The Pyrenean Mountain Dog Patou von Traumberg - Pyrenejský horský pes\nPovaha patou se za staletí příliš nezměnila. Stále je to sebevědomý, vyrovnaný a velmi nebojácný pastevecký pes, který spolehlivě ochrání svěřené území, stádo, či rodinu. V porovnání s některými ostatními pasteveckými plemeny se projevuje patou výrazně „mírumilovněji“, není to v žádném případě pes útočný! Vzhledem k jeho prapůvodnímu poslání je jeho chování samostatné, má instinktivní sklon k nezávislosti, samostatnému uvažování a rozhodování, což vyplývá z jeho instinktu samostatného strážce stád. Patou nebyl nikdy šlechtěn k absolutní poslušnosti, hlavním kritériem byly jeho pracovní dovednosti, spočívající ve schopnosti vyhodnocovat správně situaci, udržovat predátory v uctivé vzdálenosti od stád a v případě nutnosti i zasáhnout. Takové situace sám však nevyhledává, nejprve případného útočníka zastrašuje imponujícím postojem a hlubokým štěkotem a zaútočí až v nejvyšší nouzi. Při obraně stáda a svěřeného území prokazuje mimořádnou odvahu a statečnost. Má tendenci za své teritorium považovat celé území, kam až dohlédne, a proto je nezbytné vymezit mu hranice dostatečně vysokým a pevným plotem.\nAle zpět k tématu. Jsem přesvědčena, že pes (fena) se správnou, tj. typickou a sebevědomou povahou je schopen pracovat u stáda, aniž by nezbytně musel pocházet z "x generací pracovních linií“, důkazem budiž odchov mé kamarádky Báry (fenka po „gaučácích“ pracuje u stáda) anebo Aránkova dcera ve Skandinávii, která rovněž působí u stáda, ač rovněž pochází z „nepracovních linií“ "gaučáků". :) Správná povaha je tedy podle mého názoru u tohoto plemene naprostý fundament, domnívám se, že je úplně jedno, zda bude php pracovat u stáda anebo bude plnit "pouze" funkci "gaučáka", rodinného psa, hlídače, apod., neboť nevyrovnaný a labilní jedinec nikdy nebude schopen bez problémů plnit ani jednu z těchto "funkcí".\nPatou je ovšem velice univerzální a přizpůsobivý jedinec, v dnešní době plní často i roli rodinného psa, působí úspěšně i v canisterapii. Výchova mladého psa musí být klidná, konzistentní a velmi důsledná, patou je inteligentní a chápe rychle, ale majitel by měl disponovat jistou vrozenou autoritou, protože někteří jedinci mohou, a to zejména v období dospívání zkoušet testovat slabiny ve výchově, avšak i tehdy je třeba si zachovat naprosto chladnou hlavu a v žádném případě nepoužívat násilné metody! Patou si velice dobře vědom své síly, vůči slabším (dětem, malým psům atd..) se chová empaticky, ohleduplně, až něžně a své fyzické převahy nikdy nezneužije. Mladého jedince je nezbytné už od raného věku vystavovat novým podnětům, brát ho do rozličných prostředí, důkladná socializace je základním kamenem správné výchovy a zárukou toho, že v dospělosti budete mít vyrovnaného, přátelského a bezproblémového jedince. Dominantnější jedinci - samci mohou v době pohlavního dospívání představovat pro majitele značnou výzvu, ale i tehdy je nezbytné ve výchově postupovat s maximální důsledností a současně netrpět puberťákovi žádné zhůvěřilosti, tj. dát mu jasně najevo, že ve smečce šéfuje jeho pán, nikoliv on.\nNemám pocit, že php nemá vůbec žádný lovecký pud, něco takového může tvrdit pouze někdo, kdo se nikdy se svými psy při procházkách nesetkal se zvěří. Ačkoliv bydlíme na kraji Plzně, zažila jsem nespočetně situací, kdy se na louce vyřítilo stádo srn, vyběhla liška, vyletěl bažant či se náhle na břehu řeky objevil bobr či nutrie. A psy to tedy v klidu nenechalo! Mnohokrát jsem zažila, že holky, a to včetně veteránky Huescy prohnaly na louce stádečko srn a přivodily mi tak téměř infarktové stavy, neboť všechny tři zdrhly za srnami do neudržované a zarostlé části louky, kde se běžně zdržují i divoká prasata. Asi nejhorší byl okamžik, kdy se doslova pár metrů před námi vynořil statný kňour a naši psi se k němu rozběhli a Arán se už už chystal si to s ním „vyříkat“. Naštěstí divoké prase zvolilo ústup a přeplavalo přes řeku na protější břeh. Nechci si ani představovat, co by nastalo, kdybychom potkali bachyni s mladými…Nicméně i "gaučáci" z mého chovu si dokáží poradit při útoku divokého prasete; jeden z psů z vrhu B při napadení divočákem nejenže neuhnul, ale dokázal v pouhých 22 měsících útočníka poslat, aniž by utrpěl více než jen pouhých pár šrámů, na onen svět. Odvaha a statečnost php při útoku predátora je mimořádná a při obraně je schopen vsadit všanc svůj vlastní život a opravdu nemusí pocházet z "pracovních linií".\nTakže ano, abych to shrnula, konkrétně naši psi chodí u nás na louce na volno, ale nikdy bych je nepustila z vodítka tam, kde nemám přehled o situaci anebo v neznámém prostředí či v lese, atd. Na volno v cizím prostředí pouštím pouze Albinku, která má velmi dobře zvládnutou poslušnost.\nMěla jsem možnost vidět řadu nevyrovnaných či bázlivých jedinců, a to i nejen u nás, ale i v zahraničí (např. na NV ve Francii se za nevyrovnanou povahu plně v souladu se standardem vylučuje) a považuji tento jev za značný problém, i proto si velice cením možnosti složit povahový test, již nabízí francouzský klub, a jsem hrdá na to, že moji psi v této zkoušce obstáli se ctí. Test prověřuje kromě jiného i reakce psa na různé nepříjemné, nečekané či neobvyklé podněty a pes nesmí projevit ani náznak agresivity či paniky. Mohu potvrdit z vlastní zkušenosti, že francouzští testeři obvykle kombinují během testu různé metody, nelze se tedy na test předem „připravit“ jako na zkoušku. Bázlivý, agresivní či jinak nevyrovnaný jedinec sítem testu neprojde. Moji psi počínaje Huescou mají úspěšně složené testy povahy ve francouzském klubu R.A.C.P. Typická, tj. vyrovnaná a sebevědomá povaha bez známek agresivity či bázlivosti je naší naprostou prioritou. Doplnění: v roce 2019 byl test modifikován a zpřísněn, nově nyní sestává z celkem 10 různých situací. Tester provádí hodnocení chování psa prostřednictvím bodového ohodnocení. Více viz R.A.C.P. Naše mladičká Biesca tento test úspěšně složila již v necelých 18 měsících.\nTřebaže je patou velmi jemný, až něžný, přesto to není pes pro každého, neboť má - vzhledem k jeho specifické povaze a prapůvodnímu poslání, tj. samostatné ochraně stád před predátory - sklon k vlastní iniciativě, nezávislosti a samostatnému rozhodování. Patří k velkým, až obřím plemenům, a proto každý povahově nevyrovnaný jedinec může představovat značný problém, a to nejen pro jeho majitele, nýbrž i pro jeho okolí. Pes, který nemá vyrovnanou povahu, se chová naprosto nepředvídatelně a některé jeho reakce na zcela běžné podněty mohou být nebezpečné - např. kousnutí ze strachu. Sama mám osobní zkušenost se sice v zásadě hodným, ale psychicky velice labilním a neurotickým jedincem, a proto již nikdy nechci zažít tu hrůzu, když se šedesátikilový php bez jakékoliv předchozího podnětu či varování náhle ožene po malém dítěti mého kamaráda či dokonce kousne moji dceru. O této zkušenosti se mi vůbec nepíše snadno, onoho psa jsem i - přes jeho nedostatky a nepřiměřené reakce na zcela normální situace - měla velice ráda. I na jeho případu jsem se poučila v tom, že nevyrovnaná povaha je prostě patologický jev, který je geneticky dán, vždyť ani moje mimořádně důkladná socializace nedokázala změnit vrozený základ.\nZájemce o štěně by si měl velmi tedy přepečlivě vybírat CHS a především vidět i matku štěňat, tj. její chování a reakce, je-li fena bázlivá (a bázlivost by nikdy neměla být interpretována jako "rezervovanost přírodního plemene"), bude vlohy k nevyrovnanému charakteru jednoznačně předávat i svému potomstvu. Povahově nevyrovnaní jedinci by nikdy neměli být použiti v chovu, etický a morální imperativ však není vlastní všem chovatelům, bohužel ale ke škodě plemene.\nZejména pro začátečníka je mnohdy velmi obtížné se orientovat v typu pyrenejského horského psa (každý z nás si touto „vývojovou fází“ prošel), totéž platí o výběru štěněte. Pro mne osobně je oním správným typem rustikální a harmonický jedinec s typickou hlavou, vynikajícím pigmentem a silnou kostrou, výborným pohybem; jedinec, jenž nepostrádá určitou eleganci. Snažím se chovat s souladu s francouzským standardem, naprosto klíčové jsou pro mne tyto znaky: krásná hlava a výraz, silný pigment, silná kostra a správné úhlení, typická sebevědomá povaha. Dost často zaznamenám, jak se někdo holedbá, že chová "Belly francouzského typu" s údajnými "francouzskými hlavami". Do Francie jezdím už 10 let, pečlivě sleduji chov nejen tam, i v okolní Evropě, hovořím s podstatně zkušenějšími chovateli, než jsem já, a příliš nechápu, jak je možné intepretovat francouzský standard tímto způsobem. Úzká chrtí hlava s protáhlým čumákem a bez viditelného stopu nepředstavuje žádný "francouzský typ"! Nic takového jsem nikdy ve Francii neviděla. Co to má být - onen "francouzský typ"? Doporučuji prostudovat fotografie php, pocházejících ze jak současných, tak i starých linií (např. De Bigerionnes, Du Comté du Foix, Du Néouvielle, De Alba de los Danzantes, atd..). Platný francouzský standard si lze vykládat různě, ale právě proto se pořádají ve Francii, Švédsku i dalších státech výstavy posuzované specialisty, kde je možné se dozvědět mnoho zásadních informací o typu. Neexistuje žádný "francouzský" či "španělský" typ, existují pouze jedinci, kteří se více či méně přibližují k pomyslnému ideálu - standardu. A je úplně jedno, zda daný jedinec pochází z Francie, Belgie, Španělska, Anglie, Irska či např. Skandinávie. Tak např. o naší Huesce někdejší tzv. "kamarádi" v "Česko-Slovensku" vykládali (samozřejmě za mými zády), že je "mrňavá, tlustá a španělského typu, s moc zatočeným ocasem, atd.". A ejhle, tahle "nevydarená suka" nejenže bodovala u specialistů na plemeno, ale přivedla na svět potomky, kteří oba mimořádně uspěli na NV v Argeles ve Francii..\nKora de Alba de los Danzantes "Huesca" (vnučka Noustamica Du Neouvielle) - "španělský typ"?...\nKaždému zájemci o štěně doporučuji, aby si nejprve důkladně prostudoval informace o plemeni, objel vytipované CHS, pohovořil si s chovateli, prohlédl si chovné jedince, a především si bedlivě všímal i prostředí, v němž jsou psi drženi, a teprve až poté, tj. na základě důkladného zvážení, založeného na vlastní zkušenosti a s pomocí zdravého rozumu i intuice, se samostatně rozhodl (a nikoliv na základě "zaručených informací" od samozvaných "odborníků"). Pro mne osobně nejsou důvěryhodné takové stanice, které formou nevkusné, esteticky pokleslé, až podbízivé prezentace nabízejí „super" a "vymazlená štěnda“ či po rodičích “s mnoha oceněními od specialistů" (aniž by je kdy nějací specialisté na plemeno viděli), atd. Je také velmi důležité si také všímat toho, v jakém věku a jak často mají chovné feny vrhy, seriózní chovatel takové informace netají.\nMůj názor je, že příliš mladá, sotva dvouletá a mnohdy čerstvě uchovněná fenka není fyzicky ani mentálně zralá na mateřství. Domnívám se, že "chovatelé", kteří používají v chovu tak mladičké fenky, jsou primárně motivováni ziskem z prodeje štěňat; a samozřejmě, čím dříve tak mladou fenku nakryjí, tím více vrhů mohou na této fence za celou dobu jejího reprodukčního období "udělat", s tím také souvisí následující, z mého pohledu negativní jev. Já osobně jako varovný signál spatřuji příliš častá mateřství chovných fen, vždyť porod a vše s ním spojené představuje pro fenku mimořádnou fyzickou zátěž, po níž zcela logicky potřebuje dostatečný čas na rekonvalescenci a celkové zotavení (více informací – viz Řád ochrany zvířat ČMKU). Bohužel vzhledem k dosti "pružnému" výkladu řádů ČMKU ( cituji: "c) maximální počet vrhů u chovné feny je 3 za období 24 měsíců, včetně vrhů, kdy fena porodí pouze jedno štěně, ideální počet je jeden vrh ročně.") je realita taková, jaká je; a nikoliv pouze u php, ale obecně i u ostatních plemen.\nMoje kritéria volby krycího psa jsou tato: pes musí pocházet ze zajímavých krevních linií, neboť spojení má představovat v první řadě přínos pro plemeno a chov. Osobně bych nikdy v mém chovu nepoužila jedince, který má x potomků po celé střední a východní Evropě, pro jehož majitele je krycí pes v první řadě zdrojem výdělku. Pes musí být typickým představitelem plemene a s fenou mají vzájemně doplňovat, není vhodné spojovat extrémy. Snažím se zafixovat určité vlastnosti a současně zkorigovat ty znaky, které považuji za nutné zdokonalit. Genetika je velmi komplikovaná vědní disciplína a exaktní predikce toho, jaké potomstvo vzejde ze spojení dvou jedinců, není možná. Mohu jen doufat, že uvážlivou volbou rodičovského páru + s vydatnou dávkou štěstí a s boží pomocí se mi podaří odchovat zdravé a typově homogenní jedince, což vůbec není jednoduché, jak potvrdí každý zkušený chovatel, příroda prostě někdy koná po svém vlastním způsobu. K chovu se snažím přistupovat s maximální pokorou, neboť já pouze navazuji na dědictví, jež vytvořili staří chovatelé přede mnou, díky jejich umu se v Evropě podařilo uchovat pyrenejského horského psa v téměř nezměněné podobě.\nChov php je časově a finančně velmi náročný koníček, na němž, věnujete-li se mu zodpovědně (a pokud „CHOVÁTE“, nikoliv pouze „MNOŽÍTE“), nelze zbohatnout, jen prodělat. Aneb jak říká můj chovatelský i lidský vzor Lorenzo: je to vášeň a té je třeba obětovat velmi mnoho. My např. jezdíváme se psy na NV francouzského klubu do Pyrenejí. Nejezdíme tam kvůli "egu", nýbrž proto, že se stále učíme, a právě tato výstava je vzhledem k počtu a kvalitě vystavovaných php doslova učebnicí studia plemene. A současně je to nezapomenutelný zážitek s úžasnou atmosférou, prostou nevraživosti, tak typickou pro výstavy v ČR, a konanou na místě, které má vpravdě genius loci. A kde jinde čerpat zásadní informace a současně mít možnost nechat si kriticky a nezávisle ohodnotit vlastní psy, než právě v zemi původu? Mnozí lidé v našich zeměpisných šířkách nám bohužel nepřejí ani to, že „si jezdíme“ na „národní“. À propos, asi každý zná onu Ezopovu bajku o lišce a kyselých hroznech…\nNěkdo jezdí k moři, jiný do hor, někdo má chalupu, jiný člověk sbírá známky, další zase chová koně, ovce, kozy, atd., a já nemám důvod lidem závidět nebo dokonce nepřát jejich záliby, koníčky či úspěchy. Na národní výstavě se setkáváme s množstvím chovatelů z celého světa a rozhodně se nejedná o „zpovykané zbohatlíky“, jsou to vesměs naprosto normální lidé – entusiastičtí milovníci plemene, kteří reprezentují průřez běžnou lidskou populací, jdoucí napříč všemi sociálními vrstvami. Je důležité si uvědomit, že za každým, byť i dílčím úspěchem v chovu se skrývá spousta práce, starostí (a probděných nocí) a odříkání. Mám-li mluvit za sebe, tak např. já mám nějakou konkrétní vizi o směřování mého chovu, a proto hledám takové plemeníky, kteří naplňují moji představu, bohužel však převážná část z mého pohledu vhodných kandidátů se povětšinou nachází právě v zahraničí. Činí tak i mnozí další chovatelé z ČR; ti mohou jen potvrdit, že krytí v zahraničí je mimořádně finančně a časově náročné, a že jde bezesporu o dost komplikovanější způsob reprodukce než využívání snadno dostupného krycího psa "odvedle"; o to více je třeba ocenit jejich snahu dovézt novou krev. Účasti na prestižních výstavách v zahraničí jsou pro mne vhodnou metodou, jak si naživo prohlédnout kandidáta na krytí, a to především nejen jeho exteriér, ale nadto otestovat i jeho povahu.\nZ perspektivy budoucích generací php považuji nadužívání několika málo "populárních" či snadno dostupných plemeníků za velmi nemoudré, neboť jejich opakované užití v chovu fatálně snižuje genetický fond plemene. Z hlediska genetické variability není věru prozíravé stále se opakující používání stejných krycích psů, protože "je ve vedlejší vesnici" nebo na vlastním dvorku, "musí vydělávat", etc. I majitelé chovných psů by se měli chovat maximálně zodpovědně, a to s ohledem na budoucnost plemene, hlavním kritériem nesmí být pouze finanční zisk za použití krycího psa. Majitel krycího psa musí umět odmítnout, neboť ne každé spojení je oboustranně vhodné. Je to stále se opakující situace, objeví se (nebo doveze) nějaký "populární" plemeník a všichni na něj kryjí a vůbec neuvažují nad tím, zda to je přínosné pro chov. A nějaké přemýšlení nad tím, zda je to rozumné pro populaci php, která bude navzájem úzce příbuzná? Ale, "vem to nešť", hlavně že se penízky za krytí sypou... I ta štěňata se nakonec nějak udají...Anebo co říci o nezodpovědném a "xtém" opakování stále týchž spojení, jaký smysl má kombinovat stále tytéž geny? Přístup o to nepochopitelnější, zvláště když se např. jedná o spojení, z nichž prokazatelně vzešla štěňata s nějakými závažnými dědičnými problémy (!)???\nToto není cesta, kterou bych chtěla kráčet i já, hledání jedince se zajímavou krví, který není snadno dostupný pro každého, je sice složitý a dlouhý proces, ale já jsem přesvědčena, že se vyplatí. Základem chovu je kvalitní fena, jejíž kvality mohou chov pozvednout anebo naopak – v případě méně kvalitní feny - zhoršit.\nÚspěch z říše snů na NV ve Francii - Arán, syn Huescy: dvojnásobný BIS NV v Argeles (a úspěch se neodpouští...)\nMírně filozofické zamyšlení nad situací v "Česko-Slovensku" z mého pohledu\nPhp chováme od roku 2004, náš první vrh jsme odchovali v roce 2014. Za tu dobu, co se v „pyrenejském světě“ pohybujeme, jsme měli možnost poznat nejen jeho líc, nýbrž i rub – závist, pomluvy í mimořádnou "flexibilitu" lidských charakterů. Navázali jsme ale především dlouholetá přátelství s lidmi, kterých si hluboce vážíme, a to jak u nás, tak v zahraničí. Tak např. s chovateli Huescy nás už léta pojí vřelé přátelství a mohu s klidným svědomím říci, že to nejpodstatnější o plemeni jsem se naučila od Lorenza. Díky přátelství s ním jsem měla tu čest navázat přátelství i s dalšími lidsky výjimečnými osobnostmi (chovateli php) ze zahraničí. Všichni tito dlouholetí chovatelé mají společné vlastnosti: hlubokou pokoru, vášeň pro plemeno a mimořádnou skromnost. Ač mohou - vzhledem k jejich zkušenostem a znalostem - být více než hrdi na svoji chovatelskou činnost, přesto jsou to vesměs velice normální a milí lidé, pro mne osobně jsou to představitelé tzv. "staré školy", diametrálně se odlišující od těch "nových", kteří vše "vědí nejlépe". Člověk se až nestačí divit, jakou mají někteří lidé míru sebevědomí, neúcty a mnohdy i troufalosti hodnotit a soudit kdekoho a kdeco.\nBohužel nejen záměrně šířené nepravdy, manipulativní lži a naprosté nesmysly, sdílené dnes bohužel i "díky" sociálním sítím, nýbrž i celková kafkovská atmosféra česko-slovenské pyrenejské komunity v ČR dokážou znepříjemnit nadšení a radost z chovu i výstavních úspěchů.\nV ČR je možno php chovat pod dvěma zastřešujícími kluby, v případě, že nechci být z jakéhokoliv důvodu členem žádného klubu, je možné s tím či oním klubem uzavřít smlouvu o poskytnutí chovatelského servisu. Je na každém, aby si vybral klub, v němž se cítí svobodně a komfortně, tj. takový klub, v němž probíhá demokratická diskuze za účasti všech členů a panuje skutečná pluralita názorů a nikoliv jen "papírově" proklamovaná.\nZa „starých dřevních časů“ bývali lidé členy obou klubů, já sama jsem byla členkou obou klubů od roku 2004, nikomu tehdy nečinilo problém být současně členem v obou klubech. S příchodem "nových", často takových, kteří na počátku milénia ani netušili, že existuje něco jako pyrenejský horský pes, přibylo arogance, fanatismu i osobních útoků a honby za funkcemi a celkově tak došlo k nevratné toxicitě atmosféry.\nV zájmu plemene by jistě bylo smysluplné, kdyby mezi chovateli a kluby probíhala spolupráce a normální komunikace, něco takového je – i vzhledem k výše popsaným okolnostem – v současnosti bohužel naprostá utopie.\nZa zmínku stojí např. šíření naprosto lživých a smyšlených dezinformací o druhém klubu (KCHMPP), urážení chovatelů i poradců chovu z KCHMPP, pomluv u zahraničních rozhodčích, dále pak zveřejňování informací majících povahu osobních dat, a to bez souhlasu nečlena klubu.\nAno, pěknými zdravotními výsledky se opravdu každý rád pochlubí, ale vyskytne-li v nějaké linii závažný dědičný problém, tyto informace jsou "zameteny pod koberec". Jestliže se někdo ohání "chovatelskou a morální povinností" "vyvěsit" na jakémsi soukromém webu veškeré zdravotní výsledky, tak proč tedy nejsou v oné databázi zveřejněny skutečně všechny oficiální výsledky populace php, a to např. včetně i ne zcela perfektních výsledků DKK, případů potvrzené hluchoty, těžké luxace patel, atd.? Tento "selektivní" přístup není tedy ani náhodou transparentní!\nAno, zodpovědný chovatel se skutečně snaží vybírat pro chov takové jedince, jejichž předkové a sourozenci mají dobré zdravotní výsledky. Ale jak má zjistit realitu? Není ostudou ani zpravidla ani ničí chybou, jestliže se v chovu objeví nějaký naprosto nepředvídatelný zdravotní problém, neboť genetika je komplikovaná. Ale považuji za - velmi eufemisticky řečeno - krajně nefér, jestliže kdosi zveřejňuje na soukromém webu zájmového spolku selektivním způsobem privátní informace (bez souhlasu majitelů), stažené z neveřejné (!) databáze veterinárního lékaře a podléhající zákonu na ochranu osobních údajů!\nProč tedy např. ty či ony zdravotní výsledky ano a proč naopak ty či ony již nikoliv? Celé to na mne působí jako čiré pokrytectví typu "káže vodu, pije víno." Nechť si na tento ambivalentní "přístup k informacím" utvoří každý vlastní, pokud možno nezávislý názor...\nA naopak špinění a diskriminace chovných jedinců z "konkurenčního", údajně "podřadného" klubu patří bohužel k běžným metodám dehonestace, konkrétním příkladem budiž např. naschvály typu odmítání přihlášek bývalých členů a také psů z mého chovu na KV "konkurence". Poté, co můj Arán vyhrál "konkurenční" klubovku KPP, přihlášku na další KV výbor KPP již pro jistotu odmítl. Co kdyby dvojnásobný vítěz NV Argeles náhodou zase uspěl... Výbor odmítl rovněž i přihlášku jiné bývalé členky klubu, která vlastní fenku z mého chovu a "dovolila" si vyjádřit vlastní názor. Nevybavuji si, že by někdy v historii KCHMPP byla z nějakého důvodu nečlenovi zamítnuta přihláška na výstavu, neřkuli pak z důvodu patologické osobní animozity kohosi, komu "chutí moc".\nČlověku až zůstává rozum stát nad tím, že se takto mohou chovat dospělí lidé v oboru zájmové činnosti, která by měla především přinášet radost! Tyto neradostné jevy představují obecnější problém, který se bohužel objevuje napříč chovem většiny plemen, idylické vztahy nepanují nikde, když hovořím s chovateli jiných plemen, nestačím se divit, co vše jsou někteří "kynologové" schopni provádět jiným. Ovšem to, co se odehrává okolo tak málopočetného plemene, považuji za naprosté "svinstvo", nehodné dospělých jedinců, lidé ve volených funkcích by se měli chovat přinejmenším aspoň trochu důstojně a slušně. Dehonestace zasloužilých psů veteránů jsou naprosto nepřijatelné a neslučitelné s etickým kodexem chovatele!!!\nAno, štve mě, když si nějací fanatikové vůbec dovolují brát do své nevymáchané "papuli" moji úžasnou veteránku Huescu nebo kteréhokoliv z mých psů! Co tak převratného v chovu dokázali oni sami, že mají tu nehoráznou drzost urážet chov jednoho z nejslušnějších a současně nejuznávanějších chovatelů php ve Španělsku, potažmo v celé Evropě??? (!)...\nPyrenejská komunita v "Česko-Slovensku" je rozdělena na nesmiřitelné tábory, což je bezpochyby u tak málopočetného plemene velká škoda, a jsem přesvědčena, že nikomu to neprospívá, nejméně však našemu plemeni. Tato situace ve mně nevyvolává příliš optimismu a netěší mne, ale je nepochybné, že jednostranné dehonestace – namísto věcného a konstruktivního dialogu – nepředstavují rozumné řešení, jež by vedlo k "normalizaci" vztahů mezi lidmi i kluby. Někteří jednotlivci totiž, namísto aby stmelovali, společnost především polarizují a budují si především vlastní kult osobnosti.\nTakový je můj názor, jsem už "stará ženská" (a možná "aj naštrbená demenciou") a nemám věru zapotřebí "politikařit", či říkat něco jiného, než si skutečně myslím.


Lazio jako příští destinace Davida Silvy? Španělského veterána láká Italský fotbal a hrál by tam až do 40! - Ruik\nLazio Řím má za sebou nejlepší ligovou sezónu za posledních 13 let, když se po dlouhém čekání konečně dokázalo kvalifikovat do skupinové fáze Ligy Mistrů.\nA na nejprestižnější světovou soutěž se chystá vydatně připravit, když se snaží přivést hvězdu španělského fotbalu Davida Silvu.\n“Můžu potvrdit, že má rád italskou ligu a v Itálii by si moc rád zahrál. Řekl mi, že by zde mohl hrát až do 40 let.”, vyjádřil se otec Davida Silvy. V úvahu pro Silvu připadá i návrat do Valencie, ve které s fotbalem začínal.\nDavid Silva během své kariéry v Manchesteru City odehrál 435 utkání, během kterých vstřelil 77 branek a na 140 jich asistoval, připsal si tak nejvíce odehraných utkání a nejvíce asistencí v historii Manchesteru City.\nS fotbalem začal ve španělské Valencii, z které šel dvakrát na hostování do jiných španělských mužstev. Ze Španělska odešel do Manchesteru City ve věku 24 let za 28,75 milionu eur.


Prodej bytu 4+kk • 131 m² • Jívová, Praha - Hloubětín • bez RK | Bezrealitky\nProdej bytu 4+kk • 131 m² bez realitky\nJívová, Praha - HloubětínMHD 3 minuty pěšky • Parkování • Sklep • Garáž • Terasa\nCena16 990 000 Kč\nTato nemovitost již od 71 872 Kč měsíčně s roční úrokovou sazbou 5,44 %.\nProsvětlený a prostorný byt 4+kk v projektu Doma u Rokytky na rozhraní Hloubětína a Hrdlořez. Projekt ve výstavbě, dokončení IV. čtvrtletí 2022.\nSoučástí bytu bude terasa 35m2, samostatná uzamykatelná dvojgaráž s úložným/skladovým prostorem ve sklepě a garáži o velikosti dalších 16,5m2.\nByt disponuje velkorysým obývacím pokojem s kuchyňským koutem (50m2), třemi neprůchozími pokoji (14m2, 19,8m2 a 20,7m2), dvěma koupelnami (6 a 3m2), samostatnou toaletou (1,5m2) a komorou/šatnou (2,8m2). Celková podlahová plocha i se vstupní místností bude činit 130,7m2.\nByt bude vybaven předokenními žaluziemi, řízenou výměnou vzduchu s rekuperací, podlahovým vytápěním, vinylovými podlahami, keramickými obklady, dlažbou a sanitou v koupelně a na WC. Samozřejmostí budou také protipožární bezpečnostní dveře. Výška dveří do jednotlivých místností bude činit 230cm, výška stropu pak 272cm. Kvalitní plastová okna s šíři profilu 88mm, osazená trojskly.\nEnergetická náročnost budovy - A.\nOrientace oken na všechny světové strany. Byt přes celé podlaží domu.\nDokončení letos! Možnost klientských změn.\nProjekt Doma u Rokytky je malý komorní projekt o třech bytech s terasami, s dvěma garážovými stáními ke každému bytu a nadstandardně velkými úložnými prostory v 1.PP. Dům v klidné lokalitě, který svým obyvatelům poskytne velkou míru soukromí a bezprostřední sousedství přírody.\nProdej bytuPlaská, Praha - Malá Strana


I transgender žena je ženou, akceptujte to, prosím! » Transexual.cz\nHome / Transgender Novinky / I transgender žena je ženou, akceptujte to, prosím!\n25 října, 2020\tTransgender Novinky Leave a comment 519 Views\nZapomeňte na erotická videa, erotický chat a podobně. Ale představte si, že žijete vedle někoho, kdo prošel změnou pohlaví. I když se na takové lidi často nahlíží s despektem, tak jsou to přeci jen lidé jako my ostatní. Co tedy jsou mylné představy o tom ,jak lidé vnímají transgender osoby (nyní budeme řešit transgender ženy).\nTransgender žena je žena\nAni shemale ani ladyboy\nNejsou erotická encyklopedie\nNejsou ani sexuální experiment\nJe to vaše sousedka nebo sestra\nI přesto, že taková žena podstoupila změnu pohlaví, tak se stále jedná o ženu, která neměla tolik štěstí, aby se narodila do správného těla. Nikdy v podstatě nebyla mužem a musela hrát roli, kterou jí společnost přiřadila.\nMožná znáte označení transgender žen jako shemale či ladyboy. Ovšem to je hanlivé označení, které se používá hlavně v pornofilmech a u erotických fotek. Ale nežijeme ve filmu pro dospělé, tak prosím neoznačujte takové ženy jako shemale.\nMnoho lidí si myslí, že každá osoba, která změnila pohlaví musí zákonitě vše ostatním objasňovat. Tedy proč prodělala operaci, jestli je gay či ne. A mnoho dalších otázek, kterým transgeder lidé musí čelit. Proto si z těchto lidí nedělejte svou sexuální encyklopedii\nTransgender ženy nejsou objektem pro sexuální experimenty. Možná mnoho mužů si myslí, že už v životě zažili vše a teď jim již zbývá jen sex s transsexuálkou. A tak se k nim často chovají. Ale věřte, že transsexuálka také chce klasický vztah, chce být milována a necítit se jako objekt sexuálních fantazií.\nTranssexuální osoba je stejná jako vaše sousedka nebo sestra. Představte si, jak byste se chovali ke své sestře, dceři nebo sousedce. A tak je třeba se chovat i k transsexuálním ženám. Jsou to normální ženy, které si zaslouží akceptování a i respektování.\nPokud jste se poznali v některém z těchto mýtů, tak prosím změňte postoj k transgender ženám a respektujte jejich život a jejich práva. Chovejte se k ní jako ke každé jiné ženě a nesnažte se upozorňovat na její případnou jinakost, kterou vidíte především vy.


Administrativa Blansko Nabídka práce\nNabídky práce v regionu Blansko. Vybírejte z nabídky volných pracovních míst Blansko a najděte si lepší pracovní místo. Nabídky práce Administrativa se na tomto webu zobrazí dříve, než vyjdou v tištěné podobě v časopise nebo se objeví na vývěsní ceduli úřadu práce. Pokud Vás žádná pracovní nabídka v regionu Blansko nezaujala, můžete zkusit okolní města.\nNabídka práce Administrativa Blansko, brigády, zaměstnání


Ozdoby do klopy saka - Galamodino.cz\nVěděli jste, že se některá saka zapínala v deštivých dnech až ke krku? Z tohoto důvodu byla na jedné klopě dírka a na druhé knoflík. Když sako nebylo dopnuté ke krku, ozdobila se dírka klopy saka ozdobou, kterou byla zpravidla květina. Dnes už se knoflíky na klopu saka nepřidělávají vůbec, ale tradice zdobit klopu zůstává. Nabízíme Vám jehlice a špendlíky do klopy saka v originálních designech a provedení.


Pandí samička porodila dvě mláďata. Jedno zemřelo | Týden.cz\nZoo ve Francii\nPandí samička porodila dvě mláďata. Jedno zemřelo\nSamička pandy velké v zoologické zahradě ve Francii porodila v pátek pozdě večer dvojčata. Jedno z mláďat však zemřelo. Je to vůbec poprvé, kdy se ve Francii narodilo mládě pandy.\nZoologická zahrada v Beauval uvedla, že navzdory snahám odborníků na pandy z Číny první z mláďat bylo slabé a nepřežilo. Matka se však pečlivě stará o druhé, přeživší mládě.\nPandu Chuan-chuan a jejího partnera Jüan-c' zapůjčila zahradě Beauval Čína v roce 2012. Jejich příchod byl oslavován jako symbol oteplování diplomatických vztahů mezi Paříží a Pekingem. Obě pandy by se měly vrátit do vlasti v roce 2022, jejich potomci zůstanou ve Francii do věku dvou nebo tří let.\nZatímco dospělá samice může vážit až 125 kilogramů, mládě pandy váží při narození kolem 120 gramů. Panda velká patří mezi nejohroženější živočišné druhy. Jejím přirozeným domovem je několik horských hřebenů v centrální Číně. V současnosti podle dostupných informací ve volné přírodě žije kolem 1800 kusů a dalších 400 v zajetí. Mimo Čínu má právo chovat pandy pouze 22 zoologických zahrad.\nPro pandy je typická velmi slabá porodnost. Loni se v Evropě narodily pouze tři mláďata. Brzy devítiletá Chuan-chuan byla oplodněna uměle.


Úvod » Multony a fólie na ubrusy » Multony FRIDOLA\nMultony a fólie na ubrusy / Multony FRIDOLA\nMulton pod ubrus v bílé barvě. Udržuje ubrusy na správném místě a zabraňuje jejich posunování či nežádoucímu zvlnění a zároveň chrání desku stolu. Stačí pouze ustřihnout na míru a položit na stůl, omyvatelné. Dodáváno v metráži. Maximální návin na jedné roli je 15 metrů.\nMateriál: polyester, gramáž 570g/m2\nOboustranně povrstveno měkčeným PVC. Lze otřít vlhkou utěrkou.


Byty 3+kk Plzeň sever | Eurobydleni.cz\nProhlédněte si rozsáhlou nabídku inzerátů byty 3+kk Plzeň sever. Na Eurobydleni.cz najdete v (250+) inzerátech bytů 3+kk Plzeň sever i nové byty 3+kk v Plzni sever.\n2 047 000Kč\n2 014 340Kč\n1 981 680Kč\nRád byste pro vaši rodinu zajistil prostorné bydlení a zvažujete koupi bytu 3+kk v Plzni sever? Prostorné byty 3+kk Plzeň sever můžete velmi snadno najít díky realitnímu portálu Eurobydleni.cz, které poskytuje ucelený přehled o všech aktuálně inzerovaných nabídkách třípokojových bytů 3+kk Plzeň sever i v dalších krajích České republiky. Byt 3+kk Plzeň sever umožňuje útulné bydlení zejména pro rodiny s dětmi, které chtějí dopřát svým dětem dětský pokoj, kde budou moci trávit svůj volný čas. V prostorném bytě 3+kk Plzeň sever najdete také dostatek místa na společně trávené chvíle a pro svou relaxaci.\nByty 3+kk v Plzni sever\nByty Plzeň sever 3+kk si můžete vybrat ke koupi podle velikosti, stáří i lokality. Cenu za nový byt 3+kk Plzeň sever ovlivňuje také staří nemovitosti. Za byty 3+kk v centru města Plzeň sever umístěných v novostavbě budete pravděpodobně muset zaplatit vyšší pořizovací cenu. Naproti tomu v blízkosti vašeho bydliště najdete vše, co budete potřebovat. S největší pravděpodobností nebudete muset dojíždět za prací či za studiem. V centru města Plzeň sever najdete také vyžití za kulturou, úřady a nákupní centra s restauracemi. Byty 3+kk v Plzni sever na periférii disponují možností ocitnout se během chvíle v přírodě či na dětském hřišti. Také okrajové části jsou obvykle vybaveny základní občanskou vybaveností. Byt 3+kk v Plzni sever si můžete vybrat prostřednictvím webových stránek Eurobydleni.cz.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty 3+kk Plzeň sever, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 3+kk Plzeň sever, a to byty 3+kk na prodej Plzeň sever, pronájem bytu 3+kk Plzeň sever, dražby bytů 3+kk Plzeň sever.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii byty 3+kk Plzeň sever nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty Plzeň sever, prodej bytů Plzeň sever, pronájem bytu Plzeň sever, dražba bytu Plzeň sever.\nDalší lokality v okolí byty 3+kk Plzeň sever\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty 3+kk Plzeň sever, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty 3+kk Plzeň sever. Určitě lépe naleznete byty 3+kk Plzeň sever, který hledáte.\nbyty 3+kk Bílov\nbyty 3+kk Čerňovice\nbyty 3+kk Dobříč\nbyty 3+kk Hvozd\nbyty 3+kk Koryta\nbyty 3+kk Studená\nbyty 3+kk Trnová


Nákupy zlata se mění, a to hlavně pro banky. Pro evropské banky začne od 28. června (pro banky Spojeného království od 1. ledna 2022) platit soubor nových regulí známých pod názvem Basilej III, které ovlivní podobu trhu s drahými kovy. Zlato od té chvíle povýší na aktivum první kategorie.\nPolsko nakoupí minimálně 100 tun fyzického zlata. Chce se tak zabezpečit před ekonomickými dopady koronavirové krize. Zároveň má podle slov prezidenta centrální banky Adama Glapinského tento nákup světu jasně demonstrovat, že je Polsko silnou ekonomikou.\nZlato jako dlouhodobá pojistka při nervozitě na trzích\nPřinášíme Vám pohled nezávislých ekonomů na otázku vývoje ceny zlata. Citujeme z mimořádné analýzy, kterou zpracovala Markéta Šichtařová a Jiří Cihlář ze společnosti Next Finance.\nNebezpečí inflace je zatím spíše opomíjené, o čemž svědčí fakt, že lidé i firmy zásadně zvýšili své vklady na bankovních účtech. Ty v loňském roce u firem stouply o 11 %, u domácností dokonce o 12 %, což představuje nejvyšší nárůst v historii České republiky.\nJoe Biden je již pár dní oficiálně americkým prezidentem. A hned po tom, co do oválné pracovny usedl cena zlata vzrostla. Co vlastně Kamala Harris a Joe Biden přinesou trhu s cennými kovy a americké ekonomice? Na tuto otázku se ve své předpovědi pokusil odpovědět univerzitní profesor a analytik Arkadiusz Sieroń.


Triky zapomenou na kluka | Cesta vzhůru vede přes dřinu, krev, pot a slzy.\nBlog.cz\t» Cesta vzhůru vede přes dřinu, krev, pot a slzy.\t» Archiv\t» Duben 2011\t» Triky zapomenou na kluka\nTriky zapomenou na kluka\n8. dubna 2011 v 11:43\t| ♥Buble♥\t| Zajímavosti\nUrčitě už si někdy zažila rozchod, nebo se ti naopak líbil kluk, který neměl zájem. Co udělat pro to, abys na něj definitivně zapomněla?\nUrčitě jsi smutná, teda hlavně když jde o rozchod. Takže většinu času raději trávíš doma u filmu s plnou miskou čokolády a truchlíš. Tak na to rychle zapomeň.\n1. Zkus být v takové době spíš s kámoškami. Zajděte si na nákupy, do kina, na párty, do čajky nebo uspořádejte společně holčičí párty... Kamarádky ti určitě spraví náladu a ty na něho aspoň nebudeš pořád tak myslet.\n2. Měla by ses zbavit věcí, které ti ho akorát připomínají. A to znamená smazat i ty pěkné zamilované smsky, co jste si posílali.\n3. Zajdi ven třeba s nějakým tvým kamarádem. Navíc v tomhle počasí se můžete projet na kole, bruslích, jít do bazénu a pořádně se vyblbnout.\nPo nějaké době, co už na něho nebudeš tolik myslet, zajdi někam s kamarádkámi a seznam se s novým klukem. Ten, který tě nechal, určitě nestál za to. Je rozhodně lepší mu ukázat, že máš na lepší kluky, a ne pořád trucovat doma a být smutná, stejně je to zbytečné. Nejlepší je mu ukázat úsměv, ukázat mu, že i bez něho dokážeš být šťastná. Třeba i když nemáš kluka.\nTakové to už bývá a každá se s tím musí srovnat. My s tím nic neuděláme, holky. Proto nebuď z toho smutná, vždyť takových kluků je na světě hodně a i lepších! A pokud už má další holku, tak to bude nejspíš jeden z těch typků, co holky často střídá. Nakonec si řekneš, že pro tebe nebyl ten pravý.\nNení na tom nic složitého. I když přiznejme si, že každá tohle zrovna v té situaci neřekne. Ale pomohou ti jen čtyři slova, a ta zní: Srovnat se s tím. Je to někdy velmi těžké, když jste měli vztah třeba 2 až 3 roky, ale je to tak. Tohle už se mi taky stalo a velmi rychle jsem se s tím srovnala, tak doufám, že ty taky.\nTak holky, snad jsem vám pomohla. Já ale doufám, že váš vztah s klukem vám vydrží co nejdéle. Hlavně nebuďte kvůli rozchodu smutné a dejte mu najevo, jak jste šťastné. Více snad k tomuhle ani nejde napsat ;-)\n1 Nika | Web | 8. dubna 2011 v 21:32 | Reagovat\nMoc pěknej článek :) ;)\nRáda se s tebou spřátelím, už jsem si tě přidala tak si mě taky přidej ;)


BLANK správní,s.r.o. ⇒ IČO: 64940489 - Obchodní rejstřík | Peníze.cz\nBLANK správní,s.r.o., IČO: 64940489 - Obchodní rejstřík\nTento výpis z obchodního rejstříku obsahuje údaje o společnosti BLANK správní,s.r.o. Údaje byly staženy 4. 7. 2021 z datové služby justice.cz dle IČO 64940489. Z důvodu ochrany osobních údajů nejsou na stránce data narození a úplné adresy fyzických osob. Kompletní výpis včetně dat narození a adres lze zobrazit po zadání IČO 64940489 na originální stránce obchodního rejstříku justice.cz.\nIdentifikátor datové schránky: bsrz3qm\nSpisová značka 42137 C, Městský soud v Praze\n- pronájem nemovitosti, bytových a nebytových prostor,bez poskytování jiných než základních služeb s pronájmem souvisejících\nNIKOLAUS ANTON BLANK - jednatel\nPraha 4, Nad svahem 3\nBlank Holding GmbH & Co.Beteiligungsverwaltung KG\nEbermannstadt, Oberes Tor 1, Spolková republika Německo\nIČO: 64940471 - L-OIL s.r.o. v likvidaci\nIČO: 64940586 - INOVA Praha s.r.o.


Fidžijská masáž mušlemi | Masáže | Orientální masáže| Wellness-Romantika.cz\nÚvod / Masáže / Orientální masáže | Fidžijská masáž mušlemi\nFidžijská masáž mušlemi\nFidžijská masáž horkými a studenými mušlemi Matamanoa\nTato masáž Vás přenese na sluncem prohřáté písečné pláže souostroví Fidži, k průzračnému moři plnému barevných rybek, mušlí a korálů, do stínu kokosových palem. Tato celotělová masáž nastartuje ozdravné procesy v těle a mysli tím, že ukazuje tělu cestu k využití vlastních sil pro regeneraci organismu a nastolení rovnováhy. Masáž se přizpůsobuje aktuálnímu stavu klienta, přispívá ke zmírnění bolestí především zad a šíje, ale i nohou a paží.\nMasáž je předávána plynulými rytmickými pohyby pomocí horkých a studených mušlí a dlaní za zvuků relaxační hudby s motivy moře. Teplo sálající z mušlí ohřívá pokožku, která díky tomu lépe přijímá vzácné kokosové oleje. Kombinace masáže s horkými a studenými mušlemi dosahuje saunového efektu - výborně stimuluje krevní a lymfatický systém. Nechte se zanášet na sluníčkem prohřáté písečné pláže ostrovů Fiji.\nMasáž Matamanoa si můžete vychutnat sami nebo ve dvojici s přítelem či s kamarádkou.\nIdeální dárek k Vánocům nebo Valentýnu. Vyzkoušejte zážitek Fidžijská masáž mušlemi.\nFotogalerie - Fidžijská masáž mušlemi\nFidžijská masáž mušlemi obsahuje:\ncelotělovou hloubkovou masáž zad, šíje, nohou a rukou teplými i studenými mušlemi\nNevhodné pro osoby s vysokým krevním tlakem, nemocemi srdce, s onkologickými onemocněními, přecitlivělostí na teplo, v těhotenství, s epilepsií\nAkce! - Fidžijská masáž mušlemi:\nFidžijská masáž mušlemi - cena: 4 299,- Kč (cena vč. DPH)\nVíte, že jakmile koupíte zážitek Fidžijská masáž mušlemi již navždy získáte věrnostní slevu?\nZážitek - Fidžijská masáž mušlemi Vám doručíme: Expresní přepravou PDP – kamkoliv v ČR do dvou pracovních dnů.\nFidžijská masáž mušlemi - dárkový balíček\nChcete vidět, jak vypadá dárkový balíček, který od nás po objednání zážitku Fidžijská masáž mušlemi dostanete službou EMS i do 24 hodin.\nChcete zážitek Fidžijská masáž mušlemi objednat pro sebe na konkrétní termín?\nZpravidla sice bývají všechny termíny dostupné, ale chcete-li mít jistotu, zarezervujte si datum ještě před objednávkou. Rezervaci zážitku Fidžijská masáž mušlemi vám budeme držet 48 hodin, do té doby budete mít prostor poslat objednávku klasickým způsobem jako dárkový certifikát.\nChtěl(a) byste zážitek Fidžijská masáž mušlemi dostat jako dárek?\nPošleme všem známým, přátelům, vaší rodině, kolegům či známým tip, čím vás mohou obdarovat. Pak už se můžete na zážitek Fidžijská masáž mušlemi jen těšit.


Pelhřimovská ODS ve městě porušila zákaz a načerno vyvěsila plakáty - iDNES.cz\nPelhřimovská ODS ve městě porušila zákaz a načerno vyvěsila plakáty\n6. října 2014 12:48, aktualizováno 12:48\nMělo jít o podporu před volbami, ale nakonec to skončilo spíš ostudou. V historickém centru Pelhřimova se na sloupech veřejného osvětlení objevily plakáty místních občanských demokratů. Ty jsou však ve městě zakázané.\nV historickém centru Pelhřimova se v pátek ráno na sloupech veřejného osvětlení objevily plakáty místních občanských demokratů. V centru města jsou však podobné reklamní poutače zakázané. | foto: Čtenář MF DNES, MAFRA\nTváře současného místostarosty a jedničky ODS v komunálních volbách Ladislava Meda a kandidáta do Senátu Josefa Doubka shlížely od pátečního rána na kolemjdoucí nejméně z pěti posterů. Věc má však jeden podstatný háček - sololitové desky s plakáty, kterým se v reklamním žargonu říká „berousci“, jsou v Pelhřimově v historickém jádru zakázány.\n„To si tam ODS musela pověsit sama. My jsme to tam rozhodně nedali,“ překvapeně reagoval na zprávu o akci politické strany Vladimír Starý z Technických služeb města Pelhřimova, které se o osvětlení i vybrané reklamní plochy starají.\nPodle jeho slov si občanští demokraté za umístění plakátů zaplatili, ale byli dopředu upozorněni, že se mají vyhnout sloupům v historickém jádru Pelhřimova.\nNa stejné úskalí už před časem narazilo uskupení Změna pro Pelhřimov. „Při objednávce sloupů veřejného osvětlení k umístění volebních plakátů nás Technické služby Pelhřimov upozornily, že je zákaz poutače dávat na historické náměstí. Naprosto jsme to respektovali. To, že ODS na náměstí plakáty na lampy rozvěsila, je smutné. Měli by jako současné vedení radnice dodržovat to, co sami ostatním nepovolují,“ popsala svoji zkušenost Renáta Marková, jednička kandidátky.\n„Muselo jít o omyl. Pokud tam plakáty nemají být, odstraníme je,“ hájil se místostarosta Med s tím, že on není za reklamní kampaň před volbami zodpovědný.\n„Plakáty jsem nevyvěšoval já. A kdo je za to zodpovědný, vám nejsem schopen v tuto chvíli říct,“ dodal.\nCelá věc ještě může mít zajímavou dohru. Za porušení zákazu a černý výlep by měla být ODS potrestána. Ovšem kdo o případné pokutě a její výši bude rozhodovat, není jasné.\n„To je v kompetenci Technických služeb,“ tvrdí Med.\nJejich zástupce Pavel Starý si však touto pravomocí není úplně jistý. „Tohle budeme muset probrat na městě, které je naším zřizovatelem. Teoreticky o pokutě sám sobě může rozhodovat pan Med,“ tvrdí.\nKontroverzní hřiště v centru Pelhřimova vydrželo bez oprav jen pár týdnů\nTémata: ODS, Pelhřimov, plakát, sloup, historické centrum, Doubek, historické jádro, Vysočina, Komunální volby 2014, veřejné osvětlení, Kandidátky, Vysočina


Práce: Pekař okres Ústí nad Labem - Listopad 2018 | Jooble\npřes internet okres Ústí nad Labem\nnoviny okres Ústí nad Labem\nna pc okres Ústí nad Labem\nruština okres Ústí nad Labem\nPráce Pekař okres Ústí nad Labem\nPekaři Pekař/ka. Požadované vzdělání: střední odborné (vyučen). Jednosměnný provoz, úvazek: . Mzda min. 20000 kč. Volných pracovních míst: 1. Poznámka: Místo výkonu práce: Ústí nad Labem., Požadujeme: vyučení., Nabízíme: mzdu 20 000,- Kč., pracovní poměr na dobu neurčitou...\nMísto výkonu práce: Ústí nad Labem. Požadujeme: vyučení. Nabízíme: mzdu 20 000,- Kč., pracovní poměr na dobu neurčitou, nástup možný ihned. Kontakt: telefonicky si sjednat osobní schůzku. Požadujeme: minimální požadované vzdělání: Střední odborné (vyučen) ...\nEXPRES spol. s r.o. - Ústí nad Labem-centrum, Ústecký kraj\nMísto výkonu práce: V Jirchářích 61/4, 400 01 Ústí nad Labem. Náplň práce hlavního pekaře - zadělávání těsta, tvarování výrobků, výroba náplní, pečení. Požadujeme: podmínkou vyučení, praxe v potravinářství - pekárně, zdravotní průkaz nezbytný. Nabízíme: mzdu 20...\nPopis pracovní pozice Místo výkonu práce: Ústí nad Labem. Požadujeme: vyučení. Nabízíme: mzdu 20 000,- Kč., pracovní poměr na dobu neurčitou, nástup možný ihned. Kontakt: telefonicky si sjednat osobní schůzku. Na partnerském portálu Dobraprace.cz jsme našli...\n...Věrnostní volno a jubilejní odměny. •\tOdměnu za nového zaměstnance. •\tPříspěvek na údržbu pracovního oblečení. •\tZaručenou práci a pěkný výdělek. •\tDobrou partu - jsme k sobě féroví. •\tPokud nemáš oprávnění na vozík, školení zajistíme a zaplatíme my. •\tŠéf stojí za námi...\n...Věrnostní volno a jubilejní odměny. •\tOdměnu za nového zaměstnance. •\tPříspěvek na údržbu pracovního oblečení. •\tZaručenou práci a pěkný výdělek. •\tDobrou partu - jsme k sobě féroví. •\tPokud nemáš oprávnění na vozík, školení zajistíme a zaplatíme my. •\tŠéf stojí...\n...práce na PC ( MS office, Internet) ~znalost el.cigaret a vapování je výhodou Nabízíme ~práci v mladém kolektivu ~práci v pěkném a příjemném prostředí nově otevřené prodejny ~100,- Kč / hod , případně prémie za mimořádný výkon ~práci v centru Ústí nad Labem...


Topinky s česnekem a rajčátky – NašeHvězdy.cz\nSuroviny:  2 palice česneku  olivový olej  vločková mořská sůl  čerstvě drcený pepř  1 balíček řeřichy  4 třešňová rajčátka  opečený chléb\nPostup: Palice česneku nahoře seřízneme, osolíme, pokapeme olejem a zabalíme do alobalu. Pečeme v troubě vyhřáté na 200 ºC asi hodinu doměkka. Pak vymáčkneme česnek ze slupek a rozmačkáme ho vidličkou. Mázneme na topinku a ozdobíme řeřichou a rajčetem. Na závěr posypeme podle chuti solí a podáváme, nejlépe k večeři.


Prodej bytů 6+kk, 6+1, 7+kk, 7+1 v Brně-město - Byty k prodeji Brno-město\nByty 6+kk, 6+1, 7+kk, 7+1 na prodej v Brně-město\nChcete bydlet rychle a podle svých představ? Hledejte byt 6+kk, 6+1, 7+kk, 7+1 k prodeji v Brně-město v našem obsáhlém online katalogu nemovitostí. Použijte všechny naše dostupné filtrace nabídek na základě zadání plochy, ceny a určitější lokace, ať se vybraná nemovitost co nejvíce blíží vaší představě. Doplněno fotogalerií.\nProdej bytu, 6+kk, 270 m²\nByty k prodeji 6+kk a 6+1 a 7+kk a 7+1 - Brno-město Byty k pronájmu 6+kk a 6+1 a 7+kk a 7+1 - Brno-město Zemědělské objekty k prodeji - Brno-město Komerční objekty k prodeji - Brno-město Pozemky k prodeji - Brno-město Byty k prodeji 6+kk a 6+1 a 7+kk a 7+1 - Brno-město Historické objekty k prodeji - Brno-město Domy/vily k prodeji - Brno-město Nájemní domy k prodeji - Brno-město Chaty/rekreační objekty k prodeji - Brno-město Malé objekty/garáže k prodeji - Brno-město Byty k prodeji garsoniéra - Brno-město Byty k prodeji 1+kk - Brno-město Byty k prodeji 2+kk - Brno-město Byty k prodeji 3+kk - Brno-město Byty k prodeji 4+kk - Brno-město Byty k prodeji 5+kk - Brno-město Byty k prodeji 6+kk - Brno-město Byty k prodeji 7+kk - Brno-město Byty k prodeji 1+1 - Brno-město Byty k prodeji 2+1 - Brno-město Byty k prodeji 3+1 - Brno-město Byty k prodeji 4+1 - Brno-město Byty k prodeji 5+1 - Brno-město Byty k prodeji 6+1 - Brno-město Byty k prodeji 7+1 - Brno-město Byty k prodeji atypické - Brno-město Byty k prodeji jiné - Brno-město Byty k prodeji 6+kk a 6+1 a 7+kk a 7+1 Jihomoravský kraj Brno


Velikost bot asos.com - Diskuze Omlazení.cz\nanngirl 4. 3. 2011 15:28\nahoj, objednávala jste některá botky z asosu? Odpovídá velikost UK4-EUR37, nebo ne? Ráda bych si objednala lodičky a nevím jakou velikost zvolit aby mi nebyly malé, nebo naopak velké Děkuji za rady\nklaritka 4. 3. 2011 16:24\nAhojky, musím říct, že za mě velikosti bot odpovídají. Mám z asosu už asi 4 boty, běžně nosím 39 a UK 6 je mi vždycky perfetně\nmishka999 4. 3. 2011 19:21\nAno, velikost odpovídá.\nanngirl 4. 3. 2011 21:27\nděkuji moc, doufám tedy že i mě budou\nloopina 5. 3. 2011 9:42\nKupovala jsem tam kozačky uk6 (mám 40) a taky velikost odpovídá.\nmajule 10. 3. 2011 0:07\nAhoj, taky bych ráda objednala botky z ASOS, jedny už jsem asi před půl rokem objednala. Mám velikost 39, letní boty mám 38, proto jsem botky objednala ve velikost UK6, ale bohužel mi byly asi o půl čísla menší, musela jsem je roztahovat, délka stélky u nich byla přibližně 25,4 cm... Proto bych se chtěla zeptat některé z vás co boty objednáváte, jestli jsem prostě jen měla smůlu na trošku menší pár a mám si objednat tuto velikost, nebo stélka ve velikosti 6 opravdu tolik měří? Děkuju.\npehot 10. 3. 2011 11:56\nReaguji na majule:\ntřeba se ozve někdo zasvěcenější a vyvede mě z omylu - ale já mám za to, že klasická UK 6 (39) měří právě 25.5cm.\nmajule 10. 3. 2011 15:27\nAsi máš pravdu, teď zpětně jsem přeměřovala boty, které mám běžně z obchodů a mají stélky kolem 25 - 25,5 cm.... Asi jsem přišla na to, proč mi boty neseděly, mají jakoby hodně tvrdé a pevné paty a mají je hodně vrácené zpět, takže na nohou to pak ubere na stélce tak toho půl centimetru... Teď se spíš bojím objednat znovu, aby opět nebyly takto šité.\nklaritka 30. 3. 2011 23:47\nReaguji na majule: Co se týče velikosti, tak boty z Asosu mi sedí, mám 39 a objednávám vel.6. Ale bohužel nejsem absolutně spokojená s kvalitou bot značky ASOS, jak kožené boty, tak u umělotiny, již po pár dnech se materiál ošoupal a to dost výrazně.\nRarelily 22. 4. 2011 8:06\nmám bot od nich několik (5 přímo od značky asos) a až na jednu vyjímku odpovídají (i sobě navzájem). Jediné tyhle mi v mé normální velikosti 41 byly dosti těsné (až bych řekla že o čísloú. naštěstí jsou ale kožené, trochu se hnuly, ale na celodenní nošení to není.\nAnahi 23. 4. 2011 22:09\nJa mám z Asosu dvoje, obe značka River Island. Mám 37 (UK 4) a sedia mi.\nDoKu 27. 4. 2011 12:45\nahoj holky,má Asos vel.35?nebo 36?(popř.jak je značená)jak se pozna jak je dlouha stélka,tam to není napsane..děkujii\nmishka999 27. 4. 2011 13:22\nCituji DoKu: má Asos vel.35?nebo 36?(popř.jak je značená\nNajdeš to samozřejmě v jejich size guide.\nDoKu 27. 4. 2011 14:44\nReaguji na mishka999: no jasný,jenomže nechápu oni maj někde napsáno4,5 a tak....\nmishka999 27. 4. 2011 15:30\nTo není nic neobvyklého. V Česku taky potkáš v obchodech půlčísla přece, jako 36,5 a podobně.\nRozdílná velikost nohou 9


Evropští lídři na summitu v Bruselu na krátkou chvíli přerušili jednání - Deník N\nbrexit 21. března 2019 20:57\nEvropští lídři na summitu v Bruselu na krátkou chvíli přerušili jednání. Pokračovat budou ve stejné sestavě – tedy bez premiérky Theresy Mayové – v debatě o odkladu brexitu i u pracovní večeře.\nPodle diplomatických zdrojů se hovoří i o prodloužení brexitu do 7. květnu, ale také o delších termínech, podmíněných ovšem tím, že by Británie do 11. dubna dala najevo záměr uspořádat v květnu volby do Evropského parlamentu. Debata se podle několika informovaných činitelů k závěru zatím nechýlí.\nJiné země se vracejí k možnosti posunu brexitu na 30. červen, tedy na termín, o který ve středu předsedu Evropské rady Donalda Tuska v dopise požádala Mayová.\nEvropská komise připravuje několikamiliardový balíček pro Irsko. Peníze mají zemi pomoci v případě brexitu bez dohody. Británie má EU opustit k 31. říjnu. (Reuters)\n20. července 2019 23:33\nTisíce lidí protestovaly proti brexitu a Borisu Johnsonovi, který má velkou šanci stát se předsedou britských konzervativců. (Guardian)\n19. července 2019 9:18\nPokud se britským premiérem stane Boris Johnson, mají v úmyslu z vládního kabinetu odejít tři ministři. Skončit by měl i šéf resortu financí Philip Hammond. (ČT)\n18. července 2019 18:02\nBritští poslanci většinou schválili opatření, které má znemožnit vládě pravděpodobného premiéra Johnsona odstavit parlament a prosadit tvrdý brexit. Pro hlasovala i řada konzervativců, jedna ministryně kvůli tomu podala demisi. (Guardian)\n18. července 2019 15:45\nBrexit bez dohody může poškodit důvěru a podkopat investice, varuje britský Úřad pro rozpočtovou odpovědnost. Podle úřadu by takový odchod Británie z EU mohl více než zdvojnásobit rozpočtový deficit. (ČT)\n17. července 2019 19:00\nAť už si Británie pro svůj odchod z Evropské unie vybere jakoukoli cestu, musí být dlouhodobě udržitelná a musí zemi spojit. Ve svém poslední velkém projevu předtím, než příští týden odejde z funkce, to prohlásila britská premiérka Theresa Mayová.


Smrt vyvrcholení života Volker Fintelmann - PDF\nSmrt vyvrcholení života Volker Fintelmann\nDownload "Smrt vyvrcholení života Volker Fintelmann"\n1 Smrt vyvrcholení života Volker Fintelmann Smrt je tématem, s nímž se dnešní lidé vyrovnávají s takovou nechutí, že ho občas až úplně ignorují. V centru pozornosti stojí narození dítěte, mládí i běžný každodenní život; avšak starý a zesláblý člověk či dokonce vlastní smrt jsou spíše přítěží. Přitom smrt přichází neodvolatelně, každý to jasně ví, ale přesto toto vědomí ze strachu či z pohodlnosti potlačuje. A přitom je smrt dokonce cílem života a životem po smrti se počíná naše nová budoucnost. Smrt se jistě nesmí chápat chybně jako pouhý konec života, neboť je součástí života jako jeden z jeho procesů. Neustále i ve dnech svého mládí zažívá člověk procesy tělesného, duševního i duchovního odumírání. Kdo si jich je vědom, má příležitost včas se konfrontovat se smrtí vlastní i druhých lidí. V následujícím zkráceném článku vypráví Volker Fintelmann podle své bohaté životní zkušenosti o stárnoucích lidech, o nejrůznějších nemocích stáří a jejich příčinách a také o umírajících, okamžiku smrti a vztazích k zemřelým. Jednou z mých raných zkušeností bylo to, že si lidé uvědomují stáří příliš pozdě: pro většinu začíná stáří až někdy v šedesáti nebo dokonce sedmdesáti letech, pro některé dokonce až v osmdesátce a někteří si tento pojem vůbec nepřipouštějí. Vezmeme-li ovšem za základ antroposofickou nauku o člověku, začíná proces stárnutí jednoznačně okolo čtyřicítky. Duch naproti tomu nezná vůbec žádné stáří a duše se během života každým dalším zážitkem omlazuje. Avšak nejpozději čtyřicátým druhým rokem začíná fyzické tělo neodvratně stárnout a člověk vstupuje do životního období, během něhož se jeho duch má stávat na těle stále nezávislejším a dokonat tak své zrání. Stáří tedy znamená vytvořit ze svého já plnou zralost. Ta může vyústit do toho, co lidé vždy nazývali plody moudrosti, ale není to vůbec samozřejmé. To, že se dnes na starého člověka nebo na stáří pohlíží s odporem, je nedorozumění, způsobené orientací čistě na tělo. Když myslíme člověka výlučně tělesně, je postupující stárnutí jistě cosi negativního. Tak srovnáváme stárnoucí tělo s ojetým automobilem nebo starou ledničkou, které už nikdo nepotřebuje. Tím ovšem zatemňujeme vlastní hodnoty stáří duchovní zralost a stále tvořivější duši. Nastává paradoxní situace: Dnes by se každý rád dožil vysokého věku, ale nikdo nechce být starý. Takové zmatení je možno vyložit jen naprostým popřením duchovního principu. Kdyby však člověk upřel zrak na ducha, snad by si opět vybavil zážitek, jaký mívali lidé již před věky zážitek ctihodného starce. U těla znamená stárnutí počínající a postupující degeneraci, u ducha znamená zralost. I v přírodě je tomu podobně: Každá rostlina se zaměřuje na to, aby přinesla plod; ale u člověka chceme ignorovat právě to, co může přinést plody stáří.\n2 Jestliže tedy stáří začíná už čtyřicátým rokem, měl by se s tímto procesem člověk vyrovnat již dříve. Je spousta možností, jak se připravit na stáří a nakonec na smrt. Základním předpokladem by měla být taková výchova mladého člověka, aby prokazoval starým lidem nezbytnou úctu. V podstatě by měl mít mladý člověk respekt vůči stáří. To ovšem předpokládá, že se setká se starým člověkem, jenž úcty zasluhuje. Staří a mladí žijí dnes odděleně a bylo by jistě ideální, kdybychom nastolili životní poměry, kdy by mohli opět žít ve větším vzájemném kontaktu. Rudolf Steiner jednou pronesl překrásnou větu: Kdo se v mládí nenaučí modlit, nemůže ve stáří žehnat. Již v dětství jsou dány určité základní prvky, které se člověk musí naučit, aby uměl správně stárnout. K nim náleží např. úžas a již zmíněná úcta ke zkušenějším. Abychom dokázali správně zestárnout, musíme být po celý život žáky. Neboť v negativním smyslu je člověk starým tehdy, když už není ochoten se učit. K tomu mě napadá jedno španělské přísloví, které mám velmi v oblibě, protože je velmi paradoxní, ale současně plné smyslu: Chceš-li opravdu zestárnout, musíš začít brzy. To potom člověk poztrácí veškerý strach ze stáří a smrti. Čtyři organické tendence k nemoci Podle dnes všeobecně rozšířeného způsobu myšlení pochází nemoc zvnějšku. Týká se to především teorie původců infekčních chorob, teorie karcinogenních látek a teorie úrazů. Proti tomu stojí jasné vyjádření Rudolfa Steinera v tom smyslu, že většina všech onemocnění pochází z vnitřních popudů. Tyto vnitřní popudy jsou procesy samy o sobě sice zdravě, avšak nemístně působící. Můžeme si pomoci příkladem, který je obzvláště významný pro nemoci stáří: sklerózou, čili tendencí zatvrdnout, ztratit pružnost. V dětství předpokládá např. tvorba kostí jistou zdravou míru sklerozity u různých orgánů, částí pokožky a kostí různě intenzivní. Kost musí být jistě tvrdší než játra, krev si musí podržet svou tekutost apod. Skleróza sama o sobě je schopnost organismu podržet si stále nezbytnou formu. Pokud jsou v dětství sklerotické tendence nedostatečné, objeví se například rachitis. To je nemoc měknutí kostí. Totéž platí pro tvorbu nádorů, jemuž podle výše uvedeného principu neodpovídá nic jiného než diferenciace tkání z jednotné základní tkáně. Všichni pocházíme z jednotné základní tkáně, kterou nazýváme vaječnou buňkou a která se diferencuje do nekonečné rozmanitosti tělních tkání. Tato schopnost diferenciace patologicky vede k tvorbě nádorů, kde se schopnost diferenciace osamostatňuje a nestojí už ve službách celého organismu. Je tedy primární schopností mladosti, která se ve stáří zvrhává v onemocnění. Na druhé straně máme alergie a záněty. Zánět vlastně znamená, že je organismus příliš produchovnělý a alergie vlastně znamená, že je příliš oduševnělý. Každé alergické onemocnění má psychosomatickou složku. Při senné rýmě, při astmatických onemocněních nebo při jiných alergiích zakoušíme vždy značnou účast duše. Pohlédneme-li na ně z větší blízkosti, povšimneme si, že záněty a alergie reprezentují typickou náchylnost starších lidí stát se tělesně duševními nebo tělesně duchovními. Obojí je ale také typickou chorobnou tendencí dětství. Dítě začíná zánětlivými onemocněními, tedy dětskými nemocemi, v adolescenci začínají alergie, aby si dospívající získal vlastní postoj vůči světu až v tělesné podobě.\n3 Časovým nebo lokálním přesunutím zdravých a náležitých procesů vznikají tedy nemoci, například když se něco, co náleží mládí, objeví ve stáří, nebo když se něco, co je správné pro játra, objeví u plic. Příliš silná jaterní funkce rozdmýchá například na plicích zápal plic. Přírodovědná medicína nazývá změny na plicích při jejich zánětu hepatizací, tedy zjaterněním. Rudolf Steiner poukázal na to, že duchovní náhled při důkladné pozornosti vždy odpovídá přírodovědným faktům, ovšem nikoli vždy jejich interpretaci. Abychom to shrnuli: Příčiny nemocí se nacházejí převážně v samotném člověku a spočívají v tom, že zdravé procesy se časově nebo místně vychýlí jinam. Tvorba nádorů Asi tak ve čtyřiceti až padesáti letech se počínají tvořit nádory, pokud ovšem nejde o karcinom. Myslíme zde na benigní nádory, tedy na to, když se jisté části tkání v organismu osamostatní, neboť je duchovně duševní podstata člověka dostatečně neudrží na uzdě. Podle Steinera v každé buňce sedí revolucionář proti duševně duchovnímu principu. Buňka by chtěla vést nezávislý život, a proto ji musí duševně duchovní organizace člověka neustále přesvědčovat, aby se podvolila službě organismu. Když ale duše a duch ve stáří od tělesnosti poněkud poodstoupí ve zdravém smyslu vynoří se fenomén benigních nádorů. Příkladem mohou být např. myomy dělohy a adenomy na prostatě. Také sem patří změny na kůži takzvané stařecké skvrny, a také nádory tukové tkáně a chrupavek. V podstatě všechny mají benigní charakter. Maligními se stanou, teprve jsou-li na místě, kde jsou organismu na překážku, tedy zabraňují-li například odtoku žluči do moči. Nejmarkantněji je to vidět na nádorech mozku, které mozek silně utlačují. Nádor tedy znamená, že duch a duše už na určitých místech tělo zcela neovládají tak jako v mládí. Nádory patří k fyziologii stáří a obecně je není třeba léčit, pokud organismus jinak neobtěžují. Skleróza S věkem nastupují v organismu sklerotizující tendence. Nejznámější je skleróza cév, arterioskleróza. Určitá míra ztvrdnutí cév je ve stáří zcela normální. Ve fyziologii stáří vystupuje také artróza, opotřebení kloubů. Pozadím normální, stařecké sklerózy je to, že síly, které v mládí pohánějí kupředu vývoj organismu, tedy síly já, ve stáří stále více emancipují, a tak nedrží už tolik na uzdě rozkladné síly pocházející z nižších vrstev organismu. I ona obávaná osteoporóza, měknutí kostí u dospělého člověka, je ztrátou bílkovin a podpůrné hmoty a ke stáří a jeho fyziologii patří. Je-li tělo sklerotické, znamená to pro duši a pro ducha drobnou výhodu, že se od něj dokáží snáze odpoutat a cítí se volněji. Zde máme klíčový problém moderního člověka: Pokud stárne správným způsobem, bude asi od čtyřicátého roku ponoukán duchem uvolňovat se z těla. Odpoutáváme se od svého fyzického těla, což se nejzřetelnějí projevuje na fyziologické dalekozrakosti. Ta ukazuje na určité uvolnění duše od zrakového orgánu, oka. Pokud k takovému uvolnění nedojde, duše i duch spolu s tělem degenerují. Tehdy nastupuje například demence, duchovní rozklad člověka. Tato nemoc nenastává proto, že se rozkládá tělo, ale že se tohoto rozkladu účastní i duch.\n4 Cvičení proti tvrdosti srdce Arterioskleróza je nemoc, jež se týká celého srdečního systému, neboť tepny (artérie) nejsou nic jiného než srdce, rozprostřené do celého organismu. Srdce je receptorem všeho, co se v organismu děje. Neexistuje v organismu místo, o němž by srdce velice dobře nevědělo, co se v něm právě odehrává. A když tento orgán spoluprožívá, jak duševno i duchovno spolu s tělem stále více chátrají, je to pro srdce nejtěžší myslitelné soužení, jaké si jen lze představit. Vyjádříme-li to na sociální úrovni, dochází touto cestou k srdeční skleróze, kterou můžeme označit jedině výrazem zatvrzelost srdce, kdy lidé zcela oslepnou na sociální rovině. Zatvrzelost srdce jakožto následek duchovní i duševní degenerace je příčinou toho, že dnes už lidé nedokáží vidět srdcem. Aby tomu zabránil, musí člověk zavčas začít duchovně i duševně cvičit, tak jak to předvedl Rudolf Steiner ve svém díle O poznávání vyšších světů. Anebo si může vybudovat myšlení nezávislosti na těle podle jeho Filosofie svobody. Může také provádět jeho šest takzvaných doprovodných cvičení, která jsou vlastně cvičeními základními. Kdo skutečně provádí těchto šest cvičení a získá si odpovídající schopnosti, nebude mít ve stáří vůbec žádné problémy. V naší nemocnici jsme učinili pozitivní zkušenost, když jsme lidem, kteří vykazovali tendence k srdečním onemocněním, ukázali cestu k uvedeným cvičením. Samozřejmě, není možno jim tento způsob předepsat nebo vnutit, pouze přiblížit. Ovšem mohu říci o lidech, kteří se touto cestou skutečně vydali, že zbavili své srdce podivuhodným způsobem vší sklerózy. To ovšem jde jen potud, pokud skleróza ještě nepokročila tak daleko, aby nastalo enormní zúžení cév přílišným ukládáním vápníku. Neboť ten už se nedá duchovně uvolnit. Avšak jako prevence takového počínajícího onemocnění věkem jsou tato cvičení nepochybně vhodná. Prvních pět je kontrola myšlení, kontrola jednání, procvičování pozitivity, nepředpojatosti a vyrovnanosti. Odvaha jakožto síla duše je obvykle tou oblastí, v níž duši osvětluje Duch. Tam žije naše já jako jádro duše. A pokud to chceme vyjádřit antroposoficky přesněji tam, kde prožíváme svou duchovní svébytnost, vzniká i odvaha. Odvaha moderního člověka musí být v rovnováze duše i ducha, neboť stojí stále tváří v tvář pochybnosti. Je to nezbytné, neboť jestliže člověk pochybuje, nemůže nalézt sám sebe a stále se rozplývá ve světě. Těchto pět cvičení se musí jedno po druhém, a později i jako šestice, procvičovat pro získání vnitřní vyrovnanosti. V srdeční oblasti se tak rozvine jeden z ústředních lotosových květů lidských orgánů pro vnímání nadpřirozeného. Tímto orgánem duševně vnímáme a dnes již mohu s naprostou jistotou tvrdit, že je to i orgán sociální vnímavosti. Skutečná lidská účast se může rozvinout jedině díky tomuto orgánu. Proto mohl říci Saint-Exupéry, že člověk vidí správně jedině srdcem a podstatné je skryto zrakům ostatních lidí. Je velice zajímavé, že srdeční infarkt je prvořadou příčinou úmrtí, a když k tomu připočítáme ještě cévní systém, přibude nám ještě mrtvice. To, co nyní prohlásím, je jistě velice odvážná domněnka, ale zakládá se to na hluboké, intuitivní zkušenosti lékaře: Srdeční infarkt není nic jiného než vysvobození. Je osvobozením duchovního člověka z tísnivé situace postupujícího tvrdnutí srdce. Tím se ale také každý infarkt stává příležitostí k novému počátku. A patří ovšem k tragice moderní medicíny, že\n5 zde nemyslí na nic jiného, než na co možná rychlou rehabilitaci, aby byl člověk co nejvíc stejný jako předtím. To má i duchovní paralelu. Okolo šestapadesátého roku života jak říká Steiner začíná čas, jehož obsahem by měla být vlastní smrt a proměna. V tomto údobí by se měl člověk v podstatě ještě jednou a zásadně dotázat, zda byly jeho životní cíle skutečně naplněny, aby mohl završit svá léta v jisté vyrovnanosti, nebo zda ještě zůstávají nedořešené otázky, ke kterým se nyní poskytuje poslední šance na uskutečnění. Křivka úmrtnosti při infarktu kontinuálně stoupá od pětačtyřiceti let, v pětašedesátce dosahuje ostrého maxima a poté opět klesá. Jsem pevně přesvědčen, že srdeční infarkt v sobě nese poselství, naléhavé poselství pro člověka, aby podrobil svůj život zkoumání a určité, přesně vymezené věci ve svém životě změnil. K tomu mu musí samozřejmě rozhovorem dopomoci i lékař. U srdečního infarktu se dnes používají hlavně beta-blokátory, přípravky, které brzdí a blokují působení duše na orgány. Tím se tedy ten orgán přístupu duševního světa zcela uzavře. A to je přesně opak toho, co musí v terapii nastat. Tento prostředek je indikován čistě somaticky, neboť se ukázalo, že potom méně často dochází k opakovanému infarktu. Ale je-li srdeční infarkt pokus o osvobození, je taková terapie úplně nesprávná. Hltavost a ideologie být cool Důsledkem výživy, kterou já nedostatečně asimilovalo, je revmatismus. Zažívané látky se úplně odbourají, až na své nejzákladnější elementy, a poté se buduje vlastní tělesná substance. A právě při procesu tělesné výstavby revmatik selhává, poněvadž může použít tyto tělesné látky jenom po určitou hranici, ale ne dokonale, takže jsou potom organismem nuceny k usazování. V podstatě je revmatismus klasickou nemocí vzniklou ukládáním látek, které nebyly pozvednuty na lidskou úroveň, tedy na úroveň já, a tam proměněny. Ovšem na rozdíl od diabetu zde sehrává svou významnou úlohu lidský pohybový aparát, neboť revmatismus je onemocněním pohybového ústrojí, při němž je člověku odepřen pohyb. Proto jsou také hlavními místy onemocnění vlastní pohybová centra klouby. V kloubech podle Steinera sídlí smysl, který normální psychologie percepce nezná smysl pro vlastní pohyb. Umožňuje nám zakoušet pohyb vzhledem ke světu. Tady má moderní člověk obrovský deficit. Máme-li takový deficit, vůbec není divu, že se množí revmatické choroby podobného druhu. Dnes už u dvaceti- až třicetiletých shledáváme pokročilé degenerace kloubních systémů. V pozadí stojí nedostatek pohybu. Ovšem nechápeme to pouze vnějškově, vše má i svůj vnitřní aspekt. Člověk se totiž může hýbat z radosti, nebo proto, že se něčím nadchne. Proti tomu se staví dnešní ideologie být cool takových těch camelů nebo marlboráků. Kdybychom to vyjádřili ještě zlomyslněji, je to muž na skále man on the rock. Lidé si vůbec neuvědomují, jak je vlastně zhoubné, když namísto ohně nadšení nastoupí chladný člověk cool. Takový postoj být cool je ve svém jádře nelidský. Jedním z aspektů revmatických chorob je i ztráta vnitřní pohyblivosti. Svatá nemoc\n6 Poměrně těžkým oříškem je Parkinsonova choroba, která je čím dál častější. Jako hlubší příčina se mi zde jeví spojitost s iniciativou. Rudolf Steiner poukazoval na to, že vůle se může v člověku městnat, pokud nežije zdravě. Takové zadrhnutí vůle pak může spolupůsobit na místě, kde vůle vlastně nechce. U někoho se to projevuje zchromnutím, u jiného přehnanou pohyblivostí třasavkou. Postihuje převážně lidi, kteří pracovali spíše v kancelářských zaměstnáních a ne manuálně. Není to možné absolutizovat prozatím se mi ozřejmila pouze tato tendence. Jestliže lidé postupně vrůstají namísto do kreativních povolání do činností byrokratických, nemůžeme se divit nárůstu případů Parkinsonovy choroby. Každý lidský orgán má i určitý význam pro duši. Orgánem iniciativy je žluč. Žluč souvisí velmi silně s kvalitou železa, s martickou silou. Je zajímavé, že místa v mozku, mozková jádra, z nichž se vyvozuje Parkinsonova choroba, jediná zadržují železo. Toto uložené železo pravděpodobně slouží k podněcování iniciativy člověka. Člověk zasažený Parkinsonovou chorobou nedokáže řádně zvládnout vnitřní režim železa spojený s procesem vylučování žluči. Nad takovým člověkem se vznáší určitá tragická atmosféra, jež ale rovněž vyjevuje aspekt této choroby orientující se do budoucnosti. Jsou totiž také lidé, kteří svou vůli v určitých oblastech zadržují, aby si ji odnesli do doby po smrti a vytvořili pomocí ní silné volní odhodlání v budoucím životě. Věřím, že bychom o každém člověku postiženém Parkinsonovou chorobou měli pociťovat, že tu jde trochu o posvátnou nemoc, neboť máme zčásti co do činění s lidmi, kteří v tomto životě cosi trpělivě zadržují, aby to projevili tím silněji v životě budoucím. Žádná jiná nemoc nám tak důtklivě nepřipomíná smrtelnost člověka Druhou nejčastější příčinou úmrtí je dnes rakovina. Zhruba polovina lidí umírá na choroby srdce a cév, třetina na rakovinu, takže asi 85% všech úmrtí připadá na tyto dvě nemoci. Rakovina mívala tendenci být spíše nemocí stáří, avšak dnes se často dramaticky rozvíjí už v raném dětství. Rakovina je nemocí, jež starému člověku nejdůtklivěji hlásí: Člověče, pamatuj, žes smrtelný! Rakovina je potud nemocí současnosti, nakolik se dnes ignoruje tělesná smrt. Avšak kdo zapomíná zcela, že jednoho dne zemře, je materialista. V duchovním člověku žije zcela samozřejmě vědomí, že jednoho dne musí zemřít. Duchovní člověk také ví, že člověk stále umírá; umírá tím, že si rozvíjí své vědomí. Neboť to je možné jen za cenu smrti a odumírání. Zde je třeba uvést to, co ve svých pozorováních uvádí i Steiner, totiž že po smrti lidé napořád nechápou, že už zemřeli. To spočívá v tom, že se během života nenaučili vědět, co to obnáší, muset zemřít. Tyto duše setrvávají ve strašlivé podobě v zemském okruhu poblíž živých lidí. Dokonce jsou i nějaká psychologická pozorování ze Spojených států, že skutečně dochází k posednutí živých dušemi zemřelých. Ty žijí po smrti v úplné dezorientaci, bez těla, a hledají tudíž jako svou oporu a předmět nějaké nové tělo. Ignorance vůči smrti a posmrtnému času je jedním z klíčových problémů současnosti. A to naprosto těsně souvisí s rakovinou, neboť když se nám poštěstí setkat se s touto chorobou, máme se také během života učit umírání. To znamená, že se člověk znovu učí modlit, nebo moderněji pojato meditovat. Neboť návratu k vědomí vlastního já, k vědomí Ducha ve mně a poté i ve světě vždy předchází proces\n7 umírání. Existuje pro to nádherné vnější vyjádření bolest myslitelova, jak ji zpodobuje například Rodin ve své plastice Myslitel. Při pohledu na ni se nám její obličej jeví jako jediná hluboká bolest. Kdo skutečně myslí, neprojde kolem tohoto zážitku bolesti lehce dále. Snad i toto je část oblasti, již člověk dříve mysticky nazýval mystickou smrtí. Člověk musí částečně, částí své bytosti zemřít, aby mohl poznat něco vyššího. To se učíme především v meditaci. Klíčem k rakovině je náboženství Podstata rakoviny se může jevit několika způsoby. Jedním typem je člověk, jenž je zcela pohřížen časnosti bytí. Takový člověk, jenž žije materiálními věcmi, je jistě rakovinným typem. Ateistou, popíračem Boha nebo čímkoli jiným je proto tak tvrdí Steiner že je ve své podstatě nemocen. Je ovšem zajímavé, že ani u těchto lidí se vždy nerozvine zjevná tvorba nádoru, uvíznou v okultním stádiu rakoviny. Neboť tvorba nádorů je zárodečným pokusem o uzdravení a tělo posiluje. Je ovšem ještě druhý typ rakoviny, jehož jsme se už také dotkli. Je jím soucítění s osudem světa. Lidstvo jako celek totiž už překročilo práh na cestě vedoucí k duchovnímu světu, už může opět zažívat skutečného ducha, ale spí. Lítost nad touto duchovní skutečností vede takové lidi k onemocnění rakovinou. Není tedy natolik nemocí jednotlivce, jako spíše nemocí celého lidstva. A ještě je třetí typ: totiž lidé, kteří vědomě, v nejvyšším toho slova smyslu, přijímají tuto nemoc. Pro ně je cestou učednictví, neboť není lepšího způsobu, jak by se člověk tak hmatatelně seznámil s materialismem naší doby a duchovním pozadím, nežli při této nemoci. A konečně je ještě další typ rakoviny a tím je rakovina u dítěte. O něm nemohu ještě říci, že bych prozkoumal celé jeho pozadí, neboť jsem neměl tolik příležitostí k jejímu pozorování jako u dospělých. Léčení rakoviny zásadně spočívá v kladení otázky, zda je člověk připraven vzít vážně spiritualitu světa. Vše ostatní jsou jen pomocné prostředky, včetně terapie pomocí jmelí, jež se dnes často mylně chápe jako imunologické působení. Neboť rakovina je pro lidské já jen vychovatelem. Vychovatelem k tomu, aby odkryl duchovní rozměr světa, anebo také ne. Na tom závisí osud této nemoci. Když oslábnou smysly Naslouchat svému andělu Sluch je pro člověka ještě významnějším smyslem nežli zrak. Znovu a znovu žasnu, jak lidé dokáží kompenzovat ztrátu zraku, ale člověk, který nedoslýchá, nebo zcela ohluchl, je vždy tragickou postavou, neboť s ostatními lidmi může komunikovat jen velmi omezeně. Musíme tady pojímat sluch jako významný předpoklad lidské vzájemnosti. Neméně důležitý je pro vzájemnost mezi člověkem a světem. Nedoslýchavost záměrně soustředí pozornost člověka více na naslouchání svému vnitřnímu světu než tomu, co přichází zvenčí.\n8 Takže tu máme oblast chorob, jež modernímu člověku připomínají, aby se tolik neorientoval na své bližní a svět, ale žil usebraně. Sluchové postižení je nemoc povýtce moderní. Bývá dnes často označována za nemoc ze stresu. Mezi postiženými většinou nacházíme lidi s vysokou kariérou, kteří vůbec nedbají o své okolí. Sluchovým postižením jim jejich sluchový orgán připomíná: Uvědom si, jak mě zneužíváš! Pochop, že jsem nadán k něčemu absolutně jinému! Při naslouchání se člověk tak dokonale upokojí, zmlkne a setrvá v mlčení, že dokáže vyslovit, co k němu přichází od jiných lidí nebo ze světa. Tam je také oblast inspirace. Člověk se může třeba soustředit na to, jak k němu mluví hlas vlastního osudu. Může se soustředit i na to, co v něm uvnitř promlouvá a co jsme dříve nazývali hlasem svědomí. Nebo jinak může věnovat pozornost tomu, co mu chce sdělit jeho anděl. Ucho je orgán, jímž se člověk většinou orientuje směrem k duchovní stránce světa. Oko je naproti tomu zcela prvoplánové; zcela se vydává cestou světskosti. Ucho je tedy orgánem zásvětí. Proto musí být ze světnice umírajícího vykázán veškerý světský hluk. Musí ležet v absolutním tichu, aby dokázal skutečně vnímat to, co k němu šeptem přichází z onoho světa. Zmatenost ve stáří, umíněnost Lidé se srdeční chorobou ve vyšším věku mají silnější tendenci k umíněnosti. Dokonce může dojít k indolenci, to jest k nevnímání bolesti. Ale i k indolenci v tom smyslu, že je malá vnímavost pro dění v okolí. Postarší člověk s tendencí k tvrdohlavosti, jenž je kromě toho ještě zapomnětlivý, vymaže zcela veškeré pro něj nepříjemné stránky života a všímá si jen toho, co mu vyhovuje. Psychologové to nazývají vytěsněním. Tělesně bývají takoví lidé velmi zdraví. Hroznou paseku to dokáže nadělat v partnerských vztazích. Stařecká umíněnost postihuje více muže, kteří pak ve své umíněnosti a selektivní demenci vnímají a akceptují život jen ve zcela určitých kategoriích. Pro partnera to bývá často k nevydržení. Dvojníky jsme my sami Každý člověk má aspoň dva dvojníky, jednoho spíše tělesného, jednoho spíše orientovaného na duši. Antroposofickými jmény se nazývají ahrimanský a luciferský. Dvojníkům můžeme porozumět jen tehdy, přijmeme-li názor, že člověk nežije jen jednou, ale vtěluje se na této zemi vícekrát. A vše to nedokonalé, co si přináší ze svého minulého pobytu na zemi, v něm žije jako nějaký druhý člověk, jenž však je přesto člověkem. Této nedokonalé stránce právě odpovídá dvojník. Jeden zdůrazňuje více tělesnost, to jest například poměr k tradici, k náruživostem, tělesným závislostem. Druhý se dotýká člověka v jeho duševně tělesné oblasti, tedy ve vášních, pocitech a instinktech. Oba dvojníky je třeba z nitra ovládnout vlastním já. Je to veliká úloha spočívající v lidství. Existuje k tomu neobyčejně působivý obraz. Je jím socha vozataje z Delf. Lehkou rukou vládne otěžemi poutajícími koně. Tak by mělo působit já člověka ve vztahu ke svým dvojníkům. Skutečnost dvojníka nejlépe prožijeme na sobě samých. Je zcela špatné cvičit se v jeho vnímání na jiných lidech. Dvojníka musíme zakusit v sobě samých. A každý ho důvěrně známe: Najednou nás něco rozzlobí a vypěníme. A už za chvilku víme, že nemělo vůbec smysl takhle se rozrušit. Ale zuřivost na nás přišla náhle, ani nevíme jak. Práskneme dveřmi, třeba bychom někoho i rádi zardousili, zabili, nebo něco\n9 rozbili. Tak se projevuje dvojník orientovaný na tělesnost. I na opačné straně existuje v člověku podobná struktura přání: Chtěli bychom mít krásné dlouhé vlasy, napjatou kůži, chtěli bychom být co nejkrásnější, nejbystřejší a nejbohatší. Celý tento moderní svět přání odpovídá duševnímu, luciferskému dvojníku. Ale my jsme tím dvojníkem a musíme mu to říci. Musíme se sami se sebou i s bytostí svého dvojníka důvěrně seznámit, přijmout ji a pak s nasazením vůle tuto bytost stále zpracovávat, proměňovat. Setkání s dvojníky jiných lidí Když se to podaří tak řekněme do 35 let věku, je možno, aby se člověk setkal i s dvojníky dalších lidí. Tito dvojníci se dají poznat i ve vnějším projevu. Je navýsost zajímavé, jak najednou předtím nádherní staří lidé, miloučcí stařečkové a stařenky, v jakémsi zmatení a poblouznění se stávají obscénními, zlomyslnými, mlátí okolo sebe nebo hovoří hlasem, jak jsme je nikdy neslyšeli hovořit. Člověk musí být vyškolen, aby jako lékař nebo opatrovatel věděl hned, s kým má tu čest. S dvojníky se také zachází zcela jinak nežli se samotnými lidmi. Zkušený snadno rozezná vlastní já člověka od jeho dvojníka, nezkušený ovšem ne. A je vpravdě katastrofa, když se umírajícími zabývají nezkušené osoby, neboť okolostojící jsou často silně zasaženi tím, co se jim tu náhle sděluje, nebo co musí ještě od umírajícího vytrpět. Typickým symptomem na tělo orientovaného dvojníka je agresivita. Já není agresivní. Já se může distancovat, i silně distancovat síla je vůbec cosi velmi typického pro já. Může být velice důsledné, ale pokud se člověk vyjadřuje agresivně, mluví z něj jeho dvojník. Musíme ale pochopit, že člověk sám je tím dvojníkem, jenž patří nedílně k jeho minulosti. Dvojnickými prvky jsou například i patologická pedanterie, jejímž základem je vždy neústupnost a přání vynutit si sofistikou uznání v rozhovoru. Já by takto nikdy nepůsobilo. Tvůrci pokoje Pozitivním obrazem starce je sice vyschlý a pohybově zpomalený člověk, avšak člověk rozšafný, který může zprostředkovat různé poznání, který sice už neslyší a nevidí tak dobře jako mladý, ale mnoho z něj vyzařuje. Skutečně vyzařuje světlo nebo cosi, čím jsou lidé upoutáni. A takoví starci už dnes nejsou. Takový stařec totiž plodí mír. Já jsem ještě měl takovou typickou babičku, která v osmdesáti seděla někde doma na židličce, pletla a vyprávěla. A dobře si vzpomínám na to, jaký oblak světla a míru panoval kolem takových lidí, neboť jsem ho jako dítě sám okusil. Mohli jste za ní jít pro útěchu a pro radu, často jen proto, že jste se sami cítili neklidní. Ale tenhle typ starců a stařenek se nám ze života vytrácí, neboť lidé už ho nechtějí prožívat. Ani mezi antroposofy ho jen tak nenajdete. Měl jsem štěstí i na tatínka, u něhož jsem si mohl zakusit stejné vlastnosti. A doufám, že dovolí-li mi osud zestárnout, dokážu i sám prožít něco z těchto vlastností. V tom vidím úlohu starých lidí a především antroposofů, aby prožívali takto svůj stařecký věk, neboť v dnešním hektickém světě silně potřebujeme mít také silný prvek míru. Moudrost je ve své vnitřní podstatě světlem\n10 Každý pokus odpovědět na otázku, co je vlastně moudrost stáří, jak vzniká a jak se musí člověk v životě chovat, aby nabyl ve stáří moudrosti a nezdětinštěl, se dotkne pouze povrchu. V hlubině svého nitra je moudrost především světlem. Proto se dříve také mluvilo o osvícených lidech. To býval člověk oslovený moudrostí. Moudrost nepatří člověku. Moudrost je to, že se v člověku zjevují zákonitosti světů, svět idejí. Člověk se pro něco takového musí stát jakousi nádobou. Pouze do té míry závisí na jednotlivé osobě, zdali se daný člověk stane moudrým, či nikoli. Ale to, co se v člověku jako moudrost projevuje, je cosi objektivního, je to u všech lidí stejné. Jistěže je i tato objektivní moudrost zabarvena lidskou subjektivitou. Další postřeh mám od Rudolfa Steinera: Moudrost je proměněná láska. Myslí se tím především láska ke světu a k lidem, neboť tato láska je zaměřena na něco jiného nežli na sebe. Proto patří k moudrosti i prvek altruismu. V nejvyšším smyslu to vyjadřuje Pavlovo slovo Ne já, ale Kristus ve mně. Je třeba pouze pochopit, že se tyto vlastnosti dají rozvinout až v druhé půli života, neboť v jeho první půli jde o pocit já-jsem, o rozvíjení individuality. Moderní člověk musí projít stádiem egoismu; neboť člověk se nemůže stát altruistickým, nebyl-li předtím egoistickým. Kdo nastoupí příliš brzy na cestu altruismu, nedokáže ho skutečně prožít, ale žije v altruisticky zabarveném egoismu. V pojmu moudrosti je zahrnuto vědění, moudrý starý člověk je tedy zároveň i vědoucím. Má co říci. Nevědomá vina U starých lidí pozorujeme často veliký nepokoj a bezradnost, jako by museli ještě všechno stihnout zařídit. Nejjednodušším vysvětlením bude nejspíš útěk před sebou samým. Tito lidé jsou stále na útěku. Utíkají před odpovědí na otázku: Kdo jsem? Proč jsem tady? V čem spočívá moje existence? A přirozeně také: Žil jsem tímto smyslem? Každé noci člověk musí vydat počet ze svého prožitého života. A tenhle počet je noc co noc obsáhlejší. Ti lidé o tom třeba za dne neví, ale každé noci jsou znovu a znovu konfrontováni s tím, kolik zůstali dlužni svému úkolu, spolubližním i světu. Tato vina působí na lidi nevědomě a odtud pramení tento nadměrný nepokoj a bezradnost starých lidí. Dojdou pokoje jen tehdy, když si ujasní, o co zde vlastně běží. Učiní-li příslušný krok a odhalí, že jde především o to pochopit sama sebe, může tento nepokoj zmizet. To je ale třeba cvičit, to není samozřejmé. Dobrým cvičením pro člověka, který překročí padesátku, je nácvik odevzdanosti. Obrazem toho může být skalisko omývané příbojem, tedy člověk, na nějž dorážejí životní bouře, ale jenž přesto stojí vnitřně vzpřímen. Smrt je okamžikem nejvyššího zážitku vlastního já Kdy a jak vlastně nastává smrt člověka, to je otázka, na niž moderní medicína snad nedokáže vůbec odpovědět. Proto také neustále pracuje proti smrti. Smrt je pro ni neustálou pohromou, provozní závadou, porážkou. Lékaři prožívají smrt pacienta jako porážku. Ve světle antroposofie můžeme nastínit dvojí pohled. Jedním z nich je pohled lékařský: Smrt nastává tehdy, když se tělo už nedokáže živit. Výživa spadá do\n11 oblasti vůle, já se na ní zcela určitým způsobem podílí. Přestane-li toto volní úsilí, člověk umírá. Nějak podobně vysvětloval tyto souvislosti kdysi lékařům Rudolf Steiner. Z jiného hlediska je smrt okamžikem nejvyššího zážitku já. Je to zážitek, který můžeme v životě zakusit jen jednou. Ve smrti se já zakouší tak intenzivně, jak tomu nikdy není, snad jen kromě vysokých stupňů meditace. Je zajímavé, že lidé se zážitky stavů blízkých smrti takřka jednotně popisují jasnou, světlou a útěšnou postavu, jež obklopuje umírajícího velikou láskou a o níž můžeme do jisté míry pravit, že je výrazem čehosi, co nazýváme Kristem. Umíráme tedy Kristu a v Kristu, a zakoušíme přitom v nejvyšší míře sama sebe jako pravé já, neboť naším bytím je Kristus. Rudolf Steiner nám připomíná, že tento zážitek je nezbytný, abychom si uchovali své já a přenesli je před práh smrti. Proto je takovým dramatem, že se v moderní medicíně pracuje všemi způsoby pro to, aby byla člověku tato zkušenost já odňata. Intenzivní medicína, analgetika, narkotika to vše potlačuje nebo aspoň ztěžuje toto prožívání já. Nemůžeme než za tím vidět temné postavy Ahrimana a Antikrista, kteří přesně vědí, že člověk, jenž v okamžiku smrti učiní tento zážitek já, okusí pravou skutečnost Kristovu. A to si Antikrist nepřeje. Z běžného dnešního pohledu to můžeme lehce prohlásit za absurdní. Neboť z tohoto pohledu je smrt tím nejohyzdnějším a nejhroznějším a člověku nejnepřátelštějším. Náhled, že smrt je konec, je ve své podstatě předkřesťanský. Neboť díky Kristu a skrze Krista už smrt není koncem, ale novým začátkem, novou možností, cestou do budoucnosti. Je tudíž zajímavé hledět na všemožné praktiky dnešní doby, jak lidem tuto jejich proměnu, tuto novou možnost, tento zážitek já, berou. Říkám to tak jednoznačně proto, aby se každý jasně rozhodl, jak chce zemřít. Umírající potřebuje samotu Člověku umírajícímu stářím je důležité připravit odpovídající prostředí. Musí být obklopen absolutním mírem. Bez dalšího to platí například o telefonu v úmrtní místnosti, o profánních hovorech; samozřejmě je zcela absurdní zapnout rádio. Nesmí tam být příliš chladno, ale ani příliš horko: tak 21 až 22 C. Občas je dobré místnost dobře vyvětrat, ale nikdy by nemělo okno zůstávat stále otevřené. Důležité je, že umírající potřebuje být sám. Proti tomu se lidé dnes velice proviňují. Znám třeba ženu, která se upjala na svého umírajícího muže a nechtěla pochopit, že musí umřít. Těžce si na ní vymohl, aby ho jeden den nenavštívila. Ten den si s ní přesně dohodl a stanovil, a toho dne také zemřel. Také si vzpomínám na jinou ženu, která se starala o svého manžela doma, aby ho k smrti dochovala. Muž ji poslal, aby mu připravila hrnek kávy. Odešla, uvařila kávu a když se vrátila, byl už její manžel mrtev. Měla mu to nekonečně za zlé a po dlouhé měsíce se s tím nemohla vyrovnat. Neberte to, prosím, dogmaticky, ale při umírání člověk potřebuje samotu. Na druhé straně ovšem potřebuje také blízkost. Proto musíme především zdravým rozumem zvážit, kdy s umírajícím být a hovořit, nebo mu něco předčítat, a kdy ho nechat o samotě. Pokud umírající příliš lpí na životě, projevuje se to většinou tím, že jsou ke svému okolí velmi nespravedliví a předhazují ostatním lidem to, že oni mohou žít, zatímco\n12 oni sami musí umřít. Může to dojít až tak daleko, že si umírající vlastně kradou síly, aby se udrželi naživu. Někdy je tahají i z těch, kdo se o ně starají. Z toho plyne, že s takovými lidmi se vůbec nesmí o jejich smrti promluvit. Smrt je pro ně tabuizované téma a reagují velice popuzeně, chce-li člověk tabu porušit. Na tom opět vidíme, jak je naléhavě nutné připravit se na vlastní smrt nikoli až krátce před ní, ale mnohem dříve. Pak je umírání najednou lehké. A nesmíme také přehlížet, že z tělesného pohledu je umírání bojem, který plně opravňuje frázi smrtelný zápas. Objevuje se nepokoj, škubání, někdy i bolesti. Je to, jako když se spoutaný akrobat snaží trhavými pohyby uvolnit z pout. Jeho křečovité pohyby celkem přesně odpovídají stavu, kdy se duše dere z těla. Proto je také naprosto nesprávné tehdy podávat uklidňující přípravky. A profesionál se musí naučit takový nepokoj snést a přihlížet mu. Okamžik smrti Okamžik smrti je předem dán, v životním plánu člověka je zabudován na sekundu přesně. Vlastní okamžik smrti je však člověku skryt, neboť je to okamžik nejsvětější. Kdo je velmi pozorný, dokáže tento okamžik vycítit, nebo třeba i rozeznat v rámci zhruba 24 hodin. Lidská svoboda vede však k tomu, že se okamžik vlastní smrti nedodržuje. Je jasné, že dnes umírají lidé před i po tomto okamžiku. Když se ale takový životní plán nedodrží, vede to k určité dezorientaci po smrti. Existuje pro to jistý typ karmického vyrovnání, jenž spočívá na síle Kristově, na milosti, jež stojí proti lidské svobodě. Způsob, jak dnes lidé mohou využívat svou svobodu, vede k mnohým proměnám v jejich životě. Pokud člověk nezneužívá bezohledně svou svobodu, není korekce karmického životního plánu ničím tragickým. Arogantně se ovšem chová dnešní medicína, jež věří, že dokáže sama určit hodinku smrti aktivní nebo pasivní eutanazií, umělým navozením smrti v souvislosti s transplantací orgánů nebo s odstavením či neodstavením od přístrojů na JIP. To je všechno velmi svévolné a pochází to z arogance lidského rozumu. Pro lidi, kteří zacházejí s těmito přístroji, je posmrtný svět pouze přítěží. Umírající vnímá čarovný svět vlastního těla Vnímání umírajícího se postupně proměňuje. Kontakt s vnějším světem slábne, směrem dovnitř se však zintenzivňuje. Protože má umírající tak výjimečně bohaté vnitřní zážitky, potřebuje klid. Zažívá nyní celé světy obrazů, tónů a barev, jež však ještě nejsou součástí posmrtného panoramatu. Na konci svého života prožívá umírající ještě jednou, naposledy a zintenzivněně své vlastní vnímání, celý čarovný svět svého těla. V této fázi by se na něj nemělo často mluvit, spíše mu naslouchat, neboť často vykládá podivuhodné věci. Zažil jsem to u jednoho blízkého člověka, jenž ve svých posledních dnech hovořil jen anglicky, ačkoli za svého života tak dobře anglicky neuměl. Objevují se často schopnosti, pocházející ze starších inkarnací. A tento vstup do pradávna, v němž bylo utvořeno i toto jeho tělo, se nesmí rušit ani ovlivňovat moderními léčivy.\n13 Umírající díky svému zesílenému vnímání přesně chápe, co probíhá v jeho těle a v jeho okolí. Proto už odedávna svým spolupracovníkům vštěpuji, aby se u lůžka umírajícího chovali tak, jakoby se na ně stále díval a stále jim naslouchal. Ve dnech po smrti probíhají ve fyzickém těle člověka ohromné proměny, jež se nejsilněji odrážejí na tváři člověka. Obličej se mění natolik, jako by odpovídal různým osobám: mladým, starým, ženám, mužům, kavalírům, sedlákům, úzkostným, odvážným i znamenitým. To se velice silně mění. Během tří dnů po smrti opakuje zemřelý fáze svého života a ty se zračí na jeho tváři. Po uplynutí této doby vypadá opět stařecky a to je čas uzavřít rakev. Ale i zde jsou individuální odchylky. Zažil jsem osoby, které si podržely výraz, jaký měly při úmrtí a žádné proměny nepodstupovaly. Po tyto tři dny by si měl člověk uvědomit, že zemřelý prožívá s neuvěřitelným údivem obrazy svého života a není ho záhodno přitom rušit. Ze sborníku Flensburger Hefte, IV/97, 59, s z němčiny přeložil Václav Ondráček.\nOkruh a střed Smrt a umírání. Nejistota smrti. Umění zemřít. Smrt do domu. Egyptská kniha mrtvých\nOkruh a střed Smrt a umírání Nejistota smrti Umění zemřít Smrt do domu Egyptská kniha mrtvých Ahabah Obsah: SMRT A UMÍRÁNÍ...1 OBSAH:... 2 SMRT JISTÁ I NEJISTÁ... 4 SMRT VYVRCHOLENÍ ŽIVOTA... 6 Čtyři organické


Kalous ušatý – webkamera | ZooCam\nautor: Petra Chlumecka | Čvn 2, 2020 | Evropa, Živé kamery z přírody | 14 komentáře(ů)\nProjekt živého přenosu z hnízdění kalousů realizuje Český svaz ochránců přírody Břeclav již 3. rokem. V roce 2018 vyvedli kalousi v budce 3 mláďata, v roce 2019 se jim podařilo vyvést 2 mláďata. Zajímavé bylo, že po kalousech stihly v roce 2019 v budce zahnízdit ještě poštolky obecné a ty úspěšně vyvedly 4 mladé.\nKalousi ušatí patří u nás mezi poměrně hojné sovy. Přesto je jen málokdo zná – v noci je nevidíme a přes den využívají na stromech své dokonalé maskovací zbarvení. Tyto sovy si vlastní hnízda nestaví a využívají např. opuštěná hnízda vran nebo strak. Na Břeclavsku ale začali kalousi před lety využívat i budky, které původně svaz ochránců přírody připravovali pro poštolky obecné. Protože je zajímalo, jak vlastně hnízdění kalousů probíhá, vyrobili jednu speciální budku s kamerou uvnitř. Druhá kamera snímá budku zvenku a díky tomu můžeme společně sledovat dění v budce i okolo ní.\nKalousi začínají hnízdit časně zjara, samice snáší nejčastěji 5 čistě bílých vajec a zahřívá je cca 28 dnů. Protože snáší vajíčka ve dvoudenních intervalech a na snůšce sedí od druhé vejce, líhnou se mláďata postupně a věkový rozdíl je na nich dobře rozeznatelný. Na termín zahájení hnízdění má vliv průběh zimy, dostupnost potravy a také stáří hnízdících ptáků.\n25.6. paní Kalousová je divná jako ta kamera. Když už konečně jsem zahlédla ve 22,39 tátu jak přinesl myš, tak se kamera zastavila. Čekala jsem, že se bude krmit, ne spí jako pecka a kamera neustále se zastavuje, tak tam asi budou prckové dva. Končím ve 23,06.\nVe 23:10 Už krmí a mláďata jsou tři 🙂\n25.6. tady to vypadá na tři prcky, ale záznam se nedá vracet, zatím je světlo (19,12) tak mamča sedí doma\n5.3.2022 Přenos opět online\n20.7.2021 Souhrnné video z hnízdění kalousů ušatých v roce 2021.\nvypadá to, že v budce už je jen jeden puberťák, snad jsou sourozenci někde poblíž mimo kameru\n13.5. a teď tu jsou již 3 pubertáci\n22.3. – Tady samička včera 21.3. položila první vajíčko\n17.3. – 20:15 Samička v budce\n19.00 zajímavé, jeden vyletěl z budky a hned přiletěla samice, ale vajíčka nikde a jídlo také nenašla\n5.3. 18,23 už nám kamery zase jedou, vracet nejdou tak je slyšet houkání\n3.6. tak se nám kamery zasekly\n2.6 prckové jsou krásní, dobře je do budky vidět, škoda že nejde záznam vracet\n2.6 Nový přenos z budky kalousů ušatých


Vynikající pro stylové uložení saponátu na kuchyňské lince. Vyrobeno z prvotřídní z nerezavějící oceli, keramiky a odolného plastu, plňte cca 1 cm pod okraj. Vhodné do myčky, pumpičku v myčce nemyjte, v případě potřeby propláchněte horkou vodou. 3 roky záruka... Více info >>\nVynikající pro snadné dávkování a uložení saponátu a houbičky na kuchyňské lince poblíž dřezu. Vyrobeno z odolného transparentního plastu, plňte cca 1 cm pod okraj. Vhodné do myčky, pumpičku v myčce nemyjte, v případě potřeby propláchněte horkou vodou. 3 roky záruka... Více info >>\nVynikající pro stylové uložení saponátu a odkládání houbičky na kuchyňské lince. Vyrobeno z prvotřídní nerezavějící oceli, keramiky a odolného plastu, plňte cca 1 cm pod okraj. Vhodné do myčky, pumpičku v myčce nemyjte, v případě potřeby propláchněte horkou vodou. 3 rok.. Více info >>


Pozemek prodaný, strategie parkování naknop a kurýr nanic | Kohoutovice.org\nDále se nic nedělo. Až před pár dny byli obyvatelé nejbližších domů informováni, že pozemek má soukromého majitele a ten zažádal o stavební povolení na stavbu dvou garáží. Občané nyní zjišťují, že pozemek již není obecní, třešeň má být pokácena, travnatý svah vybagrován a vybetonován a místa pro parkování ztracena. Narychlo sepsali petici a doufají ve zvrat.\nStrategie parkování v Brně i Kohoutovicích až do roku 2030\n18. 3. 2014 radnice má Strategii ve verzi ke zveřejnění, po připomínkování\nV dubnovém Kohoutovickém kurýru informace o Strategii zveřejněna nebyla (9. 4. byla uzávěrka)\n23. 4. Strategie zveřejněna na webu, některé domy pozvány na veřejné projednání\n7. 5. uzávěrka pro námitky občanů\n14. 5. veřejné projednání v Kohoutovicích\nPrávě je „v běhu“ schvalování „Strategie parkování v Brně“ pro období až do roku 2030, která řeší i jednotlivé ulice městských částí Brna včetně Kohoutovic. I když uzávěrka pro námitky občanů je již 7. 5., radnice občany o Strategii neinformovala v Kohoutovickém kurýru, ale až koncem dubna na webu radnice. O týden později, tedy 14. května v 18 hodin na ZŠ Chalabalova, proběhne „veřejné projednání“ tohoto návrhu.\nMáte-li tedy nějaké námitky ke „Strategii“, rychle ji prostudujte (je to rozsáhlý, detailní a nesrozumitelně formulovaný dokument) a včas je podejte na kohoutovickou radnici.\nNo a máte-li nějaké námitky k tomu, jakým způsobem vás politici informují o záměrech obce, zamyslete se, zda jste minule volili správně do zastupitelstva. A v podzimnních obecních volbách hledejte politiky, kteří před vámi nebudou informace skrývat, ale budou vás opravdu a včas informovat. Připomínám, že prodej lukrativního pozemku před občany utajili radní za ČSSD a ODS, za šibeniční termín pro námitky k strategickému dokumentu zodpovídají radní za ČSSD, ODS a KDU-ČSL.\ndne 5.5.2014, Jana Konečná\n…….prostě si z lidí dělají srandu………..


Publikováno 18.6.2017 21.8.2017\nEvropský parlament schválil návrh Komise ohledně zákazu používání pesticidů na tzv. produktivních plochách využívaných v ekologickém zájmu.\nPřestože Výbor Evropského parlamentu pro zemědělství a rozvoj venkova hlasoval proti návrhu Komise ohledně zákazu aplikace pesticidů na produktivních plochách využívaných v ekologickém zájmu (EFA), poslanci Evropského parlamentu na plenárním zasedání tento návrh dne 14. června přijali. Návrh Komise podpořilo 363 europoslanců, proti hlasovalo 267 a 43 se zdrželo.\nPředchozíPředchozí příspěvek:4. kolo příjmu žádostí v rámci programů Investiční a Provozní úvěry PGRLF\nNásledujícíNásledující příspěvek:Jednání Rady ministrů pro životní protředí