Tvůrci satelitu oslaveni za přítomnosti Kim Čong Una – KLDR, Korejská lidově demokratická republika, Společnost česko-korejského přátelství Pektusan, severní Korea, KĽDR, Kórejská ľudovodemokratická republika, severná Kórea, Kim Čong Un\nPchjongjang, 15. února čučche 105 (2016) (KCNA) – Ústřední výbor Korejské strany práce (KSP) uspořádal 13. února hostinu na počest přispěvatelů k úspěšnému vypuštění satelitu pro pozorování země Kwangmyongsong-4 (anglický přepis; česky Zářící hvězda-4, pozn. překl.).\nNa hostině byl přítomen nejvyšší vůdce Kim Čong Un.\nÚčastnili se Kim Yong Nam, Hwang Pyong So, Pak Pong Ju, Kim Ki Nam, Choe Thae Bok, Pak Yong Sik, Ri Myong Su, Yang Hyong Sop, Kim Won Hong, Kwak Pom Gi, O Su Yong, Kim Phyong Hae, Kim Yong Chol, Choe Pu Il, Ro Tu Chol, Jo Yon Jun (anglický přepis jmen, pozn. překl.) a další vysocí straničtí, státní a armádní činitelé. Přítomni byli pozvaní vědci, technici, dělníci a úředníci, kteří přispěli k úspěšnému uvedení Kwangmyongsong-4. Po příjezdu do domu Mokran (název dle národní květiny – šácholan Sieboldův, Magnolia sieboldii, pozn. překl.) spolu s Ri Sol Ču (angl. Ri Sol Ju, manželka Kim Čong Una, pozn. překl.) nejvyšší vůdce Kim Čong Un vykonal přehlídku čestné stráže pozemních, námořních, leteckých a protivzdušných sil Korejské lidové armády a Dělnicko-rolnické rudé gardy, s přispěvateli (k úspěšnému vypuštění satelitu).\nPronesl blahopřejný projev. Řekl, že rozhodnutí vypustit satelit ke sledování země bylo provedeno na základě hluboké důvěry ve vědce věrné straně a skutečné vlastence, pro osud a důstojnost země přistupující k historickému 7. sjezdu Korejské strany práce v komplikované situaci, ve které se nepřátelské síly stále zběsileji snaží zadusit KLDR. Zásluhu na současném velkém úspěchu má síla těsných vztahů mezi stranou a vámi, vědci, v nichž první věří druhému a naopak, dodal.\nCesta dobývání vesmíru byla spíše pro účely revoluce a nezávislosti než účely vědy, a byl to divoký boj na obranu míru a nezávislosti před nepřátelskými silami, stejně jako k uskutečnění příkazů velkých vůdců, řekl a zdůraznil: Dnešní velký úspěch bude zaznamenán jako slavná stránka v dějinách naší strany a země, protože dodal důvěru a odvahu našemu lidu a uštědřil pádnou ránu nepřátelům, kteří se snaží blokovat pokrok naší země.\nToto je věk vědy a techniky a rozvoj vědy a techniky je důležitou věcí rozhodující o budoucnosti a osudu národa, řekl a dodal: V zájmu urychlení cesty vpřed velkého pektusanského národa, aby předstihl svět a zároveň demonstroval sílu nezávislosti, songunu a socialismu, je nutné, aby přední vědci uplatnili svou největší sílu a ukázali tajemnou sílu vědy založené na čučche. Vyzval k obratu ve vědeckých výzkumech k dosažení vyšších cílů, se současným velkým úspěchem jako odrazovým můstkem pro větší vítězství a vypuštění dalších fungujících satelitů čučche Koreje v budoucnosti.\nSoučástí banketu bylo představení hudební skupiny Moranbong k oslavě úspěšného vypuštění satelitu Kwangmyongsong-4.


Kašpárkohraní – největší festival pro děti v České republice bude i letos zdarma | Zvlastnistyl.cz\nČtvrtý ročník dětského festivalu Kašpárkohraní, který je v České republice největší akcí pro děti, proběhne letos znovu v kempu Džbán a ve sportovním areálu SK Aritma Praha v Praze 6. Festival se uskuteční v neděli 24. června a vstup na něj bude opět zdarma. Celé rodiny budou mít znovu možnost strávit příjemné odpoledne plné hudby, divadla, zábavy, her i sportu. Dramaturgie festivalu je široká a nabízí velkou paletu žánrů. Zábavným dnem návštěvníky provedou Barin a Fretty, pomocníci a klauni Bolka Polívky, kteří baví také v televizní Manéži Bolka Polívky. Největším lákadlem letošního Kašpárkohraní je ale určitě zbrusu nová koncertní show „bejby pankové“ skupiny Kašpárek v rohlíku, která nese název Ten Halywůd!!! Festival otevře své pomyslné brány ve 12 hodin a zavře je úderem sedmé hodiny večerní.


O kempu | Kemp Keramika - přehrada Hracholusky\nV Kempu Keramika je možné si pronajmout 26 chatek 4 nebo 5 lůžkových, dále 2 nadstandartní patrové chaty typu BUNGALOV, 2 apartmány v hlavní budově a jeden mobilheim. Chatky jsou vybaveny vlastním WC, umyvadlem a kuchyňkou. Chatky jsou vybaveny vlastním WC, umyvadlem a kuchyňkou. Nadstandartní chaty typu BUNGALOV jsou navíc vybaveny i masážní sprchou a televizí. V kempu je několik přípojných bodů bezdrátové WIFI pro připojení k internetu ZDARMA. V restauraci FREE WIFI bez hesla a na ostatních sítích wifi heslo : keramika\nSoučástí areálu kempu je restaurace a kiosek, které jsou společně připraveny vyjít Vám maximálně vstříc, minigolf, víceúčelové hřiště, půjčovna loděk a mnoho dalšího vyžití.\nSoučástí pláže je přístaviště parníku.\nV areálu kempu jsou pro hosty pořádány pravidelné hudební produkce, které jsou pořádány BEZ VSTUPNÉHO. V době pořádání koncertů je noční klid od 24.00 hod. Pokud není hudební produkce, je tento stanoven od 22.00 hod. Hudební produkce jsou dle rozpisu, většinou však v měsících červenec-srpen čt, pá, so., změna programu vyhrazena.


Kvalitní nábytek z masivu provoní celý dům | HobbyRecepty.cz Kvalitní nábytek z masivu provoní celý dům | HobbyRecepty.cz\nNavigace: ÚVOD → Nábytek z masivu provoní celý dům a navodí atmosféru\nV dnešní době se přírodní materiály často nahrazují umělými. Nejčastějším důvodem je úspora peněz. My vás ovšem přesvědčíme, že investice do masivního nábytku má smysl. (Komerční sdělení)\nModerní prvky plné skla a kovů jsou možná líbivé, stejně jako na dotyk jsou ale chladné i na pohled. Ani napodobeniny dřeva nemohou nabídnout krásu desítky let rostlého materiálu.\nStůl u masivu – Ilustrační obrázek\nNábytek z masivu je zdravotně absolutně nezávadný, čímž se průmyslově zpracovaný materiál může pochlubit zcela výjimečně. Nábytek z masivu je proto skvělou volbou pro alergiky a astmatiky.\nSkvělá je i atmosféra, kterou takový nábytek dokáže navodit. Vůně dřeva a pryskyřice vydrží v místnosti roky. Zapomeňte na pach lepidel a čistidel „moderního“ nábytku. V oblasti estetiky vítězí dřevo ve všech ohledech.\nDlouhá životnost šetří peníze\nNábytek z masivu má nálepku drahého vybavení pro movité. Ti prozíravější ale hodnotí věc z dlouhodobějšího hlediska. Zatímco levnou napodobeninu můžete za několik let vyhodit, masivní nábytek bude sloužit po desetiletí. V konečném důsledku se tak jedná o jednorázovou investici na celý život.\nNemusíte se bát o módní trendy, dřevo bylo vždy tím nejlepším, čím můžete interiér vybavit a nic se na tom nezmění ani v budoucnu.\nMasivní nábytek od seart.cz\nVýrobce masivního nábytku Seart.cz patří mezi největší v České republice. Jedná se o kvalitní masivní nábytek za skvělé ceny. Na www.seart.cz nakupujete přímo od výrobce, cena výrobku je tak snížena o náklady na transport do velkoobchodu a maloobchodu. Vaše zboží je doručeno k vám domů přímo z výroby.\nSeart vyrábí nábytek z velké části ručně. Zaměstnanci ukazují své umění na výběrovém dřevu ze střední a severní Evropy.\nVýrobky jsou rozváženy vlastní firemní dopravou, je tak zaručen dokonalý dohled nad celým procesem od výroby až po předání zákazníkovi i v případě cesty přes celou republiku. Možností je i osobní odběr po dokončení zakázky přímo ze skladu.


Poslanecká sněmovna projedná vládní návrh zákona, kterým se ruší druhý pilíř důchodového systému. Návrh zákona míří do druhého a třetího čtení. Podle sociálních demokratů vláda napravuje jeden z nejnebezpečnejších kroků Nečasovy vlády občanských demokratů, TOP 09 a Věcí veřejných. Nejsilnější parlamentní formace tvrdí, že vedl k nesystémovým a škodlivým řešením důchodového systému.\nZrušení zákona je jednou z priorit současné vládní koalice. „Druhý pilíř představuje jednu z největších křivd pravicové garnitury. Odhlédnu-li od skutečnosti, že byl příslušný zákon ve finální fázi prosazen většinou pouhých sto dva hlasů, penzijní reformu neřešil systematicky, nýbrž účelově v zájmu finančních skupin,“ řekl předseda vlády Bohuslav Sobotka.\nZrušení druhého pilíře se však nelíbí opozici. „Pro nás je zrušení druhého pilíře důchodového systému principiálně nepřijatelné. Pochopil bych to, kdyby vláda nabízela nějakou alternativu. Takhle se jenom vrátíme k prvnímu pilíři, který neumí akcentovat zásluhovost,“ uvedl v úterý v rozhovoru pro ČT24 první místopředseda TOP 09 Miroslav Kalousek.\nDůchodová komise Martina Potůčka připravuje systémovou strategii, která by upravovala důchodový systém dlouhodobě. Podle sociálních demokratů je třeba reagovat na demografické změny ve společnosti, specifika jednotlivých profesí a celkovou finanční udržitelnost systému.\n10. března 2015 v 19.37


Fakt 1: Pan L. přijel do ČR podnikat v rámci českých zákonů. Určitá neustálenost poměrů v mediální oblasti mu slibovala jak velké zisky, tak i určité riziko. Fakt 2: Pan L. a pan Ž. společně usilovali o co nejmenší roli státu na jejich podnikání, mimo jiné zamlžováním svých ivestic i vztahů. Fakt 3: Ať už se pánové L. a Ž. nepohodli jakkoliv, jediným symetrickým partnerem pana L. pro soudy a arbitráže byl a je pouze pan Ž. Fakt 4: Kompenzuje-li soukromý podnikatel své soudní neúpěchy s podnikatelem Ž. na nevinných a bezbranných občanech ČR, je to nejen nedůstojné, ale i nemravné a nebezpečné. Fakt 5: Žaluje-li globální investor L. malou zemi, je to natolik nesymetrická situace, že v systému "tří arbitrů" může vést snadno k zásadním nespravedlivostem. Fakt 6: Rozhoduje-li o astronomických částkách fakticky jediný hlavní a téměř nekontrolovatelný arbitr, jde o chybu samotného principu. Fakt 7: Je též oficiálním stanoviskem ČR, že ve sporu s p. L. došlo k zásadním pochybením, nebylo zohledněno nejen české, ale zřejmě vůbec žádné žádné právo. Fakt 8: Konstrukce domácích viníků jsou za této situace zástupným problémem. Staví na nesprávném logickém východisku, a jsou i škodlivé, neboť snižují šanci ČR u odvolacího soudu a glorifikují pochybné principiální i konkrétní aspekty příslušné arbitráže.\nzávidím Vám, jak máte ve všem jasno. Pan Lauder dobře věděl, když šel do ČNTS, že nemá licenci. Dobře věděl, že je jeho investice riziková. Rozhodl se sám. Důsledky svého rozhodnutí ale nechce nést. Pan Lauder je stejně velký nebo malý gauner - jak chcete-, jako pan Železný. Bohužel má víc peněz, aby dokázal zvrátit rozhodnutí soudu na svou stranu.\nŠokuje mě, jak v soubji dvou podnikatelů, kteří určitě nejednají úplně čistě, dáváte přednost právě tomu jednomu a ještě zahraničnímu.\nNedělám si iluze o čisté podnikatelské duši pana Laudera. On ale jen netušil, že někdo zajde tak daleko a okrade ho naprosto chladnokrevně a s úsměvem a že tu loupež ještě bude mít posvěcenou státem. A jelikož stát jsme my všichni, tak platíme my a nikoliv Železný, takže je to asi v pořádku. Kdyby se nám to nelíbilo, tak bychom přece neměli za prezidenta člověka, jež takové praktiky podporoval a podporuje. Prostě jsme si zvolili skvělý systém, kde jeden může okrást beztrestně druhého, kde jedni jsou šikovnější a šťastnější a okrádají ty méně šikovné a ty, co jim chybí ten kousíček štěstíčka. Tak jaké pochyby? Vsjo jásno. Pan prezident nám to všecko vyvětlil.\nach tak, stejný gauner jako Železný ... kdaž je mezi 2 gaunery smlouva a jeden gauner ji poruší, tak je přece jen větší gauner. Vlastně takhle: na začátku byl jeden chudý intelektuál a jeden bohatý gauner. Spolu spokojeně gauneřili. Pak se už bohatý intelektuál rozhodl trochu víc brát ze společného balíku, ale to bylo proti smlouvě.\nMalá poznámka k arbitráži\nJen tak jsem chvíli přemýšlel, jaký je asi ROZDÍL v práci a v konečném finálním produktu třeba lékaře Hradecké nemocnice, který zaměnil levou a pravou ledvinu a pacientovi odejmul tu zdravou, řidiče autobusu, který způsobil dopravní nehodu s 19 mrtvými atd… atp…, od např. ředitelů bank a špičkových bankovních manažerů, které dokázaly “hospodařit” s cizími státem jím svěřenými penězi pod “přísným” dohledem státního dozoru až k úplnému krachu a Rady pro rozhlasové a televizní vysíla n í, která dokázala v rámci platných zákonů svým jednáním připravit stát o více jak 10 mld korun ???\nROZDÍL ve své podstatě není až tak velký, všichni “vyprodukovaly” šílené ZMETKY !!!\nAčkoliv… Tady mě n apadají některé ne nepodstatné “maličkosti ”. S polečenské postavení jednotlivých autorů zmetků a tomu odpovídající jejich finanční ohodnocení a zejména pak způsob, kterým byly ZMETKY “vyrobeny” … Zcela jistě ani lékař ani řidič autobusu a jím podobní nevyrobili “svůj ” ZMETEK úmyslně a účelově a právem pak , bohužel pro ně, byli či budou za to i souzeni a své následky si i plně ponesou …\nA Ti druzí ? Ti ředitelé a špičkoví manažeři bank, členové státních rad, špičkoví manažeři různých podniků … Jistě bude opět nalezeno objektivní vysvětlení a zdůvodnění a opět bude konstatová no, že vlastně k ničemu závažnému nedošlo … Bohužel j en stát a potažmo my daňoví poplatníci budeme tyto ZMETKY “NÁS ROVN Ě JŠÍCH” napravovat z našich vysokých příjmů sami … Jak dlouho si budeme všichni takto ROVNÍ a jak dlouho budou mezi námi stále ještě V ÍC NÁM ROVN ĚJ ŠÍ … Slušný člověk by se jistě styděl … Co na to však tato “ELITA NÁRODA” ???\nAť to zatáhnou diváci čt 2\nVážený pane, vidím, že jste jedním z těch, kdo posuzují vinu nebo nevinu podle rasového původu. Nejste první, před vámi byl soudruh Urválek, a ještě před ním Norimberské zákony, které jsou asi zdrojem vašeho pojetí práva. Jste ubožák a jestli je Železný vinen, jste vinen i vy, jste rasista a hlupák. Ve vašem případě neplatí, že blbcoovi odpouštíme, protože neví co říká. Jste daleko nebezpečnější zločines než nějaký ubohý tunelář.\nPane Komárek, čím hůře tím lépe?\nPane Komárek, jako obvykle vedete v demagogii. Soud možná naslouchá více okradenému než zloději, i když v případě našich soudů bych si dovolil trošičku zapochybovat, ale arbitráž není soud, u arbitráže by měěly být obě strany zohledněny stejně. Pokud věříte že tomu tak bylo, pak jste asi jeden z těch, kteří tvrdí že čím hůře tím lépe, když je možno to využít politicky.\nOstatní vaše argumenty jsou téhož typu, nač užívat zdravý rozum, když můžeme aférku tak lehce posunout tam kam chceme...\nRe: Pane Komárek, čím hůře tím lépe?\nO co jde? Komárek má naprostou pravdu. Železný za velkého přispění zákonů ČR, rady RRTV a taky Zemana i Klause, kteří ho veřejně vždy podporovali ve všech jeho podvodech, tak Železný prostě vyjebal s tím, kdo mu dal na začátku prachy a to vyjebal hodně těžce(omlouváím se za výraz vyjebat, ale vhodnější jsem tentiokrát opravdu nenašel).\nNa to nemusím poslouchat žádnou arbitráž, na to stačí selský rozum. A nový prezident, místo toho, aby to ostře odsoudil alespoň morálně, tak raději drží hubu, neboť je Železnému zavázaný za svou nestydatou politickou podporu prostřednictvím NOVY. Arbitráž akorát řekla, jestli nechcete, aby si ostatní investoři mysleli, že dopadnou jako v Nigérii nebo v Kazachstánu, tak raději zaplaťte a to rychle. Na tom, že se jednalo o sprostou loupež to přece nic nemění.\nA jak víš, že arbitráž rozhodla zaujatě? Snad ti to neřekli na NOVĚ?\nAt to zatahnou clenove Planety Nova\nAt to zatahnou verny divaci TV Nova a nam co je Nova u pr**** at s tim daj pokoj.\nja bych to nevidel ve spatnych zakonech\nbudou v tom spis uplatky, ze pane Kasal\nJe to žid


Krajský úřad začne na COVID-19 plošně zaměstnance testovat už 10. ledna: COVID-19: Kraj Vysočina\nNa testování všech zaměstnanců přítomných na pracovišti je Krajský úřad Kraje Vysočina připraven. S předstihem objednal a má přislíbené dodání dostatku antigenních testů. I Kraj Vysočina by v budoucnu přivítal možnost získat testovací sady na COVID-19 prostřednictvím centrálního nákupu Správy státních hmotných rezerv.\nKrajský úřad Kraje Vysočina zaměstnává 480 osob. V současné době je povinně nebo dobrovolně testována přibližně polovina z nich. Organizačně nebude plošné firemní testování představovat žádný problém, úřad využije osvědčené postupy z předchozích období.


Osudy rumburských pamětních desek (1) | Ing. František Knížek\n30. září 2013 22:29\nOsudy rumburských pamětních desek (1)\nPamětní desky na rumburském zámku (Aktualizováno)\nNejen lidé, ale i věci mají své osudy.\nZhruba dva roky se zajímám o historii rumburských pamětních desek. Původně jsem chtěl tuto látku zpracovat v souhrnném článku, ale současný vývoj dění rozhodl jinak.\nÚčastníci komentované prohlídky rumburského zámku (nyní Střední odborná škola mediální grafiky a polygrafie Rumburk) dne 6. října 2011 si možná ještě vzpomenou, že po levé straně vstupu do hlavní budovy zámku (budova "C" školy) mezi domovní tabulkou (838/2) a svítidlem se nacházela pamětní deska (přesněji dvojdeska), připomínající stanný soud, který zde proběhl v květnu 1918 nad rumburskými vzbouřenci.\nKomentovaná prohlídka rumburského zámku (6.10.2011) Vstup do hlavní budovy zámku s pamětní deskou (vlevo)\nSoučasný návštěvník tohoto areálu již tuto pamětní desku nenajde. Podle informací poskytnutých ředitelem školy PaedDr. Bc. Svatoplukem Kubešem byla pamětní deska z budovy zámku nejspíš odcizena během letošního srpna. O osudu této pamětní desky není nic známo ani Národnímu památkovému ústavu (územní odborné pracoviště v Ústí nad Labem, Mgr. Elžbieta Šteflová, referát movitých památek), podle jehož informace budova bývalého zámku a brána (čp. 838, 840) je kulturní památkou, samotná pamětní deska však kulturní památkou není.\nZmíněná pamětní deska (v posledních letech již obtížně čitelná) byla umístěna poměrně vysoko (k jejímu sejmutí bylo třeba pomůcky - schůdky, štafle, či žebřík), ani to však nezabránilo jejímu odcizení. Tak zmizela další památka připomínající kus historie města.\nZde byla pamětní deska\nPamětníci si možná ještě vzpomenou, že na vstupní bráně zámeckého areálu byla další pamětní deska (přesněji dvojdeska, resp. dvojice desek nad sebou) rovněž připomínající odsouzení a popravu rumburských vzbouřenců. Díky informacím získaným od Mgr. Kláry Mágrové, Bc. Ester Sadivové a v konečné fázi od Karla Schreittera z rumburského muzea lze konstatovat, že dvojdeska ze vstupní brány zámeckého areálu se nyní nachází v depozitáři rumburského muzea (přírůstková čísla 3/2007 a 4/2007 a inventární čísla 4751 a 4750).\nOtevřenou tedy zůstává jen otázka přesného původního umístění této sejmuté dvojdesky (které z dochované fotografie z archivu NPÚ není patrné). Původní brána do zámeckého areálu je nyní prosklená a lze se domnívat, že dvojdeska byla umístěna vlevo od ní (nacházejí se zde stopy po uchycovacích prvcích, ale rozteče neodpovídají rozměrům a pozici dvojdesky na fotografii dochované v archivu NPÚ).\nDíky fotodokumentaci zmizelých desek z hlavní budovy zámku (z archivu NPÚ) a dochovaným originálům sejmutých desek ze vstupní brány zámeckého areálu je zde alespoň teoretická šance do budoucna pořídit jejich repliky (z nekovových materiálů) a znovu je odhalit (v roce 2018 uplyne 100 let od odsouzení a popravy rumburských vzbouřenců).\nVstup do hlavní budovy zámku v roce 2009 (zdroj: archiv NPÚ) Detail pamětní desky u vstupu do hlavní budovy zámku v roce 1978 (zdroj: archiv NPÚ)\nDetail pamětní desky, která se nacházela na vstupní bráně do areálu zámku, nedatováno (zdroj: archiv NPÚ) Vstup do areálu zámku - původní (vlevo), současný (vpravo)\n[ starší ] Rumburk, sobota 10. září 2011 >> << Osudy rumburských pamětních desek (2) [ novější ]


Ženy nemocné rakovinou dostávají od umělkyně zdarma tetování hennou – Creativelife.cz – Kreativní inspirace každý den\nSarah Walters, majitelka studia krásy Sarahenna orientujícího se na tetování hennou, se rozhodla nabízet velmi originální službu zaměřenou na ženy, jež kvůli onemocnění rakovinou přišly o vlasy v důsledku chemoterapie. Zdarma jim nabízí tzv. „korunky“, tedy kresby, které jsou aplikovány na kůži hlavy a oplývají krásnými tvary.\nSarah věří, že henna těmto ženám dokáže nabídnout positivní a povznášející zážitek v období, které je obvykle naplněno strachem a obavami.\nboj s nemocíhennatetováníženy


Kangaroos Zimní kabát KangaROOS petrolejová\nDobře si prohlédněte naši nabídku kangaroos Zimní kabát KangaROOS petrolejová. Takové kousky nikde jinde neseženete. Modely kangaroos Zimní kabát KangaROOS petrolejová jsou letos hodně kreativní. Kangaroos Zimní kabát KangaROOS petrolejová nabízíme v nepřeberném množství různých provedení.\nS dřevěnými knoflíky olivka a odnímatelnou kapucí s oddělitelnou imitací kožešiny. Dvě postranní šikmé kapsy. Otvory pro palce v rukávových manžetách. Odznak loga na rukávu a nápis loga vpředu. Hřejivý materiál, podšívaný a vatovaný. Padnoucí střih: obepínající postavu. Zvláštní znaky: s dřevěnými knoflíky olivka.\nDámské oblečení levně, Zimní bunda levně, Dámská bunda xxl, Slevy dámské oblečení, Dívčí jarní bundy a kabáty, Dámská móda a dámské oblečení, dámské zimní bundy levně Kangaroos, Zimní bundy dámské levně, levné oblečení dámské Kangaroos, Luxusní dámské kožené bundy, Trendy oblečení dámská móda, kožená dámská bunda s kapucí Kangaroos, stylové dámské oblečení Kangaroos, luxusní dámská zimní bunda Kangaroos, Dámské oblečení nadměrné velikosti, dámská zimní bunda xxl Kangaroos, Dámské módní oblečení, dámská zimní bunda s kapucí Kangaroos, Dámská bunda zimní, elegantní dámské oblečení Kangaroos, zimní bunda dámská s velkým límcem Kangaroos, dámské zimní bundy výprodej Kangaroos, Dámské oblečení online, oblečení Kangaroos, Levná móda pro plnoštíhlé, Zimní bundy dámské pro plnoštíhlé, Slevy zimní dámské bundy, jarní dámská bunda Kangaroos, Dámská bunda s kapucí, Jarní bundy dámské\nZimní kabát v bordó barvě s kapucí (65ART)


Muzika sobotní noci 40 Opojný hlas | Poznámky pana Bavora\n← Sbírám, sbíráš, sbírají\nMuzika sobotní noci 40 Opojný hlas\nPosted on 21.3.2015\tby Bavor V.\n„Podívej se..!“ zvolal Bixiou. V tom okamžiku vycházeli z pasáže dva lidé, muž a žena. Žena nebyla hezká ani ošklivá a její toaleta prozrazovala zvláštním provedením, střihem a barvou umělkyni, a muž působil dojmem zpěváka.\n„Tamhle,“ řekl mu Bixiou, „vidíš barytonistu a druhou tanečnici. Baryton je muž, který má nesmírný talent, ale protože v operním díle má baryton podřadné místo, vydělá sotva tolik co tanečnice.\nMalý muž všední tváře, jednoduše oblečený, náhodou přešel mimo.\n„Konečně, tamhle jde muž, který pohltí druhou polovinu příjmů Opery. Je to tenor. Operní árie, ani vložka, ani jakékoliv představení představení není možné bez slavného tenora, jehož hlas dosáhne určité výše. Tenor – toť láska, hlas, který dojímá srdce, rozechvívá duši a za to se platí větší částka, než je plat ministrů. Sto tisíc franků za hrdlo, sto tisíc za pár kotníků, to jsou dvě finanční metly Opery.\nBalzac Les Comédiens sans le savoir (Bezděční herci)\nTak vidíte, věděl to už Balzac. Ten ostatně věděl všechno! 🙂\nVí to dobře také Karel Gott.\nPosluchači a příznivci obdivují tenor jako nějakou zvláštnost mužských pěveckých rejstříků, jako dar Přírody. Být tenorem to totiž znamená zpívat v poloze, která působí na velmi citlivý nerv posluchačů, zvláště pak posluchaček. Je to naléhavý pěvecký výraz, plný lásky a touhy po opětování. Lyrický tenor stoupá lehce do hlavy.\nA právě tenorům se věnuje film BBC, který máme dnes na pořadu:\nCo vytváří velkého tenora?\nUslyšíme ty, které už jsme tu měli: Corelliho, Pavarottiho, Dominga, Carusa.\nUslyšíme i nové. Třeba Peruánce Diega Floreze, jak tam „šlehne“ těch 9 céček.\nMáme tu naše proslavené prsní rejstříky, máme tu i hlavové tóny. A Roberto Alagna vysvětluje, jak musí on, jako lyrický tenor v roli Romea míchat, mixovat odstíny, aby hlas zněl kovově, ale zároveň i chlapecky.\nTaké směrování hlasu, o kterém se mluví u Dominga, je zajímavé. Často jsem přemýšlel, co musí cítit sopranistka, když jí u ucha řve hlas silný jako býk. A vida, Placido hlas směruje tak, že nezní silně vedle něj, ale o 10, 20 metrů vpředu, v hledišti. Jak se to dělá, na to moje znalosti akustiky nestačí. Zaujalo mě také, uslyšet Francesca Tamagna, oblíbeného hrdinného tenora Giuseppe Verdiho.\nKomentář je bohužel anglicky, na jedné z ikonek pod obrazem se dají přidat (anglické) titulky. (Místy velmi směšně komolící jména, nebo neobvyklá slova.)\nJe to ale zvláštní. U mluvené řeči ženy oceňují hlasy hlubší. Jiří Adamíra, Pavel Soukup to nejsou tenory, ale sametové barytony. Moravcův hlas, nebo takový Bohumil Švarc, to jsou asi basbarytony. A sonorní bas jako Soběslav Sejk má taky velké kouzlo (pamatujete si v jeho dabingu „gestapo Müllera“ v Sedmnácti zastaveních?).\nNaproti tomu kontratenor, jak slyšíte (12:30) zase moc oslnivý není.\nMám spíš dojem, že se jedná o tóny od jednočárkovaného g po dvoučárkované c (g1,…,c2).\nA ještě jedna velká zajímavost byla ve filmu. Porovnání s nahrávkou na voskový váleček. Rolando Villazón udělal odvážnou věc, když se dal slyšet z tohoto druhu záznamu. No, on by trubku nepřezpíval, řekl bych. A z toho rozdílu můžeme lépe odhadnout, jak asi zněl Caruso ve skutečnosti.\nPoslechněme si tedy krále tenorů s touto zkušeností. Enrico nerad zpíval vysoké C v Trubadúru, ale v mladších letech ho bral skvěle.\nTón sám není vše, hlas není ladička. Jde o témbr, o souznějící harmonické (alikvótní) tóny, které vytvářejí barvu hlasu. Carusův hlas byl svým základem baryton, s lahodnými hlubšími tóny. Repertoárem to v jistém smyslu byl „absolutní“ tenor. Zpíval všechno, od rokokově křehkého dona Ottavia v Mozartovi, až po hrdinný tenor v Othellovi. Dokonce občas i Wagnera.\nDopřejme si tedy Enrica „Assoluto“ ještě jednou.\nSkončíme, jako jsme začali, Rigolettem. Dáme si malé „promo“.\nPrvní árii vévody mantovského mám raději, než tu obligátní druhou.\nŽeny střídám a k ženě lnu chvíli jen, ježto závazkem k jedné muž zbytečně strádá…\nTak zní staromódně zábavný český text. 🙂\nPříspěvek byl publikován v rubrice Muzika sobotní noci se štítky Caruso, muzika, tenor. Můžete si uložit jeho odkaz mezi své oblíbené záložky.\n11 reakcí na Muzika sobotní noci 40 Opojný hlas\nProtože Slim je momentálně off line, vkládám za něj jeho diskusní příspěvek A rád bych připomněl jedno výročí. Svjatoslav Richter měl včera sté narozeniny.\n* 20.3. 1915\nTéto Chopinově etudě se říká „Oceán“. Dejte si pořádně nahlas a projeďte se po vlnách.\nPS. Hudební blogy a časopisy včera prudce ožily. Jeden italský dokonce využil paralelu se zatměním Slunce. 🙂\nVzhledem k povolenému počtu odkazů zůstaňme u tohoto; skrývá v sobě další odkazy.\nNo, když Svjatoslav Richter, tak také David Oistrach a Mstislav Rostropovič. K tomu Herbert Karajan a Ludwig van Beethoven a jeho Trojkoncert C Dur op. 56\nMoc děkuji Slimovi za krásné pojednání o nositelích tenorových hlasů, které nám zkrášlují život tím, že poskytují našim duším nádherné zážitky. Přitom jsem si vzpomněla na vyprávění rozhlasového novináře, básníka Františka Novotného. Ráda ho poslouchám v neděli ráno na ČR 2.\nO radosti v nás\nKde hledat radost? Ve štěstí druhých nacházíme své vlastní, říká starý moudrý citát. Dovolím si vám nabídnout příběh. Týká se dvou světově proslulých pěvců – tenorů z hvězdného tria Pavarotti, Domingo, Carreras. Nevím, zda to víte, ale existuje rivalita mezi Katalánci usilujícími o nezávislost a Madriďany. Placido Domingo je z Madridu, José Carreras je Katalánec. Politika způsobila, že se spolu v roce 1984 na smrt rozhádali. Šlo to dokonce tak daleko, že oba měli ve smlouvách dodatek, že budou koncertovat pouze tam, kde nebude přizván ten druhý, V roce 1987 se Carerras ale střetl s mnohem mocnějším nepřítelem, než byl jeho rival Domingo. V partituře jeho života si vzala nelítostné sólo zhoubná leukemie. Boj s ní byl bolestivý. Carreras prodělal mnoho zákroků včetně transplantace kostní dřeně a krve na přední americké klinice, kam cestoval měsíc co měsíc. Za těchto podmínek nemohl pracovat, a i když měl značný majetek, cesty a lékařské zákroky zcela vyčerpaly jeho finance. Když byl s penězi u dna, objevil v Madridu nadaci, která měla jediný cíl. Pomoci léčit leukémii. Díky podpoře nadace Hermova Carreras nakonec dotáhl boj s rakovinou do vítězného konce. Jen se zotavil, začal zjišťovat o nadaci něco bližšího. Když si přečetl její statut, zjistil, že zakladatelem, hlavním sponzorem a ředitelem je Placido Domingo. Zjistil, že ji založil vlastně kvůli němu, ale aby ho neponížil, zůstal v anonymitě.\nNejdojemnější částí příběhu je pak jejich střetnutí. Carreras překvapil Dominga na jednom z jeho koncertů v Madridu. Přerušil jeho vystoupení, poklekl před ním, požádal ho o odpuštění a veřejně mu poděkoval. Placido mu pomohl vstát a i když oba pro slzy neviděli, mohutným objetím zpečetili začátek velkého přátelství. V jednom interwiev odpověděl Placido Domingo reportérovi, proč založil nadaci pro nepřítele:“Svět není tak bohatý, aby si mohl dovolit ztratit takový hlas.“\nA žena -posluchačka arie v provedení lyrického tenora nemusí být ani mladá a zpěvák – interpret také nemusí být žádný krasavec, stačí poze zavřít oči a myslet si, že zpívá jen pro ni. 🙂\nMohu jen poděkovat, Miluško, za krásný kontrapunkt ke článku. My lidé děláme spoustu kravin, například se zuřivě hádáme kvůli politice!\nNapadlo mi, že asi v 10 letech jsem slyšel v rádiu (sobotní hra pro mládež ve 14 hod) Tartarinovy cesty. On se plaví někam do severní Afriky a ve společnosti na lodi je ITALSKÝ TENORISTA. Já jsem tenkrát zřejmě to slovo neznal a tak jsem „slyšel“ slovo „terorista“.\nNějak mi nepřišlo divné, proč by byl ter. ve společnosti rozšafných vašnostů 🙂\nMoc hezký článek. Řekla bych, síla slov dosahuje téměř síly zpěvu, zde uvedených tenorů. Váhala bych s označením, zda lepší článek, nebo zpěv. Nečekala jsem už žádné muzicírování na tomto webu, o to radostnější překvapení.\nV oblasti pěvecké, speciálně tenoru, mám také své dva favority. Tím prvým je náš člen operního souboru ND, Richard Samek. Nejen nevšední, mezinárodně uznávaný tenor, ale nevšedně pěkný muž.\nTen druhý se jmenuje Vadim Ananev. Pro mé ucho je tento tenor tak úchvatný, že při poslechu jeho hlasu nemusím ani zavírat víčka a moje ucho zažívá blaženost. Kdykoliv se mi zachce poslechu operního, či operetního tenoru, dávám přednost právě tomuto, před slavnou světovou trojkou.\nSlime, vůbec se neptám na koncert Valentiny. Slyšela jsem hned druhý den, že na Rachmanina vůbec nedošlo. Ale Liszt se prý dal také poslouchat.\nHudba se časem vrátí, ale jsem sám nějak přesycen a nemám sílu. Proto jsem Slimovo povídání uvítal.\nOdpočiňte si, umím si představit, jak náročné je vedení tohoto webu. Postačí, když občas vložíte hezkou písničku, jenom tak, pro svou i pro naši radost. Také jsem na tom nebyla dobře. Trochu mi ta chřipka, potvůrka, znovu obnovila potíže se srdečním rytmem. Už je ale dobře, jenom pilule se mi vrátily. .\nChce to opravdu vysadit. Odpočinout.\nRybářko, nějaká muzika asi ještě bude (dožijeme-li se 🙂 ).\nMinimálně bych chtěl udělat Šostakoviče, ale dosud „nemám všechno nastudováno“, jak říkal onen profesor, kterého tak dojemně zahrál velký Jindřich Plachta..\nSnad do léta.\nLisitsa hrála překvapivě výborně Beethovena, i Schumanna, ale po přestávce hrála 45 minut 10 kousků z Brahmse, a pak jí nezbyly síly na Rachovu sonátu. U mě má tím pádem po ptákách.\nSlime, udělal jste mi radost, že „nějaká muzika ještě bude“. Teprve nyní se vracím do Prahy a o moc lépe se mi s tímto ujištěním pojede. Valentýně odpusťte, stane se.\nRybářko, pro Vás jednoho tenora na dobrou noc. Prý je to tenor 21. století – José Cura.\nA přání hodně zdraví.\nTak jsem zase něco zvorala. Ale vy si jeho zpěv určitě najdete. Je to z letošního koncertu v Budapešti 🙂


Egyptský ministr navštívil rybáře - Českobudějovický deník\nEgyptský ministr navštívil rybáře\nHLUBOKÁ NAD VLTAVOU - Líhně a sádky hlubockých rybářů si v pátek prohlédl ministr zemědělství a rekultivace půdyEgyptské arabské republiky Amin Ahmed Mohamed Abaza.\nNeobvykle vysoký počet lidí ve společenských oblecích se objevil na břehu jedné z nádrží v areálu hlubockých sádek. Důvodem byl početný doprovod a oficiální ráz programu návštěvy egyptského ministra zemědělství. | Foto: Edwin Otta\nHlubocký podnik, který patří do holdingu Rybářství Třeboň, navštívil v doprovodu svého českého protějšku ministra zemědělství Petra Gandaloviče a hlubockého starosty Tomáše Jirsy.\n„Na podzim zde sádkujeme až 900 tun ryb,“ přiblížil technické parametry areálu při představení hlubockých sádek Jan Hůda, generální ředitel holdingu Rybářství Třeboň. Hostu popsal i hlavní zásady výroby, jejíž finální fázi – výlov, si mohl egyptský ministr prohlédnout včera na nedalekém Vlhlavském rybníku, který leží poblíž silnice na Vodňany.\n„Chov v Egyptě je částečně odlišný od České republiky kvůli jiným podmínkám, například počasí,“ řekl Deníku ministr Abaza. I když má v rybářství Egypt tradici o něco delší, než Česká republika, přesto egyptský host konstatoval, že se vždy rád seznámí se způdobem a postupy výroby v dané zemi. „Mám zájem vidět nové metody, nové techniky,“ řekl ministr.\nPro Středoevropana by mohlo být rybářství Egypta spojeno na první pohled především s Nilem, ale podíl afrického veletoku na produkci ryb možná až překvapivě není rozhodující.\n„Máme Rudé a Středozemní moře. A čtyři až pět velkých jezer a Nil. Na lovu ryb se podílí moře dvaceti procenty a dvaceti procenty řeka Nil a jezera. Největší část ryb, šedesát procent, pochází podobně jako u vás z chovu v umělých nádržích,“ poznamenal Amin Ahmed Abaza.


Psotka překvapivě skončil v Senici, bude sportovním ředitelem Olomouce - iDNES.cz\nZdeněk Psotka se vrací do Olomouce. Archivní snímek | foto: Luděk Peřina, MAFRA\nFotbalistům Olomouce začala zimní příprava. A jako nový sportovní ředitel klubu na ně bude dohlížet Zdeněk Psotka. Návrat po roce někdejšího kouče Sigmy je překvapivou zprávou, neboť kvůli němu předčasně ukončil působení ve slovenské Senici, kterou jako trenér dovedl po podzimu na třetí místo.\nTeď si devětatřicetiletý odborník vyzkouší ve fotbale vysokou manažerskou pozici, bude přímý nadřízený hráčů i trenéra Romana Pivarníka. Sigma jeho příchodem zahájila plánované změny ve svém vedení, které po aféře s podivnými přestupy hráčů, na než upozornila MF DNES, a následné rezignaci dlouholetého čelního funkcionáře Jaromíra Gajdy, prosadilo město Olomouc coby hlavní akcionář klubu.\n"V Olomouci vznikla poptávka obsadit tuhle pozici a mně přišla nabídka, která byla natolik zajímavá, že jsem si dokázal představit, že udělám změnu. Navíc je to v doma, mám tady rodinu," řekl Psotka MF DNES. "V Senici ke mně byli vstřícní, uvolnili mě ze smlouvy, takže můžu nastoupit hned."\nPrávě vyvázání ještě z osmnáctiměsíčního kontraktu v Senici bylo klíčové. "V létě jsme smlouvu uzavřel dlouhodobě. Snažili jsme se rozjet v Senici akademii a hrát o Evropskou ligu. Během podzimu se nám to dařilo, byl jsem přesvědčený, že práci dodělám, ale nabídka přišla teď a domluvili jsme, že spolupráci přerušíme," podotkl Psotka. "I když si myslím, že budeme pokračovat ve spolupráci třeba mezi akademií Olomouce a Senice, které jsou si podobné."\nPrezidenta Senice Viktora Blažka však svým rozhodnutím nepotěšil. "Zdeněk Psotka mi v předposlední den uplynulého roku zatelefonoval, že dostal zajímavou nabídku z Olomouce, která je pro něj velkou výzvou. I když měl platný kontrakt ještě na následujících osmnáct měsíců s opcí na další období, dohodli jsme po rozhovoru vzájemnou spolupráci ukončit," řekl Blažek pro web Senice.\n"Dostali jsme se do nelehké situace. Trenér odchází od nedokončené práce, nechceme mu však bránit v jeho rozhodnutí. Jeho touhu působit blíž při rodině akceptujeme. Zdeňkovi za jeho práci děkujeme a přejeme mu hodně úspěchů," dodal.\nStejné přání mají i fanoušci "modrých", kteří návrat oblíbeného Psotky vítají. Olomoucký patriot se během tří a půl let na lavičce Sigmy vypracoval mezi nejuznávanější odborníky v lize, ofenzivní filozofií se čtyřmi útočníky v sestavě dostal Hanáky do Evropy i finále českého poháru. Loni v zimě jej však vedení klubu kvůli špatným výsledkům odvolalo; doplatil také na korupční aféru, které jeho týmu vzala pohodu i devět bodů.\nTeď znovu začíná Psotkova éra. Až jeho příchod potvrdí představenstvo Sigmy, což by měla být formalita, podepíše dlouhodobou smlouvu jako sportovní a obchodní ředitel. "Na podmínkách manažerské smlouvy se dohodl s předsedou představenstva Josefem Lébrem, formálně Zdeňka Psotku ještě musí posvětit představenstvo, stane se tak v nejbližších dnech," uvedl mluvčí klubu Petr Pelíšek.\nJaké budou první Psotkovy kroky po nástupu do funkce? V přestupovém termínu se bude snažit olomoucký kádr posílit v boji o poháry. "Nejdřív se musím zase zorientovat hlavně u prvního mužstva, které je prioritou," zdůraznil. "Specifikace mé funkce byla pro mě velmi zajímavá, znamenala pro mě snahu o dokončení práce, kterou jsme dělali v mládeži Sigmy se všemi trenéry. Byla to konkrétní nabídka."\nA natolik lákavá, že se rozhodl přerušit raketově se rozvíjející trenérskou kariéru. "Nemůžu říkat, co bude. Tahle práce je pro mě hodně konkrétně specifikovaná, ale trenéřina to není," ubezpečil, že nebude mluvit Pivarníkovi do jeho řemesla.\nTémata: Olomouc, Olomoucký kraj, přestup, Senica, Opce, Roman Pivarník, Sigma Olomouc, Výsledky Fotbal, Zdeněk Psotka


11 / 27 Bydlení si vyberete ze tří typů apartmánových domů s vlastní garáží: Comfort, Comfort Plus a Child friendly.\n4 394 Kč od 3 899Kč Vybrat variantu\n4,6/5 Villapark Várgesztes (kontakt)\nMaďarsko (mapa) 3 zákazníci\nNabídka Hodnocení (75) O podniku Tipy na výlet Dotazy (1)\n2 až 12 osob • 3 dny (2 noci)\nPobyt bez stravy v lednu–únoru\n2 až 12 osob, 3 dny (2 noci) – Platnost do 29. 2. 2020\n2× ubytování v apartmánových domech pro zvolený počet osob\n1× celodenní vstup do lázní Gyémánt v Tatabányi (13 km) pro všechny\nVnitřní i venkovní zážitkový bazén, sedací bazén, dětský bazén, brouzdaliště, vířivka a vnitřní tobogány\nSaunový svět: finská sauna, infra sauna, aroma kabina, parní lázeň, ochlazovací bazén a relaxační místnost\nMístní poplatek 490 HUF (cca 1,55€)/dosp. osoba/noc\n4 394 Kč od 3 899 Kč\n2–12 osob2–12 osob, 3 dny (2 noci)\nPobyt bez stravy v březnu–červnu\n2 až 12 osob, 3 dny (2 noci) – Platnost 29. 2. – 15. 6. 2020\nV období 29. 2. – 15. 6. 2020 podle dostupných kapacit. Termín si rezervujete sami telefonicky nebo online.\n1× rodinný vstup do hornického muzea Majki pro všechny\nVoucher není možné uplatnit v termínu: 10. – 13. 4., 1. – 3. 5. a 29. 5. – 1. 6. 2020.\n5 512 Kč od 4 949 Kč\n2 až 12 osob • 3 až 8 dní (2 až 7 nocí)\nPobyt s polopenzí v lednu–únoru\n2 až 12 osob, 3 až 8 dní (2 až 7 nocí) – Platnost do 29. 2. 2020\n6 396 Kč od 5 699 Kč\n2–12 osob2–12 osob, 3–8 dní (2–7 nocí)\nPobyt s polopenzí v březnu–červnu\n2 až 12 osob, 3 až 8 dní (2 až 7 nocí) – Platnost 29. 2. – 15. 6. 2020\n8 190 Kč od 7 299 Kč\nv období 29. 2. – 15. 6. 2020\nNedaleko Budapešti leží pohoří Vértes a v něm rekreační vesnička Resort Villapark: vy i vaše děti si ji zamilujete. Na 25 hektarech zde stojí 125 apartmánových domů s garáží a centrální budova s restaurací, dětskou hernou a wellness, kam můžete v termínech od března do června zajít bez omezení. V zimě ale také nepřijdete zkrátka – v ceně je celodenní vstup do lázní Gyémánt v Tatabányi.\nVyrazit sem můžete až na 8 dní v termínech po celý rok – stačí zvolit správnou variantu voucheru. A ještě něco: až 4 děti do 11,9 let mají ubytování zdarma (strava dle zakoupeného voucheru).\nNastavte si počet osob a vyberte typ ubytování: Při nákupu voucheru si sami zvolíte, v kolika lidech na dovolenou pojedete, vyrazit může klidně i 12členná parta nebo rodina. Bydlení si vyberete ze tří typů apartmánových domů: Comfort, Comfort Plus a Child friendly.\nUbytováni budete ve zvoleném typu apartmánového domu. Součástí apartmánů je obývací pokoj spojený s kuchyní, kde najdete televizi a veškeré spotřebiče. Ke každému domu patří garáž a terasa se zahradním nábytkem. Přímo na místě najdete veškeré vybavení pro malé děti včetně dětských postýlek, přebalovacích podložek, dětských židlí nebo vaničky.


Parapsychologie v hlavní roli překvapivě vyzrálého debutu - Jiné životy Hynka Harra | recenze | Databáze knih\nParapsychologie v hlavní roli překvapivě vyzrálého debutu\nJiné životy Hynka Harra (2014) / honZic\nPřed stopadesáti lety byla slova jako parapsychologie, telekineze, telepatie a přenášení vědomí z jednoho člověka do druhého něčím výjimečným. Většina veřejnosti o těchto pojmech neměla ani tušení a jen několik vyvolených jedinců, většinou vzdělanců, se je rozhodla zkoumat. Lingvista Jakub Dotlačil se právě těmto prvním průkopníkům vědeckých poznatků o parapsychologii rozhodl věnovat ve svém literárním debutu Jiné životy Hynka Harra.\nDotlačil, žijící již několik let v Nizozemí, svoji ambiciózní a zdařilou prvotinu zasadil do období poloviny 19. století mezi české spiritisty První české parapsychologické společnosti. Do této společnosti českých vlastenců a vzdělanců se jednoho dne náhodou přichomýtne mladý učitel matematiky Hynek Harr. Zpohodlnělý mladý muž, jehož plány do budoucna zahrnují pouze výuku na měšťanské dívčí škole a svatbu s Lízou, dcerkou ze spořádané rodiny císařského úředníka se díky přítomnosti vlivného poslance nechá přemluvit, aby zůstal jako host na seanci této podivné společnosti v hostinci nedaleko žižkovského popraviště.\nTak začíná příběh prostého pražského matikáře, který díky prvotní seanci zjistí, že sám oplývá některými ze studovaných schopností. Ty mají za následek jeho odjezd s První českou parapsychologickou společností do Berlína, kde mají císařský úkol odhalit vojenské plány Pruska. Brzy však Hynek zjistí, že život spojený se schopnostmi média si také umí vybrat velmi vysokou daň v podobě zničení osobního života.\nAmbicióznost této prvotiny spočívá v propojení fikčního světa s reáliemi 19. století. Dotlačil totiž oboje mísí natolik nenápadným a přesto důsledně uvěřitelným způsobem, že z toho čtenáře místy mrazí a nutí ho k přemýšlení, zda se něco takového opravdu stalo, či mohlo stát. Určité pasáže knihy je čtenář nucen opakovat a tím nad nimi uvažovat z několika dalších úhlů pohledu. Díky nim a následným přehodnocením konkrétních pasáží se tak pokaždé před čtenářem odvíjí nový příběh.\nAutor ve svém textu prokazuje odbornou erudici i v řadě drobných, místy až absurdních anekdot odkazujících na kulturní a společenské skutečnosti dané doby, jakým je například úmyslné využívání dvojznačných českých slov ke zmatení Němců, či nemožnost rozměnění císařských zlatek. Společenské zvyklosti čtenáři přibližuje i v příkladu Hynkova dvoření Líze. Ani v jednom případě se však Dotlačil, neuchyluje k suchému popisu, či nezatěžuje text přílišnou až zbytečnou popisností.\nŠpionážní výpravu do Berlína, nebo Hynkovo narukování do armády zjemňuje nenásilný humor, ale i určitá bezelstnost samotného vypravěče v podobě hlavního hrdiny.\nJiné životy Hynka Harra jsou románem, jenž propojuje možné i nemožné a po celou dobu velmi umně balancuje na hraně reality a fikce. Díky tomu čtenáře dokáže mystifikovat od první až po poslední stránku. Nejedná se však o text, který by byl dechberoucím. Místy děj plyne až unyle pomalu a změny v osobách, do kterých se Hynek převtěluje, jsou místy rušivé, jelikož se čtenář musí v textu několikrát vracet kvůli lepšímu pochopení. Výjimkou je několik honiček v temných uličkách. Jakub Dotlačil ve své prvotině sází spíše na postupně stupňované napětí spojené s řadou odboček a následných návratů. Zároveň si dává pozor, aby text nesklouzl pouze do fantaskní roviny. Je pro něho důležitý motiv vědecky podložených jevů a to i přesto, že čtenář ví, že tomu tak není.\nRomán je plynulou hrou se slovy a se zakotvením samotného čtenáře v konkrétní realitě. A tak je zapotřebí k němu přistupovat, aby nenudil. Jakub Dotlačil svým debutem, však splnil své ambice více než vrchovatě.\nkniha Jiné životy Hynka Harra recenze


Econea: Slevový kupón vám pomůže začít s ekologickým životem levněji - PRESS OnLine.cz\nEconea: Slevový kupón vám pomůže začít s ekologickým životem levněji\nEconea je e-shop pro každého, komu není lhostejný osud naší země. Najdete zde eko drogerii, zubní kartáčky, hygienické potřeby, doplňky stravy, vybavení pro miminka, nádoby na svačinu a oběd, potřeby pro bezobalové nakupování a mnohem více.\nEconea staví na myšlence, že odstartovat by se mělo malými krůčky. Není nutné ze sebe hned dělat eko bio nadšence a jít do extrémů. Každá malá změna se počítá!\nKde jinde začít než u sebe?\nEconea je mnohem více než jen e-shop. Na Ecoblog.cz vyšla Econea recenze, která si chválí přesně tohle – celou tu komunitu, jež kolem e-shopu vznikla. Založili ho dva podnikaví ekologicky smýšlející lidé a postupně se k nim přidávají další nadšení Češi, kteří chtějí žít jinak, ekologičtěji a více v souladu s přírodou.\nV e-shopu tedy doporučujeme zabrousit i do kategorie blog, kde najdete spoustu podnětných tipů a triků, jak se chovat lépe k přírodě. Sami si pak vyberete, v jaké oblasti můžete něco změnit právě vy. Pro někoho bude ideální využívat přírodní prostředky na mytí nádobí. Další ze svého života eliminuje plastové sáčky, na nákup ovoce a zeleniny si bude nosit sáčky znovupoužitelné. Jiný se zamiluje do tuhého šamponu nebo bambusových kartáčků na zuby. Budete překvapení, co všechno se dá koupit.\nChovat se ekologicky není drahé\nBa naopak. Smýšlet ekologicky znamená věci používat znovu a stále dokola, abyste neprodukovali tolik odpadu. Přírodní kosmetika je možná o něco dražší, ale určitě poznáte rozdíl a v budoucnu vám nebude líto pár desítek korun navíc investovat.\nKdo chce ušetřit a začít žít ekologicky trochu levněji, pro toho má Econea slevový kupón. Kromě toho je možné využít různé slevové akce. Například celý leden je možné nakoupit vegan kosmetiku německé značky Ben&Anna s 15% slevou. Nemáte chuť vyzkoušet tuhý deodorant či bělicí zubní pastu s aktivním uhlím?


Nebuď labuť! :: Novináři jižní Moravy\nÚvodní stránka > ARCHIV > Archiv 2012 > Názory, glosy (2012) > Nebuď labuť!\nTímto rčením se kdysi častovali studenti, když chtěli druhému dát najevo, že nemá žvanit, nemá si nechat něco líbit, zkrátka nemá být hloupý. Ta labuť v tom byla nevinně – prostě se hodila jako druhý, rýmovaný trochej k tomu prvnímu. Nám se ten živočich bude hodit taky. Ostatně nejen nám; hodil se už v minulosti tvůrcům mýtů, bajkářům, pohádkářům a dalším spisovatelům, skladatelům, výtvarníkům a třeba i hvězdářům či výrobcům toaletního papíru. Takže proč by nemohl posloužit i víceméně jazykovědné úvaze.\nPředně sám pojem „labuť“, který má obdobu ve všech slovanských jazycích, odvozuje svůj původ z indoevropského albh, tj. bílý; stejného původu jsou i výrazy albín, albatros, album, ba i Labe. Naši evropští předkové netušili, že onoho bílého ptáka pojmenovali nepřesně. To jim mohlo dojít až po objevení Austrálie, kde žijí i černé labutě. Nicméně původní název už onomu ptáku z podčeledi hus zůstal. Zvykli jsme si na něj.\nNa protikladu bílé a černé labutě (ten paradox: černá labuť vlastně znamená černé bílé něco) založili např. Petr Iljič Čajkovskij slavný balet Labutí jezero a v poslední době pak režisér Darren Aronofsky svůj filmový psychothriller Černá labuť. A především americko-libanonský ekonom a esejista Nassim Nicholas Taleb ve své fascinující knize Černá labuť titulní pojem použil dokonce coby termín označující nečekané, těžko předvídatelné jevy, které mají dopad na jedince i společnost – jako např. útok na newyorská Dvojčata a další symboly amerického (západního) života z 11. září 2001.\nCelý ten dlouhý úvod měl jeden cíl: ukázat, jak jsme si zvykli na nepřesný pojem a jak ho bezmyšlenkovitě užíváme, aniž bychom o něm zapochybovali. Takovými pojmy jsme doslova zavaleni. A uvědomíme si to, až když přijde Evropská unie a zakáže nám užívat název rum pro nápoj nevyrobený ze třtinového cukru, název marmeláda pro pochutiny nevyrobené z citronů a pomerančů (ač marmeláda je původně portugalsky „kaše z kdoule“, nikoli z citrusů), název pomazánkové máslo pro výrobek obsahující méně než 80 procent mléčného tuku, název sýr pro náhražky vyrobené z rostlinného tuku a název čokoláda pro výrobky s nízkým procentem kakakové sušiny. Co bude následovat, ví bůh a možná i Evropská unie. Zlobíme se, že EU nás okrádá o názvy tradičních výrobků. Ale ruku na srdce: nejde spíš o zavedení pořádku do jazyka a našeho života?\nNáhražkové pojmy nás sice nezabíjejí jako pančovaný alkohol, ale opíjejí nás dokonale. Až tak, že např. v dokumentárním filmu o utkání Sparta – Slavia „Dva nula“ vozíčkáři, zapomínajíce na svůj handicap, spontánně skandují „Kdo neskáče, není Čech“. Chcete další příklady? Klidně užíváme pojem „slepá spravedlnost“, ačkoli Spravedlnost původně měla vševidoucí oko, a teprve středověký blázen, který o karnevalu přebíral veškerou vládu, jí zavázal oči. Tak se symbolem spravedlnosti stala oslepená panna s vahami na vážení skutků a mečem k prosazování práva. (Mimochodem: v Japonsku roku 2008 uvedli na trh „spravedlivou podprsenku“; byla zlatá, tvarovaná do podoby misek vah a měla „zvednout“ povědomí o novém japonském soudním systému… Tak se dělá reklama!) Až sochař Marius Kotrba pojem „slepá spravedlnost“ zavrhl a symbolu spravedlnosti dal podobu muže zvedajícího těžký kvádr, což je k vidění před budovou Nejvyššího správního soudu na Moravském náměstí. Nebo co jen pojmů vzniklých původně jako hanlivé, pohrdlivé pojmenování nyní běžně užíváme! Např. gotika (od gótský, tj. barbarský, středověce temný styl; tak ho označili v renesanci), baroko (z portugalského barroco – nepravidelná perla; tak ho výsměšně nazývali klasicisté), biedermeier (z posměšného spojení jmen Biedermann a Bummelmeier, dvou měšťáků z německých novin z poloviny 19. století), impresionismus (od Monetova obrazu „Imprese, východ slunce“, který žurnalista Louis Leroy považoval roku 1874 za nedokončený) či fauvismus (fr. le fauve – šelma; kritik Louis Vauxcelles prohlásil o malé klasické sošce, vystavené roku 1905 na Podzimním salonu, že mezi výrazně barevnými plochami obrazů působí jako Donatello mezi šelmami; ostatně výslovnost jeho jména nám Čechům mnohé napoví). V našem prostředí pak původně dehonestující byla i zkratka V + W. Kdo dnes ten jízlivý osten vnímá? Všechny ty pojmy se zdaleka netýkají jen nás „intelektuálů ve veřejném prostoru“, což je název zajímavého sborníku úvah (ed. Petr Hlaváček), který letos vydala Academia. Ostatně i pojem „intelektuál“ (z lat. intellectus – rozum, pochopení) bylo původně hanlivé označení pro kritiky Dreyfusovy aféry z roku 1894, kterým politikové vytýkali elitářství, nedostatek vlastenectví a loajality.\nVezměme si jen, co problémů způsobil překlad bible z hebrejštiny (která v psané formě neužívá samohlásky) do latiny a co z toho vzniklo za půvabné nesmysly, jež si nezadají s výdobytky surrealismu. Co třeba rohatý Mojžíš, jak ho známe zejména ze slavné Michelangelovy sochy. V bibli je psáno, že když se Mojžíš vracel ze Sinaje, byl obdařen boží přízní, která se zračila v jeho tváři. Jenže hebrejské slovo spjaté se slovem tvář se dá číst a interpretovat jako „roh“ nebo „zářit“. A překladatel zvolil to první. Podobně rčení „Spíš projde velbloud uchem jehly, než…“ vzniklo záměnou výrazů kamilos (lano) a kamelos (velbloud). A konečně možný lapsus největší, který vešel do povědomí křesťanského lidstva: zrození Evy z Adamova žebra. Ten příběh byl převzat z mezopotámského mýtu o první ženě jménem Ni-ti, tj. paní života, ale (jak uvádí Vojtěch Zamarovský v knize Na počátku byl Sumer) zrovna tak to znamená „paní z žebra“. Původní překladatel si zvolil druhý význam – a od té doby se to táhne celou lidskou kulturou. Ale abychom nechodili daleko, hlubokou brázdu do dějin literatury české vyorali svými omyly i brněnští sazeči. V jednom případě přečetli v rukopisu pseudonym Antonína Vančury jako Mahen místo Maheu, což je jméno postavy ze Zolova Germinalu (a shodou okolností Mahena – zase omylem – udělali z Arthura Machena tvůrci nedávno vydaného 1. dílu Encyklopedie tarotu od Bohumila Vurma). V druhém případě zase špatně přečetli jméno Těsnohlídkovy lišky a vysázeli Bystrouška místo Bystronožka.\nInu, jsme obklopeni omyly, zvykli jsme si s nimi žít a nijak nás to netrápí. Takže aspoň na Štědrý den si vzpomeňte, že svátek Adama a Evy je vlastně svátkem omylu. A mějte na paměti to, co říká Hans Christian Andersen v Ošklivém káčátku: „Nesejde na tom, narodíme-li se na kachním dvoře, jen když jsme z labutího vejce.“ Ba možná dokonce i s úslovím z titulku tohoto povídání to nemusí být tak, jak to na první pohled vypadá. Co když ta věta není celá a ve skutečnosti zní: „Nebuď labuť, když spí spánkem spravedlivých.“


O co šlo 17. listopadu 1989? - NÁRODNÍ DEMOKRACIE\nPřibližně od r. 1974 byla v Československu koncipována nová báze KGB, která dnes zahrnuje asi 7 až 8 tisíc občanů Československa, kteří nejsou v žádných evidencích StB, KSČ, min. zahraničí atd. Jediným viditelným výrazem této báze je skupina prominentních reprezentantů Charty 77, dnes převážně zastávající státní úřady.\nCelou dobu své existence působila Charta 77 se souhlasem a pod kontrolou Státní bezpečnosti a KGB. Přesto, že materiály vydávané nepřetržitě vedoucím VONS Petrem Uhlem (tzv. Informace o Chartě 77) byly evidentně ve smyslu zákona protizákonné (min. podle § 112 tr. zák.: poškozování zájmů republiky v cizině), nebylo proti vydavatelům nikdy zakročeno, jak v každém jiném případů bez výjimky odpovídalo praxi StB. Je mimo jakoukoli pochybnost, že kdyby činnost Charty nebyla žádoucí, byla by taková skupina lidí zlikvidována během 24 hodin a nikdo by se o její činnosti ani nedozvěděl, jak to bylo zcela běžné ve všech ostatních případech lidí a skupin likvidovaných za činnost proti státu, nebo pouze za své osobní postoje proti režimu. Charta však bez jakéhokoli omezení vydávala knihy, prohlášení, poskytovala interview Svobodné Evropě, Hlasu Ameriky a BBC, v posledních měsících před převratem její členové dokonce cestovali do zahraničí (Jiří Hájek, Dana Němcová aj.), kde vedli politické rozhovory, atd.\nUvnitř Charty 77, VONS a ostatních jejich odnoží působila rozsáhlá agentura StB. Na bázi II. a IX. správy FMV to však byla činnost víceméně kontrolní (v rámci objektové kontrarozvědky), nikoli řídící. Řízení Charty bylo prováděno velice komplikovaným způsobem, který dovoloval jeho kontrolu ze strany USA. Hlavní řídící funkci pro Chartu 77 vykonávaly osoby z báze KGB. Hlavní kontaktní osobou byl vedoucí 13. Oddělení ÚV KSČ R. Hegenbart, který současně řídil protiopatření FMV. Hegenbart byl přímo angažován na přípravě převratu od srpna 1988, na jeho provedení 17. 11. 1989 a dodnes jako kontakt působí prostřednictvím plk. StB Vostárka (býv. náčelník kanceláře FMV Vejnara) a pplk. Krásy na řízení činnosti KC OF, zejména pak jeho personální politiky (schvalování osob pro vládu, poslance FS, zahraniční službu, jiné politické strany atd. Směr kontaktu: Ladislav Lis, Oldřich Hromádka, Zdeněk Jičínský, Jaroslav Šabata, Petr Kučera a kancelář prezidenta republiky, zejména někteří poradci).\nTato skupina občanů Československa byla pro své dnešní poslání schválena pověřenými orgány SSSR a USA (prostřednictvím StB – KGB – CIA – Mossad). Souhlas vyslovovaly také jiné mezinárodní organizace.\nObčasné odsuzování a věznění členů Charty 77 a jí založených odnoží, mělo výchovný (kázeňský, disciplinární) a propagační význam. Věznění členové Charty 77 se tímto způsobem učili podřizovat se kázni, jestliže to okolnosti vyžadují, a současně jim bylo jejich uvěznění (nebo pouhé zadržení na několik hodin) podnětem k obrovské mezinárodní propagační kampani, vedené zahraničními vysílačkami a později i diplomatickým personálem států amerických spojenců. Československo se tímto způsobem seznamovalo s lidmi, o nichž by bývalo v listopadu nevědělo vůbec nic, anebo by pro něj byli nepřijatelní, pokud by byla dána přednost k seznámení s nimi prostřednictvím zpráv a informací z jejich nejbližšího okolí. Organizovaná reklama a propagace jejich osob upravila jejich obrazy v legendy a učinila z nich hrdiny, mučedníky, veliké spisovatele, myslitele, politiky a demokracii oddané státníky. K tomu účelu byly zřízeny nejrůznější literární ceny, udělovány čestné doktoráty na západních univerzitách atp. v podstatě je tento postup metodou hollywoodské tvorby Star, která se uplatňuje od počátku 20. století – kdokoli může být populární, kdo je intenzívně po nějakou dobu propagován všemocnou reklamou. Je to otázka účelu a nákladů, nikoli otázka kvality člověka.\nAgenturní činností StB proti Chartě 77 se zabývalo na FMV celkem asi 43 důstojníků StB. Rozsah této činnosti není vyčerpán pouze seznamem akcí proti Chartě a VONS, ale zahrnuje také činnosti oddělení StB pro boj proti sionismu, judaismu, svobodnému zednářstvu, Státnímu židovskému muzeu (tzv. kontrarozvědná ochrana) a židovstvu. Z těchto útvarů, které podléhaly většinou přímo KGB (mezinárodní koordinace), byly registrovány zahraniční signály (dispozice) pro činnost Charty. Současně byla registrována kooperace s ostatními disidentskými skupinami, zejména v Polsku, NDR, Maďarsku a SSSR. Každý z těchto důstojníků StB řídil agenturu uvnitř Charty 77 v počtu 5 až 7 TS (tajných spolupracovníků). Osobní charakteristiky vůdců Charty 77 (vč. VONS a ostatních tzv. nezávislých iniciativ) jsou vesměs nepříznivé. Psychiatrické analytiky konstatují v mnoha případech osobní rozvrácenost, mravní úpadek, sexuální promiskuitu a v některých případech drogy.\nKdyž se ministr vnitra Dr. Sacher dostal v únoru a březnu do styku s některými materiály týkající se Charty 77 a osobních charakteristik některých jejích vůdců, vzniklo akutní nebezpečí odhalení spojení mezi Chartou 77 a vedením komunistického státu a president Havel nechal jmenovat vládou Jana Rumla náměstkem FMV. Po 6 týdnech jeho působení na FMV se ztratilo přes 15 tisíc OS (osobních svazků, tj. osobních materiálů občanů, kteří byli z jakýchkoli důvodů předmětem zájmu StB). President si současně vynutil předání některých osobních materiálů, které byly z FMV předány Chartě (Uhl, Urban).\nJe nejvýš pravděpodobné, že nejdůležitější materiály týkající se Charty a jejích prominentů byly z FMV odstraněny ještě před 17. 11. 1989. Kupř. magnetofonové kazety s nahrávkami jednání mluvčích Charty, jejího vedení, jednání s některými zahraničními diplomaty apod., které vedení Charty předávalo StB, zmizely (záznamy o jejich existenci v osobních materiálech důstojníků StB byly patrně přehlédnuty). Rovněž byly odstraněny osobní materiály vůdců Charty 77: V. Havla, I. Havla, J. Dienstbiera, Zuzany Dienstbierové, Petra Uhla, Jar. Šabaty, A. Šabatové, L. Hejdánka, V. Bendy, J. Gruntoráda, M. Palouše, R. Palouše, J. Kantůrka, F. Kantůrkové, Vl. Chramostové, M. Kubišové, Zd. Jičínského, M. Motejla, dr. Danisze, Zd. Rychetského, P. Pitharta, J. Urbana, P. Kučery, J. Hájka, M. Hájka, A. Marvanové, P. Šustrové, J. Rumla atd.\nDále byly odstraněny všechny materiály z listopadu 1989 z jednání tzv. rozhodujících politických sil o převzetí moci v zemi. Rovněž byly odstraněny objektové svazky „Obroda“ (klub reformovaných komunistů z r. 1968 – politicky nejvýznamnější složka Charty 77 a dosud v OF). Dále zmizely objektové svazky zpravodajských agentur v zahraničí o objektech politické opozice v zahraničí – Pelikánovy „Listy“, Tigridovo nakladatelství „Svědectví“, Škvoreckého nakladatelství v Torontu, objektové svazky „Rada svobodného Československa“, nakladatelství A. J. Liehma atd. Rovněž byly odstraněny objektové svazky schwarzenberského paláce ve Vídni.\nExistuje velmi mnoho dalších důkazů o expozituře Charty a jejím spojení s konspirativní komunistickou mocí. Většina z nich však není vhodná k zveřejnění pro rizika s tím spojená. Rozsah ostatních by zdaleka překročil rozsah této zprávy.\nZpráva Komise FS pro vyšetření událostí 17. 11. 1989 byla prohlášena za utajenou a nebyla zveřejněna. Důsledky šetření se promítly do odsouzení několika bezvýznamných policistů k několikaměsíčním trestům nebo k podmíněným trestům. Vyšetřování bylo zaměřeno pouze na násilnosti na Národní třídě, bylo zmanipulováno a záměrně se vyhýbalo vyšetření politického pozadí převratu. Podobný osud postihl Nezávislou vyšetřovací skupinu studentů, která vznikla jako reakce na evidentní manipulování vyšetřovací komise FS.\nDůsledkem tohoto stavu věcí byly rychle a všeobecně se rozšířivší pochybnosti o legendě sametové revoluce, jak ji dosud urputně hlásá president a vláda Charty 77. President rovněž nedodržel svůj veřejně daný slib, že budou zveřejněny všechny záznamy o jednání s Adamcovou vládou a následně jednání tzv. rozhodujících politických sil (dodnes není známo, kdo je tímto pojmem označen)\nS odstupem 9 měsíců se však stalo zřejmým, že masakr na Národní třídě byl předem připraven a že byl koncipován jako signál k zahájení převratu. Po něm byla iniciativa okamžitě předána Chartě 77 – to dokazuje, že v přípravách existovala spolupráce (kromě mnoha dalších důkazů). Charta převzala iniciativu rozšířením sdělení sl. Drážské o smrti studenta, která se ukázala být dezinformací. Tento kritický bod spojení Charty 77 a zasvěcené části ÚV KSČ nebyl dosud objasněn a tvoří jedno z ústředních politických tajemství.\nKdyž byly tyto pochybnosti občanů spolehlivě zaregistrovány, natočila BBC pořad o událostech 17. 11. 1989, v němž je legenda korigována a vyúsťuje v tvrzení, že to byl nepodařený vnitrostranický převrat, který měl pouze odstranit Jakešovo vedení, ale který se vymkl z rukou. Na základě této predikce vystoupil jeden z předních mužů Charty, Jiří Ruml, s požadavkem, aby vyšetřování 17. listopadu bylo obnoveno. Nebezpečí, které v sobě takový požadavek skrývá, spočívá v tom, že komise bude opět sestavena z lidí Charty 77, kteří budou dokazovat tvrzení pořadu BBC, které je pokládáno za přijatelnou politickou verzi, korigující nesmyslnou báchorku o sametové revoluci. Stejným cílem však bude zakrytí každého spojení Charty s komunisty a kontinuity komunistické vlády – Chartě stále vyhovuje být považována za něco jiného, než čím ve skutečnosti je. Je nepochybné, že kdyby byla zveřejněna pravda, Havel a jeho vláda Charty 77 by museli padnout. To je však nepřijatelné pro zahraniční sponzory, kteří Chartu vypracovávali 13 let a nemají pro ni přijatelnou náhradu, se kterou by mohli souhlasit také Rusové. Vláda Havlovy Charty musí být tedy udržena.\nPoliticky nosnou byla pouze Obroda. V ÚV KSČ byla vytvořena skupina Urbánek – Mohorita, která byla Hegenbartem pověřena jednáním s Obrodou. Účelem byla spolupráce na kompromitaci Jakeše a jeho odchod z vlády. Hegenbart byl v této činnosti řízen KGB. Byl natočen film z Jakešova kompromitujícího vystoupení v západočeském kraji. KGB rozmnožila jeho videokazety a v zahraničí se prodávaly za 20 DM za kus. Současně prováděl Hegenbart izolaci Jakeše, který nebyl zasvěcen do událostí, aby byl v případě zahájení operace eliminován nežádoucí zásah. Hegenbart byl rovněž rozhodujícím mužem, který v červenci a srpnu 1989 řídil stanovisko ÚV a vlády k exodu východních Němců ze západoněmeckého velvyslanectví. V rámci spolupráce Hegenbart – Obroda vycestoval také Jiří Hájek těsně před převratem do Rakouska k projednání některých podrobností souvisejících s datem a technikou převratu.\nDen 17. 11. Byl zvolen jako nejvhodnější vzhledem k tomu, že je mezinárodním svátkem studentstva, a zaručuje tedy mezinárodní odezvu, a dále proto, že to byl poslední termín s aspirací na mezinárodní odezvu před schůzkou Gorbačov – Bush na Maltě, kde měl být projednán další postup velmocí při řízení sjednocování Německa, což předpokládalo také politickou změnu v Československu.\nZe zprávy zveřejněné Nezávislou vyšetřovací skupinou studentů, je dostatečně známo, jak bylo zmanipulováno jednání Pražské vysokoškolské rady za účasti Vasila Mohority k přípravě manifestace. Ke skutečnostem, které jsou už veřejně známy u průběhu masakru na Národní třídě, lze připojit:\nPřibližně 2 hodiny před příchodem průvodu na Národní třídu byl zastaven provoz tramvají v obou směrech. Dopravní podnik tedy musel dostat takový příkaz už asi 3 hodiny před tím. Současně byla Národní třída téměř vyklizena (liduprázdná),\nPohotovostní oddíly SNB byly v pohotovosti v Mikulandské ulici a v Konviktské už 3 hodiny před příchodem průvodu na Národní třídu,\nAsi hodinu před příchodem průvodu byly uzamčeny všechny domovní dveře všech domů od Perštýna až k Národnímu divadlu,\nZásahová četa ÚRNA (Útvary rychlého nasazení), která byla ve 3. Pohotovostním sledu (její členové byli doma u rodin, ale museli být k dispozici u telefonu), dostali v 10.30 hod. telefonický rozkaz k okamžitému návratu do útvaru (tedy 8 hodin před nasazením), tj. asi 4 hodiny před zahájením manifestace na Vyšehradě. Po příchodu k útvaru jim byla nařízena pohotovost. Když četa nastoupila v maskovaných uniformách a maskovaných čepicích, byl jim vydán rozkaz k nasazení červených baretů, které jsou součástí vycházkové uniformy. V 11.30 hod. byla četa převezena autobusem do Bartolomějské ulice k soustředění. Od 13.45 probíhala jejich instruktáž třemi důstojníky StB v civilu o jejich zákroku u Národního divadla – tedy v době, kdy manifestace začínala ve vzdálenosti asi 3 km. Zásahové četě byl na zvětšeném obraze podrobně vyložen uzávěr u Národního divadla včetně nasazení automobilu se zábranami. Byla instruována, že důstojníci StB jim budou ukazovat vytipované osoby v průvodu, které jsou pak povinni vytáhnout a zadržet.ÚRNA jsou cvičeny pro bleskovou akci, nikoli pro pořádkovou policejní službu. Plk. Bečvář, který vydal rozkaz k jejich nasazení, musel vědět, jak tato složka bude reagovat. Musel rovněž vědět, že její nasazení je neadekvátní, protože podle zákona a vnitřních předpisů FMV jsou ÚRNA nasazovány pouze při bezprostředním ohrožení životů, při organizovaném a ozbrojeném odporu. Nic takového se na Národní třídě nedalo očekávat. Plk. Bečvář byl do funkce dosazen právě Hegenbartem a je pravděpodobné, že protipředpisový rozkaz k nasazení ÚRNA nevydal z vlastního rozhodnutí. Zde kdesi mohou spočívat příčiny, proč se zastřelil.\nV odpoledních hodinách 17. 11. 1989 opustilo Prahu celé vedení Charty 77 včetně rodin. V Praze zůstali pouze Uhl, Benda, Němcová. Patrně existovalo jisté nebezpečí jejich pozatýkání v případě, že by se Hegenbartovi nepodařilo okamžitě paralyzovat akce a rozhodnutí většiny vedoucích ÚV KSČ a FMV, kteří nebyli do charakteru akce zasvěceni. Chartisté se však všichni vrátili už v sobotu v poledne zpět do Prahy. V té době a během neděle se Hegenbartovi podařilo definitivně odstranit nebezpečí zákroku Lidových milicí, které Jakeš mobilizoval. Cílem operace nebylo pouze odstranění Jakeše, ale ústup komunistů do předem připravených pozic, jejichž dislokace a krytí bylo předmětem dojednávání s Obrodou od ledna 1989. Od téže doby (po zatčení Václava Havla) byli Hegenbartem mobilizováni herci, zpěváci aj. k podpisovým akcím za jeho propuštění. Všichni iniciátoři byli komunisté. Ze seznamu studentů, kteří připravovali manifestaci a později se chopili organizování studentstva, vyplývá, že jde výlučně o děti prominentních rodičů. 86% těchto studentů mělo rodiče ve vysokých funkcích v KSČ, FMV, diplomatických službách, v kategorii generálních ředitelů a vysokoškolských profesorů atd. Existují důkazy o instruování těchto dětí jejich rodiči. Existují rovněž důkazy o tom, že už od června 1989 byla vypracována hesla jako „Nejsme jako oni“, „Nechceme násilí“ atd. a formy jejich uplatňování při demonstracích tak, aby nedošlo k fyzickému napadání komunistů – to byla jedna z podmínek dohody o předání moci a záruky za ni převzali sami komunisté prostřednictvím studentů a Občanského fóra.\nVedením OF byli pověřeni výhradně kmenoví členové Charty 77. Kvalifikovaný zpravodajský odhad předpokládá, že pro nasazení v OF bylo uvolněno přibližně 1100 lidí z nové báze KGB. Agentura StB byla nasazena celá (v Chartě 77), i když posléze došlo k řadě průvalů, z nichž některé byly účelové (Danisz apod.)\nObčanské fórum si zachovalo horizontální organizaci Charty, protože ta nejlépe vyhovovala možnostem průniků (politických, zpravodajských, finančních, kontrolních) a potřebám infiltrace všech ostatních politických stran, klubů, organizací a spolků, vznikajících ve vazbě na OF, tedy v podstatě na početně multiplikovanou Chartu 77.\nProto je výchozím bodem historie a politiky r. 1968. Je předkládán jako prvotní počátek dnešní demokratické politiky a jeho aktéři jsou tak předurčeni k převzetí veškeré moci. Tento politický akt, podporovaný Západem, má rehabilitovat hromadné nasazení tzv. bývalých komunistů. Je to schéma, které je uplatňováno ve všech komunistických státech Evropy. V Československu je však nejzřetelnější vzhledem k počtu komunistů vyloučených v r. 1968 z KSČ – jejich značný počet si nevynucuje přejmenování KSČ, ani změnu programu, protože tato organizace má jako svou veřejnou variantu OF.\nV rámci dohod o kontinuitě moci komunistické oligarchie byla činnost OF od počátku až k volbám vedena k likvidaci jakékoli potencionální opozice, která by mohla relativně vzniknout. OF bylo pod kontrolou komunistů stejně jako samotná KSČ a ostatní klasické politické strany – bylo však nutné zabránit vzniku jakkoli nezávislé organizace, která by tuto hegemonii mohla dříve nebo později ohrozit. Proto bylo v období únor – duben rozbito studentské hnutí a vyřazeno z jakékoli politické konkurence a učiněno zcela pasívním. Když se před volbami ukázalo relativní nebezpečí ze strany KDU, byly jeho volební šance zlikvidovány akcí proti Bartončíkovi, v níž se osobně angažoval V. Havel nejen výroky o rozhovoru s Bartončíkem, ale zejména tím, že vzal pod svou osobní ochranu Jana Rumla, který útok vedl. Ihned po volbách byla torpédována Čs. Strana socialistická akcí Melantrich, v níž se rovněž osobně angažoval Havel zasláním dopisu o svobodě slova. Vzápětí nato byla roztržena Republikánská strana, v očekávání je destrukce Lidové strany. Tím OF zcela ovládlo vnitropolitickou situaci a destruovalo jakoukoliv opozici. Akce byly provedeny zcela profesionálně a vylučují, že by jejich autory mohli být diletanti z OF. Kromě toho forma jejich provedení nutně předpokládá dokonalou a disciplinovanou organizaci s federálním rozměrem. Důkazem její existence byla rovněž volba Vasila Mohority místopředsedou FS, naprostou většinou hlasů, když KSČ má pouze 14% mandátů ve FS. Podobných důkazů o dokonale fungující kooperaci mezi KSČ a ostatními tzv. opozičními organizacemi (někdy vysloveně protikomunistickými) existuje celá řada.\nPřibližně od března 1990, kdy se v KC OF začal objevovat vliv mimopražských OF, který nekorespondoval s cíli chartistů, začalo docházet k silné názorové diferenciaci, která pokračuje a nabývá na ostrosti. OF politicky nepřežilo své volební vítězství. Příznaky se projevily už při sestavování federální vlády, která byla v základních ministerstvech sestavena Havlem už 3 týdny před volbami. Po akci Bartončík se v jejím důsledku projevil strach mnoha funkcionářů a sestavení vlády se protáhlo o 10 dní déle, než president předpokládal.\nV polovině roku 1988 bylo informováno o přípravě politického převratu v Československu 12 lidí z nejvyššího orgánu KSČ. V říjnu 1989 se tento počet zvýšil na přibližně 90 lidí, z nichž většina nebyla přímo z aparátu KSČ.\nNaprostá většina členů KSČ byla převratem a ztrátou své moci překvapena a označovala postup svého vedení za zradu. Od února do dubna 1990 nastalo v řadách členů KSČ znatelné uklidnění informovaností, kterou jim zprostředkovalo vedení až na úroveň okresních výborů. Došlo k všeobecnému pochopení faktu, že moc 1.3 milionů členů KSČ, 250 tisíc mužů plně vyzbrojené armády, 60 tisíc mužů FMV, 150 tisíc ozbrojených členů Lidových milicí a půl milionu občanů, sympatizujících s režimem, nebylo poraženo a že události jsou taktickou formou změn, jinak v krátké době neproveditelných.\nV prosinci 1989 byli všichni rozhodující funkcionáři KSČ, armády, LM a FMV přesně informováni o situaci a jejím smyslu. Latentní pohotovost byla udržována pouze do března 1990, kdy byla situace stabilizována zákonem č. 15/90 z 23. 1. 1990, který zaručoval KSČ veřejnou právní ochranu, garantovanou novou vládou. Veřejnost se proti zákonu nepostavila na odpor a situace byla zvládnuta.\nVolby v červnu byly zmanipulovány především difuzí voličů do množství plánovitě vytvořených indiferentních politických stran a rozptylem voličského potenciálu. Sestavením pořadníku kandidátů bylo zajištěno zvolení předem vybraných a schválených osob. Všechny politické strany byly infiltrovány předem připravenou organizací osob, sestavenou ve spolupráci s StB. Mezinárodní kontrola byla zajištěna expoziturou emigrantů (kupř. Škutina v ČSS, Pachman, Strobinger v ČSL, Horák v ČSSD atd., stejně tak byl obsazen Havlův štáb a vedení OF).


W oceanie Kto się kryje - čtemeDĚTEMjinak.cz\n› Polské knihy › 0-6 › W oceanie Kto się kryje\nW oceanie Kto się kryje\nKód produktu 7269\nJaká zvířátka se schovala v zahradě, v oceánu a v lese?\nKnížečky ze série „Kto się kryje?” jsou skvělou zábavou pro zvědavé děti. Na každé stránce najdou otevírací okénka, pod kterými jsou schovaná zvířátka. Díky malým otvorům můžou děti nejdřív hádat, jaké zvířátko se v okénku asi skrývá.\nW lesie Kto się kryje\nDotisk Výrobce: Zielona Sowa


FFFILM: Divoké vlny [Surf's Up] - 80%\nAnonymní 12. června 2007 11:57\nNo, po téhlé recenzi bych na to i zašel, ale jelikož bude dabing, tak ne... Jinak si ale myslím, že něčeho podobného se asi jen tak nedočkáme, jelikož dal Surf's Up za první víkend v Sev. Americe jen 16 mega. Pane Fuko, kdy bude recenze na Fantastic Four 2?\nAnonymní 12. června 2007 18:15\nJá spíš očekávám recenzi na Inland Empire. :))\nAnonymní 12. června 2007 19:23\nA ja transformery :)\nAnonymní 12. června 2007 20:47\nTen Z mi nějak připomína capitána Zissou z Life Aquatic. ne vzhledem ale pojetím\nAnonymní 13. června 2007 9:34\nTučňáci - netušíte co je to za spiknutí linuxáků, že v každém filmu musí být tučnáci? Po pravdě řečeno toho už mám dost plné zuby jak je to zvíře momenálně IN.\ncrom 13. června 2007 10:26\ntucnak z Antarktidy...\nAnonymní 13. června 2007 11:51\nk*rva za*ranej dabing za*ranej dabing !!!!! jak já ho k*rva strašně nenávidím když vypláznu v kině 2 kila za lístek tak chci slyšet originál ne nějakýho skřehotajícího kotka a spol... to sem se na*ral naposled mě takhle vytočil spider-man a star wars...\nAnonymní 13. června 2007 23:28\nZ toho traileru mi to prijde dost podobne surfarskemu dokumentarnimu filmu Billabong Odyssey. Jmeno Z je zase asi narazka na legendarni Z-boys, viz treba Dogtown and Z-Boys nebo novejsi Lords of Dogtown.\nAnonymní 14. června 2007 9:30\nteda z toho traileru co bezel u nas v kinech (kde byl navic komentar predabovanej do cestiny, jen tak halabala) mi to prislo jako desna sragora a v tom smyslu ("co muze bejt probuh zajimavyho na filmu o surfarich a o jejich snech a o tom jak jezdej na prkne na vlnach") to mozna bude tak jak jsem myslel, ale prekvapuje me ze o tom nekdo napsal takhle pochvalnou recenzi, mozna se na to vydam...\ncrom 15. června 2007 15:26\nto MUF: Mluvis mi z duse... chapu, ze filmy pro deti maji byt v cestine - tem je (vesmes spatna) kvalita dabingu fuk. Ale prekvapuje me, kolik filmu se u nas dabuje, kdyz se rozhodne nedaji zaradit mezi detske filmy... Nicmene dodavam: jeste ze nezijeme v Nemecku, tam se dabuje uplne vsechno a filmy v originale tam jsou promitany jako "art" filmy pro fajnsmekry (tj. v jedne kopii na 50 mil. obyvatel :-))\nAnonymní 20. června 2007 17:07\nDík za recenzi, která mě nepřekvapila - film se mi taky moc líbí, myslím, že v kategorii animáků dost zajímavý a odvážný krok. Až je mi Sony líto, že v Americe návštěvnost nic moc, ale je fakt, že po kladných recenzích se docela nezvykle drží na horních příčkách (už dva týdny na 5. místě), takže myslím, že to něco vydělá. A uvidíme jak zbytek světa...\nAnonymní 21. září 2007 19:59\nHuh ! Prave jsem to videl a jsem z toho uplne vyplaseny jak se mi to libilo. Je to trochu predvidatelne .. jiste .. a jsou to dost auta pribehem , ze .. ale jinac je to bomba ! Animace, grafika (voda !), dabing, hudba .. vse funguje krasne dohromady .. jsem nadsen !\nCim to ze lidi si uz neumi vyhrat s hranym filmem (az na Zissoua v posledni dobe) ?\nAnonymní 18. srpna 2008 21:38\nFilm jsem viděl v originálním znění na návštěvě známých v británii a musím říct, že jsem byl unešen. Díky skvělému dabingu působil film reálně (pokud se to u animáku dá říct) a místy mě přišel jako spíš pro starší, což bylo fajn ^__^. Nejvíce u mě však bodovaly domorodí tučňáci kanibalové a kamera


Jak na Facebooku propagovat firmu - stránka (page) | jaktak.cz\nPro založení stránky (page) je nutné, abyste se přihlásili. Navštivte domovskou stránku Facebooku www.facebook.com a přihlaste se.\nZadejte adresu http://www.facebook.com/pages/\nNa stránce naleznete přehled fanouškovských stránek umístěných na Facebooku. V čele naleznete políčko +Vytvořit stránku. Klikněte na něj.\nZadejte název vaší nové stránky. Na Facebooku jsou prakticky dvě možnosti - založení stránky (page) a založení skupiny (group). Page narozdíl od group má jednu výhodu - název page (stránky) se bude zobrazovat také v URL. Taková stránka je pak lépe optimalizovaná pro vyhledávače jako je Seznam nebo Google. Proto uvádějte takový název stránky, který odpovídá vašemu byznysu. Můžete zadat název vaší společnosti. V našem případě jsme zvolili pro eshop zabývající se prodejem koupelnového vybavení TOPkoupleny - vybavení koupelny - www.topkoupelny.cz\nNázev je neměnný. Budete-li jej chtít změnit, budete muset vytvořenou stránku smazat.\nStránka je vytvořena. Začneme obrázkem. Ten umístíme místo velkého otazníku vlevo nahoře. Umístíme logo naší společnosti nebo obrázek, na němž nalezneme vyobrazení související s naším byznysem. My jsme pro náš případ zvolili logo internetového obchodu. Obrázek jsme umístili jednoduše: najeli jsme myší na pole s otazníkem a zobrazil se odkaz Změnit obrázek. Vybrali jsme Nahrát obrázek - tedy z našeho počítače.\nNaše stránka začíná mít svou "tvář". V záložce Informace upravíme informace. Například uvedeme otevírací dobu, kontaktní údaje a odkaz na webovou prezentaci. Zadáme sídlo společnosti. Adresa se nám automaticky propojí s Google mapami. Uživatelé si vaši firmu tak mohou jednoduše dohledat na mapě, aniž by museli mapy vyhledávat a adresu zadat.\nZákladní profil stránky naší firmy na Facebooku je na světě. Nyní bychom se měli pustit do dalších aplikací, které nám Facebook nabízí. Například vytvoříme fotogalerii. Jakákoli naše úprava na stránce se zobrazí i v levém menu.\nPrávní omezení - Stránku můžete založit jen s oprávněním značky či osoby\nKlíčová slova: propagace firma facebook stránka\nPotřebujete nutně zjistit, jestli je váš obchodní partner skutečný podnikatel, nebo jestli se jen vydává za někoho jiného? Chcete žalovat společnost,…


Ekonomie se mění. Počítá s neracionálním člověkem | Téma | Lidovky.cz\nJan Sochor 31.1.2016\nTaxikáři mívají dobré a špatné dny, záleží na počasí, na tom, co se zrovna ve městě děje, na ročním období. Pokud by se chovali racionálně, v dobrých dnech by pracovali déle a ve dnech, kdy se nedaří, to zabalili a šli domů. Zvlášť když dispečinku platí za každý den úplně stejné poplatky. Ve skutečnosti se však ukázalo, že dělají pravý opak a skončí skoro pokaždé ve chvíli, kdy „mají vyděláno“. „Jako by měli v hlavě nastavený určitý denní příjem a pracovali tak dlouho, dokud ho nedosáhnou,“ všímají si Richard Thaler a další američtí ekonomové v průlomové práci o chování taxikářů v New Yorku. Jde o jeden z důkazů toho, že lidské bytosti se nechovají vždy logicky a racionálně. Naopak. Věci, které vlastníme, pro nás mají vyšší hodnotu než ty, co si můžeme koupit, na otázky odpovídáme podle toho, jak jsou položené, a říkáme, že si chceme šetřit na důchod, hubnout, lépe jíst, skončit s kouřením – a většinou nic z toho nesplníme.\nTo není zase tak překvapivé, jsme přece lidé, jenže ve standardních ekonomických modelech jako by tyto faktory neexistovaly. Předpokládají, že stejně jako vždy chladný a racionální pan Spock ze sci-fi seriálu Star Trek pocházejí všichni lidé z planety Vulkán. Vulkánci totiž nemají emoce a řídí se jenom logikou. Jak by se řeklo vědeckou hantýrkou, maximalizují užitek za každé situace a jsou tak mnohem vypočitatelnější. Takové zjednodušení však může být i jednou z hlavních příčin, proč se ekonomové tak často mýlí, nedaří se jim popisovat, co se děje ve světě kolem, natož předpovídat budoucí krize.\nV posledních letech se ale dostal do popředí zájmu nový druh ekonomů, kteří klasické uvažování hodlají změnit. Ve snaze odhalit, co všechno ve skutečnosti ovlivňuje lidské rozhodování, přišli behaviorální ekonomové na to, že jsme řečí seriálových postav spíše jako líný Homer Simpson než chladný a výkonný pan Spock.\nHomer Simpson vs. pan Spock\nBehaviorální ekonomie se zaměřila na samotné kořeny, základní poučky, které se učí studenti v prvním ročníku, aby je následně zapomněli a považovali za samozřejmé. „Pokouší se rozvinout klasické ekonomické modely o poznatky z psychologie, především na základě experimentů a pozorování lidského chování,“ vysvětluje Zdeněk Chytil, proděkan Národohospodářské fakulty Vysoké školy ekonomické v Praze.\nEkonomové tradičně předpokládají, že jejich ideální člověk druhu homo economicus má skvělé sebeovládání, vždy zvažuje veškeré náklady a zisky a ze zásady dělá logická sobecká rozhodnutí.\nEkonomové tradičně předpokládají, že jejich ideální člověk druhu homo economicus má skvělé sebeovládání, vždy zvažuje veškeré náklady a zisky a ze zásady dělá logická sobecká rozhodnutí. Jenže ve skutečnosti neplatí ani jedno z toho. Jak uvádí hlavní postava dnešní behaviorální ekonomie Thaler, většina z nás se více či méně často neovládá, podobně jako právě Homer Simpson. „I když víme, co je pro nás nejlepší, někdy to zkrátka neuděláme. Občas se přejídáme, opijeme nebo příliš utrácíme. Naopak cvičíme, šetříme nebo pracujeme méně, než bychom měli,“ říká.\nJak krátký je druhý předpoklad racionality při rozhodování, ukazuje obyčejné nakupování. „Klasické ekonomické teorie říkají, že když jde člověk do obchodu, zná ceny všech položek a ví, kolik čeho má přesně koupit. Ale ve skutečnosti se lidé vůbec na ceny nedívají, nakupují prostě burákové máslo, párky nebo džem,“ říká nositel Nobelovy ceny za ekonomii Christopher Sims. „Klasická ekonomie předpokládá, že si vždy porovnáte všechny dostupné modely mobilních telefonů podle jejich ceny, kvality a dalších vlastností, zjistíte všechny potřebné informace, přečtete všechny dostupné recenze a vyberete si, co je pro vás skutečně nejlepší,“ popisuje Simsův žák Filip Matějka z institutu CERGE-EI. „Behaviorální ekonomie k tomu přidává další možnosti. Například se orientujeme podle toho, jaký telefon má nějaká vybraná osoba, nebo podle sociálních preferencí. To může být důvod, proč si tolik lidí kupuje iPhone, i když by jim stačil levnější telefon,“ doplňuje.\nLidé se často nechávají strhnout okolím a očekáváním. Dan Ariely, jeden z nejznámějších ekonomů, který se emocemi v rozhodování zabývá, provedl řadu pokusů. Jeden z nich se odehrál v hospodě Muddy Charles v kampusu Massachusetts Institute of Technology (MIT). Studenti dostali k ochutnání dva druhy piva: Budweiser a pivo MIT, které obsahovalo balzamikový ocet. V testu naslepo jim více chutnalo to s octem, když ale předem věděli, že ho obsahuje, chutnal jim víc klasický Budweiser. Druhá skupina se o octu dozvěděla ihned po testu, i tak však tvrdila, že je lepší, což podle Arielyho dokazuje, že ani vědomosti nabité následně nedokážou naše pocity zvrátit. „Očekávání ovlivňují skoro každý okamžik našeho života a dokážou nás velmi lehce zaslepit proti pravdě,“ řekl Indexu Ariely.\nNakonec se lidé nechovají vždy jen sebestředně. „Behaviorální ekonomie bere v úvahu mnohem širší spektrum motivací než pouze sebezájem. Klasickým příkladem je rozhodování, zda darovat krev,“ popisuje Matějkův kolega z institutu CERGE-EI Michal Bauer. Podle klasické ekonomie by mělo dárců přibývat, pokud jsou finančně motivováni. „Jenže v praxi se může dostavit úplně opačný efekt. Lidé jsou totiž často motivováni snahou pomoci, a když dostanou peníze, pocit konání dobra mizí,“ popisuje.\nOd homo economicus k člověku\nEkonomové si uvědomovali odedávna, že člověk se nemusí chovat úplně racionálně. Už otec ekonomie Adam Smith vnímal psychologii jako jeden z faktorů, který ovlivňuje naše rozhodování. Vedle slavného Bohatství národů ostatně napsal i spis Teorie mravních citů, na který se dnes ekonomové stále častěji odvolávají.\nKahneman a Tversky došli k závěru, že člověk se podvědomě brání ztrátám a riziku, protože ztráta jednoho dolaru má na psychiku 2,5krát vyšší negativní dopad, než je pozitivní dopad ze zisku jednoho dolaru.\nPřesto se ekonomie především po druhé světové válce a s nástupem popularity matematiky a výpočetní techniky stala vědou, jež se snaží všechno, včetně člověka, nacpat do modelů, vzorečků a kolonek. Zažitou představu pana Spocka v ekonomii jako první naboural nobelista Herbert Simon, který přišel s teorií omezené racionality. Základy nového odvětví ale definitivně položili Daniel Kahneman a Amos Tversky, když v roce 1979 zveřejnili svou Prospect Theory, Teorii vyhlídek, jak se člověk rozhoduje mezi dvěma nejistými možnostmi. Také za to v roce 2002 dostal Kahneman Nobelovu cenu za ekonomii a jejich práce je jednou z nejcitovanějších v oboru, i když autoři jsou psychologové.\nKahneman a Tversky došli k závěru, že člověk se podvědomě brání ztrátám a riziku, protože ztráta jednoho dolaru má na psychiku 2,5krát vyšší negativní dopad, než je pozitivní dopad ze zisku jednoho dolaru. Jaké lidé udělají rozhodnutí, neovlivňuje podle obou psychologů jen jejich nechuť riskovat, ale i to, jak jsou možnosti, mezi nimiž se rozhodují, postaveny.\nA ve své pozdější práci dávají příklad. „Představte si, že Spojené státy se připravují na propuknutí neznámé asijské nemoci, která podle odhadů usmrtí 600 lidí. Vláda navrhne dvě možnosti, jak s nemocí bojovat. Když vybere program A, zachrání 200 lidí, když vybere program B, existuje třetinová pravděpodobnost, že se podaří zachránit všech 600 lidí a dvoutřetinová pravděpodobnost, že nezachrání nikoho,“ píší a dodávají, že 72 procent lidí, kterým tyto dvě možnosti dali, si vybralo program A. Proto, že lidé mají k riziku negativní vztah a raději volí jistotu.\nJenže tím pokus neskončil. Kahneman s Tverským potom změnili formulaci otázky. Program C znamenal, že 400 lidí zemře, a program D, že je třetinová pravděpodobnost, že nezemře nikdo, a dvoutřetinová, že zemřou všichni. Stačilo vyměnit slovo „přežije“ za slovo „zemře“, a 78 procent zvolilo druhou možnost. Ukázalo se, že lidé jsou ochotni více riskovat, aby zabránili někomu zemřít než aby životy zachránili. Místo toho, aby počítali s chladnou hlavou, co je pro ně samotné nejvýhodnější, nechali se ovlivnit na první pohled takovou banalitou, která působí čistě na lidské emoce, jako je změna zvolených slov.\nRaději zítra než dnes\nJeden americký řetězec rychlého občerstvení se jmenuje po příteli Pepka námořníka Wimpym, který se proslavil výrokem: „Rád ti zaplatím v úterý za hamburger, který sním dnes.“ Wimpy ilustruje problém chování na trzích, jež psychologové vypozorovali. Lidé preferují nižší zisk dnes před vyšším ziskem v budoucnu. Pokud jim někdo řekne, že mohou dostat deset dolarů dnes, nebo jedenáct dolarů zítra, většina sáhne po první možnosti. Pokud jim ale nabídne, že mohou dostat deset dolarů za rok, nebo jedenáct dolarů za rok a den, většina lidí volí druhou možnost. Rozdíl přitom vždy činí jeden den, ale rozhoduje časová perspektiva.\nJak výstižně napsal profesor z Harvardu David Laibson, „lidé mají velký sklon k tomu, být netrpěliví ohledně současnosti a trpěliví v budoucnu. Pokud se zeptáte, dají-li si ovoce, nebo čokoládu, většinová odpověď zní čokoládu. Ale pokud se zeptáte, co by si dali za týden, odpovědí bude ovoce. Právě teď prostě chceme čokoládu, cigarety a béčkové filmy a v budoucnosti si slibujeme, že si dáme ovoce, přestaneme s kouřením a budeme sledovat filmy Ingmara Bergmana.“\nLidé nejednají racionálně, protože nedokážou správně ocenit budoucnost. Utrácíme příliš mnoho za to, co chceme teď, na úkor toho, co bychom si mohli pořídit později.\nLidé tedy nejednají racionálně, protože nedokážou správně ocenit budoucnost. Utrácíme příliš mnoho za to, co chceme teď, na úkor toho, co bychom si mohli pořídit později. Proto je pro lidi těžké přestat kouřit nebo hubnout. Takové problémy by přitom nemohly podle klasické ekonomie nastat.\nPodle vědců má lidské neracionální chování svůj důvod, který leží přímo v našem mozku. Po psycholozích totiž přichází neurovědci a vzniká tak neuroekonomie. Náš mozek se podle nich dá rozdělit na dvě části. Na část racionální a část podléhající emocím. „Zdá se, že většina našeho rozhodovacího procesu je pevně zakódovaná v mozku už z doby před 100 tisíci let, kdy naši předci žili v afrických savanách. Naučili jsme se dělat rychlá rozhodnutí, protože tehdy to byla otázka života a smrti, toho, jestli ulovíme antilopu, nebo nás sežere lev,“ říká známý americký investor a komentátor John Mauldin.\nI když jsou takové instinkty pro přežití užitečné, do moderního světa se nehodí. Všechny informace totiž směřují nejprve do emoční části mozku. Rozhodnutí, která dělá, jsou na základě podobnosti, známosti a včasnosti. Zato dokáže zpracovat velké množství informací najednou. Logická část uvažuje pomalu a analyticky, dokáže však zpracovávat vždy jen jednu informaci. Vědci také zjistili, že emoční část je mnohem starší, jinými slovy jsme se dříve naučili emocím než racionálnímu uvažování. Je přitom dokázáno, že když se člověk snaží jít například proti většinovému názoru, jsou zapojeny ty systémy mozku, které se ho od toho snaží odradit. Stejně tak když se rozhoduje o věcech v současnosti, používá jiné části mozku než při rozhodování o věcech budoucích.\nSami sobě neodoláme\nU rozdílného uvažování o současnosti a budoucnosti nejde jen o podléhání nějakému pokušení v přítomnosti. Vychází z něj také lidská tendence prokrastinovat, tedy odkládat věci, které mají okamžité náklady, ale v budoucnu by se vyplatily, jako je rozhodnutí cvičit, uklidit si kancelář nebo hned napsat článek, který je nutné odevzdat za týden. Problém prokrastinace a slabé vůle lze podle ekonoma Dana Arielyho řešit tak, že si v době, kdy uvažujeme racionálně, stanovíme jasné cíle a termíny. „Mé osobní zkušenosti se studenty jasně ukazují, že když nám termíny stanoví někdo jiný než my sami, spíše je splníme,“ říká.\nZ řady pozorování vychází najevo, že lidé mají tendenci cenit si daleko víc věcí, které vlastní, než těch, jež by vlastnit mohli. Podobně si lidé cení více věcí, které sice nevyrobili, ale třeba alespoň sestavili.\nTaková forma motivace se dá použít v širokém spektru činností. „Třeba u lékaře by bylo rozumné platit zálohu, o kterou by člověk přišel, pokud se nedostaví na vyšetření. A to samé lze využít i u kreditních karet. Při žádosti o kartu by si klient mohl stanovit, kolik může utratit peněz za jaký druh zboží a co se stane, pokud limit překročí. Důležité je posuzovat to s chladnou hlavou,“ říká. Ariely také nabourává některé klasické ekonomické koncepty, jako je zákon nabídky a poptávky. Když se totiž stanovuje cena předmětu, který neměl žádnou známou hodnotu, může dojít k iracionálnímu ocenění. Všechny předměty přitom vždycky posuzujme podle toho, jestli stojí více, nebo méně než podobné věci. „Při koupi plazmové televize její cenu poměřujeme s tím, kolik by podle nás měla plazmová televize stát a kolik stojí jiné plazmové televize. Nikdo už ale neřeší, jestli jde o skutečně správnou cenu,“ vysvětluje Ariely. „Vztah mezi nabídkou a poptávkou je tak spíše než na preferencích spotřebitelů založen na jejich paměti,“ říká.\nTo, že cena, která vzniká na trhu, není důsledkem racionálních procesů, se snaží dokázat i další koncept behaviorální ekonomie. Z řady pozorování vychází najevo, že lidé mají tendenci cenit si daleko víc věcí, které vlastní, než těch, jež by vlastnit mohli. Podobně si lidé cení více věcí, které sice nevyrobili, ale třeba alespoň sestavili. Ekonomové to označují jako „efekt Ikea“ podle švédského nábytkářského řetězce, který snižuje cenu právě tím, že dodává výrobky rozložené. „Jakmile něco vyrobíme nebo postavíme, zamilujeme se do toho a máme pak tendenci tyto věci přeceňovat. Můj dům má pro mě prostě vyšší hodnotu než pro potenciálního kupce. Tato tendence spolu s tím, že je pro nás v současnosti těžké dělat to, co pro nás bude dobré v budoucnu, nám říká, že ocenění věcí a služeb je závislé na čase a na stavu mysli,“ říká Ariely.\nBehaviorální efekty jsou přitom vlastně už dobře známé v takřka „sousedním“ oboru, v marketingu. Reklama a prodej dávno těží z psychologických triků a prakticky dnes stojí na tom, že lidé mají rádi pocit luxusu a výjimečnosti.\nI když jim stačí jen ten pocit. Není na tom nic ekonomicky a je to pravděpodobně ten nejlepší byznys. Dokazuje to třeba úspěch výrobců značkového oblečení. Jejich zboží ve skutečnosti není luxusní, ale často se ho prodává víc než levnějších alternativ. Kromě lásky k Applu, jehož telefony a počítače se prodávají za výjimečné ceny, i když je druhým největším výrobcem na trhu, to ukazují například i automobilky. Především auta německého trojlístku Audi, BMW a Mercedes si stále udržují punc výjimečnosti, i když společně letos vyprodukují téměř šest milionů automobilů. Mimochodem, Audi prodává globálně i v západoevropských zemích více aut než z pohledu ceny a výkonu lákavější Škoda.\nJenom trochu šťouchnout\nVšechny tyto poznatky mají praktické využití nejen v reklamě. Před osmi lety vydal ekonom Richard Thaler a právník Cass Sunstein knihu Nudge (Šťouch): Jak postrčit lidi k lepšímu rozhodování o zdraví, majetku a štěstí. Hned v úvodu nastiňují jeden základní problém. Pokusy ve školní jídelně ukazují, že děti si nejčastěji dají jídlo, které je nejvíc na očích a uvidí ho jako první. Otázka je, jak s tímto poznatkem naložit. A podle Thalera se Sunsteinem je třeba pošťouchnout lidi k lepšímu chování. Tedy v tomto případě dávat dětem zdravější jídlo.\nSystém šťouchů se dá přitom přenést do jakékoli oblasti lidského chování: od drobností, jako je slavná moucha namalovaná uvnitř pisoáru nebo nápis na londýnském přechodu „podívejte se doprava“, které navádějí k jednoduchým úpravám chování, až po motivaci lidí, aby si spořili na penzi, či odvěké otázky, jak je přesvědčit, aby začali hubnout.\nSystém šťouchů se dá přenést do jakékoli oblasti lidského chování: od drobností, jako je slavná moucha namalovaná uvnitř pisoáru, až po motivaci lidí, aby si spořili na penzi.\nNejde přitom jen o teoretické koncepty a drobnosti známé ze zahraničí, leccos se může hodit a uplatnit i u nás. „Studovali jsme diskriminaci na trhu práce a nájemního bydlení. Lidé jsou přesyceni informacemi a automaticky si rozhodování zjednodušují. Zjistili jsme, že o úspěchu nebo neúspěchu ve velké míře rozhoduje to, jakou informaci potenciální zaměstnavatel vidí jako první. To ovlivní, zda vůbec váš životopis otevře a jak detailně ho čte. Jméno je na žádosti o práci vidět jako první a často je nositelem stereotypů, především když z něj lze odvodit etnikum. Pokud by se ale jméno k uchazeči přiřadilo až ve druhém kole rozhodování, mělo by mít menší vliv, protože zaměstnavatel by se už předtím ze životopisu dozvěděl podstatné informace, jako je vzdělání či pracovní zkušenosti žadatele. Taková relativně drobná změna by tak mohla vést ke zmenšení diskriminace,“ popisuje Bauer z CERGE-EI.\nThaler se Sunsteinem přitom čelí kritice, že jejich přístup je na hraně etiky a manipulace. Thaler ale sám upozorňuje, že jejich metoda se nesmí zneužívat. „Pokaždé, když podepisuji knihu, přidávám věnování: Když pošťuchujete, dělejte to pro dobro věci,“ uvádí. Sám kritizuje zneužívání, jako je například ztěžování odhlašování předplatného, které stačí objednat zadáním platební karty, cesta ven ale vede jen přes nekonečný telefonní automat. Nebo třeba automaticky předzaškrtnuté nabídky pojištění či zavazadel navíc při objednávce letenek. Thaler proto stanovil tři základní pravidla, kterých by se měl každý držet. Veškeré podobné pobídky by měly být především transparentní, snadno rozpoznatelné a nikdy nesmí být skryté nebo zavádějící. Pro každého by mělo být naprosto snadné se takového pošťuchování zbavit nebo se mu bez větší námahy vyhnout. A konečně, vždy by měl být dobrý důvod věřit, že vše je v nejlepším zájmu pošťuchovaného.\nLidé dělají chyby, ale nejsou hloupí\nHlavní námitkou však je, že lidé jsou dost možná neracionální, ale nejsou hloupí a ze svých chyb se učí. „Buď zatím nenabízejí zase tak zásadní nové přínosy do praxe, nebo ty závěry už lidé často instinktivně tuší a uplatňují,“ upozorňuje například guvernér ČNB Miroslav Singer, i když jak říká má k behaviorální ekonomii dobrý vztah.\nJedna z teorií takzvané racionální nepozornosti tvrdí, že lidé mají velmi dobrý důvod informace ignorovat a rozhodovat se neracionálně. „Racionalita spočívá v tom, že si uvědomujeme, že je nemožné všechny informace využít,“ popisuje nobelista Sims, jehož práci rozvíjí Matějka z pražského CERGE-EI. „Lidé dělají chyby, ale zcela vědomě a uvědomují si to. Zkrátka jim pokaždé nestojí za to investovat čas a energii do úplně racionálního rozhodnutí,“ říká. Příkladem může být jak běžné nakupování, kdy člověk neporovnává každou cenu s konkurenčním obchodem, tak třeba odklikávání dlouhých smluv na internetu. Upozorňuje ale, že různé přístupy mohou fungovat v odlišných situacích a přínos behaviorální ekonomie je jistý. „Je to určitě důležitý krok, protože popsali věci, které se dosud neuměly vysvětlit. Thaler určitě ukazuje otázky, které si máme pokládat,“ dodává.\nBehaviorální ekonomie je zatím poměrně mladý obor, a jak připouští i jeho hlavní představitelé, čeká na další generaci ekonomů, kterých snad bude mnohem víc než otců zakladatelů. „Je docela možné, že se ještě někteří z nás dožijí toho, že se z ní stane proud ne alternativní, ale hlavní. Pokud nikoliv, zcela určitě mainstreamovou ekonomii ovlivní,“ uzavírá Zdeněk Chytil z VŠE.\nJan Sochor, Jan Klesla, Luděk Vokáč\nTatana Ale lidé nejsou hloupí, viz náš slavný důchodový popilíř. Politici nejsou... 11:17 1.2.2016\nHonza Urbanec Co si mám o tomto myslet: "šetříme nebo pracujeme méně, než bychom... 22:07 31.1.2016\nHonza Urbanec K těm taxikářům na začátku Oni se chovají racionálně, když se na práci... 22:05 31.1.2016\nPočet příspěvků: 3, poslední 1.2.2016 11:17 Zobrazuji posledních 3 příspěvků.