Zlínský deník - Futsalisté Zlína jsou v čele celostátní ligy. Táhne je kanonýr Haloda\n30.11.2019, 09:00 | vložil: Petr Koseček\nNa jedničku vyšel vstup do nové sezony Celostátní ligy sálovým fotbalistům Zlína. Šampion z roku 2016 po loňském trápení je zpět ve formě, což v úvodních čtyřech kolech pocítili i soupeři a svěřenci trenéra Zdeňka Juliny jsou bez ztráty kytičky v čele.\n„Je to příjemné, ale zajíce chceme počítat až po honu. I dál jdeme s pokorou, zápas od zápasu, neboť všichni víme, že hlavní část sezony přijde až na přelomu února a března. To jsou na pořadu finálové boje,“ směje se hrající kouč týmu Futsal Zlín.\nLoni se přitom trápili, nespočet zápasů těsně prohráli a nakonec po dlouhých letech se neprobojovali do závěrečných bojů čtyř nejlepších.\n„Konečně po roce opět proměňujeme svoje brankové příležitosti, i s přispěním štěstí a v neposlední řadě neděláme moc chyb v obranné fázi,“ označil za klíčové Julina.\nZákladem aktuálního úspěchu jsou i výborné výkony brankáře Jakubčíka, jenž mezi tyčemi nahradil dlouhodobě zraněného Ondru Soukeníka, jenž léčí dvojnásobnou frakturu nohy ze závěru sezony.\n„Eda Ondru zastoupil ve vší parádě. Několikrát nás podržel a rychle zapadl do sestavy i kolektivu. Ještě trošku zlepší rozehrávku a věřím, že i dál bude rovnocennou náhradou Ondry,“ je optimistou Julina (4 góly), který společně s parťákem Tomášem Halodou (7 branek) vedou tabulku střelců.\n„O víkendu nás čeká poměření se s Chemcomexem a Kladnem. Tato utkání s přímými rivaly o čelo nám ukáží, jak silní aktuálně jsme,“ dodal Zdeněk Julina.\nVýsledky Zlína ve 2. kole: Větřní – Futsal Zlín 2:4 (27. a 40. Haloda, 22. Julina, 32. Kostka), Sparta Praha – Futsal Zlín 2:3 (28. a 40 Haloda, 7. Zapletal).\n1. Futsal Zlín 4 4 0 0 17:8 12\n2. Chemcomex Praha 4 3 1 0 10:3 10\n3. Sparta Praha 4 2 1 1 8:6 7\n4. Polička 4 2 0 2 7:9 6\n5. Větřní 3 1 0 2 8:9 3\n6. M. Třebová 3 1 0 2 7:9 3\n7. Kladno 4 1 0 3 8:14 3\n8. Jilemnice 4 0 0 4 5:12 0


Recept na Voňavé rohlíky | Recepty online\nRecept na Voňavé rohlíky\nRecepty, vaření, online kuchařka, Recept na Voňavé rohlíky, recepty Voňavé rohlíky, Voňavé, rohlíky\nRecept na Voňavé rohlíky je zařazen v kategorii domácí pekárna. K přípravě Voňavé rohlíky budete potřebovat níže uvedené suroviny, které si dopředu nakupte a nachystejte.\n260 ml vody, 20g oleje, 1a1/2 lžičky soli, 500g hladké mouky, 21g čerstvého droždí, 2 lžičky cukru, lžička koření Americké brambory bylinkové, trocha strouhaného sýra na posypání a vejce na potření.\nRecept na Voňavé rohlíky:\nSuroviny dáme do pečky (nejdřív tekutiny, pak sypké) a použijeme program Těsto. Pak znovu propracujeme, nakrájíme na kusy a umotáme rohlíky, které necháme kynout na plechu. Vykynuté pomašlujeme vejcem, posypeme sýrem a upečeme ve vyhřáté troubě.\nPoznámka k receptu na Voňavé rohlíky:\nDoporučujeme navštívit diskuzi receptu Voňavé rohlíky, kde se můžete zeptat na detaily přípravy, uvést své vylepšení receptu nebo pochválit autora za kvalitní ispiraci.\nSuroviny: 260 ml vody, 20g oleje, 1a1/2 lžičky soli, 500g hladké mouky, 21g čerstvého droždí, 2 lžičky cukru, lžička koření Americké brambory bylinkové, trocha strouhaného sýra na posypání a vejce na potření\nChcete-li recept vylepšit, máte-li podobný nebo jiný zajímavý recept na voňavé rohlíky, pochlubte se s ním v diskuzi. Děkujeme\nOtázky a odpovědi týkající se receptu na Voňavé rohlíky - diskuse je zatím prázdná - vložte svůj příspěvek jako první\nVložit nový komentář/dotaz/odpověď Voňavé rohlíky


Nejlepší akční hry 2021 (PC) • OneAngryGamer\n16586900kontrola cookiesNejlepší akční hry 2021 (PC)Ne\nRok 2020 se zapíše do historie jako jeden z nejneobvyklejších. Několik akčních her bylo také zpožděno kvůli posunu herních společností k vývoji na dálku. Z tohoto důvodu bude rok 2021 nabitý skvělými hrami. Zde jsou uvedeny některé z našich netrpělivě očekávaných akčních her pro rok 2019. Samozřejmě neexistují žádné autoritativní seznamy; to jsou naše myšlenky. Doporučujeme tuto stránku uložit do záložek pro budoucí použití. Protože je letos oznámeno nebo potvrzeno vydání dalších her, budeme tuto stránku sledovat a seznam podle potřeby aktualizovat.\nNavzdory oblibě akčních her se jen pár vyvolených může označit za nejlepší. Toto jsou hry, které vám zrychlí tep díky rychlým bojům, plynulému pohybu a poutavé grafice.\nJako franšíza zahrnující desítky let akčních her je Yakuza známá svou jedinečnou kombinací rychlé akce a hlubokého vyprávění. Přestože je série plná pozoruhodných položek, rozhodli jsme se zaměřit na Yakuzu 0, která funguje jako prolog tím, že připravuje půdu pro to, co se stane v následujících hrách. Vypráví příběh o kriminální kariéře Kazumy Kiryu od samého začátku, s vámi jako jeho mentorem, když se pozvedá z chuligánu na šéfa Yakuzy. V celém otevřeném světě hry budete postaveni proti jiným gangům a jejich zbraním na blízko, nebo dokonce jen proti vašim pěstím.\nDevil May Cry 5 se odehrává pět let po událostech Devil May Cry 4 a nabízí nový příběh z pohledu tří hratelných postav. Danteho tentokrát doprovází lovec démonů se zatahovací paží zvaný Nero a Dantův klient V, který může vyzvat zvířecí známé, aby bojovali jeho jménem. Urizen je mocný démon, který chce vyhladit celé lidstvo, pokud ho nezastaví. Zkušení hráči uvítají návrat Danteho a Neronových komplexních bojových technik, zatímco nováček V přináší do boje novou perspektivu.\nV této hře jste jako Jesse Faden, když se pouští do vyšetřování tajemného nejstaršího domu, vládní instituce, která je plná strašidelných aktivit. I když má hra svůj podíl na strašidelných momentech, je to spíše rychlá střílečka z pohledu třetí osoby než cokoli jiného. Jesse je vyzbrojen pistolí měnící tvar, kterou nazývá servisní zbraň, kterou může použít k vážnému poškození v různých režimech střelby. Ovládání spojuje ty nejlepší prvky metroidvania, stříleček a sci-fi, vzrušující horská dráha zběsilé akce a dynamického průzkumu.\nKdyž byla přepracovaná verze Resident Evil 2 od Capcomu hitem, věděli, že musí udělat totéž s Resident Evil 3. Po Jill Valentine a Carlos Oliveira je hra sleduje, jak se snaží přežít útěk, zatímco jsou pod neustálou hrozbou vysoce pokročilá biologická zbraň známá jako Nemesis. Vzhledem k neúnavnému pronásledování Nemesis je remake RE3 vynikající akční hrou. Musíte jít dál a najít nové metody, jak ho zmást nebo omráčit. Tomuto tématu je věnována velká část hry, což má za následek jedny z nejvíce vzrušujících herních zážitků, jaké kdy zažijete.\nVe hře Katana ZERO hrajete za Subject Zero, zabijáka s katanou najatého svým psychiatrem k provádění vražedných misí.\nVáš terapeut vám nejen dá domácí úkoly, ale také vám dá „Chronos“, nelegální pouliční drogu, která zpomaluje čas a umožňuje vám vidět do budoucnosti. Postranní rolovací fáze nabízejí různé druhy nepřátel a pastí, jak postupujete hrou. Zdá se, že vaše postava bude schopna odrážet kulky svým mečem a vyhnout se útokům pomocí hodů kostkou v akční hře.\nNejlepší akční hry 2021 pro PC ovládání Devil May Cry 5 Katana ZERO Resident Evil 3 Yakuza 0


Zahraniční politika České republiky | Studio STOP\n2. dubna 2008 rubrika: Studio STOP\nPoslanecká sněmovnaFoto: Marián Vojtek\nVe vnitropolitických půtkách, bitvách o stravenky a poplatky u lékaře veřejnosti a části médií uniká, že křehká vládní koalice a permanentně rozzlobená opozice čelí i jiným, mnohem důležitějším výzvám.\nDo finále spěje jednání o americkém protiraketovém radaru na našem území. I v této souvislosti právě rokuje v Bukurešti summit NATO, česká diplomacie stojí před kruciálním rozhodnutím zda a kdy uznat nezávislost Kosova a za dveřmi je české předsednictví v Evropské unii. Dost důvodů k tomu, aby doma tváří v tvář těmto skutečnostem zavládl elementární konsensus a ozval se jasný hlas přesvědčující okolní svět o tom, že Česká republika je v mezinárodním kontextu důvěryhodným partnerem a hráčem a potažmo spojencem. Při zběžném pohledu a slova a činy se však nabízí nelichotivý obrázek. Ani vládní koalice není zcela jednotná v otázce radaru, výhrad mají stále zelení, ani v názoru na postoj ke Kosovu, s jeho rychlým uznáním nesouhlasí nyní lidovci. Část ODS má zase výhrady k podobě lisabonské smlouvy, jíž začal projednávat parlament, a žádá posouzení některých partií ústavním soudem. Levicová opozice, a to nejen chronicky odmítaví komunisté, ale i ČSSD, má dnes jaksi z principu zcela odlišný názor na většinu zmíněných otázek a jde jí spíše o vnitropolitickou ozvěnu těchto záležitostí. Navíc vytváří jakousi vlastní koncepci mezinárodní politiky státu, což se, jak soudí mnozí analytici, projevilo i v cestách šéfa sociálních demokratů Jiřího Paroubka do Sýrie a nejnověji do Ruska. A pak je tu znovuzvolený prezident Václav Klaus, který má jako hlava státu dost velký mezinárodní prostor k prezentaci svých názorů, které v některých případech s vládní politikou opravdu, ale opravdu příliš nesouzní. Stačí zmínit vypjatý euroskepticismus a úpornou kritiku všech tezí včetně přísně vědeckých o vlivu lidského konání na oteplování světového klimatu. A přitom se právě tato agenda dostává na vrchol priorit nejrůznějších mezinárodních organizací a uskupení, Evropskou unii nevyjímajíc. A tak se nabízí otázka, a právě jí se chceme dnes ve Studiu STOP věnovat, kdo vlastně určuje a vytváří zahraničněpolitickou strategii státu? A budeme tak činit ve společnosti politologa Jiřího Pehe, exministra zemědělství a dnes ekonomického analytika ČSSD Jana Mládka a také europoslankyně Jany Hybáškové. Nejprve dostává slovo Jiří Pehe.\nJiří PEHE, politolog -------------------- Česká republika je ve velmi zvláštní situaci, kdy není vůbec snadné říci, kdo vlastně má na zahraniční politiku českého státu určující vliv, protože skutečně panuje určitá, řekněme, mnohohlavost, nebo pokud bychom to vyjádřili oním počtem hlasů, který v zahraniční politice zaznívá, tak bychom mohli říci, že to je kakofonie. Na jedné straně samozřejmě se v zahraniční politice angažuje prezident Václav Klaus, jehož role vzrostla už proto, že předseda vlády je ze stejné strany jako on, takže ta jeho role třeba ve srovnání s časy, kdy byla u vlády sociální demokracie, vzrostla. Na druhé straně máme vedle tohoto dua Topolánek - Klaus Alexandra Vondru coby vicepremiéra pro evropské záležitosti a pak je zde ministr zahraničí. Přičemž to dělení úkolů v zahraniční politice není vždy úplně jasné. K tomu samozřejmě přistupuje problém sociální demokracie, která má za to, že má coby opoziční strana, nebo největší opoziční strana právo dělat svoji zahraniční politiku. Takže Česká republika skutečně působí na mezinárodní scéně dosti chaoticky a, řekl bych, do určité míry nevěrohodně.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Takže pojďme to nyní rozebírat. V zahraniční politice kdo je silnější figura, ministr zahraničí Karel Schwarzenberg či vicepremiér pro evropské záležitosti Alexandr Vondra?\nJiří PEHE, politolog -------------------- Já myslím, že Karel Schwarzenberg v podstatě hned na začátku své dráhy coby ministr zahraničních věcí si nechal se souhlasem Strany zelených, která ho do tohoto postu nominovala, vyvlastnit značnou část zahraničněpolitické agendy. On je vlastně od začátku jakoby obklíčen Občanskou demokratickou stranou, která určuje tón české zahraniční politiky, a to jak ve vztahu k Evropské unii, tak i v dalších oblastech. Samozřejmě i tak mu zůstaly některé důležité oblasti, jako třeba angažmá ve věci lidských práv ve světě a některé bilaterální vztahy, ale myslím si, že rozhodně Karel Schwarzenberg, ač jeho oficiální pozice je ministr zahraničí, není plnohodnotným ministrem zahraničí právě proto, že se v zahraniční politice angažuje ještě několik dalších silných hráčů a všichni jsou nějakým způsobem spojeni s nejsilnější vládní stranou, tedy Občanskou demokratickou stranou.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- To ovšem asi není moc dobrá vizitka.\nJiří PEHE, politolog -------------------- Rozhodně to není dobrá vizitka pro Českou republiku a není to dobrá vizitka ani pro samotného Karla Schwarzenberga. On samozřejmě ten handicap překonává alespoň zčásti tím, že to je skutečně impozantní figura, která si dokáže v diplomacii udělat místo a najít si respekt, vytvořit si respekt. Ale na druhou stranu samozřejmě je to z hlediska jakési efektivnosti zahraniční politiky velmi podivná situace, kdy ministr zahraničí vlastně odpovídá jenom za určitý výsek zahraničněpolitické agendy státu.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Jak si vysvětlujete z pohledu politologa kroky Jiřího Paroubka? Mám na mysli zejména hodně kontroverzní cestu do Sýrie a možná méně kontroverzní cestu do Ruska.\nJiří PEHE, politolog -------------------- Ty cesty Jiřího Paroubka by nebyly, jak se někdy říká, nic proti ničemu, kdyby byly prezentovány jako ... nikoliv jako zahraničněpolitické aktivity, ale jako aktivity, které nějakým způsobem souvisí se stranickou diplomacií. Takto si počínají mnozí političtí leadeři mnohých opozičních stran, prostě budují si do budoucna určité vztahy, které se jim mohou hodit v případě, že se dostanou do vlády. Ale bohužel Jiří Paroubek a další představitelé sociální demokracie prezentují tyto cesty jako jakousi alternativní zahraniční politiku a přitom poukazují na údajnou neschopnost, nebo reálnou neschopnost vlády dělat skutečnou zahraniční politiku. A to je samozřejmě problém, protože si myslím, že každý stát by se měl snažit alespoň v té zahraniční politice hledat jakýsi konsensus mezi opozicí a vládními stranami, tak aby za tento stát vystupoval navenek pokud možno co nejmenší počet lidí a aby měl jakousi koherentní zahraniční politiku.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Ovšem oni budoucí partneři ... tak v případě Sýrie to je strana Baas, to je strana, která podle mnoha signálů a indikátorů podporuje teroristické hnutí leckde na světě. V případě Ruska jsou to kontakty s jakýmsi zárodkem, nebo se sociální demokracií, která ovšem v rámci řízené demokracie v Rusku je spíše klonem Kremlu. Jsou to kontakty, které se možná mohou Jiřímu Paroubkovi v nějakém dalším vládním angažmá hodit?\nJiří PEHE, politolog -------------------- Samozřejmě záleží na tom, co si z těchto kontaktů odnese. Zda-li skutečně, tak jak tvrdí, hledá například v cestě do Sýrie jakési poznání toho, co si o tom středovýchodním konfliktu ... krizi myslí syrští představitelé, nebo jestli si skutečně buduje kontakty s velmi pochybnou stranou. Ale to je samozřejmě otázka interpretace nejenom v případě předsedy opoziční strany, ale i v případě třeba předsedy vlády, protože jak správně konec konců upozorňuje Jiří Paroubek, ten nedávno navštívil například Vietnam, kde vládnou komunisté. A mohli bychom ho také obviňovat z toho, že si buduje vztahy s velmi represivním komunistickým režimem. Záleží na tom, co od té cesty jak do Vietnamu, třeba v případě Mirka Topolánka, tak v případě cesty Jiřího Paroubka do Sýrie očekávají, co si z nich ... z těchto cest odnesou a také jak je směrem na veřejnost interpretují.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- A jak bude podle vás postupovat posílený prezident Václav Klaus ve svém druhém funkčním období? V tomto případě bych se zaměřila zejména na evropskou unijní problematiku. Ostatně čeká nás ratifikace lisabonské smlouvy a další a další věci, například předsednictví Unii z počátku roku 2009.\nJiří PEHE, politolog -------------------- To, jak se bude chovat Václav Klaus, už nám naznačil. Někteří komentátoři sice tvrdili, že Václav Klaus se bude držet zpět v tom druhém funkčním období a bude spíše plnit jakousi tatíčkovskou roli a bude si užívat této role. Nicméně skutečnost, že Václav Klaus hned na začátku svého druhého volebního období pozval na Hrad ty ostatní aktéry v zahraniční politice a rozdělili si role s Mirkem Topolánkem při summitu NATO, kde za normálních okolností není vůbec důvod, aby tam prezident byl, protože Česká republika je parlamentní demokracií, kterou reprezentuje premiér na takovýchto setkáních, tak já myslím, že to jasně napovídá, že Václav Klaus si pro sebe bude snažit řečeno lidově vykolíkovat širší teritorium v zahraniční politice, než mu třeba i ústavně náleží. Bude mu to umožněno právě tím, že je čestným předsedou nejsilnější vládní strany a že Mirek Topolánek se jistě nebude chtít dostat do konfliktu s touto velmi mocnou postavou v rámci ODS. A to si myslím, že je takové předznamenání toho, jak se Václav Klaus bude chovat třeba během předsednictví České republiky v Evropské unii a dalších důležitých momentech. Protože já si myslím, že on se bude chtít skutečně ukázat v zahraniční politice, zviditelnit a mít určitý vliv. I když samozřejmě za jiných okolností, například kdyby u vlády byla v současné době opoziční sociální demokracie, by mu to asi nebylo umožněno, tak za té současné konstelace určitě ten vliv mít bude a bude daleko větší, než by mu třeba i ústavně náleželo.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- A v rozhovoru s Jiřím Pehe pokračujeme a ptáme se. Nedalo by se říci, že situace není tak dramatická, vše je více méně v pořádku a na povrch se dostávají pouze účelové půtky politiků určené zejména pro české uši. Že si zkrátka v kulisách zahraniční politiky strany a jejich představitelé vyřizují domácí účty a snaží se získat přízeň voličů.\nJiří PEHE, politolog -------------------- To je, myslím, vůbec nejvážnější problém české zahraniční politiky, ale vůbec české politiky obecně. Já si totiž myslím, že všechny ty neshody v zahraniční politice jsou jenom extenzí domácích politických konfliktů, že čeští politici prostě nemají dostatek státotvornosti na to, aby v určitém okamžiku, v určitém místě nebo za určitou hranicí se zastavili a řekli - tady naše domácí půtky končí, tady si musíme společně sednout a hledat jakýsi minimální konsensus a dohodnout se na společné linii státu, na tom, čemu se někdy říká národní zájmy. Oni naopak vyvážejí ty svoje problémy směrem za hranice, exportují je, ať už do Evropy nebo dokonce za hranice Evropy. A to, si myslím, je obrovská chyba. Působí to nedospěle, působí to nesrozumitelně v zahraničí a je to pro Českou republiku, myslím si, vysoce kontraproduktivní. Je to také výraz určité nedospělosti a, řekl bych, provinčnosti, protože pokud se politici státu chovají tímto způsobem v zahraničí, tak samozřejmě zejména v těch vyspělejších demokraciích je sice zdvořile vyslechnou nebo zdvořile přijmou, ale jistě za zády českých politiků si o nich říkají leccos, co bychom možná ani nechtěli v České republice slyšet.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Pojďme tedy k jednotlivým problémům. Jak Jiří Pehe vidí perspektivy amerického protiraketového radaru v České republice? Není to tak, že hlavní slovo opět mají Spojené státy a Rusko, které se teď o záležitostech dohadují, a česká vláda představuje jen nutnou stafáž?\nJiří PEHE, politolog -------------------- Já se obávám, že česká vláda se v této otázce vmanipulovala do situace, kdy skutečně tím, že se snažila bilaterálně jako, řekněme, trpaslík s obrem vyjednávat o této věci bez toho, že by otázku radaru konzultovala hned od začátku se Severoatlantickou aliancí a s Evropskou unií, tak se vmanipulovala do situace, kdy je nyní vystavena v podstatě tlaku těchto dvou mocností, tedy Spojených států a Ruska, přijmout určité aranžmá, které mezi sebou dohodnou právě tyto mocnosti. Nyní vlastně česká vláda by svým způsobem ztratila tvář, kdyby po tom, co vyjednala dohodu o radaru, řekla - ne, my nebudeme souhlasit s tím, co dohodne americká administrativa s Moskvou. A tím v podstatě, myslím, ztratila do určité míry vliv na to, jaká bude konečná podoba toho aranžmá. V tom se projevuje vůbec celková slabost české zahraniční politiky, že Česká republika, nebo čeští politici přeceňují svoje síly, velmi často se pouští do soubojů třeba i s Evropskou unií, které nemohou vyhrát. Místo toho, aby produktivně využívali naše členství jak v Severoatlantické alianci, tak v Evropské unii k prosazování našich zájmů a měli za sebou tu sílu těchto organizací, tak jdou často proti nim. A v podstatě se dostávají do situace, kdy zcela po právu mohou být třeba zbytkem Evropy považováni jak v otázce radaru nebo třeba zrušení víz se Spojenými státy za jakéhosi trojského koně Spojených států. Tedy že Spojené státy našly v Evropě slabý článek a řídíce se heslem "rozděluj a panuj" prostě se snaží využívat Českou republiku.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Takže podle vás se česká diplomacie při jednáních o protiraketových systémech neosvědčila. Polsko tedy zvolilo lepší cestu?\nJiří PEHE, politolog -------------------- Naprosto. Tady nejde o otázku samotného radaru, na to můžeme mít nejrůznější názory a to je zcela legitimní debata, jde o to, jakým způsobem k té otázce česká diplomacie přistupovala. Myslím si, že Češi tím, že chtěli ukázat, jak jsou vstřícní ke Spojeným státům, tak se v podstatě hned od začátku dostali do velmi nevýhodné vyjednávací pozice. Myslím si, že také česká diplomacie zcela podcenila skutečnost, že nevyjednává se Spojenými státy jako takovými, ale s končící a velmi oslabenou administrativou George Bushe, který je ve Spojených státech skutečně tím, co se často označuje jako chromá kachna, a tato dohoda tedy bude mít ještě problémy možná v případě vítězství demokratů, což také samozřejmě Polsko si uvědomuje a česká diplomacie podcenila. Takže ano, já bych řekl, že bohužel česká diplomacie se v tomto ohledu zachovala tak trochu nedospěle a ta dohoda bude mít, myslím, ještě velké problémy, aby byla v České republice schválena. A pokud bude schválena, aby vůbec byla naplněna po případném vítězství demokratů ve Spojených státech.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- A je tu další problém. Měli bychom urychleně uznat nezávislost Kosova, když už tak učinila dvacítka členských zemí Evropské unie včetně těch nejvlivnějších a včetně těch, které přímo leží na Balkáně?\nJiří PEHE, politolog -------------------- Já se domnívám, že to, zda-li Česká republika uzná nebo neuzná Kosovo, v tomto okamžiku je docela irelevantní. Samozřejmě možná z hlediska jakési domácí debaty je to důležité, protože to nějakým způsobem kolíkuje to pole, na kterém se chceme pohybovat, třeba v oblasti mezinárodního práva a tak dále. Ale pokud jde o faktickou váhu toho uznání nebo neuznání, tam se právě projevuje obrovská slabost české diplomacie, protože v okamžiku, kdy se Evropská unie dohodla, že se nedohodne, a ty jednotlivé státy začaly jednat na vlastní pěst, tak v okamžiku, kdy Kosovo uznaly všechny velké státy Evropské unie kromě Španělska, včetně také samozřejmě těch největších hráčů, jako je Německo, Velká Británie, a zároveň ho také uznaly Spojené státy americké, tak to, zda-li česká diplomacie nakonec uzná nebo neuzná Kosovo, je pro samotné Kosovo vlastně irelevantní. A tam se ukazuje to, že česká diplomacie by se především měla snažit stmelovat, usilovat o jakousi jednotnou zahraniční politiku Evropské unie, skrze kterou potom může prosazovat svoje zájmy. Ale v okamžiku, kdy se snaží angažovat v zahraniční politice, na mezinárodním poli jako malý stát ze středu Evropy, tak v podstatě její názor třeba v tomto konkrétním případě téměř nikoho nezajímá.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Podotýká Jiří Pehe, jehož se dále tážeme. Co je největší výzvou pro českou zahraniční politiku? Když si to vše shrneme, domníváte se, že dobře zvládneme předsednictví Evropské unie? A co by místní politici měli pro tento úspěch udělat, měli by například uzavřít na dobu předsednictví dobu hájení, o níž se občas mluví, příměří, které by mohla vládní koalice zaplatit jakýmisi benefity pro opozici, zejména pak pro ČSSD?\nJiří PEHE, politolog -------------------- Samozřejmě. Tak jako ve všech oblastech zahraniční politiky i v případě předsednictví Evropské unie by se čeští politici měli snažit hledat jakousi shodu, konsensus. Protože tady nejde o to, jak se bude jevit Evropské unii Občanská demokratická strana nebo sociální demokracie, tady jde o to, jak se bude jevit Česká republika. A Českou republiku zastupuje vláda a nikoliv jednotlivé politické strany. To je, myslím, to, co si ty stranické sekretariáty ne úplně dobře uvědomují. Takže já velmi doufám, že se ta naše vnitřní občansko-politická válka téměř nepřenese do toho předsednictví Evropské unii. Pokud jde o úspěšnost nebo neúspěšnost, já myslím, že záleží hodně na několika faktorech. Za prvé tedy na tom, zda-li Občanská demokratická strana včas vystřízliví a přijme evropskou, tedy lisabonskou smlouvu před tím, než naše předsednictví začne, nebude tedy to komplikovat různými ústavními procedurami, nebo posíláním této dohody k Ústavnímu soudu a obstrukcemi a podobně, protože to by české předsednictví velmi oslabilo. A zároveň také si myslím, že by pro Českou republiku bylo mnohem lepší, kdyby našla silné téma například právě v tom, že by byla první zemí, vlastně historicky první zemí, která by prosazovala, naplňovala tu novou evropskou smlouvu. Kdyby se třeba v Praze konal summit, během něhož bude zvolen prezident Evropské unie, to by samozřejmě bylo z historického hlediska mnohem důležitější a viditelnější než to, že nějakým způsobem organizačně zvládneme to předsednictví tak, že si neuděláme ... alespoň že si neuděláme ostudu. Takže silné téma a to silné téma se nám tady nabízí, ale bohužel se zdá, že čeští politici se jakoby tohoto silného tématu obávají.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Uzavírá Jiří Pehe. A Studio STOP dnes hledá odpovědi na otázku, kdo určuje a vytváří českou zahraniční politiku. Řeč už byla o zahraničních aktivitách šéfa ČSSD Jiřího Paroubka, který po cestě do Sýrie vyrazil do Ruska. A tam jej provázel exministr zemědělství a hospodářský analytik strany Jan Mládek, na něhož míří otázka. Bylo to dobré rozhodnutí jet do Moskvy? Šlo o jakousi alternativní zahraniční politiku, z níž zejména předsedu sociálních demokratů obviňuje vládnoucí ODS?\nJan MLÁDEK, bývalý ministr zemědělství, hospodářský analytik ČSSD -------------------- No, tak já bych tu otázku rozdělil na dvě. O tom, zda-li bylo dobré jet do Moskvy, a o tom, co je to alternativní zahraniční politika. To druhé je jednodušší. To je nesmysl. Prostě sociální demokracie navštívila svoji partnerskou stranu, stranu Spravedlivé Rusko a v žádném případě to nepředstavuje alternativní zahraniční politiku, ale udržování zahraničních vztahů, na což má právo každá opoziční strana. A ODS to konec konců, když byla v opozici, také dělala. A často ne zrovna korektně. A možná k tomu prvnímu. Rozhodně bylo užitečné jet do Moskvy, protože v Rusku ten vývoj je v poslední době velmi zajímavý, proběhly parlamentní i prezidentské volby. V parlamentních volbách se do parlamentu dostala se sedmi celých sedmi procenty strana Spravedlivé Rusko, která má ambici být ruskou sociální demokracií a podala si přihlášku do Socialistické internacionály. A my si myslíme, že je i naším zájmem, tedy jak České strany sociálně demokratické, tak i České republiky jako celku, aby se ruské politické strany zaintegrovaly do světových struktur, evropských případně poté, a aby prostě jejich vzorce chování byly podobné, řekněme, jako v Evropě. Zároveň nepropadáme nějakému naivismu, že by to bylo možné rychle, ale v dlouhodobém horizontu to možné je.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Ovšem někteří analytici říkají, že nejde o žádnou sociální demokracii, že jde o jakýsi kremelský klon, který jenom podpoří tu řízenou demokracii, která v této zemi vládne.\nJan MLÁDEK, bývalý ministr zemědělství, hospodářský analytik ČSSD -------------------- Především většina těch analytiků, a mezi ty analytiky se přidal i pan předseda Strany zelených Bursík, by tohle to měli nechat na Socialistické internacionále, která se s tím bude samozřejmě pečlivě zabývat a zabývá. Ona už ve výborech o tom jedná. A samozřejmě, že jsou straně Spravedlivé Rusko vytýkány jisté nacionalistické výstřelky, ale chtěl bych říci, že ona vlastně ta strana některé představitele těchto výstřelků odstranila ze svého vedení. Druhá věc je taková, že je třeba vzpomenout jednu věc. Ona ta strana velmi obtížně hledá svoje místo, protože ona je na jedné straně mezi stranou Jednotné Rusko, která dominuje v parlamentu, a dvěma v podstatě extremistickými nesystémovými stranami, to je Komunistickou stranou Ruska a LSDR pana Žirinovského. A ona samozřejmě má problém. Ona je jak opozicí, ale tak zároveň nechce být tou opozicí typu komunistů nebo strany Žirinovského. Čili od toho možná jaksi určité lavírování a nejistota jakou roli vlastně hrát. Protože oni jsou samozřejmě opoziční strana, ale zároveň by chtěli být strana jaksi státotvorná.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Takže ta jednání více méně byla vstřícná a, dejme tomu, Spravedlivé Rusko bere od ČSSD jakousi pomocnou ruku při etablování se možná v nějakých širších mezinárodních rámcích.\nJan MLÁDEK, bývalý ministr zemědělství, hospodářský analytik ČSSD -------------------- Ano, ano. Tak tomu v zásadě je a já bych k tomu chtěl dodat, že já chápu analytiky, že se jim nelíbily veškeré okolnosti průběhu voleb v Rusku. Ony znaky řízené demokracie, případně snahu vyloučit některé kandidáty vůbec s tím, že nejsou registrováni. My jsme jim toto také sdělili, že by bylo daleko lepší, kdyby o tom, zda je někdo populární, rozhodli spíše voliči než jakási komise, která bude zkoumat pravost hlasů. Šlo především o prezidentského kandidáta Michaila Kasjanova. A oni jsou si toho vědomi, že to nebylo úplně optimální. Ale chtěl bych říct to hlavní. To Rusko je teďko na jakémsi rozcestí a ty cesty jsou dvě, protože tento stav podle mého názoru nemůže dlouho zůstat a buď se bude vyvíjet směrem k nějakému daleko ... autoritativnější formě nebo naopak je šance, že bude konvergovat něco, co je blíže jaksi k evropskému chápání demokracie. A já si myslím, že je třeba alespoň zkusit alespoň trochu pomoci, kdyby to šlo tím druhým směrem. Protože ono to v tomto stavu stát nezůstane, dojde tam k vývoji.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Takže v tomto považujete Paroubkovu cestu do Moskvy za užitečnou?\nJan MLÁDEK, bývalý ministr zemědělství, hospodářský analytik ČSSD -------------------- Ano, v tomto samozřejmě za užitečnou. Ale samozřejmě jako já bych chtěl říct, že ono se to neregulovalo zdaleka jenom na toto, samozřejmě diskuse probíhaly také o radaru, o Kosovu a v neposlední řadě o hospodářské spolupráci, která se rozběhla a dostala se z toho propadu teprve za osm let vlád sociální demokracie. A chceme doufat, že stávající vláda ty vztahy rostoucí nepoškodí.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Říká Jan Mládek, jehož se dále tážeme. Jiří Paroubek tvrdil, že se mimo jiné hodlá dozvědět více o ruských názorech na americký radar v České republice, dozvěděl se? Jan Mládek si myslí, že ano.\nJan MLÁDEK, bývalý ministr zemědělství, hospodářský analytik ČSSD -------------------- Ano. Dozvěděl se a dozvěděl se o tom především to, že probíhala velmi intenzivní jednání, ale bohužel ne s Českou republikou, ale s Polskem, které totiž po tom, co prohrála volby obdoba našeho ODS, pan Kaczynski, Právo a spravedlnost, tak se začali Poláci chovat tak, jak se od takové země očekává. Nejenom, že vyjednávali velmi aktivně s Američany, to znamená dosáhnout co nejlepších podmínek pro ono umístění radaru, ale že také vyjednávali s Rusy, aby si co nejméně poškodili vztahy s touto zemí. A já netvrdím, že všechny ty věci, které vyjednávali, jejich pozice byly správné, ale nepochybně ten polský postoj ... prostě ty Poláci předvedli, co má takováhle země v takovéto situaci dělat. Bohužel naše vláda akorát jako radostně aplaudovala pro radar.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- No, nicméně Rusko, jak se nyní zdá, vyjednává s USA o těch protiraketových zařízeních. A jak se zdá, mění svůj doposud zcela odmítavý názor na celou věc. Pokud Rusko v nějaké modifikované podobě, dejme tomu, ona americká zařízení ve střední Evropě přijme, změní potom ČSSD svůj zcela odmítavý názor k radaru?\nJan MLÁDEK, bývalý ministr zemědělství, hospodářský analytik ČSSD -------------------- Je pravděpodobné, ale není to úplně jisté, ale velmi pravděpodobné je, že se prezident Putin s prezidentem Bushem skutečně dohodnou někdy, tuším, koncem tohoto týdne. A já bych nechtěl spekulovat o tom, jaká ta dohoda bude, byť nám samozřejmě Rusové něco naznačili. Ale ono to může být ještě všechno trochu jinak. Ale hlavně bych chtěl říct, že my jsme pochopili jednu věc, oni nejednají ... Rusko a Spojené státy jsou přece jenom obě dvě země s obrovským vějířem zájmů a oni nejednali jenom o radaru, oni jednají o mnoha jiných různých věcech. A takže se zdá, že oni můžou vstřícnější přístup ruský k českému radaru vyměnit za zase vstřícnější přístup Spojených států v jiných záležitostech, které s Českou republikou nemají nic společného. A co se týče pozice ČSSD vůči této věci, tak ta je neměnná. Pan předseda Paroubek to několikrát jasně řekl my nechceme na našem území žádné cizí vojáky.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Celý náš pořad se více méně odvíjí od otázky, kdo vlastně dnes řídí a utváří zahraniční politiku, státní zahraniční politiku. Jaký je názor analytika Jana Mládka?\nJan MLÁDEK, bývalý ministr zemědělství, hospodářský analytik ČSSD -------------------- Státní politiku jednoznačně utváří vláda, která je ještě ovlivňována panem prezidentem Klausem, to je naprosto zřejmé.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Takže vy zcela odmítáte, že by si opoziční ČSSD už vytvářela jakési zahraničněpolitické předpolí pro eventuální další vládní angažmá.\nJan MLÁDEK, bývalý ministr zemědělství, hospodářský analytik ČSSD -------------------- Ale to jsou dvě různé věci. Česká strana sociálně demokratická samozřejmě má řadu zahraničních partnerů především v západní Evropě a také v Rusku a samozřejmě jako strana, která má reálnou šanci se účastnit na moci, tak chce si udržet kontakt i v době, kdy je v opozici, to je přece logické. A ODS to dělala velmi mnoho a musím říct, že pokud chtějí mluvit o konstruktivismu, tak by si měli vzpomenout na počin pana poslance Zahradila v Evropském konventu, který velmi poškodil zájmy České republiky. Takže oni škodili velmi intenzivně, když byli v opozici.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Je zajímavý, že ministr zahraničí Schwarzenberg Jiřího Paroubka více méně za jednání v Rusku pochválil, ale premiér Topolánek jeho aktivity označil za smrtící. To také o něčem vypovídá.\nJan MLÁDEK, bývalý ministr zemědělství, hospodářský analytik ČSSD -------------------- To já myslím, že spíš svědčí o panu premiérovi a spíš je to otázka na něj, to bych skoro ani nekomentoval.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Tak tedy nekomentuje exministr Jan Mládek. A jak se česká zahraniční politika jeví zvenku? O komentář a o odpověď na to, kdo určuje zahraničněpolitickou koncepci státu, jsem se zeptala i europoslankyně Jany Hybáškové. My jsme se s předřečníky, tedy s Jiřím Pehe a s Janem Mládkem, shodli na tom, že česká zahraniční politika působí poněkud nekonzistentně, ale možná to vidíme tady z české kotliny. Jak se tedy česká zahraniční politika jeví z pohledu unijních struktur? Jako kompaktní koncepce?\nJana HYBÁŠKOVÁ, poslankyně Evropského parlamentu -------------------- Tak česká zahraniční politika tradičně, čímž se vážu ke slovu česká, působila poněkud nevyrovnaným dojmem tím, že jsme pravidelně mívali schizma mezi politikou ministerstva zahraničních věcí, mezi politikou parlamentní opozice a zejména politikou Pražského hradu. Takže tvrdě řečeno nejde až tak o nic jiného, o nic nového pod sluncem. V současné době je ale problém jiný. Problém není jenom v tom, že na úřadu vlády se plánuje jeden typ zahraniční politiky, Černínský palác k němu občas přizvukuje více silněji, někdy méně silněji. Ale problém je v tom, že zejména opozice odmítá vnímat českou zahraniční politiku jako komplex a naopak ji zneužívá ke svému, a řekla bych nejen k jakýmsi malým zájmům, ale především k opozičnímu zviditelnění. A já z úrovně Evropského parlamentu, kde samozřejmě máme také pozice a opozice a mohu po čtyřech letech působení soudit, jakou roli v Evropě vztahy mezi těmito politickými silami hrají, mohu říci, že u nás se jedná především o naprostou naivitu a nezkušenost. Samozřejmě pozice a opozice umí hrát duální politické hry jak uvnitř Evropy, tak v zahraničí, ale vždycky je to s nějakým jasným cílem, s cílem něčeho dosáhnout. Bohužel mně se zdá, že právě třeba zahraniční politika ČSSD je hodně často vedena velmi naivistickým prvoplánovým cílem pouze se zviditelnit. A to právě ještě vůbec ne v zahraničí, ale především na domácí politice. To snad je ten největší problém, který s českou zahraniční politikou máme, totiž že nám ani v ní tak nejde o to, co budeme dělat, čeho dosáhneme a jak budeme působit okolo sebe, ale používáme ji především k tomu, abychom se zdůraznili a zviditelnili doma. Je to tedy jakýsi subnástroj domácí politiky a to je zatím velmi takové jaksi školácké a nevhodné.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Ovšem vnímáte právě na té unijní, bruselské úrovni ty domácí přestřelky a jednotlivé aktivity jako opravdu zásadní problém? Mám na mysli například cesty Jiřího Paroubka. Vy sama jste velmi kritizovala jeho pouť do Sýrie, nyní ještě byl v Rusku. Ale také kontroverzní vystupování prezidenta Klause v zahraničí. Nebere se to trošku jako český folklór a nakonec ta vrcholná politika přece jenom odpovídá evropským standardům?\nJana HYBÁŠKOVÁ, poslankyně Evropského parlamentu -------------------- Já budu velmi tvrdá, co se týče těch výletů pana Paroubka. Já jsem se shledala pouze s tím, že vážně poškodily jednu dlouhodobou a dobře mířenou ... cíl české zahraniční politiky, to je politika vůči Kubě, která se právě s jakýmsi tedy rádoby Paroubkovským oportunismem dostala do hodně podivného světla. Ale dokonce bych řekla, že zdaleka největší český problém není ani právě zmiňovaná hra mezi pozicí a opozicí, jako je jím problém pozice. Česká republika na jedné straně usiluje o mnoho komunikačních, politických, zahraničněpolitických a vážných témat k vyřešení během svého předsednictví, tedy snaží se stavět do role státu, který plnou parou a vědomě má na to, aby kočíroval Evropskou unii. A tatáž pozice, tatáž vládní politika stejnými ústy Evropskou unii dokáže nejen kritizovat a odmítnout, ale dokáže jí zároveň zesměšňovat. A právě toto dilema, to znamená dilema vztahu především k Evropě a tudíž samozřejmě i k její jednotné zahraniční politice, je dilematem, kterému vlastně lidé nerozumí, které z nás činí stát nepochopitelný, netransparentní a nejistého a nečitelného partnera. To je veliký problém.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- A chová se v rámci Evropské unie nějaký stát podobně? Mám na mysli teď třeba ty tanečky kolem lisabonské smlouvy, kdy část ODS, tedy nejsilnější vládní strany, chce celou záležitost nechat posoudit Ústavnímu soudu například.\nJana HYBÁŠKOVÁ, poslankyně Evropského parlamentu -------------------- To vyvolává velmi smíšené dojmy. Já bych řekla, že zatím největší problém, který jsme v této oblasti utržili, byl problém sjednávání amerických víz a výrok ministra vnitra Langera, že nebude rukojmím, nebo obětí Evropy, právě v době, kdy lisabonská smlouva přináší veliký pohyb v postupné integraci evropských bezpečnostních a právních systémů. A máme-li tedy, protože právě rady ministrů vnitra jsou a budou stále důležitější i kvůli lisabonské smlouvě, být schopni tuto velmi citlivou oblast Evropy kočírovat, tak potom nemůžeme se, a já nechci říct v zahraničí, protože Evropa není zahraničí, i v tom je tady jakýsi neevropský diskurs, projevovat. Ale právě taková ta česká pozice - Evropa nemá jednotnou zahraniční politiku, proto se jí nemusíme řídit a proto pojďme k ní přispět různými našimi folklórními zájmy, je nepochopitelná z toho důvodu, že nejsme stát, který je jaksi historicky mocností, velmocí. Nejsme stát, o kterém jasně všichni vědí, že má historicky, po staletí definován zájmy, jak je má Francie nebo jako je má Velká Británie. A přesto se takto pokoušíme chovat. Pak prostě nakonec se nedá říct nic jiného, než že prostě působíme směšně.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Říká Jana Hybášková, jíž leží na srdci české evropské angažmá. Česko ovšem ve zmiňovaných kulisách čeká velká unijní premiéra a tou je evropské předsednictví od ledna příštího roku. Jsme na to dobře připraveni a zvládneme to? Mohla by to být vzhledem k nejednotnosti politické scény a stále ostřejším kontroverzím třeba blamáž?\nJana HYBÁŠKOVÁ, poslankyně Evropského parlamentu -------------------- Já nechci říct, že by to mohla být blamáž. Já se domnívám, že na stávající vládu a i na ODS toto předsednictví dopadlo hodně nešťastně. Nebyl to jejich výběr a myslím, že se s ním snaží vyrovnat maximálně objektivně a snaživě, seč mohou. Problém je spíše v tom nastavení toho období, kdy opravdu institucionálně je velmi nejasné, jaká bude role evropských ministrů zahraničních věcí v té době, jaká bude konec konců ve vztahu třeba právě k zahraniční politice i role premiérů. To jsou všechno otevřené otázky. A není pravdou, že v Evropě velké věci rozhodují jenom velké státy. I právě středně velké státy, jako je Česká republika, ale jako je třeba také Nizozemí, mohou hrát roli poměrně slušného brokera právě proto, že nejsou velkými státy. Kdyby tedy česká politika přinášela okolo sebe méně folklóru, byla méně domácostředná a více se snažila o to být tím čestným evropským vyjednavačem, mohla by vlastně toho velmi složitého období té první poloviny roku 2009 využít i k tomu, abychom prokázali právě to, že jsme pevným, čestným a svým způsobem i trošku jako /nesrozumitelné/ státem, který ovšem dokáže mít v těch šedých rozhodovacích oblastech velký vliv. Čím víc budeme křičet, čím více budeme okatě říkat, že nejsme rukojmím Evropy, tím více si tuto šanci budeme uzavírat.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Proč je ono období tak nešťastné a tak nešťastné právě pro ODS?\nJana HYBÁŠKOVÁ, poslankyně Evropského parlamentu -------------------- No, nešťastné je proto, že jaksi v době sjednávání té první tedy smlouvy, která kvůli francouzskému a nizozemskému referendu nakonec nebyla schválena, tak tak jak čas postupoval a jak vypadá ratifikace lisabonské smlouvy, tak zřejmě první pololetí roku 2009 je opravdu unikátní dobou pro to, že by v zásadě lisabonská smlouva měla plnohodnotně platit. To znamená, Evropa by měla mít nejenom prezidenta Evropské rady, ale měla by také mít de facto ministra zahraničí a měla by mít také třetí velmi vlivnou nezávislou osobnost, předsedu komise. Vztahy mezi těmito třemi nejen osobnostmi, ale především jejich institucemi jsou bohužel touto ústavou ne přesně definovány a bude spíše věcí praxe, jak budou vztahy mezi institucemi evropského prezidenta, evropského ministra zahraničních věcí a evropské předsedy rady nastaveny. Ale to je právě to, že k tomu je potřeba hodně trpělivosti, usadit ten praktický úzus vhodně. A to je to, co bude ležet na našich ramenou, bude-li to ležet. Protože Evropa sama ví, že v červnu roku 2009 budou takzvané evropské volby, pro většinu české veřejnosti téma nepříliš podstatné, nějaké volby do nějakého Evropského parlamentu. Skutečností ovšem je, že z těchto voleb vzejde nová evropská politická konstelace. Zvítězí-li v nich v celé Evropě pravice, potom zřejmě bude předsedou komise a komise bude více pravicová. Otázkou tedy je, zda vůbec tyto orgány, o kterých jsem předtím mluvila, to znamená prezident a předseda rady, budou v té první polovině roku 2009 konstituovány nebo zda to bude čistě jenom jakési přechodné, překlenovací, přemosťovací období, kde se vlastně bude teprve čekat až na výsledek evropských voleb a vlastně ta skutečná Evropa začne potom fungovat až za švédského předsednictví a my se tedy ocitneme v jakémsi pobytě na mostě čekání na evropské volby. Tam je potom ještě jedno pravidlo, které zatím v Čechách nemáme zkušenosti, a to je taková situace, že samozřejmě v té kampani evropských voleb, tedy i voleb do Evropského parlamentu, všichni ti, kdo kandidují, zpravidla vystupují a kampaňují proti radě a Rada Evropské unie v té době to bude Česká republika, to bude ODS.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Politolog Jiří Pehe se přimlouvá za to, aby Česká republika v rámci toho předsednictví přišla s nějakým silným tématem. Je možné takové silné téma, na němž by se naopak osvědčila česká zahraniční politika, v tuto chvíli nalézt?\nJana HYBÁŠKOVÁ, poslankyně Evropského parlamentu -------------------- Ne, první polovina roku 2009 rozhodně není právě pro to všechno, o čem jsem hovořila, to je období jaksi velmi přesného šachování mezi tím, co říká litera nové evropské ústavy a jak tato litera bude de facto naplněna. To je období usazování institucí, to není období pro velká témata, ať již ve vnitřní nebo zahraniční politice. A notabene je to dáno také tím, že těžko mít větší témata, než je může mít Sarkozy. A skoro těžko mít větší témata, než je může mít poměrně vyhraněné Švédsko. Čili i z hlediska sledu těchto předsednictví my jsme stále mostem a skutečně právě to období první poloviny roku 2009 i právě proto, že se v něm jde do evropských voleb, a právě proto, že se budou usazovat ty instituce, je obdobím, kdy se všichni velmi pečlivě budou vyhýbat jakémukoliv velkému tématu.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Podotýká europoslankyně Jana Hybášková. S níž se i závěrem pořadu podíváme do zahraničí a pokusíme se nalézt určité paralely české diplomacie. Podívejme se na věc ještě z jiné strany. Nyní si odbývá premiéru první z nových členských zemí a jedna z nejmenších zemí Slovinsko, tedy země, kde jste byla léta velvyslankyní. Jak si Lublaň vede, co všechno museli Slovinci udělat a v čem bychom se mohli eventuálně poučit a co bychom neměli opakovat?\nJana HYBÁŠKOVÁ, poslankyně Evropského parlamentu -------------------- No, samozřejmě Slovinci to nemají jednoduché z toho titulu, že Slovinsko je skutečně maličký státeček a s velmi minimalistickou administrativou, byť právě proto, že vlastně ve všech předchozích obdobích administrativa seděla v Bělehradě a Slovinci ji jenom po malinkých částečkách, v opravdu minimalistické podobě budovali ve zmíněných devadesátých letech. Takže pro ně náklad řídit Evropu je nesmírně těžký především z hlediska personálního zabezpečí a personálních zdrojů. Druhou otázkou je také otázka finanční. Prostě to je maličká nová země, která samozřejmě pro to, aby obsadila všechna velká témata a všechny velké posty, se musela hodně nadřít a ta očekávání byla velmi smíšená. Pokud já vím, tak zatím v tomto předsednictví nedošlo k žádnému zásadnímu faux pas a myslím si, že byť jaksi to není agenda, nebo předsednictví, které na sebe strhává pozornost světa, tak že je zatím zvládáno technicky velice dobře. Jenže mluvíte-li se Slovinci, tak oni měli jediný problém, že oni se strašně báli, že to nezvládnou. Slovinsko, ač se nám to může zdát s podivem, protože Slovinci jsou nám svojí mentalitou, kulturou, konec konců tradicí i historií velmi blízcí, jsou nesmírně proevropští. Čili oni s prominutím, že to řeknu natvrdo, byli v postavení šprta, který vstupuje na gymnázium a má jediný problém, třese se, jestli to gymnázium zvládne. Zatím ho zvládají a je na nich i vidět, že z nich opadává takový ten stres. Ale všichni dělali úplné maximum, strašně se snažili. Ani pravice, ani levice, ani střed, prostě nikdo ve Slovinsku nezpochybňoval maximum lidských, finančních a organizačních příprav. Takže oni opravdu jaksi do toho šli s plnou vervou udělat pro Evropu maximum. V tom bych řekla - holt bychom se od nich mohli poučit, protože tato plná verva a až takový ten školácký pocit - zvládneme to, zatím si myslím, že v České republice v porovnání se Slovinskem nepanují.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- Takže úplně na závěr. Domníváte se, že se Česká republika zatím příliš maximálně, maximalisticky nepřipravuje.\nJana HYBÁŠKOVÁ, poslankyně Evropského parlamentu -------------------- Já to nemohu soudit, nejsem toho každodenním svědkem. A rozhodně jaksi nechci vystoupit s touto kritikou, protože o ní nemám dostatek informací. A v té technické rovině my celkem ... já si nemohu stěžovat na komunikaci ze strany úřadu vlády, ze strany velvyslanectví, paní velvyslankyně Vicanové konkrétně. Já spíš bohužel jako politik, více než jako bývalý diplomat, sleduji to politické pnutí právě kupříkladu v této situaci a informace o tom, že čeští vládní poslanci dávají k přezkumu lisabonskou smlouvu Ústavnímu soudu. No, to si dáváme gól do vlastní branky. A takže jsme tak jaksi nahlíženi jako někdo, do půl roku před předsednictvím je schopen si dát gól do vlastní branky.\nJana ŠMÍDOVÁ, moderátorka -------------------- A poněkud skeptickými slovy europoslankyně Jany Hybáškové končí dnešní vydání Studia STOP, kde zazněly i názory politologa Jiřího Pehe a exministra a ekonomického analytika Jana Mládka na to, kdo určuje a vytváří zahraniční politiku českého státu.


Válka v Sýrii má 300 tisíc mrtvých, pomoc z Turecka Asad nechce – Novinky.cz\nVálka v Sýrii má 300 tisíc mrtvých, pomoc z Turecka Asad nechce\nV syrské válce zahynulo už více než 300 tisíc lidí. V úterý to uvedla exilová organizace SOHR. Nejsou mezi nimi jen válečníci, ale i desetitisíce civilistů. Do severní Sýrie mezitím v úterý vjely z Turecka první kamióny s humanitární pomocí. Syrská vláda ji ale odmítá, dokud s ní nebude koordinována.\nMuž na starém syrském tanku pozoruje boje u syrsko-izraelské hranice.\núterý 13. září 2016, 14:36 - Damašek/Ankara\n(Aktualizováno: úterý 13. září 2016, 14:51 )\nZ dokumentace SOHR vyplývá, že mezi 301 781 oběťmi je více než 86 600 civilistů a mezi nimi bylo 15 000 dětí. Armáda a její spojenci přišli o 107 000 lidí. Oponenti režimu pak mají přes 52 000 obětí a zhruba stejný počet padlých je mezi radikály, z nichž mnozí byli cizinci.\nSOHR také konstatovala, že v jednom měsíci padlo i 9000 lidí.\nExistují ale i odhady s vyšším počtem obětí. Nevládní organizace Syrian Centre for Policy Research (SCPR) letos v únoru vydala odhad, podle něhož boje v Sýrii nepřežilo 400 000 Syřanů a dalších 70 000 zemřelo v důsledku nedostatku zdravotní péče nebo přístupu k čisté vodě.\nTureckou pomoc Asad nechce\nVálka v Sýrii zuří přes pět let a nedávno se do ní zapojily i turecké pozemní síly. V úterý pak na sever země vjelo prvních 20 tureckých kamiónů s humanitární pomocí. Prezident Recep Tayyip Erdogan v pondělí oznámil, že díky nynějšímu příměří bude do Aleppa vysláno 30 vozidel s potravinami, oblečením i hračkami pro děti.\nRuští vojáci zřídili na silnici Castello u Aleppa mobilní pozorovací stanoviště, aby zajistili bezpečný průjezd kamiónů. Jde o zásadní trasu využívanou pro zásobování města a v minulých týdnech se o ni svedly velmi těžké boje. Teď silnici kontroluje syrská armáda.\nVláda syrského prezidenta Bašára Asada ale oznámila, že žádnou pomoc, která nebyla koordinována s ní, anebo s OSN, nepřijme.\nSamotná OSN zatím humanitární pomoc nezahájila. Mluvčí Úřadu pro koordinaci humanitárních záležitostí OSN (OCHA) Jens Laerke řekl, že OSN musí mít jistotu, že její partneři a pracovníci zapojení do humanitárních operací v Sýrii nebudou v ohrožení života.\nPříměří v Sýrii je zatím obecně víceméně dodržováno. [celá zpráva]\nV Sýrii se rozmáhá polygamie z rozumu\nV Sýrii utichly zbraně


Smartphone: Huawei Ascend G750 | FREEBIT\nČíňané si pro český trh připravili nejen levné oblečení ale i další nadějný smartphone s 5,5 palcovým displejem a osmijádrovým procesorem MediaTek. Ano, a když se bavíme o 8jádrovém procesoru, myslíme tím plnohodnotný procesor, který využívá všech osm jader najedenou.\nOsmijádro (Octa-Core) najdeme v telefonu od společnosti Huawei, přesněji se jedná o mobilní telefon s modelovým označením Ascend G750, který se usídlil nejen v čínských eshopech.\nJe totiž k dostání i u nás za přibližně 8 000 korun. No nezní to lákavě? Konec chvály, jdeme se podívat, co doopravdy nabízí ve svém „tabletím“ těle. Asi klíčovou vlastností každého mobilního telefonu je samozřejmě jeho displej, ten nabídne zajímavé pozorovací uhly a úhlopříčku 5,5 palců s IPS HD rozlišením (1 280 x 720 pixelů) – HD rozlišení se v tomto případě jeví jako dostatečné.\nV nitru samotného telefonu pak najdeme zmíněný osmijádrový čip MediaTek MTK6592, jež hravě zvládne frekvenci až 2 GHz, avšak jeho kmitočet je snížen v tomto mobilu na hranici 1,7 GHz. Procesoru pak dodává data 2GB operační paměti RAM a 8 gigabajtové interní úložiště, které jde rozšířit pomocí paměťových karet do velikosti 32GB.\nZadní strana poskytne 13 MPx digitální fotoaparát s BSI a LED diodou, přední pak propůjčí megapixelů 5. Operačním systémem se opět stává Android, v tomto smartphonu však 4.2, tedy starší Jelly Bean. Plusem v ovládání čínského mobilního telefonu může být uživatelské prostředí Emotion UI, jež soustředí všechny aplikace na úvodní panel. Zde je druhé slovo na uživateli, zda se mu bude prostředí líbit a bude pro něj ovládání telefonu ještě intuitivnějším.\nČínský telefon samozřejmě nabídne i mobilní konektivitu v standardu 3G, na LTE u tohoto modelu v cenové relaci do 8 000 korun můžeme zapomenout. 3G konektivitu bude jako vždy využívat jen jeden slot na kartu SIM.\nSpecifikace, cena a dostupnost smartphonu s názvem Huawei Ascend G750:\nProcesor: Osmijádrový, MediaTek MTK6592, 1,7 GHz\nUživatelská paměť: 2 GB RAM, interní až 8 GB, s paměťovým slotem (max. 32 GB)\nFotoaparát: 13 MPx, FHD záznam, přední 5 MPx, LED blesk\nMobilní sítě: GPRS, EDGE, UMTS, HSPA, 3G (DualSIM)\nDostupnost: V prodeji CZ trhG\nRozměry: 149,5 x 77,4 x 8,9 mm\nCena: 8 000 korun\nLíbí se vám čínské produkty od společnosti Huawei? Myslíte si, že je tento phablet rozumnou koupí? Určitě se o své poznatky podělte do komentářů pod tímto článkem. Zaujala vás novinka? Sdílejte ji.


Výměna zámku praha – Stavební materiály\nOtevřeme všechny zámky od bytů, domů,aut, automobilů a trezorů. CENÍK OTEVÍRÁNÍ ZÁMKŮ NONSTOP – BYTY – AUTA – TREZORY. Bezmocně se díváte na vylomený zámek na vchodových dveřích a říkáte si: Už nikdy! Koupím si nějaký pořádný bezpečnostní.\nOdstranění vložky ze zámku bez klíče, 80-, 92-, 96-. Výměna zámků , výměna zadlabacího .\nMONTÁŽ INTERIÉROVÝHO KOVÁNÍ. Profesionální výměna zámků u všech typů dveří. Vyměňujeme zámky všech bezpečnostních tří měníme i obyčejné vložky – FAB, Assa.\nOtevírání a výměna zámků , bytů, aut, trezorů. Opravíme zámky po vloupání, odemkneme jakýkoliv zámek nebo trezor, poradíme se s odemčením auta. Rovněž vám rádi pomůžeme s výměnou , vložky, zámku , nebo s expresní opravou po vloupání. Kompletní zámečnické práce, zabezpečení a jiné dle . Nabízíme otevření zabouchnutých dveří, výměnu zámku , vložky, .\nNajděte dodavatele pro téma výměna vložky zámku. Poptávky jsou zdarma, firmy vybíráte podle referencí. Vybudujte si jméno a získávejte zakázky. Opravy a výměny zámků , vložek a jiných zámečnických. Náš zámečník vám provede odbornou montáž, nebo výměnu vašeho zámku.\nProvádíme montáže všech druhů zámků , Instalujeme . Potřebujete kompletní zámečnické služby? Pokud si nevíte rady s výměnou cylindrické vložky zámku , provedeme výměnu za. O nás, zámečnictví, otevírání, odemykání zámků , trezorů, auta, zabouchnuté dveře. Neprovádím opravy plastových dveří, ani výměny lištových zámků v těchto a podobných dveřích. Zámečník praha a zámečnictví praha.\nPraha v případě otevírání zámků , nebo . Montáže zámků , výměny vložek. Kromě otvírání aut provádíme například také výměny zámků u aut. Nemusíte se již bát toho, že si zabouchnete klíčky v autě.\nNaši pracovníci k vám dorazí do 60ti. Nouzové otevírání zámků a dveří NONOSTOP po celé ČR, zabezpečení.\nNabízíme výměny a montáže nových zámků , výměny bezpečnostních vložek a opravy . Jedná se o výměnu zámků , zadlabacího zámku , přídavného zámku , cylindrické vložky či trezorového (vícebodového) zámku. Vzápětí jim nabídli výměnu zámku za nový. Prahy , Královehradecka nebo Pardubic.\nVětšinou stojí okolo 20-. Nebo někdy stačí vyfotit schránku a zámečník dokáže určit o jaký zámek se jedná. Na Praze kam chodím nakupovat je firma DOLS .


Vypečená »chovatelka« kašle na sousedy: Štěkot desítek psů trápí vesnici | Blesk.cz\n23. října 2017 ● 11:31\nV létě se ze zahrady linul odporný puch psích výkalů, bylo slyšet vytí žíznivých zvířat a neustálý štěkot. „Je to k nevydržení,“ říká majitel sousedního stavení Vladimír Gross (63). „Už jsme tady vyčerpali snad všechny možnosti, ale nikdo s tou paní nehne.“\n»Psí dům« ve Světnově patří Pavlu Raimovi (52), který jej Petře Cendelínové pronajal. Spolu s ní a jejími třemi dcerami se tam nastěhoval i tehdejší chovatelčin přítel Petr Voříšek (67). „Dům jsem za víc než milion zrekonstruoval. Když už jsem neměl peníze, Cendelínová s Raimem mě vystěhovali,“ postěžoval si Blesku pan Voříšek. Potvrdil, že psi do Světnova svážel z celé republiky, sháněl je na internetu a dostával zadarmo. „Petra je prodávala, a hlavně množila štěňata, taky na prodej,“ řekl.\nNeustálý štěkot, zápach a nemožnost klidně žít přinutily celkem šestnáct sousedů v čele s panem Grossem k sepsání petice starostovi obce Pavlu Štefanovi. „Chtěli jsme, aby Cendelínovou přiměl ke zlepšení podmínek pro chov jejích psů, aby už nás neobtěžovali,“ postěžovala si Blesku Marie Dvořáková. Té stejně jako dalším sousedům psi, kteří utekli ze zahrady, roztrhali pár slepic. „Stačí jen jít kolem plotu a psi se můžou zbláznit, ten štěkot mě donutil nosit na uších sluchátka,“ říká Marie.\nStarosta Štefan byl u Petry Cendelínové osobně. „Nic jiného než ji vyzvat ke zlepšení chovu nemůžu. Nemám na tenhle stav žádné páky, na to by musel být nějaký zákon,“ krčí rameny. Jan Bořil, vedoucí oddělení péče o pohodu zvířat Krajské veterinární správy z Jihlavy, na stížnosti pana Grosse (spolu se sousedy jich napsal a odeslal na různé úřady sedmnáct) napsal, že u Cendelínové udělali veterináři zatím dvě kontroly – 20. března 2017 a 13. července. „V obou případech bylo zjištěno porušení zákona č. 246/1992 Sb. na ochranu zvířat proti týrání,“ uvedl. Zároveň veterináři podali podnět Městskému úřadu Žďár nad Sázavou (kde má mimochodem Petra Cendelínová jako bezdomovkyně svoji adresu) podnět k řešení. Nic jiného prý dělat nemohou. Ze Žďáru šel podnět do Světnova ke starostovi Štefanovi a kruh se uzavřel.\nPomůže až soud\nZákon výslovně stanoví, že nikdo nesmí nikoho obtěžovat nad míru přiměřenou poměrům. Vždy o tom rozhoduje soud. Ombudsman Blesku Roman Moussawi k tomu říká: „Chov až 40 psů, kteří svým štěkotem terorizují okolí, rozhodně je obtěžováním nad míru přiměřenou poměrům. Starosta udělal, co udělat mohl. V daném případě však pomůže sousedům jen soud, takže doporučuji poslat majiteli domu výzvu, aby upustil od protiprávního jednání (nadměrného hluku, pachu, případně vnikání psů na cizí pozemek), a následně na něj podat žalobu.“ Majitelem domu je Pavel Raim a odpovídá za to, aby neobtěžoval sousedy. Pokud nepodnikne kroky k nápravě, je třeba se obrátit na soud, tvrdí dál ombudsman Blesku. „Mám jednoznačně za to, že by soudy měly sousedům v daném případě poskytnout ochranu,“ říká dál Roman Moussawi a panu Voříškovi doporučuje, aby se domáhal svých peněz vložených do domu u soudu, než se jeho nárok promlčí.\nVšechny případy Ombudsmana Blesku naleznete: ZDE!!\nTři z několika desítek psů Blesk viděl, ostatní byli zavřeni v domě a v garáži.\npsi, Ombudsman Blesku, sousedé, sousedské vztahy, právní poradna, soud, starosta\nJednoho vnoučka mám, druhého mi upřeli! Nešťastná babička si stěžuj...\nNa webových stránkách o zbraních řádí nebezpečná škodná: Hajný loví...\nUkradli mi pozemek bagrem! stěžuje si Petr (63) na bezohlednou revi...


Giggs povede Wales | Gól.cz\nGiggs povede Wales\nNovým trenérem fotbalistů Walesu byl jmenován Ryan Giggs, který se reprezentaci upsal na čtyři roky. Čtyřiačtyřicetiletý bývalý záložník Manchesteru United převzal reprezentační výběr po Chrisi Colemanovi, který lavičku národního týmu opustil v listopadu. Giggs je jedním z nejslavnějších velšských hráčů historie. Za národní mužstvo v letech 1991 až 2007 odehrál 64 zápasů, ve kterých vstřelil 12 branek.\nProslavilo ho především angažmá v Manchesteru United, kde působil od mládežnických let a strávil na Old Traffordu celou profesionální kariéru. S vrcholným fotbalem skončil v roce 2014. Na závěr kariéry pomáhal jako asistent Davidu Moyesovi a po jeho odvolání ve čtyřech zápasech sezony 2013/2014 vedl "Rudé ďábly" jako dočasný trenér. Následně asistoval Louisi van Gaalovi a po příchodu nynějšího trenéra Josého Mourinha realizační tým United v létě 2016 opustil.\nWales si předloni poprvé v historii zahrál na evropském šampionátu a senzačně došel ve Francii až do semifinále. Na letošní červnové mistrovství světa v Rusku ale tým nepostoupil. "Čeká mě práce se skvělými hráči, kteří za sebou v posledních letech mají dost úspěchů. Na postup na EURO 2016 nejde zapomenout a já nás tam chci dostat zpět," naznačuje svůj nejbližší a prioritní cíl nový kouč Walesu, který se stejně jako český národní tým zúčastní březnového mezinárodního turnaje v Číně. V jeho semifinále však oba reprezentační výběry na sebe nenarazí. Velšané nastoupí 22. března na úvod proti domácí celku, o den později se střetnou svěřenci trenéra Karla Jarolíma s reprezentací Uruguaye. Zápasy o umístění ve druhém ročníku „China Cupu“ jsou pak na pořadu 26. března.


TOP ubytování: penziony - Český ráj\nČeský ráj - Penziony, ubytování, dovolená\n>> Rekreační oblasti Čr >> Český ráj\nBungalovy a hostinec U rybníka - Vysoké Veselí\nNáš hostinec s bungalovy U rybníka nabízí široký výběr nápojů a pokrmů české kuchyně připravených z kvalitních surovin, které si můžete vychutnat v příjemném prostředí. Během letních měsíců je možné využít otevřenou venkovní terasu. V hostinci lze uspořádat společenské i firemní akce a večírky.\nChaty a Motel Charlie - Český Ráj\nNáš motel se nachází přibližně 12 km od Českého ráje v obci Kovač, přibližně na polovině cesty z Jičína do Hořic v Podkrkonoší (směr na Hradec Králové). V areálu motelu Charlie naleznete romantickou stylovou restauraci s výbornou kuchyní a venkovním posezením na kamenné terase.\nPrivát Olga - Železnice\nPrivát Olga je umístěn v klidném prostredí na okraji obce s výhledem na lesy a louky a je také ideálním místem pro rodinnou dovolenou. Objekt se nachází v zahradě rodinneho domku u silnice 1. tř. Jičín -> Lomnice n/ Popelkou -> Semily. Lázeňské městečko Železnice patří do oblasti Českého ráje, jedné z nejznámějších turistických oblastí České republiky. Kapacita penzionu je 12 lůžek.\nVila Evička - Sobotka\nUbytování ve Vile Evička, to je "levný komfort". Kapacita penzionu je 13 osob. Nabízíme ubytování ve dvou 2-lůžkových a třech 3-lůžkových pokojích. Pokoje jsou vybaveny koupelnou, WC,TV a WiFi-free zone. Snídaně a večerní občerstvení na přání klientů. Parkování aut hostů přímo u domu. Hotelové pokoje (viz fotogalerie) za ceny levných penzionů.\nChalupa Pavel - Wellness pod hradem Pecka\nChalupa Pavel se nachází v hornatém malebném Podkrkonoší v městečku Pecka, které se nachází na rozhraní Českého ráje - Krkonoš, kde hlavní dominantu tvoří právě hrad Pecka, kam můžete zavítat na svých procházkách. Ubytování Vám nabízíme v nádherné oblasti Český Ráj - Krkonoše, kde objekt má kapacitu 16 lůžek s možností přistýlek a se třemi krytými místy pro garážování.\nPenzion Olda - Hrubá Skála\nRodinný penzion nabízí komfortní ubytování na vysoké úrovni, nabízíme ubytování v penzionu s kapacitou 22 lůžek pro páry i rodiny s dětmi. Pokoje mají vlastní WC a sprchový kout.. Výhodná poloha penzionu nabízí výlety do všech atraktivních lokalit Českého ráje – na zámek Hrubá Skála je to pěšky 20 minut volnou chůzí – bez nutnosti cestovat autem, tedy pěšky nebo na kole.\nPenzion Slunečno Český Ráj\nPenzion Slunečno v Českém ráji protíná cyklotrasa k 2km vzdálenému hradu Kost. Penzion Slunečno nabízí nové ubytování s polopenzí, snídaní či vaření v kuchyňkách na pokojích, dětské hriště i o letní dovolené chladný vinný sklípek s posezením. Styl restaurace evokuje 20.léta minulého století. Vybavení pokojů, kuchyně a celého penzionu je ovšem moderní.\nUbytování Květa Zvoníčková - Příšovice\nNabízíme ubytování v bytové jednotce 3+1. Vhodné i pro firmy. K dispozici je 9 lůžek, vybavená kuchyň a sociální zařízení, wifi, zahrada, bazén a gril. Možnost parkování ve dvoře. Ubytování se nachází v obci Příšovice.\nChalupa U Lesa - okres Jičín\nNaše CHALUPA U LESA nabízí ubytování pro všechny, kdo mají chuť poznat krajinu Podkrkonoší a Českého ráje, láká je turistika a cykloturistika (pro níž je daná, povětšinou rovinatá oblast zcela ideální), památky v okolí nebo třeba jen pohodový odpočinek v přírodě. Nabízíme ubytování v chalupě s kapacitou až 10 osob. Kuchyň je vybavena elektrickou troubou, myčkou, lednicí a mikrovlnkou.\nPenzion a restaurace Pod Hlavaticí - Mašov\nTento útulný penzion naleznete přímo na začátku Zlaté stezky Českého ráje. Penzion rodinného typu se nachází pod Hlavatickou rozhlednou a cca 1 kilometr od hradu Valdštejn. Penzion nabízí ubytování až 27 hostům ve dvou až čtyř lůžkových pokojích a jednom apartmánu, který má vlastní balkon. Každý pokoj má vlastní sociální zařízení, LCD televize, minibar či lednice (za poplatek).\nUbytování Vila s bazénem - Sobotka, Český ráj. Pronájem rekreační dům Sobotka - Stylová rodinná vilka ve velice klidném prostředí s výhledem na panorama Českého ráje nabízí kvalitní ubytování pro až 16 osob ve čtyřech pokojích.\nHrnčířský dvůr Zvířetice se nachází v malebné krajině Mladoboleslavska na rozhraní tří turistických lokalit – Českého ráje – Pojizeří – Podbezdězí. Na pravém břehu řeky Jizery v sousedství městečka Bakova nad Jizerou. Ubytování v soukromí, penzionového typu poskytujeme v období od 15.dubna do 30.září.\nNabízíme Vám možnost příjemného ubytování v penzionu situovaném v klidném prostředí obce Žernov, nacházející se téměř v samém srdci Českého ráje. Objekt disponuje vlastním rozlehlým parkovištěm, bazénem a venkovním posezením na terase, nebo v prostorném zahradním altánu s krbem.\nNabízíme příjemné ubytování ve městě Turnov - v srdci atraktivního prostředí Českého ráje. Apartmány jsou pohodlně a útulně zařízené. Nabízí špičkovou kvalitu za minimální ceny oproti konkurenci. Všechny čtyři apartmány jsou velké cca 55 m2.\nV objektu - rodinném domě - jsou celoročně pronajímány pokoje s dvoulůžkem a válendami, nebo dětskou postýlkou. K vybavení pokoje patří barevná televize, skříň na oděvy, stůl. K dispozici : společná chodba, toaleta, koupelna (sprchový kout, vana a pračka), kuchyň s úplným vybavením a jídelním koutem.\nPension Mikulovská vinárna\nMikulovská vinárna Vám nabízí také ubytování ve čtyřlůžkovém apartmánu. Apartmán se skládá ze 3 částí: pokoj s kuchyňským koutem - lednice, sporák, rychlovarná konvice a veškerý inventář, TV, SAT. Ložnice pro 4 osoby. Koupelna s toaletou a sprchovým koutem. Mikulovská vinárna - to je především skvělá kuchyně!\nChystáte se na školu v přírodě? Plánujete sportovní akci? Pořádáte slavnosti? Zajišťujete školení? Připravujete poradu? Hledáte rekreační objekt? Pak jsme tu pro vás! Historický objekt z roku 1844 je svou polohou v srdci Českého ráje ideálním místem pro aktivní i pasivní formu odpočinku. Ubytování ve 2 až 6 lůžkových pokojích se základním vybavením.\nNadstandardně vybavená chalupa u rybníka se nachází v podhorské obci Čistá u Horek, která leží na hlavním tahu Praha – Jičín – Pec pod Sněžkou. Poloha chalupy je ideální pro výjezdy do Krkonoš i pro výlety do Českého ráje. Parkování je přímo u objektu, dostupnost je celoroční. Celková kapacita 10 osob (po dohodě možnost 2 přistýlek).


Za to ten Zeman opravdu nestojí | Pravý prostor\nTomáš Hradílek se z vysílání Hlasu Ameriky dozvěděl o existenci prohlášení Charta 77 a již 1. února 1977 se stal po osobní cestě do Prahy jejím signatářem. Přišel pak o pracovní místo a musel nastoupit jako dělník na pile. Počátkem osmdesátých let patřil do skupiny mluvčích Charty v Severomoravském kraji. Státní bezpečnost do jeho bytu nainstalovala odposlechy a opakovaně byl držen ve vazbě. Otevřeným dopisem vyzval Gustava Husáka k abdikaci a podal trestní oznámení pro velezradu na Vasila Biľaka. Během oslav prvního máje v roce 1987 vystoupil v Olomouci s transparentem „Charta 77 vybízí k občanské kuráži”. Zdroj.\nNutno říci, že takto odvážných a statečných lidí bylo za socialismu bohužel málo. Proto je nutno zpozornět, když už se dnes odhodlají k nějakému takovému radikálnímu činu, jako je hladovka. Mám pro jeho postoje plné pochopení, ale přeci jen bych poprosil, aby tu hladovku zrušil. Člověk, současný prezident, kvůli kterému to dělá, nesahá panu Hradílkovi ani po kotníky. Byla by škoda si ničit zdraví, neřkuli ztratit život, kvůli někomu, kdo morálně ani periskopem z ponorky nevidí na takové lidi, jako je pan Hradílek.\nNechme pana Zemana opětovně kandidovat. Pokud ho národ zvolí, tak je to jen a jen vůle toho národa, kterou je nutno respektovat, byť si o ní myslíme cokoliv. Vážím si postoje pana Hradílka, vážím si všeho co i dříve pro naši zem vykonal. Ale pane Hradílku – ten člověk na Hradě nestojí ani za kručení v břiše!\nProč nepotřebujeme efektivní veřejnou správu, ale potřebujeme malou veřejnou správu\n(26 votes, average: 2,69 out of 5)\nCo je nového v Americe? LUBOMÍR VYLÍČIL Kdybychom sledovali jen zprávy mainstreamu, s Českou televizí v čele,… (3 134)


Jak obrat chudáky\n02. dubna 2009, 19:23 - István Lékó\n02. dubna 2009, 19:23\nMiliardář George Soros dostal od maďarských úřadů vysokou pokutu\nFinanční krize nepřeje slabým a chudým. Jsou vydáni napospas dravým spekulantům. Doplatila na to největší maďarská banka OTP, ale i její malí akcionáři. Možná i oslabený forint. Málokdo ale čekal, že tuto situaci zneužije právě firma světoznámého finančníka maďarského původu George Sorose. Nicméně stalo se a Soros svoje rodné Maďarsko zřejmě hned tak brzy nenavštíví. Případ šetří policie i britské orgány.\nÚtok na banku Maďarský dozor nad finančními trhy koncem března potrestal společnost Soros Fund Management vysokou pokutou půl miliardy forintů (asi 50 milionů korun) za to, že si loni 9. října nedovoleným způsobem pohrávala s kurzem akcií OTP Bank, a když regulátor obchody začal vyšetřovat, Sorosovi lidé odmítli spolupracovat. Na této spekulaci Sorosův hedgeový fond vydělal 675 tisíc dolarů, hlavně na úkor malých investorů.\nSpolečnost OTP Bank hned druhý den, 10. října 2008, podala u policie a u britského dozoru nad finančními trhy Financial Services Authority (FSA) trestní oznámení na neznámého pachatele. Banka oznámila, že útok proti jejím akciím mohl poškodit mnoho malých investorů a zejména ty, co obchodovali na úvěr. Pár hodin předtím, než Sorosův fond zaútočil na banku, se totiž mezi účastníky trhu rozšířily nepravdivé informace o tom, že OTB Bank krachuje. Kvůli těmto zprávám akcie banky spadly během jednoho dne o 22 procent!\nDraze prodal, levně koupil Sorosův fond takzvaně shortoval, spekuloval na pád akcií OTP. Podstatou obchodu bylo, že společnost obchoduje s akciemi, které nevlastní, má je pouze vypůjčené. Pokud je spekulace na pád akcií správně „pořešená“, jejich cena v důsledku prodeje ve velkém spadne a fond poté akcie koupí za mnohem nižší cenu zpět. Přesně takto se zachoval i Soros Fund Management.\nDne 9. října si vypůjčil 390 tisíc akcií OTP Bank a pověřil jednoho londýnského obchodníka, aby papíry začal po velkých balících prodávat. Například ze 390 tisíc akcií pár hodin před ukončením obchodování dali na burzu 251 tisíc kusů. Cena akcie, která na začátku dne stála kolem 4700 forintů, následně strmě spadla. Sorosův fond byl vyzván, aby na prodej akciového balíku nastavil kurzový limit, společnost ale tento příkaz ignorovala. Na konci dne cena akcie klesla až na 3855 forintů. Druhý den pak Soros Fund Management akcie OTP Bank nakoupila levně, čímž vydělala 675 tisíc dolarů.\nMaďarský dozor nad kapitálovými trhy má za to, že výše popsané transakce porušily příslušné předpisy o manipulaci s trhem. Soros si prý pohrával právě s akciemi, které na maďarském kapitálovém trhu mají velkou váhu, a firma Soros Fund Management údajně s dozorem nekomunikovala tak, jak měla.\nVysokou pokutou od příslušného dozoru však příběh neskončil. Existuje totiž podezření, že mezi zprávami o pádu akcií OTP Bank a obchodníkem, který transakci uskutečnil, je nějaká spojitost. Obchody, a zejména trestní oznámení, jež předpokládá trestní čin podvodu, vyšetřuje maďarská policie i britská FSA. Trestný čin podle OTP Bank zaprvé spočívá v tom, že někdo rozšiřoval nepravdivé informace o špatné situaci banky, zadruhé spekulace s akciemi donutily mnoho jiných investorů zbavit se jejich investic pod cenou. Za takový trestný čin v Maďarsku hrozí až tři roky vězení.\nUpřímně lituji Soros tvrdí, že o této transakci nevěděl. „Maďarský dozor nad kapitálovými trhy má za to, že obchodník na konci jednoho dne shortoval akcie OTP, pak následující den transakci pokryl způsobem, který neodpovídá pravidlům trhu. Soros Fund Management spolupracuje s maďarskými úřady a zároveň nařídil interní vyšetřování ve firmě. Pevně věřím, že zaměstnanci fondu neporušili stávající pravidla. Chtěl bych zdůraznit, že fungování společnosti Soros Fund Management již neřídím. V posledních letech jsem odešel do ústraní, řídím pouze obchody svých osobních účtů, avšak na obchodní činnost firmy nedohlížím. Bez ohledu na výsledek vyšetřování tohoto příběhu bych rád prohlásil, že osobně bych neuzavřel obchody spekulující na pokles ceny akcií OTP Bank a upřímně lituji, že Soros Fund Management takový obchod uzavřel. Moje konkrétní rady, které jsem v poslední době navrhl, dokazují, že považuji za velice důležité zvyšovat efektivitu ochrany bankovního systému rozvíjejících se trhů. Toho, co se stalo, lituji i kvůli svému velice úzkému osobnímu vztahu k Maďarsku, i když podle mého názoru Soros Fund Management neporušil stávající pravidla,“ stojí v prohlášení George Sorose.\nPřesto finančník překvapivě zrušil svoji sedmidenní návštěvu Budapešti. Na konci března měl mimo jiné přednášet o finanční krizi. Finanční deník Napi Gazdaság nicméně napsal, že důvodem zrušení návštěvy je jednoznačně vyšetřování obchodů firmy Soros Fund Management.\nJe ale možné, že útok na OTP Bank je pouze špičkou ledovce. Prezident společnosti OTP Alapkezelö István Hamecz deníku Magyar Nemzet řekl, že ačkoliv zatím neexistují důkazy, 9. října se také rozšířily nepravdivé informace o zhroucení forintu. „Ve světle zmíněného obchodu s akciemi banky by bylo správné vyšetřit, zda v této době rovněž neexistovaly spekulace i na pád měny,“ dodal Hamecz. Důkazy samozřejmě neexistují, ale je dobře známé, že Soros se neštítí útoků na různé měny. Jeho neznámějším tahem bylo pokoření britské libry v roce 1992, kdy finančník na jejím pádu vydělal miliardu dolarů. Soros se také podílel na zhroucení thajské či jihokorejské měny v roce 1997.\nBramborová medaile Ač Soros patří mezi ostré kritiky liknavé regulace globálních kapitálových trhů, loni, když ve světě zuřila finanční krize, si vydělal velké peníze. V žebříčku nejvíce prosperujících hedgeových fondů, který každý rok sestavuje finanční magazín Alpha, mu patří čtvrté místo. V roce 2008 měla firma Soros Fund Management zisk 1,1 miliardy dolarů. První místo patří fondu Renaissance Technologies Corporation finančníka Jamese Simonse (zisk 2,5 miliardy dolarů), druhé společnosti Paulson & Co., kterou vlastní John Paulson (dvě miliardy) a třetí firmě Centaurus Energy Johna Arnolda (1,5 miliardy).\nBramborová medaile tedy patří Sorosovi, ale ke smutku nemá důvod. Vydělat si více než miliardu v době, kdy skoro každý prodělává, je úctyhodný výkon. Otázkou však zůstává, zda jsou úctyhodné i způsoby, jak takového zisku dosáhl.


Lucie Černická, facilitátorka Nadace Via\nNa listopad spolek Na Slunci chystá veřejnou debatu o využití Jelínkova areálu. Povede ji facilitátorka Nadace Via Lucie Černická. V krátkém rozhovoru vysvětluje, o co jde a jak to bude probíhat.\nProč se věnuješ vedení veřejných setkání?\nProtože si myslím, že zapojování veřejnosti do rozhodování o podobě veřejného prostoru je nejlepší cesta, jak dojít k jeho správnému využití a jak zvýšit zájem lidí o veřejné dění. Je to cesta, jak poznat, co lidem v místě, kde žijí, nejvíce schází, co potřebují ke spokojenému životu. Jakou funkci by veřejný prostor pro ně měl plnit a zatím třeba neplní. Podle mého názoru je to i způsob, jak efektivněji využít finanční prostředky – k naplnění potřeb širší části obyvatel, než je jen skupina lidí okolo žadatele o grant.\nPracovala jsem 15 let jako ředitelka neziskové organizace, kde jsem realizovala řadu projektů. Projekty se zapojením veřejnosti mi postupem času začaly připadat nejvíce smysluplné právě pro dlouhodobý efekt v komunitě a životaschopnost projektů. Po realizaci – uvedení do života si je lidé vzali do své péče a řada z nich je živá třeba i deset let po dokončení. Dál se vyvíjejí a přinášejí nové podněty a výzvy do místních komunit, což je pro mě zdrojem radosti.\nV srpnu jsi už vedla rozhovory s několika občany Kunštátu. O čem jste mluvili?\nAno, šlo o rozhovory v rámci tzv. komunitního mapování. Rozhovory s obyvateli jsou částí metody, která umožňuje zjistit, jaké zájmy hýbou obyvateli Kunštátu. Co lidem v místě, kde žijí, schází, a naopak, na co jsou v Kunštátu pyšní, s čím by měl Kunštát dále pracovat a co rozvíjet pro spokojenější život místních lidí, ale třeba i jako nabídku pro návštěvníky města.\nJeště neproběhly všechny rozhovory, takže zatím mi chybí celkový obraz. Nicméně některá témata, která lidé řeší, se už objevují opakovaně. Například potřeba vyřešit různá místa odjezdu autobusů, téma keramické tradice Kunštátu a potřeba místa pro různé způsoby propagace a interpretace keramické tradice, koncepční řešení nabídky pro návštěvníky Kunštátu apod.\nV listopadu v Kunštátu proběhne komunitní plánování. Co se bude dít?\nPůjde o setkání, na které budou pozvaní všichni obyvatelé města, a budeme společně hledat další využití pro tzv. Jelínkův areál. Momentálně tam velmi dobře funguje lesní mateřská škola, ale areál má mnohem větší možnosti využití. Budeme se obyvatel ptát, jak by areál chtěli využívat, co by tam chtěli mít vedle těch dobrých věcí, které areál už nabízí. Těmi jsou jeho přírodní prostředí a lesní školka. To jsou myslím velké hodnoty místa, které by bylo dobré zachovat. Areál se ale může obohatit o celou další řadu funkcí. O jaké činnosti a funkce by mělo jít, se členové spolku Na Slunci chtějí zeptat vás, místních obyvatel.\nJak to může pomoct Kunštátu?\nMěsto Kunštát a jeho spolky zjistí od obyvatel, jaké představy lidí nejsou naplněné, co je dlouhodobě potřeba a není to třeba dostatečně vyřešené. Sebrané informace mohou být podkladem pro další rozhodování o rozvoji města i o činnosti spolků. Ale hlavním cílem je získat podklady pro tvorbu koncepčního řešení využití Jelínkova areálu tak, aby naplňoval potřeby širší části veřejnosti, ne jen rodičů dětí navštěvujících lesní školku.\nDana Voborná a Bára Danielová


Na Jelení lůj spoléhaly už naše babičky, slavná značka u zákazníků nadále boduje a má úspěchy i s placentou\nPRAHA, 8. března 2019 – Na suché a popraskané rty si jej mazaly už naše babičky, jeho účinná receptura obstála ve zkoušce časem a dodnes zůstává synonymem pro balzámy na rty. Jelení lůj, tradiční výrobek z Nového Města nad Metují, už je na tuzemském trhu dlouhých 57 let. Zaujme svou kvalitou, pestrou historií, ale i výrobcem. Vyrábí jej totiž Detecha, jedno z mála v současnosti úspěšných českých družstev, které letos slaví 65. výročí.\nV receptuře Detechy nicméně tuk z jelena nikdy nefiguroval, v Novém Městě nad Metují používají hovězí lůj. „Má vyšší kvalitu, pokud se dobytek před porážkou krmí senem. Když spásá trávu, lůj je horší,“ zmínila Jana Nýčová zajímavost. Receptura podle ní doznala za 67 let jen mírných úprav a zůstává prakticky identická s tou původní. „Je léty osvědčená, funguje a naše zákazníky nikdy nezklame,“ dodala.\nTi se sklonem k nostalgii jsou nadšení z toho, že Detecha vrátila na trh i jeden z prvních obalů, v nichž se Jelení lůj kdy prodával. Trochu nepraktické „vyšupovátko“ se stalo okamžitě prodejním hitem, lidé nadšeně vzpomínali na své mládí či dětství. Stále pak stoupají, bez ohledu na roční dobu, prodeje jiné novoměstské speciality. Tou je Jelení lůj s placentou.\n„K výrobku se vážou hned dvě mylné představy. Není to žádná inovativní novinka, ale receptura ze šedesátých let. A také není pravda, že by se využívala placenta lidská, do výrobku se přidává vepřový placentární výtažek. Mimochodem, tento Jelení lůj vyrábíme na základě licence. Ještě za komunismu jsme ji pořídili ze Švýcarska, což bylo tehdy pro malého českého výrobce něco takřka nepředstavitelného,“ přiblížila Jana Nýčová.


Citlivá a podrážděná Výživa a regenerace Unavená Všechny věkové skupiny Všechny typy pleti Bez ochrany SPF\nHydratační denní krém pro všechny typy pleti Lancome Hydra Zen Neurocalm.\nZklidňující hydratační péče působící proti stresu. Dopřejte své pleti pocit uvolnění. Zklidňuje a jemně působí proti stresu a únavě. Zásobuje pleť vlhkostí a prostřednictvím hydratačních aktivních látek pečuje o zklidnění pokožky. Delikátní textura olej ve vodě se perfektně rozpouští na pokožce. Intenzivně pleť hydratuje a zanechává ji dlouhodobě hebkou a zářivou. Stres, znečistěné prostředí, velké rozdíly teplot - tím vším Vaše pleť trpí. Pleť je místy začervenalá, vysušená - je lačná po ochraně a zjemnění. Stejně tak jako hydrataci, potřebuje Vaše pleť výživu a zklidnění. NEUROCALM™ komplex s přírodními výtažky - bojuje proti vlivům vnějšího prostředí a emocionálnímu stresu.


Ze Zbyňkem Matějů o Malém princi - Národní divadlo\nZe Zbyňkem Matějů o Malém princi\nInscenace Malý princ, která bude mít premiéru 1. dubna 2015, bude multimediálním projektem, který osloví dospělé i děti. Vždyť je ho konec konců možné vnímat jako pohádku i jako laskavé podobenství. S princem, růží, liškou a obyvateli sedmi planet se setkáte již brzy. V inscenaci nebude chybět tanec, a dokonce ani zpěv. Hudbu svěřil režisér do rukou jednoho z nejpovolanějších autorů, Zbyňka Matějů, který má zkušenosti s hudebním divadlem i filmem, a je stejně tak invenčním autorem i v oblasti nezávislé tvorby.\nAsi nenajdeme nikoho, kdo by neznal Malého prince jako čtenář. Setkal jste se s ním někdy dříve i jako autor?\nMalý princ nenechá chladným nikoho a bylo otázkou času (a autorských práv J ), kdy se objeví jeho zpracování i na naší scéně. Kdysi jsem psal hudbu (je to tak 15 let) pro zpracování Malého prince pro jednu německou scénu – šlo o spojení černého divadla s loutkami. (Partituru jsem samozřejmě, jak je mým zvykem, někam zašantročil…)\nInscenace Laterny magiky jsou velmi komplexní a stejně tak i tvorba. Jakým způsobem vzniká hudební složka? Už jste někdy s režisérem Vladimírem Morávkem spolupracoval?\nV naší inscenaci jsem měl původně představu velkého orchestru a velkých hudebních ploch (rozehrané hudební divadlo). Nicméně koncepce Vladimíra Morávka je blíž činohře a bude jistě velmi zajímavá. Viděl jsem od něj několik věcí – fantasticky rozpohybovanou inscenaci Ze života hmyzu v divadle Archa, Lásky jedné plavovlásky a další a všechny mě zaujaly. Známe se dlouhou dobu, ale nikdy jsme se pracovně nepotkali.\nŘídíte se jeho představou, nebo máte vlastní vizi?\nS Vladimírem jsme se sešli nad scénářem a já si určitou představu hudební složky vytvořil. Protože na natáčení nejsou velké prostředky, používáme i moje starší nahrávky filmové hudby – chci se vyhnout (v co největší míře) elektronicky generovaným zvukům – archivní hudby se zvukaři přemíchávám a dotvořuji. Jsem rád, že spolupracujeme s Ivo Špaljem, se kterým jsem se již kdysi setkal ve Švankmajerově filmu Lekce Faust a zcela nedávno na práci pro animovaný trikový film Transport Er (režie: Miloš Zvěřina). Je to žijící zvukařská legenda.\nBude možné hudbu k Malému princi žánrově zařadit? Měla jsem velmi ráda váš balet Ibbur aneb Pražské mystérium a nyní Čarodějova učně, tato baletní hudba působí pokaždé velmi mysticky…\nHudba k Malému princi bude jistě stylově rozmanitější – bude sloužit v maximální míře inscenaci. Čarodějův učeň či Ibbur jsou celovečerní balety a hudba má v nich trochu jinou úlohu, musí udržet i formu a tektoniku celého společného díla a naplňovat přitom princip identity a kontrastu.\nJak probíhá vaše spolupráce s choreografem Liborem Vaculíkem?\nLibor Vaculík je velký profesionál. Pracovně jsme se ale ještě neměli možnost poznat. Setkali jsme se kdysi na složeném večeru ve Státní opeře, kde měl půl večera na hudbu Josefa Myslivečka a já s Pavlem Šmokem balet Golem. Na Liborovi se mi líbí, že si z ničeho nedělá těžkou hlavu a operativně se dokáže vyrovnat se změnami temp, rytmů apod. a nešílí, že mu s režisérem kazíme koncepci… Je to týmový hráč.\nBohužel jsem nemohl být na filmových dotáčkách (seděl jsem v porotě mezinárodní harfové soutěže), ale prý vše proběhlo skvěle ke všeobecné spokojenosti.\nZaujala mne soudobá skladba Still Life, která vznikla pro amerického choreografa Raiforda Rogerse z Los Angeles Chamber Ballet a tuto jeho práci má teď na repertoáru také náš Bohemia Balet. Jak jste se k této spolupráci dostal a plánujete v ní pokračovat?\nKdysi jsem viděl na internetu ukázky z baletu, který pracoval s moderní vážnou hudbou a neuvěřitelně dobře reagoval na muziku – naprosto nepravidelnou a pro choreografa jistě velmi obtížnou. Pochválil jsem dílo a poslal ukázku mých spoluprací s tanečním divadlem. Zanedlouho přišel dotaz, zda se nesetkat na společné práci. Měl jsem tehdy jiné plány, ale dohodli jsme se, že dopíši koncertní věc pro cello, smyčce a bicí, kterou jsem měl rozepsanou pro Maxe Hornunga, sólistu z Orchestru Bavorského rozhlasu, a on se ji pokusí zinscenovat se svým souborem. Když jsem mu předal nahrávku, bylo mi jasné, že mě pošle někam, protože to vůbec není vhodná skladba pro tanec.\nPřišla však nadšená odpověď a pozvání na premiéru s Los Angeles Chamber Ballet v proslulém Luckman Theatre na červenec 2015. Reakce publika, rozhovory pro Los Angeles Times, LA Magazine atd. mě opravdu dostaly. Lucman Theatre si okamžitě objednalo novou hudbu, tentokrát na celý večer a chtějí ji uvést živě ve spolupráci s LA Philharmonic v létě 2017. Premiéra měla ještě další dohru, dostal jsem mail od jednoho z manažerů New York Philharmonic, že Still Life slyšel a doporučil ji dramaturgii na koncert filharmonie v New Yorku. Co víc si skladatel může přát?


Generální inspekce bezpečnostních sborů se zabývá údajným přepisem komunikace ochranky prezidenta Klause, který zveřejnila TV Nova po pátečním útoku na politika. Může to být podvrh, varují inspektoři.\nZakázky od straníka na straníka\nJak se policie v naší České banánové džamahýrii může vyznat v tom,co je špatně a co není špatně? Pavel podniká s Petrem, který kdysi podnikal s oním Pavlem. Oba spolupracují s Alem, který má bráchu na protikorupčním. Pavel založil i ochranku pro presidenta a také firmu na šití uniforem policie. Petr zase tyto uniformy pere a provozuje firmu na spávu Pražského hradu. Al má firmu na zadávání státních zakázek všech ministerstev a Pavel má firmu na uveřejňování zakázek na netu, jejiž stránky provozuje Petrova firma. Nejsou ti policisté kouzelníci?:-)\nMyslím, že Klausova ochanka je podvrh\nA ze se v Cesku muze zaklepat backorama po konzumaci ceskeho alkoholu, to je jen novinarska kachna, aby se lepe prodavaly noviny, ze?\nony se vyrábějí repliky kuličkovek? "...vystřelil dělník Pavel Vondrouš z repliky pistole, která střílí plastové kuličky."\nJinak by mne docela zajímalo, co pan Kužel míní "uzavřeným kanálem". Absolutní ochrana vůči odposlechu radiové komunikace neexistuje. Ovšem lze použít scramblery, které hovor kódují. Ale je zde daleko jednodušší možnost a tou je odposlech "akustický". Stačí citlivý mikrofon a komunikaci odposlechne přímo "od úst", zvláště jsou-li, jako v tomto případě, hovořící soustředěni na malém prostoru.\nPan Kužel má zřejmě pravdu v tom, že OFICIÁLNÍ záznam komunikace bodygárdů neexistuje. Což ovšem neznamená, že nemůže existovat záznam neoficiální. Takže pane Kužel, stále platí ono "mlčeti zlato". Je to určitě lepší než trapné pokusy močit veřejnosti na boty!\n> ony se vyrábějí repliky kuličkovek? "...vystřelil dělník Pavel Vondrouš z repliky pistole, která střílí plastové kuličky."\nPlastové kuličky nestřílí pistole, ale replika (takže gramaticky i sémanticky je to naprosto v pořádku).\nČtěte znovu a pečlivě. Pak zjistíte, že se mýlíte. Takže gramaticky i sémanticky je takto postavená věta nonsens.\nAtentátník vyprazdňuje do prezidenta zásobník a ochranka se mezi sebou jen tak baví. Možná, že si vyprávěli nějaké vtipy.\nHoši, kdo vás trochu blíže poznal a ví, co jste zač (a jaké máte ego a IQ), tak ví, že ten záznam je pravý.\nZáznam komunikace je pro ochranku plus\nDokládá totiž, že si alespoň něčeho všimli .\nPodvrh to být určitě může\nve smyslu toho že Kubice a jeho muž Červíček tu uniklou komunikaci prohlásí za podvrh.\nTěmhle hochům bych rozhodně věřil tak 100 x méně než televizi Nova, co jsou zač to předvedli v souvislosti s tou brutální popravou čestného poldy Lessyho.\nRe: Podvrh to být určitě může\nNaprosto s Vámi souhlasí.\nJen bych chtěl upřesnit, že televizi Nova někdy nevěřím ani hlášení času.\nmáme tu záznam.... záznam komunikace\ncože ? co ?....\nmáme tu záznam....záznam\nco co se děje... akce ?\nzáznam je podvrh, opakuji podvrh\nbyl to Nývlt, nebo Macháně\nJe to jasný podvrh\nTak blbá ochranka přeci nemůže být\nRe: Je to jasný podvrh\n,,,ale může. Je třeba povolat agentku Sue Thomas a ta jim to odečte na záznamu z rtů. Kevin Kostner dojde školit prezidentovou ochranku a ještě najmou Chucka Norise.\nOdezírat ze rtů dokázal již starý Vojta v českém filmu, tuším že to bylo "Aliby na vodě" s k. Hogerem v hlavní roli. Tak proč lovit v zahraničních vodách, když jsme to u nás uměli podstatně dříve a lépe\nže je to podvrh, ti pánové (alespoň ti co jsou vidět) neřekli ani fň.. Škoda, je u nás tolik kvalitních bezpečnostních agentur s kvalitně vycvičenými osobními strážci popř. dalšími pracovníky PKB, toto je špatná vizitka..pakliže jsou tito strážni placení státní správou, je to o to smutnější..\n...ti pánové byli tak utajení, že ani jejich šéf je nemohl najít. Jediné poznávací znamení byla žvýkačka! Jasně oni nemluvili, ale žvejkali. Jejích nadřízení se do teď z toho nemůžou vyžvejknout. Dobrá žvýkačka Pedro zalepí i Klausovo postřelené řebro.\nochranka prý komunikuje na uzavřeném kanále\nkdyby šlápli na otevřený, spadli by do něj šéf se asi dopálil, že na něj padá podezření, že nechápal vážnost situace ani po varování podřízeným\nRe: ochranka prý komunikuje na uzavřeném kanále\nJak za komančů... To stáli v Plzni na tř. 1 máje esenbáci s řehtačkama na víkách u kanálů a točili jak diví, a když se jich člověk zeptal, co to dělaj, dostal odpověď "Máme rušit vysílání Svobodné Evropy, ale nevíme, na kterým kanále vysílá"...\nTak té Langerově podvodnické bandě s názvem GIBS jistě věřím, jsou to odborníci na lhaní, mlžení a stíhání poctivých policistů. Ta nahrávka vypadá velice autenticky.\nPodvrh často vypadá pravděpodobněji než skutečnost.\na Klaus byl pravý ?\nNebyl v Chrastavě dvojník? Možná to celé bylo jen cvičení ochranky, "útočník" nrtm. Vondrouš omylem ani nesundal maskáče !\nRe: a Klaus byl pravý ?\nProč by sundával maskáče? Nepřijela ještě prezidentka " BOBOŠÍKOVÁ" a park na exhibicionizmus byl daleko, otevíral se předse most\nrád že jsem se dnes v jiném příspěvku ráno nemýli, když jsem tvrdil že tvrzení bulvární Novy, které okamžitě bez potvrzení z důvěryhodného zdrije převzal zbulvarizovaný iDnes jako hyeny. Jen tak dál, profíci z idensu. Jaký je rozdíl v profesionalitě mezi Vámi a třeba ochrankou prezidenta?? Jste opravdu odpad a novinářská sebranka bez špetky profesionality\nže je to vše podvrh\nno jako ty určitě ne\njsem rád, že značka tvojí křišťálový koule je ta nejlepší.\nmusi to hrat na povrh...jinak by to pro ne byl moc\nvelkej pru*er...ze to uniklo, jak vedli komunikaci...\nvypadá to na totální rozklad\nRe: vypadá to na totální rozklad\nmno .... zřejmě se zdá inspekci\ndialog příliš inteligentní\nřikala to Máňa a na nově taky.\nFalešný záznam, falešná pistole, falešná ochranka, falešný prezident..... Stalo se tedy vůbec něco?\nA nebyl nastrčen někdo na místo bodyguardů?\ncelá akce zapadá do rámce podle http://janasimonova.blog.respekt.ihned.cz/c1-57699700-cesi-si-delaji-legracky-ze-sveho-prezidenta-a-nejen-z-neho-a-nejen-oni a to je to, o čem stojí za to pouvažovat\nRe: A nebyl nastrčen někdo na místo bodyguardů?\nna kdejakej blog si může kdekdo cintat kdeco.\nPo tom, jak se ochranka "předvedla", je možné ji ještě něčím poškodit?!\nOchranka v tom přepisu působí jak banda naprostejch kašparů a tak to hned policie označí za podvrh. Zkrátka se to nehodí do krámu. Teď je míš na straně Novy. Měli by prásknout zdroj a ono už se uvídí zdali jde o podvrh a nebo ne\nRe: No samozřejmě......\nmíč - oprava\nJsem v šoku, že dneska ještě někdo bere vážně to, co vypustí do světa tv nova, tvůrce "nejlepšího a profesionálního" zpravodajství v zemi....\nBohužel, spousta lidí pořád věří...\nPodvržený "odposlech". Šaráda pokračuje\nNo, spíš šaškárna.\nVypněte to a jdeme domů.