nCo naopak přišlo jako největší překážka?\nHonza: Sice nešlo vždy všechno hladce, ale že bychom měli nějakou existenční překážku, to ne. Vždy jsme se snažili najít řešení, které nám překážku odstraní.\nJirka: To bylo třeba teď s naší novou růžovou variantou. Nechali jsme si namíchat vlastní barvu pro povrch desek. S tím ale souvisela i stejná barva gumičky, stužky a kapitálku, s čímž si naprostá většina firem vůbec nedokázala poradit, a to jsme oslovili celou Evropu. Když už to vypadalo nadějně, dodavatel požadoval objednávku 1 000 000 metrů stužky apod. (smích). Naštěstí ale vše dobře dopadlo a růžovou variantu už je možné pořídit v předprodeji.\nKde sháníte lidi, se kterými budete spolupracovat?\nHonza: Třeba asistentku jsme našli přes inzerát. U lidí, kteří mají nějaký výstup, jako třeba fotografové nebo grafici, tak se snažíme vybírat podle jejich existujícího portfolia. Často je taky dobré se optat známých na doporučení. Nejlepší ale je, když se nám lidé ozývají sami s tím, že by s námi chtěli spolupracovat.\nRadili jste se s někým ohledně marketingu a PR nebo děláte vše intuitivně?\nHonza: Na začátku jsme to dělali jen my sami. Posloucháme přednášky, sledujeme ostatní, zkoumáme jejich strategie. Teď se ptáme lidí, kteří se v dané oblasti pohybují, a dostáváme zpětné vazby. Velká část je ale stále pokus – omyl. Marketing není postavený na matematických formulích a vzorcích. Každý si svůj vzorec musí sestavit sám a najít si svou cestu. My víme, kde chceme být, a pak záleží na různých možnostech a kanálech, jak se tam prezentovat. Obecně ale o marketingu a PR platí, že musíš být vidět.\nJak jste se dostali k médiím? Velmi často o vás vychází článek, rozhovor s vámi apod. Máte nějaké tipy?\nJirka: Funguje to oboustranně. Někdo osloví nás, někoho oslovíme my. Když nás někdo osloví, tak zjišťujeme, jestli zde chceme být. Naopak jsou média, kde bychom chtěli být, protože víme, že komunikují s naší krevní skupinou, a tak i my sami občas někoho oslovíme.\nVe spoustě rozhovorů už jste prozradili, že spolu vycházíte perfektně jako kamarádi, spolubydlící i spolupodnikatelé. Jak řešíte, když má na určitý problém každý jiný pohled?\nJirka: Uděláme návrh, protinávrh, potom další návrh a stavíme to jako pyramidu. Nečekáme, že bude první návrh perfektní. Je to o diskusi, díky které přijdeme na to nejlepší řešení. Samozřejmě nemáme problém se spolu dohadovat, ale to k tomu patří. Máme štěstí v tom, že se známe už 7 let. Takže jsme v první řadě kámoši, teprve pak až podnikatelé. Navíc my oba chceme to nejlepší pro DOLLER, chceme nás posouvat dál. Takže vždy se snažíme přemýšlet, jestli názor toho druhého nemůže být v něčem lepší než ten vlastní. A tím pádem do toho nezatahujeme tak moc ego.\nPřecházíme k otázce financí. Začínali jste na crowdfundingovou kampaní, kde jste překročili cílovou částku. Jak to šlo s financemi dál?\nJirka: Ano, v začátku to bylo díky Startovači. Přibližně rok a půl jsme DOLLER financovali ze svých malých finančních zásob a formou půjček od kamarádů. Teď už to posouváme dál a začínáme více fungovat jako firma. Nechceme pořád otravovat přátele, proto už se domlouváme i s bankami.\nČasto od vás slýchám, že jste rádi právě ve Zlíně a neustále vás to tam drží. Čím to je? Nebylo by třeba lepší podnikat v Praze?\nJirka: Je to hlavně díky souhře událostí, která se odehrály. Ve Zlíně jsme se poznali a oba tam studovali. A DOLLER tam také vznik. V České republice je snad jediná tiskárna, která umí vyrobit DOLLER v takových požadavcích a kvalitě, jaké máme. A ta je ve Zlíně. Tím, že jsme začínali právě ve Zlíně, což je menší město, když jsme potřebovali s něčím poradit, dokázali jsme snadno a rychle najít mezi známými pomoc.\nHonza: My máme Zlín rádi. Asi i díky univerzitě, která tu je, jsme se poznali se spoustou různorodě zaměřených lidí. Zároveň má ale i Praha některé výhody. Na Česku je dobré, že tu nejsou mezi městy obrovské vzdálenosti. Do Prahy dojedeme během 3 hodin a máme spoustu výhod právě i Prahy. Tím, že máme produkt celorepublikový a prodáváme primárně přes web, je to takhle fajn. Kdybychom měli koblihárnu, bylo by to jiné (smích).\nHodně času tedy trávíte na cestách. Neberete to neustálé cestování jako ztrátu času?\nJirka: Jezdíme hodně vlakem. Ve vlaku máme 2 oblíbené činnosti. Buď pracujeme, nebo spíme (smích). Vlak nám dává možnost nekoukat 3 hodiny do asfaltu. Je to ale vždycky individuální a záleží na konkrétní cestě. Někdy se zase vlak vůbec nevyplatí.\nMáte nějaké tipy k tomu, jak komunikovat se zákazníky, s obchodními partnery apod.?\nJirka: Baví nás to a chceme se k lidem chovat hezky. To je asi základní kámen. Jsme hodně upřímní a otevření. Pořád říkáme, že pokud někdo bude cokoliv potřebovat, nemá váhat nám zavolat. Když můžeme, rádi pomůžeme. A tak komunikujeme i s obchodními partnery. Máme rádi transparentní jednání.\nCo byste poradili našim čtenářům teď, když se díváte na své podnikání zpětně?\nJděte si za svými sny a dělejte, co Vás baví. Nebojte se objevovat nové věci a učte se. Především to nevzdávejte. Nebude to jednoduché, ale věřte nám, stojí to za to.\nMoc děkuji Jirkovi a Honzovi za rozhovor a přeji mnoho úspěchu jejich růžové novince.\n„Myslím, že to zvládnu. Ve skutečnosti jsem si jistý, že to zvládnu. Jen smrt mě dokáže zastavit. Kdyby mě přejel náklaďák, tak je to jediná věc, která mě dokáže zastavit. Samozřejmě doufám, že ne, protože toho mám ještě hodně před sebou.“ - Cliff Young\nJednička světového tenisu\nDnes bych se rád, v našem deníku, podíval na jednu velice úspěšnou, né-li nejúspěšnější, tenistku historie. Bývalá světová jednička, která …\nProjekt Bugatti Veyron měl jasný cíl: sestrojit vůz, který přesáhne onu hranici rychlosti 400 kilometrů za hodinu. Dnes po několika …


Jedním z motivů, které vedou k odmítnutí neoliberalismu a k hledání nějaké alternativní cesty, je otázka dalšího lidského poznávání. Americký fyzik Steven Weinberg píše ve své knize Snění o finální teorii, jak americký Kongres v roce 1993 zamítl uvolnit prostředky na dokončení superurychlovače SSC. Projekt by stál několik miliard dolarů a jeho odpůrci argumentovali tím, že hlavní je snížit federální deficit. Není bez zajímavosti, že projekt SSC podporoval Ronald Reagan, pravděpodobně ze stejných důvodů, jako prosazoval plány na hvězdné války. Dál uvažoval tak jako v dobách studené války a snažil se dokázat převahu Spojených států úplně ve všem a nějaký federální deficit jej příliš netrápil.\nSuperurychlovač mohl zlepšit poznání elementárních částic a poodhalit tajemství temné hmoty a temné energie, která tvoří až devadesát procent vesmíru. Je to hmota, jež se neskládá z atomů a dalších částic, které tvoří nám známý svět. A třebaže jí je mnohem víc než běžné hmoty, její existence je experimentálně neověřená.\nSoučasná fyzika v něčem připomíná středověkou metafyziku. Učí o věcech, které jsou pouze výsledkem čistě teoretických operací, tak jako středověcí metafyzikové zaváděli různá jsoucna na základě spekulací. Temná hmota má svými vlastnostmi odpovídat prvkům, které zatím existují pouze hypoteticky a jsou označované jako WIMP (Weakly interacting massive particles). Rozdíl mezi středověkou metafyzikou a současnou fyzikou je samozřejmě v tom, že současná fyzika se snaží tyto hypotetické prvky experimentálně potvrdit. Potíž je v tom, že to je mimořádně nákladné a nakonec se jedná o výzkum, který nemusí mít žádné praktické využití. Je to věc poznání, které se nedá hodnotit podle ekonomické efektivity.\nJe vidět, jak se na tomto poli kříží základní vědecké poznávání světa a neoliberální ekonomika. Dalo by se říct, že neoliberální kapitalismus, který i vědu posuzuje podle bezprostředního ekonomického zisku, staví dnešní fyziky do role středověkých metafyziků. Fyzika s nízkým rozpočtem se má smířit s tím, že její spekulativní závěry nelze ověřit. Je tu sice Velký hadronový urychlovač, spuštěný v roce 2008, který je projektem Evropské rady pro jaderný výzkum CERN, ale ten byl odsouhlasen v roce 1995, v dobách, kdy v Evropské unii ještě nepřevládl neoliberální režim. To bylo pro fyziku velké štěstí, protože dnes by se návrh na výstavbu urychlovače v ceně několika miliard eur jevil jako pošetilost.\nAle toto zablokování dalšího poznání se netýká jenom velkých projektů. The New York Review of Books nedávno zveřejnil článek s názvem Děsivé ohrožení britských univerzit (český překlad zde), kde se píše o tom, jak následkem neoliberálních reforem univerzit klesá úroveň výzkumné práce. Neoliberalismus se prosazuje tak, že se zmenšuje autonomie univerzit a roste jejich podřízení státu, který pak na univerzity zavádí byrokratický a kvantitativní způsob hodnocení. Mimo jiné to svědčí o tom, že neoliberalismus se neobejde bez státu. Nikdy to nefunguje tak, že se jednoduše odstraní překážky, které brání svobodné hře tržních sil. Vždy tu musí být stát, který tuto „svobodnou hru“ udržuje v chodu přesně tak, jak o tom mluví Karl Polanyi v knize Velká transformace v souvislosti se vznikem kapitalismu.\nNeoliberální reformy pak mění sám charakter vědecké práce. Cílem je co největší počet publikací v prestižních časopisech a nakladatelstvích, a tak se doporučuje psát články a knihy, které v ničem nenarazí, hlavně takové, které jsou vysoce specializované a co nejméně převratné. Ideální vědec je ten, který nechce nic objevovat, a pouze trochu jinými slovy opakuje zavedené poznání. Neoliberální věda jako karikatura Nietzschova věčného návratu téhož.\nOtázka proto zní, zdali neoliberalismus nezablokoval další postup lidského poznávání. Přejít od neoliberalismu k jinému socio-ekonomickému systému, k demokratickému socialismu, by pak bylo aktuální nejen kvůli demokratickým, sociálním nebo ekologickým požadavkům, nýbrž také kvůli další svobodné existenci přírodních a humanitních oborů.\n#Vzdělání #Věda #Debata o kapitalismu\nJanuary 21, 2011 v 19.45\nKritika, svobodná diskuse, odvaha k alternativám\nje to, co nám chybí. Myslím, že to tu kolega Hauser popsal docela dobře. Problém s pojmem socialismu je to, že je za prvé spjat se stalinským a neostalinským režimem, který tu byl 40 let a za druhé, že se k němu hlásí naši komunisté, proto si ho asi málokdo spojí s novým a odvážným experimentem. Ale značný potenciál má pojem demokracie, který je obecně přijímán a přitom není zdaleka naplněn, především je nyní na úbytě její sociální a občanská podoba, proto bych se neoddával utopickým snům spojeným s pojmem socialismus, ale spíše se pokoušel o realizaci sociální a občanské demokracie.\nJanuary 22, 2011 v 5.48\nPojem sociální demokracie by byl to nejlepší, co by mohlo být, ale kdo to kdy pochopí, kde ty kytky a lidi jsou se často ptá v textu jedné písně zpěvačka.\nKdo to kdy pochopí se ptá ohromná spousta lidí a nejen ptá. Při naplnění pojmů a převedení do praxe sociální demokracie by tu byl socialismus. Někdy se zdá, že by stačilo málo, ale musela by v lidech proběhnout gigantická změna nepochybně zcela opačná, než tu máme posledních 21 let.


Skleněná dóza na olivy Olive | Bella Rose\nKuchyň a jídelna Skleněné nádobí Skleněné kuchyňské doplňky Skleněná dóza na olivy Olive\nOlivy jsou zdravé, nekalorické a plné vitamínů! V této krásné dóze je můžete servírovat jako pochutinu k vínu nebo přílohu do zeleninového salátu. Na prostřeném stole bude dóza úžasným doplňkem, který vdechne stolování přímořskou atmosféru.\nSkleněná dóza od francouzské značky Côté Table má praktickou kovou lžičkou, se kterou olivu snadno naberete.\nKrásný dárek pro každého milovníka této jižanské pochutiny.


Apple investuje do průkopnické výrobní technologie - iMagazín\nApple investuje do průkopnické výrobní technologie\n2018/05/14 | 15:26\nSpolečnost z Cupertina odhalila jednu z největších inovací posledních let. Nejde však o nový produkt, ale o kompletní změnu přístupu k výrobě. Vše je navíc ve stylu posledních let, takže velice ekologicky přívětivé.\nHliník je dobře známý lehký kov. Snadno se s ním pracuje a technologické firmy tento materiál využívají u řady svých produktů. Když se podíváme na nabídku Applu, platí to i u něj. Pro technologického giganta bylo skutečně náročné optimalizovat svou výrobu, Apple navíc neustále trpěl nedostatkem dodávek. Jestli bychom se Tim Cooka zeptali, co je nejhorším úkolem v nejhodnotnější firmě světa, rozhodně by zmínil optimalizaci výroby.\nVedle nutnosti pracovat rychle je důležitá i volba správné technologie výroby produktů Applu. I když celá společnost ze 100 % funguje z obnovitelných zdrojů, bylo by to k ničemu, kdyby vyráběli neekologická zařízení. Vize Applu hledí na zelenější budoucnost, jež pomůže Zemi. Pro realizaci vize přitom dělají hodně, potvrzuje to i jejich nejnovější oznámení – od roku 2015 totiž spolupracují s největšími výrobci hliníku na řešení, které by od roku 2024 mohlo být použito celosvětově.\nAlcoa Corporation a Rio Tinto Aluminum informovali o procesu, jenž je zatím jen patentem. Snižuje emisi skleníkových plynů na úplnou nulu, navíc tvoří kyslík. Heureka!\nDnes se hliník vyrábí stejným způsobem jako v roce 1866. Charless Hall, zakladatel Alcoa, vymyslel způsob tvorby, kdy využívá silný elektrický proud k odstranění kyslíku z oxidu hlinitého. K dosažení původního postupu největší výrobci navíc používají i obrovské množství uhlí. To dohromady produkuje enormní množství skleníkových plynů.\nNová metoda by nahradila uhlí něčím, co místo CO2 produkuje právě kyslík. Mnoho výrobců hliníků si vynálezu všimlo a v Rio Tinto Aluminum začali s Applem vyjednávat o vytvoření potřebných podmínek pro použití. S kanadskou vládou se navíc podařilo domluvit na investici ve výši 144 milionů dolarů.\nApple se zaměřuje na pokročilé technologie, které jsou dobré pro planetu a ochrání další generace.“ řekl Tim Cook, CEO Applu. „Jsme hrdí, že můžeme být součástí tohoto nového ambiciózního projektu. Těšíme se na den, kdy bude veškerý hliník použitý při výrobě našich produktů vznikat bez přímé tvorby skleníkových plynů\nNová technologie je používána i v Alcoa Technical Center, obě společnosti pak založili projekt Elysis, který má za cíl rozšíření nové metody do roku 2024.\nVedle finanční podpory se může Apple stát největším odběratelem těchto dvou firem, jelikož při tvorbě iPhonů, iPadů, Maců a dalších zařízení používá obrovské množství hliníku.


Zkrášlující lak na vlasy 75 ml zdarma na Krasa.cz - Slevovykupon.net\nHlavní strana > Krasa.cz > Zkrášlující lak na vlasy 75 ml zdarma na Krasa.cz\n859 skončených nabídek\nZkontrolovánoStále kontrolujeme platnost slevových nabídek. Pro tento obchod jsme všechny zkontrolovali 20.11.\nZkrášlující lak na vlasy 75 ml zdarma na Krasa.cz\nZkrášlující lak na vlasy 75 ml zístkáte zdarma s nákupem produktů značky OROFLUIDO nad hodnotu 399 Kč! Lak na vlasy Orofluido pro dokonalou a dlouhotrvající fixaci všech typů vlasů, který vlasy zároveň i vyživí. Skvělé mini balení se perfektně schová do kabelky ;-) Platnost: do 31.10.2016 nebo do vyprodání zásob.


Simona Sokolová: Jsme vizionáři, Olma chce vyrábět vše, co jen lze | E15.cz\n18. února 2013 • 10:10\nE15: Jak se vám loni dařilo?\nMěli jsme rekordní rok v prodeji výrobků v kelímcích, bylo jich 200 milionů, tolik jsme nikdy neprodali. Meziročně to představuje nárůst o nějakých 15 procent. Už když jsem v prosinci 2008 do Olmy nastoupila, řekla jsem, že z ní udělám „kelímkovou“ firmu. Tehdy jsme přemýšleli, co s ní budeme dělat, a já pochopila, že její síla je právě ve výrobcích v kelímcích – v jogurtech, smetanách, kavalírech a dalších. Jogurty nám nyní dělají nějakých 40 procent tržeb.\nE15: Předloni dosáhly tržby výše 2,89 miliardy korun. Kolik to bylo loni?\nNárůst je o nějakých sedm osm procent. Je to zatím odhad. Olma teprve od roku 2009 uvádí tržby očištěné o bonusy. Vypadá to proto, že nám tržby dramaticky spadly, ale dříve to byly brutto tržby. Je třeba ale uvést, že jsme například opustili výrobu trvanlivého i sušeného mléka. Máme sice dvě sušárny, ale nyní jedeme na jednu, v Olomouci. Tu druhou jsme zakonzervovali.\nČást lidí musela odejít\nE15: Ještě v roce 2008 byla Olma ve ztrátě, od té doby tržby i zisk rostou. Je její restrukturalizace u konce?\nCelá restrukturalizace proběhla se vším všudy a přináší to efekty, které jsme chtěli. I lidé vzali, že doba je taková, že se pracuje jinak. Snažím se, aby zaměstnanci pochopili, že je to jejich Olma, že bez nich firma nebude nic. Daří se nám to a jsem pyšná na lidi, co dokázali. Dnes chodí a hrdě říkají: My jsme z Olmy.\nE15: Bylo součástí restrukturalizace i snižování počtu zaměstnanců?\nNa začátku to bylo velmi bolestivé. V roce 2009 jsme propustili téměř 150 lidí. První čtvrtletí bylo v duchu rozdávání výpovědí. To byla jedna z nejvíce traumatizujících věcí v mém životě, protože v mnoha případech jsme je dávala osobně. Lidem bohužel bylo nutné říkat, že to nezvládneme, pokud to neuděláme. Rozdávala jsem výpovědi lidem, kteří bydleli kousek od mého domu. Nálada nebyla vůbec dobrá.\nE15: Bude pokles počtu zaměstnanců pokračovat?\nNyní je to jiné. Jsme na přibližně 410 zaměstnancích. Olma investuje a v tomto roce uvádíme do provozu novou linku za sto milionů korun. Počítáme proto s tím, že nějakých 15 až 20 lidí bychom mohli přijmout. Navíc čekáme, že se budeme rozvíjet dále.\nE15: Co na nové lince budete vyrábět?\nBude to něco naprosto nového. Něco, co Olma ještě opravdu nevyráběla. Držíme to pod pokličkou. Musím se přiznat, že to neví ještě ani majitel Andrej Babiš, tak je to tajné. Některé novinky začneme vyrábět za nějaký měsíc a pak o tom budeme informovat a marketingově propagovat a svět se to dozví. Bude to překvapení.\nCena mléka? Hlavně stabilitu\nE15: Kolik jste loni zpracovali mléka?\nNáš denní příjem mléka je 500 tisíc litrů. Když Agrofert vstoupil do Olmy, tak odebírala zhruba 800 tisíc litrů mléka, ale vyráběla mnoho komodit, které ji stahovaly do záporných čísel. To jsme upravili a nyní jsme na tom, co Olma potřebuje. Výhledově v horizontu pěti let budeme usilovat o dalších sto tisíc litrů mléka denně. Postupně budeme nabírat v souvislosti s tím, jak budeme investovat do nových technologií a výrobků.\nE15: Podle ČSÚ byla loni průměrná výkupní cena mléka zhruba 7,79 koruny za litr, což bylo o šest procent méně než předloni. Kolik to bylo u vás?\nNa konci roku se pohybovala kolem osmi korun, ale třeba loni v únoru to bylo 8,25 koruny. Cena nyní roste a také letos čekáme, že cena půjde nahoru.\nE15: Proč byla cena loni nižší?\nNěmecko výrazně zvyšuje produkci mléka a dostávají se k nám přebytky, které srážejí cenu dolů. My pak musíme tlačit na zemědělce, protože na nás zase tlačí obchod.\nE15: Cena byla před čtyřmi lety tak nízká, kolem 5,50 koruny za litr, že zemědělci vylévali mléko do pole. Může takto nízko klesnout znovu?\nNikdy neříkejme nikdy. Nemyslím si ale, že by ta doba byla tady. Všechny vstupy šly dramaticky nahoru. Zemědělci tak nyní říkají, že i sedm korun za litr je problematických, stejně jako tehdy těch 5,50. Sama bych si nejvíce přála, aby byla cena mléka stabilní. Zemědělci aby měli svých osm korun, já s tím mohla počítat celý rok a mohli bychom normálně žít a plánovat. Když cena lítá nahoru dolů, není to nic jednoduchého a znamená to každodenní boj i s našimi odběrateli, kteří tlačí na cenu podle toho, jak se vyvíjí.\nProstor pro růst na trhu je\nE15: Chystáte ve výhledu pěti deseti let další investice?\nUrčitě. Měli jsme v Olmě nedávno velkou poradu a říkali jsme si, co budeme v budoucnu dělat. A řekli jsme si, že bychom v horizontu pět let rádi investovali nějakých 200 milionů korun. Olma má totiž úžasnou výhodu, kterou nemá žádná z tuzemských mlékáren. Je to mlékárna na jednom místě. Nemusíme nic převážet a kontrolovat z mnoha míst. Prostor pro růst ve firmě a plány máme a budeme růst.\nE15: Bude to budování nových výrobních kapacit anebo spíše vylepšování stávajících linek?\nJsme vizionáři a říkáme, že Olma chce dělat všechno, co se dá dělat – a chceme to dělat nejlépe. A kreslit nové výrobní linky, to nás velmi baví.\nE15: Andrej Babiš loni přikoupil do holdingu mlékárnu Hlinsko. Nastaly po akvizici mlékárny Hlinsko nějaké synergie či spolupráce s Olmou?\nHlinsko je mlékárna, která je jednoznačně zaměřená na komodity. Vyrábí UHT mléko, plnotučné sušené mléko, kondenzované mléko a máslo. Olma je silná v čerstvém mléce. Tak jsme se rozhodli, že UHT mléko budeme vyrábět pouze v Hlinsku. Druhým příkladem je, že Olma je špičková firma pro výrobu sušeného odstředěného mléka. Hlinsko zase umí to, co my ne, udělat sušené mléko plnotučné. Takže oni dělají plnotuk, my odstředěné. Takto jsme si zvládli za rok rozdělit role.\nE15: Že by se Agrofert rozrostl o další mlékárnu?\nV tuto chvíli náš majitel říká, že akvizice v potravinářství už příliš neplánuje. Já chci, aby Olma dělala i to, co nyní neumí, a rozšířila své portfolio. Takže nám třeba ani nic chybět nebude a nebudeme si muset něco kupovat.\nSimona SokolováAutor: E15 Michael Tomeš\nChudák zmražené pečivo\nE15: Vy zároveň řídíte společnost vyrábějící hluboce zmražené pečivo ProFrost, což s mlékem vůbec nesouvisí.\nNesouvisí, a to je dobře. V oboru mraženého pečiva ale pracuji už nějakých 12 let. Je tady pár odborníků, možná tři, a já se považuji za jednoho z nich. ProFrost jsem postavila na „zelené louce“ v Prostějově. A trochu mě mrzí, co vše se o mraženém pečivu povídá, protože to není pravda. Když k nám do továrny přišli novináři a ukazovala jsem jim, jak se to vyrábí, tak se jeden z nich zeptal: A kdy už tam začnete sypat éčka? Dezinformace, týkající se mraženého pečiva, je hrůzostrašná.\nE15: A také se prý do hluboce zamraženého pečiva sype starý chleba, a když se zamrazí a týden někde leží, tak ztratí vitaminy, živiny a podobně.\nTo snad musí napsat jen člověk, který tomu vůbec nerozumí. Žádný starý chleba do těsta nepřidáváme. Technologie zamražování není moc známa nikomu z našich odborníků na vysokých i středních školách. Nikdo z nich neví, jak se to dělá, protože se to tady nikdy nedělalo. Tato technologie přišla z Francie a Belgie, kde jsem se to učila a vím, co do výrobků dávám.\nA po pravdě řečeno, když se propagují malé domácí pekárny – podívejte se na sáček se směsí, z níž si doma pečivo vyrobíte, co za éčka jsou tam. Tam to nikomu nevadí a myslí si, že je to v pořádku. Neříkejme také, že jsou všechna éčka špatná. Ano, většinou se tam například přidává kyselina askorbová, kterou v kypřícím prášku dáváme i doma do buchet, protože tak je to normální. Dávají to do výrobků jak výrobci čerstvého, tak mraženého pečiva.\nE15: Spíš je zajímavější spor o to, jestli je čerstvé pečivo lepší než to zamražené, které se dopeče v obchodním řetězci.\nNechme vybrat zákazníka. My jako výrobci mraženého pečiva jsme nikdy zákazníka neklamali, na našich obalech je uvedeno, že je to zamražený předpečený polotovar. Ano, mělo by být napsáno, že je to rozpečené, ale neříkejme, že je to nějaká chemická brutální věc, to tak není. Děláme každý den co 20 minut testy čerstvosti a kvality, vím to.\nVezměte si například, že rohlík kyne v kynárně kolem 20 až 40 minut při vysokých teplotách, aby těsto rychle rostlo. My zastáváme teorii, že má kynout minimálně hodinu a půl. Takže naše kaiserky sedí v kynárně hodinu a půl při nízké, pokojové teplotě. Kynou v klidu, bez stresu, jak říkáme, a jsou v tom všechny chutě. Pečivo je nejlepší, když dlouho kyne.\nE15: Pocítili jste vliv vyhlášky platné od loňského léta, podle níž musí být pečivo označeno buď jako „čerstvé“, nebo „rozpečené“?\nNepocítili jsme žádné poklesy. Když se budete bavit s nákupčími v řetězcích, tak vám také řeknou, že nikdo nepocítil pokles rozpékaného pečiva. A to je přitom dražší, protože se tam dávají ty nejkvalitnější suroviny. Samozřejmě že se tady objevují pseudovýrobky, kde je vezmu do ruky a vím, že tam není olej, zatímco my jej dáváme do každé receptury. Což je správně, ne špatně, jak říkají nějací rádoby odborníci. Pečivo bez oleje nemá žádnou chuť.\nE15: Jak se vedlo ProFrostu v tržbách, které předloni dosáhly 351 milionů?\nLoňský rok byl pro ProFrost stejně jako pro všechny pekaře velmi těžký, a to proto, že stouply ceny mouky. U nás se meziročně na konci roku 2012 zvýšila o nějakých 40 procent. Nepodařilo se nám to promítnout do cen v řetězcích, protože mezi pekaři je pořád válka a zdražit není jednoduché. Nahoru šly i další vstupy, ale mouka byla nejdramatičtější. Museli jsme dokonce v ProFrostu přistoupit i k takovým krokům, že jsme přestali podporovat naše výrobky slevami, protože dělat akce, když vám dramaticky stoupnou vstupy, je nesmyslné, na tom pak proděláváte boty. Tržby tak loni dopadly srovnatelně jako předloni. Plánovali jsme sice růst, ale nebylo to možné, protože jsme museli přibrzdit výrobu.\nPojďme budovat jednu značku českých potravin\nE15: Podporuje stát dostatečně tuzemské producenty?\nUvedu příklad. V ProFrostu jsme chystali novou linku a chtěli jsme z ministerstva průmyslu a obchodu dotace na inovaci. Vyplnili jsme všechny papíry – neumíte si představit, kolik jich musíte popsat – a odeslali na CzechInvest. Oni to dali na posouzení dvěma hodnotitelům a po různých peripetiích nám napsali, že nám dotaci neudělují.\nJeden hodnotitel napsal – byl to pekař, který oboru rozuměl –, že něco tak úžasného v životě neviděl a že doporučuje, aby dotace byla přednostně udělena. Druhý hodnotitel byl zřejmě stavař, ačkoli jsme o stavbě nic v žádosti nepsali. Napsal, že když nic nestavíme, tak nám ji neudělí. A když je jeden názor pro a druhý proti, tak se to dává třetímu hodnotiteli. To byl typický Čech a napsal: doporučuji s výhradou. A proto jsme dotaci nedostali. Od ministerstva zemědělství jsme naopak dotaci pro linku v Olmě dostali, neboť projekt hodnotili odborníci na zemědělství a ne žádný stavař. Takto se u nás podporují výrobci v Česku.\nE15: Myslel jsem spíše programy typu Regionální potravina, Klasa, logo s vlajkou a další.\nJá bych byla ráda, kdyby se v tom našla logika a byl jen jeden program. Obyčejný člověk se v tom musí ztrácet a neví, co je co. Pojďme budovat jednu značku. A hlavně buďme už konečně hrdí na to, že jsme Češi. Proč si Rakušané umí kupovat pouze své výrobky, proč si Poláci už alespoň sto let dávají na své výrobky polskou vlaječku? Proč my nemůžeme podporovat naše české výrobky, proč na ně nejsme hrdí? Máme úžasné továrny. Samozřejmě máme i špatné, ale to je tak všude.\nE15: Po tom volají snad všichni tuzemští výrobci. Ale upřímně – nepřehánějí to tuzemští výrobci s tou samochválou?\nV každé zemi jsou dobří a špatní výrobci. Pojďme rozlišovat zrno od plev, pojďme říkat, kdo svou práci dělá dobře a kdo špatně. Já bych byla pro, aby každý občan v České republice věděl, co je špatně. Ale někdy ta hodnocení vůbec nejsou objektivní. Když výrobek splňuje normy, tak je v pořádku a pak už můžu jen spekulovat o tom, jestli mi chutná, nebo ne. Protože mně chutná šťáva z červené řepy a vám asi ne. Jestli je jogurt málo sladký nebo jahoda není jahodová, to už je zkoumání, jestli modrá je modrá. Jsou objektivní kritéria, podle kterých se dají věci posuzovat, neboť jsou na to normy. Pokud tam něco není, nebo přebývá, nebo je tam látka, která tam nemá být – jasně, na pranýř s nimi.\nSimona Sokolová (48)\nAbsolventka Filozofické fakulty Univerzity Karlovy. Kariéru začala v Mlékárně Kunín, přes dvanáct let se zabývá výrobou předpečeného mraženého pečiva, nejdříve jako ředitelka firmy Delta Frozen Products, od roku 2006 jako ředitelka společnosti ProFrost. V čele Olmy stanula v prosinci 2008, letos v lednu se stala i členkou představenstva mateřské firmy Agrofert Holding.


Bezpečí pro nás i ostatní | Evus\nJednou z nejdůležitějších podmínek k provozu automobilu na silnici, je jeho dobrý technický stav. Automobil, jako každá jiná věc, se během let opotřebuje a jeho vybavení stárne. Každá jednotlivá věc, která je ukryta pod kapotou, má svou životnost.\nMálokdo z nás kontroluje stav vozidla před každou jízdou, ale před delší cestou nebo před jízdou na dovolenou bychom měli zkontrolovat ovládání vozidla, stav a nahuštění pneumatik, povinnou výbavu, funkci všech světel a brzd, houkačku, stav oleje, brzdové a chladící a ostřikovací kapaliny. Prohlédneme obě SPZ, aby byly čisté, a podíváme se pod auto, jestli neuniká olej nebo kapalina. Těsně před jízdou si nastavíme zpětná zrcátka.\nTechnický stav svého vozidla zpravidla si musíme nechat zkontrolovat 1x za 2 roky na stanici STK. K technické kontrole musíme s sebou vzít malý i velký technický průkaz. Zde se zjišťuje, jestli nemáme závadu v:\n· osvětlení, je třeba zkontrolovat světla přední, brzdová, koncová a směrová včetně kontrolek, .\n· zasklení, prasklé nebo jinak poškozené přední sklo a jeho propustnost při zatemnění na předním a bočních sklech\n· netěsnosti výfukového potrubí, které způsobuje nadměrný hluk\n· poškození karoserie nebo podvozku mohou ohrozit bezpečnost, včetně vůle řízení a brzd\n· pneumatiky musí mít předepsanou hloubku dezénu\n· předepsaná vybavení, jako je lékárnička, trojúhelník, atd.\n· kontrola emisí\nPokud nejsou všechny tyto věci v pořádku, hrozí nám několikatisícová pokuta a někdy i zákaz další jízdy a příkaz k technické prohlídce. Na odstranění zjištěných závad při technické kontrole máme 30 dnů.\nV případě, když dojde k nehodě a bude zjištěno, že stav vozidla předtím nebyl v pořádku, budeme mít problémy s pojišťovnou. Technický stav našeho vozidla je jedním z hlavních faktorů, které způsobují dopravní nehody.


Dětská outdoorová obuv Adidas D67136, sportovní - Pánská obuv\nÚvod › Obuv › Pánská obuv › sportovní › Dětská outdoorová obuv Adidas D67136\nDětská outdoorová obuv Adidas D67136\nDětská outdoorová obuv Adidas D67136 má zvýšenou přilnavost i v mokrých podmínkách díky TRAXION® podešvi, odpružení zajistí EVA pěna v mezipodešvi. Multifunkční použití ocení každý rodič. Reflexní prvky pro větší bezpečnost Vašeho dítěte.\nDětská outdoorová obuv Adidas D67136 má zvýšenou přilnavost i v mokrých podmínkách díky TRAXION® podešvi, odpružení zajistí EVA pěna v mezipodešvi. Multifunkční použití ocení každý rodič. Celý popis\nNáš kód: 1076736597


Pozvánka: Nový seriál běžeckých závodů\n8.3.2010 at 16.23\nFirma Salomon zve všechny běžkaře k účasti v novém seriálu běžeckých závodů Salomon Nordic Sunday, který se koná ve středisku Jakuszcyce, pouhé 4 km od Harrachova (polská část), každých čtrnáct dní až do dubna 2010.\n6.8.2009 at 11.14\nČasopis Travel Digest pořádá v Tančírně O2 žlutých lázní v Praze pravidelné středeční Cestovatelské dýchánky. Můžete se těšit na zajímavé povídaní opepřené kuriozními zážitky a navíc: každou zemi ochutnáme – připravujeme pro vás totiž pokaždé gastronomické speciality! Skvělý doprovodný program, začátek v 19 hodin, vstup zdarma.\nJemen – mnoho tváří Arábie\n22.7.2009 at 12.14\nS cestovatelem Vítkem Štěpánkem se ve středu 29. 7. od 19 hodin podíváme do Jemenu – šťastné Arábie, jak jej nazvali staří Římané. Navštívíme pouštní údolí Wadi Hadhramout, Aden – město, na které svět zapomněl i vesnici v pohoří Haraz, kde se stále musíte dovolit staršího klanu, když chcete vstoupit dovnitř.\nBolívie, země kontrastů\n17.7.2009 at 8.00\nV úterý 21. 7. od 19 hodin se během Cestovatelského dýchánku ocitneme v Bolívii – zemi kontrastů. Z náhorní pouště se zasněženými sopkami klesneme o několik výškových kilometrů do džungle, kde teploty za jediný den jsou schopné vystřídat plus a mínus 20 ºC. Těšíme se na setkání s vámi v Tančírně O2 žlutých lázní!\nPřijďte zažít Afriku na vlastní kůži!\n10.7.2009 at 14.00\nV pondělí 13. 7. od 14 hodin se v rámci Cestovatelských dýchánků O2 žluté lázně naladí do afrických rytmů. Můžete si zatančit s černoskou skupinou ze Zimbabwe. Cestovatel a fotograf Jan William Drnek vás provede obrazem i slovem krásnými kouty tohoto kontinentu. Ochutnáte místní speciality!\n23.5.2009 at 22.42\nPo dobu tří měsíců, od 15. května do 15. srpna, pořádá Air France svoji první mezinárodní fotografickou soutěž na téma „Znak Air France, včera, dnes a zítra“.


Jaro na zahradě nebo Nejjasnější rostliny v květnu. Popis, foto - Květná zahrada a krajina - 2020\nJaro na zahradě nebo Nejjasnější rostliny v květnu\nAčkoli kalendářní jaro začíná v březnu, tento měsíc je velmi obtížné nazvat jaro. Ale květen je již skutečný dlouho očekávaný pramen plný vůní a vícebarevného probuzení přírody. Čerstvé mladé listy na stromech a keřech přitahují oko a touží po živé zeleni po dlouhé měsíce zimy. V květnu pokračuje petrklíčový průvod v zahradě, okrasné keře, trvalky a barevné jehličnany potěší barevnými listy a kvetením, jehličnany jsou aktualizovány ... Řekneme o nejjasnějších rostlinách květnové zahrady v článku.\nPřečtěte si také naše materiály April Garden Paints nebo Nejživější rostliny v polovině jara.\nMůže nádhera okrasných keřů\nMezi dřevinami keřovitými začátkem na začátku května jsou v první řadě oblíbené dekorativní listnaté listy, jejichž mladé listy v tomto období mají obzvláště jasnou barvu.\nV posledním jarním měsíci nelze sundat oči japonská spirála Zlatý plamen a Kouzelný Capet, jehož malé křoví vypadají, že se rozzáří plameny plamene. Neméně atraktivní a vzhůru červenohnědé vesikuly a lískadekorativní bezinky, babaris, vrby. Jejich rostoucí koruny, zahalené závojem mladých jasných listů, jsou zvláště výrazné na pozadí kvetoucích ovocných stromů.\nPočátkem poloviny května jsou sady zahaleny bílou pěnou kvetoucích třešní, švestek, jabloní a hrušek. Meruňky do této doby zpravidla již kvetly a mnoho okrasných keřů, které začaly v dubnu, stále potěší oko bujným kvetením.\nKvete ještě aktivněji Forsythia, mandle, daphne, rododendrony. Od začátku května se k nim postupně připojují sněhově bílé krajky jarních kvetoucích věží, počínaje například nejstaršími odrůdami, šedá spirála "Greifshame" a končící odrůdami kvetoucí začátkem června (Jungbright Spirea).\nPodrobně o keřech kvetoucích na jaře si přečtěte článek 8 nejlepších dekorativních keřů kvetoucích na jaře.\nA samozřejmě šeřík! Co na jaře bez této nádherné vůně nesrovnatelné vůně? Pokud zvolíte správné typy a odrůdy oblíbeného keře každého, může být jeho kvetení roztaženo po dobu 1,5 měsíce: od začátku května do poloviny června.\nJaponský Spirea "Zlatý plamen". Červený listový váček. Forsythia\nJehličnatá přeměna v květnu\nBlíže k polovině konce května začíná transformace jehličnany. Na rozdíl od známé hádanky je vzhled jehličnanů velmi proměnlivý. A vždyzelené krásy se staly zvláště elegantní na konci jara a počátkem léta. Dokonce i obyčejný bez odrůd olej mladé větve mají světlejší barvu a nápadně vynikají na pozadí starých jehel.\nBěhem tohoto období začínají mladé pupeny jehličnanů rozkvétat a vypadají jako půvabné pupeny. Zvláště elegantní na začátku května, odrůdy s kontrastním jasným růstem. Například snědl kanadskou duhu a a Sedmikrásky bílé mladé výhonky jsou nažloutlé. Podobné odrůdy lze nalézt v modrý smrk ostnatý. Zejména mladé zlaté jehly na pozadí obvyklých namodralých jehel smrk "Maygold" a "Bialobok".\nU klasických odrůd snědl pichlavě mladý růst není o nic méně atraktivní, protože zpravidla má jasnější modrou barvu. Opravdu jedinečný červený růst je známý pro dvě formy snědl obyčejný "Ridal" a Kruenta.\nNa všechny druhy borovice v květnu se objeví jejich dekorace - hnědé svislé svíčky mladého růstu.\nKanadský smrk "Duhový konec".\nV květnu pokračuje petrklíčový průvod. Z posledních zuřivých krokusů zůstaly jen potěšení ze skromných tenkých listů. Ale tulipány stále více nabývají na síle, botanické druhy jsou nahrazovány hybridními odrůdami.\nPozdní froté tulipány mají vůni růže.\nJeden z prvních, který takové kvete skupiny tulipánů jak "jednoduchý brzy" a froté brzy. Blíž k polovině května, kvetou tulipány třídy Triumf a Darwin Hybrids. Koncem května a začátkem června jsou nahrazeny nejnovějšími: "lilie", "papoušci", froté pozdě, "jednoduché pozdě", "zelený" a další.\nNezapomeňte, že tulipánové listy nelze řezat, dokud nejsou zcela suché. Také většina odrůd potřebuje kopat v létě.\nPřečtěte si více o klasifikaci tulipánů v článku Vše o odrůdách tulipánů - třídy, skupiny a odrůdy.\nNarcisy s teplým přátelským jarem často začíná koncem dubna, ale kvetení sypké hmoty je stále na začátku nebo v polovině května. Jak víte, odrůdy narcisů se dělí na trubkovité, velkorysé, malokoruněné, poetické, froté a některé další skupiny.\nKvetení většiny narcisů nastává na začátku nebo v polovině května.\nJeden z prvních, který kvete trubkovitý a malinké narcisy. Mezi velkými korunami najdete odrůdy raného i pozdního kvetení. Později ostatní obvykle kvetou froté a poetické. Narcis má ve většině případů hmatatelné aroma, které se liší v závislosti na druhu a rozmanitosti. Nejpříjemnější a nejsilnější vůně vyzařují poetické narcisy.\nCelkově má tento druh cibule asi 180 druhů. V kultuře je nejrozšířenější jen několik odrůd lískových tetřevů, z nichž nejoblíbenější císařský lískový tetřev. Kvetení této velkolepé prvosenky padá na začátek poloviny května.\nV této době se na dlouhém stonku, hustě pokrytém lineárními listy uspořádanými jako lilie, objevují velké, visící květy. Ve tvaru jsou podobné tulipánům nebo zvonkům. A jejich barva je nejčastěji oranžová a žlutá.\nNejpozoruhodnějším rysem tohoto druhu může být tzv. Banda lineárních listů umístěná nad květenství. V kombinaci s jasnými květinami se tento „hřeben“ podobá císařské koruně zdobené drahými kameny, a proto název květiny pochází.\nAby se žárovka nezmenšila a rostlina se každoročně potěšila rozkvětem, doporučuje se vykopat tráva líska každý rok nebo jednou za dva roky. V létě jsou žárovky skladovány na stinném místě při teplotě 20 stupňů. Vysazeny v květinové zahradě od srpna do října. Při výběru místa pro líska obecného je důležité vzít v úvahu, že když se dotknete rostliny, její listy začnou vytvářet nepříjemný zápach.\nPřečtěte si více o lískových oříšcích v článku Zahradní tráva - rozmanitost bez hranic.\nTato petrklíče s voňavými květy různých odstínů se používá hlavně jako nutící rostlina a lze ji najít v prodeji na jarní prázdniny v podobě živých kytic. Po rozkvětu se často hyacinty silně vysazují v zemi, kde květina dostává povolení k trvalému pobytu, nebo z nějakého důvodu zemře nebo neuvoľňuje šipku květina.\nČasto po květu, hyacinty síly jsou zasadeny v zemi.\nAby se hyacint mohl rozvíjet bezpečně a potěšit každý rok kvetením, je důležité, aby si zpočátku vybral vhodné místo - nejteplejší a nejslunnější bez stagnace pramenité vody. Hyacinty jsou nejlépe zobrazeny v jižních oblastech s dlouhými, horkými léty, protože cibule mají čas na odpočinek a položení poupat.\nVe středním pruhu však rostliny nemusí kvetou, pokud bylo předchozí léto vlhké a chladné. Také nečekejte, až příští sezónu rozkvete hyacint, pokud jste po destilaci zasadili rostliny na zahradě. Hyacint s největší pravděpodobností postrádá tento rok, získá sílu a pak bude schopen potěšit vonné květenství.\nTrvalky kvetoucí v květnu\nBrunner je vydatný\nKvůli podobnosti nebesky modrých květů se tato rostlina často mylně nazývá pomněnka. Hlavním vnějším rozdílem mezi Brunners a pomněnkami je však to, že první, po rozkvětu, vyvinou velmi velké listy ve tvaru srdce pokryté tvrdými chloupky.\nBrunner je vydatný.\nNejhojnější kvetení s oblaky jemných modrých květenek je pozorováno v nejjednodušším "lidu" brunners vydatná s tmavě zeleným listím. Hlavní výhodou moderních odrůd je neobvyklá barva listu listu: nejčastěji mají různé stříbro-šedé vzory (odrůdy Jack Frost, Stříbrná křídla) nebo zlatý okraj (brunner's "Hadspen Cream", "Variegata").\nTakové brunetky kvetou mnohem slabší a často o něco později než původní forma. Brunner je velmi nenáročný, ale vyvíjí se nejlépe v částečném stínu s pravidelným zavlažováním. Navzdory zvýšené hydrofilitě během stagnace pramenité vody může rostlina zemřít.\nKvěten je doba květu většiny druhů Petrklíčů. Úplně první v zahradách kvete jarní petrklíč, který má také populární název „berani“ nebo „jarní klíče“.\nMnoho pěstitelů květin se často kupuje s jasnými petrklíče, které se na jarní prázdniny dodávají velkým supermarketům. Praxe však ukazuje, že i když je možné pěstovat takový keř do pokoje před jarem, ve středním pruhu jsou tyto zámořské krásy krátkodobé a v nejlepším případě potěší svého zachránce jen pár sezón.\nPokud chcete mít na zahradě spolehlivé petrklíče z počtu petrklíčů, které vás každoročně potěší bohatým kvetením, roste s velkou oponou, je lepší věnovat pozornost osvědčeným druhům.\nNejkrásnější jarní primrose pro střední pruh: petrklíč obyčejný, Petrklíč, prvosenka Julia, prvosenka vysoká, jemně zoubkovaná petrklíče a další. Uvažujte také o tom, že odrůdové rostliny mají menší zimní odolnost. Například obyčejná zima primitivního druhu velmi dobře sedí ve středním pruhu. Co se nedá říci o jeho mnoha velkokvětých hybridech vytvořených na jeho základě, známých také jako „polyanthus“ prvosenka. Nejnižší zimní vytrvalost je bohužel pozorována u frotéřských odrůd.\nPodívejte se také na náš materiál Primrose pink - královna petrklíčů.\nRezuha (arabis) - Povinné rostliny pro „líného“ zahradníka - velmi nenáročný, vytrvalý, kvetoucí brzy a hojně. V zahradách se Arabis používá hlavně v alpských kopcích nebo je vysazen v popředí záhonů. Nejčastěji se jedná o kůru s bílými malými květy, které mají medovou vůni. Ale někdy najdete světle růžové a malinové barvy.\nNa první pohled se liána může zdát jako nepřehlédnutelná rostlina připomínající květy. Arabové však mají zajímavější formy, například odrůdu "Zajetí" neobvyklé froté květiny. A Arabové "Variegata" květinová zahrada bude zdobena po celou sezónu díky přítomnosti jasného světelného okraje kolem okraje listu.\nKromě nejoblíbenějších voňavých letních panikalovaných floxů se v zahradách často vyskytují i druhy kvetoucí na jaře, které vytvářejí koberce hustě pokryté středně velkými bílými nebo šeříkovými květy. Kvetení začíná v polovině konce května a pokračuje v červnu.\nVe tvaru Phloxu.\nNejběžnějším typem plazivého floxu je vlnitý flox, která má mnoho odrůd se šlehačkou různých odstínů (malina, růžová, fialová, levandule atd.).\nExistují však i jiné kobercové floxy, jako jsou například flox širokolistýcož se vyznačuje širšími listy a Douglas Phlox - kompaktnější forma, která neroste tak rychle a je vhodná pro malé skalky.\nSoučasně, jiný druh květů floxu - rozšířené, který se vyznačuje většími modrými květy na dlouhých vyvýšených stoncích.\nAby nedošlo k odkrytí výhonků po květu, je důležité oříznout rohože plazivých floxů asi o jednu třetinu. Phlox poroste nejlépe na slunných místech s mírným zavlažováním.\nLungwort je běžná lesní léčivá rostlina, která se často pěstuje na zahradě. V dekorativní květinářství však upřednostňují pěstování ozdobných odrůd plic, které se vyznačují původním stříbrným vzorem na listech. Díky této funkci zůstává Lungwort na jaře kvetoucí po celou sezónu a zdobí stinné rohy.\nNa jedné rostlině poblíž plic si můžete všimnout květů tří barev: fialové, růžové a fialové. Tato neobvyklá vlastnost rostliny je způsobena skutečností, že kyselost buněčné šťávy z Corolly se mění s tím, jak se květina rozpouští a mění jeho barvu. Pokud se podíváte pozorně, všimnete si, že pupeny Lungwort jsou vždy jasně růžové, květenství v polovičním čase je šeříkové a plně otevřené květy jsou fialové.\nAubrieta - jeden z nejkrásnějších na jaře kvetoucích půdních ochran pro alpské skluzavky a opěrné zdi. Během květu je auret lila koberec, který je tvořen malými čtyřmi okvětními květy pokrývajícími tenké plazivé stonky.\nAubrieta je jedním z nejkrásnějších jarních kvetoucích chráničů půdy.\nV závislosti na povětrnostních podmínkách může kvetení Aubrieta dojít v dubnu nebo na začátku května. Kvetení je obvykle velmi hojné a dlouhé.\nModerní odrůdy obrietu mají různé barvy: fialová, fialová-červená, fialová a fialová. V kultuře jsou stříhané vlasy nenáročné a rostou dobře na suchých slunných místech. Zimní vytrvalost rostliny není špatná, ale v některých letech, kdy se často vyskytují zimní tání nebo silné mrazové zásahy s malou sněhovou pokrývkou, mohou rostliny zamrznout. Z důvodu spolehlivosti se doporučuje na podzim přikrýt suchým prostěradlem.\nPřečtěte si více o tomto trvalku v článku Aubrieta - světlé a svěží na písčitých půdách.\nTato rostlina se pěstuje hlavně díky přítomnosti velmi krásných hustých vždyzelených listů. Mezi lidmi kánoe často nazývané „sloní uši“, které co nejpřesněji charakterizují vlastnosti listové čepele rostliny - kulaté, silné, polomatné s mírně zvlněnou hranou.\nLidé z Badanu se často nazývají sloní uši.\nKvetení kadidla bylo obvykle považováno pouze za příjemný bonus tohoto nenápadného dekorativního a listnatého trvalky, který roste dobře ve stínu, rychle roste a nevyžaduje zvláštní péči. Moderní odrůdy kadidla však přitahují také neobvyklé bohaté kvetení.\nZejména odrůda Bressingham White téměř bílé květy jsou velmi vzácné pro kadidlo a kadidlo "Angel Kiss" má také velmi lehké pouze mírně narůžovělé květenství. Hybridy Bressingham Ruby a Eroika rozlišuje nejen nejtmavší nasycený malinový odstín lístků, ale také tmavě načervenalé listy. Nejneobvyklejší froté květiny lze nalézt v odrůdách kadidla Abendglyut.\nKadidlo může někdy na podzim kvetnout opakovaně. Ze starých hnědých listů této květiny se připravuje velmi chutný a zdravý nápoj „mongolský čaj“.\nVětšina trvalek se v tuto chvíli pouze probudí a ukáže své mladé listy, jejich nepokoje jsou daleko před červnem a červencem. Ale mezi letně kvetoucími trvalkami jsou i ty, které můžete obdivovat nyní.\nStonecrop je prominentní.\nNejpozoruhodnější z nich lze nazvat viditelná rozchodník. Ani odrůdové vzorky, jen když se dívají ze země, nevypadají moc hezky. Co můžeme říci o odrůdových rostlinách s různorodým listím.\nPřečtěte si také náš podrobný materiál o školkách pro vinné révy v zahradě - druhy a odrůdy, péče, reprodukce.\nNejvíce dekorativní vzhled na jaře je Sedum. "Winky Kicks"jehož mladé listy v této době mají jasně růžovou barvu. Jak se rozpustí, listy získávají modrozelenou barvu obvyklou pro rozchodníky.\nDruhá vlna dekorativnosti této odrůdy nastává v červenci až srpnu, kdy jsou keře pokryty růžovo-fialovým květem corymbose.\nCopyright 2020 \_ Online žurnál rostlin \_ Jaro na zahradě nebo Nejjasnější rostliny v květnu