Asterix padl. Teď stojí v cestě olomouckých volejbalistek Rumunky - iDNES.cz\nAsterix padl. Teď stojí v cestě olomouckých volejbalistek Rumunky\nVítězná radost volejbalistek Olomouce. | foto: Stanislav Heloňa, MAFRA\nOlomoucké volejbalistky porazily belgický Asterix Beveren 3:1 na sety i v odvetě osmifinále poháru CEV a postoupily mezi nejlepších osm týmů.\nZ prvního duelu v Beverenu osmifinále poháru CEV si olomoucké volejbalistky přivezly výhru 3:1 a postupová matematika před včerejší odvetou hovořila jasně, k postupu jim stačilo uhrát dva sety. Vysokoškolačky nakonec dokázaly belgické soupeřky přemoct i podruhé v poměru 3:1 a mohly slavit postup do čtvrtfinále druhé nejprestižnější evropské soutěže.\n„Tam jsem ještě nebyla,“ smála se šťastná smečařka Martina Michalíková. „Určitě je to velký úspěch, ale neřekla bych, že tam chceme skončit,“ věří si i na dalšího soupeře, kterým bude rumunský Stiinta Bacau.\nVysokoškolačky dokázaly i přes tuhý odpor soupeřek získat první set. Kdo si ale myslel, že se Asterix tváří v tvář hrozbě vyřazení zlomí, zná málo bojovnou povahu Galů. Hosté druhý set ovládli 25:17 a patnáct stovek diváků v univerzitní hale lehce znejistělo.\n„Trochu mi to připomnělo druhý set v Belgii. Bylo jasné, že soupeřky musely něco udělat, takže jejich tlak ještě zesílil. Celou dobu jsme si ale věřily, že když budeme hrát, co chceme, tak dva sety nějak dotlačíme,“ nepochybovala o šťastném konci Michalíková.\nTrenér Jiří Teplý v závěru druhé sady stáhl z hřiště první šestku. „Holky si odpočinuly a prohlídly si hru soupeřek zvenku, aby se uklidnily, a to pomohlo,“ vysvětlil kouč.\nDo stavu 10:9 Beveren držel krok, ale pak vysokoškolačky při podání Gabriely Orvošové utekly na 24:13 a vzápětí už křepčily v oslavném tanečku. „Ale tím extrémním tlakem na servisu byly soupeřky hodně nepříjemné,“ uznala Michalíková. „A další věc byly ty jejich hozené zalívky, které v extralize nikdo nehraje a myslím, že by je tu rozhodčí ani netolerovali. Kolikrát se s tím nedá nic dělat, jen člověk rozhodí rukama a jde se dál. Zalívky přece nemůžou rozhodnout zápas.“\nPo letech brzkých konců v poháru CEV si Olomouc postup mezi nejlepší osmičku náležitě vychutnala, na palubovce nechybělo ani šampaňské. „Družstvo jde pomalu nahoru a je to vidět v lize i evropských pohárech. Kdysi v devadesátých letech jsem zažil, jak jsme hráli Final Four Poháru mistrů, to byl asi největší úspěch. A od té doby jsme takto daleko v evropských pohárech nebyli. Je to určitě velký úspěch a uděláme všechno pro to, abychom to posunuli ještě o kousek dál,“ nechce se Teplý uspokojit.\nVe čtvrtfinále na Olomouc čeká rumunský Stiinta Bacau. Dvojzápas bude začínat na půdě soupeře z a čtrnáct dní, o další týden později uvidí další velkou volejbalovou bitvu univerzitní hala. Vysokoškolačky už se v této sezoně s rumunským týmem potkaly, v předkole Ligy mistrů doma podlehly Albě Blaj 2:3 po velkém boji. „Bacau jsem vůbec neviděla, ale dívala jsem se na rumunskou tabulku, kde jsou na třetím místě. A s Albou, s kterou jsme hráli vyrovnaně, suverénně prohrávají. Takže si myslím, že je to tým, který bychom mohli potrápit,“ věří Michalíková.\n„Od každého zápasu očekáváme, že ho vyhrajeme, takže tady to musíme čekat též. V Rumunsku jsme byli, podle výsledků v lize by Bacau mělo být o něco slabší, ale určitě to ne bude jednoduchý soupeř,“ tuší Teplý.\nOlomoucké volejbalistky vyřadily v osmifinále Poháru CEV Beveren\nOlomoucký trenér po duelu s Ostravou: Měli jsme zápas pod kontrolou\nČtyři soutěže. Volejbalistky Olomouce ale zápřah zvládají\nTémata: Jiří Teplý, UP Olomouc - ženy, Beveren\nOd roku 2000 vybojovali volejbalisté Českých Budějovic devět extraligových titulů. A teď chtějí...


Sapsopan Atenalp: května 2019\nPřemítám, co pozitivního si myslet o výsledcích eurovoleb. Že ČR tentokrát nemá druhou nejhorší účast, ale třetí. Že ANOnisté vše nepřeválcovali. Že se dostalo za ČR pár normálních lidí. Že nedošlo k obávanému nárůstu anti-evropských (vesměs proruských) partají a poslanců. A dál asi nevím. Ale jsem skromný, takže pro tentokrát si s tímto výčtem vystačím. I když by ten opačný byl asi podstatně delší. Dostatečná tedy, byť s odřenýma ušima.\nat 15:17 Žádné komentáře:\nNa IPPáku dnes verbovali k volbám do europarlamentu lidovci. Když jsem šel zpátky, zastavil jsem se na chvilku, abych si vzal leták a popřál rozdávajícímu hodně štěstí do voleb řka, že sourozence si člověk nevybírá. Ač se lidovců neštítím, ze spoust důvodů je považuji za nevolitelné. Byť by snad díky desítce na eurokandidátce stáli za to, volit je nebudu ani tentokrát. Přesto mi pan mile Hayato poděkoval a přátelsky poplácal po ruce.\nat 14:11 Žádné komentáře:\nVíce než šedesát poslanců chce prosadit návrat do situace, kdy budou rodiče mít možnost zavřít vlastní děti do polepšovny. Na pikosekundu mě napadlo napsat „nezvladatelné“ před slovo děti, protože takto se o dětech často hovoří. Přitom kdokoli se základní znalostí psychologie ví, že problémem nebývají tzv. nezvladatelné děti, ale nekompetentní rodiče. Aneb odložit vlastní dítě do polepšovny může jen neschopný a nekompetentní rodič.\nVždy je lepší trestat než pomáhat a předcházet problémům. Nejlepším způsobem, jak vychovávat pokřivené charaktery, je pak vinit děti z problémů, za které nemůžou. Když už jsme u těch psychologů: neexistují rozmazlené děti, existují debilní rodiče, které děti nutí fungovat ve vzorcích, jež pak děti samy považují za nejefektivnější. Neexistují problémové děti, existují debilní rodiče, kteří nedokáží vytvořit základní zázemí, ve kterém se děcko cítí bezpečně a komfortně. Dítě je dítětem proto, že mnohé věci, včetně vlastní funkcionality nechápe a následně reaguje všelijak. Dojalo mě vyjádření ředitele jednoho z diagnosťáků, který návrh kvitoval s tím, že konečně rodičovská vyhrožování polepšovnou nebudou pouze planá. Jako by vyhrožování polepšovnou patřilo ke standardním výchovným metodám a chudáci rodiče momentálně neměli čím vlastním dítkám vyhrožovat, aniž by se vystavovali nařčení z vymýšlení. A to je třeba změnit.\nNabízí se známé cui bono a nelze se ubránit dojmu, že jde primárně o finanční hru, kde se komusi přesunou prachy. Pasťákům? Ministerstvu školství, které tzv. diagnostické ústavy zřizuje? Načež se postupně z MŠMT stane ministerstvo detence, když už o školství samotném nemá páru a pomalu jej táhne do hlubin rakouského absolutismu? I s tímto posledním návrhem. Připomnělo mi dobu, když jsem bydlel v Gruzii a ministrem školství se stal jakýsi Dimitri Šaškin, sám téměř stále ještě ve školním věku. Předtím dělal právě ministra detencí. Však to také poté za jeho řízení ve školství pěkně začalo lítat.\nJedna procházka po městě stačí, aby si člověk uvědomil, kolik lidí svá děcka vědomě či nevědomě emocionálně prasí. Za což je třeba hazlíky trestat praktikami z devatenáctého století. Dát do servisu jako nefunkční káru. I soudruh Makarenko by měl radost. Apropos, pobyt v polepšovně prý má navíc přijít na 5 300 kaček. Jsem zvědav, kdo si bude moct dovolit.\nat 11:09 Žádné komentáře:\nDostal jsem do schránky kandidátky do voleb v Evropském parlamentu a zdá se, že kandiduje celá republika, její teta, bratranec a křeček. Asi si všichni dobře spočetli, jak málo je s očekávanou minimální volební účastí třeba hlasů, aby se člověk dostal k teplému bruselskému fleku a následně nepřekonatelné penzi. V minulých volbách se do EP dostala i partaj se ziskem 79 540 hlasů. No to jsem býval mohl kandidovat i já, i když tolik kámošů zas nemám.\nMinimální znalost o tom, jak EU a její instituce fungují, a oblíbená obsese antievropskými bludy bude znamenat, že qolbám přijdou jen skalní fandové jednotlivých partají, případně tací, kterým za hlas kdosi jakkoli zaplatí. V Agrofertu je prý účast povinná. Takže ač o jedenadvacet europoslaneckých lavic soutěží 815 kandidátů, o vítězi asi netřeba pochybovat. Otázkou je jen, kolik křesel ANOnisté získají. A kolik se do EP dostane anti-poslanců.\nJá se chystám hodit Fíšovi. Šanci asi nemá, ale šel s kůží na trh, a to se počítá. Z Teplic navíc určitě ještě hlas neměl.\nat 12:35 Žádné komentáře:\nPoprvé v životě jsem byl na demošce jedenáctého jedenáctý 1989. Pamatuji si nesmělé, anonymní postávání na Benešáku, v klobouku a se šátkem kovbojsky přes obličej. Kdosi nám z kašny vysvětloval, v jakých zplodinách vévodíme světovým tabulkám. O den nebo dva později jsme z náměstí došli i před KoKos, jak se říkávalo Okresnímu výboru KSČ, a vyvolávali jméno tajemníka Váni, že s ním chceme mluvit. Nevěděl jsem sice úplně o čem, ale zajímalo mě, jak dopadne. Záhy se z ekologických demošek staly protikomančské a jednou dopadlo tak, že zatímco já jsem se nenápadně vytratil, když se objevili policajti v kordonu, Luboš, co chodil o ročník níž, dorazil po víkendu do školy v nepatrně pomuchlaném stavu.\nDnes jsem šel na demošku zas, poprvé od devětaosmdesátého. Dva znudění policajti na kraji jiného náměstí a kolem kašny asi stovka lidí. Podstatně méně než před třiceti lety. I klidněji. A na jiné téma. Většině nevadí, že jim vrchuška kálí na hlavu, jako nevadilo před třemi dekádami. V Praze alespoň plný Staromák. Prý až čtyřikrát plnější než před týdnem.\nNehledě na jejich obsesi veřejným míněním, nemyslím, že demošky donutí dnešní aparátčíky změnit chování. Podobně jako můj hlas ve volbách nepovede ke změně vlády. Nevyjádřit se nicméně v případě, kdy se sliz cestou naší krajinou otírá o vše, co mu přijde pod ruku, by mi přišlo zbabělé.\nat 21:33 Žádné komentáře:


Nezařazené Archivy - Solné lampy a svícny\nod autora: : kameny\nKomentáře nejsou povolené u textu s názvem Pravá solná lampa\nSolná lampa pozitivně působí na dýchací cesty, zlepšuje spánek, imunitu, prospívá nervové soustavě. Ocení ji zejména lidé trpícími alergiemi a respiračními onemocněními. Solná lampa pomůže zlepšit celkovou kvalitu vzduchu v místnosti. Pokud si ji položíte například na pracovní stůl, pocítíte podobný účinek, jako kdyby jste právě otevřeli okno. Pravé solnéPokračovat ve čtení\nKomentáře nejsou povolené u textu s názvem Kde solnou lampu umístit\nDůležité je správně umístit lampu v domě. Nejlepší místo pro ni bude v tmavém koutě nebo na místech s nízkou, nezdravou energií. Pokud je lampa na správném místě, její světlo vlije do vašeho života proud energie, klid, zlepší vztahy v rodině a s partnery, každému činu přinese úspěch. No pokudPokračovat ve čtení\nKomentáře nejsou povolené u textu s názvem Jak se používá solná lampa?\nSolná lampa se skládá z podstavce a stínítka, dovnitř kterého se vloží svíčka nebo 15-wattová žárovka (jaké se obvykle montují do chladniček) tak, aby se po vyhoření daly snadno vyměnit. Při ohřívání se vylučují záporné ionty, které v prostředí zamezují působení kladných iontů. Ty generuje nynější elektronická technika. Solná lampaPokračovat ve čtení\nKomentáře nejsou povolené u textu s názvem Důležitá je barva solné lampy\nVhodné solné lampy třeba vybírat podle emočního a fyzického stavu: od toho bude pak záviset prospěšnost či škodlivost lampy. oranžový odstín Solná lampa s touto barvou příznivě účinkuje na mysl, uklidňuje, léčí nervy, pomáhá překonat šok. Vyvolává pocit bezpečí, klidu a intimity, takže se doporučuje do odpočíváren a ložnic. OranžováPokračovat ve čtení\nKomentáře nejsou povolené u textu s názvem Proč a kde se používají solné lampy?\nVýhody i nevýhody těchto přírodních minerálů objevily v minulém století, kdy se v domácnostech začaly objevovat televizory, počítače, mikrovlnné trouby a další elektrospotřebiče koncentrující kladné ionty. “Dalším důvodem k používání solné lampy je kouření, onemocnění dýchacích cest, jakož i vysoký obsah průmyslových plynů a alergenů v ovzduší,” . “Obyvatelům velkýchPokračovat ve čtení


Yuva Apartment - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Antalya\nSlevy v destinaci Yuva Apartment\n919 Sokak No:3/ B, Kadriye Cahide Yuva Apartmani, Kat-1 Daire-1, Kiziltoprak, Antálie Centrum města, Antalya, Turecko, 07300 - Zobrazit na mapě\nYuva Apartment – podrobnější informace\nDobře umístěný v oblasti romantika, kultura, nákupy města Antalya, Yuva Apartment vám poskytuje nejpříznivější místo pro odpočinek od rušných dnů. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nVyužijte bohatství bezkonkurenčních služeb a vybavení v tomto hotelu ve městě Antalya. Pro komfort a pohodlí hostů hotel nabízí Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, parkoviště, rodinný pokoj, výtah, domácí zvířata povolena.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Užijte si jedinečné služby a skutečně prestižní adresu v Yuva Apartment.


Import fotografií ve Windows 8.1 - Nápověda k Windows\nImport fotek a videí ve Windows 8.1\nImport není k dispozici, pokud prohlížíte jeden obrázek v zobrazení na celou obrazovku.\nVyberte zařízení, ze kterého chcete importovat.\nAplikace automaticky najde všechny fotky a videa, které ještě nejsou importované, a vybere je. Každou fotku nebo video, které chcete importovat, taky můžete potáhnout dolů nebo na ně kliknout, případně vybrat možnost Vybrat vše.\n(Pokud používáte myš, nastavte ukazatel myši do pravého horního rohu obrazovky, přesuňte ho dolů a pak klikněte na Hledat.)\nDo vyhledávacího pole zadejte text Průzkumník souborů a vyberte možnost Průzkumník souborů.\nVyberte jednotku s fotkami a videi.\nNajděte fotky, které chcete importovat, vyberte je a potom je zkopírujte do nové složky. Pokud se mají zobrazit v aplikaci Fotky, zkopírujte je do složky Obrázky na počítači nebo na OneDrivu.\nNastavení základních možností: Na počítači otevřete Nastavení, vyberte Počítač a zařízení a pak vyberte Přehrát automaticky.\nNastavení rozšířených možností: Otevřete Ovládací panely, vyberte Hardware a zvuk a potom Přehrát automaticky.\nTablety s Windows 8 a Windows RT: Otevřete Nastavení počítače, vyberte OneDrive a pak Soubory. Vyberte, jestli chcete odesílat fotky, videa nebo obojí.\nZkuste se znovu připojit. Začněte odpojením a připojením zařízení a potom to zkuste znovu. Když se jedná o telefon nebo fotoaparát, ověřte, že je zapnutý a odemknutý.\nZkuste jinou metodu. Pokud aplikace Fotky nemůže najít zařízení, otevřete Průzkumníka souborů a podívejte se, jestli je zařízení uvedené pod položkou Počítač. Pokud ano, zkuste soubory zkopírovat nebo přesunout do nové složky.\nAktualizujte ovladače a podívejte se na fóra. Hardware se stále mění, a proto možná budete muset aktualizovat ovladače nebo se jedná o známý problém. Aktualizované ovladače nainstalujete od výrobce nebo můžete použít výchozí ovladače, které jsou v počítači. Můžete se taky podívat na fórum Windows nebo na web výrobce, kde najdete další informace o konkrétním problému.\nDo vyhledávacího pole zadejte Správce zařízení, vyberte Nastavení a ve výsledcích vyberte Správce zařízení.\nPokud navrhované postupy nepomohly problém vyřešit, podívejte se na stránku komunity o hudbě, fotkách a videích na fóru Windows, kde najdete řešení konkrétních problémů od jiných uživatelů. To vám může pomoct obzvláště v případě, že máte potíže s hardwarem nebo se zobrazují chybové zprávy.\nID článku: 17450 - Poslední kontrola: 14. 9. 2016 - Revize: 2


Hrady z písku - Baruschka\nRozmazlení závisláci »\nPravda, dochází při tom k omylům. Například jsem narazil na Ostrov Janiky, což je nejspíš místní pobočka Sputniku. Na jednu stranu se tam najdou zajímavé texty (ale nesmí se týkat Ruska), třeba Dveře ve zdi, na druhou stranu si do toho soudruzi nenechají moc kecat. Takto jsem pod bukolickými obrázky ze šťastného života v Rusku padesátých let pronesl, že fotograf musel být minimálně stejná svině jako ten, co mu to přikázal, bo musel vědět, co dělá, a už to bylo. Zajímavé bylo, že se při pokusu o ban dostali přes dvě proxy, což znamená, že návštěvníky trasují v reálném čase. Zvláštní byl i jistý Vodník, Čechoholanďan, který je socialista a neví to, a na vlastním příkladu dokazuje, že nikdo nevymyslí příšernější tyranii než pět liberálů při práci na ideálu naprosté svobody.\nNechal jsem si tak doporučit od jednoho ze zajímavých autorů i další weby. Třeba Lumenn. Na první pohled pro mne naprosto nedůvěryhodný, protože anorekticky vyhlížející EMO romantičky ve vysokejch botách až nahoru zavázanejch, ještě ke všemu se zlatým písmem na černém pozadí, nikdy nebyly moje sklenička koňaku, nicméně jsem se začetl, a nebýt pokročilého věku (máloco mne překvapí), snad bych i užasl. Autorka nejen že myslí, ale ještě ke všemu myslí kriticky a její názory mají ke sluníčkářům, rekrutujícím nové duše právě v této kategorii, opravdu hodně daleko. No nic, měl bych si dát bacha, než se dopustím stejného faux pas jako jistý Voltaire, který v reakci na slyšené, pronesl směrem k panovníkovi: „Sire, ta báseň je Vás hodna“. Ovšem i zde je nutno být opatrný. Autorka má inteligenci – a nepřehlédnutelnou, kritické uvažování také, ale chybí jí ty zkušenosti. Celé texty tak jsou prodchnuty pocitem, že za vše může studená válka, tedy vlastně Rusáci.\nPro takové mám zvláštní zprávu. Žádná studená válka nebyla. Resp. byla, ale válkou – o jakékoliv teplotě – bych ji určitě nenazval. Ten stav věci posloužil dvěma cílům. Jednak od sebe oddělil masy, tím západu dodal potřebnou opozici (proti které bylo lze bojovat, aby ohně nevyhasly) a levicovým intelektuálům (na západě jiní nejsou) ideál, o kterém každý věděl… nic a nemohl si tedy nic ověřit. Pak také způsobil nevídaný rozkvět zahraničního obchodu a vojenskoprůmyslových komplexů. Vzpomeňme na ono známé, přátelské škorpení Sovětů s Číňany a bude jasněji. Nebo se začít zajímat o to, na jaké že to plutonium jede většina západních elektráren. To už bychom rovnou mohli tvrdit, že za to může vestfálský mír a byli bychom o hodně blíž pravdě.\nA teď, teď půjde (taky) vo prachy. Už od dětství jsme krmeni v učebnicích tvrzeními o tom, jak že to vlastě vznikla ropa a že tutově dojde. Jednou jsem to počítal a vyšlo mi, že už sedmkrát jsme měli začít vyrábět šlapací auta a thoriové reaktory. Teorie o fosilním původu ropy je, co se pamatuji, chápána jako evangelium a katastrofické teorie se jen množí. Začíná s nimi však být jeden takový problém. Ropa ne a ne dojít. Ba co hůře (lépe?), stále jsou objevována nová naleziště. U pobřeží Brazílie, v podél Velké příkopové propadliny (Kenya – minimálně deset miliard barelů). Třeba pole Svedrup v Severním moři. Léta se tvrdí, že budou brzy vyčerpána. No a 2012 tam bylo objeveno další nové naleziště, dtto Shetlandské ostrovy. Začíná se uvažovat o novém boomu ropy v Severním moři. Anadarko Petroleum objevila plynová pole u Madagaskaru. V Austrálii, v pánvi Arckaringa bylo objeveno 233 miliard barelů. Na té ovšem zase sedí pološílený ekolog s hubou plnou zájmů té rozvinuté komunity křováků. Asi myslí vrhač oštěpů a to, že stihla vybít všechna zvířata větší než klokan. Ale je to nová Saudská Arábie! Téměř všude, kde provádějí ropné společnosti zkušební vrty, ropu nebo zemní plyn nacházejí – od Dárfuru, přes Čad po Kamerun, Guineu, dokonce i v Mali. A to jsme ještě nezačali s uhlovodíky vázanými v břidlicích, kterých bude tolik, jako výše jmenovaného dohromady, a jsou všude.\nPo druhé Válce, když byly prověřovány všechny možné teorie o vzniku ropy, ke svému údivu se zjistilo, že vědecké tvrzení tohoto typu neexistuje. Existuje pouze tvrzení jakéhosi ruského vědce z konce 19. století, které jako vítaný argument přijaly velké společnost na západě a vládám se docela šiknul jako důvod k vyššímu zdanění. Však znáte ty kydy o investici do naší budoucnosti. Pokud by tedy ropa vznikla oním procesem z mrtvého biologického materiálu (viděli jste tu rovnici? Oživlé přání otcem myšlenky), kde by se vzala v hloubkách přes 10 kilometrů? Naproti tomu jsou úspěšné experimenty, které opakovaně demonstrovaly abiotickou syntézu uhlovodíků za podmínek, odpovídajících těm, které panují ve velkých hloubkách – kolem 200 kilometrů. Kde by se tam mrtví dinosauři a přesličky vzali? Akumulace ropy je zřejmě přirozeným procesem ztráty plynů z oblastí blízko jádra. Zde tedy máte krom jiného i důvod zavilého odporu ekologistů proti frackingu. Ale k tomu dojdeme.\nNuže, můžeme si zkusit dávat výše uvedené dohromady a doplnit to nějakými zajímavostmi. Už od roku 2000 staví Katar flotilu velkokapacitních tankerů na dopravu stlačeného plynu. Tyto lodě měly původně přepravovat plyn z vrtů v perském zálivu přes Hormuzský průplav, Bab-al-Mandab a Suez do Středozemního moře a pak dále do USA. Jenže to bylo v dobách, kdy USA braly krásné (a necelé) 2 miliony barelů ropy, a tedy se vyplatil rozdíl 50% mezi výrobní a prodejní cenou. Jó, starý zlatý časy. Cena za barel ropy je dnes na polovině, a přesto do Států jde jen 0,4mil barelů ročně. Státy OPEC se zřejmě domnívaly, že tato cena jednak přiláká klienty a jednak vyžene frackovací firmy z nalezišť. To ovšem bylo do doby, než si zmíněné lodě pronajaly Spojené státy a začaly svůj plyn prodávat, například do Británie (prvně v roce 2010). Není náhodou, že se v Evropě současně vyrojilo spousta „neziskovek“ protestujících proti frackingu v neposkvrněné (kromě tanků, houfnic, trosek letadel a mrtvol) přírodě východní Ukrajiny. Tomu se říká dvě mouchy jednou ranou. Jednak zabráníte zbytečné těžbě nějakých evropských šmudlů a jednak zkusíte odříznout Rusko od zákazníků. Bohužel, právě na tohle ale čekala Čína, která ovšem nemá žádný důvod k obchodům s Rusy za petrodolary. Takže zase vedle. No nic.\nPlyn jde stlačit, ropa ne. Co teď? Podívejte se na mapu. Co je mezi SA, Emiráty, Katarem a Ománem? No přece Izrael (do něj se nikdo montovat nebude), Irák, Jordánsko a… BINGO! Sýrie. Krááásnej plac na položení trubek, no ne? Pak přes Turecko, Řecko (to v současných problémech podepíše i hromadnou sebevraždu), nebo po dně do Libye, do Tripolisu a dál, kam je libo. Teď mi napadlo… neslyšel já jsem někde ty jména těch států? Už vím! Arabské Jaro. Že mne to nenapadlo hned! Jenže problém byl tak trochu v tom, že z pohledu muslimů Assad není muslim. Je to aláfita, sektář, kacíř… A v zemi není žádnej bordel. Stejně, jako nebyl v Libyi za Kaddáfího. S tím bylo třeba něco udělat. A tak přišla Arabská jara, a když to nestačilo tak DAEŠ. Uprchlickou vlnu stačilo jen podpíchnout. Nic jiného čmoudi nedělají radši než nic. Uprchlíci se postarají o to, aby Evropa měla svých starostí dost, a zase bude u Saudů na umělé ostrovy a klimatizované sjezdovky, a věže, a auta…\nNic z toho by se samozřejmě nestalo, kdyby USA neměly „svoje zájmy“. A zájmem USA je v první řadě petrodolar, tedy FED a ve druhé Izrael, takže taky židi. Musíme si uvědomit, že Američané nevnímají Evropu jako my, jako shluk národních států. Američané ji vnímají jako konkurenci. Utvrzuje je v tom například sborové odmítání smlouvy TIPP a podobné reakce, které však, pokud by zůstaly v kompetencích Bruselu, tak už si všichni holíme hlavy a natíráme je lubrikačním gelem. Petrodolar, jak řekl svého času Henry Kissinger, je náboženství, které vyžaduje pevnou víru. A tak se jí snaží udržet. Víra v unipolární svět však skončila onou ukázkovou salvou šestadvaceti raket z floty v Kaspickém moři. Není náhodou, že CSG Theodore Roosevelt (Carrier strike group – tedy operační svaz postavený kolem letadlové lodi) ve středozemním moři stáhl ocas a plul radši dráždit Číňany. Jak to tak vypadá, tak dostřel onoho zbraňového systému není vysmívaných 300km nebo pesimistických 600. S přesností na 3 metry dokázal zasáhnout cíle na vzdálenost 1500km, jeho skutečný dostřel tedy bude někde mezi 2500 a 4000km. Docela rád bych věděl, kolik amerických generálů museli hospitalizovat a kolik analytiků přišlo o práci. Skoro jako kdyby si Rusové zapamatovali lekci z humanitárního bombardování a řekli si, že tohle příště už ne. V podstatě teď dokážou ovlivnit americkou vojenskou přítomnost ve všech mořích, co u nich mají břehy a ve Středozemním moři, a to aniž by museli vytáhnout paty z vlastních výsostných vod. Námořnictvo USA už není schopno ohrozit Euroasii jako celek, a dokonce snad USA budou muset začít dodržovat i smlouvy. Bipolární svět se vrátil. Pámbu za něj zaplať. 25 let měli Američané na hraní celý svět a začali se na něm chovat jako kdysi Sověti v té svojí zadrátované části.\nPak tu máme otázku, kdo je v Uprchlické krizi ten špatný a ten dobrý. Já už jsem několikrát napsal, že nenajdete na světě tak šílený systém, děj nebo zřízení, aby někomu (skupině, vrstvě, osobám) nebyl ku pro spěchu. Pro ně je tedy dobrý, na rozdíl od toho zbytku, pro které je špatný. Tím se celý systém jednoduší z nejasného DOBRO a ZLO na přijatelné MY a ONI a věc je poměrně jasná. Krom toho… Viděli jste někdy uprchlíka? Já jsem před nějakými roky strávil 2,5 roku v Pákistánu, v Sýrii, Libyi, Libanonu a vím, jak uprchlík vypadá. Rozhodně nemá v jedné ruce Ipad, ve druhé Ifon, na sobě bundu za 160 dolarů a 100000 dolarů za kus na cestu.\nCo se evropských vlád týká, Hanlonova břitva tvrdí, že nemáme hledat zlý úmysl tam, kde je dostatečným vysvětlením hloupost. O zbytku platí, buď že:\ndo toho nemají co kecat (Češi, Slováci…)\nněkdo na ně něco ví (Merkelová)\nJsou ve vleku (Frantíci)\nTi, co nikoho nezajímají\nObětí je zde jednoznačné bílé (a heterosexuální) obyvatelstvo, které tu srandu platí. Uprchlíci oběti nejsou. Jsou nástroj a jsou s tím srozuměni. Zbytek, tedy převaděči, konvičkovci, okamůrovci a podobní, jsou jen symptom a žádnému sociologovi není třeba vysvětlovat, že ve vlhku rostou houby, stejně jako to, že neexistuje žádná xenofobie.\nZ výše uvedeného je patrné, že dělat rychlé závěry na základě informací, které můžeme mít s tak velkým okruhem zájmů, je krajně nezdravé.\nPosted in Hosté, Politika | Tagged politika, zahraničí\n3 Responses to Hrady z písku\nklavesnicetuka on 16.1.2018 at 23:02\nto musí být složitý život neustále se “bát”, že dostaneš mrtvici po přečtení textu, který sis nenapsal sám:-)\nMrtvici z informačních zdrojů, psaných textů nedostávám…spíš mě vždycky udivují diskuze pod jednotlivými články…lidé prostě neumí diskutovat, argumentovat..\na navíc jsem asi paranoidní ale vždycky když nám něco servírují média si říkám bůh ví jak to doopravdy je, věřím, že spoustu informací se k nám nedostane a myslím si, že ideální by bylo si všechno na vlastní oči ověřit a pak si udělat názor ale to je jaksi nereálné\nYanek on 16.1.2018 at 23:53\nOno jako základ vlastně postačí jediné. Stačí si mimo mainstream, kdekoliv, ověřit, cože nám to ČT vlastně neříká. A to budete zírat. Jen tak z poslední doby:\n– Projev polského presidenta\n– Všechny projevy Viktora Orbána\n– Skutečný stav slovenské ekonomuky ve vztahu k Euru\n– Co v podstatě znamená Dublin IV\n– Tichá příprava institutu Národního spravce pro firmy na které “naši klekli”\n– To, že v podstatě každý zajišťovací příkaz napadený soudně stát prohrál a bude se odškodňovat\n– a další a další.\nCo se týká míst, kde tyto informace hledat, postačí pornobuzerantův seznam proruských webů. Třeba Parlamentní listy (pozor: je to platforma, najdete tam i komouše), Pravý prostor, AeroNet (sám Satan vlastnoručně), Dfens-cz.com, Kechlibar.net, Tereza Spencerová na LL (nejinformovanější komentáře ke střednímu východu, co vůbec lze najít), Gatestone institut, mladej Klaus…\nPingback: Rozmazlení závisláci - Baruschka


Lovec bouřek / Storm Catcher (1999)\n42% 147 hlasů\n4.2 10 147\nfilm / thriller, akční, krimi, válečný, USA, 1999, 95 min.\nDVD od 26.5.2006 Intersonic\nHerci: Dolph Lundgren, Mystro Clark, Jon Pennell, Robert Miano, Yvonne Zimaová, více...\nAmerický akční thriller o supermoderní stíhačce, zločinnému plánu na její zneužití a jediném muži, který ho dokáže pilotovat.\nJack Holloway, pilot Air Force, je odsouzen za krádež vojenského leteckého prototypu, kterou nespáchal. S těžkou situací se nedokáže smířit. Riskuje svůj život při odvážném útěku, aby objevil odcizené letadlo, a tak mohl očistit své jméno a získat zpět ztracenou svobodu. Podaří se mu kontaktovat blízkého přítele poručíka Sparkse, který mu pomůže odkrýt velké tajemství - smrtelně nebezpečné nitky konspirace, vedoucí do továrny americké vojenské techniky. Holloway nemá na výběr, bojuje nejen za záchranu svého života a pověsti ale i za záchranu vlastní rodiny...\nKomentář k filmu Označila bych tento film jako průměrný, tedy ve srovnání s dalšími filmi ve kterých účinkuje hlavní hrdina Dolph Lundgren. Je opravdu těžko říct, zda-li se tyto filmy dají hodnotit obecně, ale na to co jsem od něj viděla, jsem se docela dobře bavila, i když se stále nejedná o film, který bych komukoliv doporučila.\nPopis filmu Lovec bouřek\nZlotřilý a zrádný general William Jacobs chce svrhnout vládu Spojených států a proto chystá útok na Bílý dům. Za prostředek své pomsty si zvolí nové supermoderní a přísně tajné tryskové letadlo přezdívané Storm Catcher (Lovec bouří), výsledek utajovaného projektu Phoenix, kterým chce bombardovat Washington. Problém je v tom, že tohle letadlo zatím umí a dokáže pilotovat pouze jediný člověk na světě, major Jack Holloway. Že by se však na něčem, takovém pochopitelně nepodílel a tak se Jacobs nejprve pokusí zaplést do svých plánů lstí, když s pomocí pilota kapitána Lucase, který se vydává za Jacka a letadlo ukradne, takže je to Jack, kdo je později obviněn z krádeže a několika zabití.\nJe odsouzen vojenským soudem a téměř zahyne, když je vězeňský transport přepaden. Podaří se mu však využít situace a uprchnout s odhodláním očistit své jméno od křivého nařčení. Po krátkém setkání s rodinou je však zavražděna jeho manželka Jessica, když se Jacobs rozhodne k přímému nátlaku a unese jeho dceru Nicole jako rukojmí. Hrozí, že ji zabije, pokud Jack neudělá co po něm Jacobs chce. Naštěstí je tu Jackův nejlepší přítel, kapitán Johnson, přezdívaný Sparks, kolega z projektu Phoenix, který má jako počítačový expert v rukávu několik fíglů jak příteli pomoci.


Když vás někdo v tramvaji zmlátí obuškem | Lost In Thoughts\nKdyž vás někdo v tramvaji zmlátí obuškem\nNemůžu pustit z hlavy příhodu, která se mi stala dnes po cestě z práce. Co jsem mohla udělat jinak? Jak se to vlastně všechno seběhlo? A jak může být někdo tak zlý?\nNa Smíchově jsem dnes po práci nasedla na tramvaj číslo 14 směrem na Anděl, kde jsem chtěla přestupovat. Na další zastávce nastoupili do tramvaje dva páry – jeden typicky pražský středoškolácký páreček a další dvojice, na kterou by sedla nálepka white trash, teda až na to, že ten chlap, tak o deset let mladší než jeho tlustší polovička, svým vzhledem do cikánské komunity neměl daleko. Všichni čtyři si sedli naproti mě, jelikož jsme jeli v novém typu tramvají, kde jsou v některých částech sedačky umístěny po šesti naproti sobě. Vedle mě neseděl nikdo.\nNevím, co se přesně stalo a kdo co řekl, ale sluchátka z uší jsem si sundala ve chvíli, kdy ten tak třicetiletý snědší pobuda vyskočil ze sedačky (předtím seděl šikmo oproti mě) a začal se rozkřikovat na toho puberťáka z druhého páru (sedící taky oproti mě, ale zleva), že co si to dovoluje urážet staré lidi a těhotné, že prý urazil jeho těhotnou přítelkyni a co si to prostě dovoluje. Padlo hodně sprostých slov a nakonec ten chlap toho kluka začal mlátit, přímo před jeho přítelkyní a přede mnou a před zbytkem plné tramvaje. Kluk si začal krýt hlavu a zkoušel se s ním domluvit, ale to toho chlapa ještě víc popudilo a v okamžiku vytáhl z kapsy teleskopický obušek a začal ho s ním řezat. Nikdo stále nic neudělal, až se, plná strachu, ozvala klukova přítelkyně, ať toho nechá, a s ní jsem hlesla i já. Obě jsme na něj začaly křičet, ať přestane, a ten chlap ho nakonec nechal, dokonce i ta jeho těhotná partnerka něco tiše pronesla, že to už by stačilo.\nChlap v ráži se pak obrátil na mě a zase začal nadávat, že je přece v právu a že ho nikdo urážet nebude. Aby toho nebylo málo, tak si tesně vedle mě přisedl jeho kámoš, postarší cikán opět ražením pobuda (popravdě vážně nevím, jak mám takové lidi nazývat…), který se vynořil odkudsi ze zadní části tramvaje. A začal do mě taky cosi valit. To už jsem se bála pořádně. Mezitím ten kluk začal popotahovat, tuším, že ho to bolelo nejen fyzicky. Tím upoutal opět pozornost toho pobudy, ale snažila jsem se mu nějak domluvit, že násilí není řešením. Ja vím, strašně hloupé a naivní. Ten týpek byl pořád v ráži a neustále nadával, stále ve stoje, nachystaný tomu klukovi zase vrazit, avšak s hlavou občas až příliš blízko u mého obličeje. Zraněný kluk se ma ně obrátil, ať už to radši nechám být. Naštěstí tramvaj už přijížděla na Anděl a my všichni hromadně vystoupili. Klepala jsem se ještě dalších deset minut, jaký jsem měla strach a jak jsem byla v šoku, co se právě stalo.\nTak si to shrňme, dva páry, jeden agresor, jedna oběť. Obeť něco utrousí na adresu agresorovy družky? Opravdu jsem neslyšela, co bylo spouštěčem toho incidentu. Agresor je vyprovokovaný a začne útočit, ze začátku oběť přetáhne rukou, pak si na něj vytáhne obušek. Proti jeho agresi se ozve až přítelkyně oběti a já. Agresorova přítelkyně očividně úplně mimo, sama se svého partnera bojí. Na té šestisedačce vedle těch dvou párů sedí ještě slušně namakaný třicátník, dělá, že se ho netýká. Krom je byla tramvaj plná lidí, nikdo nijak nezasáhne, jen dvě dvacetileté holky.\nChápu, mohlo se mi taky něco stát, ale prostě nenechám bez povšimnutí, že deset centimetrů ode mě někdo někoho skoro bezdůvodně (?) mlátí. Asi na mě zanechal příliš velký následek jihlavský incident z obchodního domu, než abych se neozvala. Nevím, tohle přece nemůže někomu jen tak projít. I kdybych to schytala taky, tak jsem to nemohla nechat bez odezvy – jasně, odpoledne v Praze v plné tramvaji si mlaťte koho chcete. Připadalo mi to tak strašně zlé, co se odehrávalo přímo přede mnou, že jsem se to prostě musela pokusit nějak zastavit. Můjý dialog na téma “Násilí není řešením” moc nepomohl, ale i tak. Ozvala bych se, kdybych seděla o kousek dál, nebo bych dělala, že se mě to netýká? A co se dělo se všemi těmi lidmi v tramvaji? Já chápu, že se báli, stejně jako já, ale co až příště budou na místě toho zmláceného kluka? A ne nemyslím si, že ten cikán měl sebemenší právo takhle na něj zaútočit. A vlastně, těch ostatních lidí se to přece netýkalo…\nCelou cestu domů, a celý zbytek večera až doteď (23:30) přemýšlím o tom, co jsem měla udělat jinak a jak je někdo něčeho takového vůbec schopen. Už jsem to tu vzpomenula, v některých ohledech jsem stále dost naivní a s touhle surovostí a agresí jsem v životě nebyla v takovém kontaktu. Snad až se teď z toho vypíšu, tak se mi na to podaří zapomenout a přestat se bát. Hlavně si už musím pořídit pepřák.\nJaké poučení plyne z této situace? Chce se mi říct: “Lidi, nebudťe ovce.” Ale chápu, může to skončit pistolí u vaší hlavy…\n« Ztracena v myšlenkách po stodevadesáté\nta-k April 4, 2013\njj, pepřák a nebyl by marný ani kurz sebeobrany. I když proti obušku každá rada marná.\nIvy April 5, 2013\nTo nevím, jestli bych na něj případně vytasila nějaký chvat, nebo kop :-) Ale jak říkáš, proti tomule každá rada marná … :-/\nProblém s kurzy sebeobrany i pepřákem je, že stejně budeš často slabší než ten chlap a on je ještě vybuzenej adrenalinem. Na kurzech první pomoci se doporučuje, pokud chceš pomoc někoho z davu, nevolat pomoc (to lidi děsí), ale oslovit konkrétního člověka, ať zasáhne (pane v červeném tričku pojďte mi pomoct). Tohle bylo imho o chlapech v tý tramvaji, co maj sílu ty týpky odtáhnout od sebe. Psychologie něco zmůže (je fajn, žes něco udělala, ne že ne, fakt), ale některý lidi v afektu bys musela překvapit třeba a věřim, že některý to jen ještě víc vytočí. Chválím snahu, působí to tak, že to zkrátilo ten konflikt. Well done.\nHamr April 5, 2013\nToto je přesně ten typ incidentu, po jehož prožití si i ta nejposlednější ovce uvědomí, jak je bezbranná proti násilí. To co vyrovnává šance, jsou právě ty tak špatné a ošklivé zbraně, ale ve správných rukách. Nechci teď nikomu nutit se ozbrojovat, to je na uvážení své odpovědnosti, schopností a možností každého soudruha. Ale představme si, co by se stalo, kdyby místo tramvaje plné Ovcí, na kterých tak smlsl agresivní Vlk byl navíc na místě jeden Pes. Pes to je tvor celkem podobný Vlku, Ovce se ho přirozeně bojí, protože má také zuby, ale Pes je nikdy proti Ovci nepoužije. Pes je však schopen se postavit Vlkovi a mít slušnou šanci odejít z konfliktu po svých. Ještě připomeňme, že teleskop je potenciálně smrtící zbraň, tedy v normální společnosti by bylo na místě a oprávněné proti potenciálně smrtící síle užít též potenciálně smrtící síly. Tedy představme si, že se do konfliktu vloží Pes a nějakým vhodným způsobem upozorní agresora, že jeho chování překročilo únosnou mez a pokud bude ve svém počínání pokračovat, dojde k úhoně. (Nějakým agresorovi srozumitelným způsobem, například “Nech ho bejt ty šmejde nebo ti ustřelim palici”). Samozřejmě jako v 99% případů, kdy se objeví v konfliktu zbraň nedojde ke střelbě, protože samotná hrozba zbraní přesně tento typ útočníků spolehlivě pacifikuje (desítkami let praxe podložená informace). Na další zastávce je agresor předán ruce zákona a za ublížení na zdraví potrestán justicí. Toto je ideální stav, velmi vzdálený realitě tohoto státu. V tomto státě, kdo se zastane někoho bitého, je považován za útočníka, vláčen novinami jako agresor a justicí trestán. Proto se vám na to každý prostě vysere. Poděkujte našemu bolševiky promořenému aparátu.\nta-k April 6, 2013\nten kurz sebeobrany jsem nemyslel proto, abys ho hned spacifikovala. Ale když se ozveš, abys věděla co dělat, až se rozzuří ještě na Tebe. Dozvíš se tam, jak psala Kate, že máš s prosbou o pomoc oslovit konkrétního člověka třeba v červeném tričku, nebo že když tě přepadnou v parku, lidi, spíš než na volání o pomoc (fakt se bojí), slyší na volání Hoří!\nPo tom kurzu bys nebyla jak superman, ale byla bys na tom líp než teď.\nPovažuju tohle za selhání mužů. Konkrétně například toho nabušeného třicátníka. Co je sakra těžkýho na tom, říct dalším dvěma chlapům, dojít tam, zařvat na něj “DOST!” a když se neuklidní, tak ho prostě zpacifikovat?\nIvy May 23, 2013\nNa tom právě bude téžké najít tu odvahu…


První zprávy - Komentáře - Zatloukat, zatloukat, zatloukat!\nA zřejmě jej znají i pánové Hamáček a Babiš když oba tvrdí, že co se týká exploze ve Vrběticích, exituje pouze jedna vyšetřovací verze, která mluví o zapojení ruských agentů. Je to totiž ta verze, kterou vyšetřuje geniální BIS v čele s plk. (rádoby brigádním generálem)Koudelkou. Byl to státní teror, (něco na způsob „je to rebel“!) který mají na svědomí ruští agenti GRU a šmytec! Problém je, že český právní řád pojem „státní teror“ nezná, ale oba pány to evidentně nezajímá a o jiné verzi se nehodlají bavit, protože žádná jiná prostě eexistuje, řekl pan Babiš s požehnáním svého spojence Hamáčka.\nPokud platí, že existuje pouze jedna (výše zmíněná verze vyšetřování), pak to znamená, že\nneexistuje žádná informace, kterou podala BIS a Policie ČR v r. 2014 české vládě o tom, že existují jistá bezpečnostní rizika ve skladování a prodeji vojenského materiálu (vč. skladu Vrbětic),\nneexistuje vyšetřování výbuchu muničního skladu s vojenským materiálem ve Vrběticích ze dne 16.10.2014, resp. 3.12.2014, které prováděla Policie ČR, (a podle dnešního tvrzení údajně i BIS), tedy, že to byla jen nějaká mediální fáma alias hoax,\nnebyli, v souvislosti s vyšetřováním, obviněni žádní lidé, kteří po nějakém čase byli zproštěni viny,\nv této věci neproběhlo žádné soudní řízení, které trvalo dva roky, ale také\nnebyl zjištěn ani stín podezření, že by se na explozi skladu podílela nějaká složka cizí (zahraniční, notabene ruské) rozvědky,\nnení pravda, že se vůbec provádělo nějaké vyšetřování, na základě kterého byli odsouzeni lidé, kterým se kladlo za vinu, že ve skladě bylo neodborně zacházeno, resp. manipulováno s výbušným materiálem,\nže práce vyšetřovatelů Policie ČR, potažmo BIS v r. 2014 se nezakládá na pravdě, je smyšlené, nepravdivé, protože se žádné vyšetřování neprováděl,\nnení pravda, že v souvislosti s výbuchem skladu ve Vrběticích, bývalý předseda vlády Sobotka prohlásil, že zbraně z Vrbětic byly určeny pro Sýrii a Ukrajinu,\nnení pravda, že by se Česká republika podílela na vývozu zbraní do oblastí válečných konfliktů, jako např. že česká děla měla být prodána do Izraele, aby se nakonec objevila v konfliktu v Azerbájdžánut a tedy,\nnení důvod, aby za toto nepochybně zkorumpované a spekulativní obchodní jednání byl brán někdo (např. B. Sobotka) k zodpovědnosti!\nSuma sumárum, pánové Babiš a Hamáček si z nelehkého, naopak jistě složitého vyšetřování ze strany Policie ČR (případně BIS, je-li to pravda), i z jednání soudů, udělali tzv. „bžundu“ (normálně se tomu říká „prdel“), jen aby zachovali staus quo a nezproněvěřili se spojencům, kteří tuto tragikomedii používají k dalším procesům a porovokacím ve zhoršování vztahů západu vůči Rusku. I malé Česko může mít velký význam pro jejich cíle, protože dosud vztahy mezi ČR a RF byly, možno říct, relativně udržitelné, což je nutné změnit. A pánové Babiš a Hamáček se snaží, leč jim lži stačí. Že z občanů, včetně těch lidí, kteří se na prvotním vyšetřování výbuchu skladu s nasazením valstního života v letech 2014-2016 podíleli, dělají blbce, jim lidé sotva prominou. Zvláště, jestli se zjistí (otázka je, bude-li ochota), že to dnešní obvinění Ruska je jen habaďura a mocenská hra.\nNa závěr ještě výrok Jana Sladkého Koziny: „Lomikare,Lomikare. Do roka ha do dne budeme spolu stát před súdnú stolicí boží, hin sa hukáže, hdo z nás!“\nStaří dementi bez paměti a mladí zdělaní inkluďáci mohou uvažovat o tom vhodit hlas SPOLU a PirStanu a...


Semena dýní – Dýně obrovská F1 Atlantic giant – Cucurbita pepo\nDýně obrovská F1 Atlantic giant nese svůj název díky svým neuvěřitelně velkým plodům. Ty mohou dosahovat hmotnosti 150–250 kg a v průměru mají 1 m i více.\nTato odrůda se svými plody zapsala do Guinnessovy knihy rekordů jako jedna z největších odrůd dýní na světě.\nPlodí kulovité až oválné dýně, které v plné zralosti mají sytě oranžovou barvu. Dužina je taktéž oranžová a i přes velký rozměr plodů si stále zachovává chutnou a nasládlou chuť.\nDýně jsou vhodné k tepelnému zpracování.


Hudební festival Gulášfest 2019 ve Valašském Meziříčí - AtlasCeska.cz\nHudební a gastronomický open-air festival Gulášfest 2019 ve Valašském Meziříčí\n18.07.2019 - 20.07.2019 Valašské Meziříčí\nPřijďte ochutnat přes 30 druhů gulášů a užít si skvělou muziku, hlavní hvězdou bude kapela O5 a Radeček. Gulášfest to je zábava pro celou rodinu! Vstup do 16:00 zdarma!\nFotbalový stadion, Valašské Meziříčí\nTřídenní maratón skvělé hudby, tance, dobrého jídla, pití, hlavně pohody a letní radosti. Kromě hudby nabízí skvělý program plný her, soutěží a legrácek pro malé i velké. K tomu všemu bude připraveno přes třicet druhů báječného guláše.\n10:00 – Duo Cadillac\n13.00 – OK Country\n15:00 – Navalentym\n17:00 – Heaven\n18.30 – Reflexy\n20.30 – Queen Show (Sk)\n10.00 – Cimbálová Muzika Polajka\n13.00 – Bolek Vjaclovský\n15.00 – Lososi\n17.00 – Jawa (Věra Špinarová Revival)\n18.00 – Soutěž: O Největšího Jedlíka Guláše\n18:00 – Začátek Taneční Stage\n21.00 – Marpo & TroubleGang\n22.40 – The Syrup (Kabát Revival)\n10.00 – Cimbálová Muzika Radegast\n13.00 – Dětské Odpoledne S Divadlem Maringotka\n15.00 – Famózní Levandulové Trio\n17.00 – Alergie\n18.00 – Soutěž: O Nejlepší Valašskomeziříčský Guláš\n19.00 – Zoči Voči (Sk)\n21.00 – Rybičky 48\n22.40 – Rockoví Lišáci\nVstupné 150 Kč / 3 dny (do 16:00 zdarma)\nPošlete SMS zprávu ve tvaru ATLASCESKA 113306 na telefonní číslo 9033350 a článek tak nikdo nepřehlédne!\nHudební a divadelní akce Dětské akce Festivaly Akce zdarma Gastronomické akce Akce pro seniory


Běh pro Gambii | Budu Pomáhat\nJiž od roku 2012 se v ČR koná Běh pro Gambii. Přečtěte si rozhovor se spoluorganizátorkou, zástupkyní ředitele Gymnázia, Ostrava-Hrabůvka, Mgr. Michaelou Böhmovou.\nJiž od roku 2012 se v ČR koná Běh pro Gambii. Konkrétně dne 20. 10. 2012 se uskutečnil první Běh pro Gambii v Ostravě - Bělském lese. Jedná se o fundraisingovou akivitu, která podporuje projekt Kola pro Afriku. Jejím cílem je získat finance formou sponzorských běhů. V rámci této akce běží především studenti základních a středních škol i vysokoškoláci. Najdou se i malé děti z mateřských škol. Zakladatelé projektu kola pro Afriku Roman Posolda a Richard Gazda tuto aktivitu odkoukali od světových organizací v Anglii a chtěli ji realizovat také u nás. K této aktivitě se pak přidala Mgr. Michaela Böhmová, zástupkyně ředitelky ostravského Gymnázia v Hrabůvce, která tento běh poprvé společně se zakladateli zorganizovala. Na první běh v Ostravě přišlo kolem 60 běžců. Běžci měli uběhnout tolik kol, na kolik stačili. Na oděvu měli umístěnu tabulku, kde byly kolonky na zápis uběhnutých kol. Jedno kolo měřilo 920metrů. Běhali nejen nejmladší předškolní děti, ale také studenti i lidé středního věku. Akce byla velmi vydařená. Do této aktivity byl zapojen také sponzor, který za uběhlé kolo dal určitou částku a tu vynásobil počty uběhlých kol všech běžců. Vyběhaná částka pomohla realizovat převoz kol do africké Gambie. Jelikož se mně tato aktivita líbí, rozhodla jsem se uskutečnit rozhovor s její spoluorganizátorkou a zástupkyní ředitele Gymnázia, Ostrava-Hrabůvka, Mgr. Michaelou Böhmovou.\nCo bych o sobě řekla? Že ač občas děsně brblám, jsem vlastně strašně šťastný člověk. Minimálně proto, že dělám práci, kterou jsem bez nadsázky chtěla dělat skoro od mimina - a to učit. Už 16. rok učím na Gymnáziu Ostrava-Hrabůvka češtinu a dějepis a poslední dva roky dělám i zástupkyni ředitelky, což je další obrovská výzva k novým seberealizacím. Potřebuji cítit, že moje práce má smysl, že mohu našim studentům něco dát a že jim to chci dát. Miluji práci s lidmi a od toho se odvíjí i mé další zájmy - angažování se pro charitativní akce, sport, a to i ve velmi bláznivých podobách, jako je zdolávání Lysé v co největším počtu výstupů za rok, dále miluji knihy, cestování a zajímavé lidi kolem sebe. Neumím sedět s rukama v klíně, a čím méně stíhám, tím jsem spokojenější, takže vyjít se mnou a sama se sebou je někdy těžký oříšek :-)\nJakým způsobem jste se dostala k projektu Kola pro Afriku?\nKola pro Afriku jsem viděla na ČT a jako velkou cyklistku mě tento projekt ihned zaujal. Tehdy jsem si ale myslela, že na gymnáziu otevřeme sběrné místo, lidé k nám budou vozit kola, my je předáme, a hotovo. Opak se stal pravdou. Poté, co jsem Romana s Richardem uhnala, aby mě vzali na vědomí, se rozjela spolupráce v mnohem větším rozsahu, která trvá dosud. A přestože letošní rok je hektičtější než jiné a sebekriticky přiznávám, že Kola nestíhám, jak bych chtěla, spolupráce pokračuje, projekty jedou a od ledna se vrhám do dění zase, až se mi za kolem bude prášit :-)\nCo předcházelo vzniku akce Běh pro Gambii, kterou jste začala organizovat?\nAkci Běh pro Gambii jsem nezačala organizovat já. Kluci z Kol ji odkoukali od světových organizací v Anglii a nechali se inspirovat. Já jsem ji jen převedla na možnosti škol. Naše gymnázium začalo organizovat běhy v Ostravě, začali jsme zvát jiné školy, a hlavně zapojovat do organizace samotné studenty.\nJakým způsobem jste do toho zapojila školu, jejich žáky, ale i další školy?\nOdpověděla jsem vlastně už v předchozí otázce, spolupráci s naším gymnáziem jsem rozšířila na organizování akcí pro jiné školy a začala razit heslo Děti dětem - děti svou aktivitou u nás pomohou ke vzdělání dětem v Africe. Musím navíc říct, že studenti u nás ve škole jsou skvělí, stejně tak kolegové. Kdybych z jejich strany necítila podporu, nadšení, skončila bych po první akci. Už první běh se ale odehrál v tak skvělé atmosféře a domů jsem odcházela sice unavená, ale s tak skvělými pocity, že nešlo nepokračovat.\nCo bylo k uskutečnění této akce nejtěžší?\nNejtěžší? Byrokracie v získávání povolení pro akci. Ale i s tím si člověk dokáže poradit. Vše ostatní jsou mnohem více radosti než starosti.\nJakým způsobem byli žáci motivováni a co je tato aktivita měla naučit?\nŽáci jsou motivováni společnou aktivitou, tvůrčí nebo sportovní činností v opravdu skvělé atmosféře, propojují se zde děti s rodiči, svými učiteli... Naše děti nejsou sobecké, bez zájmu, stačí jim jen nabídnout možnost, jít do toho s nimi, nepoučovat, nevnucovat, jen ukazovat cestu a oni se po ní vydají a vezmou na ni i další.\nJak tento Běh pomohl projektu Kola pro Afriku?\nDěti si na svůj běh hledají sponzory nebo sami přispívají libovolnou částkou, nejčastěji podle počtu uběhnutých koleček, a ze získané částky se hradí přeprava kol dětem do Gambie.\nUvažujete ještě o jiných aktivitách, které by podporovaly tento projekt?\nAktivit je spousta, se svými studenty jsem už uskutečnila Odpoledne v rytmu Afriky, Tretru pro Afriku, Vánoční řetěz pro Afriku, pomáháme na Colours of Ostrava, organizujeme a každoročně stavíme Sněhuláky pro Afriku.... A přijdou určitě další akce, fantazie a chuť neopadá.\nJakým způsobem je tato aktivita publikovaná a propagovaná?\nBěhy si propaguje organizátor akce, jak se dá. Neinvestujeme do reklamy, ale šíříme informace letáčky, na fb, webu, posíláme nabídky do škol. Nejsme mediální magnáti, takže skromnými cestami, a hlavně kladným ohlasem z akcí, se snažíme získávat další nadšence.\nJaké plány máte do budoucna, co se týká Vaši činnosti i Vaší práce?\nVlastně nic neměnit. Dělat stále věci, které mě baví, plnit si život výzvami. A ač to bude znít jako klišé, tak vidět hlavně lidi kolem sebe, nic nevzdávat a každou příležitost vysát do morku kostí.


Dospělá víra | Getsemany\n085 - červen 1998\nMusí kurie řídit vše?\nRozdílení přijímání jako znamení: Eucharistický chléb\nDiskuse nad dopisem Jana Plechatého\nČeský voják v Lurdech\nSlužba na okraji\nČást rozhovoru Českého rozhlasu s prof. ThDr. Jaroslavem Polcem\nzbytečné hrdinství 1 týden 6 dnů zpět\nK článku Jeden kalich má smysl 3 týdny 5 dnů zpět\nSouhlasím. 4 týdny 3 hodiny zpět\npohled ze strany Izáka 4 týdny 6 hodin zpět\nŘíká sdělit to. Jenže i 4 týdny 1 den zpět\nRe: lhostejnost 4 týdny 1 den zpět\nBudou svatořečeni mučedníci dneška? 1 měsíc 5 hodin zpět\nRe: Jak se přemohlo zlo? 1 měsíc 16 hodin zpět\nJak se zde přemohlo zlo? 1 měsíc 1 den zpět\nDěkuji, obětování Izáka je 1 měsíc 2 dny zpět\nDomů › 085 - červen 1998\nPromluva na Iz 42, 1-7; J 4, 19-27.39\nSvět mého dětství byl docela jednoduchý: pravda tenkrát byla jen jedna jediná (tak jsem věřil). Dobrý Hospodin Bůh nám ji zjevil a církev nám ji z jeho příkazu předkládá v katechismu. Vše už je díky Bohu hotové a na nás je, abychom se hezky snažili.\nVe vašem dětství už takové paradigma neplatilo, třebaže se tak ještě někde mluvilo. Dnes už neplatí ani trochu. Prostě se neosvědčilo, a proto většina lidské populace se k němu obrátila zády; dnes už jej vyznávají jen fundamentalisté všech možných odstínů.\nTo je konstatování osvobozující, ale nejen osvobozující. Vyvstaly tak před lidstvem povinnosti, které pluralita přístupů klade na plurál osob. Ani nikoho z vás už nemůže ve všem a plnohodnotně zastoupit nějaká elita - vědci, teologové, hierarchie nebo prostě představení jednotlivých církví. Dnes docela každý - starý i mladý, vzdělaný i nevzdělaný, věřící či pověrám oddaný, prostě všichni neseme společnou odpovědnost za to, že svět přítomný a budoucí najde nové paradigma, podle kterého by mohl přežít způsobem důstojným člověka a také Boha stvořitele.\nByl bych rád, kdyby vám léta strávená v Institutu pomohla hledat a nacházet v Bibli i ve vědách nejen věcně správné dílčí odpovědi dosud už nalezené, ale také vám nabídnout osobní zkušenost odvahy, rozvahy a pokory nutné pro hledání cest za novými paradigmaty. Je to důležité, protože ve světě dospělých bývá hodně proher, hodně situací nad síly, hodně bezradnosti nad směry, kudy dál a čeho se raději včas vzdát.\nTa žena, o které byla dnes řeč v úryvku Janova evangelia, ta může být dobrým průvodcem po podivnostech světa dospělých. Té ženě se tragicky nedařilo zakotvit svou existenci. Jak prozrazuje autor evangelia, ta Samařanka byla dostatečně vzdělaná, dokonce i nábožensky, ale zůstávala ne-šťastná; snad proto musela docházet pro střípky prchavé útěchy na obvyklá smetiště lidských stimulátorů. Tak se stalo, že už měla mnoho mužů, ale stále nemohla říci to, po čem prahne každý člověk, žena stejně jako muž: že jsem milován a že někdo stojí o moji lásku. Ta Samařanka už zakusila mnohý zájem svého okolí o to či ono, ale nikdo nestál o to, aby ona sama jako taková byla pro někoho příslibem domova, aby byla matkou jeho dětí, aby byla v něčem naprosto nezaměnitelná - ti muži totiž přicházeli a odcházeli a nezůstalo po nich nic než žízeň; žízeň po jistotě, kterou ovšem dá jen věrnost.\nTo měl ten cizinec pravdu, když hned rozpoznal, že žízeň Samařanky je zlá, ačkoli má k dispozici tak skvostný pramen, jako je studnice Jákobova. Voda tu byla čerstvá a studená, ale zážitek to byl právě jen prchavý, podobně prchavý jako příjemnost všech těch dosavadních setkávání té ženy s muži: vždy přijde neomylně zase jen žízeň. Bylo to všední, denodenní a vposledku zotročující. Přesto Ježíš nevyzýval Samaritánku, aby hledala štěstí u Hospodina, nesporně sídlícího v jeruzalémském chrámě. Ježíš přišel ke studnici, kam ona denně chodila. A Samaritánka díky tomu potkala Boha, kterého by jinak nikdy nevyhledala.\nTen cizinec tak svou vstřícností podepřenou jistotou své vlastní víry dovedl jakoby prolomit zlé kouzlo marnosti všeho dosavadního snažení té ženy: chápal ji a chápal ji milosrdným srdcem. Taková událost je ne-li spásou, tedy rozhodně aspoň veledůležitým příslibem spásy: po něčem takovém už není tak nemožným problémem změnit úhel pohledu na současnost i budoucnost, změnit smýšlení. Každé takové požehnané prozření patří už zcela jistě do dějin spásy.\nCo se tam tak zvláštního událo? Tam tehdy Žid nesměl se Samaritánem bezdůvodně hovořit, tím méně přijmout pohár vody, byl by nečistým. Samaritánka měla ovšem přirozenou převahu, žízeň měl cizinec, ona vodu. Měla chuť si trochu zasmečovat; přesto byla ochotna udělat ten krok vstříc, jak jí radilo její soucitné srdce. A najednou sama zjišťuje, že existuje ještě něco důležitějšího než náboženství otců, které takový krok zakázalo, prý jménem božím a z vůle Hospodina. Naše Samaritánka se ještě před chvílí byla ochotna přít, kde že je ten správný chrám. Tohle je problém pro každé náboženství strašně důležitý, kde že je to nejlepší poutní místo a za jakých okolností je to nebo ono platné a kdy už ne. Víra na Kristův způsob má jiný úhel pohledu; Ježíšova víra se nepře, nepotřebuje to, má svou motivaci v milosti shůry, nikoli v nenapadnutelné logice lidmi pečlivě konstruovaných ideologií; jen si vzpomeňte, jak charakterizuje prorok v dnešním prvém čtení tu potřebnou výstroj božího služebníka.\nMyslím, že tohle je i vaše osobní situace: Setkáváte se tu navzájem s křesťany, kteří si přinášejí doufejme touž víru v evangelium, ale přece jen trošku odlišná náboženství. Netřeba při tom zapomenout, že se vám dosud osvědčovala, například způsoby zbožnosti katolické nebo evangelické, zbožnosti řekněme obřadní či spíš intimní. Nepůjde nám tu o boření starých chrámů, ale o mosty přes propasti. Jenže mosty staví jen ten, kdo doufá, že i ten druhý břeh má co říci k jeho vlastní spáse; právě to bychom vás rádi přiučili.\nJežíš se nebál, že pohárem vody od samařského ideového nepřítele urazí milosrdného Hospodina či ochudí význam jeruzalémského chrámu, který sám pokládal za správné místo bohopocty pro Židy. Ježíš dokonce jde vstříc Samařance ještě odvážněji: zve ji k naději, že bude chrám nikoli samařský a nikoli židovský, nespoutaný s konkrétním místem a s konkrétními rituály, ale také vůbec ne laciný mišmaš od každého něco. Zve ji do chrámu Ducha a pravdy.\nVšimli jste si, že to Ježíšovo proroctví zní skoro jako pro svobodné zednáře? Je to jistě nebezpečná víra, že je možno obcovat s Bohem i bez těch osvědčených chrámů, prostě jen v Duchu a pravdě. Všichni jsme si přece vyzkoušeli, že chrám je chrám, sbor je sbor, je to místo svým způsobem spolehlivé. Přiznat podobný statut jakémusi neviditelnému chrámu Ducha a pravdy, to se zdá právem riskantní. A přece právě tak se děje víra Kristu Ježíši dnešního úryvku, i tím se děje víra jeho evangeliu.\nJežíš neboří staré chrámy, Ježíš zve do objevování Boha tam, kde také je pro mnohé snáze dostupný než právě v chrámě. A my, posluchači božího slova, jsme svědky, že to fungovalo: Samaritánka směla u studnice, tedy na místě své každodenní práce, potkat živého a slitovného Boha, svou spásu. Stalo se to v setkání tak nepříhodném, jako je setkání s kulticky nečistým Židem. Dovolíte-li, stane se to také i vám, otevřete-li se setkání s jinověrcem nikoli z lhostejnosti, ale v očekávání, že i ten jinaký jinověrec má k vaší osvědčené víře co říci.\nTaková víra, o které je řeč u Jana, ta není určena dětem, dítě si s ní neporadí. Také účast na životě Institutu má smysl jen pro dospělé, protože Institut chce pomáhat budovat vaši dospělou víru. Předpokládá, že si každý z vás přináší svou protestantskou nebo katolickou odpovědnost za budoucnost nejen vašich církví, ale i spoluodpovědnost za náš společný současný nevěřící svět. Taková odpovědnost musí být nejen náležitě vzdělaná, aby uměla rozpoznat víru od pověry. Taková odpovědnost musí mnoho znát proto, aby mohla ty prapodivné bližní pravdivě milovat i navzdory těm odlišnostem.\nPřísně vzato: Zralost vaší víry si dovedu představit i bez vyššího teologicky odborného vzdělání. Zralost umění lásky už si představit bez vyššího vzdělávání celý život trvajícího neumím.\nProto vám Institut nabízí vědomosti, ale také cosi vzácnějšího: nabízí vám možnost prožít to, co se slovy vyjádřit nedaří, ač je to podobně důležité jako to, co zažila Samařanka: Máte tu šanci setkávat se s živým Bohem uprostřed společenství lidí, kteří sice mají rozdílné názory na to i ono, ale lidí, kteří tomu druhému naslouchají a berou ho vážně. Solidarita a soucítění totiž hledají s bližním cestu dnešní životní spletí, a tam je moc dobré vědět víc, než bývá zvykem slýchat v křesťanských chrámech.\nAž budete mít za čas dojem, že jste si vzali příliš velké sousto, anebo že by bylo rozumnější tolik si hlavu nenamáhat zrovna teologií, kéž si vzpomenete na zvěst dnešního prvého čtení: Ten deuteroizajášovský Služebník je pro mne už po léta fascinujícím svědectvím, že dokonce i ten služebník ne zrovna nejúspěšnější může odvést práci, na kterou - jak dosvědčuje text - čeká svět. Ne, nepřeslechli jste se: Ten svět, který dnes jako tehdy vypadá, že má docela jiné starosti a potřeby, ten doopravdy čeká na spásu. Jenže ne na tu, kterou mu v našich chrámech nebo sborových modlitebnách napořád nabízíme. Je tedy třeba budovat jiné chrámy, kde Bůh bude dostupný i tomuhle světu právě takovému, jaký dnes je.\n‹ Asijská synoda o úroveň výš Asijské katolictví ›


Úvodní představení Demokratického klubuIntroductory information – Demokratický klub\nÚvodní představení Demokratického klubuIntroductory information\nStručné představení je na samostatné stránce O nás. Níže následuje obsáhlá verze:\ntext, který máte v této chvíli před sebou, si klade za cíl podat stručnou, avšak ucelenou informaci o Demokratickém klubu. Těm, kdo jsou ochotni jej pozorně přečíst, má osvětlit: co je Demokratický klub, jaká je podstata jeho ideje a v souvislosti s tím smysl jeho existence, jaké jsou typické otázky, jimž Demokratický klub věnuje pozornost, jaké jsou jeho formy působení a které z nich jsou pro něj specifické, jaké jsou podmínky, práva a povinnosti související s členstvím v Demokratickém klubu a jaké způsoby kontaktu s Demokratickým klubem jsou k dispozici těm, kdo by se o něj zajímali ať obecně, anebo v souvislosti s úvahou o členství v něm.\nDemokratický klub je zapsaný spolek (dobrovolná společenská organizace) mající vlastní řádně registrované stanovy. Vzhledem k tomu, že předmětem jeho pozornosti je míra demokratismu v uspořádání společnosti, je organizací politickou. Není však organizací stranickou: není konkurenčním partnerem politických stran, nemůže a nechce nahradit nebo zastoupit kteroukoliv z nich a není také s žádnou z nich spojen organizačně ani programově. Protože je soustředěn na úroveň demokratismu ve společnosti a neprosazuje speciální zájmy (např. hospodářské, sociální, kulturní nebo ekologické), vymyká se zařazování do levého, pravého či středového proudu politického spektra. Proto je členství v Demokratickém klubu slučitelné se členstvím v politické straně demokratického zaměření: člen Demokratického klubu, bude-li to ze svého hlediska považovat za potřebné, může do takové strany vstoupit, a stejně tak člen takové strany může, aniž by ji opustil, vstoupit do Demokratického klubu.\nDemokratický klub není organizace nová. Vznikl již v roce 1948 jako organizace odporu v reakci na zničení demokracie v Československu. V roce 1990 byla zhodnocena idea Demokratického klubu, a to se závěrem, že je nadále aktuální; proto se stal legální organizací. Je soustředěn na aktuální politickou realitu v České republice. Jeho idea je však vnímána kladně i v zahraničí.\nIdea Demokratického klubu vychází z toho, že demokracie je nejvhodnější formou života společnosti. Je to vláda souhrnu lidských jedinců žijících na určitém území; tito jedinci jsou si rovni navzájem i ve vztahu k veřejné moci, a to bez ohledu na jejich pohlaví, rasu, jazyk, národnost, původ, povolání, majetek, sociální postavení, stupeň vzdělání, náboženské vyznání nebo politické smýšlení. Za nepřijatelné se považuje vylučování nebo naopak zvýrazňování postavení určitých sociálních skupin v lidu jako celku. Toto ideové východisko Demokratického klubu je uvedeno v jeho stanovách, na členské přihlášce a v členském průkazu.\nIdeové východisko je založeno na poznatku, že v praxi jsou demokratické hodnoty vždy provázeny nebezpečím oslabování a někdy i ohrožení samotné existence demokracie, byť by se k těmto hodnotám hlásily všechny politické strany, hnutí a organizace. Jejich vlastním cílem a specifickým posláním je však prosazování určitých zvláštních zájmů, např. hospodářských, sociálních, kulturních, ekologických, národnostních, územních atd. Demokratické instituce jsou pak jimi chápány spíše jako žádoucí prostor a prostředek k dosažení těchto zvláštních zájmů a samy hodnoty demokratismu se dostávají na okraj jejich pozornosti. Je to přirozené; samotnými demokratickými formami bez hospodářských, sociálních a dalších obsahů nemůže společnost žít. Na druhé straně se však bez demokracie nemůže trvale a organicky rozvíjet uspokojování rozhodujících potřeb obyvatelstva; bez demokracie nemůže společnost dlouhodobě prosperovat v žádné oblasti svého života.\nProto je třeba, aby politický systém byl doplněn o subjekt, který by byl zaměřen nikoliv především na to, co se v politice realizuje, ale na to, jak demokraticky se to realizuje. V tom právě je podstata ideje Demokratického klubu a smysl jeho poslání:\nDemokratický klub neprosazuje určité speciální zájmy, ale usiluje především o to, aby tyto zájmy byly prosazovány demokratickým způsobem a aby v uplatňovaných zájmech nebyly obsaženy antihumanitní ani jiné antidemokratické prvky. Nemůže však zcela ignorovat ani prosazování takových speciálních zájmů, jejichž realizace by vedla ke zhoršení kvality života společnosti a v důsledku toho i k oslabení vztahu občanů k demokracii.\nZa demokratismus je považován souhrn prvků, jejichž existence v dostatečné míře je nutnou podmínkou demokracie. Protože demokracie je objektivní realitou, je v uskutečněné demokracii objektivní realitou i každý jednotlivý prvek demokratismu. Objektivní je ovšem i souhrn těchto prvků, které svým rozsahem, skladbou a intenzitou ukazuje na míru demokratismu a zároveň na rozvoj resp. vyspělost demokracie; může též sloužit jako jedno z kritérií, podle kterých rozlišujeme země na demokratické nedemokratické.\nLidský jedinec, který kladně přijímá objektivně existující demokratismus a demokratické principy, je současně nositelem v odpovídající podobě různě rozvinutých vnitřních, subjektivních zásad, jež ve svém celku tvoří politické a morální vyznání demokratismu. Jde o vyznávání hodnot, které jsou považovány za žádoucí ve vztahu jednotlivců, organizací i orgánů, a to navzájem i ve vztahu ke společnosti jako celku. Za zásady politického a morálního vyznání demokratismu je třeba považovat zejména:\nvláda práva a jeho spravedlivé uplatňování mezi lidmi, národy a státy; vymahatelnost a vynutitelnost práva;\nsdílení přesvědčení o demokracii jakožto nejvhodnější formě uspořádání společnosti podstatnou většinou občanů, jejich ochota řešit veškeré rozpory pouze demokratickou a ústavní cestou, snaha občanů o orientaci v hlavních problémech řešených v dané společnosti.\nTypické otázky, jimž Demokratický klub věnuje svou pozornost v rámci soustředění na problematiku demokratismu, jsou např. tyto: postavení člověka a občana ve společnosti a ve státě jako primárního politického subjektu a v souvislosti s tím práva člověka a občana s důrazem na rovnost, svobodu svědomí a projevu a na politická (demokratická) práva, jmenovitě na aktivní i pasivní volební právo a právo účasti v referendech, právo shromažďovací a sdružovací a právo petiční; vyváženost moci zákonodárné, výkonné a soudní a právo vytvářet občanskou společnost, rovnoprávnost v postavení neformálních složek společnosti stejného druhu, rovnoprávnost v postavení organizací stejného druhu, v tom zvláště i pluralita a rovnoprávnost politických stran; demokratická funkce hromadných sdělovacích prostředků; právní stát se systémem záruk ústavnosti a zákonnosti, nezávislé soudnictví; fungování zastupitelských sborů a volební soustava; vztahy národů a národností ve státě; obrana samostatnosti a integrity státu a demokratické principy v zahraniční politice (suverenita, spolupráce, mírové soužití).\nSpecifické formy působení Demokratického klubu:\npořádá pravidelná (obvykle měsíční) nepovinná setkání členů a přátel Demokratického klubu bez předběžného stanovení témat a s předpokladem, že tato témata v rámci poslání Demokratického klubu vytyčují na místě sami účastníci a všichni se k nim mohou vyjadřovat;\nvydává Dk-Dialog jako občasník (vychází zpravidla 3 až 4 čísla ročně a 1 až 2 čísla v anglické verzi) pro vlastní potřeby Klubu; Dk-Dialog obsahuje zejména stručné zprávy z vnitřního života Klubu a plná znění registrovaných (číslovaných) stanovisek Demokratického klubu; dále obsahuje diskusní příspěvky a výměny názorů, a dává tak prostor pro písemná vystoupení v případech, kdy diskuse a názory nebylo možné uskutečnit účastí na setkání členů a přátel Klubu;\nzajišťuje přípravu, zpracování a vydání registrovaných (číslovaných) stanovisek\nDemokratického klubu ke konkrétním otázkám demokratismu v aktuální společenské realitě; k tomu cíli zejména sleduje, jak jsou požadavky demokratismu v politickém životě respektovány, a uvnitř Klubu organizuje ve formě dialogu vytyčování otázek, navrhování jejich řešení a účast na přípravě výsledných stanovisek.\nDalší formy působení Demokratického klubu:\nVedle již zmíněných forem aktivity, které jsou pro Demokratický klub specifické (charakteristické v porovnání s jinými organizacemi s obdobným posláním) se uplatňují nebo i organizačně zajišťují též další formy aktivity:\npodporuje výzkumnou a organizuje další studijní a vzdělávací činnost v problematice demokratismu; v téže problematice uskutečňuje též přednášky s předem stanovenými tématy, panelové diskuse a kulaté stoly;\nrozvíjí propagační a publikační činnost ke správnému chápání a ocenění hodnot demokracie a humanity v nejširších vrstvách obyvatelstva; k tomu se snaží využívat též publikačních prostředků;\nveškerou svou činností projevuje a mobilizuje odpor proti všemu antidemokratickému v uspořádání a fungování politického systému a k tomu cíli popřípadě koordinuje svůj postup s jinými organizacemi.\nPodmínky, práva a povinnosti související s členstvím v Demokratickém klubu:\nPodmínkou členství v Demokratickém klubu je dosažení věku patnácti let a podání členské přihlášky s podpisem stvrzujícím souhlas s Ideovým východiskem Demokratického klubu.\nPráva člena Demokratického klubu:\nZ členství v klubu vyplývá právo účasti na všech členských akcích, právo podávat návrhy, podněty a připomínky, právo volit a být volen do řídících orgánů Klubu, právo účasti na kontrole přijatých usnesení, právo být informován a mít k dispozici výsledky studijní a publikační činnosti atd.\nČlen si sám volí pro dané období míru své účasti v životě Demokratického klubu (od soustavné aktivity až po pouhé vyjádření podpory ideje Demokratického klubu prostým členstvím).\nRozhodne-li se člen pro aktivní účast, byť popřípadě jen občasnou, zvolí si po projednání s pověřeným představitelem Klubu sám úsek činnosti, v němž by chtěl být zúčastněn (např. činnost organizační, pořadatelská, administrativní, studijní, informační a publikační, příprava politických stanovisek atd.).\nDemokratický klub poskytne svým členům podporu v případě omezování jejich politických práv podporu politickými prostředky odpovídajícími jeho povaze.\nPovinnosti člena Demokratického klubu jsou uvedeny v stanovách Klubu a nelze je jinými vnitroklubovními úpravami rozšířit. Jde o povinnost dodržovat stanovy, dodržovat usnesení příslušných orgánů Klubu, svědomitě plnit převzaté úkoly a včas a ve stanovené výši platit členské příspěvky. Skutečnou výši členského příspěvku si stanoví pro ten který případ platby každý člen sám, výkonná rada pouze doporučuje jeho minimální výši.\nKontakty s Demokratickým klubem naleznete zde. Přilášku pak zde.\nV Praze v březnu 2014


Umělá inteligence a strojové učení je integrováno napříč aplikacemi Oracle – IT Report\nHomeUmělá inteligence a strojové učení je integrováno napříč aplikacemi Oracle\nVylepšeno bylo rovněž řešení pro řízení lidského kapitálu HCM Cloud. Strojové učení v tomto případě mj. umožňuje oddělením lidských zdrojů nabídnout zaměstnancům personalizované pracovní prostředí a zaměstnancům lépe řídit svoji profesní kariéru v rámci dané firmy. „Zaměstnanci očekávají, že budou mít v zaměstnání přístup ke stejným technologiím jako ve svém osobním životě,“ uvádí Chris Leone, senior viceprezident pro vývoj Oracle HCM Cloud. „Patří sem např. komunikace pomocí hlasových asistentů, přístup ke všem aplikacím a datům přes mobilní telefony nebo doporučování podle hodnocení – tj. založené na dosavadním fungování. Kultura inovací ve společnosti Oracle nám umožňuje nabídnout tyto nové technologie a nástroje i našim zákazníkům – jednak proto, aby mohli fungovat agilněji a zůstali konkurenceschopní, ale i proto, aby byli atraktivní pro zaměstnance.“


2019 – Gymnastický klub Šumperk\nÚspěšný závod na domácí půdě – 25. ročník Memoriálu Petry Urbáškové\nV sobotu 27.4.2019 GK Šumperk uspořádal další ročník Memoriálu Petry Urbáškové v gymnastické tělocvičně na ZŠ Sluneční v Šumperku. Jako každý rok si přijela zazávodit i děvčata ze Slovenska, i když letos v menším počtu z důvodu konání slovenských kvalifikačních závodů. Na kvalitě závodu to však nic nezměnilo. Byly k vidění povedené výkony domácích i …\nV sobotu 23. března se gymnastky po loňské absenci vypravily do metropole východních Čech, aby se zúčastnily 52.ročníku Velké ceny Hradce Králové ve dvojboji kladina–prostná. Starší děvčata představila své nové sestavy na prostných, které si připravila do nastávající závodní sezóny ve vyšších kategoriích a podrobila je tak jejich první zatěžkávací zkoušce.\nII MIKOŁAJKOWY TURNIEJ SPORTÓW GIMNASTYCZNYCH 2018\nArchivy Vybrat měsíc Květen 2019 Březen 2019 Únor 2019 Prosinec 2018 Listopad 2018 Říjen 2018 Srpen 2018 Červen 2018 Květen 2018 Duben 2018 Březen 2018 Únor 2018 Leden 2018 Prosinec 2017 Listopad 2017 Říjen 2017 Září 2017 Červen 2017 Květen 2017 Duben 2017 Březen 2017 Únor 2017 Prosinec 2016 Listopad 2016 Říjen 2016 Červen 2016 Květen 2016 Duben 2016 Březen 2016 Prosinec 2015 Listopad 2015 Září 2015 Srpen 2015 Červen 2015 Květen 2015 Duben 2015 Březen 2015


hlavní stránka » veřejné zakázky » Výzva k podání nabídek č. 34 v kategorii 1 - Výroba dříví harvestorovou technologií na OM, LS Třebíč, revír Radkovice » stažení souboru\nZadávací řízení: Výzva k podání nabídek č. 34 v kategorii 1 - Výroba dříví harvestorovou technologií na OM, LS Třebíč, revír Radkovice\n916_2018_099_Příloha č. 1 ZD_Závazný vzor smlouvy o dílo.doc\n08.10.2018 20:25:42 Příloha č. 1 ZD_Závazný vzor smlouvy o dílo zadávací dokumentace nedostupný 172.50 KB