Pekelný anděl - 6 - Radost a ... | Anime - Manga\nDomů » Obsah » Pekelný anděl - 6 - Radost a ...\nVložil/a Ebachan, 28. Červen 2011 - 18:11\nDneska jsem snídal sám. Titi nahnal Kasdeyu do kanceláře, sotva otevřel oči. Po včerejšku jsem byl pořádně unavený a vlastně … jsem byl rád, že jsem je ráno neviděl. Nevěděl jsem, jak bych reagoval. V noci jsem usnul hodně pozdě. Pořád jsem si opakoval jeho jméno. Teď jsem si připadal jako největší pitomec. 'Co to se mnou sakra je?' Ptal jsem se sám sebe, když jsem se procházel po nádvoří. Zahlédl jsem několik démonů, nikdo se ke mně však nepřiblížil. 'Nejspíš se bojí.'\nZastrčil jsem si vlasy za ucho a šel dál. Nudil jsem se. Na čtení nebyla nálada, procházet se mezi kameny se mi nechtělo a povídat si tu taky nebylo s kým. V duchu jsem si povzdechl.\n„Nuuda!“ zaslechl jsem hlas, který se linu shora. Vydal jsem se tam. Na zábradlí ochozu věže sedělo malé dítě. Kopalo nohama a jen tak koukalo do dáli. 'Není to Cresil?' Usmál jsem se. 'Je to on. Jediné dítě, které jsem tu kdy viděl.' Trochu mě to zaráželo. Nedá se říct, že by Nebeské království bylo poloviční školkou, ale čekal jsem, že si démoni ohledně rozmnožování moc hlavu nedělají. Andělé mají své vymezené období, aby nevznikal chaos, nebo aspoň tak to říkali.\n„Nuda!“ stočil se do kuličky.\n„Tak to jsme na tom stejně.“ řekl jsem a on se prudce otočil.\n„Eh … Ty seš ten novej, ne?“ Zamračil jsem se.\n„Neuškodilo by mluvit o něco spisovněji.“ napomenul jsem ho.\n„Síš … seš úplně jako bráška. Ten mě taky pořád poučuje.“ Přesedl do tureckého sedu.\n„Tvůj bratr určitě ví, o čem mluví.“\n„No jo, no.“ řekl sklesle.\nMezi námi vzniklo ticho. Neuvěřitelně mě to štvalo, konečně jsem našel někoho, s kým si mohu alespoň povídat a teď to zamrzne v mrtvém bodě. „Jsem Cassiel a ty jsi Cresil, že?“ pokusil jsem se znovu navázat hovor.\nSe zamručením přikývl a řekl: „To jméno mi dal bráška.“\n„Ty jsi nedostal jméno od otce?“ já ho od něj dostal a předpokládal jsem, že to tak funguje i jinde.\n„Ne, ani nevím, kdo to je. Mám jen brášku.“\n„Aha. To je mi líto. Promiň.“\nZazubil se. „Proč se omlouváš?“ seskočil dolů. „Jsem rád, že mám brášku. Nepotřebuji mámu ani tátu, ani dva táty, ani dvě mámy … “ rozpřáhl ruce. „Mám brášku, a to mi stačí.“\nRadši jsem jen přikývl, jeho logika mě trochu zarážela. 'Na malé dítě dokáže myslet docela dospěle.'\n„Neříkal jsi, že se taky nudíš?“ zeptal se mě náhle.\n„Ano, to ano. Titi i Kasdeya jsou teď zaneprázdnění.“ Šli jsme po schodech dolů.\n„Jo, to je normálka, bráška je takový pořád.“\n„Bráška? Kasdeya je tvůj bratr? Nebo … ne?“ Zarazil jsem se, protože jsem si vzpomněl na naše první setkání. Navíc mi na Kasdeyu neseděla výchova dítěte.\n„Můj bráška je Titivillus alias Titi.“ doširoka se usmál.\n„Eh? Ale … vždyť si vůbec nejste podobní.“\n„A to snad musíme být?“ zeptal se mě dotčeně.\n„Samozřejmě že ne, to není důležité. Jen mě to trochu překvapilo. Nic víc.“\n„V pohodě, já vím, jak to myslíš. Já a bráška nejsme spojeni krví.“ Zasněně se podíval na měsíc a začal mi vyprávět svůj příběh. Čím víc jsem poslouchal, tím víc mi ho bylo líto a zároveň jsem jej obdivoval.\n'Tolik bolesti a přesto … se dokáže pořád smát.' Pozoroval jsem ho, jak skáče po jedné noze a mumlá nějakou naprosto náhodnou říkanku. 'Možná přeci jen máme něco společného.'\nZakopl a rozplácl se na zemi. „Jsi v pořádku?“ klekl jsem si k němu.\nZubil se. „Jsi úplně jako bráška. Ten si taky o mě dělá starosti.“ Zvedl se, oprášil kolena a podíval se na mě. „Můžu … Můžu ti říkat bratříčku?“\nHrklo to ve mně. Nevěděl jsem, co mám dělat. 'Být démonovi bratrem? Je to vůbec možné?' Usmál jsem se. 'Proč si vlastně dělám těžkou hlavu?' Pohladil jsem ho po vlasech. „To víš, že jo.“\nRadostí vyskakoval do vzduchu a provolával slávu. Popadl mě za ruku. „Pojď, ukážu ti svůj pokoj!“ Ani jsem nestačil odpovědět a už mě táhl za sebou.\n„Počkej! Ne tak rychle!“ Než se zastavil, omlátil se mnou na několika místech omítku a kamení.\n„Jsi v pořádku, bratříčku? Já nechtěl.“ ptal se mě ustaraně, když jsem si rovnal záda.\n„Neboj, jsem v pořádku, ale … “ postavil se na špičky. „Až někoho za sebou potáhneš, nezapomeň před zatáčkou zpomalit.“ Usmál jsem se a několikrát mi křuplo v procvičovaném rameni.\n„Dobře, budu si to pamatovat.“\nKonečně jsem se rozhlédl kolem. Můj obdiv nejdříve patřil spoustě plyšových medvědů všech možných barev i materiálů. „To je moje sbírka medvídků. Bráška mi je přivezl z lidského světa.“ Chlubil se a hladil béžového medvěda s červenou mašlí, který byl vysoký jako on sám.\n„Z lidského světa?“ Posadil jsem se na medvědí plyšovou židli, protože tu nic jiného nebylo.\nSouhlasně přikývl. „Bráška tam dřív studoval. Přivezl si odtamtud spousty knížek a mě medvídky.“ Posadil si na klín malého medvídka v obleku a začal se pomalu houpat na špičkách.\n„Co se tam jít podívat?“\n„Mohl by to být pěkný výlet, podívat se do lidského světa.“ Nejdřív na mě vyjeveně koukal a pak začal jásat.\n„To by bylo skvělý, ale … “ posmutněl. „Na to potřebujeme propustku.“\n„Takový papír, který musí být úředně podepsaný. Ten dává takový starý dědek, je strašně mrzutý a je s ním nuda.“ Stěžoval si Cresil. „Taky si musíme vyzvednout věci pro cestování, jako jsou peníze, oblečení a průvodce.“ Vysvětloval mi cestou k mrzutému démonovi od cestovky.\n„To je taková knížka, kde se píše o lidském světě. Máme je snad pro každou oblast, která tě napadne.“\n„To zní jako něco, co vymyslel Kasdeya.“\n„Jo, přesně tak.“ Vstoupili jsme do dveří malé kanceláře. Většinu místnosti tvořila prosklená dřevěná přepážka chráněná přiléhavou bariérou před agresivními zákazníky. Na okénku byla cedule „Přijdu později.“.\n„To snad ne!“ zakřičel Cresil. „Takhle tu můžem tvrdnout tejden!“ Vyskočil na odkladovou plochu přepážky a začal bušit do okénka. „Hej, ty skřetí vejškrabku!! Koukej otevřít!“ sklo se otřásalo a já začal tušil, že ta bariéra tu byla snad jen kvůli Cresilovi.\nOkénko se prudce otevřelo a vylezla z něj ošklivá hlava plná bradavic. „Co má ten rámus znamenat!?“ Cresil spadl na záda, ale hned byl zpátky na nohou a začal se se skřetem přetlačovat.\n„Chceme dvě propustky do lidského světa!“\n„Takovýmu spratkovi, jako seš ty, bych nedal ani bradavici, natož pijavici!“ prskal na něj a shodil Cresila zase na zem. Konečně si mě všiml, otočil se mým směrem a zamrzl. Jeho hlava zmizela v okénku, z budky se pak už jen ozýval randál a občasné zaúpění. Když se znovu objevil, voněl po kolínské, zářil čistotou, byl ve fraku a měl nakřivo nasazenou paruku krátkých černých vlasů.\n„Co si budete přát, velectěný pane?“ snažil se mě oslnit slintajícím úsměvem.\n„Dvě propustky do lidského světa.“ Snažil jsem se nedat znát své překvapení a nejistotu.\n„Ano, velectěný pane. Hned to bude, velectěný pane.“\nCresil se postavil a koukal na prázdné okénko. „Tý jo. Začínám si říkat, jestli tu nejsi ty ten veliký šéf.“ překvapeně jsem naklonil hlavu. „Se nedivím.“ zasmál se a dal si ruce za hlavu. „Kvůli tobě nám tu klesla populace o dost procent.“\nNež jsem se stačil zeptat na podrobnosti, byl tu zase démonický úředník. „Tady to máte, velectěný pane. Přeji vám krásný den, velectěný pane.“ na rozloučenou nám zamával. Jen co jsme byli dost daleko, unaveně jsem si povzdechl.\n„Nikdy by mě nenapadlo, že být obávaný dokáže být tak únavné.“\nPřešli jsme do odbavovacího oddělení. Jakmile mě tam spatřili, jejich chování bylo hned o dost přátelštější. Celé oddělení se staralo o pravidelný a hlavně aktuální přísun informací ohledně zásadních novinek v lidském světě. Jednalo se hlavně o oblečení, mapy měst, jazyk a spoustu dalších věcí.\nNejdřív jsem se přesunul k části s oblečením. Zvonové kalhoty pro mě už byly standard. Tyhle měly tentokrát na sobě několik hnědých svislých proužků, které se od kolen dolů rozšiřovaly, až se spojily. Košile byla bílá, volná a zapnul jsme si ji jen do poloviny, takže mi koukala hruď. Boty jsem zvolil jednoduché páskové sandály, protože v Japonsku, kam jsme se chystali, panoval velmi teplý letní den. Jako doplňky jsem zvolil hnědý šátek s tlustým zeleným proužkem a uvázal si ho na hlavu, na krk jsem pak pověsil přívěšek s několika drápy.\nCresil si své oblékání taky užil. Měl tmavě modré kraťasy, bílé tričko s písmenem „I“ a pak obrázky srdce a medvídka. Nemusel jsem umět cizí jazyk, abych poznal, co to znamená. Pak taky sandály a jednoduchou modrou kšiltovku.\n„Cool lidi ji nosí na bok.“ vysvětloval mi.\nOd pečlivých asistentek jsme dostali letáky a průvodce po Tokiu. Dovedly nás do stájí, kde jsme si museli vzít pekelného koně, který jako jediný mohl projít skrz bránu do lidského světa.\n„Řekni, není to úžasný!“ volal na mě Cresil a ukazoval na veliký strom v parku. Koně jsme nechali v jedné zapadlé uličce, lidé je sice nemohli vidět, ale jeden nikdy neví. Navíc tenhle druh je radši ve stínu.\n„Je nádherný!“ Poprvé ve svém životě jsem byl v lidském světě. Nikdy mě to sem nelákalo a ani jsem neměl důvod sem jít, ale teď to bylo jiné. Připadal jsem si volný.\nProcházeli jsme se pak po ulici plné obchodů a lidí. Při přechodu jsme se naučili místní jazyk, takže s dorozuměním nebyl žádný problém. Cresil koukal do každé výlohy, hlavně s hračkami a všechny holky i ženy se po mně otáčely. Já se jen lehce usmíval a pozoroval Cresila, sám jsem okolí věnoval jen okrajovou pozornost. Jeho radost pro mě znamenala mnohem víc.\nJeho štěstí bylo i mým štěstím. Nedokážu to asi slovy řádně popsat, ale … chtěl jsem s ním být víc. S Titim, s Cresilem i s Kasdeyou. Zavřel jsem oči. Vzpomněl jsem si na včerejší večer. Jak se jeho prsty dotýkaly mojí kůže, jak jsme se líbali. 'Nebyl to můj první skutečný polibek?' Narazil jsem do překážky. Otevřel jsem oči.\nPřede mnou stál svalovec. Díval se mi přímo do očí a vrčel. Po jeho boku stála pěkná slečna, usmál jsem se na ni. Hrubě do mě strčil a křikl: „To je moje holka, přestaň na ni čumět!“\n„Cožpak lze takovou krásu přejít bez povšimnutí?“ blonďatá dívka se zachichotala a on si vztekle odfrkl.\n„Děláš si ze mě p*del?“\n„Není potřeba, zadnici máte už tak dost velkou.“ mile jsem se na něj usmál. A lidé okolo něj prskali smíchy. Rudl přímo před očima. Ještě mileji jsem se na něj usmál. Jeho otravná přítomnost mě naprosto sváděla k trápení a ponižování nic netušících lidí. Prostě jsem parchant a bastard v jednom a jsem na to patřičně hrdý. Ladně jsem uhnul jeho pěsti a přesunul se mu za záda. Otočil jsem se. Pohodil jsem provokativně vlasy, se zuřivým vrčením se na mě znovu vrhl, tentokrát jsem mu vedle úhybného manévru podtrhl i nohu. Krásně to žuchlo. Tanečně jsem se okolo něj prošel a měl ruce složené za zády.\n„Ty za**aný bastarde!“ Znovu se zvedl.\n„Tebe to ještě baví? Já se už začínám nudit.“\n„Předělám ti ciferník!“ znovu se napřáhl. Znuděně jsem si povzdechl a udělal krok stranou.\n„Bratříčku!“ zavolal Cresil ve skoku. „Tak už pojď!“ křikl, když dopadl vazounovi za krk a poslal ho na bližší setkání s chodníkem. „Seš pomalej!“ udělal kotoul dozadu a zaryl mu paty do kříže.\n„Dobře, dobře. Už jdu.“ vzal jsem ho v podpaží a vysadil na krk.\n„Super! Teď tě mám na povel!“ ukázal před sebe. „Jedem! Jedem!“ zavelel.\n„Rozkaz, generále!“ udělal jsem však jen pár kroků, když mě ta blondýnka zastavila.\n„Nechceš si vyrazit s někým jiným? Vím o pěkném dětském koutku.“ hodila po mně svůdným pohledem.\n„Co je to za ošklivou babiznu?“ Cresil jí způsobil poloviční infarkt.\nSlyšel jsem její klení. „Netuším.“\n„Ale … “ pokusila se získat ztracenou rovnováhu. „Vždyť jsi říkal, že jsem krásná.“ znovu se usmála.\n„Ah … Zmínil jsem se o tom, že jen v jeho přítomnosti?“\n„Eh?“ nechal jsem je tam stát s otevřenou pusou.\nJá se podíval nahoru na Cresila a on se podíval na mě dolů. Vyměnili jsme si široký a spokojený úsměv. Cresil mě navigoval pomocí plácání do hlavy a já ho za to shodil dolů, ale držel jsem ho za nohy. V dalším parku jsme pozorovali velikou fontánu, z jejíchž útrob se linula relaxační hudba.\nNakonec jsme dorazili k zábavnímu parku. „Zajdem tam? Zajdem?“ ptal se nedočkavě Cresil a tahal mě za cíp košile.\nTohle místo se mi líbilo. Všude se tu ozýval smích, barvitá hudba a spousta šťastných hlasů. Zamířil jsem si to ke střelnici a vystřílel pugét papírových rudých růží. 'Snad se jim budou líbit.' Přivoněl jsem k nim, protože byly dokonce i navoněné.\nSvezli jsme se na hrníčcích, kde se Cresilovi pěkně zatočila hlava. Zašli jsme na horskou dráhu, kterou jsme si oba naplno užili, dokonce jsme ani nezvraceli. „To bylo žůžo! Pojďme ještě jednou!“ žadonil Cresil, když jsem si od správce atrakce přebíral papírové květiny, které jsem si u něj uložil.\n„Možná ještě později. Začínám mít hlad, co se jít někam najíst?“ zastavili jsme se u laviček a posadili se.\n„No jo!“ chytil se za žaludek. „Tak proto jsem nic nevyhodil, nebylo co!“ společně jsme se tomu zasmáli. Najít restauraci nebyl až tak veliký problém, ale najít místo už ano. Všude bylo plno, ale nakonec jsme měli štěstí a našli si volná místa u stánku s rychlým občerstvením.\nDali jsme si menu pro dva, hamburgery, hranolky a krokety a pití. „To je ale bašta!“ Cresil se do hamburgeru naplno zakousl a hned byl celý špinavý. To já se snažil jíst kultivovaněji, ale taky mi to všude lezlo.\nHranolky jsem v podstatě už jen mlsal a krokety taky. Pití, kterému říkali Colala, šumělo a lechtalo na jazyku. Bylo taky sladké, ale to mi nevadilo. Pomalu jsem ho usrkával.\n„Copak?“ vytáhl jsem brčko z pusy a podíval se na poskakujícího Cresila.\n„Nevíš, kde je tu záchod?“\nVytáhl jsem mapku. „Jdi po téhle cestě a uvidíš ho napravo.“ Hned si to metelil a já se smál. 'No … asi si taky dojdu odskočit.' Nechtěl jsem, aby viděl, jak taky poskakuji. Sbalil jsem věci a vyrazil za ním. Akorát jsem ho viděl, jak s úlevou opouští místnůstku.\n„Cítím se jako znovuzrozený.“ Dal jsem mu pohlídat věci a sám vykonal nutnou potřebu.\nZnovu jsme si prošli stánky, koupil jsem Cresilovi veliký balónek ve tvaru medvědí hlavy. Pochutnali jsme si i na cukrové vatě. Měl ji až na špičce nosu, jak se do ní bořil.\nCukrová vata byla výborná a celé tohle místo bylo senzační. Rozhlížel jsem se kolem. Ten šum davu mě udivoval a zároveň trochu děsil. Cítil jsem se nesvůj. Na něco takového jsem nebyl zvyklý. 'Ale je tu se mnou bratříček. Taky jsem silný! Nemám se čeho bát.' Stejně jsem byl nervózní, ale to mě přešlo v okamžiku, kdy jsem uviděl velikého a chodícího plyšového medvěda. „Jé! Živý plyšový medvěd! Já ho chci domů!“ křičel jsem a tahal ho za ruku.\n„Chlapče, chlapče! Počkej! Já nejsem plyšový medvěd!“ volal. Pustil jsem ho a on si sundal hlavu. „Vidíš?“\nNakrabatil jsem čelo. „Fuj! Ošklivý člověk.“\n„Eh … “ Nervózně se poškrábal tlapou ve vlasech. „Ty máš rád medvídky?“\n„Jo, miluju je.“ rozpažil jsem ruce.\n„Tak to ti pošeptám malé tajemství.“ sklonil se a já mu naslouchal. Ústa se mi změnila v rozšklebený půlměsíc.\n„Vážně?! Vážně?!“ Třásl jsem se vzrušením.\nUkázal mi zdvižený palec a mrkl na mě. „To ti ručím.“ Rozběhl jsem se za bratříčkem, až jsem balónek táhl skoro po zemi.\n„Bratříčku!! Bratříčku!!“ poutal jsem na sebe veškerou pozornost. Ten se na mě otočil a podezíravě si mě prohlížel. „Je tu soutěž! Můžu se jí zúčastnit?! Že můžu? Že jo?“ žadonil jsem a tahal ho za košili.\n„Kde se koná?“\n„Tam, tam!“ táhl jsem ho za sebou a vůbec nezpomaloval. Naštěstí mají naše těla po přechodu do lidského světa omezující pečetě, ale i tak jsem měl pořád páru.\nZastavili jsme u pódia a on mě vysadil na ramena, abych pořádně viděl. Už tu byla spousta lidí a všichni čekali, až to všechno začne. Na pódium vyšel pán v obleku a řekl: „Dámy a pánové, děti všech věků! Vítám vás zde u příležitosti stého výročí naší hračkářské firmy ToyZ. Jsem pan Yowaki a budu vás provázet celou soutěží. Naše soutěž má samozřejmě také svoji cenu, vedle poukázek na nákup v našich obchodech se vítěz celé soutěže může těšit na unikátního medvídka, který byl speciálně vyroben pro oslavu výročí.“\nZ davu se ozval jásot dětí, já jen vzrušením zatínal pěsti a nevšímal si bratříčkova podezřelého pokukování. Na pódium vyjela plošina s velikým nákladem.\n„Toto je cena pro vítěze celé soutěže!“ pořadatel strhl plášť a odkryl obrovského sedícího medvěda béžové barvy. Byl oblečen v kimonu a měl starý slaměný klobouk. Jásot ještě zesílil.\n„Hej, Cresile! Cresile!“ bratříček mě musel štípnout do tváře, jinak bych ho nebral na vědomí.\n„O tomhle monstru ses mi nezmínil!“\n„Ale no tak. Vždyť je to jen medvídek.“\n„Kterej by mohl jít na rande s Godzillou!“ dodal naštvaně. „Uvědom si, čím jsme sem přijeli. Nemusí vůbec přežít cestu zpátky.“\nTímhle mi bratříček zkazil náladu, ale musel jsem přiznat, že na to jsem zapomněl. Projet tunelem mezi vstupními bránami není jen tak, panuje v ní silný vítr, který už strhl a roztrhal nejednoho silného démona, a to i když měli pekelné koně.\nPohladil mě po vlasech. „Nebuď smutný, něco vymyslíme.“\n„Eh? … Vážně!“ ohnul jsem se a doširoka se usmál. Přikývl. „Super!“ Seskočil jsem dolů a běžel se zapsat.\n„Kdo získá přes šedesát bodů, získá medvídka!“ pronesl poslední slova.\nCelé klání bylo tvořeno pěti soutěžemi. V první jsme lovili jablka z kádě plné vody. Za každé jablko byl bod a kdo je vyloví všechny před vypršením časového limitu, dostal dalších pět bodů. Nemusím říkat, že jsem to zvládl za necelých třicet vteřin a ještě získal svačinku.\nDruhá soutěž se skládala ze shazování pyramid z plechovek. To bylo taky jednoduché, aspoň pro mě. Dále následovalo házení kruhů na cíl a pak připíchnutí ocasu oslovi. To byla opravdu sranda, ale i tak jsem měl zase nejlepší skóre. Ale pár dětí tam taky mělo velmi dobré skóre.\nPoslední soutěž byla ta nejlepší. Překážková dráha, v cestě jsem měl pneumatiky, prolézačky, překážky, lanovou dráhu i sjezdovku. Proletěl jsem jí na jediný zátah a na konci se dožadoval dalšího kola. Pořadatelé ze mě byli pěkně vyjevení, ale já už letěl na začátek. Celou tu dráhu jsem měl za méně než 45 vteřin, a to jsem ani moc neletěl.\nUž asi po páté jsem udělal závěrečné salto a zubil se na celé okolí. Lidé mi tleskali a volali: „Bravo! Výborně!“ Úplně jsem se červenal. Takovou chválu jsem ještě nezažil. Otočil jsem se na bratříčka, ale za tím davem dívek jsem ho skoro ani neviděl.\nCo nejzdvořileji odpovídal, ale tvářil se docela křečovitě. Zazubil jsem se na něj.\n„Chlapče.“ řekl pan Yowaki. Otočil jsem se na něj. „Gratuluji k tvému výkonu.“ všiml jsem si, jak se potí.\n„Můžu si už vzít medvídka?“\n„Eh … no … to ještě ne.“\nZamračil jsem se. „A proč ne? Cožpak nemám přes šedesát bodů?“\n„Samozřejmě, že ano.“ řekl a stíral si kapesníkem pot. „Je tu však ještě jedna soutěž pro získání medvídka.“\n„Super! Bude sranda! Co mám udělat?“ Procvičil jsem si rameno.\n„Pojď se mnou.“ poskakoval jsem za ním.\nVšiml jsem si, jak Cresil odchází s tím panem pořadatelem. Jeho úsměv se mi ani trochu nelíbil. Dostatečně slušně jsem se prodral davem šílených holek a šel za nimi.\n„Cožpak překážková dráha nebyla poslední soutěží?“ zeptal jsem se ho jedovatě, když se zastavili u vysoké stupnice.\n„Tohle je speciál pro získání speciálního medvěda.“ řekl mi rozesmátě Cresil a znovu to začal obdivovat. Hodil jsem po muži velmi zamračený pohled a on se velmi, ale velmi nervózně zasmál.\n„Vezmi si tady to kladivo a udeř s ním do podstavce. Pokud se rozezní zvonek, dostaneš svého medvěda.“\nZa mnou se ozvalo nespokojené breptání: „To nemůžete po malém dítěti chtít! … To není spravedlivé! … Poctivě vyhrál! … Dejte mu jeho výhru!“\nCresil si vzal kladivo a vyhodil ho do vzduchu jako mažoretka. Dav utichl. Zazubil se na ně a s kladivem v jedné ruce udeřil do podstavce. Zvonky se rozezněly. „On … on to dokázal. … On to dokázal!!“ dav jásal, pískal a provolával slávu.\nCresil se začal ošívat a rudl. „Ale … to nic nebylo. … Vážně.“\nSpokojeně jsem se podíval na pořadatele a muže od atrakce. Něco si mezi sebou šuškali. Přísně jsem si je přeměřil. 'Určitě mají něco v plánu.'\n„Chlapče, můžeš ještě jednou? Byla tu menší technická závada … “ nervózně se podrbal ve vlasech.\nDav mu začal nadávat a křičet na něj. Cresil je však utišil svým rozzářeným obličejem. Nabarvit ho nažluto, mohl by si hrát na sluníčko. „Je to sranda.“ Rozpřáhl se a máchl, ale místo toho se svalil na zem. „Eh?“ Vyjeveně koukal na tyč.\n„To kladivo se v polovině rozlomilo?!“ křičel jeden muž. „Ale takhle nemůže soutěžit! … Dejte mu nové kladivo!“ skandoval dav.\nPan Yowaki byl očividně na vážkách. Věděl jsem, že se nechce speciálního medvěda vzdát, ale nechtěl taky ztratit svoji tvář. Cresil s odfrknutím odhodil zbytek tyče. „Jak se říká.“ procvičil si rameno. „Když nemáš po ruce palici, použij pěst!“ Udeřil do podstavce a zvonky znovu zněly.\nDav jásal a já se usmíval, jen pan organizátor nevěřil vlastním očím, natož ten chlapík od atrakce. Nakonec jim nezbylo nic jiného než Cresilovi předat obrovského medvídka. To už jsem se tolik neusmíval, ale … za jeho úsměv to stálo. Připadal jsem si trochu jako idiot, když jsem ho na zádech nesl a musel si ho k sobě přivázat. Navíc jsem po chvíli ucítil jisté nutkání a nebylo zrovna příjemné. 'Sakra.'\nCresil vedle mě poskakoval a broukal si písničku. Sedl jsem si na zábradlí lavičky, protože jinam jsem nemohl a odpočinul si trošku. „Uteklo to strašně rychle.“ posteskl si Cresil, když pohlédl na tmavnoucí nebe.\n„To je pravda.“ Hluboce jsem vydechl.\n„Zvládneš ještě malou procházku?“\nLidí na ulicích neubylo a všichni koukali po našem medvědovi, někteří se i smáli a ukazovali si na nás. Nevnímal jsem je. Tenhle den mi už nic nemohlo zkazit. Musel jsem se však zastavit před rychlým občerstvením, protože Cresil si už nutně potřeboval odskočit.\nPostavil jsem se před výlohu sousedního obchodu a prohlížel si ji. Bylo to zrovna knihkupectví a mě napadlo, že bych Titimu vzal nějakou dobrou knížku. 'Co by se mu tak mohlo líbit?' Pečlivě jsem si ji prohlížel. 'Ha! … Tohle bude ono!' Uličnicky jsem se usmál. 'Radši mu ji dám nějak nenápadně, jinak mě bude chtít uškrtit.' Zachichotal jsem se.\n„Hej, můžeš mi píchnout?“ ozval se vedle mě mužský hlas.\n„Co se … ?“ snesla se na mě sprška tmavé tekutiny a spousta bublin.\n„Bwahaha!! To bylo dobrý! Díky!“ smál se ten hromotluk, kterého jsem po ránu ponížil. Byl jsem celý mokrý a lepilo to. „Sis myslel, že ti to jen tak projde?“ hnusně se šklebil. Všiml jsem si plechovky, ze které ještě nápoj tekl.\nCo mě však velmi štvalo, byl fakt, že se můj pugét růží namočil. Zle jsem se na něj mračil, ale nějak to nebral v potaz. Buď byl tak b*bý, nebo si tolik věřil, případně obojí, což byl nejspíš jeho případ. „Copak, ztratil jsi řeč?“\nVážně jsem přemýšlel, že mu jednu napálím. 'Jaké jsou možnosti? V jedné ruce mám květiny, v druhé tašku, na zádech medvěda. Zdá se, že ho to nezasáhlo. Dobře, nebudu ho moc trápit.' Jemně jsem se rozkročil.\n„Copak? Chceš utíkat?“ zeptal se mě posměšně.\n'Hmm … tak není jen dutý, má i docela postřeh.' usmál jsem se. „Zrovna jsem se tě chtěl na to samé zeptat.“[i] řekl jsem provokativně. Zamračil se.\n[i]„Ty asi nechápeš svoji situaci, co?“ výhružně zachrčel.\n„Občas mívám … pomalejší chvilky.“ Ó, jak já rád provokuji primitivy. Baví mě sledovat, jak se jim v hlavě otáčejí a zadrhávají kolečka, nepopsatelný pocit radosti a slasti. Pomalu rudl, očividně mu došla moje provokace. Ušklíbl se a čelo se mu nakrabatilo ještě víc. 'Něco chystá.' Pohledem sklouzl na růže a pak na medvěda. Z kapsy mrštně vytáhl další plechovku. 'Sakra!' S obrovským medvědem se špatně pohybovalo, obzvlášť pokud šlo o rychlé manévry, mohl jsem uskočit jen dozadu.\n„Copak to tu máme?“ ozval se za mnou sladký hlas.\n„Cože … ?“ než jsem se nadál, vytrhla mi ženská ruka mé růže.\n„To je od tebe tak pozorné.“ Byla to ta blondýnka, udělala několik kroků dozadu, přivoněla k růžím a škodolibě se usmála. Mračil jsem se. „Oh … jsem já to ale nešika.“ vůbec se nesnažila své překvapení hrát. Hodila na zem růže, které následně podupala. Díval jsem se na to s hrůzou.\n„Ty d*vko!!“ zakřičel Cresil, když se objevil ve dveřích rychlého občerstvení. Vyděšeně se na něj otočila a ještě vylekaněji vyvalila oči. V očích mu planula nenávist. Skočil ženě na záda a zarazil jí obličej do chodníku. Řvala bolestí, Cresil na ni několikrát dupl a pak ji odkopl do silnice. Jemně zvedl růže. „Tyhle růže … byly pro brášku a magora!“\nLehce jsem se uchechtl. Ten vazoun ucouvl, uslyšel jsem dvojité kovové cinknutí. „Ten … ten kluk není normální!“ Podobnou hrůzou procházeli i svědkové celé situace.\n'Tohle není dobré. Neměl bych … '\n„Ty růže byly důležité, ale za to, co jsi udělal bratříčkovi … “ s nevídanou krutostí v očích se na něj ohlédl. „Tě zabiju!“ vrhl se po něm, jednou rukou mu předělával obličej a v druhé držel ohořelé růže.\nMohl jsem ho zastavit, ale nechtěl jsem. Je důležité si vybít zlost a nedržet ji v sobě. Člověk se pak uvolní a není zbytečně ve stresu. Vzduchem létala krev.\n„To stačí, Cresile.“\nNa zem dopadl zub.\nUcítil jsem led.\nCresilova ruka se napřáhla.\nLed se roztříštil a zaplavil mé tělo. Cresil znehybněl, otřásl se a otočil se na mě. V jeho očích jsem zahlédl záblesk strachu.\n„Vždyť se na něj podívej.“ Cresil povolil ruku.\n„Hele … nezašel si na plastiku zobáku?“ pokusil se o vtip. Ignoroval jsem ho.\n„Je to ubožák, takové je lepší nechat žít, stejně jsou mrtví. Jejich krev ti jen zašpiní ruce. Není na tom ani trochu hrdosti.“\nSouhlasil zamručením. Z dálky se ozval zvláštní ječivý zvuk. „To se mi nelíbí. Pojďme.“ zavelel jsem. Cresil vyskočil a utíkal za mnou.\n„P-Počkejte … “ Snažil se nás zastavit jeden muž. Sjel jsem ho nepříjemným pohledem, až se mu podlomila kolena. Naposledy jsem se ohlédl na muže. Odhadoval jsem to na vážný otřes mozku, sem tam vnitřní krvácení a spoustu zlomených lebečních kostí, jestli to přežije, ponese si následky až do konce života. 'Doufám v možnost B.' Zabočili jsme do postranní uličky a šli dál.\nDolehlo k nám naléhavé volání. Nevšímal jsem si ho. Vzduchem se rozezněl zvláštní a prudký zvuk, který mi svojí agresivitou drásal uši. To mě přimělo se otočit. Muž v modrém oblečení držel malý podlouhlý předmět. 'Aha, pistole. Tak takhle to zní, když se z ní vystřelí.' Zamračil jsem se. 'Odporný zvuk!'\nNěco na nás křičel. „Nezabít, ani moc nezranit.“ Cresil přikývl a nakopl plechovku. Trefil ho do ramene, zakolísal a upadl. „Je jako strážný, který chrání svůj poklad. Zaútoč na něj a budeš jeho nepřítelem. Tihle lidé chrání jiné lidi, ať už jsou zlí nebo špatní. Naše zákony ani uvažování zde neplatí.“\nCresil mlčky přikývl. Došli jsme ke stínům. „Iliwa!“ ze tmy se vynořili dva černí koně s rudou hřívou, která žhnula jako plameny. Nasedli jsme a zmizeli v okamžiku, kdy se do uličky vrhli další muži. 'Váš zákon je zvláštní, možná až k smíchu.' Ironicky jsem se usmál sám pro sebe. 'A možná to je to, co se mi na něm líbí.'\nCestu jsme proletěli mlčky. Museli jsme být opatrní, protože silné větry v tunelu byly opravdu nebezpečné. Bylo důležité se držet středu, ale to nebylo až tak jednoduché. Síly působící uvnitř víru se neustále měnily, a tak se mohlo stát, že vás proud začal najednou tlačit na jinou stranu. Naopak se také žádná síla nemusela vůbec projevit. Občas se mohlo zdát, že tunel je jako náladový starý dědek s velikým smyslem pro škodolibost a náhodnost.\nKonečně jsme vrátili koně do stájí. Úlevně jsem vydechl. Cesta to byla velmi únavná. „Cresile, koukni na medvěda, jestli je v pořádku. Neměl jsem moc možnost ho kontrolovat.“ Chvilku na mě jen koukal a pak ho zkontroloval.\n„Je v pořádku, jen přišel o kousek klobouku.“ usmál se. Vycítil jsem strach. Snažil jsem se ho uklidnit vlastním úsměvem, neměl jsem však potřebnou sebedůvěru.\n'Ach … konečně!' Povzdechl jsem si. Několik hor papíru zmizelo, ale pár jich také během dne přibylo. 'A to jsou ještě v archívu … ' Procvičil jsem si ramena. 'To už je tak pozdě?' Z měsíce koukal už jen kousek. 'Úplně jsem na andílka zapomněl. Musím mu to nějak vynahradit a pořádně se omluvit.' Otevřel jsem dveře a vyděšeně od nich odskočil. „Co to je?!“ spadl jsem na zadek, poslední dobou nějak moc často.\n„Bráško, podívej!“ ozvalo se za medvědem. Podrážděně mi zacukalo obočí. Zpoza plyšáka se prodral Cresil, za kterým se vznášel veliký balónek a zubil se na celé okolí. „Není skvělej?“\n„Za prvé! Něco jsem ti říkal o spisovné mluvě! Za druhé!“ zvedl jsem se a oprášil ze sebe prach. „Kde jsi ho sebral?“ Káravě jsem zvedl ukazováček. „Neříkej mi, že jsi byl v lidském světě!“\n„Byl, ale s bratříčkem, neboj nic jsem tam neprovedl … nic vážného.“ trošku se schoval.\n„To jsem já.“ řekl Cassiel, který byl úplně zakrytý medvědem.\n„Aha … “ řekl jsem nejdříve nechápavě a pak jsem se usmál. „Ah.“ řekl jsem šťastněji. Cresil se pak s mumláním omluvil, že musí pana medvěda seznámit s ostatními.\nS Cassielem jsem odešel do jeho pokoje a spícího lorda jsem klidně nechal dál chrápat na stole. Přikryl jsem ho svým pláštěm a odstranil veškeré papíry, které by mohl nepatřičně znehodnotit.\nVšiml jsem si jeho skleslé aury. „Je něco v nepořádku?“ zeptal jsem se ho, když zavíral dveře pokoje.\nTrošku sebou trhl, dal si krátký pramen vlasů za ucho a řekl: „Ne, jsem v pořádku, možná jen trochu unavený. Nic víc.“ Nezněl moc přesvědčivě, ale nenutil jsem ho. „Klidně si sedni.“ vyzval mě. Sedl jsem si na gauč, který byl naproti posteli. Přišel ke mně a měl jednu ruku za zády.\n„Tohle je pro tebe.“ podal mi pomuchlanou papírovou růži. Vyděšeně jsem vyskočil.\n„T-To nemohu přijmout! Já … “ Nervózně jsem se ošil. „Já cením si tvého daru, ale já … neudělal jsem přeci nic významného.“ Nevěděl jsem, co mám říct.\n„Že jsi nic neudělal?“ vyštěkl na mě, ale spíš dotčeně než naštvaně. „Copak ses o mě nestaral, když jsem ztratil paměť?“ Položil si ruku na hruď. „To je snad málo?“\n„Já vím, že je to divné a nenormální, ale … “ zarazil se. „Děkuji ti, že ses o mě staral.“\nNakonec jsem nabízenou růži přijal. „Krásně voní jako pečené špekáčky.“\nUraženě se otočil. „Cestou trošku načichla od kouře. Zrovna vedle grilovali.“ řekl a dal si další pramen vlasů za ucho. Tohle gesto se mi na něm líbilo, bylo provokativní, svůdné a zároveň plné vzdoru.\n„Doufám, že jsi s Cresilem neměl moc potíže. Démon nebo ne, je to přeci jen dítě.“\n„Ještě žije.“ Jeho poznámce jsem se usmál. Věděl jsem, jak to myslí.\nSedli jsme si vedle sebe a jeden druhému jsme sdělili své celodenní zážitky. Cassi se smál, když jsem mu vyprávěl, jak Kasdy vyryl do země brázdy, když jsem ho táhl do kanceláře. Mně se naopak líbil popis pouťových atrakcí. „Měl jsem tam Cresila brát častěji. Jsem špatný bráška, pořádně se mu nevěnuji.“\n„To není pravda! Zbožňuje tě! Ví, že máš své povinnosti a tak tě nechce otravovat. Nechce ti být na obtíž.“ Zadíval se mi rozhodně do očí. „Já s ním budu rád trávit čas. Když bráška nestíhá, nastoupí bratříček.“ řekl hrdě.\n„Ach … ohledně toho oslovení si s ním promluvím.“\n„Ne! Líbí se mi, když mi říká 'bratříčku'.“\nChvilku jsem ho udiveně sledoval. Tolik se změnil. Počáteční nenávist a nedůvěra, to všechno bylo pryč. „Dobře.“ přikývl jsem. „Byl však ten medvěd nutný?“\n„Nejsi jediný, o koho se pokoušel infarkt.“\nSpolečně jsme se tiše smáli. Posunul jsem ruku a dotkl se té jeho, hned jsem ucukl. „Omlouvám se, nechtěl jsem!“ položil jsem si ji na klín. 'Co to se mnou jen je? Proč mi tak buší srdce?'\n„Eh … já … no … “ Ztuhl jsem, protože se ke mně přitiskl a položil mi hlavu na rameno. 'Eh?'\nBrzo usnul, však už bylo pozdě. Ucítil jsem touhu, touhu poznat jeho spící tvář blíž. Plně jsem se na ni soustředil a brzo ji viděl se všemi detaily. 'C-Co to dělám?' Tohle zaměření na jedinou osobu jsem dělal, jen když jsem se miloval s lordem. 'M-Musím být unavený. Ano, tím to je. Jsem jen hodně unavený.' Počkal jsem a pak přenesl andílka do postele. 'Měl bych ho svléknout.' napadlo mě. Nechal jsem mu jen šortky.\n'Uf … dnešní noc je nějak horká. To je už vážně léto i tady?' Setřel jsem si pot z čela. Chtěl jsem odejít, ale ucítil jsem menší tlak na hlavě. „Co to … ? Eh?“ držel mi vlasy. 'Ale no tak.' Snažil jsem se vyprostit z jeho sevření. Něco zamručel a otočil se ke mně zády. Vzal sebou i moje vlasy, takže jsem ho musel následovat. 'Co mám dělat?' Ležel jsem napůl v posteli. 'Nechci ho vzbudit.' Znovu mě zatahal za vlasy. „Dobře, dobře, už lezu.“\nLehl jsem si vedle něj. „Sakra, je mi vedro!“ S menšími i většími potížemi jsem si sundal svrchní oděv i košili. Chtěl jsem si sundat i kalhoty. 'Ne, ty radši ne.' Znovu jsem je zapnul. opět mě zatahal. Bylo to tak podivné. Točila se mi hlava. Cítil jsem jeho teplo, slyšel tlukot srdce a dotýkal se jemné kůže. 'Dneska jsem to vážně musel přehnat.' Otočil se. Než jsem usnul, stočil jsem se mu do náruče.\n'Satane, Bože! Satane, Bože!' Vím, že je to na démona zvláštní a nesluší se to, ale jen tohle mohlo vyjádřit moji situaci. Sebral jsem ze země svoje spodky a rychle si je natáhl. 'Bože! Bože! Já snad spáchám harakiri!' V noci mi bylo takové vedro, že jsem ze sebe shodil zbývající oblečení. 'Rychle pryč.' Tiše jsem se oblékal a prsty si pročísl vlasy. Cassi se převrátil na záda a ukázal mi svoji ještě spící tvář. Zastavil jsem se a jemně ji pohladil.\nO dvě vteřiny později jsem unaveně oddechoval asi o tisíc metrů dál. 'Dneska to jde se mnou od desíti k pěti.'\n„Bráško?“ Naježil jsem se a nadskočil.\n„Cresile?“ můj malý nevlastní bratr stál za mnou. „Děje se něco? Jsi neobvykle brzo vzhůru.“ podíval jsem se z okna, měsíc byl zhruba z půlky venku.\n„Špatně se mi spalo.“\n„Není ti nic? Nechytil jsi v lidském světě nějakou nemoc?“ rychle jsem mu zkontroloval teplotu.\n„Jsem v pořádku! Nejsem malý dítě!“ protestoval, ale postál.\n„Ale něco tě trápí, viď? Je to proto, že jsem se ti v poslední době nevěnoval? Jsi na mě naštvaný?“\nZavrtěl hlavou. Chvilku mezi námi panovalo ticho. Přikývl. „Já … já se bojím bratříčka.“ řekl tiše.\nNevěděl jsem co říct. „Možná sis to jen špatně vyložil.“ snažil jsem se ho uklidnit.\nZavrtěl hlavou. „Cítil jsem to … ten strach … jako když se magor naštval.“ rychle si setřel slzy.\n„Mluv o něm jako o lordovi, i když připouštím, že je často obojím.“ rozčepýřil jsem mu vlasy. „Řekneš mi víc?“ Jeho vyprávění jsem při chůzi pečlivě naslouchal. Došli jsme až k balkónu s výhledem na nádvoří. „Tak proto byl tak skleslý.“\n„Eh? … To nic, to jsem jen nahlas přemýšlel.“\n„Vás dva zrovna potřebuji.“ ozval se za námi lordův hlas. Uklonili jsme se. „Jste vzhůru nějak brzy, můj lorde.“\n„A čí je to asi vina?“ na čele mu pulzovala žíla.\nZamyslel jsem se. 'A sakra … ' Podle mého výrazu poznal, že jsem si vzpomněl.\n„No to je fuk. Chci, abyste se podívali na tohle.“ dal mi před nos papír. Pozorně jsem si ho přečetl.\n„Lord Dailos byl znovu otráven?“ Skoro zbytečná otázka.\n„Jo, další neúspěšný pokus.“ Z jeho odfrknutí bylo znát zklamání. Nebylo se čemu divit, lord Dailos byl velmi starý démon, kterého se už snažili asi po sté otrávit. Nikdy jim to nevyšlo. „Proč nemůžou zkusit něco tradičnějšího? Třeba dýku v srdci? To je taky čistá práce. Jedy jsou plný chemie a dalších hnusů.“\nS posledním konstatováním jsem musel souhlasit.\n„Takže to tam nějak vyřiďte.“ Odešel.\n„Ano, můj lorde.“ uklonil jsem se. Pokud lord myslel „vyřídit“, měl na mysli jen tři věci. Najít ty, co dělají trable a zneškodnit je, zneškodnit toho, kdo je cílem potíží, nebo v tom nejlepším případě obě předchozí možnosti.\nPoslal jsem Cresila svolat jeho jednotku. Otřásl jsem se. 'Něco je špatně.' Kousl jsem se do palce. 'Ale co?'\nProtáhl jsem se na pomezí mezi spánkem a polospánkem. Otočil jsem se a nasál vzduch. 'Co je to za vůni … ?' Znal jsem ji, ale nedokázal si ji zařadit. Otevřel jsem oči a po několika zamrkáních jsem je promnul. Zívl jsem a převalil se na záda. Ruka mi o něco zavadila. 'Eh?' Zvedl jsem papírovou růži. 'Není Titiho? Musel ji tu zapomenout.'\nPřivoněl jsem k ní. 'Krásně voní … ' Znovu jsem přičichl. '… Po Titim?' Usmál jsem se a znovu nasál jeho vůni. Zasmál jsem se. 'Musím být vážně zvrhlík, jinak si to nedokážu vysvětlit.' Chvilku jsem se jen tak povaloval, hrál si s růží a pak se konečně zvedl. Znovu jsem si procvičil ramena. Se zívnutím jsem se svalil na postel. 'Hmm … proč si znovu nepamatuji minulý večer?' Rozhlédl jsem se po pokoji. 'Takže vínem to nebude.'\nNěco zaškrábalo na dveře. „Kdopak to je?“ Otevřel jsem je. „Nebo spíš který z vás?“ díval jsem se na zástup smutných očí. „Žádný strach, už jdu, už jdu.“ Hodil jsem na sebe bílozelené oblečení a šel je nakrmit. Hned se tvářili šťastněji. Snídani jsem si objednal k nim do pokoje, což byla zásadní chyba.\nZeleninový salát vzali nájezdem, sýr jim taky nebyl svatý, nemluvě o čerstvém chlebu. Připadal jsem si jako indické ženy, které všechno nosí na hlavě. Nakonec mi ke snídani zůstal kus chleba, šunka a vejce. Unaveně jsem si povzdechl.\nMěl jsem dobrou náladu a tak jsem dopoledne vyplnil uklízením. Vím, že na to mám šotky, ale prostě jsem měl náladu na uklízení. Po obědě jsem zjistil, že Titi i Cresil jsou pryč, a tak jsem se přestěhoval do knihovny. Trochu jsem toho litoval, protože jsem mu chtěl dát růži a ztracenou ponožku. K té jsem radši nečuchal, ale věděl jsem, že je jeho. Trochu jsem si vybavil události minulé noci.\n'Co to se mnou vlastně včera bylo?' Vzpomněl jsem si na led. Nikdy jsem nic takového necítil, ale věděl jsem, že jsem se nenávratně změnil. Ten pocit se však už nedostavil. Zavřel jsem knihu a odložil ji na stolek. Relaxoval jsem. 'Neměl jsem Titimu o tom říct? Možná by mi poradil.' Hned jsem tu myšlenku zahnal. 'Jen bych ho otravoval.'\nOpřel jsem si hlavu o opěradlo a zavřel oči. Během těch několika týdnů jsem se hodně změnil a začal jsem pochybovat, že bych byl andělem. Vybavil jsem si Titivillova křídla. 'Šest křídel … Šest křídel … Kde jsem o tom jen četl?' Věděl jsem o nich, ale nedokázal jsem si vzpomenout. 'Něco … něco … '\nPrudce jsem se zvedl. „Arrg!“ naštvaně jsem vrčel. Tohle mě vždycky dokázalo vytočit. Zvedl jsem se a šel se projít po knihovně. Prsty jsem přejížděl po hřbetě knih. 'Tahle knihovna je opravdu obrovská.' Ustaraně jsem se rozhlédl kolem. 'V Nebeském království byla vždycky plná andělů, ale tady nikdo není … ' Zaslechl jsem šramot.\n'Někdo tu přeci jen je.' Napnul jsem uši, zda znovu něco nezaslechnu. Znovu se to ozvalo. Rychle jsem za zvukem běžel. 'Vychází to z téhle uličky!' Zabočil jsem a srazil se se sloupcem knih, který bolestivě vykřikl. „Promiň, Titi, nechtěl jsem.“ Zarazil jsem se, na zemi neseděl Titivillus, ale úplně jiný démon. „Jsi v pořádku?“ zeptal jsem se ho.\nRychle se zvedal. Hluboce se mi poklonil. „Velmi se vám omlouvám.“ řekl pokorně.\n„To já bych se měl omlouvat, to já tě srazil.“ Sedl jsem si na bobek a sbíral knížky.\n„Ne, já to seberu! Prosím, nenechte se rušit.“ Kvapně sbíral knihy.\nLehce jsem ho udeřil hřbetem do hlavy. „Pomůžu ti a hotovo!“ nedal jsem se odbýt.\nZaslechl jsem slabé zavrčení, ale jinak to nekomentoval. Složili jsme knihy na blízký stolek. „Studuješ magii?“\n„Nemám žádnou moc, proto jsem zde v knihovně. Zrovna jsem je přerovnával.“ odpověděl stroze. Z jeho tónu jsem poznal nechuť k rozhovoru.\n„Jak se jmenuješ? Já jsem Cassiel.“\nUdiveně se na mě podíval, ale nedával to na sobě znát. Za ty roky v Nebeském království jsem se však naučil rozpoznávat i ty nejmenší záchvěvy hlasu a změny v obličeji, které mohly trvat jen vteřinku. Se svojí odpovědí si dal načas a hrdě řekl: „Jsem Ornias.“\n'Nač ta hořkost v hlase?' podivil jsem se. Dokázal jsem říct, že ten černovlasý démon je hrdý démon. Jeho jednoduchá sutana s nenápadnou, ale elegantní výšivkou ho činila tuctovým. Navíc oblečení mělo šedivou barvu a vlasy si taky pevně svázal do culíku. Nedávalo mi to smysl. 'Proč někdo tak hrdý chodí nenápadně oblečený? A proč je tak pokorný?'\nUklonil se mi a obešel mě. V pravém okamžiku jsem chytil konec stuhy a trhl. Vyděšeně se otočil a vzduchem pluly jeho černé vlasy. V té chvíli jsem měl pocit, že přede mnou stojí obarvený Titi.\n„Okamžitě mi to vrať!“ pokora byla pryč. Zarazil se a zahleděl se do země.\n„Takhle ti to sluší víc.“\n„Vraťte mi to.“ s hořkostí v hlase dodal: „Prosím.“\nCítil jsem to. Dusil v sobě velikou zlobu, zášť a nenávist. Bylo mi ho skoro líto. „Proč je nenosíš rozpuštěné?“ vážně vypadal jako Titi.\n„Nepřísluší mi to.“ odpověděl vyhýbavě.\n„Proč?“ Věděl jsem, že se mu můj výslech nelíbí, ale chtěl jsem ho víc poznat. Zaskřípal zuby, ale nic neřekl. „Rozumím, nechceš o tom mluvit.“ Lehce se uklonil a natáhl ruku pro stužku. „Ale stejně ti ji nedám.“ Zamával jsem mu s ní před obličejem.\nNakrčil nos, jako by cítil něco odporného, ale jen na chvilku. Sáhl do kapsy, vytáhl jinou a svázal si cop. Nejdřív jsem jen vyjeveně koukal a pak se začal smát tomu, jak mě dostal. „Hele, víš, že jsi úplně jako Titi? Tohle by totiž určitě taky udělal!“ bez jakéhokoliv skrývání se zhrozil. Jeho černé oči se rozšířily a na chvilku vypadaly jako oči kočky, která se pohybuje ve tmě.\nRychle se uklonil a s hněvem řekl: „Nepřirovnávejte mě k lordu Titivillovi!“ s těmi slovy rychle odešel. Z pevně sevřených pěstí mu odkapávala krev.\nTrochu mě tím vyděsil, nemyslel jsem to jako urážku. 'Zvláštní chlapík.' Vyšel jsem z knihovny a všiml si, že se blíží večer. 'Při večeři můžu Kasdeyovi dát tu růži.' Od sloužícího jsem se dozvěděl, že lord je ještě ve své kanceláři. 'Moc by mě zajímalo, co tam dělá? Že by využil Titiho nepřítomnosti a kopal únikový tunel?' Zachichotal jsem se. 'To by mu bylo podobné.'\nZastavil jsem se až na úplném konci knihovny, v místech, kam jsem chodil jen zřídkakdy. Těžce jsem oddechoval. 'Ten bastard!' Drápy jsem drásal kámen. 'Za tohle mi zaplatíš!! Vy všichni zaplatíte!' Do stěny jsem vyryl svůj hněv. Konečně mi bylo lépe. 'První část plánu prošla bez chyby a krásně sis ji užil.' Zamračil jsem se. 'Druhou budeš jistě milovat.'\nOtočil jsem se a za mnou stál první generál. „Co chceš?!“ neměl jsem náladu na jeho řeči.\n„Chci si užít! Už jsem dlouho neměl žádnou zábavu!“ chtivě se olízl. Věděl jsem, na co myslí.\n„Užiješ si dost, ale ne teď. Tvoje část teprve přijde.“ založil jsem ruce na hruď. Vztekle si odfrkl. „Postupuj podle plánu.“ řekl jsem přísně a otočil jsem se k němu zády, že odejdu. To však byla chyba.\n„Nemám rád čekání.“ než jsem stačil zareagovat, nasadil mi na krk obojek. 'Cože!' Chytil mi ruce a přirazil mě ke stěně.\nZ nosu mi začala téct krev. „Vím moc dobře, že máš velikou magickou moc, ale fyzická síla ti chybí.“ cítil jsem jeho odporný dech na zátylku.\n„Ty bastarde!“ Snažil jsem se ho zabít pohledem.\n„Tak? Kde jsem to přestal? Aha!!“ Hrubě mi sevřel zadek a zaryl mi drápy do masa. Vykřikl jsem bolestí. „No tak! Určitě to umíš líp!“ zatnul jsem zuby. Popadl mě za hlavu a praštil se mnou o zem. Ucítil jsem prasknutí kostí a bodavou bolest v rameni. Snažil jsem se zvednout.\n„No tak dělej!!“ kopl do mě. Vyplivl jsem sliny, ale nic víc. Několikrát mě nakopl do žeber. „Kam zmizela tvoje pokora? Uh?“ Šlápl mi na hlavu a tlačil.\nZahleděl jsem se do uličky a skrz rudou clonu jsem viděl něco bílého. Pískalo to. „To je ta bílá potvora?“ Generál se hrdelně zasmál. Tlak na hlavě povolil, šel k ní. „Tak co s tebou provedu?“ zaslechl jsem praskání kloubů. Zbytek byl zahalen v černé mlze.\nS úpěním jsem otevřel oči. Ležel jsem na zemi. Prudce jsem se zvedl a rozhlédl se kolem. Generál nikde nebyl. 'Co se stalo?!' Zvedl jsem se. 'Deka?! Někdo přes mě hodil deku?!' Zmateně jsem se rozhlédl a dokonce se štípl do tváře, vážně se mi to nezdálo. „Co se přesně stalo?“ zvedl jsem se a udělal krok, na něco jsem šlápl. „Obojek?!“ Ztuhl jsem a nechápal.\nObojek mohl sundat jen ten, kdo ho nasadil. Tenhle však byl přeseknutý. „Obojky nelze přeseknout! Jak je to možné?!“ Vzal jsem ho do ruky a pořádně si ho prohlížel. 'Řez je čistý, ani trochu se netřepí a není tu žádné jiné poškození. Kdo však mohl?' Vzpomněl jsem si na bílé světélko. 'To není možné!! Jaká moc by dokázala roztrhnout obojek?!' Byl jsem zmatený a rozrušený zároveň. Nejvíc jsem však byl zvědavý a ohromený. Usmál jsme se. 'Objevím tě, bílé světlo!'\nZaklepal jsem na dveře Kasdeyovy kanceláře. Nic se nedělo, tak jsem opatrně vstoupil a rozhlédl se kolem. Byl jsem tu poprvé. Všude se válely role papírů, knihy, různě plné i prázdné kalamáře, zlomené i nové brky a papírky s poznámkami. Na jeden jsem se podíval, stálo na něm:\n„Zavřít Titiho do kumbálu na košťata.\nNasypat mu do čaje projímadlo.\nZakopat se pod zem.\nUdělat sto chiméřat, ať se něčím zaměstná.“\nSmíchy jsem se třásl. 'Kasdy, ty se nikdy nepoučíš. Titiho se tak snadno nezbavíš.' Za mnou se ozval krok, prudce jsem se otočil a uviděl rozšklebeného, svraštělého a jazyk vyplazujícího démona. Vyděšeně jsem zařval a až když začal prosit o milost, uvědomil jsem si, že jsem o něj omlátil židli, ze které mi zůstaly už jen dvě nohy.\n„Auuu, to bolí!“ Z odporné tváře se vyklubala maska a z démona Kasdeya.\n„Ty!!“ (Mentální poznámka: I andělé mohou planout pekelným plamenem.)\n„To byl jen vtip, jen vtip!“ Rychle se ode mě vzdaloval, protože nohy židle se nebezpečně třásly. „Copak tě sem přivedlo, můj andílku?“\n„Za A. Nejsem tvůj. Za B. Už jsem na odchodu.“\nUchopil mě kolem pasu, ani jsem se nestihl dotknout kliky. „Nebuď tak nerudný. Udělám ti dobře, slibuji.“ Něco se mi na jeho tónu nelíbilo.\n„Co tím … ?“ nestačil jsem doříct a ocitl jsem se natažený na pracovním stole, papíry pluly vzduchem. „Hej!“\n„Neboj, bude ti dobře.“ Jeho pohled se mi ani v nejmenším nelíbil. Byl plný touhy a chtíče. Ani jsem si nevšiml, kdy mi rozepnul košili. Špičkou jazyka mi olízl bradavku. Zachvěl jsem se a vrazil mu facku.\n„Co si sakra myslíš, že děláš?“ prudce jsem se zvedl.\n„Nemyslíš si, že je načase, abys mi projevil vděčnost?“ odpověděl mi otázkou a úkosem se na mě podíval. Jeho oči byly chladné jako led, zarazilo mě to. Podvědomě jsem ucouvl. Nepoznával jsem ho. Chvěl jsem se. Udělal ke mně krok a já udělal dva dozadu. Přitlačil mě ke zdi.\nNikdy jsem nic takového necítil, strach se mísil s očekávání a byl okořeněn touhou s nádechem paniky. 'Je tohle skutečný pán démonů?' Nedokázal jsem se odpoutat od jeho očí, ani když mě políbil a pak následně vnikl dovnitř úst jazykem. Škubl jsem sebou a znovu se vymanil z jeho sevření. „Co tě to popadlo?“ Byl jsem zmatený a vyděšený.\nChytil mě za ruce a přišpendlil k zemi. Bolestně jsem vykřikl, když mi hlava otestovala tvrdost podlahy. Jo, je z kvalitního materiálu. Lehce jsem otevřel oči a vyděsil se. Svět okolo mě se změnil na masu bílých, šedivých a černých mlh zkřížených s plameny. Většina předmětů a věcí byla bílá, sem tam měly více či méně šedivý nádech. Nejděsivěji však působil Kasdeya. Byl úplně černý, jeho oči žlutě zářily a v jeho těle pulzovalo světle modré světlo. 'Co je to?' Nedokázal jsem se hnout.\nNejvíc mě uchvátil zlatě zářící a složitý znak na čele, z něhož vedly řetězy k modrému světlu v hrudi. Znovu mě dravě políbil a svět okolo se vrátil do normálu. Strach však zůstal. „Přestaň! Dost! Pusť mě!“ Má slova však ignoroval.\n„Kdybys sebou tolik necukal, bylo by ti dobře.“ řekl mezi olizováním bradavek. Cukal jsem sebou a napínal svoje tělo k prasknutí. Snažil jsem se mu vytrhnout. Políbil mě na krk a pustil mi ruce. Nemohl jsem ho však udeřit tak, jak jsem chtěl, protože mi je okovy upevnil k zemi.\n„Ne! Nech toho! Prosím!“ Začal jsem ho dokonce i prosit, až tolik jsem se ponížil. Vzpomínky se vracely a bušily do mě jako kladiva. Pořád mi šeptal: „Uvolni se. Neboj se.“\nStáhl mi kalhoty a zajel rukou k rozkroku.\nNo, co bych k tomuto vydání mohla dodat ... *mysli ... mysli ... mysli ... musly ??? ... *\nTedy, užijte si poslední odpočinkovou část, od příště se to bude přiostřovat Taky se tu seznámíte s jednou důležitou postavou, o Titiho se pokusí infarkt, Cassi si pomalu uvědomí své city (a nejen on >)), mutantíci ještě neuspějí v plánu "Kůlnička na dříví", ale předvedou se jinak, Cresil získá vzácný kousek do své sbírky a nejen to\nSuma sumárum se tu ještě nasmějete, ale od příště tu bude panovat nádech tragična ...\nPekelný anděl - 7 - ... a zrada


Kód produktu:119-0001214/Fusak 2v1 BARY bavlna\nCena bez DPH:675,00 Kč / bal\nBambínek.cz Vám fusak Bary EMITEX 2v1 zašle bez poštovného! Při volbě způsobu dopravy zvolte položku Doprava fusaku EMITEX. Cena dopravy Vám nebude účtována ani v případě, že si k fusaku přidáte další zboží. Fusak Vám zašleme kurýrní službou PPL.\nDíky své měkkosti a poddajnosti se snadno přizpůsobí délka i šířka fusaku do všech korbiček kočárků. Je vyrobený z kvalitní 100% bavlny s výplní z polyesteru.\nPro větší děti, které chodí a mají špinavé botičky, je fusak 2v1 Bary ve spodní části omyvatelný. Děti mohou mít také vytaženy nohy z fusaku ven. Ten se v tomto případě jednoduše upraví přetáhnutím spodního dílu fusaku (kapsy) dozadu a takto vznikne otvor pro vytažení nožiček. Díky své měkkosti a poddajnosti se snadno přizpůsobí délka i šířka fusaku do všech korbiček kočárků. Při použití pro malé děti se spodní a vrchní část fusaku jednoduše přehne a založí, popřípadě se může svinout.\nEmitex Fusak 2v1 BARY bavlna černý+béžový\nEmitex Fusak 2v1 Bary detail\nEmitex Fusak 2v1 Bary v kočárku\nEmitex Fusak 2v1 Bary volné nohy v kočárku\nEmitex Fusak 2v1 Bary rozložená deka\n66 + jedna =


České Fórum • Zobrazit téma - Bitstamp.net recenze, zkušenosti..\nPrávě je sob 31. říj 2020 11:29:08\nBitstamp.net recenze, zkušenosti..\nPředmět příspěvku: Bitstamp.net recenze, zkušenosti..\nNapsal: úte 08. črc 2014 11:00:01\nMáte zkušenosti s Bitstampem - bitcoin směnárnou, peněženkou?\nJá to používám od roku 2013 a jsem spokojený. Výměna Bitcoin / USD je obvykle během pár sekund asi během 20s obvykle. Bitcoin jde posílat pryč a dovnit bezplatně. A vybírat/vkládat pomocí bankovního převodu SEPA, který mě u FIO banky stojí asi 100Kč.\nSměna bitcoin/usd stojí asi 0,5% z měněné částky.\nPomocí bitstampu jsem vyměnil asi už za 70tis. kč a vybral přibližně také tolik, takže mohu říct, že to nevypadá jako nějaký levný podvod.


Druhé zasedání pracovní skupiny č.2\nV pondělí 17. října 2016 se konala v prostorách zasedací místnosti Regionálního centra Hodonín Pracovní skupina č. 2 konkrétně zaměřená na\nObčanské kompetence žáků\nKulturní povědomí a vyjádření žáků,\nKterá tak uzavřela 2. kolo pracovních skupin.\nNa setkání pracovní skupiny se nám sešla velmi různorodá skupinka lokálních aktérů ve vzdělávání, která dokázala živě diskutovat o podpoře vztahu dětí a žáků k regionu, tradicím, folkloru a kultuře obecně. Zajímavá byla také debata, jak u dětí pěstovat zdravé seběvědomí, schopnost slovně se výjádřit a jak je připravit jako osobnosti na vstup do pracovního procesu. Každý z účastníků vyjádřil svůj pohled na věc především na základě osobních zkušeností.\nZe skupiny vzešlo nemálo dobrých nápadů na možné aktivity v projektu Místní akční plán ve vzdělávání pro ORP Hodonín, které zužitkujeme v budoucnu např. při tvorbě priorit, cílů a opatření v následujícím kole pracovních skupin.\n3. kolo pracovních skupin plánujeme ve 1. polovině listopadu.\nDoplňková pracovní skupina č. 2\nDoplňková skupina č. 2 zaměřená na cizí jazyky a jazykové dovednosti byla plná nápadů.\nNa pracovní schůzce se náš tým sešel se 3 sympatickými dámami, které se do projektu Místního akčního plánu pro ORP Hodonín zapojily poprvé. I přes to jsme zvládly sestavit silné a slabé stránky vzdělávání v cizích jazycích, příležitosti ke zlepšení a hrozby přicházející zvenčí. Padalo také nespočet nápadů možných projektů, jak zlepšit výuku cizích jazyků v regionu, především s využitím příhraniční polohy našeho ORP.\nPozvánka na zasedání Valné Hromady 24.10.2016\n2. Doplňkové kolo Pracovních skupin v rámci projektu MAP\nRealizační tým MAP na území ORP Hodonín si Vás dovoluje pozvat na 2. doplňkové kolo Pracovních skupin.\n„Průřezová skupina" Jazyková gramotnost, do které zveme jazykáře a další, kterým je oblast cizích jazyků blízká.\nJedná se o skupinu č. 2 Čtenářská a matematická gramotnost, kde jsme posledně nestihli probrat téma Občanské kompetence a kulturní povědomí a vyjádření žáků. Jedná se o specifické téma, proto bychom byli rádi, kdyby se do této skupiny zapojili i další zástupci především neformálního vzdělávání, kteří se těmito tématy ve škole (učitelé OSV, HV, Vv apod.) nebo mimo školu zabývají.\nProsíme o informaci, jestli se pracovní skupiny (a které) zúčastníte, případně, jaké zástupce na pracovní skupinu vysíláte.\nDále nám dovolte, abychom Vás upozornili na změny v MAP:\nVedoucí projektu je od 1. 9. 2016 Ing. Petra Křivánková\nIng. Lenka Sedláková zůstává, jen změnila jméno na Vařechová\nPaedDr. Smejkal zůstává\nIng. Blanka Přidalová zůstává v projektu jako zástupce realizátora MAP ( Místní akční skupina Dolní Morava,z.s.)\nMoc děkujeme za spolupráci a těšíme se na setkání\nSeminář "Ovocný strom pro krajinu"\nChystáte se na podzimní výsadbu ovocných dřevin? Chcete přispět k obnovení klimatické rovnováhy na Jižní Moravě? Pak je pro vás určena tato POZVÁNKA\nHned na začátku školního roku se rozjíždí také 2. kolo setkání pracovních skupin\nV pondělí 5. září se sešla pracovní skupina č. 1 zaměřená na předškolní vzdělávání a inluzivní vzdělávání v MŠ i ZŠ.\nPři příjemném setkání (nejen pedgogů) jsme se věnovali SWOT analýze a úpravě formulací silných a slabých stránek.\nPracovní skupinu jsme rozdělili do 2 částí a každá část navrhovala pro své téma příležitosti a hrozby v návaznosti na upravené silné a slabé stránky.\nVšem zúčastněným děkujeme a těšíme se na další spolupráci\nSlavnostní otevření ZŠ Na Pohodu\nVyučování ve třídě na "Duhovce": Hodonín, nám. B. Martinů 5\nPrvní školní den (1.9.2016) jsme byli v rámci projektu MAP pozváni na zahájení školního roku v nové soukromé ZŠ Na Pohodu v Hodoníně. Pohoda zde opravdu byla.\nPřejeme škole, aby se jí v budoucnu dařilo a aby byli žáčci spokojení.\nVíce informací o škole na webu nebo facebooku


Hotel Ristorante Al Mulino - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Miláno\nHotel Ristorante Al MulinoVia Repubblica 75, Pero, Miláno, Itálie, 20021 - Zobrazit na mapěVelmi dobré7,3Na základě51hodnoceníHotel Ristorante Al MulinoZobrazit více fotografiíZobrazit více fotografiíZobrazit všech 27 fotografií7,7 Velmi dobrá polohaZobrazit na mapě7,7PolohaNabídka, která se vám bude líbitklimatizaceminibar\nSrovnejte s podobnými objektyAktuální volbaHotel Ristorante Al MulinoAtahotel Expo FieraKlima Hotel Milano FiereAir Hotel Milano LinateHodnocení hostůVelmi dobré 7,3 (51 hodnocení)Skvělé 8,2 (37 hodnocení)Velmi dobré 7,8 (28 hodnocení)Skvělé 8,5 (61 hodnocení)SousedstvíPeroPeroCertosaMilano LinateWi-Fi Wi-Fi ZDARMA Wi-Fi ZDARMA Wi-Fi ZDARMA Wi-Fi ZDARMASnídaně Včetně snídaně Včetně snídaně Včetně snídaně Včetně snídaněVybrat dataProhlédnoutProhlédnoutProhlédnout\nVzdálenost od důležitých místLetiště poblíž17 kmLetiště Linate (LIN)32 kmLetiště Milan Malpensa (MXP)Autobusová a vlaková nádraží1,4 kmBollate Traversagna Train Station1,6 kmBollate Centro Train StationNemocnice a kliniky5 kmClinica San Carlo Paderno DugnanoLékárny2,7 kmFarmaciaVečerka6 kmNaturaSiBankomat150 mATM\nHotel Ristorante Al Mulino – podrobnější informaceStručný popisNavržený pro obojí, práci i odpočinek, je hotel Hotel Ristorante Al Mulino umístěn ideálně v Bollate; jedné z nejpopulárnějších lokalit ve městě. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět. Zařízení a služby poskytované Hotel Ristorante Al Mulino zajistí hostům příjemný pobyt. V hotelu si můžete vychutnat výběr špičkového vybavení, jako jsou úschovna zavazadel, společenské prostory, restaurace, noviny, bar . Kromě toho jsou všechny pokoje vybaveny celou řadou vymožeností. Mnoho z nich má k dispozici i klimatizace, topení, budicí služba, stůl, minibar, které potěší i toho nejnáročnějšího hosta. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Hotel Ristorante Al Mulino je chytrou volbou pro cestovatele do města Bollate, která pokaždé nabízí uvolněný a bezproblémový pobyt.Zobrazit víceCo nabízíPřístup k internetuWi-Fi zdarma ve všech pokojích Služby a vybaveníkuřácká část Přístupdomácí zvířata povolena Dostupné ve všech pokojíchbezplatná balená vodapracovní stůltopeníbudicí službasprchavysoušeč vlasůklimatizacetelefonžupanyminibartelevize moskytiératoaletní potřeby Personál hovoří těmito jazyky:italštinaněmčina Zobrazit méněPoznámky k ubytováníPřistýlky závisí na vybraném pokoji, pro více podrobností zkontrolujte kapacitu jednotlivých místností.Pokud rezervujete více jak 5 pokojů, mohou se na vás vztahovat odlišné podmínky.Zobrazit více


Guess W0366G2 | Hodinky-365.cz\nHodinky Guess W0366G2\nPřidat k porovnání Číslo zboží: 106824\nVideo - Guess W0366G2\nSeznamte se - Hodinky Guess W0366G2\nPánské hodinky Guess W0366G2 jsou velmi stylový model v kombinaci silikonu a oceli, která bude slušet modernímu muži s vytříbeným vkusem. Pouzdro hodinek je vyrobeno z ušlechtilé oceli. Ciferník hodinek je modrý a vynikají na něm stříbrné ručičky a indexy. Tři subciferníky indikují datum, den v týdnu a 24 hodin. Řemínek hodinek je vyroben z modrého silikonu a je zdoben ocelovými doplňky. Hodinky jsou vhodné pro běžné denní nošení.


Knižní tipy: Odhalování pachatelů a pravdy | Klub knihomolů\nKDE JSTE: Klub knihomolů > Magazín > Tipy > Beletrie - knižní tipy > Odhalování pachatelů a pravdy\nZačneme hned trochu netradičně. Volný pád není typickým detektivním příběhem. Mladá Allison, která se ocitá po nehodě letadla opuštěná v divočině, se snaží přežít. Její zoufalá matka mezitím pátrá po osudu své dcery. Detektivní zápletka knihy se ale skrývá v tom, co právě druhá zmiňovaná hrdinka při svém pátrání odhalí.\nAutorka: Jessica Barry\nFormát: 134×212 mm\nKnihu Volný pád vydalo nakladatelství Domino.\nOči mám otevřené. Nade mnou klenba stromů. Hejno ptáků zírá dolů, než se rozletí.\nMožná i on.\nMusím to vědět. Opatrně našlapuju bosa mezi troskami. Kde mám boty? Na tom nesejde. Všude se povalují kusy po-krouceného kovu. Jedno z křídel uvízlo v koruně nedalekého stromu. Ve větvích visí rozbalená role toaletního papíru. Kabina je otevřená plechovka odhalující dvě řady světle žlutých kožených sedadel. Přistoupím o krok blíž a nahlédnu dovnitř.\nLeží tam, hrudník zborcený na přístrojové desce.\n„Haló?“ Můj hlas mě vylekal. „Slyšíš mě?“\nTicho. Motor syčí. Benzin kape do trávy.\nPokud vás tato kniha zaujala, tak si čtěte pokračování této ukázky.\nDruhá kniha je už z hlediska žánru daleko typičtější. Jedná se o v pořadí druhý případ detektiva Adama Fawleyho, kterého svým perem vytváří britská spisovatelka Cara Hunterová. Jaký krutý případ skrývají poklidné ulice univerzitního městečka Oxford?\nKnihu V temnotě vydalo nakladatelství Host.\nPři rekonstrukci domu objeví nový majitel v sousedním sklepě polomrtvou ženu s dítětem. Nikdo neví, co jsou zač – žena nemluví, v evidenci pohřešovaných osob je policisté nevedou. Vlastník domu tvrdí, že je nikdy předtím neviděl.\nObyvatelé tiché oxfordské ulice jsou v šoku – jak se jim mohlo něco takového stát přímo před nosem? Ale inspektor Adam Fawley ví, že nic není nemožné.\nOtevře oči. Všude kolem tma, jako by měla na očích černou pásku, a těžký zatuchlý vzduch, který už dlouho nikdo nedýchal.\nPozvolna se k životu probouzejí i ostatní smysly. Slyší ohlušující ticho, cítí chlad i podivný zápach. Plíseň a ještě něco, co nedokáže zařadit, něco zvířecího a smrdutého. Zahýbe prsty. Pod nohama má drobný štěrk a vlhko. Pomalu se jí vybavuje, jak se sem dostala, proč k tomu došlo.\nJak jenom mohla být tak pitomá.\nPotlačí rostoucí vlnu strachu a zkusí se posadit, ale nezvládne to. Nadechne se a zplna hrdla zakřičí, jenže hlas se k ní vrací ozvěnou od okolních stěn. Volá a řve, dokud úplně neochraptí.\nZajímá vás jak příběh pokračuje? Přečtěte si další část této online ukázky.\nOproti Adamu Fawleymu je David Raker, další fiktivní detektiv, už zkušeným matadorem. Raker vychází z pera dalšího autora z Britských ostrovů: Tima Weavera a Muž bez minulosti je jeho v pořadí již osmým případem.\nKnihu Muž bez minulosti vydalo nakladatelství Mystery Press.\nPokračování této ukázky naleznete v záložce ukázka přímo na stránkách nakladatelství Mystery Press.\nTim Weaver byl nedávno hostem v Praze na veletrhu Svět knihy. O setkání s ním se můžete dočíst v naší reportáži.\nDnešní tipy zakončíme poněkud aktuálně. Poslední představovaná detektivka přesouvá náš pohled do ulic Bruselu, kterými v řadách za sebou pochodují úředníci Evropského parlamentu. Mezi nimi možná i někteří poslanci, které jsme minulý víkend zvolili. Ale nikdo by asi nečekal, že v jednom z bruselských hotelů může dojít k nečekané vraždě…\nPřeložil: Petr Dvořáček\nKnihu Hlavní město vydalo nakladatelství Kniha Zlín.\nTamhle běží prase! David de Vriend ho uviděl, když otevřel okno v obývacím pokoji, aby naposledy pohledem přelétl náměstí, než navždy opustí tento byt. Nebyl to sentimentální člověk. Bydlel tady šedesát let, šedesát let se na tohle náměstí díval, a to teď končilo. Toť vše. To byla jeho oblíbená věta – kdykoli měl něco vyprávět, o něčem podat zprávu, něco dosvědčit, řekl dvě tři věty a pak: „Toť vše.“ Tahle věta pro něj byla jediným legitimním shrnutím kteréhokoli okamžiku nebo úseku jeho života. Stěhovací firma už odnesla těch pár věcí v jeho vlastnictví, které si bral na novou adresu. Vlast, vlastnictví – zvláštní slova, ale nijak na něj nepůsobila. Pak přišli lidi z vyklízecí firmy, aby zlikvidovali všechno ostatní, nejenom to, co nebylo přišroubováno a přibito hřebíkem, ale i ty šrouby a hřebíky, vytrhávali, rozmontovávali, odváželi, dokud byt nezůstal „jako vymetený“, jak se říká. Když byl sporák ještě tady a kávovar na svém místě, udělal si de Vriend kávu, díval se na muže a dával pozor, aby jim nestál v cestě, ještě dlouho držel prázdný šálek v ruce, nakonec ho upustil do pytle na odpadky. Pak muži zmizeli, byt byl prázdný. Vymetený. Toť vše. Ještě poslední pohled z okna. Dole nebylo nic, co by neznal, a teď se musí vystěhovat, protože přišla jiná doba – a tu si všiml… skutečně: tam dole je prase! Uprostřed Bruselu, v Sainte-Catherine. Muselo přiběhnout z Rue de la Braie, utíkalo podél stavební ohrady před jejich domem, de Vriend se vyklonil z okna a zahlédl, jak se prase vpravo na rohu Rue du Vieux Marché aux Grains zrovna vyhnulo několika chodcům a málem vletělo rovnou pod kola taxíku.”\nPokračování ukázky z Hlavního města naleznete přímo na stránkách nakladatelství.\nZapojte se do našich aukcí, v nichž naleznete mnoho skvělých knih.\nZařazeno v: Beletrie - knižní tipy Albatros Media, Domino, Host, Kniha Zlín, Mystery Press


Tapety Modrá modrá, dětské, na zeď, do pokojíčku | DekoraceProDěti.cz\nTapety Modrá modrá\nVýběr: Tapety Modrá modrá\nTapety Modrá modrá | 172\nPapírové tapety do dětského pokoje. Rozměry role: 0,53 m x 10,05 m. Tapeta se lepí za mokra. Lepidlem se natírá tapeta. Doporučujeme zakoupit lepidlo na papírové tapety. Vzorky tapet posíláme zdarma. Jednobarevná modrá papírová tapeta na zeď, kolekce Krte Tapety Modrá modrá\nPapírové tapety do dětského pokoje. Rozměry role: 0,53 m x 10,05 m. Tapeta se lepí za mokra. Lepidlem se natírá tapeta. Doporučujeme zakoupit lepidlo na papírové tapety. Vzorky tapet posíláme zdarma. Krteček a jeho kamarádi rozjasní a rozveselí dětský pok Tapety Modrá modrá\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Dětští superhrdinové na noční obloze. Kombin Tapety Modrá modrá\nDětská vliesová tapeta Sweet Dreams ND21145 | 0,53 x 10 m | Lepidlo zdarma\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Dětští superhrdinové na noční obloze. Kombin Tapety Sweet Dreams\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Jednobarevná hladká, jemně mramorovaná, vliesová tapeta v šedo-modrých odstínech. Kombinujte se souvisejícími vzory. Tapety Modrá modrá\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Modro-šedý podklad, dětský vzor lam a kaktusů Tapety Modrá modrá\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Temná noční obloha, vzor stříbrný. Kombinujte Tapety Sweet Dreams\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Vzor jemně plastických drobných srdíček v tyr Tapety Modrá modrá\nDětská vliesová tapeta Sweet Dreams ND21119 | 0,53 x 10 m | Lepidlo zdarma\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Bílé obloučky na modrém podkladu. Snadno komb Tapety Sweet Dreams\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Kaktusy v modré a okrové na světle béžovém po Tapety Modrá modrá\nDětská vliesová tapeta Sweet Dreams ND21106 | 0,53 x 10 m | Lepidlo zdarma\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Bílý podklad, vzor tyrkysový, zobáčky a křidé Tapety Modrá modrá\nDětská vliesová tapeta Sweet Dreams ND21105 | 0,53 x 10 m | Lepidlo zdarma\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Tyrkysový podklad, vzor bílý, zobáčky a křidé Tapety Sweet Dreams\nDětská vliesová tapeta Sweet Dreams ND21102 | 0,53 x 10 m | Lepidlo zdarma\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Světle modrý podklad, černé obrysy, šedé a st Tapety Modrá modrá\nDětská vliesová tapeta Sweet Dreams ND21100 | 0,53 x 10 m | Lepidlo zdarma\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Tmavě modrý podklad, jemné stříbrné obrysy, z Tapety Sweet Dreams\nDětská vliesová tapeta s mráčky Sweet Dreams ND21114 | 0,53 x 10 m | Lepidlo zdarma\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Mráčky na modrém podkladu. Zlaté detaily - oč Tapety Modrá modrá\nDětská vliesová tapeta plameňáci Sweet Dreams ND21122 | 0,53 x 10 m | Lepidlo zdarma\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Plameňáci na vlnkovém modrém podkladu, zobáčk Tapety Sweet Dreams\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Inspirativní tapeta pro malé milovníky létání. Podklad šedo-modrá, vzor v odstínech modré a stříbrné. Kombinujte se souvisejícími vzory. Tapety Modrá modrá\nDětská vliesová tapeta hvězdy Sweet Dreams ND21144 | 0,53 x 10 m | Lepidlo zdarma\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Šedo-modré a stříbrné hvězdičky na hladkém mo Tapety Sweet Dreams\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Béžový podklad, vzor oranžová, modrá. Tapety Modrá modrá\nDětská vliesová tapeta auta Sweet Dreams ND21109 | 0,53 x 10 m | Lepidlo zdarma\nVliesové tapety na zeď Decoprint. Tapeta se lepí za sucha. Lepidlem se natírá pouze zeď. Vzorky tapet posíláme zdarma. Změňte strohé stěny a vytvořte útulný pokojíček, ve kterém se vaše děti budou cítit dobře. Světle modrý podklad, vzor červená, růžová, ž Tapety Sweet Dreams\n▼ dalších 148 ›\nDekorace pro děti › Tapety › Tapety Modrá modrá › Tapety Modrá modrá, dětské, na zeď, do pokojíčku


Sexuolog Jaroslav Zvěřina: Jaké jsou možnosti ke zvýšení libida u žen Jaky lek se zvysi clen\nJaky lek se zvysi clen. Přípravek k jednorázovému užití\nSnaží se v organismu zvýšit hladinu tohoto hormonu lásky a sociálně pozitivní nálady, který jinak normálně vzniká v mozku. Lék se podává infuzí do žíly a mají ho k dispozici nemocnice. Česká republika bude podle návrhu na léky nejen uplatňovat více než dvakrát vyšší DPH v porovnání s průměrem Abyste totiž měl nejen testosteronu, ale celkově všech hormonů v těle dostatečné, zdravé množství, měl byste žít zdravě a střídmě.\nMichaela Endrštová Podobný lék již vyrobili v Izraeli a tamní premiér o něm hovoří jako o zázračném. V Izraeli, kam Babiš ve čtvrtek odletěl, tak chce o tomto léku zjistit víc informací. Premiér tvrdí, že český lék je již ve finále schvalování.\nStátní ústav pro kontrolu léčiv to však vyvrátil. Premiér Andrej Babiš Foto: ČTK Premiér Babiš odletěl ve čtvrtek ráno v doprovodu několika českých odborníků do Izraele, kde chce řešit nejen očkovací strategii a případnou spolupráci při výrobě vakcín, ale i lék proti covidu. Izraelští vědci ho již vyvinuli a mohli by tak poradit těm českým, kteří na jeho vývoji nyní pracují.\nZároveň Babiš už dřív projevil o izraelský lék zájem. Podle Babiše je český lék v konečné fázi schvalování.\nSouvisející Nemocnice s použitím ivermektinu vyčkávají. Nicméně všechny tyto projekty jsou v časné fázi vývoje, nikoliv před registrací," uvedla mluvčí SÚKL Klára Brunclíková. Kromě zmíněné Vašákové, která působí jako přednostka Pneumologické kliniky 1.\nMají se setkat například s izraelským vědcem Nadirem Arberem, který vede výzkum léku.\nPodle zjištění Aktuálně. Ten se však nechce k léku vyjadřovat do doby, než se česká delegace vrátí z Izraele. Lék v tabletách se má inhalovat Podle Babiše by měl lék být ve formě tabletek a měl by se inhalovat, stejně Jaky lek se zvysi clen lék EXO-CD24, který byl vyroben v Izraeli a který tamní premiér Benjamin Netanjahu označuje za zázračný.\nPrvní fáze klinické studie, se kterou se mají čeští odborníci v Izraeli seznámit, ukázala, že stav pacientů se středním nebo těžkým průběhem onemocnění se po každodenní inhalaci tohoto léku výrazně zlepšil a v průměru za čtyři dny mohli být propuštěni z nemocnice. Související Terapie označená jako EXO-CD24 dokáže zastavit takzvanou cytokinovou bouři, při níž se imunitní systém vymkne kontrole a vyvolá přehnanou imunitní reakci.\nTělo při ní produkuje látky, které je nakonec zabijí. V případě covidu se tak děje u pěti až sedmi procent pacientů, tato bouře napadá plíce a vyvolá těžké dýchací problémy.\nPřednostka Vašáková, která s premiérem odletěla do Izraele, pro MF DNES uvedla, že vědci testují lék bazedoxifen, který se nyní používá například pro léčbu řídnutí kostí.\nPokud by se však inhaloval, mohl by podle přednostky působit i proti covidu. Mohlo by se tedy jednat o lék, který premiér zmínil před odletem.\nVedle tohoto přípravku budou dostávat standardní léčbu.\nPokud ano, teprve by musela následovat fáze III. Hovoříme tedy o horizontu Jaky lek se zvysi clen, nikoliv Cas po clenu dodala Brunclíková. Video: Babiš je pod obrovským tlakem, protože nejsme best in covid, říká Blahuta Nejsem zhrzený úředník, naprosto odmítám, že jsem selhal. Při nástupu mi bylo sděleno, že je vše připraveno a já budu jen koordinovat, říká.\nVideo: Michael Rozsypal.


O Schumacherově budoucnosti se rozhodne nejpozději v srpnu – F1sport.cz\nO Schumacherově budoucnosti se rozhodne nejpozději v srpnu\n4. 7. 2012 | Jan Pastorek\nMercedes a Michael Schumacher plánují během několika příštích týdnů rozhodnout o případném prodloužení smlouvy.\nSchumacher se do formule 1 vrátil v roce 2010 s tříletým plánem a smlouvou, ale dlouhodobě naznačuje, že by mohl zůstat déle.\n"Myslím, že zhruba během příštích šesti týdnů si budeme muset rozmyslet, co chceme dělat příští rok, to bude primární rozhodnutí. Jakmile ho uděláme, tak budeme vědět, jestli máme začít hledat jinde, nebo jestli zůstaneme u jezdců, které máme," řekl šéf týmu Mercedes Ross Brawn na diskuzním fóru FOTA.\nNepřímo také potvrdil, že se přiklání k prodloužení smlouvy se sedminásobným mistrem světa.\n"Dá se na to pohlížet z různých úhlů. Ale Michael letos jezdí nejlépe z těch tří let, co je s námi, a je to frustrující, protože jsme měli mít lepší výsledky, ale byly tu problémy s vozem a naším přístupem k závodům."\nPokud by se Schumacher rozhodl definitivně ukončit kariéru, s jeho místem bývá nejčastěji spojován Paul di Resta, který díky Mercedesu závodí u Force Indie.\nDalší článek: Anthony Hamilton už není manažerem Paula di Resty


Skleněné schodiště – Brno • NejZóna.cz\nSkleněné schodiště – Brno\nSkleněné schodiště, Vyškov\nObložení stávajícího schodiště dřevem výměna zábradlí na schodišti a galerii materiál masiv dub, bělený k dezénu stávající podlahy obložení velkého schodu v přízemí stejným materiálem cena bez dph, bez skleněné výplně zábradlí.\nChtěli by jsme skleněné zábradlí ukotvené mezi nerezové nebo hliníkové kulaté sloupky na betonové schodiště ve tvaru u. s madlem na zdi na dvou stranách o délce 210 cm a 60 cm. a na dalších dvou stranách by se jednalo o skleněné zábradlí s mléčným nebo kouřovým sklem...\nSkleněné schodiště, Brno\nSháním firmu na skleněné zábradlí na francouzské okna a na skleněné zábradlí na schodiště. předem děkuji šašinková.


Hejtman Martínek: Na kraj už nemám sílu, ale v Senátu je jiné tempo - iDNES.cz\n22. října 2012 11:46, aktualizováno 11:46\nUčitel ze střední školy a bývalý člen KSČ Radko Martínek dokázal v sociální demokracii udělat skutečně skvostnou politickou kariéru. Po funkcích zastupitele, starosty města, poslance, ministra a hejtmana přichází na řadu post senátora.\n"Necítím se jako sběratel pozic. Myslím, že je důležité, že moje funkce vždy navazovaly a měly smysl. Musím říct, že úplně nejvíce mě bavily poslední roky na kraji. Bohužel jsem kvůli zdraví nestihl udělat vše, co jsem chtěl," říká odcházející hejtman, který utrpěl před dvěma roky při zimních radovánkách vážné zranění ledviny.\nUrčitě změny v dopravě. Cítím, že nové řády stále nejsou takové, jaké by měly být. Speciálně u nás na Svitavsku to má k optimu daleko. Lidé mi to říkali i při kampani, to mně vadí asi nejvíce.\nJak na tom jste zdravotně po nedávné transplantaci ledviny?\nUrčitě jsem na tom lépe než před operací. Ovšem musím užívat takové kvantum prášků, že se to na mně musí podepsat. I z toho důvodů jsem musel na kraji skončit. Nebylo v mých silách dělat tu práci naplno, jak jsem byl zvyklý. Přece jen v Senátu je jiné tempo.\nHejtman Pardubického kraje za ČSSD a bývalý ministr pro místní rozvoj ve vládě Jiřího Paroubka vystudoval dějepis a občanskou nauku na Filozofické fakultě Univerzity Palackého v Olomouci; později absolvoval rozšiřující studium zeměpisu na přírodovědecké fakultě téže univerzity. Před vstupem do politiky pracoval jako středoškolský učitel na Středním odborném učilišti v Moravské Třebové a na tamním gymnáziu. V letech 1994 až 1998 byl starostou Moravské Třebové, poté byl zvolen poslancem (1998-2009) a stal se místopředsedou poslaneckého klubu ČSSD (2000-2003). Funkci ministra zastával od dubna 2005 do září 2006. V říjnu 2008 byl zvolen zastupitelem kraje a od listopadu téhož roku je hejtmanem. Před rokem 1989 byl členem komunistické strany. Členem ČSSD je od roku 1996; nyní zasedá i ve výkonném výboru strany.\nVaše zvolení bylo jednoznačné. Považoval jste za výhodu, že jste kandidoval proti komunistce?\nSpíše jsem to viděl naopak. Měl jsem obavu, že přijde málo lidí, a to bude výhoda spíše pro KSČM. Nakonec mi lidé dali silný mandát a já jim za to chci poděkovat. Vážím si toho a beru to jako závazek, který budu chtít splatit.\nUrčitě se budu snažit Svitavsku pomoci. Jako člen největšího senátního klubu k tomu budu mít docela dost příležitostí. Navíc mohu radit obcím s naplňováním zákonů, které přes Senát projdou. Nyní například vidím, jak obce dělají zbytečné chyby při výběrových řízeních, na čemž pak finančně tratí.\nCo říkáte na slabou účast voličů ve druhém kole?\nTo je asi nejhorší zpráva těchto voleb. Lidé jsou na politiku naštvaní, za což neseme odpovědnost hlavně my politici, a nejsou ochotni ani přijít k volbám. I když roli hraje i naše česká povaha a sklony k podobným protestům, jsem z té nízké účasti velmi zklamaný.\nV krajské politice momentálně probíhají povolební koaliční jednání. Radíte nějak svému nástupci Martinu Netolickému?\nNe, myslím, že je hodně nešťastné, když se končící hejtman nebo starosta do podobných aktivit zapojí. Je totiž v dost podivné pozici, nedělá to dobrotu. Tohle musí nová garnitura zvládnout sama, myslím, že to zvládne.\nTémata: Olomouc, Pardubický kraj, poslanec, střední škola, ČSSD, iPad, Jiří Paroubek, Komunistická strana Československa, KSČM, Martin Netolický, Moravská Třebová, Olomoucký hejtman, Radko Martínek, Univerzita Palackého, výběrové řízení\nVe dvou obvodech v Pardubickém kraji si lidé zvolili svého senátora. Na Svitavsku zvítězil velký favorit, končící...


📆Rušíte svou akci kvůli koronaviru? | eLegal\nRušíte svou akci kvůli koronaviru? Jak je to s vracením peněz účastníkům a případnou náhradou škody?\nDnes, tedy 10. 3. 2020, vydalo Ministerstvo zdravotnictví ČR mimořádné opatření, podle kterého se ode dnešních 18:00 hodin ruší veškerá kulturní představení, sportovní i náboženské akce, trhy, veletrhy, a to veřejné i soukromé pro sto a více osob. Co to ale znamená pro pořadatele těchto akcí?\nJakých akcí se to týká?\nU koncertů, divadelních představení nebo plesů je jasné, že se jich zákaz týká, otázky mohou nastat u pořadatelů některých sportovních utkání, soukromých firemních akcí a večírků nebo akcí, na jejichž seznamu hostů je „jen“ 90 lidí.\nMimořádné opatření sice výslovně mluví o „zákazu“ akcí, je ale důležité myslet na to, že konání akce je zakázáno pouze po dobu trvání tohoto opatření. A protože v právním světě není nic jednoduché, neznamená to, že se akce automaticky ruší a už se nikdy neuskuteční. Je důležité posoudit, zda je možné danou akci uskutečnit v náhradním termínu, nebo ne.\nNapříklad konferenci o nových trendech v marketingu je určitě možné (i když zřejmě velmi obtížné) posunout z března na září, zatímco třeba veletrh cestovních kanceláří zaměřený na letní dovolené už podobně odložit nejde, protože v září už o něj nikdo nebude mít zájem. Pozor, pokud je přesunutí termínu „pouze“ komplikované například z důvodu velké finanční zátěže nebo jiných obtíží, je podle zákona stále možné. Možnost nebo nemožnost posunutí tedy nelze z právního pohledu posuzovat pouze s ohledem na případné finanční ztráty.\nTo je důležité si ujasnit i kvůli dalšímu právnímu posouzení, co a v jaké výši se musí smluvním stranám vracet a na co naopak máte nárok vy jako pořadatel akce.\nPřečtěte si Mimořádné opatření o zákazu konání akcí\nJaké typy akcí podléhají zákazu?\nFiremní akce, konference, večírky pro klienty nebo networkingové eventy pro předem daný seznam hostů podléhají zákazu, pokud se jich má zúčastnit více než sto lidí.\nSportovní utkání, amatérské závody\nV případě, že pořádáte utkání v profesionálních či poloprofesionálních soutěžích, je podle předsedy vlády na vašem rozhodnutí, zda akci uskutečníte bez diváků nebo nikoliv.\nPokud jste ale organizátorem akcí pro amatéry a nadšené sportovce, třeba běžecké závody, zákaz se na vás vztahuje.\nKina, divadla a jiná kulturní setkání pro více než 100 lidí.\nNa naši akci má přijít 90 lidí. Je pravda, že se na ni zákaz nevztahuje?\nPravda to sice je, ale doporučujeme být opatrní. I když mimořádné opatření zakazuje akce nad 100 osob, je otázkou, zda počet 90 lidí na akci dokážete určitě splnit. Kromě počtu jmen na seznamu hostů je totiž nutné počítat i s osobami zajišťujícími catering nebo ochranu dané akce.\nPokud byste skutečně počítali pouze s 90 osobami, ale nakonec se jich na akci sešlo 101, je pak nutné prokázat, že jste oprávněně předpokládali, že přítomných bude méně než 100. Z opatrnosti ale doporučujeme aktuální počty osob hlídat a nadbytečné lidi raději na akci nepustit.\nUpdate k 12. 3.: Od pátku 12. 3. platí zákaz akcí nad 30 osob. Výše uvedená pravidla platí analogicky.\nJak coby organizátor postupovat?\nV případě, že se na vás zákaz vztahuje, jedná se o zrušení termínu akce z důvodů tzv. vyšší moci. Škoda při zrušení akce pak může vzniknout všem zúčastněným – pořadatelům, cateringové společnosti nebo třeba eventovému prostoru.\nNejprve všechny informujte\nI když by se mohlo zdát, že o daném opatření a rušení akcí již všichni ví z médií, je i tak důležité o tom své klienty, zákazníky i dodavatele informovat.\nPokud byste svým sponzorům, obchodním partnerům, dodavatelům nebo účastníkům akce oficiálně neoznámili, že se daná akce ruší a proč tomu tak je, je možné, že byste jim museli škodu nahradit nebo jim vrátit to, co vám už poskytli i přesto, že byste jinak nemuseli.\nSoučasně byste měli v daném prohlášení informovat o tom, zda se akce ruší bez náhrady (protože později už uskutečnit objektivně nejde), nebo jestli v budoucnu stanovíte náhradní termín akce.\nPodívejte se do smluv, které jste ohledně akce uzavřeli. Jedná se třeba o nájemní smlouvy na daný prostor, o zajištění dodávek služeb anebo i o obchodní podmínky, které se vztahují na prodej a vracení vstupného.\nV daném dokumentu pak hledejte ustanovení, které se týká vyšší moci. V tom najdete, co si strany musí nahradit a co naopak ne.\nPokud je ustanovení složitou právničinou a nejste si jistí, co znamená v praxi, ozvěte se nám, přeložíme vám ho do lidské řeči a pomůžeme vám zorientovat se v tom, co teď vlastně dělat.\nI naše zákony samozřejmě obsahují ustanovení, jak situaci řešit. Vždycky ale bude záležet na tom, o jakou akci mělo jít a hlavně, jestli je možné ji uskutečnit později. Některé fixní závazky bude možné zrušit bez sankcí, jiné smlouvy budou obtížněji vypověditelné. Konzultujte situaci se svým právníkem, případně vám samozřejmě rádi pomůžeme my.\nAkci jsme zrušili preventivně, co teď?\nPokud se ale na vás zákaz nevztahuje a svou akci jste zrušili pouze z preventivních důvodů, rady uvedené v tomto článku se nedají použít automaticky a na smlouvu nebo pojistné podmínky by se měl určitě podívat váš právník.\nUhradí vám škodu stát?\nStát vám náklady vynaložené na konání akce, která se nyní musí zrušit nebo posunout, bohužel nenahradí. Při vydání mimořádného opatření totiž postupoval v souladu se zákonem a neporušil žádnou svou povinnost.\nUpdate k 14.3.: V souvislosti s vyhlášením nouzového stavu bude za určitých podmínek možné žádat po státu náhradu způsobené škody. Více si přečtěte tady.\nUž před několika dny ale stát oznámil, že od 1. 4. 2020 bude poskytovat bezúročné půjčky podnikatelům, jejichž business byl novým typem koronaviru dotčen. Dá se také uvažovat o vypsání určitých nenárokových dotací.\nPodívejte se do pojistných smluv\nV případě, že ze smluv uzavřených s dodavateli vyplývá, že na vrácení již zaplacených prostředků nemáte nárok nebo, že vstupné musíte vrátit v plné výši, ještě není třeba zoufat.\nPokud máte akci pojištěnou, podívejte se do pojistných smluv a podmínek, i v nich pravděpodobně najdete ustanovení týkající se vyšší moci i výši pojistného plnění v případě zrušení akce z takového důvodu.\nA co když akci stejně uspořádám?\nV případě, že byste akci uspořádali navzdory tomuto mimořádnému opatření, hrozí vám pokuta až do výše 3 000 000 Kč nebo by vaše konání mohlo být posouzeno jako trestný čin.\nToto dnešní radikální opatření zcela jistě přinese problémy zadavatelům i celému eventovému trhu. Pokud musíte zrušit akci a nevíte, jak to bude s případnou škodou a jaké povinnosti vůči účastníkům máte, rezervujte si online konzultaci, vše s vámi rádi probereme.


Ceny pohonných hmot budou nadále klesat - Petrol.cz\nCeny pohonných hmot budou nadále klesat\nDo poloviny května nastane snížení cen až o 1,5 Kč za litr. Důvodem je propad cen ropy kvůli obrovskému přebytku ropy na globálním trhu.\nPrůměrné ceny pohonných hmot v ČR v uplynulém týdnu opět poklesly. Cena benzínu se snížila o 48 haléřů na 26,69 Kč za litr. Nafta zlevnila o 43 haléřů na 26,91 Kč za litr (ceny k 21. 4. 2020; zdroj: CCS).\nVýhled pro následující dny (od 22. 4. 2020 do 28. 4. 2020)\nV nejbližším týdnu předpokládáme další pokles cen pohonných hmot o 50 až 60 haléřů na litr. Do poloviny května pak očekáváme snížení cen až o 1,5 Kč. Cena ropy Brent poklesla na 20 dolarů za barel a zatím neexistuje důvod, proč by měla výrazně zdražovat.\nGlobální nabídka ropy výrazně převyšuje spotřebu a volná skladová kapacita rychle mizí. Kvůli tomu sledujeme historický extrém, kdy se některé kontrakty a druhy ropy obchodují za negativní ceny. Producenti raději zaplatí odběratelům za to, aby od nich ropu odebrali, než aby se namáhali se sháněním volných zásobníků.\nZásoby v USA rychle letí vzhůru a tento trend bude v nejbližších týdnech pokračovat:\nDůvodem je nezájem o ropné produkty, jelikož propadla silniční, letecká i lodní přeprava. Spotřeba ropných produktů je v USA na nejnižší úrovni od počátku 80. let minulého století.\nV květnu nastane výrazná redukce těžby kartelu OEPC a Ruska. Pokud se k tomu ale nepřipojí těžební společnosti v USA, Kanadě, Brazílii a Norsku, tak bude obrovský přebytek na trhu s ropou nadále přetrvávat.


1 / 6 Přijďte na francouzské liftingové ošetření pleti do studia Greenline.\n2 / 6 Ve studiu používají francouzskou kosmetiku Thalac a Janssen.\n4,7 / 5 Dagmar Olzbutova\nPraha - Karlín (mapa) 2 prodeje\nNenechte si ujít nové nabídky podniku Dagmar Olzbutova\nBylo to cele moc prijemne, dnes jiz moje 2. navsteva a tesim se na priste! Ocenuji klidne prostredi…\nOdlíčení (srovnání pH pleti)\nVoucher nelze uplatnit v období 3.–10. 2. 2020.\nVzhledem k relaxačnímu charakteru ošetření není vhodná návštěva s dětmi.\n1 350 Kč749 Kč\nOdlíčení a srovnání pH pleti\nZapracování vitamínových a liftingových sér s kolagenem do pokožky\nLifting pomocí radiofrekvenčních vln. Nastartování tvorby kolagenu, elastinu a pojivových tkání\nVyplavení toxinů a samočištění pleti.\nOzónová terapie (biooxidační terapie) pro zkvalitnění pleti, okysličení na buněčné úrovni\nFrancouzská liftingová masáž – dokáže nejen krásně vypnout pokožku, ale i navodit pocit pohody a harmonie.\nBiostimulační ošetření LED active therapy k celkovému povzbuzení energetického metabolismu buněk a rychlejší regeneraci\nZávěrečné zapracování výživných a protivráskových sér do pokožky, kyselina hyaluronová\nBonus – přístrojová masáž zad s možností vyhřívání\n1 550 Kč899 Kč


Ejvi Freedom: FUERTEVENTURA\nJsem zpět z pracovního soustředění na Fuerteventuře, kde bylo větrno, teplo, slunečno a krásně. Vypila jsem spousty Piňa Colad, snědla spousty jídla, pracovala, fotila outfity, opalovala se, koupala, nakupovala, četla, běhala, poslouchala hudbu, cestovala, smála se od rána do večera, ale hlavně si to celé užívala v báječné společnosti Alenky a Veru.\nDěkuju za to, jak skvělou práci mám. Tady se můžete podívat na mix fotek z mobilu. A brzy se těště na první outfit z Kanárů, fotilo se tam báječně. Teď už ale jedu s přítelem pryč a od neděle se vrhám do spousty pracovních povinností. Zatím se mějte co nejlíp.\nCanarias islands, coca cola, fashion, fuerteventura, happy plugs, holiday, Massimo Dutti, Škola stylu, traveling\nAnonymous July 25, 2014 at 1:34 PM\nKrásne fotky :-). A prezraď, čo si si kúpila v Massimo? Mám rada túto značku :-).\nEjvi ✮ July 27, 2014 at 10:56 AM\nVlněnou vestu, kožený pásek a saténový šátek :)\nSuper fotky:-) na předpslední fotce - jak si vlníš vlasy?\nŽehličkou na vlasy.\nMiska July 25, 2014 at 6:53 PM\nVelice povedené fotky! :))\nJuli July 25, 2014 at 7:57 PM\núžasný fotky a krásný happy plugs! :))\nkrása :) môžem sa spýtať, akú máš prácu? (:\nDělám ve Škole stylu Backstage.\nBarbora D. July 26, 2014 at 2:31 PM\nskvělý fotky! :) muselo to tam být krásný :)\nT. July 27, 2014 at 10:51 AM\nFotky jsou krásné, jak jsi spokojená s Happy plugs? Rozbily se mi sluchátka a uvažuju o nich. A moc se mi líbí ten sportovní vak, taky bych si ho měla konečně pořídit. :)\nEjvi ✮ July 27, 2014 at 10:57 AM\nJá jsem s nimi spokojená moc. Jsou pohodlný a hezký :)\nKrásne fotky!! :) Fashion Passion by Erika\nNicol July 27, 2014 at 3:05 PM\nFuerteventura je moje vysněné místo na dovolenou!! :) krásné fotky ;)\nBarb July 27, 2014 at 3:55 PM\nnaach chci taky ! :D\nSkvělý fotky! Jsi krásná, závist! :)\nPane bože aj ja chcem takúto prácu, veľmi ti závidím, že robíš to, čo ťa baví a navyše si to môžeš užívať v takomto "dovolenkovom" štýle :) Fotky perfektne zachytávajú atmosféru a ty si veľká kočica !\nKarolína B. August 15, 2014 at 12:43 PM\nTy jsi světoběžník :) už znám svou vysněnou práci :D krásné fotky!


Co dělat, aby se vaše děti nezbláznily z izolace, ztráty kamarádů, radí psycholog – Dáma.cz\n9. 4. 2020 Markéta Žídková\nSoučasná situace je těžká nejen pro dospělé, kteří se bojí, co bude, ale i pro děti, kterým se stejně radikálně změnil svět. Jak pomoc dětem i teenagerům zvládnout izolaci spojenou s koronavirovou epidemií? Na videu v úvodu článku najdete praktické rady psychologa. Když už vám situace přeroste přes hlavu, můžete vy i vaše děti využít bezplatnou podporu psychologů na telefonu.\nKdyž propukne ponorka\nMalé děti jsou součástí rodiny, zlákáte je na deskovou hru, budou s tátou něco kutit v garáži. Naopak mohou být rády, že mají rodiče v současné době víc doma. Ale co teenageři – rodiče je většinou pěkně štvou, na nějaké domácí kutilství je už často neutáhnete, mnohdy odmítají participovat na rodinném životě. Pubertální děti jsou zkrátka ve věku, kdy se chtějí trhnout z rodiny a ne být s rodiči na jedné lodi a táhnout za jeden provaz. Jak malým dětem i puberťákům pomoci přežít nouzový stav, vybít agresi? O tom jsme si povídali s psychologem Janem Kulhánkem z Psychoterapie Anděl. Rozhovor najdete na videu v úvodu článku.\nPokud situace u vás doma zajde tak daleko, že máte pocit, že ji sami nezvládnete, můžete vy i vaše děti zavolat na krizovou linku. V současné době se také rozběhla nabídka psychoterapeutů, kteří nabízejí pomoc online zdarma. Zavoláte či se spojíte přes Skype, WhatsApp či jinou platformu a můžete si bezplatně pohovořit s odborníkem. Pomoc najdete na stránkách https://koronavirus-psychopomoc.cz nebo na www.delamcomuzu.cz či terap.io. To, že si promluvíte s někým, kdo stojí mimo rámec vaší rodiny, vám dá jiný náhled na situaci, dostane se vám podpory a pochopení, někdo vás vyslechne a přijme vaše trápení, aniž by vám odporoval, a to samo o sobě vám může dodat energii a pomoci.\nDalší článek: Věk je jen číslo: Slavné páry, kterým velký věkový rozdíl nedělá problém\nTémata článku: ZdravíDítěDětiPsychikaKoronavirusRodičePsychologiePomocTeenageřiCena AndělSkypePsychoterapieIzolacePraktická radaPsychoterapeutNouzový stavPsychologČlánekTeenagerJan Kulhánek


TOP 09: Nedostatek míst ve školkách? Nabízíme rychlé řešení | TOP 09\n„V posledním roce se situace s místy v mateřských školkách prudce zhoršila. Je potřeba najít rychlé řešení – tím jsou podle TOP 09 nové školky či přístavby stávajících z modulárních stavebnic“, říká Milan Baroň, dvojka kandidátky TOP09 Zlín.\nVe světě jde o běžný trend. Pomocí prefabrikovaných modulů, lze vybudovat novou školku za zhruba 6 měsíců. Také náklady na výstavbu jsou podstatně nižší, než u klasických zděných staveb. To vše při zachování vysoké kvality a komfortu. Prakticky nejde poznat, že se nejedná a klasickou stavbu.\n„Sám jsem letos řešil umístění své dcery do školky, a vím, o jak velký problém se jedná“, říká Marian Piňos, čtvrtý na kandidátce za TOP 09. Potvrzuje, že největším problémem s umístěním dětí je najít volné místo v centru města.\n„Vytipovali jsme například městský pozemek pod sportovní halou. Zde by bylo možné novou školku zřídit. V této lokalitě nehrozí problém s parkováním a v případě potřeby je možné takové zařízení rozšířit“, dodal Piňos.\nNavíc po ukončení baby boomu lze tyto modulární stavby rozebrat a použít na jiné účely. „Až děti povyrostou, pravděpodobně budeme ve Zlíně muset řešit stejný problém u základních škol. V podstatě záhy se nám nabízí možnost, jak tyto stavby dále využít“, přiblížil Baroň.\nVolby do komunálních zastupitelstev se uskuteční již 10. a 11. října. Svým hlasem rozhodnete i o tom, zda budou mít školky dostatečnou kapacitu.\nZlín, 22. září 2014, MO TOP 09 Zlín\nRobert Hamrla, 774 774 747, mo-zlin@zln.top09.cz\nMilan Baroň, 775 905 996\nškolka Zlín 2014 - exteriér\nškolka Zlín 2014 - interiér\n4. Marian Piňos


Dny kulturního sdílení - Město Rychnov u Jablonce nad Nisou\nDny kulturního sdílení\nFrantišek Chlouba 12.05.2012 16:35\nLetošní Rychnovské kulturní dny se ponesou v poněkud jiném duchu, než tomu bylo po řadu let v minulosti. Pamětníci si jistě vzpomenou, že první kulturní dny byly uspořádány přesně v termínu prvního výročí od odhalení pomníku obou světových válek a násilí ve 20. století před rychnovským kostelem. Součástí odhalení pomníku byla i návštěva rychnovských rodáků z Německa a podpis společného prohlášení, vyzývajícího ke smíření a spolupráci. Není divu, že rané ročníky kulturních dní byly hodně zaměřeny na připomínky dědictví předválečných obyvatel Rychnova a na snahu spojit naši současnou kulturu s tou minulou tak, jak tomu bylo v českých zemích po staletí.\nDoba se posunula a Evropa se spojuje. Další etapa kulturních dní byla spojena (i když spíše symbolicky) s čerstvě navázaným přátelstvím s italským městem Vignola. Jak to bývá, jsou kontakty mezi vzdálenými místy často závislé na iniciativě konkrétních osob. Tak tomu bylo i v případě Vignoly, kde spolupráce v posledních letech poněkud ochabla.\nV loňském roce jsme navázali novou spolupráci s podstatně bližší a nám velikostně přiměřenější obcí, polskou obcí Gromadka. S Gromadkou máme společné nejen umístění v podhůří Jizerských hor (i když každý na jiné straně), velikost a podobné starosti, ale také podobnou poválečnou historii. Gromadka leží v území, původně obývaném Němci, které po válce připadlo Polsku jako kompenzace za zabrané území na východě země. Obyvatelstvo se prakticky stoprocentně vyměnilo a do nového domova přišli obyvatelé východního Polska, dnešní Ukrajiny. Oproti nám s sebou ovšem přinesli lidovou kulturu, bohatou na vyšívané kroje, zpěvy a tance.\nKe konci května na zahájení Rychnovských kulturních dní, letos nazvaných „Dny kulturního sdílení“ budeme mít možnost posoudit, jak se dnes udržuje v Gromadce lidová kultura. V sobotu 19. května odpoledne na rychnovském náměstí vystoupí kromě našich malých zpěváků a kapel (mladších i starších) také dva lidové soubory z Gromadky a folková skupina. Nedivte se proto, že se na plakátech objeví také nápisy v polštině. Ale aspoň si vzpomeneme, že český a polský jazyk jsou si velmi podobné a většinou ani není potřeba tlumočník (ten bude ovšem na zahájení k dispozici).\nAkce je podpořena z Fondu mikroprojektů operačního programu příhraniční spolupráce. Proto také všude uvidíte toto logo.


Terraform - Root.cz\nŠkolení je formou workshopu, všechno si podrobně vyzkoušíme a vysvětlíme.\nUkážeme si, jak Terraform pracuje, jak jej používat v teamu a jak jím spravovat\ninfrastrukturu. Uděláme si příklad infrastruktury jednoduché aplikace, kde nastavíme vše od DNS přes Kubernetes cluster po S3 file storage.\nŠkolení je určeno pro DevOps a adminy, kteří chtějí lépe a efektivněji spravovat\ninfrastrukturu. Zároveň také pro vývojáře, kteří se starají o nějakou infrastrukturu v\nZákladní znalost veřejných cloudů (AWS, Digital Ocean, Azure, …)\nVýhody Terraformu proti Ansible, Puppetu, …\nTerraform Providers – napojení na cloudy\nBáječné školení, lektor opět nezklamal, příjdu určitě na další školení. Milan K.\nRychlé tempo, profesionalita. Oceňuji formu předání informací a jejich užitečnost. Martin E.\nLektor se skvěle orientuje v problematice, má široký rozhled a dokáže poradit i mimo obsah školení. Jarda L.\n12. 9. Praha 6 ＋