Obliba e-Sportů je na vzestupu, kdo jsou jejich diváci, jak jsme na tom v porovnání se světem a o tom jaká je v Česku čeká budoucnost, jsme se bavili se moderátorem, komentátorem a recenzentem počítačových her Zdeněkem Princem z Primy COOL.\nKdo nejvíce sleduje e-Sporty?\nSamozřejmě převládají kluci, ale určitě to není tak, že by e-Sporty nesledovaly také holky. Myslím, že v tuto chvíli je ještě mnohem důležitější rozdělit to na náhodné diváky a na diváky, kteří sledují e-Sporty záměrně. A v tomto obecném hledisku jsou to ve většině případů lidé, kteří si cíleně za tím přenosem nebo pořadem jdou. Skladba diváků také do velké míry odráží i rozvrstvení hráčů v ČR. Samozřejmě cílová skupina do 35 let je zastoupena zdaleka nejvíce. V bližším rozčlenění na konkrétnější skupiny vládnou děti do 15 let.\nTakže se lidé rádi dívají na hry, co sami hrají?\nJe to dané hlavně povahou her samotných. Často se to přirovnává ke sportovnímu přenosu, ostatně, říká se tomu „e-Sport“, takže se to dá takhle chápat. Bez ohledu na to, jestli je to sport, nebo ne. Ale pravidla her nejsou tak jednoduchá a zřejmá, jako jsou pravidla fotbalu, biatlonu atd., takže člověk musí věnovat určitý čas tomu, aby je pochopil a aby to pro něj bylo srozumitelné i z pohledu diváka. V tomto je to poněkud limitující a spíše za tím jdou lidé, co tu hru alespoň znají. Aby se k tomu nachomýtl náhodně někdo z rodiny, se spíše nestává.\nTohle je tedy ten největší rozdíl, který vidíte mezi tradičními sporty a e-Sporty?\nCo se týče komentování, není to zas tak rozdílné od komentování hokeje, fotbalu apod., protože komentátoři vidí tu hru, znají hráče, jejich historii, statistiky, taktiky týmů a děje se kolem nich spousta věcí – ať už jde o dění na sociálních sítích nebo o jejich osobní záležitosti. Tohle všechno se dá do komentáře zahrnout stejně jako u fotbalu nebo u hokeje, takže v tomto ohledu je to úplně stejné.\nJak moc musíte mít hru „nahranou“, abyste ji mohl komentovat? Jak je náročné sledovat přenos Counter Striku?\nJá bych řekl, že hodně. Myslím si, že zejména Counter Strike je na sledování jeden z těch nejjednodušších, a to i tak je pohledem nezaujatého diváka poměrně složitý. Určitě potřebujete praxi a hru musíte znát malinko jinak, než ji znají hráči.\nNemusíte být nejlepší na světě, co se týče vlastního hraní. Ale zase musíte znát spoustu věcí, jako třeba to, jak konkrétní tým zahraje na konkrétní mapě nějaké kolo, jakou paletu taktik mají hráči k dispozici a jaké jsou zrovna výhodné. Takže člověk musí znát mapy, hráče, to, jak hráči hrají, a potom je to už jen o postřehu, praxi, sledování a porovnávání. Je to, jako byste komentovala fotbal a věděla, že Messi nabíhá z pravé strany a bude střílet na vzdálenou tyč – tak prostě vidíte, že hráč ABC z týmu DEF zahraje tohle a tohle.\nKomentoval jste někdy nějaké tradiční sporty?\nJá se ke komentování tradičních sportů nikdy nedostal, takže v tomto ohledu nemám vůbec žádnou zkušenost. Občas na nějakých akcích, co pořádáme, komentuji sice hru, ale fotbal, což je bližší, a hodně to připomíná normální komentování. Tradiční sporty jsou o dost pomalejší, to je obrovský rozdíl, a zároveň jsou tak chytře vymyšlené, že je člověk pochopí během chvilky, i když je vidí poprvé. A to se bohužel u her, jako je Counter Strike, League of Legends a dalších e-sportových titulů nedá. Což je podle mě jedna z největších překážek, kvůli kterým nemají e-Sporty tak masovou popularitu jako ty tradiční.\nNa jaké úrovni jsou čeští hráči v porovnání s evropskou, potažmo světovou špičkou?\nPokud bychom se bavili o tom, že světová úroveň je první liga, tak je tady jeden tým, který hraje druhou ligu, co se týče Counter Striku, zbytek nějakou „dvaapůltou až třetí“, rozhodně nepatříme ke špičce. A ani náš profesionální tým nemá šanci rovnat se s ostatními, možná někdy do budoucna, ale v tuhle chvíli ne. Týká se to bohužel i ostatních her, právě jako je League of Legends, což je jedna z nejhranějších her, týká se to i kartiček Hearthstone a dalších titulů. Takže opravdu je to zatím ještě hodně daleko.\nMyslím, že financemi a obecně přístupem k počítačům dlouhodobě. Když si vezmeme třeba Švédsko, je to země, která je menší než my, má méně obyvatel, ale k počítačům se dostali rychleji a jsou v tomto ohledu progresivnější. Obecně má celá Skandinávie ve špičce mnoho týmů ve spoustě her na nejlepší možné úrovni. Těžko říct, jestli je to o přístupu k technologiím nebo o nějakém nastavení společnosti, která dětem beztrestně dovoluje hrát hry, aniž by musely cokoli komukoli vysvětlovat.\nJak osobně vidíte budoucnost e-Sportů a kam myslíte, že to bude dál pokračovat?\nPopularita, ať už divácká nebo ze strany inzerentů, neustále roste, takže v tomto ohledu se předpokládá, že bude růst jako celek. Co se týče světové scény, bude záležet na tom, do jaké míry se udrží aktuální tituly, které se hrají, a co se v budoucnu objeví nového. U nás v Česku je to zejména o penězích, takže pokud to bude lákat více inzertních partnerů, budoucnost to určitě má. V současnosti i u nás zájem inzerentů stoupá. Zajímají se subjekty z nejrůznějších sfér, jednou je to automobilka Opel, jednou fastfoodový řetězec KFC...\nChtějí být vidět. Ví, že v tom je potenciál, takže se s tím najednou spojují značky a subjekty, o kterých bych předtím vůbec neuvažoval. Je tedy dobře, že tým Extatus se stal profesionálním, že vytyčili a ukázali nějakou cestu, kterou to půjde, a možná na to navážou i týmy v jiných hrách, jako je třeba League of Legends.\nCo jsou kromě Counter Striku Vaše oblíbené hry?\nNo, já zjistil, že hraju úplně všechno. Nemám žánr, který bych neměl rád nebo kterému bych se vyhýbal, ale problém je v tom, že na to nemám skoro čas. Je to paradoxní v tom, že se recenzováním a psaním o hrách živím cca 10 let, a zjistil jsem, že hraní pro zábavu skoro zmizelo. Takže teď, když hraju, je to nějaká věc na recenzi. Na druhou stranu, hry nikdy nebyly střed mého vesmíru. Rád jezdím do přírody, vařím, čtu atd., takže pro mě to vždycky byla obživa, věc, která mě baví, ale ne záležitost, ke které bych se upínal, když vstávám, a přemýšlel nad tím, jak budu hrát, a večer s tím zase usínal. Velice rád odjíždím na chalupu i mimo počítač a tak.\nA co chystáte za novinky v rámci e-Sportů?\nPo zkoušení v minulém roce, co se přenosů týče, jsme si vymysleli e-sportový magazín, kde budeme shrnovat, co se událo ve světě e-Sportů, výsledky ze světa, z Česka a tematické činnosti, jako jsou rozhovory a reportáže z akcí. Pořad bude distribuovaný online na iPrima.cz a YouTube, ve spolupráci s ESL probíhá a momentálně běží také druhá sezóna ROG COOL Ligy v Counter Strike: Global Offensive a League of Legends. Ta vyvrcholí velkým finále na Vodafone YOU FESTu na konci září. Také chystáme spolupráci s velkou světovou organizací ESL, která zaštiťuje spoustu programů, to bude někdy na konci roku. Je toho pořád hodně.\nČeská televize začala natáčet Strážmistra Topinku, spin off Doktora Martina527\nPrahu rozhořčil ruský článek o roce 1968, Zeman se hodlá ohradit151\nTýden v médiích: Jedna, dvě, #MeToo jde, #MeToo si jde pro tebe844\nČeská televize začala natáčet Strážmistra Topinku, spin off Doktora Martina765\nRecenze Pavla Koutského: Já, Kajínek - mýtus o novodobém Robinu Hoodovi je daleko za hranou morálky2 433\nČeská televize začala natáčet Strážmistra Topinku, spin off Doktora Martina873


Aktuální nabídka komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná než Vás někdo předběhne.\nKategorie komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující komerční nemovitosti Horní Kalná, a to komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná, pronájem komerční nemovitosti Horní Kalná, dražby komerčních nemovitostí Horní Kalná.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii komerční nemovitosti k prodeji Horní Kalná nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích komerční nemovitosti Horní Kalná, komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná, pronájem komerční nemovitosti Horní Kalná, dražby komerčních nemovitostí Horní Kalná.\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná, je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro komerční nemovitosti Horní Kalná, zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nNehledáte komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná ?\nPokud jste v této kategorii komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná. Určitě lépe naleznete komerční nemovitosti na prodej Horní Kalná, který hledáte.


AstRados92, 1.8 stříbrná, X18XE1 - Stránky 3 - Opel Astra G + Zafira A forum\nPříspěvek od vasekpetr1 » 19 říj 2013, 00:10\nA tos tak chtěl, aby ti nesvítila espézetka nebo jsi chtěl ušetřit u Aleša za diódu ?\nP.S. já se k tomu tripplingu budu muset taky dokopat - už mně to doma straší od jara. Když vidím, že i u tebe šla pojistkovka ven, tak to musím taky tak udělat. Budíky byly taky venku?\nPříspěvek od Radoš 92 » 19 říj 2013, 00:31\nNene, budíky vůbec. Vše se dělá u pojistkovky. Šla ven "bez zaklínadel", takže vcelku fajn.\nTo že to tak svítí je náhoda, protože u Astry je to jinak zapojené originál než u Zafiry. On na to Aleš přišel, jak, ale já to nechci. Na Zafiře B, co jsem teď měl, jde denní svícení definovat zvlášť pro předek, (UEC - přední elektrické centrum) a zadek, (REC - zadní elektrické centrum), na diagnostice. Takže si můžeš nastavit co chceš aby ti svítilo a co ne. A měl jsem to právě tak, že svítilo všechno, jen ne SPZ a v noci, když jsem chtěl, tak jsem jen otočil vypínačem a svítilo všechno jak má. Jelikož jsem si na to zvykl, tak mi to vyhovuje tak a nežádám opravu od tvůrce a nereklamuji.\nPříspěvek od Vojta » 19 říj 2013, 00:59\nOndra B. má pravdu\nPříspěvek od Marťasek » 19 říj 2013, 07:29\nPředem Radku teda gratulace a vozu i když nechápu tedy proč jsi se zbavoval svého původního Gčka který bylo vymazlení a byl to dízl?!\nA teď tady k tomuhle:\nOndra B. píše: Za dvě zadní mlhvky bych bral techničáky!\nNeb pokud přijedu za řidiče který má takto upravené osvětlení, absolutně po pár sekundách nic nevidím, neboť nemám kam pohledem uhnout.....\nPokud má auto jen jednu může se dívat na pravou stranu, dále pokud začne brzdit a já bych nestihl zareagovat a napral to do něj, můžete věřit že to bude v protokolu PČR a budu trvat a odtažení vozu na TK kde bude tato úprava nalezena, samozřejmě pojišťovna pak škodu nezaplatí a naopak já se budu soudně domáhat náhrady za škodu na svém vozidle...\nALE JE TO JEN MŮJ NÁZOR, nikomu ho nenutím\nHochu sklidi se vrať řidičák, nebo si aspoň pořádně přečti zákon o provozu na pozemních komunikací! Takový namyšlený frajery miluju! Doufám, že aspoň víš, jak se jaké světla a kdy používají? Protože co tak na našich silnicích jako profesionální řidič, který za měsíc najede kolem 8tis km sleduji, je to čím dál tím horší co se osvětlení týče!\nVyhláška EHK č.48 :\nZařízení kategorií F nebo F1 nebo F2: Povinné.\n6.11.4.1 Na šířku: pokud je namontována pouze jedna zadní mlhová svítilna, musí být vzhledem ke střední\npodélné rovině vozidla umístěna na opačné straně, než je předepsaný provoz v zemi registrace;\nvztažný střed může být také umístěn na střední podélné rovině vozidla.\nPříspěvek od pKsUaBnEeSc » 19 říj 2013, 08:25\n[quote="Marťasek"]Předem Radku teda gratulace a vozu i když nechápu tedy proč jsi se zbavoval svého původního Gčka který bylo vymazlení a byl to dízl?!\nprotože chtěl zkusit i něco jiného,nakonec benzín je benzín a když prodal zafiru b tak určo za to neměl jen 35 tak něco zbylo na úpravy\nProtože co tak na našich silnicích jako profesionální řidič, který za měsíc najede kolem 8tis km sleduji, je to čím dál tím horší co se osvětlení týče!\ntak to moc nenajezdíš...se světly máš pravdu většina má neseřízené někdo nesvítí vůbec a nekdo má led z tesca narvané na bocích spz\nPříspěvek od Ondra B. » 19 říj 2013, 09:07\nMarťásku co tady ctu ty tvoje plky ty si vazne profik ridic. Jen tak dal.ty profi ridici. Jen jsem vyjadril svuj nazor na zadni dodelavanou druhou mlhovku.ktera nebyla na aute homologovana. Je videt ze si naprosto profi vyrovnanej ridic .papa\nPříspěvek od AstraMan » 19 říj 2013, 10:12\nPříspěvek od funzoo » 19 říj 2013, 11:25\nkubes .. 8.tis/měs že je málo? je vidět že jsi nikdy nejezdil... nebo jezdil, ale nečekal jsi nikde na vykládku a nebo jsi se neříídil dle zákona a vyhazoval jsi kolečka....\nondra b .. mi to nedalo, ale jak poznáš když přijíždíš k autu před tebou co má obě mlhovky, zda tu druhou má dodělávanou, nebo originální? protože já to nepoznám a ono je spousta aut, které mají dvě již od výroby...\nale jinak souhlasím, že asi chceš tím vším říci, že jsou řidiči netolerantní a nevypínají si mlhovky, když je někdo dojede, nebo když vyjedou z mlhy, po městě kde je osvětlení a jsou vidět i bez mlhovek a podobně.. v tom s tebou souhlasím .. takovým opravdu brát řidičáky... jen že si se obul do těch mlhovek co jsou na obou stranách, když se takhele auta vyrábějí a ty nepoznáš jestli tam má být nebo nemá...\njinak radoši.. jsem zvědav co z toho bude.. opět máš zajímavé plány a jsem zvědavý jak to všechno dopadne a jak dlouho si jí necháš.. jinak jak se kouknu na tvého avatara, hodně mi to přidpomíná avatara od aliho co měl kdysi...\nPříspěvek od Jaryn583 » 19 říj 2013, 11:32\nPříspěvek od ali » 19 říj 2013, 11:43\nno i ten můj bývalý (i současný) avatar fotil Radoš, takže autor se pozná . Jinak gratuluji Rodoši ke koupi Géčka i když jsi klesnul (no nebo možná povýšil) k benzinu .\nA s tebou Funzoo plně souhlasím, lidi jsou prostě různí\nPříspěvek od HonzP » 19 říj 2013, 12:10\nOn Radek se pozná.... jak pořídí vůz, dělá z něj kolotoč a všechno muší svítit ale proč ne, dvě mlhovky mi přijdou docela praktický.\nJinak souhlasím, že slušnej člověk v koloně mlhy vypne. Taky ale někdy zapomenu .\nObecně na našich silnicích je plno chytráků a netolerance. Třeba na dálnici, pokud jedu vlevo a někdo mne dojede, jsem povinný ho pustit (samozřejmě v klidu dokončím předjíždění, když se najednou přiřítí) a řeči, že já jedu 130, neobstojí. Jestli porušuje předpisy, není věc moje, ale jeho a policie... atd atd.\nAle to Radkovi zasíráme téma, pardon\nPříspěvek od Vojta » 19 říj 2013, 12:29\nza posledních několik let nepamatuju kdy sem jel v takovym počasí aby bylo potřeba zapnout mlhovku, maximálně tak jednou za rok, pak nechápu to zbytečný úsilí dodělávat druhou mlhovku, zato pitomců co jezděj i ve dne se zapnutejma mlhovkama potkávám dost (tim se nechci nikoho dotknout), budu jen doufat že vytuněný astry s dvěma mlhovkama říděj lidi co vědí kdy se mají používat\nzajímavý je jak se tady vždycky strhne mela když přijdou na téma dvě mlhovky vzadu\nPříspěvek od Lake292 » 19 říj 2013, 13:16\nja napriklad mam na astre 2 zadne hmlovky bez nejakych uprav. Tak vysla z fabriky\nPříspěvek od hant » 19 říj 2013, 13:40\nNechci Radkovi spamovat v tematu, ale vím že má rád téma o hodně stránkách a že si to umí promazat. Mlhovky jsem taky dodělal a za poslední tři roky jsem je použil jednou a to když jsem chystal auto na STK a zjistil jsem že nefungují. Takže oprava toho konektoru v kufru na přípojku tažnýho a od tý doby zase nepoužívám.\nPříspěvek od Radoš 92 » 19 říj 2013, 16:05\nNo, až se vykecáte si to promažu\nJinak má úprava spočívala v tom, že jsem jen nasadil žárovku na pravou stranu. Vše bylo zapojeno a připraveno. Nic víc. Tak jako u mé první hnědé 1.4.\nDneska jsem chtěl umýt a navoskovat, ale ráno jsem se vzbudil, kašel, rýma, všecko bolí, tělo, klouby, vlasy, tak jsem někde něco chytnul. Tak naštěstí má být říjen teplý, tak ještě bude příležitost. Takže ležím celý den, ono to je fajn, ale nemám sílu ani tablet držet, ani hrnek s čajem.


V Rallye Český Krumlov vede Kresta před Pechem - Deník.cz\nV Rallye Český Krumlov vede Kresta před Pechem\nČ. Krumlov - Po první etapě má Roman Kresta před druhým Václavem Pechem náskok 20 sekund.\nVítězství z předchozích tří ročníků krumlovské rallye bude obhajovat posádka Peugeotu 207 Super 2000 Roman Kresta a Petr Gross. Na snímku z Mogul Rallye Šumava.Foto: DENÍK/Pavel Kacerovský\nRoman Kresta přenocuje v pozici vedoucího jezdce Rallye Český Krumlov. Po pěti rychlostních zkouškách třetího dílu domácího šampionátu vede o 20 sekund před Václavem Pechem a má velkou šanci vyhrát jihočeskou soutěž už pošesté v kariéře.\nPech s mitsubishi se na druhé místo posunul v posledním dnešním testu, ve kterém doplatil na defekt lídr pořadí MČR Pavel Valoušek. Více než čtyřminutová ztráta pro něj znamenala pád z průběžné druhé pozice a konec nadějí na dovršení vítězného hattricku po triumfech na "Valašce" a "Šumavě".\nObhájce loňského prvenství Kresta se ujal s peugeotem vedení po druhém testu, vzápětí přidal druhý dílčí triumf, ale jeho náskok na Valouška nepřekročil devět sekund. Valoušek pak s fabií kontroval nejrychlejším časem ve čtvrté erzetě, ale na největšího soupeře stáhl jen sekundu a v dalším testu jej postihla smůla. Na třetí místo se posunul Jaromír Tarabus s fiestou, jehož manko už činí téměř minutu.\nRallye Český Krumlov vyvrcholí v sobotu, kdy je na programu zbývajících sedm rychlostních testů.\nPo 1. etapě: 1. Kresta, Gross (Peugeot 207 S2000) 39:03,6, 2. Pech, Uhel (Mitsubishi Lancer EVO IX) -20,0, 3. Tarabus, Trunkát (Ford Fiesta S2000) -53,9, 4. Běhálek, Černohorský (Subaru Impreza Sti) -1:33,5, 5. Arazim, Gál (Mitsubishi Lancer Evo IX) -2:02,2, 6. Peták, Benešová (Peugeot 207 S2000) -2:42,7.


Klesla o aréně v Třinci: Ve srovnání s NHL je naprosto top (IHNED.cz)\nKlesla o aréně v Třinci: Ve srovnání s NHL je naprosto top\nTohle není nejmodernější aréna v Česku, ale v celé Evropě. Takhel Oceláři včera otevírali v zápase s Libercem vzbrusu nový stadion. Podívejte se. Foto: Marian Ježowicz\nhokej sport HC Oceláři Třinec Rostislav Klesla NHL\nJe výborná, moc pěkná. Ve srovnání s NHL co se týče zázemí a vybavení naprosto top, prohlásil kapitán Ocelářů Rostislav Klesla poté, co Třinec otevřel zbrusu novou extraligovou arénu.\nTřinec - Nová hala v Třinci stála více než 700 milionů a má být nejmodernější v Evropě. Oceláři jí otevřeli včera jednoznačnou výhrou 6:2 nad Libercem. Unesený luxusním zázemím, které teď má velký favorit na zisk mistrovského titulu k dispozici, byl i obránce Rostislav Klesla.\n"Tohle je paráda, krásná hala," říkal bezprostředně po zápase Klesla novinářům.\nDvaatřicetiletý bek převzal v Třinci kapitánské céčko. Do Česka se podle svých slov z minulého týdne vrátil vyhrát titul. Kvůli štědré nabídce ambiciózních Ocelářů a možnosti hrát doma, prý dokonce odmítl pokračovat v NHL. Svou roli hrálo i nové prostředí Werk arény.\n"Všechno je tu na nejvyšší úrovni. Kdybych to měl srovnat s NHL, tak je ta aréna naprosto top," prohlásil Klesla o novém stánku pro 5 200 diváků.\nTěžko se dá tahle hala pro 5 200 diváků s těmi z NHL srovnávat do velikosti, ale jak je tady v Třinci na tom zázemí?\nVše je na nejvyšší úrovni. Každá nově postavená hala má ty největší vymoženosti současné doby a i sem na sezonu ještě přibudou různé 3D efekty a projekce na led. Nedá se to srovnávat velikostí, ale co se týče zázemí pro nás hráče i pro fanoušky, je ve srovnání s NHL naprosto TOP.\nSuper! Vyjeli jsme na led a hned začali lidi fandit. Ozývalo se to parádně, to je dobře. V sezoně nás bude síla lidí táhnout.\nTakže jste s novým zimákem v Třinci jako kapitán týmu spokojený?\nJe výborný. Kapacita je pro tak malé město ideální, aréna je hodně pěkná zevnitř i z venku. Kabina hráčů i celé zázemí je super a myslím, že i diváci tady mají skvělé podmínky. Tribuny jsou strmé, takže mají pěkný výhled a velké plus je i jeden sektor na stání. To je dobrý krok. Někteří lidé jsou zvyklí u hokeje stát s pivem, jiní sedět. Tak je to správně.\nV prvním utkání, byť bylo jen přátelské, jste Liberec porazili 6:2. Takhle nějak jste si to představovali?\nUrčitě! Už před zápasem jsme si zdůrazňovali, že pro celé Třinecko je tohle strašně důležité utkání. Chtěli jsme začít vítězně, a proto jsme se na zápas takhle připravili. Podle toho také vypadala první třetina (Třinec jí vyhrál 2:0). Přesně v takovém tempu bychom tady chtěli hrát i extraligu.\nByli hráči hodně nervózní z toho, že jste věděli, jak moc se fanoušci na první zápas v nové hale těší?\nKaždý to bral asi jinak, někteří to asi cítili. My se fakt chtěli uvést skvěle, záleželo nám na tom.\nPřed týdnem, když Třinec vyjel na led, jste mluvil o tom, že budete chtít hrát ze zabezpečené obrany a hlavně bránit. Jenže dnes jste se valili dopředu při každé příležitosti. Jak to?\nTo se odvíjí všechno od výborného forčekingu a dobré rozehrávky. Neztráceli jsme čas ve vlastní třetině a rychle přecházeli do útoku. Kluci forčekovali výborně a to je základ úspěchu: Hráli jsme více v útočném pásmu než v obranném. Náš tým je výborně bruslařsky vybavený, proto jsme toho využili.\nOdmítl NHL a šel do Třince: Obránce Klesla chce vyhrát titul


Jaká bude metropole za 10 let? Budoucnost ukáže konference Inovační vize Prahy 2030 (Portál hlavního města Prahy)\nLogo Pražského inovačního institutu\nInovátoři, výzkumníci, nadějní talenti, kreativci nebo také instituce a podnikatelé. Ti všichni pomáhají Praze rozvíjet její inovační prostředí. Česká metropole má slibný potenciál stát se evropským lídrem v inovacích, k čemuž potřebuje hlavně jednotnou vizi. O jejích potřebách a změnách, které by do deseti let měly v metropoli nastat, budou debatovat odborníci na celodenní konferenci Inovační vize Prahy 2030. Uskuteční se v úterý 24. května v konferenčním prostoru obchodního centra Máj na Národní třídě.\nPořadatelem akce je Pražský inovační institut (Pii), který jako zapsaný ústav hlavního města propojuje všechny klíčové inovační hráče z byznysu, města, vzdělávání a akademické sféry. V rámci konference budou v panelových diskuzích otevřena zásadní témata a otázky, s nimiž se pražské inovační prostředí dlouhodobě potýká. A zároveň nabídnou řešení, která ho mohou výrazně posunout kupředu. Akce se koná pod záštitou ministryně pro vědu, výzkum a inovace Heleny Langšádlové a pražského primátora Zdeňka Hřiba, kteří se budou konference osobně účastnit. Více informací o programu, pozvaných odbornících a registrace je možné nalézt na stránkách www.picpraha.eu.\n„Praha má už teď slušně našlápnuto k tomu stát se uznávaným lídrem v oblasti inovací. Potenciál hlavního města je nutné neustále rozvíjet, významně k tomu teď dopomáhají i zdroje z Evropské unie. Tuto konferenci vnímám jako ideální příležitost pro sdílení zkušeností a know-how mezi hlavním městem, státem a jeho institucemi, soukromým sektorem a dalšími aktéry, jako jsou třeba vysoké školy,“ říká primátor hlavního města Prahy Zdeněk Hřib.\n„Výběr témat konference není náhodný. Jsou definována strategickým směrováním hlavního města Prahy a vyzdvihují oblasti, jež představují z hlediska byznysu i výzkumu pražskou budoucnost nejen na příštích deset let. Jedním z poslání Pražského inovačního institutu je vytvářet funkční synapse mezi inovačními aktéry, proto zveme všechny, kdo mají s tématem inovací v hlavním městě co do činění,“ říká ředitel Pii Bohumil Kartous.\nA naopak téma vědy, vesmíru a výzkumu nastíní, jakou může hrát v budoucnu metropole roli v rámci vesmírného výzkumu a byznysu, jaké má ambice, kde jsou její slabá místa a možnosti změn. Potenciál středoškolských a vysokoškolských studentů je obrovský, jak ho správně využít a jak studenty motivovat, tím se budou zabývat odborníci v rámci panelu o inovacích ve vzdělávání. Na konferenci nebude chybět ani téma kulturních a kreativních odvětví, která mohou být výbornou příležitostí pro rozvoj podnikání i společnosti. Celou akci večer zakončí FuckUp Night s Tomášem Studeníkem, tentokráte bude zaměřena na „fuckupy“ v oblasti inovací.


Domácnosti nejvíce zatěžují náklady na bydlení - iDNES.cz\nDomácnosti nejvíce zatěžují náklady na bydlení\n5. října 2000 11:36, aktualizováno 11:36\nČeské domácnosti stále nejvíce zatěžují náklady na bydlení. Významnou položkou v rodinných rozpočtech jsou však i výdaje za potraviny a léky. Vyplývá to ze zářijového šetření Institutu pro výzkum veřejného mínění. Počet domácností, jejichž rozpočet nejvíce zatěžují výdaje za bydlení, přitom až do konce roku 1999 narůstal. Nyní se podle šetření IVVM tento nárůst zastavil. Od posledního průzkumu, který proběhl v březnu, se hodnocení nákladů na bydlení nezměnilo vůbec.\nDomácnosti nejvíce zatěžují náklady na bydlení - Značné problémy s náklady na bydlení má 45 procent lidí, 31 procent jen malé problémy a 20 procent žádné. Čtyř procent domácností se tento problém netýká (5. října 2000). | foto: iDNES\nPříliš se nezměnilo ani hodnocení výdajů za jízdné. Naopak se o čtyři procenta zvýšil počet lidí, kteří mají značné problémy s výdaji na stravování. O sedm procent klesl od března počet těch, jimž činí problémy výdaje za léky.\nZnačné problémy s náklady na bydlení má 45 procent lidí, 31 procent jen malé problémy a 20 procent žádné. Čtyř procent domácností se tento problém netýká.\nCeny za jídlo zatěžují téměř třetinu domácností\nTéměř třetinu domácností nejvíce zatěžují ceny potravin. S cenami potravin a stravování se potýká 31 procent občanů, o deset procent méně dotázaných má značné problémy s výdaji za léky a zdravotní péči. Malé potíže s náklady za jídlo uvádí 37 procent občanů, 29 procent žádné a tři procenta neodpověděla.\nCeny léků činí domácnostem jen malé problémy\nCeny léků činí malé problémy 35 procentům respondentů a žádné potíže pak 38 procentům. Šest procent lidí neví.\nVýdaje za dopravu do zaměstnání či do školy značně zatěžují rozpočty 23 procent domácností, 24 procent má s nimi jen malé problémy a 28 procent žádné. Pětadvacet procent respondentů neodpovědělo.\nTémata: Bydlení , jízdné, Zaměstnání, Zdravotní péče\nZ loňského dobře prostřeného stolu budou muset letos lidé ubrat některé nákladnější lahůdky - s rokem 1999 totiž...\nZa co utrácejí domácnosti?\nPlyn pro domácnosti má příští rok podražit o čtvrtinu až třetinu\nMinisterstvo průmyslu a obchodu navrhlo ministerstvu financí, aby v cenovém výměru pro příští rok zvýšilo ceny plynu...


Pytlované, balené uhlí Křižovatka - doprava ZDARMA po celé ČR • OPTIMTOP.cz\nPytlované, balené uhlí Křižovatka\nBALENÉ UHLÍ, PYTLOVANÉ UHLÍ Křižovatka\nSpolečnost Optimtop se zabývá prodejem a rozvozem pytlovaného uhlí po celé České republice. Nejsme tedy klasické uhelné sklady a v obci Křižovatka nemáme pobočku. V oblasti pytlovaného uhlí vám jsme schopni nabídnout minimálně takové služby jako uhelné sklady. Ceník uhlí je jednotný pro celou Českou republiku a zboží Vám dovezeme zdarma až domů! A zboží si tak můžete v klidu vybrat v pohodlí vašeho domova. Akce „doprava zdarma“ platí již od jedné palety i do obce Křižovatka. Uhelné sklady v případě baleného uhlí plně zastoupíme a vybrané zboží Vám dovezeme domů – a to zdarma!\na v neposlední řadě Vám palivo dovezeme až domů do obce Křižovatka\nHnědé uhlí Křižovatka\nČerné uhlí Křižovatka\nKovářské uhlí Křižovatka\nProdej uhlí Křižovatka\nPokud se rozhodnete pořídit si u nás balené uhlí, nemusíte již navštívit žádné uhelné sklady. Prodej uhlí zajišťujeme po celé České republice. Pytlované uhlí zavezeme i k Vám domů do obce Křižovatka. Prodej uhlí do obce Křižovatka včetně akce doprava zdarma platí do odvolání.


Nebesa a země neprojevují lidumilnost.\n"... já opuštěný nikdy nejsem, já jsem pouze sám, abych mohl žít v myšlenkami zalidněné samotě, protože já jsem tak trochu furiant nekonečna a věčnosti a Nekonečno a Věčnost mají asi zálibu v takových lidech, jako jsem já," píše Bohumil Hrabal v závěru první kapitoly Příliš hlučné samoty.\nJe to kniha, která patří mezi mé nejoblíbenější, jak pro úžasné bohatství jazyka, tak pro svoji myšlenkovou sílu. A obě tyto přednosti spolu vlastně úzce souvisejí, protože myšlení a jazyk jsou neoddělitelné. Myšlení je to, co dává jazyku hloubku a smysl, jazyk zase vtiskává myšlenkám tvar a intersubjektivně sdělitelnou, "využitelnou" podobu, ve které opouštějí naše hlavy a vstupují do veřejného prostoru. Díky jazyku se moudrost nemnohých proměňuje ve vzdělání masy. I to je téma Příliš hlučné samoty.\nHanťův příběh je dobře známý. Každý si na prvním místě vybaví onen sklep se starým lisem, jímž hrdina posílá na poslední cestu vyřazené knihy a jiný nepotřebný "papír". Jen na první pohled se jedná o periferii moderního světa. Svým způsobem jsme tu naopak v samotném jeho středu. "Odpad", který se sváží ze všech koutů, je vlastně archeologickým, ne-li přímo psychoanalytickým záznamem života společnosti, která o sobě na svých smetištích prozradí více, než kdekoliv jinde. Odsun vysloužilých knih do sklepa se starým lisem jako by měl vytlačit papírovou veteš mimo oblast lidského (s)vědomí, někam, kde nebude slyšet její nářek a zármutek. Hanťa je tím, kdo ono zapřené (s)vědomí znovu oživuje; místo aby poslušně a neosobně spouštěl likvidační mechanismus, nahlíží do nitra ostrakizovaných vět, nechává je v sobě bez ladu a skladu (a tedy bez selekce, s maximální otevřeností) zaznít a tak je "proti své vůli vzdělán". Je osloven otázkami vyřazených knih a ty mu nedopřejí klidu. Musí se opíjet, aby to všechno ustál, a ten věčný (roz)hovor jej stejnou měrou bolí i těší. Vždycky jsou tu slzy na krajíčku - a nezáleží na tom, zda jsou to slzy radosti nebo smutku; někdy to ani nejde rozpoznat.\n"... a já vím, jak ještě krásnější musely být časy, kdy všechno myšlení bylo zapsáno jen v lidské paměti, tenkrát, kdyby někdo chtěl slisovat knihy, musel by presovat lidské hlavy, ale i to by nebylo nic platné, protože ty pravé myšlenky přicházejí zvenčí" - z Nekonečna a Věčnosti. Pravá moudrost je založena v nich, na rozdíl od pouhého knižního "vzdělání". A přesto ji zakoušíme teprve tehdy, když se právě nekonečnému a věčnému vzdalujeme.\nV knihách se moudrost stává vzděláním a průmyslovým produktem - a proto je zužitkovatelná a v posledku likvidovatelná. Knihy, které lze pálit či lisovat, splývají v gigantickou horu materiálu, surovinu, průtok zpracovaných položek. Rostoucí množství odpadu jako svědectví a nejhmatatelnější výsledek rostoucí produkce si žádá výkonný superstroj, jenž nelelkuje, nečte, jen pohlcuje, vydává počet, neboť času není nazbyt, je třeba lisovat a lisovat - neprodlévat.\nA proto se nevyhnutelně blíží okamžik, kdy je Hanťa, pro kterého je každý balík originálem, poctou každému "smetí" a oceněním jeho významu, nahrazen pracovníky brigády socialistické práce. Pod jejich rukama, navlečenýma do rukavic a vzdálenýma osobitému hmatovému zážitku, se vytrácí lidská dimenze práce, končí epocha, kdy dělník "byl od práce zbědovaný a umazaný, protože si musel pustit práci na tělo." Hanťa najednou ví, že gigantický "pres", s nímž pracují výkonní socialističtí brigádníci, "je smrtelná rána všem malým lisům" - tedy všem individualistům Hanťova typu, všem originálům s vlastní hlavou a (s)vědomím, kteří v sobě bez ustání vytvářejí vždy neopakovatelný a neprefabrikovatelný "balík světa". Hrdina už ale nedodává něco, na co bychom my neměli zapomenout: jeho "malý lis" je nejenom protikladem "velkého", ale i jeho předchůdcem, neboť i on je postaven na proměně moudrosti v knižní vzdělanost.\nHrabal si působivě pohrává s asociacemi, jež spojují obraz onoho superstroje s mentalitou doby: "pás unášel knihy a bílé odřezky vzhůru, tak jako běžící chodník unáší chodce", ba ještě víc: "tak jako děti /z brigády socialistické práce - M. Š./ vytrhávaly vnitřnosti z knížek, tak mladé dělnice v Libuši vytrhávaly z kuřat zavěšených zaživa na pohybujícím se pásu zručnými pohyby játra a plíce a srdce (...)." Hrdina poznává, že nastává epocha, do které nepatří a na kterou se nedokáže adaptovat. Přirovnává se ke starým mnichům "několika klášterů, kteří když se dozvěděli, že Koperník objevil jinačí kosmické zákony, než platily dosud, že Země není centrem světa, ale naopak, tak ti mniši páchali hromadně sebevraždy, protože si nedovedli představit jinačí svět, než ve kterém a kterým doposavad žili." Nedovedli uvěřit těm novým knihám a opustit ty staré.\nChvíli se zdá, jako by Hanťa byl jedním z nich. Už jej skoro vidíme, jak následuje osud dávných mnichů, Senecy a jiných, o kterých četl; lehá si do lisu, aby se proměnil v jeden z těch krásných a rmutných balíků -- když tu se ukáže, že to byl jenom opilecký sen. Stáli jsme na pokraji tragédie, která se na poslední chvíli jakoby odložila, a my jsme tak přišli o očekávaný humanistický patos. Je v tom možná něco "laskavého", zcela jistě mnoho ironie -- a snad i trocha nepravdy.\nAno, přesně tolik nepravdy, kolik je jí v tvrzení, že Země je středem vesmíru. To tvrzení vyhodila naše knižní vzdělanost na smetiště dějin. Koperník se přece nedá popřít... Hanťa, který už na tom smetišti viděl snad všechny velikány, ví své. Místo, aby ve jménu nových knih zavrhl ty staré, nebo aby naopak zatvrzele a staromilsky odmítal veškeré moderní objevy, místo toho, aby se stal hlasatelem těch či oněch pravd, stává se on, znalec pomíjivosti lidského vědění, moudrým furiantem nekonečna a věčnosti.


Úvodní stránka»SPORT ACRA»ACRA - SÁŇKOVÁNÍ/LYŽE»LYŽAŘSKÉ BRÝLE\nLYŽAŘSKÉ BRÝLE - Katalog\nLyžařské brýle s velkým zorníkem BROTHER - černé\nKatalogové číslo: 05-B298-CRN\nLyžařské brýle pro dospělé B298 - součástí balení sáček pro snadné přenášení brýlí. Odolný a pružný rámeček v černé barvě s velkým zorníkem - jednoduchý vyklenutý zpevněný zorník s trvalou antifog úpravou a UV filtrem v šedé barvě - odolný proti poškrábání, pevná přilnavá jednovrstvá těsnící pěna po obvodu brýlí, velikost pro dospělé.\nLyžařské brýle s velkým zorníkem BROTHER - bílé\nKatalogové číslo: 05-B298-B\nLyžařské brýle pro dospělé B298 - součástí balení sáček pro snadné přenášení brýlí. Odolný a pružný rámeček v bílé barvě s velkým zorníkem - jednoduchý vyklenutý zpevněný zorník s trvalou antifog úpravou a UV filtrem v šedé barvě - odolný proti poškrábání, pevná přilnavá jednovrstvá těsnící pěna po obvodu brýlí, velikost pro dospělé.\nLyžařské brýle pro dospělé BROTHER - stříbrné\nKatalogové číslo: 05-B276-STR\nLyžařské brýle pro dospělé SENIOR B276 - odolný a pružný rámeček - stříbrný, dvojitý vyklenutý zpevněný zorník s trvalou antifog úpravou a UV filtrem v metalické barvě - odolný proti poškrábání, pevná přilnavá jednovrstvá těsnící pěna po obvodu brýlí, velikost pro dospělé, balení brýlí je v průhledné PE krabičce s barevným potiskem. Rozměr\nLyžařské brýle pro dospělé BROTHER - růžové\nKatalogové číslo: 05-B276-RU\nLyžařské brýle pro dospělé SENIOR B276 - odolný a pružný rámeček - žlutorůžový, dvojitý vyklenutý zpevněný zorník s trvalou antifog úpravou a UV filtrem v šedé barvě - odolný proti poškrábání, pevná přilnavá jednovrstvá těsnící pěna po obvodu brýlí, velikost pro dospělé, balení brýlí je v průhledné PE krabičce s barevným potiskem. Rozměr\nLyžařské brýle pro dospělé BROTHER - modré\nKatalogové číslo: 05-B276-MO\nLyžařské brýle pro dospělé SENIOR B276 - odolný a pružný rámeček - modročerný, dvojitý vyklenutý zpevněný zorník s trvalou antifog úpravou a UV filtrem v šedé barvě - odolný proti poškrábání, pevná přilnavá jednovrstvá těsnící pěna po obvodu brýlí, velikost pro dospělé, balení brýlí je v průhledné PE krabičce s barevným potiskem. Rozměr\nLyžařské brýle pro dospělé BROTHER - bílé\nKatalogové číslo: 05-B276-B\nLyžařské brýle pro dospělé SENIOR B276 - odolný a pružný rámeček - bílý, dvojitý vyklenutý zpevněný zorník s trvalou antifog úpravou a UV filtrem v šedé barvě - odolný proti poškrábání, pevná přilnavá jednovrstvá těsnící pěna po obvodu brýlí, velikost pro dospělé, balení brýlí je v průhledné PE krabičce s barevným potiskem. Rozměr\nLyžařské brýle pro dospělé-dvojsklo BROTHERčervené\nKatalogové číslo: 05-B259-CRV\nLyžařské brýle SENIOR B259 - dvojsklo mají odolný a pružný rámeček - červený, dvojitý vyklenutý zpevněný zorník s trvalou antifog úpravou a UV filtrem v metalické barvě - odolný proti poškrábání, pevná přilnavá dvouvrstvá těsnící pěna po obvodu brýlí, velikost pro dospělé, balení brýlí je v průhledné PE krabičce s barevným potiskem. Rozměr\nLyžařské brýle pro dospělé-dvojsklo BROTHER černé\nKatalogové číslo: 05-B259-CRN\nLyžařské brýle SENIOR B259 - dvojsklo mají odolný a pružný rámeček - černý, dvojitý vyklenutý zpevněný zorník s trvalou antifog úpravou a UV filtrem v šedé barvě - odolný proti poškrábání, pevná přilnavá dvouvrstvá těsnící pěna po obvodu brýlí, velikost pro dospělé, balení brýlí je v průhledné PE krabičce s barevným potiskem. Rozměr\nLyžařské brýle dámské - stříbrné\nKatalogové číslo: 05-B255-STR\nLyžařské brýle DÁMSKÉ B255 - odolný a pružný rámeček, jednoduchý vyklenutý zpevněný zorník s trvalou antifog úpravou a UV filtrem v šedé barvě - odolný proti poškrábání, pevná přilnavá jednovrstvá těsnící pěna po obvodu brýlí, velikost pro dospělé - spíše pro ženy, balení brýlí je v průhledné PE krabičce s barevným potiskem. Rozměr\nLyžařské brýle dámské - růžové\nKatalogové číslo: 05-B255-RU


videopodlahy.cz - Potřebujete vyrovnat staré dřevěné podlahy do roviny?\nStará přibíjená prkna na podlaze natřené barvou, jak je vyrovnat.\nVe starých domech se nachází vrchem přibíjená prkna a natřené hustou barvou. Nejčastěji hnědočervenou nebo šedou. Když tam ty prkna dávali, tak si nikdo s nějakým sušením nelámal hlavu. Podlaha se natloukla, natřela a bydlelo se. Ale ty prkna se po čase vlivem vlhkosti vyboulí.\nKdyž nastane čas změny, je několik možností, jak podlahu předělat. Jsou suché cesty, mokré cesty a každá má své výhody a nevýhody. Někdy je to rychlost a někdy konstrukční výška, nebo odhlučnění a zateplení a každý systém není vhodný následně pro jakoukoliv podlahu. Renovace broušením a povrchová úprava stávajících prken by nebyla zrovna ideální do plánovaného interiéru. Navíc prkna přibíjené hřeby z vrchu nevypadá zrovna pěkně. Také zatelká barva ve spárách. Prostě levnější vytrhat a dát nové a nebo zvolit takový postup, který potřebuje nová podlaha.\nV našem případě jsme vybrali postup, zatlouct hřebíky o 5mm níž, odfrézovat staré nátěry, tím se srovnali prkna, nanést penetrační tmel Chemos PT12, který si smícháme s penetrací Chemos 204 koncentrát. Konzistenci si přizpůsobíme podle potřeby. Malé spáry a dírky – řídká hmota a na větší – hustější hmota. Zde bylo 18m2 plochy prken a spotřebovali jsme 2 balení Chemos PT12 a 7litrů penetrace.\nHmota se pak nanese na celou plochu v 1-2mm a nechá uschnout 12hodin. Po 12 hodinách lze na takto připravený podklad aplikovat samonivelační hmoty s vláknem. My jsme aplikovali sádrovou samonivelační hmotu s vlákny Flexi A6. Vše hotovo, podlaha je rovná a po uschnutí připravená na pokládku nové podlahy.\nChemos PT12 penetrační tmel na dřevo\n2993 Zobrazení - Vytvořeno: 25.9.2021 • naposledy editováno: 1.10.2021


iPhony 13 se dočkají velkého vylepšení ultraširokoúhlého fotoaparátu – Letem světem Applem\nŘadíte se mezi fanoušky fotek focených na ultraširokoúhlé objektivy iPhonů z 11 (Pro) či 12 (Pro)? Pak pro vás máme velmi dobrou zprávu. Podle velmi přesných zdrojů renomovaného Apple analytika Ming-Chi Kua má totiž Apple v plánu příští rok minimálně u řady Pro ultraširokoúhlé objektivy výrazně vylepšit, díky čemuž na n budou uživatelé schopni fotit daleko lepší fotky než nyní.\nKuovy zdroje tvrdí, že se příští rok dočkají iPhony 13 Pro ultraširokoúhlých objektivů se světelností f/1,8 namísto nynější f/2,4, díky čemuž budou mnohem využitelnější i při zhoršených světelných podmínkách a celkově dokáží zachytit mnohem větší míru detailů. Kromě toho má Apple v plánu vylepšit i jejich ostření, kdy zatímco nyní je pevné, příští rok bude automatické a tedy i de facto funkční stejně jako na klasickém širokoúhlém objektivu. O objektivy se pak má podle analytika postarat firma Largen, se kterou Apple spolupracuje i nyní.\nPokud se kalifornský gigant rozhodne příští rok osadit vylepšenými ultraširokoúhlými objektivy jen modely z řady Pro, je podle Kua jasné, že by se tak stalo v roce 2022 u všech iPhonů 14. Co se pak týče iPhonů chystaných pro příští rok, dorazit mají opět čtyři modely ve třech velikostních variantách s tím, že minimálně dva dostanou 120Hz displej. Samozřejmostí je pak i výkonnější čipset a snad i úspornější modul pro 5G.\nTémata: iPhone SE (2022), 5G, iStores, Mobil Pohotovost, iPhone 13 pro, iPhone 13, iPhone SE (2020), Alza, alza.cz, fotky


Fortnite se vrací na iOS prostřednictvím GeForce Now » Vortex\nNa App Storu byste ale hledali hit od Epicu marně. Bude se streamovat z cloudu\nZdroj: Nvidia/Epic Games\nOd chvíle, kdy Apple odstranil Fortnite z App Storu, uplynul už skoro rok a půl. Teď se může hit od Epicu na iOS svým způsobem vrátit, ale stále ne v původní podobě. Společnost Nvidia oznámila, že její služba GeForce Now bude od příštího týdne podporovat Fortnite v uzavřené betě a bude ji možné streamovat přes Safari na iPhone a také skrze speciální aplikaci na Androidu.\nDo časově omezené bety se můžete zkusit přihlásit, pokud jste členy GeForce Now a má pomoci pochopitelně otestovat kapacitu serverů, kvalitu přenosu a grafiky, ale i nové dotykové ovládání. Nvidia radí, že členem se může stát každý, registrace do bety už jsou otevřené a v nadcházejících týdnech bude do hry provozovatel ve vlnách zvát některé šťastné uchazeče. Dokonce k tomu není ani potřeba placené členství, stačí vám to základní. S ním ovšem pak narazíte na fronty při čekání na samotné hraní.\nNvidia už nyní spolupracuje s dalšími vývojáři a vydavateli na tom, aby GeForce Now nabídla více titulů s podporou dotykového ovládání.\nNa tomto projektu Nvidia úzce spolupracovala přímo s Epicem a zatímco ostatní PC hry si v GeForce Now na mobilu většinou nejlépe užijete s gamepadem, toto nové zmíněné dotykové ovládání pro Fortnite má nabídnout alternativu. Jak by bylo pro nativní verzi typické. Nvidia už nyní spolupracuje s dalšími vývojáři a vydavateli na tom, aby GeForce Now nabídla více titulů s podporou dotykového ovládání a tyto hry byly ještě lépe přístupné na iOS a Androidu.\nNa základním sporu o Fortnite se přirozeně tímto krokem nic nemění. Nejde o nativní mobilní verzi, ale takovou, která se streamuje z cloudu. Přesto zpráva vzbudila velký rozruch a podpora hry může vzhledem k její nesmírné popularitě pomoci nakopnout i samotnou službu GeForce Now.


Dragons má v sezóně jediný cíl a to skončit před městským rivalem Top Dogs. :: FutsalFIFA\nAktuality > Dragons má v sezóně jediný cíl a to skončit před městským rivalem Top Dogs.\nDragons má v sezóně jediný cíl a to skončit před městským rivalem Top Dogs.\nNováček soutěže Dragons Nový Jičín má po dovu odehraných duelech na kontě dvě prohry. O víkendu jej čeká derby s TOP Dogsem. Jak posílili kádr pro divizi koho vidí jako favorita soutěže jsme se zeptali předsedy kluby Petra Strbačky.\nV úvodních dvou kolech jste narazili na oba dva týmy z Kopřivnice, kterým jste podlehli. Jaké máte pocity po těchto zápasech?\nPrvní zápas Nám nevyšel, FU je dobrý a zkušený tým. U nás pracovala nervozita, i když první poločas nebyl nejhorší, ve druhém jsme nechávali soupeři hodně prostoru a dělali mnoho chyb. Proti Jokeritu jsme hrály dobře , ale neproměněné šance Nás stály body.\nJaké si dáváte cíle pro vaši první sezónu v divizi?\nV první sezoně, by jsme chtěli pobrat hlavně zkušenosti a bojovat o záchranu v divizi. A samozřejmě skončit před Top dogs J.\nJak jste přes léto posílili kádr?\nOslovili jsme pana Jana Kovala st. , který se ujal trénování což je pro tým obrovská pomoc. Přišli, mladí a talentovaní hráči, jakým je útočník Lukáš Uhlíř, brankář Jakub Tichánek (oba hrající za FK Nový Jičín), obránce Daniel Indrák (dorost FK Nový Jičín) a z Drivers Milan Fojtík. Do konce roku máme v plánu posílit tým ještě o jednoho útočníka. Bohužel dlouhodobě je zraněn opora týmů Milan Štěpjak, který nastoupí nejdříve v příštím roce.\nNa 100% Baracuda!\nCo očekáváte od derby s Top Dogsem a těšíte se speciálně na tento zápas?\nS Top Dogs jsme odehráli několik přípravných utkání, s hráči se známe, určitě se všichni těšíme na derby, v zaplněné hale. Tři body budou chtít oba dva týmy.


Soňa Malinová: S blížícími volbami něco o mém pradědovi.\nKdyž jsme byli s bráchou malí, slyšeli jsme párkrát příběh o našem pradědovi a hlavně, proč nikdy rodiče do strany nevstoupili. Jako dítě posloucháte jedním uchem tam a druhým ven. Jediné, co jsem tehdy zachytila bylo to, že praděda se vyučil klempířem, pak založil klempířskou firmu v Ostravě a moc se mu dařilo. Po válce ho komunisti zavřeli za velezradu.( snažil se prý rozvrátit socialistický stát tím, že odvezl jednoho rozvraceče lidově demokratické strany na nějaké místo autem). Dostal za to 23 let na tvrdo v Jáchymově , zabavení veškerého majetku a pokutu 100 tisíc korun.\nChápejte, tehdy komunisti potřebovali majetek a kam jinam jít než za sedláky a živnostníky.\nDěda přežil v Jáchymově jen 7 let. ( tehdy vězení v Jáchymově přežívali jen silní jedinci).\nTeprve minulý týden se mi dostala do ruky kniha zaměstnanců. Jsou tam všichni zaměstnanci od roku 1929 do roku 1949. Je tam nejen jméno , adresa, pozice, ale taky drobné poznámky typu : propuštěn za krádež plechu.\nPoprvé jsem taky četla dopis od mé prababičky, který je adresovaný prezidentu republiky. Je to zoufalá prosba o propuštění.\nBěhem posledních voleb mi napsala jedna čtenářka blogu, že využívám svého mediálního vlivu na to, aby jsem manipulovala s druhými lidmi. Trochu se tomu usmívám, protože já žádný vliv nemám. Ale kdybych měla, tak bych ho moc ráda využila a řekla, že by bylo fajn jít v pátek k volbám.\nJá jdu. I přesto, že se pomalu a jistě ve mě hnízdí stejný pocit jako za totality, že ať hodíte do schránky co chcete, vždycky komunisti vyhrajou. Tedy aspoň u nás v Havířově.\nPosted by Soňa Malinová v října 10, 2012\nTaky jsem jako malá poslouchala podobné příběhy. Můj pradědeček měl statek, který nechtěl nechat zapsat do družstva. Tak ho zavřeli na 14 let a statek jim vzali takovým způsobem, že přišli a řekli, že se mají do druhého dne odstěhovat.\nPrapradědeček, který statek vybudoval, si vzal život. Praprababička se zbláznila a i když už bydleli jinde, tak jim pořád utíkala a na statek se vracela ...\nPradědeček se navrácení statku dočkal v 80 letech.\nKomunisty bych nemohla nikdy volit.\nJsem ráda, že se najdou lidi, kteří na tom jsou stejně a mají za sebou podobné příběhy.\nKdyby tento Váš článek pomohl jen jednomu člověku, aby je nevolil, tak jsem ráda.\n10. října 2012 15:24\nTomu říkám příběh! Máte úžasně silný kořeny, Soňo. To vás udrží dlouho rovnou. :-)\n10. října 2012 15:32\nVolit půjdu, komunisty určitě ne. Děda létal u topografů, kamarádi zdrhli, a on dostal 12 let, odseděl si 7. Nikdy o tom moc nemluvil, dodnes má divoký sny. Babička na něj celou dobu čekala, jezdila za ním po různých lágrech...Když ho pustili, nemohl najít práci....\nJsem na dědečka pyšná, že to nevzdal, že se s tím vším příkořím dokázal poprat, a obdivuju babičku, že mu dokázala být oporou..\nA budu dělat všechno pro to, abych podobný příběh, nemusela vyprávět svým vnoučatům.\n10. října 2012 16:11\nA taky silný geny. Ma to krásný závěr.Po navracení majetku babička dala nám vnoučatum čast peněz. Vsichni jsme po skole zacali podnikat a podnikáme dodnes.Kazdy v tom, v čem si myslí, ze je dobrý .Já jsem si v 19 letech za to koupila keramickou pec.\n10. října 2012 16:16\nDiky, za Vaše příběhy. Jsem dojatá.\n10. října 2012 16:17\n10. října 2012 17:44\nTo byla hrozná doba. Můj dědeček byl také kulak zavřený na10 let_zemřel rok po návratu domů. Babičku vyhnali na státní statek na druhé straně republiky na nucené práce. Rodiče byli stále "pod kontrolou" a dokonce i vnoučata označili za třídní nepřátele a zakázali studium VŠ. NIKDY je volit nebudu. I když se současnou vládou nejsem spokojená.\n10. října 2012 18:25\nDěkuji za Váš text a připomenutí příběhů z vlastní rodinné historie. Dědeček měl prosperující truhlářskou dílnu, a po jejím znárodnění i nadále jako řadový dělník musel splácet původní půjčky na stroje apod. Prababička a pradědeček se se "ztráty" mlýna už nikdy nevzpomatovali a předčasně zemřeli. A to, co se rodině vrátilo v restitucích přináší jen starosti a velké investice a já obdivuji ty, ze svých početných příbuzných, kteří se zprávy tohoto dědictví ujali.\nI když v naší rodině jsme měli i ty komunisty. Děda - odbojář - se za války angažoval, a když pak asistoval při odsunu němců z pohraničí, psychicky to neunesel, utekl z akce i ze strany a už nikdy o tom nepromluvil.\nPůvodně už jsem tentokrát nechtěla jít k volbám, ale teď půjd, s lehkým pocitem zmaru ale kvůli svým blízkým. Ještě jednou děkuji.\n10. října 2012 18:41\nNa nás je, abychom hodnoty našich předků znovu vložili do našich dětí.\n10. října 2012 19:41\nOmlouvám se za překlepy a hrubky, nějak mne to téma uchvátilo, že jsem psala jako o život. :-)\n10. října 2012 20:03\nPokud čtete můj blog déle, tak určitě víte, že na překlepy a hrubky jsem tady expert já:-)\n10. října 2012 20:11\nTakové smutné to je, kdo ví, jak bychom dneska ve stejné situaci obstáli. A k volbám mám stejný přístup - raději využít svůj hlas, než nadávat, že jsou u kormidla jiní. Ale moc optimistická nejsem:(\n10. října 2012 22:19\nPředvolební prognózy ve mně vyvolávají zoufalý pocit...nejradši bych vylezla do ulic a křičela, ať se lidi vzpamatují...místo toho půjdu k volbám a zkusím svým lístkem návrat rudochů zastavit :-( U nás na severu Čech je to ale taky marné...jinak doporučuju přečíst dnešní článek MF Dnes od Jiřího Stránského...opravdu trefná slova. Jinak obdiv k vašemu dědečkovi, takové lidi dnes pohledat.\n11. října 2012 10:39\nMoc krásný, ač smutný post...Můj praděda také seděl, dokonce ve stejné cele s malířem Kristoforim (byli oba dva malíři). Poznamenalo to celou rodinu, jeho žena dostávala např. takové prace, při kterých byla nucená pracovat od 5-21hod., babička jako malá tedy musela jít k cizím lidem do výchovy, jinak by se o ní neměl kdo starat...a spoustu jiných příkoří. Praděda to naštěstí přežil, také byl v Jáchymově, a dočkal se i odškodnění od státu, takové směšné renty...\nK jinému tématu:\nznáš tento song? Elbow-Birds....\n11. října 2012 11:27\nKterého dědečka neposlali komunisti do lágru!!!!\nNečekala jsem tolik příběhů.\n11. října 2012 12:18\nNeznám! Hudba i text skvělý.\n11. října 2012 12:24\nUž jsem tu zase, protože mne dnes šokoval kolega, kterému je 43 let, a po shlédnutí filmu "Ve stínu" se rozčiloval, že tomu filmu nerozumněl, protože netušil, že tu v padesátých letech tu už byli komunisti, natož nějaké vykonstruované procesy. Prý myslel, že až tak v šedesátých. A takoví lidé mají volební právo.\n:-( Asi si budu hledat nové zaměstnání.\n11. října 2012 13:22\nSoňo to je teda téma! Jde z toho smutek, jak z těch hrůz, co komunisté napáchali, tak z lidí, co nic nepochopili a tu šílenou dobu adorují. Volit půjdu, komunisty nikdy!\n11. října 2012 15:07\nJá jsem letos volby nestihla, jsem stejně jako Ty pořád jenom necmocná a to jsem chtěla do Čech přijet překvapit kamarády na svatbu ... Ty příběhy jsou strašný a moc nechápu, proč se ještě stále lidi diví, jak to tu bylo. Proč se dívaj dokola na Ordinaci třeba, když jim běží Zdivočelá země pod nosem ... Jo a btw! Dědeček se narodil 14. července, koukám, to je na narozeniny výborný datum! I když už je po volbách a ty šílený výsledky známe, přeju hezký den...j.\n19. října 2012 7:57


Lov velkých kaprů na jaře: Jak úspěšně chytat trofejní kapry na začátku sezóny? | InRybar.cz\nDomů Rybolovné techniky Kaprařina Lov velkých kaprů na jaře: Jak úspěšně chytat trofejní kapry na začátku...\nUž během výpravy na štěrkovnu, o které jsem na InRybar.cz nedávno psal, jsem věděl, kam se budou naše kroky za divokými šupináči dále ubírat. Nebylo by to správné jaro, abych nestrávil alespoň jeden víkend na naší domovské vodě. Domovskou vodou mám na mysli několika set hektarovou vodní nádrž, na které jsem rybářsky vyrostl. Jestli je na naší zemi místo, kde se cítím jako doma, je to právě tam.\nPolovinu nádrže lemují lesy a na jejich březích rostou vrbičky, které zarůstají i dvacet metrů od břehu v čisté, horské vodě. Už v 90. letech, jako devítiletého caparta, mě táta brával s sebou na jeho lovy. Tehdy jsem ještě s foukanou, medovou kukuřicí a šrotem na krmítku lákal místní šupináče, zatímco jemu už se houpala pod háčkem jahodou vonící kulička.\nNyní, o téměř dvacet let později právě zde hledám útočiště, skryt v křoví, stranou civilizace, čekajíc na tu správnou rybu. Vzhledem k rozloze vody nebylo vždy snadné ulovit pěknějšího kapra. Dlouhé roky byla klika, když se pověsil na háček více než jeden velký kapr za rok. Nám to ale nevadilo. Právě to tajemno bylo hnacím motorem, proč jsme trávili dlouhé hodiny a dny na březích přehrady. Na vodách podobné rozlohy člověk nikdy neví, co ho překvapí…\nPříprava na jarní tažení\nTýden strávený na štěrkovně byl za námi, a nyní nastal čas soustředit se na naši další štaci. Znova tedy po práci beru do rukou těsto v podobě kvádru a jako mávnutím kouzelného proutku ho měním v kuličky vonící po švestkách. Zcela upřímně: Doba, kdy mě tato práce naplňovala a bavila, je dávno pryč. Nyní koulení návnad a rovněž nástrah beru pouze jako povinnost.\nMusím říct, že srdce mi zaplesalo, když teta dala mé milé dárek do výbavy našeho nového společného bydlení kuchyňského robota značky Bosch. Už když jsem viděl obrázek na krabici, mi bylo jasné, že mu najdu upotřebení. Jako první přišla na řadu hubice a tlačení „hadů“ – jaká radost – zásuvku do „štrumu“, čtyři rychlosti, a ruční mlýnek na maso šel do starého železa. Jako další výrobní proces jsem vyzkoušel hnětení těsta – ó bóže, ulepené ruce už nikdy více. Jenže! Nakonec se po několika várkách ukázalo, že těsto dělám na robota moc tuhé. A tak jsem po týdenní radosti šel do onoho starého železa pro ruční mlýnek a dal tam naopak domácího robota značky Bosch. Nu což, metoda pokus omyl – chybama se člověk učí.\nAle k rybaření: Na jaře volím posledních pár let vždy stejné místo. Dlouhá mělčina, která se rychle prohřeje, je osvědčenou zárukou. Na dalekých stopadesáti metrech se nachází hrana starého rybníku a na ní pár pařízků. Zde tedy nacházím útočiště i nyní. První kroky před tím, než začnu krmnou kampaň, vedou vždy k tátovi. Jeho zásoby řepky nejsou velké, ale vždy se podělí. Vzhledem k tomu, že na těchto jarních výpravách mě bude doprovázet i on, tak dokonce rád.\nO taktice jsem měl taky jasno: Místo si předkrmím a až poté začnu docházet k vodě. Rybářský řád nám bivakování zakazuje, a tak nezbývá nic jiného, než dojíždět. První várky krmení se skládaly z předem namočené řepky, vařené pšenice a vysušených, švestkových kuliček. Místo tedy rozjedu partiklem a poté už jen dokrmuji boilies.\nKvetoucí alejí jdu k vodě a třicetkrát si přendám kýbl z levé ruky do pravé, než dojdu k naší historické laminátové loďce značky Candát. Po cestě od auta k vodě mám obě ruce vytahané o dobrého půlmetru. Teď už „jen“ kilometr pádlování tam a zpět. V jarní, vonící přírodě, při hřejícím slunci jdou tyto strasti rychle stranou. Přijedu na místo, vyklopím kýbl a metu na páteční trénink trefovat zařízení, abych byl připraven na sobotní zápas. Vím, že po sobotním zápase si dám „pár vorosených“, takže ještě dopoledne raději zajedu dokrmit místo a lov padá až na neděli.\nTažení za velikány začíná…\nVyrazit časně ráno po sobotě moc nedává smysl, a tak je plán jasný: Dám si nejdříve oběd a až pak pádím k vodě. Jelikož budu docházet, kdy mi to čas dovolí, je třeba osekat výbavu na nezbytné minimum, abych mohl být rychle mobilní. Takže batoh, pruty do futrálu, kýbl do ruky a „jazda“.\nPrvní den lovu se rozhodl dělat mi doprovod můj budoucí tchán Bob. Společnosti se nebráním, slovo dalo slovo a už si to meteme k vodě. Bob není žádný „chvístek“, a tak mi jedinou starost dělá, zda nás na místo dopraví naše laminátová „Černá perla“. „A tímhle chceš jet, jo?“ ptá se Bob při pohledu na naši bárku. „V poho, nemám strach, ta už toho odvezla,“ odvětím s ledovým klidem. Snažím se co nejvíce zatížit přední část, takže tam dávám batoh, pruty a vnitřně se uklidňuju, že loďka je ze dvou částí, kde uprostřed je vzduch, takže pokud přijde na nejhorší, utopit bych se neměl.\nKdyž Boban nasedl, obavy se zdvojnásobily. Příď člunu zamířila k nebi a pár deci vody se dostalo na palubu. Rychle jsem naskočil a příď člunu vyrovnal. Teď už mířila loďka k nebi „jen“ pod úhlem nějakých šedesáti stupňů. Chopil jsem se pádel a vyrazil vstříc dobrodružství. „Hoši, neměli byste to rychleji pěšky?“ hulákají chlápci lovící na jednom z fleků, který jsme míjeli. Cokoliv je rychlejší, než tahle ponorka. Nicméně po pár desítkách minut zajíždíme do vrbek a pohlcuje nás příbřežní džungle.\nVysedání z loďky bylo taky fajn, ale pojďme lovit. Pruty musím umístit před vrbičky, takže člověk musí být celou dobu v prsačkách. Nikterak mi to nevadí, důležitým aspektem je, aby se místu vyhýbali ostatní rybáři, takže tohle nepohodlí je vítané. Vzhledem k tomu, že jsem se musel co nejvíce přiblížit k hraně starého rybníku, montáž mám sestavenou tak, abych se dostal co nejdál. 100 gramové olovo, helikoptérová montáž, fluorocarbonový návazec na jednom prutu jako D-rig a na prutu druhém klasicky s O-kroužkem a rovnátkem.\nZe začátku se snažím zvolit atraktivnější nástrahy, abych věděl, jak budou ryby reagovat. Takže jednu nástrahu ořezávám a balím do těsta, zatímco ke druhé nástraze přidávám plovoucí pop-up. Beru do rukou tátovo půjčené Ngéčko, se kterým to lítá až za horizont a jdu ho tam poslat.\nNež se trefím tam, kde potřebuju, musím sestavu několikrát stáhnout. Napotřetí se ale daří a tak prut ukládám do vidliček. K němu přidávám druhý, a poté nezbývá, než čekat, co se bude dít. Trvá necelou hodinu, než se ozve hlásič. Řetízek se přilepil k prutu a dal tak jasně najevo zaseknutého protivníka na druhé straně. Brodím se k záběru a přisekávám. Pár zběsilých úprků a za pár momentů u břehu podebírám prvního šupináče okolo 60 čísel. Jsou tam!\nNa návazec našívám teď už neatraktivní jednu dvaadvacítkovou kuličku a vracím prut zpět na místo. Nahazování není moc pohodlné. Nad hlavou větve stromů, stojíc na špičkách, aby mi voda nenatekla do prsáků se snažím do prutu opřít vší silou. Ne vždycky to vyjde na první pokus, ale nemohl bych sedět v pohodlí křesílka, abych se ubíjel, že montáž není tam, kde ji potřebuji mít.\nPřed setměním ještě přehazuju druhý prut, na který dávám dvě osmnáctkové kuličky. Pomalu se smráká, a tak s Bobanem čekáme, co se bude dít pod rouškou tmy. Kolem 21. hodiny se znova ozve prut, na který už jednou přišel záběr. Tentokrát je to ale jízda jak se patří, než k prutu doběhnu, mám strach, aby ho kapr nevzal s sebou.\nPo přiseknutí je jasné, že tohle je protivník z jiné kategorie. První minutu jsem jenom za diváka a dívám se, jak vlasec mizí z cívky. Neváhám a skáču do loďky. Tentokrát bez Bobana. Pomaličku se tak začínám přitahovat k rybě. Po chvíli jsem u ní a začínám ji dostávat k hladině. Zdolávání ve tmě má své nezaměnitelné kouzlo, každopádně bez čelovky, kterou jsem nechal na břehu, se to kouzlo několikrát znásobňuje. Klidná vodní hladina, já na loďce, v ruce prut v parabole a někde kousek pode mnou torpédo, které mě i s loďkou tahá pryč z našeho místa. Druhý záběr a hned takový kůň!!!\nZávary na hladině dávají znát, že se ryba unavuje. Za další chvilku už krouží těsně pod hladinou, a tak si chystám podběrák. Využívám chvíle klidu a rybu podebírám. Na první dobrou je v síti! Dávám ji na podložku do loďky a metu zpátky na místo. Zde už si můžeme při světle čelovek prohlédnout mého soupeře. Dlouhý šupináč, přes 90 centimetrů v perfektní kondici byl důvodem naší noční přetahované. Začátek jako hrom!\nPo pořízení pár fotek kapra pouštím, a jelikož je třeba zítra časně z rána vstávat do práce, prut už nenahazuju a začínám jej balit. Milým překvapením byl zvuk druhého hlásiče. Zrovna, když dávám prut do futrálu, otáčím se a vidím, jak jde i druhý prut do jízdy. Všeho nechávám a brodím se k jedoucímu prutu. Zasekávám a opět podobný scénář – prvních pár desítek vteřin si ryba bere metry vlasce a míří někde do dáli přehrady.\nKdyž jsem se v minulosti potřeboval dostat k dalekým, starým hranám zatopených rybníků, či původním korytům řeky, volil jsem jako kmenový vlasec pětadvacítku. Po hodinovém souboji z lodi, kdy mě šestnáctikilový lysec odtáhl kilometr daleko a já se do něj nemohl pořádně opřít, jsem uznal za vhodné, že je třeba přitvrdit. Osmadvacítka byla jasnou volbou.\nNyní stojím s ohnutým prutem, a že by mi byla osmadvacítka oporou, se říct nedá. Každopádně jsem tento psychický duel po pár minutách zvládl, brzdu navijáku lehce utáhl a začal rybu přitahovat kousek po kousku směrem ke břehu. Za deset minut už ryba jezdila kousek přede mnou. Uzlík odpalovky už mám v navijáku, natahuju ruku s podběrákem, seč mi síly stačí, a rybu do něj navádím. Opět na první dobrou. Rachot nastává až po rozsvícení čelovky. Kapra dávám na podložku a znova se kocháme pohledem na dlouhé torpédo.\nDruhý šupináč v krátkém časovém úseku a opět necelých devadesát centimetrů. Oba šupináči jsou svou formou „Dunajáci“, což dokázali i svou bojovností.\nPokud jsem tvrdil po prvním kaprovi, že je to začátek jako hrom, tak po druhém už musím říct, že je to začátek jako z partesu. Trošku mě mrzí, že už musíme jít, ale nedá se nic dělat. Balím a místo opouštíme. Pevně věřím, že následující docházky budou v podobné režii. Místo je třeba využít, než se budou kapři plně věnovat milostným hrátkám.\nNa ryby se dostávám až za dva dny. V práci to balím tak, abych u vody byl kolem 4. hodiny odpolední. Doma házím věci do kufru a tentokrát beru s sebou i lejdy a zlatého „bobra“ Ginu.\nCesta loďkou je oproti minulé zkušenosti jako balzám na duši a za pár chvil krmím místo boilies. Při tak krátkých vycházkách jsem si často lámal hlavu s množstvím návnady. Jestli budu u vody 4 hodiny, připadá mi jako nesmysl házet do vody kila boilies a kýbly partiklu. Abych zvýšil při tak krátké době šanci na záběr, vyřešil jsem tuto problematiku následujícím způsobem.\nPokud jdu lovit, krmím maximálně čtyři, pět hrstí tak, aby na dně něco bylo. Návnadu se snažím soustředit do co nejmenší plochy. Poté, co po konci lovu místo opouštím, krmím větším množstvím a do větší plochy. Takto postupuji za předpokladu, že stejné místo budu navštěvovat delší časové období. Ne jinak tomu bylo i nyní.\nPo nakrmení se vyloďujeme na břeh. Lejdy bere papíry a jde dostávat do hlavy materiál potřebný ke složení státnic, já se jdu věnovat přípravě prutů. Na všechny návazce jde jedna švestková dvaadvacítka a už s tím pádím do vody. Pruty jsou seřazeny jeden vedle druhého a teď jdeme hrát na čekanou.\n„To mi řekni, co bys dělal, kdybys tady byl sám a měl záběr na oba pruty najednou, když je máš po pás ve vodě?“ rýpe číča. „V klidu, kdyby náhodou, tak to odpružím,“ zahraju větu do outu. Většinou jsem rád, když mám záběr jeden, natož tak dva najednou. Spíš ji jde ale o prostředí, ve kterém lovíme. Podmočený břeh od potůčků tekoucích lesem, kopřivy, komáři a bahno nejsou úplně podmínky, po kterých by toužila. Dala se ale na boj, tak ať bojuje.\nV sedm hodin přichází záběr. Tak jako před dvěma dny i nyní je to odhadem 60 centimetrový kapr. Odháčkovávám jej ve vodě a prut znovu nahazuji. Další záběr se ozývá až za hodinu a půl. Pokud je se mnou i číča, tak s jejím letošním štěstím nečekám, že bych mohl něco chytit i já. A tak se brodí k jejímu prutu. Zde plnohodnotně využijeme neoprenové prsačky Jenzi po babi, které v 90. letech vozil strýc z Německa. K mému údivu – po malém zásahu lepidlem – ani netečou, v dnešní době spotřebního zboží něco nevídaného.\nZásek sedí a vypadá to zase na slušnější rybu. Zdolávání v provedení číče se poněkud liší od mého. Brzda klasicky na tvrdo a „pojď ven malej“, jakýpak copak. U břehu už si ale dá říct a brzdu zase mírně povolí. Víry na hladině dávají za pravdu myšlence o slušnější rybě. Kapr podnikne ještě jeden výpad a zůstává viset ve stulíkovém poli. Beru podběrák a jdu pro něj. Rozsvítím čelovku a vidím jej, jak zůstává nehybně zaplantán. Kapra podebírám i se stulíky. Zase ryba přes osmdesát.\nBohužel ocas i ploutve má škaredě roztřepené patrně po předchozí manipulaci, proto jej vyháčkujeme v podběráku a pouštíme ve vodě, abychom jej ještě více netrápili. Každopádně z 5 ryb, které jsem na tomto místě chytil byly tři přes osmdesát čísel. Paráda! Je fajn si tak pěkně zachytat i na těch pár hodin. Ovšem na takhle velkých přehradách to bývá buď anebo.\nS rukou na srdci přiznávám, že těch výprav a docházek, kdy se zde nedaří, je většina. Vzpomínám na loňský podzim, kdy jsem chodil k vodě úplně stejně jako dnes, ale na jiném místě. Celý měsíc jsem docházel na pár hodin, někdy ob dva nebo tři dny, ale krmil poctivě. Rybu přes 80 čísel jsem nechytil. Náhodní rybáři, kteří stejné místo navštívili, když jsem byl zrovna v práci, vytáhli kapra přes 90 centimetrů a 16 kilo váhy. Někdy je to paradox, ale k rybařině to patří.\nÚspěšný prut balíme a v ohni necháváme zbylá tři želízka. Dvacet minut na to vyjíždí k mému údivu můj prut. Přisekávám a začínám zdolávat. Souboj netrval dlouho a na podložce máme dalšího kapra přes osmdesát centimetrů. Zdravý, krásně naježený šupináč.\nTy ryby tam prostě byly, šlo jen o to, udržet je tam co nejdéle. Kapra pouštíme, vydržíme už jen půl hodiny a balíme, poněvadž ranní budík do práce bývá nekompromisní. Místo při odjezdu prohazuji boilies a jedeme domů.\nKdyž fouká vítr správným směrem, dějí se věci!\nV pořadí na třetí návštěvu se dostávám až za tři dny. Číča se bude učit doma, takže jedu sám. Na mém místě je jisté jedno. Pokud fouká směrem od přítoku do přehrady, k vodě nemá ani smysl jezdit. Na internetu tedy kontroluji směr a sílu větru. Fouká správný směr a vypadá to, že i intenzivně. Za třičtvrtě hodiny jsem u vody, nakládám věci na loďku a jedu na místo.\nJakmile jsem u lovného místa, zaráží mě jedna věc. Vítr je celkem silný a hrana starého rybníka je jako jediné místo v okolí zakalená. Indicie, že by to mohlo dneska jít, byly jasné. Hladinu jsem prohodil pár hrstmi boilies a jel na místo chystat „ventky“. Co čert nechtěl, hrázný mírně dopustil přehradu. Pro manipulaci s pruty to není příliš vítaná situace, natož zdolávání, kdy se člověk potřebuje dostat před vrbky tak, aby do nich kapr nezajel. Nevadí, nějak se s tím poperu.\nLoďku kotvím o strom ve vodě a připravuji montáže. Po třech dnech, kdy jsem nekrmil, zkusím dát na jeden prut panáčka, zda tam ryby stále jsou. K švestkovému boiliesu tak našívám i malou pepřovou plovku a věřím v rychlý záběr. Jdu prut nahodit a při švihu jej upaluji v odpalovce. Bezva. Rychle tedy chystám druhý prut a první jdu znovu navázat. V podmínkách po pás ve vodě a s houpající se loďkou to není úplně jednoduchá situace, ale za pár minut je hotovo.\nOba pruty leží na svých místech a vítr ještě zesílil. Podmínky byly takřka ideální. Ve větru se ale do blízkosti hrany dostávám horko těžko. Sednu si do loďky a jdu číhat. Sotva si sednu, přijde záběr. Skáču do vody a beru prut do ruky.\nNa druhé straně cítím, že to nebude žádný dorostenec. Ve větru za zvuku meluzíny o napnutý vlasec se pereme dobrých 15 minut. Kapra se mi nedaří dostat do mé blízkosti tak, abych ho podebral. Když ho přitáhnu o pět metrů, otočí se a vezme si dalších sedm. Ani by mi to tak nevadilo, kdyby se mi nerozjel druhý prut. Pamatujete, jak jsem číču odpálkoval, že kdyby mi zabraly oba dva pruty najednou, že to odpružím? No tak v té situaci jsem to moc neodpružil.\nKde dřív? Na prutu, kde jsem zdolával, jako první si kapr usmyslel, že na břeh prostě a jednoduše nepůjde a na prutu druhém byla ponorka, která se patrně rozjížděla, aby přeskočila hráz. Když už prut pomalu visel jen za naviják, tak jsem skočil a chytil ho do druhé ruky. Najednou jsem měl v ruce dva jedoucí pruty. Tu situaci jsem fakt neodpružil. Nakonec jsem zachoval klidnou hlavu. Prut, na který přišel druhý záběr, jsem odklopil a nechal jet a druhý začal zdolávat takzvaně na „číču“ – to jest dotáhnout brzdu natvrdo, a „pojď na břeh, kámo“.\nDo pěti minut byl v podběráku, zase bohovsky bojující dunaják. Druhý prut stále jel. Kapra rychle dávám do vážící tašky, házím do loďky prut s podběrákem a jedu pro druhého. Po pár minutách jsem v kontaktu s kaprem a bojujeme na krátko z lodi. V můj prospěch hraje silný vítr. Kapr jede proti vlnám, a tak se po chvíli unavuje a pokládá na bok vedle lodi. Jen tak mimochodem: Až jednou vypadnu z loďky, kvůli té zlomené násadě podběráku, neřeknu ani slovo.\nKapr se otáčí a provádí další výpad. Na druhý už ale nemá sílu a tak jej natažený přes hranu loďky podebírám. Na první pohled krásná ryba přes deset kilo. U břehu už se dívám na své dva protivníky pěkně na podložce. Jeden necelých 80 a druhý přes 80 čísel. Tohle u vody nezažívám každý den. Zase dvě krásné, čisté a bojovné ryby. Právě proto mám ten lov na přehradě tak rád. Snažím se oba bojovníky alespoň natočit, a poté je vracím zpět do jejich domova. No začátek třetího dne pěkně „na pána“.\nPruty jdu znovu nahodit. Nahazuji jeden, dávám jej do vidliček a jdu s druhým prutem. V tom se rozjíždí právě nahozený prut. Zase jízda jako z učebnice kaprařiny. Ohnutá špička, řetízek přilepený k prutu a metry vlasce mizící z cívky. Odkládám prut a přisekávám.\nTah není velký a za pár minut si hraju s kaprem před vrbkama. Problém nastává v situaci, když se rozmyslí, že si to zajede rovnou do vrbek. Stojím na špičkách, semtam vlna šplouchne přes okraj prsaček, a sotva dojdu na konec vrbiček. Mám tyhle souboje rád! Především, když si zapomenu telefon ve vrchní kapse prsaček. Bafnu podběrák z vrbiček do ruky a kapra i s větvemi podeberu. Odhadem má přes sedmdesát, odháčkuju jej a pouštím. Znovu nahodím, ale již oba pruty.\nJdu brnknout tátovi, že žerou. Pomalu odbíjí 8. hodina večerní. Sotva to táta zvedne, zase jízda. Telefon házím do loďky a jdu znova zdolávat. Velikost kaprů má sestupnou tendenci, nyní se na břeh podíval kapr kolem 60 centimetrů. Pouštím jej a montáže posílám na „hot spot“. Indicie nelhaly, správný směr větru, podkalená hrana starého rybníku, ryby byly při chuti. Bohužel, jestli bych byl ten den úspěšnější, se nedozvím. Po posledním kaprovi už žádný záběr nepřišel, pruty jsem po 9. hodině zabalil a vyrazil domů. I tak jsem se po čtyřech hodinách vracel domů pln zážitků.\nV nejbližších pěti dnech jsem věděl, že se k vodě nedostanu. Proto jsem v týdnu zajel dvakrát nakrmit, abych místo zkusil udržet. V týdnu volal taťka, že by mohl jít v pátek. Paráda, domlouváme se a v pátek po práci vyrážíme. Jsem zvědavý, zda ryby budou pořád na místě a stále stejně aktivní. Teplý týden a chmýří z topolů všude kolem naznačovalo, že kapři již buď jsou ve tření, anebo brzy budou.\nAč oba striktně dodržujeme rybářský řád, rozhodli jsme se, že noc přečkáme na křeslech, ať můžeme chytat i ráno. „Na co ta deka?“ ptám se taťky. „Však uvidíš,“ odvětil. Nahazujeme pruty, usedáme do křesílek a taťka otevírá ryze hořkou dvanáctku. Pátek jako křen! Už je to více než dvacet roků, co tuhle vodu navštěvuje. Jsou tady pořád kapři, které se strejdou chytali před těmi dvaceti lety? Je jen na nás, abychom tohle tajemství odkrývali.\nPomalu padla tma a stále bez akce. Až v deset hodin se ozval můj prut. Jelikož voda byla už opravdu vysoko, pro zichr jsme šli do loďky a kapra před vrbkama zdolali z vody. První lysec na tomto místě. Krásná ryba, která má obrovský potenciál do budoucna.\nRybu pouštím a prut jdu znovu nahodit. Teď už jen naslepo, někam do hlubin přehrady. Za hodinu se ozývá tátův prut. Jeho oblíbený Black star jde do paraboly, a tak cítíme pěknější rybu. U břehu se snaží několikrát o výpad, ale taťka mu rukou zkušeného lovce nedává šanci. Podebíráme 80 centimetrového šupináče. Zase dunaják „jak víno“. Kapra vyháčkuje ještě v podběráku a pouští ho.\nPrut ještě nahodí na poslední třičtvrtě hodinu. Necelých patnáct minut před koncem denní doby lovu přichází opět záběr na jeho prut. Stejný scénář a pravděpodobně kapr stejné velikosti, jako předchozí. Rozhoduje se jej vytáhnout ze břehu, bohužel ryba zajíždí do vrbiček. Snažím se strčit pod kapra podběrák, ještě než tam zajede. Bohužel, byl rychlejší a zbavuje se háčku. Nevadí, přijdou další. Ale určitě ne dnes, pač odbíjí dvanáctá. Stahujeme pruty a uleháme.\nNapsal bych o pohodlí křesílek, ale lhal bych sám sobě. Po půl hodině jsem zjistil, na co má taťka tu deku. Myslel jsem, že přečkám jako správný chlap nadivoko noc pod bundou TF Gear, což je v podstatě hodně špatná pláštěnka. Myslel jsem hodně špatně. Bože, to byla kosa! Nenápadně jsem se infiltroval taťkovi alespoň pod kousek deky. Konečně se dalo na chvíli usnout. Ve tři hodiny už se ani nesnažím usnout, dělám 50 dřepů, aby se mi do končetin vrátil cit. Oblékám se do vlhkého prostředí prsáků a jedu na místo rozhodit pár kuliček.\nSe čtvrtou hodinou ranní nahazujeme pruty a vyčkáváme na první sluneční paprsky „oskara“, který vyleze každou chvíli zpoza kopce. Z vodní hladiny se odpařovaly sloupce mlhy. Byl jsem zvědavý, jak to půjde ráno. Nešlo to. Ani jeden záběr. Hladina jak zrcadlo a sluneční paprsky nám v 8 hodin ráno ukázaly, že je konec. Pruty jsme sbalili, dali věci na loďku a vyrazili domů.\nA tímto skončil i jarní příběh, který jsem zažil na přehradě. Někdy i pár hodin stojí za to jít k vodě.\nHodně štěstí v nadcházející sezóně.\nPředchozí článekAKTUÁLNĚ: Počet rybářských přestupků se zvýšil. Pytláků ale ubylo\nDalší článekAKTUÁLNĚ: ČRS chce zakázat dvojháčky a trojháčky. K-70 zatím nebude platit na všech revírech


Vyhlášení výsledků kampaně Do práce na kole 2022 se uskuteční ve čtvrtek ve Zlíně: Otrokovice\nVyhlášení výsledků kampaně Do práce na kole 2022 se uskuteční ve čtvrtek ve Zlíně\nMotivační měsíc kampaně Do práce na kole, koloběžce, pěšky, nebo poklusem 2022 (DPNK 2022) i s možností kombinace s MHD, skončil posledním květnovým dnem. Vyhlášení výsledků a předání cen vítězům za týmy a jednotlivce, kteří se přihlásili v uvedených městech, se bude konat ve čtvrtek 9. června 2022 od 16 hodin na náměstí Míru ve Zlíně.\nNa zlínském náměstí bude připraven program nejen pro samotné soutěžící. O hudební doplnění se postará kapela Ripteto. Zajištěno bude také občerstvení. „Za Zlín, Otrokovice a okolí vyhlašujeme vítěze střídavě v Otrokovicích a ve Zlíně. Letošní rok připadl na Zlín a příští rok předpokládáme, že se uskuteční v Otrokovicích,“ vysvětluje spravedlivě nastavená pravidla Jana Vybíralová, koordinátorka kampaně za Zlín, Otrokovice a okolí.\nLetos se za Zlín, Otrokovice a okolí přihlásilo v kampani DPNK 1360 pracovníků a zaměstnanců z různých firem a institucí. Zlín se 728 přihlášenými překonal výroční číslo 700! Společně soutěžící města Zlín a Otrokovice se umístila v počtu zaregistrovaných účastníků a účastnic na 3. místě za Prahou a Brnem.\nKvětnovou výzvu DPNK letos přijalo rekordních 24 699 účastníků a účastnic z celého Česka. “Děkujeme jim, že se zapojili, chtějí udělat něco pro své fyzické i psychické zdraví, ale i pro zdraví našich měst a planety. Věříme, že zejména v době klimatické krize se každý krok směrem k udržitelnosti počítá,“ prohlásili organizátoři již 12. ročníku výzvy Do práce na kole z Auto*Matu z.s., Praha.\nZáštitu nad Zlínem, Otrokovicemi a okolím v rámci květnové výzvy Do práce na kole 2022 převzal Ing. Radim Holiš, hejtman Zlínského kraje.


Angela Merkelová odmítla nabídku na vysokou pozici v OSN - CNN Prima NEWS\nAngela Merkelová se rozloučila s kancléřským úřadem, nyní odmítla pozici v OSN. Zdroj: AP\nMerkelová se po osmém prosinci, kdy předala úřad svému nástupci Olafu Scholzovi, stáhla do politického ústranní. Podle německého deníku Bild však bývá občas vidět, jak nakupuje v oblíbeném obchodním domě KaDeWe v bývalé západní zóně rozděleného Berlína. Jindy zase svítí ve své kanceláři na třídě Unter den Linden na dohled od Braniborské brány.\nMerkelová v jednom z posledních rozhovorů ve funkci uvedla, že hodlá odpočívat, spát a až následně rozmýšlet, do čeho se ve svých 67 letech pustí. První nabídka už jí ležela na stole\nŠéf OSN António Guterres chtěl současnou německou důchodkyni přivést do New Yorku, kde by zastávala poradní funkci v OSN. Nabídl jí předsednictví poradního orgánu na vysoké úrovni pro globální veřejné statky, které by měly sloužit všem obyvatelům světa bez ohledu na hranice států.\nPříkladem oněch tzv. globálních veřejných statků je ozonová vrstva, ale v závislosti na definici také mezinárodně platné předpisy, například o bezpečnosti letectví a globálním obchodu.\nJenže Merkelová řekla ne.\n„Minulý týden telefonovala generálnímu tajemníkovi OSN, poděkovala mu a informovala ho, že nabídku nepřijme,“ oznámil ve středu úřad Merkelové.\nZlepšení správy věcí veřejných je nejnaléhavější\nPoradní orgán pro globální veřejné statky je jedním ze stěžejních projektů Guterresovy reformy OSN v jeho druhém funkčním období, které začalo na začátku ledna.\nVe své loňské zprávě o změně OSN generální tajemník napsal: „Požádám poradní skupinu na vysoké úrovni vedenou bývalými hlavami států a vlád, aby určila globální veřejné statky a další oblasti společného zájmu, kde je zlepšení správy věcí veřejných nejnaléhavěji nutné.“\nPodle Guterrese pandemie koronaviru poukázala na velké nedostatky v mezinárodní spolupráci. Proto by měl být plánovaný poradní orgán podnětem k obnově postupů a zásad pro činnost na celosvětové úrovni.\nNěmecko OSN Berlín bezpečnost nabídka média dopis Antonio Guterres Angela Merkelová poradkyně předsednictví poradní orgán veřejné statky


Štybarova sezóna splněných snů - FAN KLUB Zdeňka Štybara, o.s.\nŠtybarova sezóna splněných snů\naneb jak Zdeněk ke 4. titulu mistra světa přišel. …\nZdeněk začal v sezóně 2007-2008 jezdit cyklokros v kategorii Elite a hned první sezónu zakončil druhým místem na MS v italském Trevisu 2008. Na druhou sezónu 2008-2009 v kategorii Elite se proto snažil připravit ještě lépe, ale s tréninkem to přehnal a podzimní výkony byly velmi nevyrovnané. Upravil proto tréninkové plány, odjel si odpočinout na Malorku a na vánoce domů do Stříbra a pak začala neuvěřitelná šňůra výsledků trvajících dodnes.\nZdeněk dojel opět druhý na MS v holandském Hoogerheide 2009, polepšil si ve Světovém poháru či v seriálech závodů Superprestige a GvA Troffe, které jezdí celá světová špička.\nPřed uplynulou sezónou se Zdeněk vedle silnice začal věnovat i horským kolům a byť neměl MTB speciál, nevedl si špatně a horská kola se ukázala jako vhodný doplněk pro cyklokros, o čemž by cyklokrosová legenda Sven Nys mohl vyprávět. Protože se v uplynulé sezóně jelo MS v České republice v Táboře, neponechal Zdeněk nic náhodě a začal dokonce spolupracovat i s psychologem, který ho připravoval na zvládání možných problémů při závodech. A že to zafungovalo na jedničku, to jsme viděli po defektu právě na MS.\nZdeněk i v sezóně 2009-2010 pokračoval ve vynikajících umístěních. Od Vánoc 2008 dodnes jel celkem 53 cyklokrosových závodů, přičemž pouze jednou vzdal, 1x dojel sedmý, 2x šestý, 4x pátý, 4x čtvrtý, 10x třetí, 16x druhý a 15x první. To znamená, že v 77% stál Zdeněk na stupních vítězů! Výsledkem této neuvěřitelně vysoké a vyrovnané výkonnosti byl nejenom mistrovský titul na MS v Táboře, ale i první místa ve Světovém poháru a v sériálu Superprestige, druhé místo v seriálu GvA a nejlepší muž žebříčku Mezinárodní cyklistické unie UCI za sezonu 2009-2010. O takových výsledcích Zdeněk před sezónou jenom snil.\nZdeněk o sobě dal cyklokrosovému světu razantně vědět už svými tituly z MS 2005+2006 v kategorii do 23 let, v roce 2007 skončil na MS čtvrtý. V kategorii do 23 let se tenkrát skloňovala jména Lars Boom, Niels Alber a Zdeněk Štybar a očekávalo se, jak si mladíčci poradí s přechodem do kategorie Elite. A výsledek: MS 2008 1. Boom, 2. Štybar, MS 2009 1. Albert, 2. Štybar a MS 2010 1. Štybar.\nO tom, že ze srdcí českých diváků cyklokros nezmizel ani po devatenáctileté pauze mezi mistrovskými tituly a že i mezi mladými je o něj zájem, svědčí to, že u televizních obrazovek sledovalo Zdeňkův triumf na MS v Táboře téměř milion diváků. Podle mluvčího České televize se tak stalo MS v cyklokrosu nejsledovanějším pořadem sportovní stanice ČT4 od zahájení jejího vysílání v roce 2006 a to už ČT4 vysílala v roce 2008 letní olympiádu!\nPřejme Zdeňkovi, ať mu to ve zdraví šlape stejně dobře i nadále a českému cyklokrosu, aby se umístění z MS, kdy jsme vyhráli bodování národů, stalo brzy standardem i v ostatních závodech za účasti světové cyklokrosové špičky.


Libor Knappek řídí novou akvizici fondu JET I firmu FIBERPREG | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nLibor Knappek, Director / Investment Projects společnosti Jet Investment Management autor: archiv\n2. 9. 2016 18:40 / 2 minuty čtení\npersonálie financování investice ředitel\nFond JET I pro kvalifikované investory skupiny Jet Investment Management během prázdnin uskutečnil dvě nové akvizice. Jednu z nich, německou firmu FIBERPREG, na výrobu hi-tech kompozitních materiálů, nově povede coby projektový ředitel Libor Knappek.\nLibor Knappek (47) zastává pozici Director / Investment Projects. Do Jet Investment Management nastoupil speciálně jako projektový ředitel akvizice FIBERPREG, na auditu jejíhož hospodaření (due diligence) pracoval na své předchozí pozici ve VICF.\nLibor Knappek svoji kariéru zahájil jako analytik v makléřské firmě Brno Broker Group, kterou v roce 1993 založil právě Igor Fait, a zde se postupně vypracoval na pozici generálního ředitele a předsedy představenstva. Poté rok působil ve společnosti Corporate Advisors, kde byl člen představenstva a působil na pozici Managing Partner.\nV roce 2000 nastoupil do společnosti Raiffeisen Capital and Investment Praha – později Raiffeisenbank - kde byl zodpovědný za vedení domácích i zahraničních fůzí a akvizic, a podílel se tak například na akvizici eBanky Raiffeisenbankou, což byla největší akvizice Raiffeisen Group v České republice.\nJe absolventem VŠB-TU v Ostravě, se specializací na technické vědy. Absolvoval roční studijní pobyt na univerzitě MINES ParisTech ve Francii. V roce 2002 získal titul CFA Charterholder. Hovoří česky, anglicky a německy, pasivně pak ovládá ruštinu a polštinu.\nVe volném čase se věnuje svému dítěti, běhu, jízdě na kole nebo golfu.\nSchůzka byla v soukromých prostorách, ne v restauraci, tvrdí Prymula a rezignovat nehodlá. Lže, říká majitel prostoru


Plán olympijského vítěze Krpálka: Bude odpočívat a nabírat. Pak ho čeká nová výzva - Sport.cz\nPlán olympijského vítěze Krpálka: Bude odpočívat a nabírat. Pak ho čeká nová výzva\n13. srpna 2016 12:04 - Rio de Janeiro\nPro zasvěcené to nebyla překvapivá zpráva. Čerstvý olympijský šampión Lukáš Krpálek si vybere delší volno a začne pracovat na přestupu do nejtěžší váhové kategorie nad 100 kilogramů. Hlavní úkol? Nabrat patnáct kilo hmoty.\nOlympijský vítěz Lukáš Krpálek zakousnutý do zlaté medaile.\nStoyan Nenov, Reuters\n1:00 31 fotografií a 1 video\nLukáš Krpálek oslavuje v Českém domě zlatou olympijskou medaili\nJudista Lukáš Krpálek ukazuje svou zlatou olympijskou medaili.\nLukáš Krpálek si na oslavu získané zlaté olympijské medaile dopřál pivo. Vlevo v popředí ho čepuje trenér Petr Lacina, vlevo v pozadí přihlíží ministryně školství Kateřina Valachová.\nJsem jednička! pyšní se Lukáš Krpálek se zlatou olympijskou medailí.\nJudista Lukáš Krpálek slaví v Českém domě zisk zlaté olympijské medaile.\nVítěz zlaté olympijské medaile judista Lukáš Krpálek přichází spolu se svým trenérem Petrem Lacinou do Českého domu.\nKrpálek přichází do Českého domu oslavit zisk zlaté olympijské medaile.\nČeský judista Lukáš Krpálek (druhý zleva) se raduje z vítězství nad Elmarem Gasimovem z Ázerbajdžánu (vpravo). Vlevo je reprezentační trenér Petr Lacina.\nLukáš Krpálek na stupních s fotografií zesnulého reprezentačního kolegy Alexandra Jurečky.\nJudista Lukáš krpálek po životním triumfu.\nLukáš Krpálek pózuje se zlatou medailí.\nLukáš Krpálek se zlatou medailí.\nOlympijští medailisté v judu v kategorii do 100 kg (zleva) Elmar Gasimov, Lukáš Krpálek, Cyrille Maret a Ryunosuke Haga.\nJudista Lukáš Krpálek přijímá gratulace po olympijském triumfu.\nČerstvý olympijský vítěz v judu Lukáš Krpálek zdraví do kamer.\nJudista Lukáš Krpálek si vychutnává gratulace a vítězné emoce po olympijském triumfu.\nJudista Lukáš Krpálek (vpravo) po vítězném olympijském finále s Elmarem Gasimovem.\nRadost olympijského vítěze Lukáše Krpálka.\nDobojováno! Lukáš Krpálek má zlato, ve finále porazil Elmara Gasimova z Ázerbájdžánu\nDobojováno! Dojatý Lukáš Krpálek má zlato, ve finále porazil Elmara Gasimova z Ázerbájdžánu\nDobojováno! Lukáš Krpálek má zlato, ve finále porazil Elmara Gasimova z Ázerbájdžánu.\nLukáš Krpálek se raduje ze zlata.\nMarkus Schreiber, ČTK/AP\nObrovská radost judisty Lukáše Krpálka po finálovém vítězství nad Elmarem Gasimovem z Ázerbájdžánu.\nRozhodující moment finále. Český judista Lukáš Krpálek (nahoře) poráží Elmara Gasimova z Ázerbájdžánu.\nLukáš Krpálek po vydařeném semifinále.\nLukáš Krpálek v semifinálovém souboji s Francouzem Cyrillem Maretem.\nLukáš Krpálek (v bílém) bojuje s Japoncem Rjunosukem Hagem.\nČeský judista Lukáš Krpálek (nahoře) poráží Elmara Gasimova z Ázerbajdžánu ve finále OH v Riu.\nLukáš Krpálek ve finále porazil Elmara Gasimova z Ázerbájdžánu.\nJudista Lukáš Krpálek slaví olympijské zlato.\nMotivace judisty z pražského USK na změnu kategorie je pochopitelná. Skoro dvoumetrový kolos musel do polotěžké váhy pravidelně shazovat, třeba před zlatým turnajem v Riu šlo dolů sedm kilogramů. A v kategorii do 100 kg už vyhrál vše, je dvojnásobným mistrem Evropy, světovým šampiónem i olympijským vítězem.\nTen pocit když to všechno dopadne jak má! Díky Lukáši!!! #czechteam @olympijskytym #olympics pic.twitter.com/1kjzKHk4oR\n— Jiří Prskavec (@jiriprskavec) 12. srpna 2016\n„Volno jsme plánovali. Lukáš je už od juniorů ve strašlivém kolotoči a je unavený. Po výsledku v Riu si pauzu zaslouží," říkal Krpálkův kouč Petr Lacina v Brazílii. Jak může být česká hvězda světového juda dlouho stranou? „Ať si dá klidně rok, dva. Kdybyste ho slyšeli, jak na kempech kňučí, že je starý," poznamenal s úsměvem trenér na adresu svého pětadvacetiletého svěřence.\nZvyšování váhy nebude problém\nJako reálnou Lacina vidí zhruba půlroční pauzu. „Nechal bych tomu volný průběh, ať se vrátí, až bude mít chuť. Do nového roku bude mít klid určitě. Pak by možná dávalo smysl začít zlehka s judem a směřovat to k účasti na MS v nejtěžší kategorii. Sám Lukáš říkal, že mu to s výjimkou Teddyho Rinera přijde hratelné," připomněl legendárního Francouze, který ale možná judo opustí a nechá se zlákat zápasy MMA.\nKrpálek potřebuje k bojům s nejtěžšími judisty nabrat asi patnáct kilogramů, ideálně svalové hmoty. Podle Laciny by ale zvyšování váhy nemělo představovat problém. „Když se podíváte na Lukášův apetit...," rozesmál se. „Musí to mít samozřejmě řád, je snadné spadnout do nicnedělání a najednou mít dvacet kilo nahoře. Bude to pauza vyplněná nabíráním a posilovnou," měl jasno kouč českého šampióna.\npn (Rio de Janeiro), Sport.cz, Právo ■\nO první íránskou medaili v Riu se postaral zlatý vzpěrač Rostamí\nVan Rijsselberghe obhájil jachtařské zlato ve třídě RS:X\nTýmovou soutěž fleretistů ovládli v Riu Rusové\nFenomén juda Riner obhájil olympijské zlato z Londýna\nEgyptský judista odmítl na OH podat ruku izraelskému soupeři\nAutorem fotografie na pozadí je Markus Schreiber, ČTK/AP


Prodej palivového dřeva Hrádek, štípané dřevo a kulatina - palivove-drevo-bruntal.cz\nŠtípané dřevo a kulatina - Palivové dřevo Hrádek\nPalivové dřevo zásobujeme po celém území Moravskoslezského kraje. Aktuálně jsme schopni dodat palivové dřevo po celém území Moravskoslezského kraje (například prodej palivového dřeva v oblasti Hrádek, Ostrava, Opava). Pokud tedy nyní uvažujete, kde nakoupit, určitě se na nás můžete obrátit. Nabízíme kvalitu a individuální přístup ke každému zákazníkovi. Díky pětileté praxi v oboru můžete počítat s maximální spokojeností.


VLT Ubytovací zařízení, s.r.o. - Brno - ABC Českého Hospodářství\nVLT Ubytovací zařízení, s.r.o.\nNabídka ubytování ve dvojlůžkových pokojích s celkovou kapacitou 310 lůžek.\nNabídka ubytování\t- ve dvojlůžkových pokojích s celkovou kapacitou 310 lůžek.\nTelefon: 544 135 141\tKontaktní osoba\nIvo Eliášek - Jednatel


Sherpa je nejoblíbenější batoh firmy Vango v nových svěžích barvách a s tištěnými vzory Himálají a sedmikrásek. Je vybaven nastavitelným zádový systémem Self Adjust, odolnými díly a chytrými funkcemi, které vám dávají výhodu, pokud jde o efektivní regulaci zatížení a výkonu. Batoh Sherpa osloví ty, co vyráží do světa za dobrodružstvím nebo jen na...\nBatoh Sherpa je populární na túrách, na cestách i mezi držiteli ocenění. Vyroben z pevného materiálu a odolných komponentů a opatřen nastavitelným zádovým systémem. Doporučen cenou Duke of Edinburgh. More >>\nSherpa je nejoblíbenější batoh firmy Vango v nových svěžích barvách a s tištěnými vzory Himálají a sedmikrásek. Sherpa 60+10S má krátkou délku zad a je určen pro menší postavy. Batoh Sherpa je vybaven nastavitelným zádový systémem Self Adjust, odolnými díly a chytrými funkcemi, které vám dávají výhodu, pokud jde o efektivní regulaci zatížení a výkonu....


Hotel Abo Nawas Resort, Egypt Marsa Alam - Invia\nProstorný hotel s přátelskou atmosférou Krásná písčitá pláž s molem Skvělý poměr kvality a ceny\nod 7 345 Kč za os.\nod 7 510 Kč za os.\nod 7 675 Kč za os.\nČíslo hotelu: 27 734\nHotelový komplex se nachází v egyptské oblasti Marsa Alam, která leží v jihovýchodní části Egypta na pobřeží Rudého moře. Toto město bývalo rybářskou vesnicí, ale díky své poloze se stalo jednou z nejpopulárnějších oblastí v celé zemi. Mezinárodní letiště se nachází asi 30 minut jízdy od hotelu.\nV hotelu se nachází vstupní hala s recepcí, která je hostům k dispozici 24 hodin denně. Dále mají hosté možnost využít tři restaurace a pět barů. V areálu je soustava 4 bazénů s dětskou částí a potapěčské centrum. U bazénů mají hosté k dispozici slunečníky, lehátka a ručníky zdarma.\nUbytování je nabízené v komfortně zařízených dvoulůžkových pokojích s možností jedné přistýlky. Na každém pokoji se nachází vlastní sociální zařízení, klimatizace, televizor a vysoušeč vlasů. Součástí každého pokoje je balkon nebo terasa s příjemným výhledem do okolí.\nProgram ALL INCLUSIVE zahrnuje snídaně, obědy a večeře, které jsou podávány formou bufetu. Dále je během dne připravováno lehké občerstvení. V časovém rozmezí od 9:30 do 23:00 jsou rozlévány nealkoholické a místní alkoholické nápoje.\nV hotelu je široká nabídka sportovních aktivit, hosté si mohou zahrát squash, tenis, navštívit potápěčské centrum nebo navštívit fitness centrum. Rodiny s dětmi uvítají dětský bazén, dětské hřiště a miniklub.\nHotel leží přímo na pláži, která má písčitý povrch a umožňuje pozvolný vstup do moře, což ocení nejen rodiny s dětmi.\nTento hotel je 57. nejlépe hodnoceným hotelem z celkového počtu 144 v Marsa Alam.\nLucie Šťastná Únor 2020\nPro mě pohoda\nubytování: pokoj s balkonem, televizí, ledničkou - super\nkoupelna + WC:\nstrava výborná široký výběr jídel vždy jsem si vybrala\núžasné dortíky málo sladké výborné\nhodně zeleniny i ovoce\nslužby výborné každý den uklizený pokoj vše doplněno\nupravené okolí bazénů i celý areál hotelu\npláž každý den uhrabaná uklizená žádný nepořádek\nNejsme nároční, ale taky chceme za to, kolik jsme za to utratili, nějakou úroveň, například přijet do téměř prázdného resortu a nechat se ubytovat recepčním snad v nejdál vzdáleným, hnusným pokoji na koci areálu, a v podstatě škemrat a to, abychom dostali hezký pokoj, když jsou všechny prázdný pro mě byl šok, díky tomu, že se nenechám odbít, jsme dostali nádherný ubytování s výhledem na moře! Vsu\nNejsme nároční, ale taky chceme za to, kolik jsme za to utratili, nějakou úroveň, například přijet do téměř prázdného resortu a nechat se ubytovat recepčním snad v nejdál vzdáleným, hnusným pokoji na koci areálu, a v podstatě škemrat a to, abychom dostali hezký pokoj, když jsou všechny prázdný pro mě byl šok, díky tomu, že se nenechám odbít, jsme dostali nádherný ubytování s výhledem na moře!\nVsup do moře katastrofa, v létě si to neumim představit co se na tom molu musí dít.\nNepravdivá informace je pozvolný vstup, takový není! Bud máte odliv a nebo kaluž po kolena, plavat se dá až potom, co přejdete 1km po mole, kde už to ovšem není ani vhodné pro děti a ani pro seniory!\nPokoj který jsme si na potřetí změnili byl perfektní a až na hlučnou lednici mu nemám co vytknout, ty předchozí raději nebudu zmiňovat :/\nV době Silvestru a první týden pobytu ok, další týden už vybíráte co se dá, na 4 hvězdový hotel nic moc a to, že máte zaplacený "all" a všude se domáháte pití bylo teda strašný!\nV pořádku, nemám co vytknout, pokud se nebojíte ozvat.\nNeodpovídá recenzi CK .\nVstu ke koupání je po mole, dlouhém cca 1 km, v zimě voda perfektní, přístup katastrofa, pro děti a seniory tabu, v létě si to ani neumim představit co se tam musí dít.\nU pláže kaluž po kolena a téměř po 16 dní pobytu, bud odliv celé odpoledne či naopak.\nRudé moře je ovšem nádhera!\nMiroslava Daubnerova Leden 2020\nUbytování krásné,blízko pláže,blízko restaurace i bazénu....terasa\nJídla bylo tolik,že se to nedá ani popsat!!!:-))\nÚklid a voda na pokoji každý den,k dispozici trezor,TV,lednička\nVždy jsme našli volná lehátka,pláž čistá,na plavání se muselo kousek dál po molu...\nIlona D. Leden 2020\nMoře perfektní, teplota v zimě ideální, pro dětí není moc vhodné do moře se jde z mola. Nádherné korály a podmořský život.Kolem hotelu není nic jen poušť. Cena zájezdu neodpovídala, moc vysoká. V zimních měsících tam není sezona jak tvrdí naše cestovky tak nevím proč tu cenu upravují, že je to vánoční příplatek když za večeři si hotel chtěl ještě doplácet.\nPokoj byl velice skromný, zařízení staré, ale dostačující.\nStrava velice skromná a pořad opakující se.\nJsem velmi sklamaná pobyt jsme končili v sobotu snídaní a odjezd byl v 20 hod večer a odlet o půl noci. Nedalo se domluvit z delegátem dokoupeni oběda a večeře. Jelikož nebylo možné si koupit v obchodě, protože tam nic nebylo. Za vánoční večeři jsme si měli doplácet nehorázné peníze.\nMoře krásné ideální na šnorchlovaní, pláže čisté. Koraly nádherné.