Snažilkovský deníček - Montička XVII. - eMimino.cz\nRychlá navigace: eMimino.cz » Deníčky » Snažení » Snažilkovský deníček - Montička XVII.\nSnažilkovský deníček - Montička XVII.\nAhojky holky! Právě jsme dorazili z víkendu a já ještě před vybalením rychle utíkám napsat deníček. Jsem utahaná jak kotě a tak nevím, kdy se mi podaří usnout:) A pak se najednou probudit šokem, že jsem nenapsala deníček, to radši ne.\nVíkend by ve znamení miminek a mých slziček. Užívala jsem si Klárky a Barunky a v sobotu přijela ještě i teta a sestřenice s Vítkem, který je o tři týdny starší, než Barunka. Celou dobu jsem byla v pohodě. Až když jsme šli od tety domů a já u kina potkala známou, která měla taky bříško. Teda aspoň si to myslím. Najednou přiletěla obrovská rána do srdíčka. A to jsem si myslela, že už to docela zvládám a jsem smířená. Nejsem. Ani trošku…\nBohužel se mi z toho nepodařilo se vyspat a tak jsem byla střídavě šťastná a uplakaná celou neděli. Se ségrou, Klárkou a mým manžílkem jsme šli na koupaliště. Málem jsem lekla, než jsme tam došli:) Lidu jak hrom, skoro si nebylo kam sednout. Ale jinak pohodička.\nNo nic, jdu pokračovat ve vybalování a chystání se do postýlky:)\nZávislačka 3427 příspěvků 21.07.03 07:20\nAhojky snažilenky, tak se hlásím po návratu z dovolené. Až se pořádně rozkoukám v práci a budu mít chviličku tak určitě napíšu jak jsme se měli. Musím dočít deníček z minulého týdne, abych věděla co se tu za ten týden událo\nMontičko, nebuď smutná, stává se nám to všem, moc dobře vím jak jsi se usela cítit, takové střídání pocitů zažíváme asi všechny. Ale určiě se všechny brzy brzičko dočkáme\nTeď mi přišla kolegyně tak jdu zjistit co je tu nového zatím se mějte hezky ahojky Maru\nZasloužilá kecalka 575 příspěvků 21.07.03 07:25\nTak se hlásím s dovolené ale také bohužel se vracím z Mistrovství Světa\nMontičko ? drž se já ti moc přeju aby se ten tvůj šmudlíček už také konečně zavrtal a zůstal u tebe.\nJe teda fakt že je všude dětí a těhulek jako máku tak pořád každého okukuji doufám že si nemyslí že jsem praštěná\nZ dovolené jsem celkem odpočatá ale ?moře to nebylo?.\nDost času jsem také strávila s jednou kamarádkou která má chlapečka 1,5 roku ? holky to je tak roztomilý věk no nádhera, je fakt kouzelnej, a to si ho udělali náhodou ach jo já chci taky !!!!!!!!\nMějte se všechny moc krásně a´t se vám to miminko už konečně zakuklí no a já se vrhám zase do dalšího měsíce snaženíčka.\ndneska se hlásím nepřihlášená, ale jsem v práci, tak musím fofrem.\nMontičko, musela jsem hned napsat, protože to co píšeš, to je jako když mi mluvíš z duše. Ale nesmíme být tak smutné, protože jak psala Maru, určitě to vyjde!!!!\nJinak já měla vcelku pohodový víkendík. V sobotu jsem navštívila IKEU a koupili jsme s manželem skříňku do koupelny (měli poslední, to byla klika) a další spíše drobnosti. Manžel ji pak přidělával a já jsem se snažila o dodělání všeho, co v týdnu nestihnu. V neděli jsme byli u kamarádky na obědě a na pokecu, a pak nás volala jiná kámoška, že jim nejede auto a potřebujou odtáhnout. Z Prahy až do Kladna. No, měli jsme co dělat, docela jsem měla „nerva“. Ale manžel je takovej kliďas, takže to uklidňuje i mě.\nTak se mějte prima.\nPovídálka 39 příspěvků 21.07.03 07:43\nAhoj holky v novém týdnu,\nv práci jsou všichni na dovolené, takže snad budu mít víc času na e-mimčo, i když jak se tak koukám na minulý týden, myslím, že se okurková sezóna ani deníčkům nevyhnula !!\nMontičko ? naprosto tě chápu s těma ?cizíma? miminkama. Dozvěděla jsem se, že jedna\nkolegyně z práce otěhotněla a taky jsem z toho byla celý den naprosto mimo !\nA to už jedno dítko doma mám! ? asi právě proto !\nAle počkej ještě chvililinku, a budeš se těšit z vlastního miminečka ? určitě!\nCo u mě nového? Tropický víkend jsme přežili na dvorku našeho domečku asi jen díky dětskému bazénku, ve kterém jsme se občas chladili. Já jsem se během víkendu pomaloučku připravovala na MS a dnes odletěla úplně. Jupí ? 33.DC. Snad se tělo už vrací do normálu.\nNo a víkend jsme zakončili smutně. Brácha byl celý víkend u našich a když se vracel v neděli večer do Prahy do svého bytu, zjistil , že mu tam řádili zloději a ukradli mu měsíc nový počítač, včetně plochého monitoru, klávesnice?? a věž . Tak jsem z toho dneska trošku přejetá, v noci jsem nemohla usnout a pořád na to myslela.\nMějte se krásně a neupečte se.\nKecalka 165 příspěvků 21.07.03 07:51\njsem na tom podobně jako Montička. Víkend jsem trávila s mým švagrem, který má 2letou holčičku a druhý potomek je na cestě. Takže asi nemusím popisovat, jak mi bylo. Ale snažila jsem se to nějak skousnout, abych neměla pokažené krásné dny.\nTenhle týden bude ve znamení vyšetření (genetika, endokrinologie, kožní apod.), tak už se fakt mooooc „těším“. :-/\nJinak čekám odlet na MS, měla bych letenky dostat každým dnem, protože předminulý pátek mi v IVF poradně píchli provokačku. Ale stále se nic neděje a to jsem to předtím dostávala po injekci klidně za dva tři dny. Tak nevím, asi to bude tím horkem.\nMějte se pohádkově (v rámci možností tropického dne).\nZávislačka 2907 příspěvků 21.07.03 08:28\nJak se máte?Dneska má být strašné teplo. Vůbec se na to netěším. Snad to nějak přežijeme. Bylo by lépe u vody a ne v rozpálené kanceláři.\nVíkend jsem si krásně užila. Páteční zubař byl celkem v pohodě. Je to jediná doktorka u které mám pocit že na mě má čas. Učila mě čistit si zuby mezizubním kartáčkem všechno mi vysvětlila.Vyvrtala jeden zub a pořád se ptala jestli to nebolí. 8.8. jdu na vrtání ještě jednoho zubu, ale jinak mám snad zuby v pořádku.\nOdpoledne jsme seděli v zahradní restauraci s lidičkama z tábora a užívali si krásné vzpomínky.Navečer jsem si vyzvedla Vítka a byla jsem s ním až do soboty. Z pátka na sobotu byl u nás a od soboty jsme byli se ségrou u rodičů. Včera večer brečel že nechce jet domů ale že chce jet se mnou a že se mnou zítra půjde do práce.Je to moje zlatíčko. Zase mě to hodně utvrdilo v myšlence že už bych moc chtěla svoje malé zlatíčko. Snad se brzy dočkáme.\nTaky už se vyřešila věc s mojí gynekoložkou. Švagrová říkala že o to nejspíš přišla. Na jednu stranu jsem ráda že neodejde z ordinace a na druhou stranu je to smutné. Ale jak ona sama říká ?bohužel se to někdy stává?.\nPřeji krásný den.Maky\nZávislačka 3427 příspěvků 21.07.03 08:47\nAhojky, tak to jsem zase já. Teď jsem v rychlosti přelouskala deníček a taky jsem si přečetla od Ajky co je nového v našem seznámku. Moc mě překvapilo,ž e odešla Alice, Pavca a Anini. Proč odešly????????\nStálice 81 příspěvků 21.07.03 08:55\nmoc vás všechny na začátku nového pracovního týdne zdravím:)\nvíkend jsme prožili celkem pracovne, nebot nám dělají novou fasádu a překládají dlažbu…stále…tak manžel musel sem tam něco pomáhat a já pracovala na zahradě…v tom horku..\njinak se pomalu ale jiste připravuji na odlet…bříško bolí a dnes jsem 38. DC tak už by bylo pomalu na čase.....i když kdyby vůbec nepřiletěla z důvodu miminka, byla bych úplně nějspokojenějsí…ale to vám jistě nemusím vysvětlovat.\nale nesmíme věšet hlavy a ona se ta miminka u nás v bříškách jistě brzy zabydlí.\ntak se hlásím po dovolené a zatím mám něco málo přečtené ze straých deníčků. Musím se trošku aklimatizovat a rozkoukat, abych mohl reagovat. Dovolená byla super.\nZatím se mějte a ahoj\nUkecaná baba ;) 1154 příspěvků 21.07.03 10:23\nZdravím z rozpálené kanceláře.Připadám si jako koblížek.Opocená,smažená.No hrůza.Včera jsem měla dojem,že vlezu i do mrazáku.A když jsem viděla našeho jezevčíka,jak je napasovaný v chladném koutě na dlaždicích,bylo mi ho líto.\nMoje maminka byla ve čtvrtek na soudě nechat potvrdit rozhodnutí o dědictví po táťkovi.A představte si,co nepřinesla.Dali jí podepsat asi dvacet papírů,že jí musí odevzdat slitky.Divila se,co to je a dostala tatínkovy ohořeké zlaté zuby.Byla to docela rána.Prý je poslali z krematoria.Dostala jsem to jako pecku do hlavy.Ještě teď jsem z toho mimo.\nJinak už se těším.Příští týden v sobotu mám narozky a v neděli nastává expedice Slapy 2.díl.Už aby to bylo.Vodička,toulání,koníčky.ÁÁÁÁch jóóóó.\nMějte se fajn a hlaste zase někdo //.Ať máme komu závidět.\nKecalka 418 příspěvků 21.07.03 10:46\nHlásím se taky po krásném víkendu. Koukám, že jsme si asi všechny užívaly svých neteřinek, synovečků a jiných malých dětiček.\nMy jsme byli u ségry na mlejně a oslavovali patery narozeniny. Jó, to byla pohodička… Sešlo se spousta kamarádů, malá Bára (jsou jí tři) šla z náruče do náruče a řádně si užívala množství „strejdů a tet“, počasí se vyvedlo, jedlo se, pilo se do časných raních hodin… jó, to byla pohodička, teda až na ty komáry .\nSégra už to má opravdu za pár a příští rok už budeme slavit šestery narozeniny, protože Majdalénka se chystá na svět pravděpodobně někdy mezi 6. a 12. srpnem. No, zítra má vlastně svátek, tak to bude zatím jen pohlazení přes bříško .\nJá se před víkendem vrátila z mistrovství. Ve středu jdu do GESTu na ultrazvuk, to bude 10 DC a jestli půjde a proběhne všechno tak, jak má, příští pondělí bychom si měli jít „vyzvednout“ mražáčky. Už se nemůžu dočkat. Pokaždé, když jedeme kolem, tak je na dálku zdravím .\nMějte se krásně a dodržujte pitný režim!\nZávislačka 2907 příspěvků 21.07.03 11:24\nPozdravuje vás Magrata. Po desáté psala že už má fotku miminka a že je všechno v pohodě.\nStálice 57 příspěvků 21.07.03 13:48\nZdravím vás po víkendu v dalším horkém dni. Víkend byl super. V sobotu jsme se byli s Veronikou koupat a včera přišli známí na grilování. Mňam, bylo to senzační. Trochu se nám to protáhlo, takže jsem si dnes do práce malinko přispala.\nMontičko : mluvíš mi ze srdce. Také mě to občas zabolí, když vidím těhotnou a říkám si proč právě mi musíme tak dlouho čekat. Ale tak to bohužel je, ale mi jsme statečné, velké holky a nedáme se. O to to potom bude krásnější až ty miminka budeme mít. Takže hlavu vzhůru a všem vám foukám na bolavá srdíčka.\nLucije : držím všechny palečky ať to dobře dopadne a mražáčkům se u tebe líbí.\nNafteto : ty se máš, já mám dovolenou už za sebou. Tak si to moc užij.\nMaky : jsem ráda, že tě zubařka moc netrápila. Vítek musí být úžasný. Minulý týden k nám přijeli příbuzní a měli sebou tříletou Klárku. Bylo jí všude plno, ale byla sladká\nFilipko : držím ti palce, ať zvládneš v pohodě všechna nutná vyšetření.\nJane : tvého bráchy je mi opravdu líto, musí to být asi šok, vrátit se do vykradeného bytu.\nMějte se všechny moc krásně a pokud můžete vyražte k vodě. Čauky Simčík\nVšechny snažilky, moc vás zdravím !!!\nPravidelně si pročítám deníčky, ale nikdy se sama moc nepřipojuji.\nJak jsem se dočetla, hodně z vás má zkušenost s podpůrnými injekcemi pro nastartování menstruace. Nevíte, jak se tyto injekce jmenují. A nebo jinak, nevíte, co by to mohla být zkratka AGL?\nDěkuji mockrát a všem přeju zdravíčko a vytoužená miminka ( i já jsem taková snažilka).\nPa, pa Petra K.\nUkecaná baba ;) 1124 příspěvků 21.07.03 15:14\nCo třeba agolutin, ten se kdysi pichal?\nDěkuji, on už se nedává? Nevíš o něm něco více? Zkusím se podívat na internetu? I přesto díky. Příště se budu ptát a ptát, menstruaci mám pravidelnou, ale paní doktorka mi objevila cystu a pak řekla sestřičce, ať mi toto píchne a já jako osel si něco nechám píchnout a ani se nezeptám. Příště už budu snad více pohotovější. Zatím…\nZávislačka 3427 příspěvků 21.07.03 15:37\ntak se hlásím dneska podruhé a to se VZKAZEM OD MONICKY:\ndneska měla termín MS zatím se nic neděje, takže držte palečky ještě víc než doteďka aby jí to konečně vyšlo. Já už teda držím i palce u nohou.\nZatím se mějte krásně ahojky Maru\nZávislačka 3427 příspěvků 21.07.03 15:38\nJsem to ale hlava děravá. Ve středu bude MONICKA dělat TT, take pak určitě podám nové zprávičky. Ahojky Maru\nKecalka 369 příspěvků 21.07.03 15:58\nAhoj holky, tak se hlásím po víkendíku. My jsme se tentokrát měli bezvadně. Jeli jsme na naši novou chalupu a užívali si. Sice se tam zatím nedá spát, ale zahrada nám stačila. Vždyť bylo nádherně. Koupili jsme bazén, takže nám chvíli trvalo, než jsme ho nafoukli a pak ještě naplnili. V sobotu jsme se ještě nekoupali, protože voda ze studny je fakt ledová a já po zánětu do té ledárny lézt nechtěla. Tak jsme si alespoň koupili a následně upekli buřtíky. Tomášek byl u ohně poprvé (vyjma toho na čarodejnice) a buřtíky měl taky poprvé, takže se mu to moc líbilo a byl špinavý až za ušima. . Usnul nám cestou v autě a doma jsem ho akortá převlékla do pyžámka a spinkal jako dřevo.\nV něděli jsme vyrazili celá rodinka opět. Tomáška jsem celý den nemohla dostat z vody a to i přes to, že se kolikrát klepal jako ratlík. No holt tu vodu miluje. K obídku jsme si ugrilovali masíčko a večer zase pelášili domů.\nDnes ráno jsme šli na kontorlu s Tomíkovým očíčkem. Pan primář si už taky neví rady. Vůbec se to nelepší. Dostali jsme na vyzkoušení zase nové kapičky a musíme se jít ukázat ještě ve čtvrtek nebo v pátek. Pak má 14 dní dovolenou. Od 10ti hodin jsem měla jízdu v autoškole. Měla jsem docela strach, protože jsem teď 14 dní nejezdila a hlavně jela jsem s jiným učitelem, ale i autem. Místo Octavie Felicií. Ale zvládla jsem to a byla jsem dokonce i pochválená. A pak jsme vyrazili od našich domů autobusem a když jsme přestupovali do jiného, Tomášek v něm zapoměl svojí oblíbenou hračku - plyšovou myšku. Měl jí rok a bez ní se ani nehnul. Nedovedete si představit jaké bylo doma slzavé údolí, že jí ztratil. Manžílka jsem hned zaúkolovala ať sjede do Tesca, že by jí tam mohli mít. Tak jsem zvědavá. Tomík vysílen pláčem usnul a myslí si, že myška jela na výlet a že se vrátí. Nějak nemůže pochopit chudáček můj malej, že jí možná už neuvidí. . Je mi ho tak moc líto, ale aspoň si bude příště hračky líp hlídat.\nJo a dnes jdu do kina cca po 5ti letech na Krásnou pokojskou s kamarádkama. Už se moc těším.\nJinak co se týče našeho snaženíčka, tak se tulíme ob den. Jelikož bych dle hlenu řekla v tomto cyklu, že už ovu byla dokonce 2×, zkusila jsem předevčírem a včera změřit BT a byla 36,8 po oba 2 dny. Tak jsem si říkala, že už opravdu proběhla, jelikož i v minulém cyklu víc než na 36,9 nevylezla, ale dnes BT jen 36,6. Holky nemůže to být teprve ten 12-24 hodinový pokles před ovu? Dnes jsem 19DC.\nJo a také úžasná zprávička od Primové. V sobotu se vrátila z dovolené a dnes byla u doktorky. Je oficiální těhulka. Huráááá. Drobeček tam prý je, sice je maličkej, ale je tam. Ještě jednou moc gratuluju.\nA co vy holky jak se máte v tom horku?\nKecalka 369 příspěvků 21.07.03 16:00\nMálem bych zapoměla. Moničce držím všechno co se dá. Musí se to konečně podařit a nejlépe ta dvojčátka. Tfuj tfuj tfuj, ať tam ti dva polárníčci už mají své postýlky. Petra\nUkecaná baba ;) 1124 příspěvků 21.07.03 16:23\nPodle me se picha stale, ja jsem to dostavala na rozchozeni MS asi v 15ti, takze nejakych 12 let zpatky. Je to podle me normalni injekce s progesteronem, pokud ho je malo.\nPokud Ti nevadi slovenstina, jukni sem:\nKelišová 6955 příspěvků 21.07.03 16:58\nTaky jsem se rozhodla, že vám konečně něco napíšu, dneska jsem zase v práci a byla jsem i na pohovoru, no ale žádná velká sláva, ještě stále čekám na to jak to vůbec dopadne.\nNicméně, měli jsme moooc hezký víkend. Ve čtvrtek večer jsem vyřešila to své dilema a díkybohu se mi uklidnily hormony a rozumně jsem si s R sedla a vyříkali jsme si to. Prostě je to v pohodě, až na to, že on se cítí být velmi vinný za to, co se stalo a mezi náma ať se tak aspoň chvíli cítí. Trošku mě to poučilo, prostě jen, nechodit pařit a opíjet se s chlapama. Řekla jsem mu že až se bude zase někdy cítit opilý dost na to aby si s „někým“ něco začal, tak mi to má říct a já si dám pozor a šoupnu mu pod ruku nějakou cizí slečnu.\nTak a uzavřela jsem tuto kapitolu a vrhla jsem se do řešení té druhé.\nTakže v pátek jsem se šla podívat do oblíbeného baru na Vinohradské a dala si tam kafíčko s kolegyňkou a pak už jsem šupajdila domů k mému Peťovi, a bylo taaak moc hezky. Udělali jsme si hezký večer seděli jsme, povídali, dostala jsem i masáž krku\nA to nejpodstatnější, samozřejmě bylo tulení, a moooc hezké a hlavně, bez jakýchkoliv bloků chi chi…\nTakže mi držte palečky aby to vyšlo.\nA v sobotu ráno jsme šli na kolečkové brusle a holky, no už jsem strašně dlouho nebruslila a tak mě bolelo snad úplně všechno, teda hlavně lýtka a ruce jak jsem máchala kolem sebe\nA z bruslení jsme šli domů a prali jsme spoustu prádla, to asi abych se pak nenudila a nestěžovala si, že nemám co na práci\nVečeře se taky povedla a bylo moc hezky. Šli jsme spát velmi pozdě, ale já jsem si musela nařídit budíka, protože jsem měla domluvený sraz s Bublinou a Lindičkou na ROztylech na 10,00\nTaky jsme měli krásné nedělní dopoledne, bylo to super, no Matýsek je zlatíčko a navíc je náádhernej chlapeček. MAminka - Lindička taky vypadala moc hezky, i když by chtěla ještě zhubnout tak jí to moc sluší.\nBublině to taky moc slušelo a má taky hezké bříško. No a tak to na mě zapůsobilo, že si říkám, jen aby to už u nás taky bylo, aby to už taky vyšlo a naše dětičky by spolu mohly kamarádit.\nUž jsme jim to naplánovaly, hlavně jejich chlapci by mohli být dobrá „partie“ pro naši holčičku, kdyby to byla holka, chi chi.\nNo nic, hezká představa, ale se vůbec neví jestli to takhle dopadlo - to se bude vědět možná příští týden, ale spíš až za 2 týdny. Nevím, jak moc mi už bude fungovat cyklus.\nV neděli jsem chvíli koukala na emimino, a přemýšlela, kolik mi toho za poslední ěsíc dalo a myslím, že i přesto, že s většinou z Vás se nemám šanci potkat na živo, tak mi to dává hodně.\nHlavně jsem ráda, že si s Váma všema můžu psát a povídat. Tak se opatrujte a těším se na další //.\nKelišová 6955 příspěvků 21.07.03 16:59\nTaky bych málem zapomněla, Moničce držím úplně všechny prstíky a moc na ni myslím a doufám že jí to tenkrát vyjde.\nHolčiny - zdravím - v tom příšerném vedru jsem se hezky vzorně kodrcala do práce, no hnus. Víkend byl celkem pohodvej, jenze me bacil nejaky bacil a celou sobotu jsem prolezela.\nMejte se krasne a drzim vsem palecky\nUkecaná baba ;) 1177 příspěvků 21.07.03 18:02\nMoc Vám děkuji za podpůrná slovíčka, ještě pořád mám chvilkama na krajíčku a vlastně ani nevím proč. Vždyť se taky dočkám\nMONICCE držííííííím všeeeeecky palečky tfuj tfuj tfuj\nVELCHI: jsem ráda, že už všechno v pořádku\nÚplně jsem Vám zapomněla napsat jak jsem se v sobotu s mamkou snažila dostat domů:) Normálně jsem lezla oknem:) Jely jsme do města a když jsme se vrátily, doma nikdo. A my neměly klíče:) Tak nejdřív zvoníme, telefonujeme a pořád nic. Pak dostávám onen geniální nápad, jít se podívat, jestli není otevřené okno. A ono bylo. Jupí:) Tak jsem ve svých minišatičkách za mamčiné pomoci lezla do okna ložnice a pořád se otáčela a nahlas říkala „já nekradu, já tady bydlím“:) Několik cyklistů se kapku divilo, co tam jako necvičuju, ale nikdo policiji nezavolal chi chi. Samozřejmě sotva jsem do okna vlezla, pánové se objevili před brankou:)\nUtíkám vařit večeři a vytáhnout prádlo z pračky.\nAhojky snažilenky, tak se hlásím z domova, abych vám napsala ještě něco k naší dovolené. Tak jsem zvědavá jestli mě ta mrška počítač zase bude zlobit. Jo a odpusťte, že zase nejsem přihlášená, prostě to z domova moc dlouho trvá.\nTakže jeli jsme za bráchou a jeho rodinkou do Třeboně. Ubytovali jsme se ve stejném hotýlku, brácha měl skvělej nápad, že mají apartmán a budeme tam bydlet s nima, ale to jsem kategoricky odmítla, jak by jsme se potom tulili, když by jsme měli v postýlce dvě rampepurdy\nJezdili jsme na kolech okolo Třeboně. Bylo to super, je to samá rovinka,takže v tom horku jaké nás provázelo to bylo fajn. Hrozně mě tentorkát bavilo šlapat i do kopců, protože jsem si říkala, že třeba na podzim už budu muset ležet s nožičkama nahoře a čekat jak se zahnízdí mimísci, tak jsem si ten pohyb užívala do zásoby\nVe čtvrtek hlásili bouřky a kroupy tak jsme vyrazili s dětičkama na zámek Kratochvíle. Moc si to užívaly, všechny ty pohádkové postavičky se jim moc líbili a nám dospělákům samoyřejmě taky. A pak jsme se zastavili v Lišově v muzeu, kde jeden pán shromáždil úžasnou sbírku flašinetů, orchestrionů a takových všelijakých bedínek. Bylo to moc hezký a dokonce jsme mohli yahrát i na flašinet. Až budou fotečky, tak vám nějakou přiložím. Určitě až pojedete do Jižních Čech tak tam zajeďte, stojí to za to!\nV sobout byly v Třeboni Krčínovy slavnosti. To bylo taky moc hezký, byl tam program (pohádky, Irská,Keltská hudba a plno sánečků). Taky jsme si to moc užili, ale pak už jsme jeli domů. Holčičky nám tu nechali zase na prázdniny, takže se chodíme koupat a vymýšlíme různou zábavu. Je to moc prima a moc hezky si ramperpudiček užívám, i když někdy sjou obě jako klíšťata a nepustí mě dokud neusnou\nTak to je ode mě celá zpráva z minulého týdne. Přeju hezký večer a já jdu napsat Monicce, jak moc na ní všechny myslíte a držíte jí palečky.\nPusinko, moc mě mrzí, že máte pořád takové problémy s očičkem. Doufám,že ty nové kapičky krásně zaberou a už se to začne konečně zlepšovat. Hodně štěstí v autoškole.\nVelchi jsem ráda, že jste si to všechno ujasnili. Teď už jenom rychle najdi dobrou prácičku\nTak ahojky a těším se na vás zase zítra Maru\nKelišová 6955 příspěvků 22.07.03 10:34\nTak jsem si přečetla Maru a Montičku - a moc vám všem děkuju, taky jsem ráda, že ž se to vyřešilo, přece jenom, to nejlepší je vždycky ukryto někde blízko - a já myslím Peťu - takže jsem sama ráda, že se mi ta hlava uklidnila\nNo, a dneska jsem se ještě mimochodem dověděla, že tu v práci moh ještě tak měsíc zůstat, což znamená, že mám ještě dost času na hledání nové a dobré práce, a taky mi bylo řečeno, že za rok a půl mám poslat svůj životopis a že je velká šance, že to tentokrát projde a budu tu moci pracovat nastálo. To by bylo bájo.\nNo ale to se všechno uvidí.\nHolky, včera jsem měla dvojitou večeři, spásla jsem toho tolik jak nikdy, no ale vzhledem k tomu, že bych měla příští týden odletět na MS, nic nezvyklého. Sice bych raději nikam neletěla, ale co už, to se uvidí.\nTaky bych se pěkně sehrála s Pusinkou, že??\nHolky opatrujte se a mějte se hezky\nPS: Ajko nemohla bys mi už poslat ten slibovany seznamek snažilek??\nZávislačka 2907 příspěvků 22.07.03 11:17\nM o n i č c e držím všechny palečky a moc na ní myslím. Maru vyřiď jí to prosím. A zítra ať jí na testíku svítí // pořádné tlusté !!!!\nV e l c h i ? hormony jsou hrozná věc. Člověk pak musí dát bacha, aby za sebou nespálil všechny mosty protože v takových chvílích mozek jaksi moc nepracuje. Vyřešila jsi to na jedničku s hvězdičkou! Doufám že už bude jen a jen dobře a že brzy budete mít jednu krásnou malou holčičku a nebo chlapečka. A hlavně pssst o některých věcech se prostě nemluví!\nP u s i n k o jsi už skoro ostřílený řidič jak tak čtu to už aby manžel začal šetřit na to auto . Je mi líto že Tomíkovi ta operace nepomohlo. Snad pan doktor něco rozumného vymyslí a Tomášek bude v pořádku.\nOVU 19 den cyklu a proč ne. Měla jsi cyklus zatím vždycky delší a i když baštíš Utrogestan tak tělo to třeba ještě nezaregistrovalo a plánuje dlouhý cyklus s OVU zhruba uprostřed. Možná by si byla chytřejší kdyby si měřila každý den alespoň 2-3 cykly ale obdivuji tě že to zvládáš alespoň občas. Já jsem teď hlídala synovečka (ve věku Tomáška) a na měření opravdu nebyl čas. Fakt obdivuji já bych to s malým děckem nezvládla vůbec.\nM o n t i č k o - už je lépe? Vím jak ti asi bylo taky to na mě občas takhle sedne.\nM a r u ? prima dovolená.\nVčera jsem měli v kanceláři 34 stupňů no hrůza to byla co vám budu povídat.\nAle dokázala bych si představit trávit ten teplý den u vody ? jen tak ležet a nic nedělat. No o víkendu má být prý kolem 30°C tak snad bude přáno.\nKelišová 6955 příspěvků 22.07.03 12:19\nSprávně, o některých věcech se opravdu nemluví, takže já už o nich ani nepřemýšlím, a mosty nepálím nikdy, protože to nemám ráda. ALe i já jsme ráda, že se mi hormony uklidnily, a já si můžu nadále užívat hezké pohody, kterou s Peťou máme.\nDěkuji mockrát za informace, máš pravdu, byl to Agolutin. Mějte se všechny moc fajn. Ahoj Petra K.\ntak se poslušně hlásím po dovolené. Bylo to moc prima, jezdily jsme na kolách po Českém ráji, viděli jsme Trosky, Hrubou skálu, Kost, prošli jsme si Prachovské skály a nakoukli na kolech i do Lomnice nad Popelkou a do Sobotky… no co dodat, vůůůůbec se mi nechtělo domu!!! Navíc jsem tušila, že se blíží to, co bych už nejraději na pár měsíců vyškrtla…MS!!! Taky že jo! Potvora, navíc se opozdila o den, takže jsem si začala dělat naděje a nejen je, ale i dva testíky s blbým výsledkem…a pak mě dostihla, v neděli v poledne na obědě u manželových rodičů - dalo mi to dost přemáhání, abych to tam ustála…zvládla jsem to a v pondělí ráno jsem vyrazila hned za čerstva k doktorce. Jukla se na kalendářík a řekla, že to vypadá, že léky dobře pracují, takže ještě jedno kolo hormónků a pokud se to nepodaří, tak to další cyklus zkusíme ještě podpořit něčím dalším. (to už bude září…:-( ) Takže jsem nelenila a dnes zavolala do Studia pro ženy ve Vodičkové (kontakt jsem si „vyžebrala“ od Amálky - ještě jednou díky!!!) a domluvila si tam zchůzku ohledně bližších informací o cvičení dle Mojžíšové, které provádí. Jsem na to zvědavá. Hlavně nejsem ten typ, který sedí a čeká, takže se pokusim, PRO TO, něco udělat i fyzicky a snad to zlepší i mou psychiku = Montičko, přesně totéž jsem teď prožívala, naprostou depku z toho, že zas ne......\nTak a vykecala jsem se vám - kdybyste věděly jak moc jste mi chyběly!!! Mě se po vás tak stýskalo! Ještě, že mi napsala alespoň Petulinka\nMoničce - moc, moc, mooooc přeju //\nVelchi - gratuluju, a to myslím vážně, zasluhuješ pochvalu za takové řešení! Takže teď už to chce jen to dobré! (včetně práce, miminka a dalších banalit )\nMaru - snažte se, snažte, aby nebyli mrazíci potřeba\nMaky - nemluv mi o vodě, pro dnešek zdrhám - v kanceláři máme stejnou teplotu jako u vás ¨:-(\nJeště jsem nestihla pročíst všechny příspěvky z minulého týdne, ale tak jako Maru, i mě zaskočilo, že se Alice, Pavca a Anini odhlásily ze seznámku. PROČ? Víte to někdo??\nJo a taky (hlava děravá) gratuluji Primové k těhulkovství - užívej si to!!!!\nUkecaná baba ;) 1177 příspěvků 22.07.03 18:28\nŠárko: Vítám tě z dovolené. Je mi moc líto, že tě MS takhle napínala a nakonec dorazila:( Musíme věřit!\nMě už je líp, snad je to všechno za mnou (aspoň na nějaký čas).\nHolky, chceme kupovat „nové“ auto a každý den je to jiná značka:) Jsem zvědavá, jestli a co nakonec koupíme. Je to hrozný, jde o moc peněz a člověk se bojí, aby nekoupil špatně. Nemám takovéto rozhodování ráda, ale bohužel to bez něj nejde:) No, třeba tak za rok budeme mít vybráno a koupeno:) Už vybíráme asi půl roku:)\ntak se dneska hlásím zase nepřihlášená, ale jsem ještě v práci.\nMoničce držím všechny palce, aby to vyšlo, a jak některá z vás psala „bylo komu závidět“.\nKrásně se čtou vyprávění z dovolených, živě si vše představuju. Bájo.\nJinak já jsem se rozhodla, že půjdu do Centra pro ženy do Vodičkovy ulice. Dnes jsem si sjednala schůzku s p. Mikulandovou, na které prý vše probereme, co by bylo pro mě nejvhodnější. Jdu tam ve čtvrtek, tak jsem fakt zvědavá a trošku i nervozní.\nTak se mějte fajn, zvládejte ta vedra a snažte se.\nPapa Jana (Janine)\nKelišová 6955 příspěvků 22.07.03 20:39\nDěkuju, taky jsem ráda, že jsem si to celkem sama vyřešila, vždyť ti vždycky může někdo radit, ale jak si to člověk srovná v hlavě je na něm.\nPovídálka 39 příspěvků 23.07.03 06:59\ndneska to s tím vederem nebude snad tak zlé.\nMonicka si má dělat TT ? moc, moc přeji ať se jí mražáčci uchytí ! Snad dá vědět, jak dopadla!\nŠárko, Maru ? krásně jste si teda užily dovolenou ! O to větší je pak šok, když se vrátíte zpátky do pracovního procesu, že ?\nVelchi ? to je práce s chlapama! Já ti poradit nemůžu nic, sama jsem nic takového nezažila,\nale snad už to bude všechno dobré!\nMontičko ? my jsme teď taky ve fázi velkého vybírání. Nekupujeme sice auto ? ale chceme si koupit digitální foťák a myčku, tak pořád hledám na netu,co kde, za kolik a tak.\nJak jsem Vám již psala v pondělí odletěla jsem na MS, už od soboty se to pomalu rozjíždělo, a až do včerejška stále strašně slabě. Břicho bolelo, ale pořádný odlet nikde. ?Letadlo 4 dny pořád rolovalo na letišti a ne a ne odletět.? Tak jsem si dneska ráno udělala TT, ale vykoukla na mně bohužel pouze jedna tlustá /. No a dojdu do práce a myslím že se to už rozjelo naplno! Ach jo, to asi dělá ta psychika, která tělu říká ? NE, NE, ještě neodlétej, co kdyby?..\nMontičko - děkuju za hezké přivítání . Auto, to je dilema. My jsme koupili auto na podzim. Moc spokojeni nejsme, takže se pořád rozhodujeme: prodat x nacpat do něj peníze a opravit… No, protože se nemůžeme rozhodnout, tak už jsme do něj začali cpát penízky… Přeju šťastnou ruku při výběru!\nJanine - já mám také domluvenou schůzku s pí Mikulandovou na čtvrtek a mám stejné pocity! Mám schůzku ve 14:30, kdy Ty? Možná se tam potkáme!\nJane - brrr, ty odlety na MS by měly být jendoznačné, co? I když jsem si dle BT říkala, že to nejspíš nevyšlo, tak pak odlet=neodlet mě pěkně nahlodal a začala jsem doufat. Zato ten dopad do reality, fuj, to je hrůůůůůza!\nTak snažilky, nesnažilky a zkrátka vůbec všechny, mějte se hezky při středě!\nZasloužilá kecalka 972 příspěvků 23.07.03 07:48\nJůůůů, právě jsem si všimla, že jsem byla jako anonym???? Tomu nerozumim, musela jsem se přihlásit, ačkoliv jsem na počítači v práci, kde jsem vždy na těchto stránkách byla rovnou pod jménem… Mno, tak mě omluvte, ještě se mi to nestalo, příště si snad už dám pozor, abych nebyla anonym!!\nUkecaná baba ;) 1089 příspěvků 23.07.03 09:43\ntoto ste uz citali? http://www.pramenyzdravi.cz/?… Mozno vam to pomoze.\nMajte sa pekne a zelam vsetkym ||! ;o)\nZávislačka 2907 příspěvků 23.07.03 10:41\nJ a n i n e - Doufám že pak popíšeš zážitky a napíšeš případné doporučení. Tak ať ti to pomůže!\nK a i t l i n - dovolená se povedla až na ten odlet co? Máš před sebou další měsíc. Podle toho co píšeš tvoje doktorka rozhodně nehodlá spoléhat na náhodu a snaží se vám moc pomoct. Tak ať se brzy podaří.\nV e l c h i - jak píšeš lidi můžou radit a omílat donekonečna co by se mělo dělat ale každý na to musí přijít sám pak je teprve ochoten připustit pravdu druhých. Hlavně že to dobře dopadlo a třeba to dopadne ještě lépe přeji pohodu a klid.\nJ a n e - taky mám zkušenost že jakmile udělám test a zjistím že je negativní do několika málo hodin odlétnu. Manžel taky říkal že je to psychikou že si to tělo přemlouváme aby bylo těhotné ale jednou ho přemluvíme a nebude to dlouho trvat.\nM o n t i č k o - my jsme na jaře koupili ojetou felicii. Taky jsme strašně dlouho váhali a měli strach abychom nekoupili špatně. Nechali jsme si poradit od kamaráda automechanika a jsme spokojení. Je do nafťák a žere docela úsporně a navíc je to kombík a vejde se do něj v budoucnu i kočárek už to máme otestované když si bereme domů synovečka . A teď na táboře jsme ho používali na přepravu 15 lidí k rybníku . Dobře vyberte!\nMějte se krásně dneska to vypadá že se v kanceláři neupečeme zaživa ale mám obavu abych neomrzla. Kapku jsem to přehnala s oblečením a jsem jaksi dost nalehko.Maky\nZávislačka 3427 příspěvků 23.07.03 10:56\nAhojky holky, jen ve stručnosti ČERSTVÉ ZPRÁVY OD MONICKY:\nTT vyšel - druhá čárka byla ale slaboulinká\nTak ať to nezakřikneme, pšššššššššššš\njá teda palečky nepouštím a držím a držím a držím.\nZasloužilá kecalka 972 příspěvků 23.07.03 11:31\nMaru - děkuju za zprávičku… raději nebudu nic říkat, abych to nezakřikla a držim všechno co se dá!!!!!!\nMaky - je to milé, že se konečně trochu ochladilo! Já si to doslova užívám\nAhojky Šárka (Kaitlin)\nPovídálka 44 příspěvků 23.07.03 11:36\ng r a t u l a c e !!! Zatím jen potichoučku, ať se druhá čárečka nevyleká. Pěstičky drtím dál a Monicce přeju brzké oficiální potvrzení.\nopět se hlásím jako anonym, ale když píšu z práce, tak to lepší nebude…\nŠárko, jsem moc zvědavá, co ti p. Mikulandová řekne. Určitě dám vědět i co řekla mně. Já tam jdu v 17.45, takže se bohužel nepotkáme. Tak dej vědět, prosím.\nMoničce držím stále pevně palce!\nJinak dnes jsem zjistila, že na mě těhulky a maminky s mimčama působí jakousi přitažlivou silou. Stoupám si vedle nich, sedám si vedle nich, jsem jak magnet. No, nikdy se nemohu vynadívat.\nTak se holčičky mějte fajn, dnes se moc neuvaříme (jsem jenom ráda) a papa\nNo, a taky se usilovně snažte!!\nPovídálka 39 příspěvků 23.07.03 11:57\nMoničce - nesmíme to zakřiknout, ale držím pěsti, jak se dá, že ani psát nemůžu!\nUž by se to ale hodilo, už dlouho tady žádný pozitivní testíček nebyl !!!!!!\nHolky, tady je pořád šílené vedro, žádné ochlazení, snad to k nám přijde odpoledne ..... . Čauky, neupečte se a nezmrzněte !\nZasloužilá kecalka 972 příspěvků 23.07.03 12:11\nJanine - tak to pak schválně zkonzultujem! Snad ji na tebe moc „neutahám“, mám na ní snad milión otázek! A o miminech a těhulkách mi ani nemluv, v příbuzenstvu už funguju tak, že jakmile někam přijdu, kde je dítě, tak mi ho už automaticky dávaj, abych si ho pochovala a prý se „nakazila“. A tak se snažim nakazit…\nJane - tak to tě lituju, že ještě ochlazení nedorazilo, je to opravdu milé. Lehce fouknu do mraku, aby se překulil i nad vás, ale jenom lehce, nechci se ho zbavit úplně\nČauky Šárka (Kaitlin)\nKelišová 6955 příspěvků 23.07.03 13:23\njáááááá taky moc gratuluju. ale jenom potichoučku. Ale myslím nani hodně\nKelišová 6955 příspěvků 23.07.03 13:28\nDěkuju ti za přáníčko a víš, že kdyby se nám teďka to miminko povedlo, že bych nemohla odejít z téhle práce??\nTed mi to kolegyně říkala, že i když jsem ve zkušebce a otěhotněla bych, že by mě nemohli propustit, to by se mi léíbilo, je tu fakt pohoda.\nAle ano, chci ted být v pohode ať už jsem těhotná nebo ne a ty buď taky.\nStálice 57 příspěvků 23.07.03 16:41\nMoničce - velikááááá tichá gratulace, aby se ta druhá čárka nelekla. Moc ti držím palce.\nMontičko - mamžel táké mluví o novém autě, ale vzhledem k jiným finančním vydáním musí to staré ještě nějaký čas vydržet.\nŠárko - podle p. Mojžíšové cvičím už od začátku roku. Řekla jsem si, že když to nepomůže, určitě to neublíží a cítím se po něm lépe. Jen to zabere dost času, protože se postupně přidává a na plno se cvičí některé cviky až 40×. Mě to zabere asi 1,5 hodiny. Držím palce, aby ti to pomohlo.\nHolky tak zatim šeptam, aby ty čárky neutekly, ale je to krasa.\nKecalka 418 příspěvků 23.07.03 18:11\ntěhulky v deníčku u Brusinky jsou už celkem mazáci, stejně tak u vaja. Proto hledáme nějakou čerstvou těhulinku, která by začala psát zase od počátku …\npřeji krásné snažení šárka


Exkluzivní oděvní značky míří opět do Chomutova - Chomutovský deník\nExkluzivní oděvní značky míří opět do Chomutova\nCHOMUTOV - Prestižní značky módního světa míří do Chomutova. Vítězky a finalistky České Miss jako Míša Štoudková, Katka Smejkalová či Zuzka Štěpánovská na přehlídkovém molu městského divadla představí kolekce pyšnící se původem v návrhářských studiích Prada či Calvin Klein.\nMichaela Štoudková (na snímku) bude jednou z modelek Fashion show 2007. | Foto: Marek Pátek\nPo dvou týdnech Chomutov opět propadne Paní Módě. Po té, co místní radnice uspořádala Chomutovskou Noc módy, je tu další společenská záležitost plná krásných šatů a ještě krásnějších dívek s názvem Fashion show 2007.\nPodle hlavní organizátorky přehlídky Marty Novotné se na ni představí to nejlepší z nejlepšího. Zkrátka, vše, co bude k vidění, má nálepku exkluzivní.\n„Nemáme za cíl být konkurencí akce, kterou uspořádala chomutovská radnice. Fashion show 2007 připravujeme už od jara letošního roku,“ říká Marta Novotná. „Jedná se spíš o jakousi jinou alternativu,“ dodává organizátorka s tím, že očekávaná módní událost je určena pro všechny. Tomu odpovídá i výše vstupného sto devadesát korun.\nLákadlem Fashion show, kromě světoznámých oděvních a šperkařských značek, budou bezpochyby známé tváře. Pořadatelé v tomto ohledu sázejí na jistotu, a tak se mezi modelkami objeví vítězky a finalistky soutěže Česká miss.\nLadné křivky těchto slečen ocení převážně pánové, naopak dámy jistě kladně ohodnotí, že mužské modely předvede například Filip Trojovský, známá postava z reality-show Big Brother, či Petr Zvěřina z Vyvolených, jehož mnozí znají s přídomkem „z Václaváku“.\n„Na Petra Zvěřinu jsem docela zvědavá. Půjdu se na něj určitě podívat,“ prozradila Hana Nedomová z Chomutova. „Třeba přijede na babetě,“ dodává s úsměvem.\nStejně jako Chomutovská Noc módy, má Fashion show ambice stát se tradičním kulturním podnikem. Navíc se s ním nepočítá jen pro Chomutov, ale pravděpodobně bude probíhat i v jiných městech na severu Čech. Fashion show 2007 proběhne 16. listopadu v Městském divadle Chomutov od 19 hodin. Výtěžek z akce poputuje ve prospěch chomutovské nemocnice.


Skóre v Edenu otevřel v 55. minutě Nico Schulz, v 66. minutě srovnal Ladislav Krejčí. Němci postoupili spolu s Dánskem.\nPro Čechy ještě turnaj skončit nemusí. Pokud do semifinále ve středu postoupí Anglie, zahrají si "Lvíčata" v neděli s třetím týmem z druhé skupiny zápas o postup na olympijské hry 2016 v Riu de Janeiro.\nČeský kouč Jakub Dovalil místo zraněného Václava Kadlece, po kterého po sobotním vítězném zápase se Srbskem šampionát skončil, podle očekávání nasadil na pozici podhrotového hráče Trávníka. Jinak domácí hráli ve stejné sestavě jako v minulém duelu.\nNa hřišti bylo od úvodu jasně patrné, že Češi narazili na největšího favorita turnaje. Němci byli silní na míči i v soubojích a po deseti minutách měli první velkou šanci. Po Brabcově chybě a následném závaru zakončoval Younes a brankář Koubek jeho střelu reflexivně vyrazil.\n"Lvíčata" si v úvodním dějství vytvořila jedinou gólovou možnost. Autor hattricku z duelu proti Srbsku Kliment poslal od lajny do vápna přihrávku, která se dostala až k nabíhajícímu Frýdkovi a ten technickou střelou těsně minul horní roh branky.\nDomácí potřebovali při vedení Dánska nad Srbskem k postupu vyhrát a do druhé půle vstoupili velmi aktivně. V 47. minutě měl na hlavě vedoucí trefu Brabec, jeho pokus po rohovém kopu za již překonaným Ter Stegenem vyhlavičkoval z brankové čáry Korb. O dvě minuty později se protlačil k zakončení Skalák a přízemní střelou těsně minul.\nČechy přišly promarněné šance draho. Kalas v 55. minutě nedůrazně odvrátil míč nad sebe a jeden z nejlepších hráčů utkání Schulz prostřelil Koubka. Za chvíli mohlo být s domácími ještě hůř, ale Can mířil vedle.\nReprezentanti museli v tu chvíli vstřelit k postupu dva góly, ale zbraně nesložili a poměrně brzy srovnali. Na Petrákův centr si v 66. minutě naběhl střídající Krejčí a střelou pod břevno ukončil své trápení z posledních týdnů.\nČeši se vzepjali ke skvělému výkonu na hranici svých možností a favorita turnaje trápili do posledních sekund. Postupový gól se jim ale dát nepodařilo, ani když útok vyběhl podpořit brankář Koubek. Diváci i tak mladíky vyprovodili potleskem vestoje.\nGóly: 66. Krejčí - 55. Schulz.\nRozhodčí: Makkelie - Blom, Kamphuis (všichni Nizozemsko).\nŽK: Frýdek - Younes, Korb, Kimmich, Can.\nDiváci: 18 068.\nSrbsko - Dánsko 0:2\n1. Dánsko 3 2-0-1 4:4 6\n2. Německo 3 1-2-0 5:2 5\n3. Česko 3 1-1-1 6:3 4\n4. Srbsko 3 0-1-2 1:7 1


Jméno: Na kytaru bez not, autor Štěpán Urban\nVydal <Panton> v roce <1985>, stav: <Dobrý>\nPoložka přidána: 17.1. 2010 19:10:20\nJméno: Reading about the english-speaking countries, autor Jana Odehnalová\nVydal <Práh> v roce <0>, stav: <Dobrý>\nPoložka přidána: 17.1. 2010 17:47:31\nJméno: Headway intermediate student`s book + workbook, autor John & Liz Soars\nVydal <Oxford University Press> v roce <1994>, stav: <Nic moc>\nPoložka přidána: 17.1. 2010 17:39:22\nJméno: Headway pre-intermediate student`s book + workbook, autor John & Liz Soars\nVydal <Oxford University Press> v roce <1993>, stav: <Nic moc>\nPoložka přidána: 17.1. 2010 17:35:35\nJméno: Economics - Glossary, autor Jiří Tomek, Dennis Hickman\nVydal <Vysoká škola ekonomická> v roce <1997>, stav: <Nic moc>\nPoložka přidána: 17.1. 2010 17:29:28\nJméno: Angličtina pro ekonomické studijní obory. Odborné texty a korespondence, autor Josef Pytelka, Milena Gavlasová\nVydal <Státní pedagogické nakladatelství> v roce <1987>, stav: <Dobrý>\nPoložka přidána: 17.1. 2010 17:24:30\nJméno: Francouzská mluvnice (kopie), autor Otto Ducháček\nVydal <Státní pedagogické nakladatelství> v roce <1957>, stav: <Dobrý>\nPožadovaná cena: 50,- Kč, poslední nabídka: 70,- Kč, nabídnuto 12/27/2014 11:05:28 AM\nPoložka přidána: 17.1. 2010 17:21:21\nJméno: En francais 3 + cahier d exercices, autor Jitka Taišlová, Elena Baranová, Jean-Louis Cluse\nVydal <Státní pedagogické nakladatelství> v roce <1993>, stav: <Dobrý>\nPoložka přidána: 17.1. 2010 17:15:09\nJméno: En francais 2 + cahier d exercices, autor Jitka Taišlová, Elena Baranová, Jean-Louis Cluse\nVydal <Státní pedagogické nakladatelství> v roce <1992>, stav: <Nic moc>\nPoložka přidána: 17.1. 2010 17:13:36\nJméno: Le français des affaires? C`est pourtant facile!, autor I. Golovanova, O. Petrenko\nVydal <Prosvechtchenie> v roce <1997>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 17.1. 2010 17:05:23\nJméno: Slovník floskulí, autor Vladimír Just\nVydal <Academia> v roce <2004>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 16.1. 2010 23:38:04\nJméno: Encyklopedie do kapsy, autor kolektiv\nVydal <Cesty> v roce <1999>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 16.1. 2010 23:29:54\nJméno: Přirozená cesta ke kráse, autor Maria E. Langeová-Ernstová\nVydal <Ikar> v roce <1995>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 16.1. 2010 23:29:06\nJméno: Dominik Tatarka Mezi domovem, Prahou a Paříží, autor Zdeněk Eis\nVydal <Gutenberg> v roce <2001>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 16.1. 2010 23:20:10\nJméno: Lastury, autor kolektiv\nVydal <Václav Svojtka> v roce <1998>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 16.1. 2010 23:14:41\nJméno: Rybářské minimum-obálka,kresby V.Choc,109 str., autor Jaromír Říha,Valerián Roud\nVydal <SZN,Praha> v roce <1975>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 16.1. 2010 17:11:02\nJméno: Byl pánbůh Brazilec? - 1.vyd.,obálka,vazba V.Jánský,344 str.,32 str.příloh, autor Pavel a Marie Bojarovi\nVydal <Práce,Praha> v roce <1984>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 16.1. 2010 10:51:43\nJméno: Hospodárné konstrukce rodnných domků-1.vyd.,ilustr.vazba J.Vaclavíček,294 str.,201 obr.,45 tab., autor Jan Laciný,Ftantišek Kobosil\nVydal <SNTL,Praha-velký formát> v roce <1961>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 16.1. 2010 10:03:27\nJméno: V zemi sobů-1.vydání,obálka,vazba,ilustrace M.Stecker,120 str.,79 fotografií, autor Peter Břežný\nVydal <SNDK,Praha Daleké kraje-velký formát> v roce <1963>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 16.1. 2010 9:56:11\nJméno: Poklady světa-1.vydání,obálka,vazba V.Sůrová,144 str.,16 str.příloh, autor Robert Charroux\nVydal <Orbis,Praha Stopy/Fakta/Svědectví-větší formát> v roce <1973>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 16.1. 2010 9:52:17\nJméno: Učebnice ruštiny pro vojáky-pův.obálka L.Starosta,189 str.,slovníček, autor A.Michaljanič a kolektiv\nVydal <Naše vojsko,Praha> v roce <1951>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 16.1. 2010 9:40:17\nJméno: Život psaný štětcem-1.vyd.,obálka a typo I.Kincl,400 str.,11 str.reprodukcí , autor Lio Ťing-Wen\nVydal <Práce,Praha > v roce <1989>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 16.1. 2010 9:33:41\nJméno: Hříšná Riviéra -1.vyd,obálka,vazba,fotografie Oldřich Karásek,P.Hawkins,160 str.,32 str.foto, autor Geoffrey Bocca\nVydal <Orbis,Praha Cesty> v roce <1969>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 16.1. 2010 9:29:44\nJméno: Angličtina pro podnikání -1.vydání,obálka a ilustrace A.Vodičková,70 str., autor Jaroslav Peprník\nVydal <ALDA,Praha> v roce <1990>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 15.1. 2010 22:24:04\nJméno: SVĚDECTVÍ (ročník ll.), autor Pavel Tigrid-redaktor\nVydal <(x)> v roce <0>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 11.1. 2010 18:31:31\nJméno: HOSPODÁŘSKÉ VÝPOČTY (pro ll.ročník SEŠ), autor Kolektiv\nVydal <(x)SNP> v roce <1979>, stav: <Dobrý>\nPoložka přidána: 9.1. 2010 18:55:30\nJméno: Záhada rukopisu Králové-Dvorského, autor Miroslav Ivanov\nVydal <Novinář> v roce <1970>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 7.1. 2010 17:26:07\nJméno: Sbíráme léčivé byliny, autor Jaroslav Petrbok\nVydal <Státní nakladatelství dětské knihy> v roce <1958>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 7.1. 2010 17:07:11\nJméno: Oční lékařství, autor Pavel Rozsíval a kol.\nVydal <Galén, Karolinum> v roce <2006>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 7.1. 2010 12:11:35\nJméno: Microsoft word 2000, autor Kolektiv autorů\nVydal <Computer press> v roce <2003>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 6.1. 2010 11:50:54\nJméno: Gigant, autor Ladislav Mňačko\nVydal <Český spisovatel> v roce <1994>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 5.1. 2010 21:42:32\nJméno: Zelená lékárna, autor V. G. Rubcov, K. Beneš\nVydal <Lidové nakladatelství> v roce <1990>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 5.1. 2010 18:52:15\nJméno: Englisch or Czenglisch ? - Jak se vyhnout čechismům v angličtině, autor Don Sparling\nVydal <SPN - 2.vyd., 256 str.učebnice pro jazykšk.> v roce <1990>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 5.1. 2010 16:30:35\nJméno: Encyklopedie mladé ženy, autor kolektiv,il.A.Máchová,foto.P.Dais\nVydal <Avicenum,448 str.+ 37 vyobrazení> v roce <1978>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 5.1. 2010 16:23:21\nJméno: Rozumět literatuře-Interpretace základních děl literatury, autor M.Zeman a kolektiv\nVydal <SPN,395 str.,foto a ilustr. na kříd.pap.> v roce <1989>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 5.1. 2010 16:11:34\nJméno: Akvarel, autor Jan Rambousek\nVydal <Pražské nakl. V. Poláčka> v roce <1946>, stav: <Dobrý>\nPoložka přidána: 4.1. 2010 18:08:41\nJméno: Bilzovo nové léčení přirozené, autor F.E.Bilz\nVydal <Český Kneip> v roce <1901>, stav: <Dobrý>\nPoložka přidána: 4.1. 2010 13:28:42\nJméno: Raduga 1, autor Jelínek a kol.\nVydal <Fraus> v roce <2007>, stav: <Dobrý>\nPoložka přidána: 3.1. 2010 20:39:07\nJméno: Přehled biologie, autor Rosypal Stanislav\nVydal <Scientia> v roce <1998>, stav: <Dobrý>\nPoložka přidána: 3.1. 2010 20:36:49\nJméno: Ruština pro samouky, autor Věra Nekolová\nVydal <Leda> v roce <2007>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 3.1. 2010 20:33:37\nJméno: O nápojích od A až do Z, autor P.Matuška, il. A.Jakobová\nVydal <SZN-Naše domácnost,181 str.,> v roce <1970>, stav: <Dobrý>\nPoložka přidána: 3.1. 2010 19:18:05\nJméno: ABESEDA šití + 16 stran ofsetových příloh, autor A.Hanzlíková,il.K.Škamlová\nVydal <MF-Jak,sv.27, 1.vyd., 140 str.> v roce <1967>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 3.1. 2010 19:14:34\nJméno: Dětský přednes a rozvoj kulturních aktivit dítěte, autor Vr.Kubalek,\nVydal <Albatros,1.vyd., 150 str.> v roce <1983>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 3.1. 2010 19:12:37\nJméno: Čtení pro manželství, autor Vl.Barták,foto V.Písařík\nVydal </ráce-Kamarád, 1.vyd., 304 str.> v roce <1985>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 3.1. 2010 19:10:45\nJméno: Darwinův původ druhů v ilustracích, autor R.E.Leakey,for.A4,55 ČB foto,43 bar.foto\nVydal <Panorama,224 STR.,29 BAR.A 29 čb.ilustr. > v roce <1989>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 3.1. 2010 19:07:50\nJméno: Webová stránka- celá kniha je tištěna na křídovém papíře, autor A.Kalbagová,foto H.Allman\nVydal <Příroda, A4, 50 str.. > v roce <2001>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 3.1. 2010 18:04:52\nJméno: Organizace soudnictví a právní služby, autor Ilona Schelleová a kolektiv\nVydal <Alfa Publishing> v roce <2006>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 29.12. 2009 10:36:54\nJméno: Legendární filmy, autor Paolo D´Agostini\nVydal <Mladá fronta> v roce <2009>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 28.12. 2009 15:39:03\nJméno: Studie Novofundlanďana-Eine Studie über den Neufundländer, autor Ronald Pemberton-dvojjazyčně\nVydal <NFK> v roce <2006>, stav: <Velmi dobrý>\nPoložka přidána: 27.12. 2009 5:22:10\nJméno: Vlajky světa, autor xx\nPoložka přidána: 18.12. 2009 16:54:10


Deník alchymisty 2021 | Blue Alchemist, CZ - Chartreux - Kartouzská kočka\nBlue Alchemist Deník alchymisty Deník alchymisty 2021\nDeník alchymisty 2022 ...\nMáme ohromnou radost, že můžeme v naší alchymistické rodině přivítat novou členku kartouzského společenstva. Na chlup přesně dva týdny po návratu ze světové výstavy koček v italské Vicenze jsme se do Itálie rozjeli znovu. Spolu s námi domů přijela i úžasná italská modřinka Goccia Lacay Bleu. Goccia pochází ze skvělé a renomované italské chovatelské stanice a je potomkem kartouzských kočičáků z linií, které jsme si velice přáli ve svém chovu mít. Jsme za tuto příležitost neskutečně vděční a velmi si vážíme důvěry, kterou v nás naši přátelé vložili. Je to pro nás samozřejmě také velká chovatelská zodpovědnost.\nGoccia má již za sebou zdravotní testy, kterými prochází všechny naše chovné kočičky, a jejich výsledky dopadly na výbornou. Goccia absolvovala také nezbytnou karanténu a začíná se začleňovat do alchymistického kartouzského gangu s trochou burmilí příměsi.\nGoccia je mazlivá, milá a zvídavá kočička, která miluje lidskou společnost. Velice ráda si hraje, šplhá a hlasitě vrní a to v libovolném pořadí.\naž 3. 11. 2021\nVzhledem k tomu, že loňská světová výstav koček, která se měla konat v italském Miláně byla zrušena, skoro jsme nedoufali, že ta letošní se opravdu uskuteční. Jakmile byla spuštěna registrace na světovou výstavu v italské Vicenze, nelenili jsme, přihlásili Pirču a Móňu a objednali hotel na trochu delší pobyt. Byli jsme rozhodnuti do Itálie jet a to i v případě, že by se výstava nakonec nekonala, protože jsme se hrozně moc chtěli setkat s našimi přáteli z chovatelské stanice, ze které máme našeho Eroska. Do poslední chvíle jsme se báli, že vyšší moc zasáhne a něco se potentí, ale jakmile jsme ve čtvrtek razili v našem apokalyptickém voze s holkama na zadních sedadlech směr Itálie, už jsme věděli, že do Itálie se prostě dostaneme a basta. Holky byly opravdu úžasné a obě považujeme za zkušené a neohrožené cestovatelky. Při pauze v Německu jsme cestovatelskou dvojku vypustili z přepravek a obě kolčavy musely nejdříve zkontrolovat, zda ta druhá nemá náhodou lepší nebo o něco lépe vybavenou přepravku. Jakmile zhodnotily, že jsou stejné, nacpaly se obě do jedné a takto jsme dojeli až do Itále, protože ty dvě vědmy odmítaly již měnit zasedací pořádek. Do Itálie jsme dorazili po pěkných jedenácti hodinách cesty. Uvítal nás skvělý hotel a krásný pokoj, kde holky po celou dobu pobytu oceňovaly krásný výhled i se stromy a lelkujícím ptactvem.\nPátek jsme si vyhradili na návštěvu historického centra Vicenzy. Vyšlo krásné počasí a my jsme se několik hodin toulali po městě, kde již opadl nápor zahraničních turistů a my jsme tak mohli nasávat úžasnou atmosféru tohoto krásného města.\nV sobotu ráno po snídani jsme vyrazili směr výstavní hala, kde se světová výstava koček konala. Veškerou organizaci zvládli italští pořadatelé na jedničku s hvězdičkou a navíc podtrženou. Vše šlo hladce, bez prodlev, bez čekání, no prostě bez jakýchkoliv problémů. Ubytovali jsme holky v jejich dočasné rezidenci a nahlédli do katalogu. Když jsme si stáhli udivená obočí a zavřeli pootevřené pusy, zhodnotili jsme, že tahle výstava bude teda něco. Na světovou výstavu bylo přihlášeno 31 kartouzských koček, čímž se kartouzky staly desátým nejpočetněji zastoupeným plemenem na výstavě. Kartouzská část katalogu se navíc pyšnila jmény význačných chovatelských stanic a koček z opravdu kvalitních linií. Na výstavu dorazili zkušení chovatelé kartouzských koček z Itálie, Francie a Švýcarska a my jsme se již těšili až všechny ty kartouzské kočičí nadupance uvidíme na vlastní oči. Následující hodiny zbývající do posouzení jsme strávili s našimi přáteli z Itálie a Švýcarska a také rozhovory s ostatními chovateli kartouzských koček, kteří se přišli na naše holky podívat. Zajímavé bylo, že kartouzské kočky posuzovali dva posuzovatelé. Dospělci byli posuzováni u pana Marteinna Tausena (IS), zatímco mrňata (4-7 měsíců) a junioři (7-10 měsíců) u pana Erica Reijerse (CZ). Vlastní posuzování bylo skvělým zážitkem a nám připadalo, že v hloučku u posuzovatelského stolu, kde se shromáždili všichni chovatelé kartouzek vládl opravdu nefalšovaný kartouzský duch. Nikdo v tu chvíli neřešil pořadí, ve kterém ta která kočičanda skončí, ale všichni si se zájmem prohlíželi přítomné kočičky a vyjadřovali si vzájemnou podporu. Posuzování probíhalo tak, že chovatel předal kočičku stevardovi, který ji následně poponesl k posuzovatelskému stolku, kde byla posouzena. Až při určování pořadí nebo později při volbě Best in Variety byli kočičáci v rukách svých majitelů. Pirča s Móňou vše zvládly skvěle a my jsme na ně byli velice pyšní. Obě naše holky se umístily ve svých třídách jako druhé v pořadí a rozhodně si neutrhly žádnou ostudu. Všichni přítomní jsme měli ohromnou radost když nominaci do nedělní Best in Show putovala ke skutečně nádhernému dospělému kartouzskému kocourovi a také k juniorovi, kterého získali do své chovatelské stanice naši italští přátelé. V šest hodin večer a po zábavném odjezdu z parkoviště, které se totálně ucpalo a nikdo se nemohl nikam ani hnout, jsme se všichni vrátili zpět na hotel, abychom si odpočinuli a zpracovali všechny zážitky, které se na nás během celého dne jen hrnuly.\nV neděli jsme posnídali již ve větším klidu a poté jsme zamířili znovu směr výstavní hala. Atmosféra nepozbyla nic ze své vstřícnosti a my v podstatě celý den strávili povídáním si s ostatními chovateli, což pro nás byl velice cenný zážitek. Navíc ještě když si někteří z nich udělali čas a povídali nám o historii, standardu a jejich představách, jak by měl typický představitel plemene kartouzské kočky vypadat. Čas utíkal rychleji, než bychom si přáli a tak postupně došel čas i na vlastní Best in Show pro kategorii 3, ve které měli kartouzské kočky svá dvě želízka v ohni. Při představování nominovaných kočičáků jednotlivých plemen se nám do paměti začaly vtírat vzpomínky na poslední světovou výstavu a tehdejší téměř stoprocentní výhru barem ve všech třídách. Tento rok se čas barem rozšířil nově i o čas singapur a přifařila se také jedna britečka. Velké zklamání zavládlo především u dospělých kocourů, kde z pěti posuzovatelů dva hlasovali pro kartouzského kocoura, kterému tím vítězství uniklo opravdu jen o modrý chlup. Poté jsme si pak spolu s ostatními chovateli došli k občerstvovacímu stánku, kde naše diskuze nad kartouzskými kočkami pokračovala ještě dobrou hodinku.\nVelkou radost jsme měli také z toho, že český tým na této výstavě zaznamenal krásné úspěchy. A to jak v nominacích do Best in Show, tak i ve vítězstvích v Best in Variety. V kategorii 4 měla Česká republika dokonce hned dva světové vítěze.\nCelou výstavu jsme si opravdu užili a znovu musíme smeknout před italskými pořadateli. Vše šlapalo jako na drátku, všude vládla ochota, vstřícnost a všudypřítomný pořádek a čistota.\nHrozně moc nás potěšilo, že jsme měli možnost pohovořit si o kartouzkách se skutečně skvělými zahraničními chovateli. Viděli jsme nádherné kartouzské kočky, špičkové představitele tohoto úžasného plemene z renomovaných chovatelských stanic a z opravdu velice kvalitních linií.\nPirča s Móňou byly po celou dobu hrozně moc hodné. Obě to jsou naše statečná a úžasná zlatíčka.\nV pondělí jsme se vydali na návštěvu k našim přátelům z rodné chovatelské stanice našeho Eroska. Ačkoliv celý den docela hodně pršelo, nám nevlídné počasí nevadilo a užili jsme si návštěvu ve společnosti skvělých přátel a jejich kočičího kartouzského gangu.\nV úterý jsme podnikli malý výlet do italského městečka Bassano del Grappa, které nám naši přátelé doporučili. Vyšlo nám krásné počasí na návštěvu města i procházku po centru města a jeho okolí.\nVe středu ráno jsme po snídani dobalili kufry a vydali se s holkama zpět domů. První půl hodinku holky keckaly, protože se jim asi příliš nelíbil prudký déšť, který bubnoval do celého auta. Nakonec se rozhodly, že ošklivé počasí zaspí a po zbytek cesty jsme o nich už v podstatě nevěděli. Doma se všichni museli pořádně přivítal, cestovatelky obhlédly svůj rajon, jestli se po dobu jejich nepřítomnosti něco nekalého neudálo a Erouš zase musel zkontrolovat, že se mu z cest vrátily ty správné holky. Po chvíli pak všichni popadali, kde se dalo a spokojeně zachrupli.\nČas ani kartouzku lovící laserovou myš nelze zastavit a přesně před rokem se na svět vyklubala čtveřice našich zakuklených arduinských agentů. Jejich tajné mise zdárně pokračují a není nejmenších pochyb o tom, že se dokonale sžili s prostředím, ve kterém působí a skvěle do něho zapadli. Agenti s nevinnou roztomilostí i nadále využívají své lidské společníky k předávání pravidelných textových i obrazových materiálů do alchymistické centrály, kde vše prochází důkladným prověřením a kontrolou ze strany Madam P. a její modré učednice Miss MoneyMony.\nMy všem našim modrým arduinským pidižvíkům, ... ehm tedy nekompromisním a nebojácným agentům ostrým jako chilli papričky, přejeme hlavně hodně zdraví, protože úžasné a milující parťáky, no a taky každou blbostičku, na kterou si vzpomenou, už mají. A my jsme za naše modrá mrňata i jejich nic netušící dvounohé rychlé spojky šťastní dvojnásob.\nAdora Belle Blue Alchemist\nAngua Blue Alchemist\nAnubis the Legacy Blue Alchemist\nAmonet Blue Alchemist\na 26. 9. 2021\nPoslední víkend v září jsme měli opět výstavní. Mezinárodní výstava koček se tentokrát konala v Praze, takže nás nečekalo žádné dlouhé harcování na místo určení ani přespávání v hotelu. Na výstavu vyrazili tři modřulíni - Eros, Pirča a Móňa. Vystavovatelé byli rozmístěni ve dvou halách a místa pro kočičáky, vystavovatele i návštěvníky bylo relativně dost.\nNa výstavu dorazili také naši staří známí ze zahraničí (respektive polovina kartouzského chovatelského týmu), které jsme viděli naposledy na světové výstavě ve Freiburgu, takže jsme byli moc rádi za osobní setkání a popovídání. Skvělé bylo, že jsme se zase viděli s našimi přáteli, z nichž některé jsme viděli naposledy před více než rokem. Opravdu velkou radost jsme měli z toho, že na výstavu dorazili také parťáci našich Arduinů a my jsme je mohli trochu zasvětit do všeho toho kočičího vystavovatelského mumraje a ruchu a strávili jsme s nimi bezvadnou část dne.\nPřekvapením pražské výstavy byla poměrně hojná účast kartouzek. Na sobotu jich bylo přihlášeno 9 a na neděli 10. V sobotu byl největší souboj sveden v otevřené třídě mezi kartouzskými holkami. Kromě Móni byly do otevřené třídy přihlášeny ještě další 3 kartouzské kočičandy. Amonka v sobotu otevřenou třídu vyhrála, získala třetí certifikát CAC a v neděli soutěžila již ve třídě šampionů. Pirča v sobotu získala svůj poslední certifikát ve třídě šampionů a v neděli přestoupila do třídy interšampionů. Erouš měl ve své třídě konkurenta z chovatelské stanice našich zahraničních známých a jak v sobotu, tak také v neděli se posuzovatelům více líbil druhý kočičák. Další výzvou byly po oba dva dny výběry do Best in Variety, kde se musela nejdříve vybrat nejlepší dospělá kočička a nejlepší dospělý kocour. K Pirče a kocourovi z chovatelské stanice působící ve Švýcarsku se ve výběru přidalo ještě jediné přítomné kartouzské kotě. Vítězem BIV se stal po oba dva dny dospělý kocourek. Kromě toho získal také po oba dva dny také kocouří nominaci do BIS, kterou v sobotu vyhrál a v neděli zvítězil v soutěži o nejvíce sexy kocoura výstavy. Pirča se v sobotní nominaci do BIS utkala se čtyřmi kočkami, dvěma briťulemi a jednou bengálkou. Nakonec se rozhodovalo mezi Pirčou a bengálkou, kdy nominaci ve finále získala bengálka, která BIS posléze také vyhrála. V neděli šla Pirča v rozstřelu proti kurilské bobtailí holce, následné vítězce BIS.\nVýstavu jsme si skvěle užili a to především díky všem fajn lidem, které jsme tam potkali a mohli s nimi po různě dlouhé době zase pořádně pokecat a prožít společný super víkend.\na 19. 9. 2021\nVýstavní podzimní šňůru jsme se rozhodli rozšířit ještě o pro nás premiérovou návštěvu výstavy koček ve slovenském Viničném. Tentokrát jsme vzali celé kočičí rodinkové trio - Erouše, Pirču a také debutantku Móňu. Pro Móňu to bylo hned několik premiér najednou. Poprvé jela takovou dlouhou štreku, poprvé mohla ohodnotit ubytování v hotelu a poprvé se zúčastnila výstavního mumraje. Amonka byla moc šikovná, bylo vidět, že je to pro ni nové, takže zpočátku byla poněkud zaražená, což je u ní opravdu neobvyklé a dokonce na krátkou dobu i oněměla resp. nekomentovala vše tak, jak jsme na to od ní z domova zvyklí.\nVýstava se nesla v klidném a pohodovém duchu. Sportovní hala poskytovala přehršel místa, takže i vystavovatelé měli opravdu plno volného prostoru kolem sebe. Atmosféra byla přátelská a uvolněná.\nNa výstavě se sešly 4 kartouzské kočičky. V sobotu jsme se na posouzení dostali trochu později. Bylo to v tomto ohledu delší jak pro nás, tak i pro naši modřinkovou trojici. Posuzování proběhlo klidně, i když všichni tři čerstvě probuzení spáči působili na stole u posuzovatele zpočátku trochu jako vyorané myšky. Všichni tři modroušové dostali krásné hodnocení, Erosek ocenění BIV a Pirča po rozstřelu také nominaci do Best in Show. V neděli byli kočičáci veselí a hraví. Všichni se pěkně předvedli a Amonka vyzobala jak ocenění BIV, tak také nominaci do Best in Show.\nPři cestě domů si modrá rodinka na zadních sedadlech nejdřív musela sladit notičky a chvíli se odtamtud ozývalo kartouzské pomňoukávání. Když bylo konečně jasno, zavládl radiový klid a modřinky se shodly na tom, že jsou v bezpečných rukách velkých hlav a mohou tedy využít zpáteční cestu k nabrání sil po náročném výstavním víkendu.\nKe konci srpna dostal Budka své druhé pigáro a zároveň jsme se předběžně s panem doktorem domluvili na Budkinově kastraci a při té příležitosti i aplikaci mikročipu. Vzhledem k naší účasti na výstavách dostal Budín malý odklad, protože ho chceme mít po zákroku pod kontrolou a na očích. Brusík je stále největší spojenec s Móňou, která je mu věkově také nejblíže, ale když náhodou nemůže Móňa, tak hned zaskočí Pirča nebo Erouš. Tamča prcka pravidelně volá, ale ten malý lump jí většinou ignoruje a jen když potřebuje vybít energii ožužláváním něčího modrého kožichu nebo ocucáváním cecíků je mu máma dobrá. Elinka poněvadž je už trochu dáma v letech se do kočičích pubertálních her už příliš nezapojuje. O to je veselejší, když se začne s omladinou honit jako pošuk. Velmi brzy si však uvědomí, že to jejímu image decentní béžovky nesvědčí a jde si schrupnout někam, kam pere sluníčko.\nBrusík má ušiska jako rys a jakmile slyší cinknutí rolničky, hned se naprsí do jakékoliv hry a je jen těžko unavitelný. Spolu s Móňou tvoří naše dva hlavní stíny a pokud Budka nezachrupne na šplhadle, tak nás pravidelně následují jako dva modré ocásky. Ovšem když Brusidlo zabere, tak ho spolehlivě probere pouze zvuk rolničky nebo otevírané konzervy. To pak s hbitostí horského kozlíka seskáče ze škrabadla a se vztyčeným ocáskem úprkem maže do kuchyně, aby tam začal svou hru na psí agility. V takovou chvíli je totiž obtížné udělat kamkoliv krok, protože Budín se o nohy nejenom vehementně otírá, ale také mezi nimi zdatně kličkuje a proplétá se s jistotou dobře vycvičeného ovčáckého psa. Naštěstí ho zatím nenapadlo nás popohánět k rychlejšímu vydávání krmě pokusováním do pat či nohou.\na 5. 9. 2021\nPrvní zářijový víkend jsme strávili na výstavě koček tentokrát v rakouském Wiener Neustadtu. Začátkem týdne se však pohnuly kameny a Pirča se po pauzičce, kterou si naordinovala, poměrně hezky rozmrouskala. Protože jsme měli již zaplacenou jednu dvouklec a chtěli jsme vzhledem ke změně situace kočičákům dopřát více prostoru, napsali jsme pořadatelské organizaci, že bychom rádi ještě jednu dvouklec. Odpověď přišla vzápětí, že rozhodně není žádný problém mít další dvouklec a vše vyřešíme na místě. Tato hláška nás měla již ve chvíli, kdy dorazila zarazit. Bláhově ukonejšeni, jak jsme se pěkně domluvili, jsme ještě poslali dotaz, zda organizátoři nechtějí doplatit rozdíl v cenách hned nebo zda to pro ně bude vyhovující až na místě, ale reakce jsme se již nedočkali.\nKočičáci, i přes Pirčinu indispozici, zvládli cestu naprosto úžasně a spolu s námi poslouchali Maidny a ani se nesnažili vnést do maidní dokonalé klasiky žádné kočičí vylepšení. Hotel také splnil veškerá očekávání, dokonce postele sahaly až k zemi, takže neposkytovaly žádný prostor pro kočičí vtipné schovávačky. Zorganizovali jsme kočičí rozložení v hotelovém pokoji, aby nedošlo k nějakým nechtěným techtlím a mechtlím a těšili se na další den na výstavu.\nMilosrdná skleróza zapříčinila, že jsme jaksi zapomněli na to, že zatím všechny naše výstavy koček v Rakousku byly ... no poněkud svérázné. To, že jsme se při přejímce a dotazu na druhou dvouklec setkali s pokrčením ramen, byl začátek opravdu vypráskané organizace výstavy. Samozřejmě, že jsme na místě, kde jsme se měli s kočičáky usalašit, našli pouze jednu dvouklec. Navíc autor emailu, který nám psal, že žádný problém s druhou dvouklecí nebude, se při dotazu, jak to tedy je, k žádnému řešení neměl, protože přece žádnou volnou dvouklec nemá. Výstava se konala v jedné z výstavních hal Arena Nova, kde pro kočičí výstavu byla vyhrazena ani ne polovina haly, takže místa nebylo opravdu nazbyt a i uličky, ve kterých seděli vystavovatelé byly hlavně v sobotu opravdu nedostačující. To, že v jednom z opačných rohů haly byla ohrádka s ovcemi a ve druhém se pásly husy, už byla jen další část celé této vtipné epizody. V tuto chvíli musíme smeknout před pořadateli výstav u nás, protože to, co předvedli pořadatelé v Rakousku, bylo opravdu zlé. Nakopli jsme se tedy léky na alergii, vycukli z batohů stahovače, protože pohyblivá mřížka v dvoukleci se nedala nijak upevnit a my jsme potřebovali vytvořit z jedné dvouklece dvě jednoklece. Po několika infarktových stavech a nepočítaně peprných výrazech jsme konečně naše duo ubytovali. Erouš se rozhodl zahrát si na želvu a zahrabošil se pod dečku ve své ubikaci. Pirča měla svých starostí dost, takže to zalomila a v klidu odpočívala.\nSobotní posuzování začalo s dvouhodinovým zpožděním až kolem dvanácté hodiny, takže celý první den výstavy se hezky natáhl. Nikdo nevěděl, co se děje, kdy se začne, proč je neúplný katalog vystavovaných koček a bez jakéhokoliv dodatku atd. S postupem času bylo vidět, že vystavovatelé jsou už z větší části rezignovaní, naštvaní nebo otrávení. My jsme se na posouzení dostali někdy mezi druhou a třetí hodinou odpoledne. Vyfasovali jsme posuzovatelský stůl hned vedle amplionu a v sobotu Erouš tedy vypadal, že by se nejraději teleportoval do své želvičkové jeskyně a na všechno se vykašlal. Pirča také nebyla úplně ve formě, protože ji zajímaly rozhodně jiné věci než stát na stole a nechat se okukovat a osahávat. Na výstavě se sešlo několik kartouzek a kromě České republiky, tam byli zastoupeni i kočičáci z Itálie. V sobotu Eros i Pirča získali svůj třetí CAC a dosáhli tak na titul šampion.\nV neděli tedy Eros s Pirčou postoupili z otevřené třídy mezi šampiony a Pirča se potkala při posouzení s italskou kartouzskou kočičkou, která se nakonec posuzovateli líbila více. Eros byl v neděli jako vyměněný a působil klidněji a vyrovnaněji, za což jsme byli opravdu moc rádi. BIV stejně jako v sobotu vyhrála italská kočička a Eros musel ještě čekat na rozstřel do nominace do Best in Show. V rozstřelu se potkal s dlouhosrstým modrým briťákem a posuzovatel z těchto dvou kočičáků nominoval do Best in Show Eroska. Ve vlastní BIS měl Erouš skvělou stewardku, se kterou jsme se domluvili, aby ho stáhla z prezentování v případě, že by se necítil v pohodě nebo byl jinak nesvůj. Oba to zvládli skvěle, BIS kluků vyhrál nadupaný bengálec, ale my jsme byli šťastní, že Eros po nepříjemných zkušenostech tuhle akci dal a byl v pohodě.\nDomů už jsme se těšili všichni a zařekli jsme se, že si dáme od výstav v Rakousku zase na nějaký čas pohov nebo alespoň do doby, než nám všechny povedené zážitky opět překryje mlha zapomnění a my si masochisticky řekneme ... „No přece to nemůže být tak hrozný jako minule“.\na 22. 8. 2021\nPředposlední prázdninový víkend jsme se rozhodli strávit na výstavě koček v Ostravě. Páteční cesta na místo určení byla poměrně dlouhá a úmorná, ale kočičáci to i přes chvilkové remcání ze zadních řad zvládli opravdu skvěle. Po příjezdu do hotelu jsme v euforii, že už jsme konečně na místě a kočičáci musí mít té dlouhé cesty plné kočičí kecky, ty dva zlotřilce okamžitě vypustili v hotelovém pokoji ven z přepravek, čímž jsme se tentokrát dopustili základní začátečnické chyby, tj. odfláknutí rekognoskace terénu alias pokoje. Pirča očíhla místnost, prošla pod televizním stolkem a zamířila si to pod postel. Eros, když viděl tento zářný příklad, ji téměř vzápětí následoval. Ještě v tuto chvíli jsme byli v klidu, už se nám kdysi stalo, že se před odchodem na výstavu Tamča utábořila pod postelemi a odmítala vylézt, takže nic s čím bychom neměli zkušenost. Šli jsme tedy do auta pro další bagáž, ale ani po návratu nebyl stále nikde vidět ani kočičí chlup. Rozhodli jsme se tedy na kolenou začít přesvědčovat kočičáky ať neblbnou, vylezou a prošmejdí si i jiné části pokoje. K našemu velkému překvapení však pod postelemi nikdo nebyl. Nastala chvilka téměř hlasitého šrotování našich mozkoven, protože nikde jinde v pokoji nebylo místo, kam by se mohly modřinky zašít a z pokoje nám skutečně neprchly. Přiznáváme, že jezdíme vybaveni i do kvalitních hotelů jak na expedici do pusté divočiny, takže jsme vytáhli sice malou, leč výkonnou baterku a začali pátrat. A ano, klidní jsme skutečně nebyli. Na první pohled nebylo zjevné, že postele byly přidělány k dřevěnému panelu za nimi, který kryl také topení a pod každou postelí byl vyříznutý čtverec, který sice nevíme k čemu mohl sloužit nebo na co byl tvůrcem tohoto veledíla zamýšlen, ovšem našim kočičákům posloužil dokonale. Naši modří experti se zašili právě v úzkém obednění topení a vyndat je by zahrnovalo asi menší rekonstrukci pokoje. Naštěstí modřiňáci jsou uvědomělí a hlavně žraví, takže poté, co jsme začali dělat, že už je vlastně vůbec nehledáme, jdeme si pochutnat na vynikajících kočičích pamlscích a jsme úplně v klidu, pomalu vylezla nejdřív Pirča a potom také Erouš. Jak vždy říkáme, kočky jsou skvělý indikátor čistoty pokoje, takže jsme očistili oba umělce od prachu a pavučin a podnikli patřičné kroky, aby se i v případě, že by je původní skvostná myšlenka znovu napadla, již nemohli na to bezvadné místo dostat.\nSamotná výstava byla velice příjemná a užili jsme si ji ve skvělé společnosti našich přátel a také díky několika návštěvníkům, kteří se zajímali o plemeno kartouzské kočky.\nPosouzení probíhalo v klidném duchu. Erouš, který vyrazil na výstavu téměř po dvou letech si bohužel stále nese nelibost k chrchlajícím reproduktorům, takže úplně nadšený ze všeho toho hluku rozhodně nebyl. Pirča po prvotní nelibosti, že musí vyrazit do světa široširého se poměrně bleskově otrkala a byla skoro jako ryba ve vodě. Oba modroušové dostali krásné hodnocení. Rozstřely do nominací byly pod taktovkou britek a burmil. V neděli sice Pirča do nominace postoupila, vlastní BIS holek však vyhrála jednohlasně burmilka.\nBrusín má za sebou první sólo výpravu do světa. Čas letí jako kartouzka honící hmyzáka a tudíž nadešel okamžik, aby se prcek vydal pro své první pigáro. Nutno říci, že ač neměl Brusík podporu kočičího soubratrstva či sousesterstva, zvládl vše naprosto skvěle. Do přepravky ho jeho zvědavost zavedla sama, cestu autem také zvládl naprosto úžasně a dokonce ani nepyskáčkoval a nehrál si na kartouzskou navigaci. Kromě slibovaného pigára dostal od pana doktora také pochvalu, jaký, že je to pořádný kus modrého kočičáka. Po návratu domů ho všichni modroušové hromadně přivítali a Brusidlo po uvítacím ceremoniálu už zase letěl vyvádět nějakou svou čertovinu. On totiž Bubín ačkoliv vypadá, že snad neumí ani do pěti namňoukat, je ve skutečnosti mrňavý učenlivý rarášek a je ho všude plno.\nDle plánu proběhla druhá vlna devormizace mrňavého Brusidla. Naše domácnost je oficiálně označena jako červo unfriendly, protože kromě ničení potenciálních červonautů v prckovi se také Pirča rozhodla přispět svou troškou k této bohulibé činnosti. A to odkousnutím červounovi Neeblovi (pro ne úplně fandy sci-fi a podobného žánru červí mimozemšťan z Mužů v černém) obě tykadla. Naštěstí byla obě tykadla zachráněna a bude proveden pokus o jejich navrácení zpět na červouní hlavu. Nutno podotknout, že Pirča má vkus a ostré oko, neboť odkus proběhl naprosto profesionálně a ve stejné výši, takže Neeble nyní vypadá stále stejně cool jako předtím.\nFotky ze života našich kočičáků a s našimi kočičáky jsou nově také na Instagramu.\nJiž nějaký ten čásek se nám doma prohání bezmála rychlostí světla více než kilo odčerveného modrého katouzského. Tento týden také byla pro modruchouna doručena zásilka nejvyšší důležitosti a to oficiální agentský průkaz.\nVýcvikem mrňavého šikuly byla pověřena agentka Móňa, která se (i přes svůj nízký služební věk) díky svému zodpovědnému přístupu, chování a píli propracovala téměř do středu kruhu důvěry velkých hlav. V podstatě se dá říci, že prcka vzala pod svá ochranná křídla, tedy pod své ochranné maxi modré tlapy a seznamuje ho se vším, co potřebuje vědět a co by se mu mohlo v budoucnu při nebezpečném povolání modrého agenta šiknout. Již nyní se však jasně ukazuje, kterým směrem je nutné výcvik malého agenta zaměřit. Bubín se specializuje na akce ve velmi vysokých výškách, v podstatě jde cestou „no vertical limit“. Další jeho úžasnou dovedností je bleskové očíhnutí situace a okamžité napodobení čehokoliv, co před ním někdo ze starších agentů předvedl. Přepadení ze zálohy a pacifikace končetin nepřítele jsou jen třešinkou na dortu jeho klubajících se agentských schopností. Velkou zásluhu na jeho precizním výcviku má kromě agentky Amonet i Tamča, která mu ochotně slouží jako makiwara při tréninku zabijáckých bojových technik.\nAlchymističtí arduinští agenti dnes slaví své třičtvrtěročiny. Ačkoliv veškerou dokumentaci směřující do centrály alchymistické organizace posílají prostřednictvím nic netušících spojek, případně ji ukládají do mrtvých schránek, uvolili se u příležitosti náboru a zácviku nového modrého agenta ke zveřejnění svých „oficiálních“ civilních fotografických portrétů, aby se mohl inspirovat a zdokonalit ve svých schopnostech mistrné manipulace, splynutí s prostředím, maskováním a prostě vším, co souvisí se schopnostmi vytvoření si dokonalé nenápadné identity domácího ňufáčka.\nVe skutečnosti je revír modrých agentů neomezený a jejich tlapková rychlost je vražedná. Jejich protivníky jsou zavřené dveře, vlezlí hmyzáci, nepřehledný terén plný zmačkaných papírků s šiframi, které potřebují přeložit, a protřelí agenti provokatéři povrkávající za nerozbitnými skly jejich tajných skrýší.\nMalý modrouš se již nějakou dobu může pochubit zářivými fampýřími a orčími tesáčky, které zdatně testuje na trpělivé Tamče nebo na našich prstech a jiných dostupných částech těla. Brusík je velký cestovatel, čímž dohání k zoufalství Tamču, která by ho měla nejraději na jednom místě a spokojeně ho pulírovala. Ovšem malému rebelovi se to příliš nelíbí a jakmile povolí tlak mamčiny tlapky, prcek s mrukotem vyrazí a mizí v nedohlednu. Potom Tamča prochází místnosti a volá malého nezbedu, který se jí ovšem schovává a má z toho ještě neskrývanou srandu. Používání záchůdku již dávno odkoukal od Tamči a ostatních kočičáků, takže jakmile se ozve volání přírody, vyrazí mrňous z místa, kde se právě nachází jako když do něj střelí a utíká k záchůdku, aby udělal co je potřeba. Prcka se ujalo celé společenství modré tlapky a pokud náhodou Tamča někde usne a prcek využije příležitosti a vypaří se, nastoupí Pirča, Eros nebo Móňa, aby na mrňouse dohlédli. Většinou však když mrňous někde něco zkoumá nebo kutí, dohlíží na něj rovnou tři chrliče v podobě našich modrých kočičand. Bubín je zvědavý jako malý opičák a ačkoliv je rozvážný a opatrný, tak musí vše prozkoumat a rozhodně se ničeho nebojí. Nevadí mu zvuk domácích spotřebičů a je tedy zjevně na čase zahájit křest hudební těžkotonážní produkcí.\nBrusík má také novou přezdívku - „Jezdec na medvědovi“ nebo „BearBuster“ (upozorňujeme, že prckovi ani medvědovi nebylo při pořizování fotografického materiálu ublíženo a vycházelo ze svobodné vůle obou zúčastněných). Jakmile mrňous kápnul na to, jak na toho velkého kámoše vylézt, už je na něm každou chvíli. Ještě, že zarážkový medvěd má svatou trpělivost a proti prckovým horolezeckým výstupům nikterak neprotestuje.\nMrňous již před nějakou dobou rozšířil své pole působnosti nejenom o porodní maxi box, ale podniká expediční výpravy i do blízkého okolí. Nejvíce času tráví průzkumem terénu, bojem s dekovou chlupatinou a maskováním se jako červík pod lehkými kulatými polštářky. Jeho zpočátku nejistý námořnický krok získal na jistotě a když to prcek rozjede, běhá jako čamrda, navíc s aktivní vztyčenou ocáskovou anténkou. Agentka v záloze Tamča je s ním téměř nepřetržitě a když se ti dva začnou domlouvat na dalším postupu akce pro den či noc, tak je to jako tajná kočičí morseovka. Prcek také zkouší bojové techniky a vzhledem k nedostatku rovnocenných soupeřů si jako cíl svého snažení vybírá mámin ocas, tlapky nebo uši. Veškeré jeho snahy končí poctivým umytím celého pidi kočičáka a to téměř vždy, jakmile se přiblíží na dosah máminých tlapek. Je tedy jisté, že ten mrňous bude vždy čistoskvoucně čistý a jako ze škatulky.\nJednomužnému vrhu B byl na setkání nejvyššího alchymistického vedení přidělen krycí název Barachiel.\nNejvyšší vedení rovněž rozhodlo o založení nové tajné složky pro nového agenta. Po přednesení několika návrhů a uskutečněném hlasování bylo jednomyslně odsouhlaseno, že mrňavá modrá metalácká mánička nemůže mít jiné agentské jméno než Bruce DCKNSN.\nMrňous má v rámci vrhu B založenou svou privátní stránku s fotogalerii.\nMalý modrý akční vrtil a plazivec se dnes rozhodl podívat na svět velkýma modrýma kukadlama. Móňa už se zjevně nemůže dočkat až prcek povyroste, aby ho zasvětila do všech tajů kotěcích lumpáren a vzala ho pod ochranu svých „big sister“ modrých pacek.\nMrňousovi je právě jeden týden a přísun výživného kartouzského mléčného shaku dělá zjevně divy, protože aktuální váha modrého kulišáka je 178 g.\nKonečně to vypadá, že jak snaha mrňouse, tak naše slaví úspěch. Po třech dnech krmení malého prcka v pravidelných dvouhodinových denních i nočních intervalech, neustálé stimulaci, masáži, vyzkoušení možného i nemožného se mléčný bar pro modrého pijana konečně otevřel. Tamča se hrozně moc snaží a malému mrněti svou téměř neustálou přítomností vynahrazuje chybějící společnost malého sourozence.\nTamča spolu s Bandiťákem se stali hrdými rodiči malého modrého prcka. Celá tato „téměř tajná kočičí akce“ bylo poněkud nečekaná a ne úplně jednoduchá. Tamčina březost byla po docela dost dlouhém období říje neříje takovým trochu nečekaným překvapením. Při kontrole na ultrazvuku ovšem přišlo další překvapení, to když nám překvapený (a to už je co říci) pan veterinář sdělil, že Tamča čeká dvojčata a to rovnou jednovaječná (tj. oba prckové v jednom plodovém obalu a vyživovaní jednou placentou). Na překvapení přecházející do profesionálního nadšení, jakáže to je raritka jsme reagovali poněkud skepticky. Přeci jenom se nám hned v hlavách rozezvonily varovné zvonečky. Resultát byl ovšem jasný hned, bude nutný císařský řez, protože jinak se bratři v triku prostě nemají šanci dostat ven. Další ultrazvuk o několik dní později ukázal, stejně jako ten první, dvě vzorově bijící srdíčka. V den kdy došlo na císařský řez ultrazvuk v první chvíli neukázal žádnou srdeční aktivitu, což nás tři přítomné proměnilo ve tři úctyhodné solné sloupy. Jakmile po chvíli zazněla slova „mám srdce“, tak už šlo vše ráz na ráz. Bráškové byli skutečně echtovní jednovaječná dvojčata a ultrazvuk ohledně jejich srdíček bohužel nelhal. Zatímco se pan veterinář staral o Tamču, my jsme sušili a stimulovali modrého mrňouska, který začal během chvilky remcat a pokňourávat. Porodní váha modrého klubíčka byla 76 g. A aby nebylo všemu konec, tak to zatím vypadá, že Tamčin mléčný bar ne a ne otevřít malému mrněti pípy.\nJiž delší dobu jsme přemýšleli o tom, že necháme Taminku vykastrovat. Důvodů pro toto naše rozhodnutí bylo vícero a všechny jsme je pečlivě a dlouho zvažovali a přehodnocovali. Nakonec jsme se rozhodli, že k tomuto kroku přistoupíme a to i z toho důvodu, že bychom rádi v našem chovu pokračovali (pokud to tedy bude možné) s jinými liniemi a vzhledem k tomu, že Tamča musela stejně podstoupit operativní zákrok tak jsme ji současně s císařským řezem nechali tedy nakonec i vykastrovat.\nProstřednictvím obrazového materiálu se průběžně dovídáme o stále se zdokonalujících se schopnostech našich agentů. Agenti rozhodně dbají na stále se zvyšující nároky na jejich fyzickou i psychickou aktivitu. Kromě aktivní práce v oblasti pronikání do tajů informačních technologií a odkoukávání informací ze všech dostupných elektronických zařízení nezanedbávají ani svou fyzičku. Lezení pro kočičích stromech, policích, skříních, horních hranách dveří nebo zádech se pro ně stalo již naprostou rutinou.\nVe skákání na záda je ovšem zřejmě naprostým lídrem naše Móňa. Protože je to zvědavka zvědavá, využívá této příležitosti také k tomu, aby mohla s některou z velkých hlav čumákovat do skříní nebo poliček, kam se jinak moc dostat nedá a objevovat tak nová zákoutí, která jsou jí běžně odepřena. V poslední době své skoky na ohnutá nebo i rovná záda naštěstí vylepšila do té míry, že již velké hlavy nevypadají jako kdyby se po jejich zádech pravidelně proháněl vertikutátor, případně byly vyznavači flagelantství.\nBohužel se nám však doma rozmohl jeden takový nešvar. Začalo to postupně, když velké hlavy nemohly najít malé drobnosti - víčka od tužek nebo flashek, krytky kamer z noťasů, víčka od čehokoliv, která zůstala pár vteřin bez dohledu, gumičky do vlasů atd. atd. Postupně došlo na základě nejrůznějších indicií k vyloučení jak Elinky, tak také Eroska a Tamči. Podezření hraničící s jistotou tedy padlo na Pirču, která se občasnými drobnými krádežemi proslavila již ve svém útlém mládí. Ovšem s tím, jak v Móně vidí růst svého zdatného nástupce, dosáhlo její na chvíli utlumené umění momentálně téměř gigantických rozměrů. Móňa vedena jistou modrou tlapkou své matky začala nejdříve zlehka krádežemi ubrousků, papírových kapesníčků či brček. V současné době patří tyto dvě modromily mezi hlavní členky organizované skupiny odkláneček čehokoliv, co má potenciál vejít se do tlamky nebo spíše být rychle odpálkováno rychlými modrými tlapkami. K jejich škodě jsou však místa, kde dochází ke koncentraci odkloněných drobností již s jistotou identifikována a pravidelně vybírána, aby mohl být jejich obsah bezodkladně navrácen právoplatným vlastníkům.\nV neposlední řadě jsme zjistili, že našemu kočičímu komandu budeme muset asi vybudovat speciální běžeckou, lezeckou a opičí dráhu. Pravidelně se totiž celým bytem prohání duo Móňa - Pirča, Móňa - Eros nebo celé rodinkové trio Eros - Pirča - Móňa a my pak sotva stačíme uhýbat modré smršti ženoucí se se zdviženými ocasy v jednu chvíli jedním a ve druhé zase opačným směrem. Dveře a šatní skříně pak často slouží jako odrazové plochy při vybírání ostrých zatáček a zkracování si cesty vzduchem. Často jsme do této hry zapojeni také my, protože speciálně toto rodinné uskupení miluje hru na číhanou, schovávanou a následný zběsilý úprk když na ně někdo z úkrytu „vybafne“.\nNaše béžové třeštidlo burmilka Elinka dnes slaví své 11. narozeniny. Přejeme jí mezi modrým komandem hodně duševního klidu a hlavně pevné zdraví.\nDošlo k zásadnímu odhalení. Móňa je se svými zvukovými projevy ve všem naprosto nevinně. Podrobným a důkladným zkoumáním bylo zjištěno, že ta malá mrňavka napodobuje zvuky, kterými na ni občas promlouvá jedna z velkých hlav. Vzhledem k tomu, že se tyto promluvy nápadně podobají projevům kočičáka z Káti a Škubánka, tak už víme, proč to malé modré stvoření s námi komunikuje svým srandovně skřiplavým hláskem. Móňa si nás prostě zařadila do škatulky „ti, co tak divně mňoukají, ale co nadělám, když se s nimi chci domluvit“.\nVeselé a požehnané Velikonoce přejí Alchymisté.\nAgenti již téměř dva měsíce působí na jimi zabraných přátelských územích a pečlivě vykonávají úkoly, které jim byly vedením tajné alchymistické organizace svěřeny. Ačkoliv jsou veškeré osobní údaje agentů uloženy v tajných složkách s pečetěmi a velkými nápisy „Top secret“ v nedobytných trezorech, přesto došlo k záhadnému úniku informace, že agenti právě dnes oslavují svá půlroční výročí. Do virtuálního éteru také uniklo několik fotografií zachycujících agenty v jejich civilních rolích domácích roztomilých mazlíčků. Nicméně madam „P“ se za pomoci pana „E“ podařilo zabránit nejhoršímu tím, že po shlédnutí inkriminovaných fotek se dané zobrazovací zařízení automaticky zničí za 5 sekund. 5 ... 4 ... 3 ....\nModří agenti pravidelně posílají prostřednictvím svých mluvčích a soukromých fotografů textovou i obrazovou dokumentaci do hlavního sídla alchymistické organizace. Jsme strašně moc rádi, že díky těmto zprávám, fotografiím a videím můžeme vidět jak mrňousové krásně rostou a jaké zažívají se svými parťáky veselé historky v každodenním životě.\nAmonetka zjevně pochytila to nejlepší od svých rodičů, takže postupně zjišťujeme, co vše jí Pirča naučila a co jí zatím nenaučila nebo neukázala, na to Móňa častokrát už kápla sama. Hlášky „no jo celá maminka/tatínek“ pronášíme téměř každý den. Ale na druhou stranu je to úžasné, vidět v Amonetčiných gestech a výrazech chvíli Pirču a chvíli zase Erose. Elinka i Tamča vzaly Móňu za svou a často se s ní honí, olizují ji a s velkou pečlivostí o ni pečují. Ovšem přeborníkem v kočičích honičkách je Eros, který se s Amonkou prohání po celém bytě a chvíli s mrukotem prchá Móňa a chvíli zase Bandiťák. Amonetka také miluje všechny možné hračky, lovení udiček a vytahování míčků z různých schovávaček. Je také přebornicí v kradení a porcování papírových kapesníčků a sledování tekoucí vody z kohoutku. Ovšem jinak je to kecka ukeckošená a všechno musí pravidelně komentovat svým roztomilým hláskem zatím stále trochu znějícím jako malé skřipky.\nAgenti prostřednictvím tajných šifer pravidelně posílají do centrály tajné organizace zprávy o svém působení na přátelských územích včetně tajně pořízené obrazové dokumentace. Zdá se, že civilisté nemají o jejich tajných úkolech nejmenší ponětí a asistují jim při opakovaných průzkumech terénů. Rovněž jim kontrolují zásoby a podávané porce výživné agentské stravy, aby nedošlo k otravě agentů a bedlivě hlídají, aby nedošlo ke kontaminaci vodních zdrojů. Agenti testují schopnosti a bdělost civilistů ukrýváním drobných předmětů. Modří agenti rovněž se zájmem asistují u běžných činností místních obyvatel i u jejich pracovních aktivit. Všichni agenti bez rozdílu přijali nová území za svá a od první chvíle je se sebejistotou sobě vlastní neustále prozkoumávají. Samostatnou kapitolou je jejich dohledová činnost, kdy se vyskytují vždy v blízkosti civilistů a také je velice důležitá aktivita vrnivo-podprahová, kdy se snaží původnímu osazenstvu podsunout myšlenku, že jsou to jen neškodná a hrozně moc roztomilá vrnivá koťátka.\nPoužito s laskavým svolením autorky, originál se nachází ve vlastnictví chovatelské stanice Blue Alchemist, CZ\nA teď trochu nealchymisticky vážně. Jsme neskutečně šťastní, že jsme pro naše mrňata našli bezvadné parťáky, kteří s námi měli trpělivost, dali nám svoji důvěru a pro modrouše připravili domovy plné lásky, pohody a porozumění. Jsme jim za to hrozně moc vděční a toto vědomí trochu mírní smutek z toho, že už doma ty malé prďoly nemáme. Velkým drsným hlavám se prostě stýská a agentka Amonet se musí safra činit, aby zastala činnost všech ostatních nepřítomných agentů.\nPoužito s laskavým svolením autorů, originály se nachází ve vlastnictví chovatelské stanice Blue Alchemist, CZ\nPosledním agentem, který byl v rámci operace „Přesun“ vysazen na přátelském území byla agentka Adora Belle. Rovněž agentka Adorka prošla na brífingu školením týkajícím se základní výbavy alchymistického agenta. Pan „E“ osobně výbavu několikrát překontroloval a teprve, když bylo vše odsouhlaseno a posvěceno rozhodnutím madam „P“, bylo vydáno povolení k zahájení této části operace. Vzhledem k nepříznivým klimatickým podmínkám byla agentka na místo určení dopravena za vysoce komfortních podmínek, aby bylo vyloučeno jakékoliv možné oslabení agenta v prvních dnech jeho působení na novém území. Po uskutečnění výsadku agentka Fída nenápadně oskenovala civilisty, kteří se v prostoru výsadku nacházeli, porovnala jejich biometrické znaky s těmi, které měla uložené ve své databázi a vydala se na průzkum členitého terénu. Agentka Fída byla pověřena speciálním úkolem. V současné době působí jako spící agent, k čemuž byla díky své neskutečné roztomilosti předurčena již v době zahájení výcviku agenta. Pozorovací činnost a reportování na základnu provádí samozřejmě nanejvýš nenápadným způsobem a pracuje také na vypilování absolutní závislosti místních civilistů na své osobě.\nJako druhá v pořadí byla pro uskutečnění operace „Přesun“ určena agentka Angua. Také agentka Angua byla za přítomnosti pana „E“ a madam „P“ seznámena se svou výbavou modrého alchymistického agenta. Její cesta na přátelské území byla delší a vzhledem ke klimatickým podmínkách také trochu náročnější. Na základně došlo k poplachu, protože se zdálo, že celá operace byla vyzrazena a došlo k diverzní činnosti nepřátelských sil. Zprvu to vypadalo, že tyto záškodnické síly poškodily transportní vozidlo a operace bude muset být vedena náhradním prostředkem. Nakonec se ukázalo, že apokalyptické vozidlo stálo příliš dlouho v nečinnosti a bylo nutné obnovit jeho životní funkce. Toto byl jediný zádrhel v této části operace a výsadek nakonec proběhl rychle a bez jakýchkoliv dalších komplikací. Po vysazení na novém území agentka zkontrolovala místní civilisty, zda skutečně odpovídají těm, se kterými měla možnost se seznámit během procesu příprav a výběru vhodného místa výsadku a ihned začala s prohlídkou a zabezpečováním perimetru a kontrolou okolí z výškového bodu. Specialitou agentky Anžu je zajišťování osobní ochrany místního civilisty, vysoce kvalifikovaná práce s informačními technologiemi a pohyb v kybernetickém prostředí. I na její pravidelné zprávy čeká v hlavním šťábu nejvyšší vedení alchymistické tajné organizace.\nPro zahájení operace „Přesun“ byly nejvyšším vedením alchymistické tajné organizace určeny dny 5. - 7. 2. 2021. Malí agenti byli na celou operaci důkladně školeni a připravování již v průběhu předchozích měsíců a všichni procházeli náročným výcvikem, aby po vysazení v novém působišti byli schopni okamžitě plnit náročné úkoly, které jim byly přiděleny.\nJako první si při tajném losování vytáhl nejkratší slámku agent Anubis The Legacy. Na přátelském území byl vysazen v pátek v odpoledních hodinách, za dodržení všech bezpečnostních a hygienických opatření a s nezbytným doprovodem. Přípravy na operaci „Přesun“ doprovázela také příprava základní výbavy pro malé agenty, kterou měl na starosti pan „E“. Agent Anubis se musel podrobně seznámit s veškerým vybavením a pan „E“ mu názorně představil veškeré funkce, které jeho výbava má. Vše samozřejmě probíhalo pod bedlivým dohledem madam „P“ a ostatních agentů. V orientaci na dosud nezmapovaném území těsně po vysazení agentovi Anubisovi pomáhali civilisté, kteří mu však nebyli neznámí a které měl možnost si již v průběhu akcí, které předcházely operaci „Přesun“ trochu oťuknout. Úkolem agenta Anubise je především proniknutí do jazykových znalostí místních civilistů, nenápadný odposlech informací a posílání zpráv na základnu, po zaučení ideálně v rodném jazyce madam „P“. Mezi další speciální dovednosti agenta Anubise patří vzhledem k jeho excelentním komunikačním dovednostem vytěžování informací ze všech místních obyvatel, kontrolování množství a kvality porcelánových nádob, průzkum v utajení a díky silným vibračně-vrnícím schopnostem také poskytnutí první pomoci v případě srdečních či jiných obtíží. Věříme, že agent Anubis řádně zúročí své nabyté zkušenosti i mimo své původní působiště na ústředí tajné alchymistické organizace.\nAgentům jsme do arduinské sekce přidali další nášup fotek. Tentokrát má každý prťavec své vlastní pidialbum se sérií fotek. Také jsme na alchymistický kanál protlačili několik nových videí (tedy prozatím jen jedno, další budou v brzké době následovat), která zachycují modré agenty ve vzácných chvilkách, kdy nemusí zachraňovat svět a mohou si také trochu vydechnout a zarelaxovat.\nMrňata se projevila jako velcí ochránci životního prostředí. Veškeré krabice, které se k nám domů dostanou musí projít arduinským očistcem předtím než se díky kontejnerům na papír dostanou do recyklačního nebe. Každá krabice prochází důkladnou kontrolou, testuje se její odolnost nejprve ve složeném stavu, před cestou do kontejneru i ve stavu složeném, kdy krabice slouží jako kočičí předsíňový surf. Zoubky modrého komanda během očistce testují složení krabic a jejich prokusovou odolnost. Někdy je nutné otestovat i to, kolik modrých kožichů se do takové kartonové krabice najednou vejde, ideálně v době, kdy se velké hlavy snaží spokojeně spát spánkem nespravedlivých.\nDalší z dovedností, kterou malí agenti získali je ovládání domácích spotřebičů. Na noční spouštění vysávacího robota už jsme si tak trochu zvykli díky kočičím dospělcům, kteří nám svého času celkem pravidelně působili noční šoky. Dnes v noci se mrňatům podařilo zapnout pauznutou „pradlenku Madlenku“. Holt dotykové displeje zřejmě ještě neumí rozeznat dotek lidského prstu od nezbedně šmátravé tlapky bratrstva kočičí pracky.\nMrňousové také milují své malé rituály. Od doby, kdy se sami dokázali vyšplhat do postele, jsou pravidelnými nočními spolunocležníky velkých hlav. S tím jak prckové rostou, dochází k tomu, že se mění poměr, jak velký prostor zabírají velké hlavy a jaký mrňata. Velké hlavy teď leží jako dva zkroucené paragrafy, aby se malé kotěcí kožky mohly spokojeně rozvalovat. Ovšem každé ráno, jakmile se jedna z velkých hlav vypotácí z ložnice poté co překonala nástražná zařízení v podobě modrých ocásků, je z ní následována čtyřmi modrými nohsledy. S těmito je naprosto nezbytné provést v předsíni vítací rituál, s každým se pozdravit, pochválit ho za protažení o škrabadlo a také každého pochovat v ruce. Ve chvíli, kdy je tento rituál ukončen, vyskočí Amonetka nebo Anubis na hrb velké hlavy a naviguje ji do komory, aby tam vybrala něco dobrého na zub a rychle se s tím odebrala do kuchyně a co nejrychleji naservírovala chutnou krmi nedočkavým modrým kibicům.\nModří mrňousíci si našli novou zábavu. Misky jsou sice stále v kurzu, stejně tak, jako papírové krabice nebo jakékoliv papírky, víčka, brčka, tužky ... no prostě cokoliv, s čím se dá blbnout, honit to po podlaze, přetahovat se o to se sourozenci a nebo to odnášet do postele velkých hlav. Ovšem co je momentálně absolutní hitovka malých modrých pišišvorů je koupelna a především vana. Častokrát se tam nasáčkuje celá čtyřka, protože je to naprosto skvělé místo pro lovení modrých ocásků, zlobení ostatních modroušů, číhání a neustálé skákání tam a zase zpátky. Problém trochu nastává, když je vana obsazena některým z velkohlavých vorvaňů a navíc je ještě puštěná voda. Ani to však malé zvědavce neodradí, takže před vanou sedí v řadě vedle sebe duo, někdy trio nebo dokonce celé kvarteto vodních asistentů a přemýšlí, jestli je dobrý nápad se tam tak nějak decentně po kartouzovsku vtírnout. Většinou však stačí pár kapek odstřikující vody, aby se někteří jedinci otráveně odlouladi ke dveřím, odkud však i nadále pokračují v pozorování a přípravě na kotěcí salto mortale do vany, jakmile tam nebude tak narváno a zbytečně přemokřeno.\nV sobotu vyrazilo holčičí komando k panu veterináři na kontrolu a vyndavání stehů. Angua i Adorka byly v naprosté pohodě a vše proběhlo rychle a bez jakýchkoliv zádrhelů. Amonetka tentokrát vyrazila také, protože byla posledním z modrých agentů bez mikročipu. Akce deanonymizace mrňavky proběhla během chvilky a Móňa si téměř ničeho nevšimla. Cestou domů potom celou dobu vyžadovala mokrý ručník na kebuli, prý aby nás nikdo nemohl vysledovat. Asi budeme muset trochu omezit to sledování filmů s „Árným“.\nMalí modrásci, jmenovitě Adorka, Angua a Anubisek, se vydali k panu veterináři na naplánovaný zákrok, kastraci. Pan veterinář má s těmito zákroky u mrňousků bohaté zkušenosti a my jsme věděli, že u něj prckové budou v těch nejlepších rukách. Kočičáčci byli moc hodní a ničeho se nebáli. Po příjezdu od veterináře je Piruetka s Erouškem hned vítali, netrpělivě čekali až tříčlenné komando vypustíme z přepravky a potom je všechny očichali a pořádně olízali, aby prckové věděli, že už jsou zase doma. Malí hrdinové se museli pořádně posilnit a potom po chvilce nezbytného poletování všichni tři usnuli. Zdálo se nám, že více než prodělaná operace prckům vadilo, že byli ve spánku nezaměnitelně označeni čipem, což jejich pověsti nenápadných tajných agentů příliš neprospělo. Pokud vám nesedí počty mezi kočičáky, kteří byli u pana veterináře a celkovým počtem našeho kompletního kotěcího komanda, tak vám nesedí správně. Amonetka spolu s ostatními modrásky k panu veterináři nejela. Po dlouhém a důkladném rozvažování to zatím vypadá, že Amonka zůstane s námi doma.\nAčkoliv jsme to od poslední návštěvy veterináře přibližně před měsícem očekávali v podstatě každou chvíli a bojovali o každý další den spolu s Arčulkou jako lvi, tak tentokrát se Kočičí Smrť již nezakecal. Arčulka s ním odešel ve věku třinácti a půl roku. Arčík (Archibald I. Kartouzský) bude strážit cestu a svítit na ní těm, kteří ji budou jednou hledat.\nAle ne hned ... ne hned.\nDeník alchymisty 2020 ...