Alcatel PLUS 12 LTE s klávesnicí 8090 šedý | Sunnysoft\nParametry pro Alcatel PLUS 12 LTE s klávesnicí 8090 šedý\nNašli jste chybu v informacích o produktu Alcatel PLUS 12 LTE s klávesnicí 8090 šedý? Napište nám.\nPopis pro Alcatel PLUS 12 LTE s klávesnicí 8090 šedý\nObjednací kód: ZAE-217\nProduktové číslo: 8090-3AALCZ1-P\nObjevte široké pole možností s 11,6“ displejem. Displej s (1920×1080) rozlišením, využívající technologii IPS nabízí širokou paletu barev, stejně tak jako široké pozorovací úhly. Upozaděné nejsou ani jas a kontrast, které dosahují velmi dobrých výsledků. Displej umožňuje až 10 dotyků najednou.\nPro sledování multimédií, chatování s přáteli nebo hraní méně náročných her je tablet vybaven 2 jádrovým procesorem Intel Celeron N3350 o frekvenci 2,4 GHz. Operační paměť má kapacitu 4 GB. Samozřejmostí je i vnitřní paměť tablet. Ta má velikost 64 GB, které můžou být rozšířeny pomocí paměťové karty až o 128 GB.\nTablet funguje na platformě Microsoft Windows, konkrétně na verziWindows 10 Pro , která byla optimalizována přímo pro Alcatel PLUS 12 LTE 8090. Operační systém nabízí mnoho různých systémových aplikací.\nAlcatel PLUS 12 LTE 8090 je kombinací plnohodnotného notebooku a tabletu. Kromě klasického režimu tablet a stojánek přichází s novým dokovacím režimem. Klávesnice má přídavnou baterií o kapacitě 2580 mAh a lze ji jednoduše otočit a používat jako podpěru nebo dokovací stanici.\nKromě přídavného akumulátoru se v klávesnici nachází LTE modem a slot SIM kartu. Modem dokáže fungovat i jako hotspot a lze k němu připojit až 15 zařízení.\nDíky odolnému kovovému designu a malým rozměrům s nízkou hmotností se Alcatel Plus 12 LTE 8090 snadno přenáší, což uvítáte především na cestách nebo obchodních jednáních. Velkou výhodou je dvojice vysokokapacitních baterií, které zajistí zdroj energie na několik hodin.\nHD, IPS displej (1920×1080)\n2 jádrový procesor Intel Celeron N3350\nKlávesnice s přídavným akumulátorem, LTE modemem a slotem na kartu SIM\nDiskuse pro Alcatel PLUS 12 LTE s klávesnicí 8090 šedý\nDoporučené příslušenství vhodné pro Alcatel PLUS 12 LTE 8090


Půjčovna aut Tenerife - přístav, Španělsko - Půjčovna aut levně\nPůjčovna aut Tenerife - přístav\nPůjčovna aut Tenerife - přístav, online levné půjčení auta v nabídce portálu Půjčovna aut\nPoužijte náš online vyhledávač a získejte okamžitě nabídku nejnižší ceny pro půjčovny aut Tenerife - přístav. Už nemusíte porovnávat desítky autopůjčoven, protože na Půjčovna aut levně najdete porovnání nabídek komfortně na jednom místě! Specializujeme se na půjčovny aut Tenerife - přístav a další destinace v lokaci Španělsko. Rezervujte nyní s Půjčovna aut levně a získejte ty nejlepší nabídky každý den! S námi zapomente na skryté poplatky. Spolupracujeme pouze s nejlepšími autopůjčovnami po celém světě jako jsou Hertz, Alamo, Sixt, Goldcar, Europcar!\nnapř. Tenerife - přístav, Španělsko\nA je to. Obdržíte voucher půjčovny a všechny potřebné informace o půjčovně aut Tenerife - přístav. Rezervujte dnes, čím dřívěji to uděláte, tím levnější auto najdete! Při vyzvednutí vozidla musíte mít platnou embosovanou kreditní kartu na jméno řidiče. Nejpopulárnější je půjčovna aut na letišti, dále pak na vlakových nadražích případně v hotelu nebo v centru města.\nAdresa půjčovny Tenerife - přístav :\nPůjčovna aut Tenerife - přístav na mapě


Lopaťák v SSSR (1) | VLAKY.NET\n20.4.2019 Práve prihlásených 141 užívateľov\nLopaťák v SSSR (1)\n5.7.2018 8:00 Ing. Petr Lapáček\nNa jaře v roce 2016 jsem se dostal do nezvyklé životní situace. Abych se s ní vyrovnal co nejlépe, hledal jsem v duchu životní vzory nebo situace z minulosti, o které bych se mohl opřít. První zkušeností, kde jsem musel uplatnit rozvahu a smysl pro humor v plném rozsahu, byla pracovní brigáda (lopaťák) v Leningradu, kterou jsem absolvoval po třetím ročníku vysoké školy v roce 1974.\nAbych rozptýlil případné dotazy, hned na začátku zdůrazňuji, že zájezdu jsem se zúčastnil dobrovolně.\nJeli jsme lůžkovým vozem, který jel na trase Praha – Čierna nad Tisou – Lvov – Vilnius – Lenigrad. Do vlaku jsme nastupovali v sídle naší školy v Žilině. Kupátka byla čtyřlůžková a naše skupina měla mít k dispozici celý vagon. K našemu překvapení byl v jednom kupé zabydlen starší člověk, věkem tak padesátník, v modrém saku se třemi řadami stužek řádů na prsou. Při bližším pohledu jsme zjistili, že mu chybí pravá ruka. Mluvil stejně dobře rusky i česky, pouze měl měkký přízvuk. Než jsme dojeli na hranice, dozvěděli jsme se, že je Rus, jmenuje se Vladimir Lenský (jako ten Puškinův hrdina), za války bojoval v československém armádním sboru pod generálem Svobodou, na Dukle přišel o ruku a jede navštívit svoji matku do Leningradu. Trvalá invalidita se na něm podepsala a měl tvrdou a trochu neurvalou povahu. Neváhal nás budit klidně v noci, ať mu otevřeme konzervu k jídlu, protože on jako „invalid“ nemůže. Měl s sebou dva ohromné kufry a dvě velikánské tašky s věcmi na prodej, nebo lépe řečeno na šmelinu. Lámali jsme si hlavu, jak může zvládnout pasovou a celní kontrolu. Vždyť někteří z nás měli jedny džíny navíc na prodej a pomalu jsme se třásli strachy.\nSpojení Žiliny s Leningradem, jak bylo zaznamenáno v tabulce JŘ 1975/76;\nzdroj: archiv ŽMSR\nAle to jsme nevěděli, jakou váhu má v SSSR „hrdina Velké vlastenecké války“ a válečný invalida. Než vlak zastavil v Čierné nad Tisou, sundal modré sako a oblékl si originál battledress Svobodovy armády, kde se mu řády a vyznamenání pohupovaly v kovovém provedení. Naši pohraničníci a celníci mlčky salutovali, ruští se hned u vchodu do jeho kupé postavili do vzorného pozoru, v tichosti prohlédli naše pasy a vzorným pochodovým krokem opustili náš vagon. Po výměně podvozků se náš vlak dal do pohybu směr Lvov. Pan Lenský suše prohlásil: „Nu vot rebjata, eto bylo charošo. Co máte na prodej, já to od vás koupím.“ My jsme statečně odvětili, že nic, když tak až v Leningradu. Po nočním přejezdu jsme ráno dorazili do Lvova. Za Rakouska-Uherska se říkalo, že Halič je zadní částí monarchie. Když jsem uviděl Lvov, který byl jejím hlavním městem, musím říci, že to přirovnání sedí. V roce 1974 slavili 30 let od osvobození, ale na první pohled to vypadalo, jako by válka skončila včera. Na mnoha místech byly ještě proluky a domy nebyly opravené. Rovněž na nádraží mohl pozorný pozorovatel vidět neuměle zacelené stopy války. Hned u východu z nádraží se na mě vrhla cikánka, že mi bude věštit. Když jsem ji rázně odmítl, málem mě proklela a řekla: „Ty čort čornyj.“ Kde jsou ty časy, kdy jsem měl černé husté vlasy…\nLvov – dnes by udělal na studenty určitě jiný dojem © Jozef Gašparík\nNavečer se dal vlak opět do pohybu a přes noc jsme dorazili do litevského Vilniusu. Ten nebyl tak poničený jako Lvov, ale zdaleka nebyl tak nádherný a opravený, jak ho znám dnes. I když nápisy byly většinou v ruštině, na první pohled tu byl vidět vliv západní kultury a křesťanství. Samozřejmě jsme se šli projít do historického centra, měli jsme na to celý den. Do Leningradu jsme pokračovali až nočním vlakem, který končil jízdu na Baltickém nádraží. Nádraží ve velkých městech v Rusku jsou převážně hlavová. Původní dvorany nepostačovaly modernímu provozu, a tak je vydláždili a perony vysunuli daleko na zhlaví. To naše „Masaryčka“ je zlatá. Vystoupili jsme z posledního vagonu a vyrazili na kilometrový pochod ke stanici metra. Samozřejmě, že jsme pomohli i panu Lenskému vynést jeho objemná zavazadla, ale nést je kilometr daleko, na to jsme opravdu sílu neměli. Ten křiknul mohutným vojenským hlasem: „Bagažnik!“ Přišoural se přihrblý, asi šedesátiletý sedřený nosič zavazadel. Pan Lenský mu s naší pomocí na záda naložil dva kufry a do rukou vrazil obě tašky a nařídil mu, ať to vynese před nádraží. Když nosič zaúpěl, že je to těžké a ať mu pomůže něco nést, tak ho seřval: „Já invalid Velké vlastenecké a tobě nepomůžu a dva nosiče platit nebudu.“\nNádraží ve Vilniusu o 32 let později, 30. 8. 2006 © Igor Molnár\nPřed nádražím náš bojovník od Dukly sprdnul tohoto neduživého mužíčka ještě jednou, proč už mu nesehnal taxík. Ani jsem nepostřehl, jestli mu vůbec zaplatil. Než mu přijel taxík, skamarádil se s děvuškou z našeho oddílu, která na nás čekala. Obratem z ní vytáhl adresu školy, kde budeme bydlet. Při pohledu na jeho tři řady stužek vyznamenání si mu ani nedovolila odporovat. Z Baltického nádraží jsme do místa našeho ubytování jeli metrem a tramvají. Náš pracovní oddíl („stroj-otrjad Forvard“) se nacházel na panelovém sídlišti na severu města v základní škole. Škola byla celkem moderní atriového typu. Ulice, pokud si dobře pamatuji, se jmenovala Děmjana Bědnevo. Prvním ruským studentem, se kterým jsem se seznámil, byl Boris, po otci Gruzín, po matce Rus. Ještě než jsem se stačil vybalit a ubytovat, položil mi otázku: „Josip Dzugašvili znáješ?“ Odpověděl jsem: „Ano, to je Josef Vissarionovič Stalin.“ A on dodal: „Nu da, kakoj chorošij (dobrý) čelověk.“ Později, když jsme se poznali více, přidal ještě jedno přísloví z období kolektivizace: „Ťažalo na derevni bez Nagana – těžko žít na vesnici bez pistole.“ Pracovně jsme se moc nepotkávali, protože on raději chodil na noční směny.\nBaltické nádraží, zde se studenti ze Žiliny rozloučili s bojovníkem od Dukly a vstoupili\no tajů velkoměsta, 28. 8. 2006 © Igor Molnár\nZe druhé strany mé postele bydlel Vaska. Byl to takový hodný venkovský kluk, zřejmě potomek mužiků. Když přišel ráno utahaný z noční směny, klidně se natáhnul do postele v botách. Ač rodem mužik, neměl pochopení pro mé vousy. Jedna z jeho prvních otázek byla: „Pjotr, za čem ty nebriješ sa?“ Dlouho jsem na něj nechápavě hleděl a až za hodnou chvíli jsem pochopil, že se mě ptal, proč se neholím. Později mi řekl, že budeme pracovat na „podbojkach“. To jsem pochopil, že budeme podbíjet koleje. Byl opravdu milý, a kdykoliv bylo v práci třeba, tak rád poradil co a jak. Vedení oddílu měli na starost studenti vyšších ročníků Leningradského institutu inženýrů dopravy. Složení bylo trojčlenné: komandir (velitel), staršina a komisař. Komandir měl na starost vedení celého oddílu, staršina se staral o pracovní zařazení a komisař (u nás by se řeklo politruk) se staral o naše mimopracovní aktivity. S komisařem jsem se seznámil blíže hned dvakrát již první den. Poprvé jsem ho potkal na záchodě. Podle ruských zvyklostí neměly kabinky dveře a mísy měly utržené prkénko. Komisař Andrej seděl v podřepu na míse, jednou rukou si držel kalhoty, ve druhé ruce měl Komsomolskou pravdu, kterou četl, a v nějaké třetí ruce, o které nevím, kde se vzala, držel papirosu a kouřil.\nPlánek Leningradu s vyznačeným železničním uzlem ze školního atlasu světa\nvydaného v roce 1961; zdroj: sbírka Peter Bado\nPrvní den jsme samozřejmě nepracovali a navečer někteří z nás projevili přání jet se podívat do centra Leningradu. Komisař Andrej pravil rozhodně, že musí jet s námi. Odůvodnil to tím, že nám ukáže některé pamětihodnosti, a abychom v centru náhodou nezabloudili. Třetí důvod vyšel najevo až při procházce centrem. Kdykoliv ležel na zemi nějaký opilec, Andrej odvrátil naši pozornost tím, že začal vykládat o nějaké pamětihodnosti. Druhý den byl již pracovní. Po raním nástupu jsme si oblékli vyřazené vojenské uniformy. Byly z poměrně kvalitní látky, vypadalo to, že jsou vyřazeny z nějakého důstojnického učiliště. Nasedli jsme do autobusu a jeli na pracoviště. Jak jsem se již zmínil, pracovali jsme na podbíjení tramvajové trati, která se stavěla na samém okraji Lenigradu. Vedla do vzdáleného sídliště, které bylo zatím ve výstavbě. Na zelené louce byla nahrubo upravena písčitá pláň, na které ležely kolejnicové pásy s pražci. Speciální pracovní tramvaje dovezly štěrk a naším úkolem bylo kolej podbít. Než jsme přistoupili k vlastní práci, proběhlo ve stavební buňce školení bezpečnosti práce. Samozřejmě v ruštině a týkalo se všech oborů činnosti: zemních prací, podbíjení a použitého elektrického nářadí. V duchu jsem si říkal, že Rusové to mají dobře ošetřené a bezpečnosti věnují velkou pozornost. To mi vydrželo, než jsem došel na pracoviště.\nLeningradská tramvaj na Kriovském mostě přes Něvu na pohlednici z roku 1973;\nzdroj: sbírka Peter Bado\nPodbíjelo se ručními elektrickými podbíječkami na 380 V. Elektrickou energii vyráběl benzínovo-elektrický generátor umístěný ve skříňovém gruzaviku (náklaďáčku) GAZ, který kromě polední přestávky běžel celý den. Přívodní kabel končil v rozvodné skříňce (lépe řečeno desce), která by v našich podmínkách nemohla sloužit ani jako polní telefonní zapojovač. Byla to silnější pertinaxová deska s kovovými nožičkami. Pro napojení jednotlivých zástrček od podbíječek sloužily duté mosazné trubičky, na nichž byla navlečená dávno již zpuchřelá gumová izolace. Propojení mezi jednotlivými fázemi bylo holými měděnými vodiči a jedinou izolaci tvořil vzduch a „bezpečná“ vzdálenost od štěrku, kterou zajišťovaly kovové nožičky. Samozřejmě vůbec neřešili „samec“ a „samice“, a tak na zemi klidně ležel kabel, na jehož konci byla zástrčka a na kolíkách byly všechny tři fáze živé. Kupodivu celé to zařízení pracovalo poměrně spolehlivě až na jednu příhodu, kterou zmíním později. Naši pracovní skupinu vedli tři místní pracovníci. Mistr „djáďa Vasja“, postarší Ukrajinec, ale jinak celkem milý a příjemný člověk. Někteří z naší skupiny chtěli o něm vědět něco víc, a tak se zeptali, jak bylo za „vojny“. Djáďa něco ukrajinsky zamumlal, tak nevím, jestli nebyl s Banderou na druhé straně.\nSídliště na okraji Petrohradu v létě roku 1999 © Peter Bado\nChod elektrocentrály měl na starosti „mašinist Voloďa“. Člověk středního věku, který celý den pouze doléval benzín a kontroloval otáčky motorgenerátoru. Pokud po něm někdo něco chtěl, vždy pohotově odvětil, já nic nemůžu, „ja tolko mašinist“. Trojici doplňovala postraší žena, která jak bylo v této zemi zvykem, jediná pracovala fyzicky. Nejčastěji jsme ji viděli, jak nese na rameni těžký klíč a následně utahuje spojky mezi kolejnicemi. Pražce se podbíjely ve čtveřici. Na každé straně stála dvojice proti sobě a po podbití pražce postoupila na další. Výšku a směr vyměřoval djáďa Vasja od oka. Na koleji bylo asi tak osm hydraulických zvedáků a djáďa dával jednotlivým obsluhám povely, jak vysoko mají kolej zvednout. Následně se celý úsek podbil a postoupilo se dál. Pokud bylo nutné kolej upravit směrově, dělali jsme to lomikem, česky řečeno pajsrem. Rovněž drobné zemní práce jsme dělali tímto nástrojem. Byl asi 1,5 m dlouhý, na jedné straně měl bodec a na druhé straně byl plochý. Když jsme namítali, že na výkopy je lepší krumpáč, a popsali jsme, jak vypadá, bylo nám řečeno, že to je motyka a tou se kopají brambory.\nPetrohradská tramvaj projíždějící po zvedacím mostě, 28. 8. 2006 © Igor Molnár\nPráce na čerstvém vzduchu byla příjemná, přesto jsme byli rádi, že za poledního horka jsme odjeli zpět do školy na oběd. Oběd byl opravdu „výživný“. Nejčastěji nějaká polévka a potom „kaša grečnaja“ (pohanková neloupaná) s kusem flákoty a na dojedení černý chléb. Po jídle se jelo zpět na stavbu a pokračovali jsme do podvečera v práci. V oddíle byli Rusové, Ukrajinci, Němci z NDR, Češi a Slováci. Nejméně rusky uměli samozřejmě Němci. Nevím, jak to zvládli, ale během jednoho oběda to s djáďou domluvili tak, že oni zvedali a vyměřovali kolej podle jeho pokynů, my zbylí Slované jsme dělali zemní práce a podbíjeli. Možná, že djáďa si vzpomněl, že za Němců nebylo tak zle. Mně osobně podbíjení nevadilo a dělal jsem ho rád. Až na jednu příhodu s elektrickou podbíječkou. Po několika směnách se kabel ohnul a prodřel. Fáze se živým dostaly na sebe a kabel začal hořet. Duchapřítomně jsem doběhl k „pertinaxovému“ rozvaděči a kabel vytrhl ze zásuvky. Okolí mě pochválilo slovy „Pjotr, ty molodec“ – prostě jsi chlapík. Já na to, jaký moloděc, ukažte mi, kde máte pojistky. Šel jsem do generátorového vozu a tam byla pojistková skříň s nadepsanými hodnotami pojistek. Místo nich tam byly stovky hřebíky. Když jsem se nesměle zeptal, co to má znamenat, odpověděli mi: „No přece, když tvoje podbíječka hoří, ostatní musí pracovat.“ Asi půl hodiny museli podbíjet ve třech. Mašinist si vzal lomik, kapesní zavírák a za půl hodiny mi ji vrátil opravenou.\nPetrohradská tramvaj v centru města, 28. 8. 2006 © Igor Molnár\nPráce vždy končila navečer, kdy jsme jeli zpět na večeři. Po večeři, pokud jsme nebyli unaveni, jeli jsme do centra Leningradu. Důvodů bylo několik. Za prvé v polovině léta, když jsme přijeli, sice už nebyly bílé noci, ale vidět bylo téměř do půlnoci, a tak procházka po městě byla příjemná. Rovněž jsme chtěli poznat všechny pamětihodnosti a musím přiznat, že i v sovětské éře se car Petr Veliký hodně připomínal. Posledním důvodem, trochu materialistickým, byla potřeba vylepšit si jídelníček. V centru byly obchody, kde se dalo něco koupit. Já osobně jsem si oblíbil masové pirohy s bílou kávou. Když se začalo smrákat, vyrazili jsme na hodinovou jízdu tramvají zpět na sídliště, kde jsme bydleli. Dalo se jet i metrem a autobusem, ale cesta nebyla o moc rychlejší a oba prostředky byly mnohem více narvané. Jeden večer jsme s kolegou zajeli o několik stanic dál na Piskarjevský hřbitov, kde se pohřbívalo během blokády Lenigradu. Pozorovat za večerního soumraku nekonečné řady hromadných hrobů, kde leží téměř 700 tisíc obětí, byl opravdu emotivní zážitek. Ostatní památky byly rovněž monumentální a emotivní: Petropavlovská pevnost, strelka Vasilijevského ostrova, Admiralita, Izakijevský chrám, Měděný jezdec, Ermitáž a další…\nÚvodní snímek: Baltické nádraží v dnešním Petrohradě (2011); zdroj: www.spb-guide.ru\nLopaťák v SSSR (2), 24.7.2018 8:00


Fenič podá na Eklovou žalobu, její omluva mu nestačí — ČT24 — Česká televize\nFenič podá na Eklovou žalobu, její omluva mu nestačí\nPraha - Producent a režisér Fero Fenič podá na členku Rady České televize Danu Eklovou trestní oznámení pro úmyslnou pomluvu a žalobu na ochranu osobnosti. Důvodem jsou její výroky, které učinila pro tisk v souvislosti s volbou nového generálního ředitele veřejnoprávní televize. Omluva, kterou Eklová zveřejnila ve svém prohlášení, mu nestačí. Informoval o tom server iDnes.cz, Fenič informaci potvrdil.\n„Věděla o tom, že říká fakta, která jsou nepravdivá,“ řekl Fenič s tím, že se Eklová dostatečně neomluvila. Jediná její reakce, kterou zaznamenal, bylo prohlášení zveřejněné na internetu. A v něm se prý k jeho výzvě nevyjádřila.\nCelá aféra propukla 7. září, kdy radní zužovali počet kandidátů na generálního ředitele České televize (ČT) ze 32 na pět. A Fenič byl jedním z nich. „Pan Fenič si na České televizi vydělal asi 150 milionů, jeho projekty byly předražené. Já jsem na to radní před volbou upozornila, jasně jsem řekla, že jeho zvolení by bylo totéž jako udělat kozla zahradníkem,“ řekla v Deníku z 15. září při hodnocení prvního kola volby Eklová.\nFenič žádá od Eklové omluvu, hrozí trestním oznámením\nFenič na to zareagoval s tím, že uvedená suma představuje podle něj pravděpodobně jen součet všech rozpočtů více než 1000 pořadů, které jeho společnost v letech 1992 - 2004 vyrobila a dodala na objednávku České televizi. Kromě omluvy také požadoval, aby Eklová do dnešního dne na své členství v Radě rezignovala. „Mým cílem není rozvrátit volbu,“ řekl Fenič s tím, že na ředitele ČT již kandidovat nechce. Poškozuje to prý však jeho důvěryhodnost.\nEklová ve svém tehdejším prohlášení pro ČTK řekla, že v Deníku byla celá věc formulována zjednodušeně. „Já jsem čerpala z toho, co nám říkal pan generální ředitel Janeček, že jeho (Feničova) firma inkasovala těch 150 milionů,“ řekla. Toto tvrzení Fenič zpochybnil s odvoláním na tehdejší zprávy v médiích, podle kterých měl Janeček uvést, že ČT Feničovi za jeho pořady vyplatila celkem 119,5 milionu korun. Český filmový a televizní svaz se v této souvislosti také později ohradil, že Janeček nerozlišoval mezi rozpočtem pořadů a honorářem.\n„Zda firmy pana Feniče inkasovaly z České televize 118 milionů, 150 milionů či snad ještě více nebo méně, je snadno dohledatelné,“ konstatovala v této souvislosti ve svém dnešním prohlášení Eklová. Vyvozovat z výroků na toto téma, že jde o čistý osobní příjem pana Feniče, je podle ní úsměvné. „Zda byly zakázky Feničových firem předražené, je sporné,“ konstatovala dále. Faktem podle ní zůstává, že ČT v minulosti z nějakých důvodů spolupráci s Feničovými firmami přerušila. „Nic nebrání tomu, aby pan Fenič zveřejnil veškeré své smlouvy s Českou televizí, náklady na pořady a celkové sumy za výroby svých pořadů z let, kdy pro Českou televizi pracoval,“ dodala. Omluvila se přitom za to, že v souvislosti s jeho jménem použila slovní spojení „kozel zahradníkem“.


1 Ž 22, 1 Přednímu zpěváku k času jitřnímu, žalm Davidův. 2 Ž 22, 2 Bože můj, Bože můj, pročež jsi mne opustil? Vzdálils se od spasení mého a od slov naříkání mého. 3 Ž 22, 3 Bože můj, přes celý den volám, a neslyšíš, i v noci, a nemohu se utajiti. 4 Ž 22, 4 Ty zajisté jsi svatý, zůstávající vždycky k veliké chvále Izraelovi. 5 Ž 22, 5 V toběť doufali otcové naši, doufali, a vysvobozovals je. 6 Ž 22, 6 K tobě volávali, a spomáhals jim; v tobě doufali, a nebývali zahanbeni. 7 Ž 22, 7 Já pak červ jsem, a ne člověk, útržka lidská a povrhel vůbec. 8 Ž 22, 8 Všickni, kteříž mne vidí, posmívají se mi, ošklebují se, a hlavami potřásají, říkajíce: 9 Ž 22, 9 Spustiltě se na Hospodina, nechť ho vysvobodí; nechať jej vytrhne, poněvadž se mu v něm zalíbilo. 10 Ž 22, 10 Ješto ty jsi, kterýž jsi mne vyvedl z života, ustaviv mne v doufání při prsích matky mé. 11 Ž 22, 11 Na tebeť jsem uvržen od narození svého, od života matky mé Bůh můj ty jsi. 12 Ž 22, 12 Nevzdalujž se ode mne, nebo ssoužení blízké jest, a nemám spomocníka. 13 Ž 22, 13 Obkličujíť mne býkové mnozí, silní volové z Bázan obstupují mne. 14 Ž 22, 14 Otvírají na mne ústa svá, jako lev rozsapávající a řvoucí. 15 Ž 22, 15 Jako voda rozplynul jsem se, a rozstoupily se všecky kosti mé, a srdce mé jako vosk rozpustilo se u prostřed vnitřností mých. 16 Ž 22, 16 Vyprahla jako střepina síla má, a jazyk můj přilnul k dásním mým, anobrž v prachu smrti položils mne. 17 Ž 22, 17 Nebo psi obskočili mne, rota zlostníků oblehla mne, zprobijeli ruce mé i nohy mé. 18 Ž 22, 18 Mohl bych sčísti všecky kosti své, oni pak hledí na mne, a dívají se mi. 19 Ž 22, 19 Dělí mezi sebou roucha má, a o můj oděv mecí los. 20 Ž 22, 20 Ale ty, Hospodine, nevzdalujž se, sílo má, přispěj k spomožení mému. 21 Ž 22, 21 Vychvať od meče duši mou, a z moci psů jedinkou mou. 22 Ž 22, 22 Zachovej mne od úst lva, a od rohů jednorožcových vyprosť mne. 23 Ž 22, 23 I budu vypravovati bratřím svým o jménu tvém, u prostřed shromáždění chváliti tě budu, řka: 24 Ž 22, 24 Kteříž se bojíte Hospodina, chvalte jej, všecko símě Jákobovo ctěte jej, a boj se ho všecka rodino Izraelova. 25 Ž 22, 25 Nebo nepohrdá, ani se odvrací od trápení ztrápeného, aniž skrývá tváři své od něho, nýbrž když k němu volá, vyslýchá jej. 26 Ž 22, 26 O tobě chvála má v shromáždění velikém, sliby své plniti budu před těmi, kteříž se bojí tebe. 27 Ž 22, 27 Jísti budou tiší a nasyceni budou, chváliti budou Hospodina ti, kteříž ho hledají, živo bude srdce vaše na věky. 28 Ž 22, 28 Rozpomenou a obrátí se k Hospodinu všecky končiny země, a skláněti se budou před ním všecky čeledi národů. 29 Ž 22, 29 Nebo Hospodinovo jest království, a onť panuje nad národy. 30 Ž 22, 30 Jísti budou a skláněti se před ním všickni tuční země, jemu se klaněti budou všickni sstupující do prachu, a kteříž duše své nemohou při životu zachovati. 31 Ž 22, 31 Símě jejich sloužiti mu bude, a přičteno bude ku Pánu v každém věku. [ (Psalms 22:32) Přijdouť, a lidu, kterýž z nich vyjde, vypravovati budou spravedlnost jeho; nebo ji skutkem vykonal. ]\nPřednímu zpěváku k času jitřnímu, žalm Davidův.\nMt 27:46 - A při hodině deváté zvolal Ježíš hlasem velikým, řka: Eli, Eli, lama zabachtani? To jest: Bože můj, Bože můj, proč jsi mne opustil?\nMk 15:34 - A v hodinu devátou zvolal Ježíš hlasem velikým, řka: Elói, Elói, lama zabachtani? jenž se vykládá: Bože můj, Bože můj, pročs mne opustil?\nV toběť doufali otcové naši, doufali, a vysvobozovals je.\nŽ 25:3 - A takť i všickni, kteříž na tě očekávají, zahanbeni nebudou; zahanbeni budou, kteříž se převráceně mají bez příčiny.\nŽ 31:1 - Přednímu zpěváku, žalm Davidův.\nIz 49:23 - I budou králové pěstounové tvoji, a královny jejich chovačky tvé. Tváří k zemi skláněti se budou před tebou, a prach noh tvých lízati budou, a poznáš, že jsem já Hospodin, a že nebývají zahanbeni, kteříž na mne očekávají.\nJá pak červ jsem, a ne člověk, útržka lidská a povrhel vůbec.\nMt 27:39 - Ti pak, kteříž chodili tudy, rouhali mu se, ukřivujíce hlav svých,\nVšickni, kteříž mne vidí, posmívají se mi, ošklebují se, a hlavami potřásají, říkajíce:\nMt 27:43 - Doufalť v Boha, nechať ho nyní vysvobodí, chce-liť mu; nebo pravil: Syn Boží jsem.\nVyprahla jako střepina síla má, a jazyk můj přilnul k dásním mým, anobrž v prachu smrti položils mne.\nMt 27:35 - Ukřižovavše pak jej, rozdělili roucha jeho, mecíce o ně los, aby se naplnilo povědění proroka, řkoucího: Rozdělili sobě roucho mé, a o můj oděv metali los.\nMk 15:24 - A ukřižovavše jej, rozdělili roucha jeho, mecíce o ně los, kdo by co vzíti měl.\nLk 23:33 - A když přišli na místo, kteréž slove popravištné, tu jej ukřižovali, i ty zločince, jednoho na pravici, druhého pak na levici.\nJn 19:23 - Žoldnéři pak, když Ježíše ukřižovali, vzali roucha jeho, a učinili čtyři díly, každému rytíři díl jeden, vzali také i sukni, kterážto sukně byla nesšívaná, ale odvrchu všecka naskrze setkaná.\nJn 20:25 - I řekli jemu jiní učedlníci: Viděli jsme Pána. A on řekl jim: Leč uzřím v rukou jeho bodení hřebů, a vpustím prst svůj v místo hřebů, a ruku svou vložím v bok jeho, nikoli neuvěřím.\nMohl bych sčísti všecky kosti své, oni pak hledí na mne, a dívají se mi.\nLk 23:34 - Tedy Ježíš řekl: Otče, odpusť jim, neboť nevědí, co činí. A rozdělivše roucho jeho, metali o ně los.\nJn 19:24 - I řekli mezi sebou: Neroztrhujme jí, ale losujme o ni, čí bude. Aby se naplnilo písmo, řkoucí: Rozdělili sobě roucho mé, a o můj oděv metali los. A žoldnéři zajisté tak učinili.\nZachovej mne od úst lva, a od rohů jednorožcových vyprosť mne.\nHeb 2:12 - Řka: Zvěstovati budu jméno tvé bratřím svým, uprostřed shromáždění prozpěvovati budu tobě.\nJísti budou tiší a nasyceni budou, chváliti budou Hospodina ti, kteříž ho hledají, živo bude srdce vaše na věky.\nŽ 2:8 - Požádej mne, a dámť národy, dědictví tvé, a končiny země, vládařství tvé.\nŽ 72:11 - Nadto klaněti se jemu budou všickni králové, všickni národové jemu sloužiti budou.\nŽ 86:9 - Všickni národové, kteréž jsi učinil, přicházejíce, skláněti se budou před tebou, Pane, a ctíti jméno tvé.\nSímě jejich sloužiti mu bude, a přičteno bude ku Pánu v každém věku. [ (Psalms 22:32) Přijdouť, a lidu, kterýž z nich vyjde, vypravovati budou spravedlnost jeho; nebo ji skutkem vykonal. ]\nŽ 52:9 - Aj, toť jest ten člověk, kterýž neskládal v Bohu síly své, ale doufaje ve množství bohatství svých, zmocňoval se v zlosti své. [ (Psalms 52:10) Já pak budu jako oliva zelenající se v domě Božím; neboť jsem naději složil v milosrdenství Božím na věky věků. ] [ (Psalms 52:11) Oslavovati tě budu, Pane, na věky, že jsi to učinil, a poshovím na jméno tvé, neboť jest vzácné před oblíčejem svatých tvých. ]


NordicActive → Carving víkendový kurz + termály (březen)\nCarving víkendový kurz + termály (březen)\nVíkendový kurz carvingového lyžování v Krkonoších. V 9 výukových lekcích se naučíte správnou techniku jízdy na carvingových lyžích, dále rozeznávat jednotlivé druhy carvingu i vybavení, které je pro daný styl vhodný. Součástí pobytu je i vstup do termálních lázní Cieplice v Polsku, kde na vás čekáz zaloužený relax v modernícm SPA a vyhřátých bazénech.\nTermín: 13. - 15. březen 2020\n9 hod. výuky se zkušenými lektory\n2h. vstup do termálních lázní včetně SPA zóny.\nlekce body rollingu a závěrečného protažení\nVíkendový kurz základního carvingu je určený všem, kdo by chtěl posunout své lyžování (mírně a středně pokročilí) o další úroveň. Na kurzu se dozvíte, jaká je správná technika různých druhů carvingu (jízdy po hranách). Vše si postupně osvojíte během čtyř tréninků a díky pestrým metodickým cvičení získáte jízdní jistotu.\nDevět hod. lyžování rozdělených do 4 výukových bloků, ve kterých zvládnete základní i mírně pokročilejší techniky jízdy. Zkušení lektoři vám představí pestrou metodickou řadu plnou různých cvičení, které vás postupně dovedou k vašemu cíly ... OSTŘE ŘÍZNUTÉMU OBLOUKU.\nSoučástní pobytu je i návštěva termálncíh lázní v Polských Cieplicích kam se přesuneme minibusem a případě většího počtu účastníků i vlastními auty. (více zde)\nLekce Body rolling\nNa závěr pobytu se naučíte využívat Body rolling pro uvolňování svalovách fascií a strečink zaměřený pro lyžaře.


Výkup mosazi Dubí, vykupujeme mosaz za vysoké ceny - vykup-medi.cz\nVýkup mosazi Dubí: Naše společnost Monaxa Provider s.r.o. se již několik let pohybuje v oblasti výkupu šrotů. Díky dlouhodobému působení naší firmy na trhu nabízíme výkup mosazi po celém území České Republiky.\nPoté již jen vyšleme na místo výkupu našeho specialistu, který pomocí ručních spektrometrů provede chemické složení materiálu a provede platbu. Je nám jedno zda výkup bude probíhat ve městě Dubí, Praha, Krnov, Plzeň... Jsme schopni přijet na místo výkupu do 24 hodin od kontaktu.\nVýkup mosazi probíhá ve městě Dubí a po celém území ČR. Kompletní seznam míst, kde mosaz vykupujeme si můžete prohlédnout na stránce níže.


Brainstorming – nesmyslné vymýšlení, nebo funkční praktika? - Vzdělávání a práce - NSK\nBrainstorming – nesmyslné vymýšlení, nebo funkční praktika?\nZveřejněno dne 10. 5. 2021 6. 5. 2021\nO brainstormingu koluje mnoho informací. Pro někoho jde o metodu, která „nadržuje“ jen kreativním a tvůrčím lidem; někdo ji považuje za absolutní ztrátu času a neřízený chaos; pro jiné jde o jednu z nejužitečnějších metod generování nových nápadů vůbec. Pojďme se dnes na brainstorming podívat trochu blíže.\nBrainstorming, jako metoda využívaná především v reklamě a marketingu, se objevil již před druhou světovou válkou. Je založený na principu, že hledání řešení se skládá ze dvou po sobě jdoucích fází. Tou první je vymýšlení, hledání nápadů, otevření se spontánním myšlenkám. Druhou fází je následné hodnocení a racionální posouzení vytvořených návrhů a výběr nejefektivnějšího řešení.\nTIP: Jak se stát lektorem dalšího vzdělávání?\nBez pravidel to nefunguje\nStejně jako u jiných metod, i u brainstormingu je potřeba dodržovat pravidla, jinak opravdu může dojít k tomu, že vám fungovat nebude. Jaká pravidla to jsou?\nZákladním pravidlem je otevřená mysl a uvolněná atmosféra. V prostředí, ve kterém se člověk bojí výsměchu a ponížení, brainstorming fungovat nebude.\nŽádný nápad není špatný, žádný není hloupý. Druhé základní pravidlo, které se často nedodržuje.\nStanovte si moderátora, který zná pravidla brainstormování a postará se o jejich dodržování.\nAčkoliv se říká „čím více hlav, tím více nápadů“, někdy to platit nemusí. Opravdu není nutné mít na každé schůzce 20 lidí. Menší skupina může být v mnohých případech efektivnější.\nPoužívejte (a klidně i před samotným brainstormingem) některé z metod „myšlení mimo box“. Například pozvěte alespoň jednu osobu, která je mimo vaši běžnou pracovní bublinu.\nJak využít brainstorming v praxi\nPojďme si teď ukázat využití brainstormingu na dvou konkrétních pracovních pozicích.\nPoradce systému managementu ochrany životního prostředí má velmi bohatou náplň práce a patří mezi ní i hledání kreativních řešení na nejrůznější environmentální otázky. Pro tuto činnost je brainstorming jako stvořený. Účast dalších osob podílejících se na hledání řešení může být velmi důležitá. V tomto oboru jde totiž také o to, že každý z nás má na environmentální problematiku jiný názor a zkušenost a rozmanitost návrhů je zde klíčová. Heterogenní skupina tak často dokáže vytvořit více funkční řešení než jednotlivec opírající se pouze o své zkušenosti.\nManažer dalšího vzdělávání může využít brainstormingu hned ve dvou úrovních. Tou první je hledání metod a způsobů, jakými zaujmout své publikum a studenty. V tomto odvětví je potřeba neustále sledovat nové trendy v andragogice a metodách vzdělávání dospělých, stejně jako hledání originálních způsobů, jak získané informace aplikovat do svého pracovního života a do výuky. Brainstorming v tomto může výrazně pomoci. Druhou úrovní, jakou manažer dalšího vzdělávání s brainstormingovými metodami pracuje, je ta, že brainstorming vyučuje. Ukazuje tedy studentům a posluchačům, jak mohou tento způsob sami začlenit do výkonu své profese. Je ale nezbytné, aby lektor tuto metodu znal a ovládal.\nPublikováno v Práce,Pracovní trhOznačeno absolvent,absolventi,celoživotní vzdělávání,Národní soustava kvalifikací,profese,trh práce\nPředchozí Hledáte nové zaměstnání a máte vůdčí schopnosti? Staňte se manažerem prodeje\nDalší Příprava minutek: ideální rekvalifikace pro milovníky dobrého jídla


Naše řeč – Slovník osobností lingvistické bohemistiky\nSlovník osobností lingvistické bohemistiky\nSvatava Machová, Klára Chvátalová\n1. Účastníci kurzu základů obecné jazykovědy, který je součástí studijního programu budoucích učitelů češtiny na Pedagogické fakultě Univerzity Karlovy, při svém studiu často postrádali publikaci, v níž by mohli zjistit různé informace o českých bohemistech. Tak se zrodila myšlenka, že by základy takové publikace mohli položit sami. Stanovení mikro- a makrostruktury budoucího slovníku a syntézy studentských prací se ujaly autorky této stati.\n2. Chceme-li v současnosti sestavovat slovník lingvistů zabývajících se bohemistikou, o němž předpokládáme, že bude zajímat lingvistickou veřejnost, musíme hned v počáteční fázi sběru dat rozhodnout řadu problémů, jejichž řešení by bylo rozumné hledat až ve fázích pozdějších. Tak tomu však při tvorbě slovníků bývá a lexikograf si je toho plně vědom. Je třeba rozhodnout, kdo je to bohemista, který má mít své heslo v tomto slovníku, a jaký název je vhodné pro tento slovník vybrat. Na tyto otázky je možné odpovídat různě, legitimních odpovědí je mnoho. Volily jsme odpovědi podle našeho názoru nejadekvátnější, avšak není vyloučeno, že v průběhu rozvoje projektu budou modifikovány.\nUž od konce 19. století působili v bohemistice nejen muži, ale i ženy. Přesto jsme původně nazvaly slovník slovníkem lingvistů bohemistů, neboť označení této profese substantivem mužského rodu cítíme jak označení bezpříznakové zahrnující její ženské i mužské představitele. Vzhledem k současným trendům by však bylo možno název „Slovník lingvistů bohemistů“ označit za gendrově nevhodný, a proto jsme volily název, v němž je gendrová problematika eliminována. Eventuální název „Slovník lingvistek bohemistek a lingvistů bohemistů“ je pro naše idiolekty nepřijatelný.\nZa osobnost lingvistické bohemistiky pokládáme toho, kdo publikoval anebo publikuje teoretická pojednání o českém jazyce nebo kdo se podílel/podílí na sestavování rozmanitých českých výkladových slovníků. Autorky/autoři, kteří publikují výhradně učebnice českého jazyka, k bohemistům zařazováni nejsou. Publikují-li však i bohemistické stati, je v jejich hesle autorství učebnic zmiňováno. Na to, kdo je to bohemista, pohlížíme však nestejně v době obrozenské a starší a v době poobrozenské a mladší. Do slovníku řadíme jak bohemisty obrozenské a starší doby i ty, kteří byli jen spoluautory gramatiky češtiny či autory (spoluautory) slovníku překladového, kdy jedním z jazyků byla čeština.\nVe stávající etapě sestavování slovníku jsou zpracováváni většinou bohemisté, kteří převážnou část svého života trávili na území dnešního Česka a/nebo jejichž mateřštinou je čeština. Ostatní bohemisté budou zpracováváni v následujících letech.\n3. Při volbě způsobu tvorby a fungování budoucího užívání slovníku nás inspiroval příspěvek Mathieu Mangeota a Kyoko Kurody, který byl publikován ve sborníku z pařížské konference věnované teorii smysl-text. Cílem těchto autorů je vybudovat mnohojazyčný slovník (pro angličtinu, francouzštinu, španělštinu, malajštinu, laoštinu, thajštinu a vietnamštinu) za pomoci dobrovolných přispěvatelů na internetu. Mikrostruktura jejich slovníkového hesla je založena na teorii smysl-text Igora Mel’čuka. Autoři zveřejnili první část svého slovníku na internetu, kde je přístupný veřejnosti. Čtenáře – návštěvníky webových stránek vyzvali, aby na určených diskusních webových stránkách zveřejňovali svoje názory a korekce, eventuálně zpracovali nová hesla. Specialisté v jistém časovém intervalu tyto diskusní stránky studují a návrhy eventuálně začleňují do svého mnohojazyčného slovníku. Pro slovník českých bohemistů jsme tedy zvolily podobnou interaktivní cestu, která bude popsána níže a která je umožněna existencí internetu.\n4. Při volbě struktury slovníkového hesla jsme se inspirovaly řešením použitým v již existujících a osvědčených příručkách podobného zaměření, především v Bibliografii české lingvistiky a Lexikonu české literatury.\nPrvní sondou byla diplomová práce Mileny Kulveitové, která zpracovala 54 hesel českých bohemistů, jejichž hlavní tvůrčí období spadá do meziválečné doby. Její hesla byla umístěna na webových stránkách katedry českého jazyka UK PedF. Od 1. června 2004 jsou lato hesla sloučena s hesly nově zpracovanými studenty a na webových stránkách se nacházejí na adrese (http://www.pedf.cuni.cz/kcj/) ve složce Slovník osobností lingvistické bohemistiky > Aktuální podoba slovníku osobností lingvistické bohemistiky.\nZáhlaví hesla tvoří tučně vytištěné příjmení a křestní jméno (jména) bohemisty. Bohemisté jsou řazeni abecedně podle svého příjmení a event. křestního jména. Následuje závorka obsahující datum a místo narození, popř. úmrtí. Ve výkladové pasáži se nacházejí bližší specifikace bohemistovy profesní činnosti (dialektolog, fonetik, …) a vybrané životopisné údaje. Zde hrála výraznou roli pečlivost jednotlivých zpracovatelů – studentů, protože rozsah a výběr dat byl ponechán zcela na jejich volbě. Za značkou Bibl.:, která uvozuje přehled bohemistova díla. následují bibliografické údaje jeho publikací. Jsou řazeny do čtyř skupin, nejprve monografie, jejichž je bohemista jediným autorem, dále články publikované v časopisech či sbornících, poté kolektivní monografie, u nichž je bohemista jedním z max. pěti autorů, popř. redaktorů, a na závěr překlady významných cizojazyčných lingvistických děl. V rámci každé z těchto skupin publikací jsou díla uváděna v chronologickém pořadí podle data prvního vydání (event. u vícedílné publikace podle roku prvního vydání prvního dílu). Další část hesla, oddělenou nápisem Liter.:. tvoří chronologicky řazené údaje o textech věnovaných danému bohemistovi. Heslo je ukončeno zkratkou křestního jména a příjmením zpracovatele.\nBylo by jistě možné, aby slovník obdobného typu sestavoval tým zkušených lingvistů. Ti by se zajisté dokázali striktně přidržovat stanovené strategie, v problematice by se dobře orientovali, slovník by budovali systematicky. Potřebovali by však finanční podporu svých aktivit. Touto cestou se ubírají slovenští lingvisté, kteří v současnosti mají k dispozici impozantní, prozatím čtyřdílnou publikaci Ladislava Dvonče Slovenskí jazykovedci. (Jednotlivé díly mají následující počet stran: 1388, 698, 728, 713.) První díl (1925–1975) vyšel r. 1987, čtvrtý díl (1996–2000) roku 2003 s podtitulem Súborná personálna bibliografia slovenských slovakistov a slavistov. Tyto obsáhlé svazky jsou vydávány nakladatelstvím SAV VEDA v Bratislavě. Materiály pro nejsou připravovány pracovníky Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra SAV, texty vztahující se k žijícím slovakistům jsou těmto slovakistům zasílány ke korekci. Pokud slovakista uvedený v některém z předcházejících dílů stále žije a tvoří, jeho životopisné údaje se v každém svazku opakují a eventuálně rozšiřují. Pokud je v letech zahrnutých do bibliografického svazku publikován medailon již zemřelého slovakisty, jsou zopakována jeho životopisná data a k nim jsou připojeny bibliografické údaje medailonu.\nMy jsme se vydali jinou cestou. Tvorbu slovníku jsme začali v jistém smyslu chaotickým výběrem bohemistů. Každý z devadesáti studentů učitelství českého jazyka, kteří se ve školním roce 2003/04 zapsali do kurzu základy obecné jazykovědy, měl za úkol zpracovat hesla dvou bohemistů v souladu s výše popsanou strukturou hesla, která byla zveřejněna na webových stránkách katedry. Do abecedně rozčleněné tabulky zapisovali jména zvolených bohemistů, takže každý student měl kontrolu, že stejného bohemistu nezvolil už někdo před ním. Svá hesla zasílali na naši e-mailovou adresu jako přílohu, tedy v elektronické podobě. Všem patří náš dík. K 1. 3. 2004 sestavili celkem 178 hesel. Editorky pak hesla kontrolovaly a eventuálně upravovaly, přemístily je do vlastního slovníku a do rejstříku zavedly jméno bohemisty, které hypertextově spojily s příslušným heslem ve slovníku.\n5. Popsaný způsob práce zapříčinil, že podoba slovníku, která se objevila na našich webových stránkách k 1. 6. 2004, je nevyvážená v několikerém smyslu. Každý student řešil úkol v souladu se svým přístupem k jiným studijním úkolům, takže některá hesla jsou zpracována pečlivěji, detailněji, přinášejí více informací, což nemusí být v souladu s celkovým přínosem příslušného bohemisty (hesla zpracovaná v diplomové práci M. Kulveitové jsou vyváženější). Chaotický výběr bohemistů způsobil, že mnoho význačných bohemistů minulosti a současnosti není v současné podobě slovníku dosud zpracováno. Navíc výběr současných bohemistů je poněkud pragocentrický: jména většiny současných pražských bohemistů studenti znají, vědí, kde tito bohemisté pracují, setkali se s nimi, nebo dokonce tvořili celé heslo ve spolupráci s nimi. Studenti zpracovávající hesla nemají takový rozhled v bohemistice, aby při výběru citovaných textů mohli přihlížet k jejich závažnosti. Ta i ona nevyváženost bude v dalším průběhu tvorby slovníku editory postupně odstraňována.\nIdea dalšího rozvoje projektu interaktivního sestavování slovníku osobností lingvistické bohemistiky je následující: Od 1. června 2004 je na webových stránkách katedry českého jazyka (http://www.pedf.cuni.cz/kcj/) zveřejněna složka SLOVNÍK OSOBNOSTÍ LINGVISTICKÉ BOHEMISTIKY. (Realizaci na webových stránkách zabezpečuje doktorandka katedry českého jazyka Lucie Heclová.) Složka je tvořena následujícími částmi:\n1. Historie vzniku slovníku.\n2. Struktura slovníkového hesla.\n3. Seznam užitých zkratek.\n4. Slovník osobností lingvistické bohemistiky začínající rejstříkem spojeným hypertextově s příslušným heslem ve slovníku (232 heslových statí).\n5. Seznam osobností lingvistické bohemistiky, jejichž hesla budou zpracována ve školním roce 2004/05 a 2005/06. Seznam je průběžně aktualizován.\n6. Diskusní stránky slovníku.\nPrvních pět částí bude moci návštěvník pouze prohlížet. Na diskusních stránkách může navrhovat další bohemisty, kteří by měli být zpracováni pro slovník, může upozorňovat na chyby a nedostatky zveřejněných hesel, navrhovat další publikace bohemistů, které by měly být u příslušného bohemisty uvedeny, další zajímavé životopisné údaje, informace o dalších medailonech věnovaných příslušnému bohemistovi, bude moci sám zpracovat hesla vybraných bohemistů. Editorky slovníku budou pravidelně odpovídat diskutujícím, budou analyzovat jejich náměty a v nejkratší možné době je budou realizovat. Pokud někdo na diskusní stránku umístí zpracované heslo dalšího bohemisty, bude do slovníku umístěno s jeho jménem. Pokud navrhne úpravy svého vlastního hesla, budou rovněž realizovány. Studenti učitelství českého jazyka a literatury na Pedagogické fakultě Univerzity Karlovy, kteří se ve školním roce 2004/05 a 2005/06 zapíší do kurzu základy obecné jazykovědy, budou v rozvíjení a obohacování slovníku pokračovat.\n6. Předpokládáme, že přibližně po dvou letech interaktivní tvorby slovníku osobností lingvistické bohemistiky bude možno slovník připravit k vydání na CD, eventuálně k vydání knižnímu. Do té doby však již bude neúplný slovník přístupný lingvistické veřejnosti i dalším zájemcům, např. z řad studentů bohemistiky i humanitních gymnázií. Může jim sloužit k základní orientaci v české bohemistice i k eventuálnímu získávání bibliografických údajů potřebných při citaci v jejich vlastních publikacích.\n Je zvykem říkat, že slovník se tvoří, vytváří, kompiluje, sestavuje. Dáváme v tomto případě přednost poslednímu termínu, i když s rozvojem celého projektu bude tvořivých aspektů přibývat.\n V dalším textu užíváme místo pojmenování „osobnost lingvistické bohemistiky“ jednoduché pojmenování „bohemista“.\n M. Mangeot – K. Kuroda, Divergences interlinguistiques dans le dictionnaire multilingue PAPILLON, in: First International Conference on Meaning-Text Theory, vyd. S. Kahane – A. Nasr, Paris 2003, 33–42.\n Bibliografie české lingvistiky – vychází péčí různých autorů a s několika přestávkami od r. 1930.\n V. Forst a kol., Lexikon české literatury I–3/II. (A–Ř), Academia, Praha 1985–2000.\n M. Kulveitová, Slovník českých lingvistů, diplomová práce, PedF UK, Praha 2003.\nNaše řeč, volume 87 (2004), issue 5, pp. 253-257\nPrevious Libuše Čižmárová: Úvaha nad knihou Zbyňka Holuba Lexikon nejjižnějšího úseku českých nářečí\nNext Radoslava Kvapilová Brabcová: Nová slova v češtině 2


Povídka16-18 | Space: vesmír, hudba v mp3, UFO, mimozemské civilizace, alternativní teorie, publicistika, texty\nCíl projektu byl jasně daný. Najít osoby s paranormálními schopnostmi a zkoumat možnosti využítí jejich potenciálu, zejména v oblasti ovládání podvědomí a vším, co s tím souvisí. Ideální vize byla vyvinout tréninkový program a vycvičit celou jednotku telepatů, kteří by byli schopni ovládat nepřítele a jeho mysl.\nVybrali jsem do projektu šedesát lidí s paranormálními schopnostmi a začali zkoumat jejich možnosti. Bohužel, dvanáct z nich se ukázalo být pouhými podvodníky. Neuměli nic a museli být zlikvidováni, neboť projekt Telepat měl nejvyšší možnou míru utajení. Zbylých osmačtyřicet jedinců jsme rozřadili do skupin podle jejich zaměření i schopností. Nejhorší skupina, v níž bylo 10 jedinců nedosahovalo výsledků, které jsme požadovali, a byla pro nás tedy jen ztrátou času. Bohužel, i těm jsme museli dát vypít nápoj, po němž se již nikdy neprobudili. Zbylo nám osmatřicet osob, z nichž elitní osmička vykazovala výborné výsledky. Již tehdy ale všechny zcela převyšoval Kevin Antiltop. Pocházel odněkud ze severu a zaujal už na první pohled nakrátko střiženými blond vlasy a velkou postavou. Byl velmi pohledný a dokázal si vás během chvíle získat svým bezelstným pohledem. V oblasti telepatie dokázal hodně a hlavně - velice rychle se učil a zlepšoval…\n„Předvedl jsem vám pouze iluzi. Jinými slovy, splnil jsem vaše přání. Ptal jste se, jestli jsem kouzelník. Nejsem kouzelník. Já plním přání lidí a dávám jim možnost žít z jejich snů a fantazií. Jsem na tom v určitém směru stejně jako spisovatel.“\nTo znělo zajímavě. Zřejmě přede mnou seděl filmový režisér nebo někdo z mediální branže. To mne nenapadlo, ale sedělo to na něj přesně.\n„Chápu. A kam jedete, za obchodem?“ zeptal jsem v domnění, že z něj dostanu víc.\n„Myslím, že nechápete, ale to nevadí. Nejedu za obchodem. Jedu domů. Vracím se tam odkud pocházím, abych předal svojí práci zase někomu jinému. Já končím, přišel už můj čas.“\nI když spolucestující obratně mlžil, začínalo mi být jasné, odkud vítr vane. Byl to člověk z mediální branže, zřejmě pěkně zazobaný, co se rozhodl skončit a v klidu užívat své vydělané milióny. Mohl by to být i herec, blesklo mi hlavou. Jeho tvář jsem sice neznal, ale neobával bych se svěřit mu hlavní roli. Mohl by hrát charakterní postavy, nejlépe nějakého generála či aristokrata. Charisma a chování měl prvotřídní.\n„Neurazte se, ale tipoval bych vám tak kolem padesáti let. Na důchod jste ještě mladý...“ nadhodil jsem odlehčeným tónem pomyslnou udičku a čekal jaká ryba zabere. Zabrala velká ryba, protože odpověď mého spolucestujícího mne zarazila…


Dropshipujte sportovní zboží | dropshippingXL\nVýhody online prodeje sportovního zboží\nPřemýšlíte o způsobech, jak vydělávat peníze z domova? Proč nezkusit dropshipping sportovních potřeb? Podle zprávy instituce Grand View Research byla velikost globálního trhu se sportovním oblečením odhadovaná na 239,78 miliardy USD v roce 2018 a očekává se, že v letech 2019–2025 bude meziročně růst o 10,4 %. Sportovní zboží patří mezi jedny z nejlepších produktů pro dropshipping, protože stále více lidí má zájem o zdravý životní styl a pohyb vnímá jako nejlepší prevenci nemocí. Práce z domova a uzavření fitnessů navíc v posledním roce vyvolaly prudký nárůst prodeje fitness vybavení pro domácí tělocvičny a domácí trénink. Ať už jde o činky nebo podložky na jógu, stále více lidí bere svou fyzickou kondici do vlastních rukou.\nProč byste měli dropshipovat sportovní zboží?\nZačněte dropshipovat sportovní zboží s dropshippingXL a můžete nabídnout širokou škálu produktů zákazníkům po celém světě, včetně sportovní obuvi, fitness vybavení, licencovaného sportovního zboží, fitness oblečení atd. Dropshipping vám umožňuje prodávat produkty, aniž byste museli řešit skladové zásoby, zpracovávat objednávky nebo náklady na dopravu. Také nevyžaduje žádné velké počáteční investice, jako je pořizování skladových prostor. Objednávky zasíláme přímo vašim zákazníkům a vám nabízíme ochotnou podporu a rady pro vaše podnikání. S integracemi, které můžete přidat do vašich prodejních kanálů, ušetříte čas, který můžete investovat do rozvoje svého podnikání a značky prostřednictvím cíleného marketingu.\nKdo jsou hlavní distributoři sportovního zboží?\nZačněte podnikat a vydělávejte peníze online metodou dropshippingu. Naši dropshipeři naplno využívají výhod našeho širokého portfolia produktů (více než 50 000 různých položek) k prodeji zákazníkům ve 29 různých zemích po celém světě. Sportovní zboží je dokonalým odvětvím, ve kterém si snadno můžete vytvořit specializované dropshippingové podnikání. Očekává se, že tento trh, na kterém můžete prodávat cokoliv od sportovního oblečení, přes náčiní a přístroje, až po lahve a sportovní tašky, v příštích 4 letech výrazně poroste. DropshippingXL vám přináší dynamickou nabídku sportovních potřeb, včetně fitness doplňků, indoorových a outdoorových her a fitness vybavení. To znamená, že můžete využít maximální flexibility, pokud jde o různé kategorie produktů. Můžete prodávat sportovní doplňky v různých kategoriích nebo se specializovat na konkrétní kategorii. Pomůžeme vám začít, abyste dosáhli zisku už během několika dní.\nDropshipping sportovních potřeb s dropshippingXL\nvidaXL je přední online maloobchod. dropshippingXL společnosti vidaXL je poskytovatel služeb, který efektivně snižuje provozní zátěž vašeho podnikání. S dropshippingXL se již podnikatelé nemusí starat o náklady a zaměstnance, intenzivní řízení skladu, zpracovávání objednávek, skladování a globální přepravu. O tohle vše se postaráme. Fungujeme jako most mezi vaším podnikáním a zákazníkem a pomáháme vám rozšiřovat váš online byznys. vidaXL dováží produkty od velkého počtu dodavatelů, poskytuje služby kontroly kvality, adekvátní řízení skladu a dodává do více než 30 zemí různými logistickými kanály. vidaXL uzavřela partnerské dohody se stovkami prodejců, kteří vyrábějí vysoce kvalitní produkty ze široké škály průmyslových odvětví, včetně sportovních potřeb. Dodáváme pouze od dodavatelů, kteří si dlouhodobě udrželi skvělou reputaci, takže si nemusíte dělat starosti s kvalitou našich produktů. Pokud se spolehnete na dropshippingXL, můžete, jako další začínající firmy a podnikatelé, ušetřit čas i kapitálové zdroje, které můžete investovat do marketingu. Velkou část obchodních zdrojů tak vynaložíte na skutečný růst vaší značky a neutopíte je v každodenních operacích. dropshippingXL je dropshippingový partner, kterému můžete věřit.


Jaká je bilance vlády velké koalice v Německu? – !Argument\n22.9.2017 19.12.2017 VSa Zprávy\nPřečetli jsme: Velká koalice se stala tématem volební kampaně v německých volbách. Otázkou je nejen to, jak byla úspěšná v koaliční práci, ale také to, kdo z ní skutečně politicky profitoval a jak pomohla politické profilaci německé pravice a levice? Také o tom jsou letošní volby do Bundestagu.\nOd začátku volební kampaně platí, že CDU i sociální demokraté si přejí brzký konec velké koalice. Přitom, domnívá se Tom Schneider pro ARD Tagesschau, tento svazek nefungoval tak špatně.\nSigmar Gabriel uvedl, že „Angela Merkelová je dobrou kancléřkou jen tehdy, když na ní SPD dává pozor.“ Gabriel si dal pozor, aby jedovatost dobře zazněla. Jenže to byl právě on, kdo před čtyřmi lety usiloval o koalici s CDU a kdo z velké míry vyjednal koaliční smlouvu.\nPrávě Gabriel velkou koalici v roce 2013 prosadil, i když uvnitř strany panovaly obavy. A také pak velkou koalici prodával na celém „turné“, kdy zdůrazňoval, že hodnoty sociální demokracie zůstávají a jsou přítomny v koaliční smlouvě. Rovněž říkal, že právě velká koalici sociální demokracii posílí.\nNu a sociální demokracie nyní vidí, že na konci tohoto legislativního období, ji účast ve velké koalici neposílila. Naopak, hrozí ji, že se její role smrskne na jedinou možnost – menšího partnera v koalici, pokud by chtěla být ve vládě.\nAle také CDU reaguje střízlivě s tím, že pokračování velké koalice by nastat nemělo, i když s SPD vycházejí dobře.\nVelká koalici prosadila více než 500 zákonů, realizovalo se 80-90 % koaliční smlouvy. Ekonomicky viděno zažívá Německo etapu růstu a stability. Navzdory steskům probíhal interní provoz dle odpracování jednotlivých bodů. Na rozdíl od koalice černo-žluté (tj. CDU a FDP) to bylo profesionální a klidné. A vzájemné urážky jako mezi CDU a FDP byly minulostí.\nVe volbách není velká koalice plusem\nJenže teď ve volební kampani se obě dvě strany snaží, aby velká koalice nevypadala tak růžově. Byly to čtyři roky účelového svazku, a to může pro obě strany znamenat také ohrožení. Angela Merkelová se stala „uprchlickou kancléřkou“, což zrovna pro konzervativní křídlo nebylo příznivé, a řada z konzervativců se domnívá, že tak posílila AfD. Výtky uvnitř CDU říkají, že na pravém křídle je příliš „volno“ a že svazek se sociálními demokraty posunul stranu příliš do středu.\nA sociální demokracii je zase podezřelé, jak si kancléřka z CDU přivlastňuje část jejich témat. A v takovém klimatu je pro obě strany těžké se profilovat. I proto byla nálada v jediném televizním duelu mezi Angelou Merkelovou a vyzyvatelem Martinem Schulzem tak málo kontroverzní.\nNo a když si hlavní kandidáti ještě ve volební kampani nabízejí vzájemně pomoc, pak je tedy problém ukázat na rozdíly. Jeden z poslanců SPD pak říká, že „u všech otázek, které se týkají více spravedlnosti, narážíme na ideologické hranice Unie.“ A naopak druhá strana kontruje, že „by se toho udělalo ještě víc, kdyby tu nebyly přehnané požadavky SPD.“\nJe pokračování velké koalice vyloučeno? Nu, do volebního dne se to zdá být jisté. Jenže den poté si sociální demokraté mohou připomenout slova jednoho ze svých soudruhů, Franze Munteferinga, který v roce 2004 řekl, že „opozice je chyba.“ Předsedou strany se sice nestal, ale o rok později byl vicekancléřem v první velké koalici s Angelou Merkelovou.\nIlustrační obrázek: Autor – Tischbeinahe – Vlastní dílo, CC BY 3.0, https://commons.wikimedia.org/w/index.php?curid=10555229


Petr Kolář: Našel jsem normální lidi s obrovskou pokorou k hudbě - Deník.cz\nPetr Kolář: Našel jsem normální lidi s obrovskou pokorou k hudbě\nPraha /ROZHOVOR/ – Spolupráci s renomovanými americkými muzikanty, která mu otevřela nové obzory a vyústila v album Čas nás naučí, má za sebou Petr Kolář. Teď se může těšit z jeho úspěchů, protože písnička Navzdory hříchům je už několik týdnů druhou nejhranější v tuzemských rádiových hitparádách. Nejen ji, ale i několik dalších skladeb ze své novinky představí zpěvák na blížícím se vánočním akustickém turné, které čítá čtrnáct koncertů v Čechách i na Moravě. „Koncipovali jsme jej většinou do divadelních a koncertních sálů, abych mohl s posluchači komunikovat. Věřím, že si společně vytvoříme příjemnou atmosféru, jakou má takový předsváteční mejdan mít,“ říká Kolář. V rozhovoru Petr Kolář hovoří o svém novém albu Čas nás naučí, spolupráci s americkými muzikanty i vánočním turné…\nPetr Kolář pokřtil 24.10. v Pražském Hard Rock Café album Čas nás naučí. Foto: Deník/Vladimír Šťastný\nTurné bude vlastně vyvrcholením vašeho pracovně nabitého roku, během něhož jste v létě v Los Angeles nahrál zmíněnou desku. Tak pojďme od začátku – jak vůbec vaše spolupráce s muzikanty, kteří tvořili s umělci hvězdných jmen (např. Alanis Morissette, Michael Jackson, Bruce Springsteen, Christina Aguilera, Seal, Elton John, Madonna, či Santana) vznikla?\nPrvní impuls vzešel od agentury BrainZone, která mě oslovila s nabídkou vydat CD. V dnešní době je to něco nevídaného, takže jsem mohl jen těžko takovou výzvu odmítnout. Souběžně s tím jsem ale slyšel v rádiu písničku, která prostě zněla trošku jinak než všechny ostatní, přitom se v ní zpívalo česko-slovensky, a začal jsem se pídit, kdo za ní stojí. A dostal jsem se ke klukům z BrainZone. Takže jsme na popud jedné skladby navázali spolupráci, která se pro mě od samého začátku rýsovala až moc pozitivně, ani jsem tomu nechtěl věřit. Od té doby jsem se ocitl ve víru událostí. Americký producent přijel do Prahy, sedli jsme si a řekli si, jak bych chtěl, aby moje deska vypadala. Ne tedy, jak by měla vypadat podle něj, což pro mě byla další neuvěřitelná věc. Přál jsem si, aby na ní bylo víc kytar, ale aby to pořád byly moje písničky, což se i podařilo. Vlastně všechno, co se řeklo, se i udělalo.\nTakže se vám splnil jeden takový sen…\nO kterém jsem ale nikdy ani nesnil.\nDá se říct, že vaše novinka je kosmopolitní. Podíleli se na ní nejen američtí, ale i angličtí tvůrci, jednu česko-slovenskou věc – Ano či nie – dodali hudebníci Ivan Tásler a textař Petr Šiška. Přesto drží příjemně pohromadě.\nAno, myslím, že se to vzhledem k řečenému povedlo. Možná je to také tím, že jsme s Viktorem Dykem napsali texty, které mají určitou kontinuitu, že do sebe všechno zapadá. Romantickou polohu střídá bigbít, který mám rád, prostě žádná jednotvárnost, plytkost nebo nuda.\nTexty jste psali až na hotové hudební podklady?\nObráceně to neumím. Znám autory, kteří napřed píšou slova a pak je zhudebňují. My se ale pořád držíme pravidla, že nejdřív má vzniknout hudba a pak teprve text. Hudba je totiž pro mě tou zásadní inspirací k napsání slov, k příběhu, který chci lidem vyprávět.\nVětšina těch skladeb pochází ze světových databází, dokonce skandinávských, jak se k nim člověk dostane?\nJe to zajímavá věc – kdysi jsem odjel s Petrem Bělohlávkem do Turecka na pěveckou soutěž, jakýsi Eurosong v menším měřítku, jehož se účastnili lidi z celé Evropy, a vyhrál jsem ji. Napadlo mě, že po čase Petrovi zavolám a zeptám se ho, jestli náhodou nezná autora, který by měl k dispozici zajímavou skladbu. A ono se to povedlo – dokladem toho je právě singl Navzdory hříchům. Díky tomu jsem zjistil, že lidi, kteří dělají hudbu, jsou po celém světě. A že je jich docela dost šikovných, ale většinou píšou do šuplíku. Když se k nim něčí zásluhou propracujete, můžete objevit skvosty.\nŘíkám si, když jste tu hudbu pak nahrával v Americe s tolika persónami, nepadaly na vás mdloby?\nVůbec ne, protože jakmile jsem mezi ně přišel, od začátku mě brali za rovnocenného hráče. Uvědomil jsem si, že jsou to naprosto normální lidé s obrovskou pokorou k hudbě. Když jim člověk ukáže, že ho muzika zajímá, něco umí a může nabídnout nějaký potenciál, tak oni to ocení, až moc. Všechno je to pak strašně příjemné. Moc jsem jim děkoval, že s nimi můžu spolupracovat, a oni mi říkali – ne, my děkujeme tobě, bylo to strašně pozitivní.\nA vzájemně určitě inspirativní – kolik času jste vlastně přípravě desky věnovali, jak dlouho jste na ní pracovali?\nByl jsem v Americe dohromady jedenadvacet dní, ale nadvakrát – poprvé v červenci a pak hned v srpnu. Takže jsem přes prázdniny strávil v letadle tolik času, jako nikdy před tím. A měl jsem toho dost, protože mám z letadla velký respekt, vždycky jsem byl rád, když jsme přistávali.\nMěl jste čas něco z té Ameriky i vidět?\nVe volném čase jsem se snažil projít losangeleské bulváry, vylezl jsem na kopec, kde je nápis Hollywood, byl jsem u oceánu, který byl ale příliš studený. Především jsme ale řešili hudbu. A s týmem lidí, kteří na desce pracovali, jsme chodili na večeři, někam si posedět. Přivezl jsem si tedy zážitky nejen muzikantské, ale i lidské.\nCo s vámi ta zkušenost udělala, je na to ještě brzo ji vyhodnotit?\nNe, vůbec ne. Hodně mě překvapili právě lidi a jejich přátelský přístup, takže bych celou tu zkušenost shrnul do jednoho slova, a to je pokora. U nás ji máme taky, ale ne tak obrovských rozměrů. Je to možná kvůli tomu, že v Americe je velký tlak, velká konkurence, v níž se prosadí opravdu jen ti nejlepší. Nehrají si přitom na hvězdy, i když by mohli, zůstávají normálními lidmi, prostě nezblbnou z toho, že jsou zrovna v kurzu. Což tady neznáme. Hodně mladých lidí, kteří třeba prošli různými soutěžemi, má u nás pocit, že právě těmi hvězdami jsou, přitom toho ještě moc nedokázali a neukázali. Takže bych jim aspoň trošku té pokory doporučil.\nJedním ze zpěváků, který ji měl naopak velkou, byl Petr Muk, jemuž jste v přebalu CD věnoval poděkování…\nNesu si v sobě jména lidí, se kterými jsem zažil velké zážitky, kteří mě posunuli a inspirovali. A Petr je jeden z nich. To je přesně jeden z těch lidí, kteří v sobě pokoru měli. Hodně jsme si spolu povídali, měli jsme hodně podobné názory na práci i život, pořád na něj myslím.\nA určitě se vám v hlavně rodí další plány. Jaké to jsou?\nAmerika mě strašně nakopla. Uvědomil jsem si, že musím zamakat na své angličtině, abych si s lidmi, se kterými se budu setkávat v rámci agentury, která vydává světové interprety, mohl sdělovat své vlastní pocity. Dostal jsem šanci odjet do Londýna na intenzivní jazykový kurz, takže asi leden a únor strávím místo lyží tam. V mém věku je to teda velké dobrodružství, a jdu do něj s obavami, ale chci jej využít.\nVánoční akustické turné Petra Koláře 2011\n15. 11. Klatovy, 19. 11. Prostějov, 20. 11. Brno, 23. 11. Tábor, 25. 11. Turnov, 27. 11. Praha, 29. 11. Jihlava, 30. 11. Zlín, 8. 12. Hradec Králové, 9. 12. Karlovy Vary, 11. 12. České Budějovice, 13. 12. Kolín, 18. 12. Plzeň, 21. 12. Ostrava


Diskuse: Supermarkety trápí odliv zákazníků - iDNES.cz\nČeský maloobchod má suverénní vládce - hypermarkety. Zatímco ještě loni na jaře se obří nákupní centra dělila o přízeň zákazníků rovným dílem se supermarkety, letos už hypermarkety na trhu jednoznačně dominují. Plná třetina českých zákazníků utratí nejvíce za potraviny právě v hypermarketech, podíl supermarketů klesl na 24 procent.\nKdyž se nad budovami Hypermaketů člověk zamyslí, tak se vlastně jedná o velké stodoly.\nJinak bych do nazval odlištěný prodej nabytků k tvorbě spotřebitelského typu člověka, který by neměl přemýšlet a tvořit.\nChtělo by to napsat článek o neurvalém postoji Hypermarketu k jejich dodavatelům a zaměstnancům.\nČlánek je potvrchní a neohaluje podstatu problémů, zejména to, z čeho jsou dotovány slevy.\nHm, tuto zprávu jsem slyšel v rádiu. No a co ? Tak přemýšlím, kde vlastně nakupuju já. Nejprve to byla BILLA, pak jsem přestěhoval kancelář a poblíž byla DELVITA, pak tam udělali jednosměrku a časově příjemnější se stal INTERSPAR. Když jedu ne z práce, ale z domu, je vhodná OLYMPIA nebo TESCO, volím podle toho, kam pokračuji potom.\nTo je moje reálné uvažování. Ani v jednom případě netuším, zda jsem byl v SUPER či HYPER !\nJsem ojedinělý exot, nebo toto hledisko "nezatíženého a nezávislého výběru obchodu, kam zrovna lezu" agentura výzkumníků ani nepostrřehla ?\nA samozřejmě, nejsem-li zrovna autem v Brně, tak běžnou potravinu si koupím v mimimikroobchůdku u nás na maloměstě, neb nejsem magor, abych kvůli "slevě" utrácel benzín, ale hlavně čas !\nZkrátka, žiju si v pohodě a rozdíl HYPER či SUPER mi dosud uniká, aniž bych z toho byl nešťasný. A že kvůli tomu oni HYPER či SUPER utrácejí peníze, co vydělali díky maržím na našich útratách (a drsné politice vůči svým dodavatelům) je jen a jen jejich problém.\nUdělejme kompromis: kupujme hypersupermarketech!\n"Na všem špatném je něco dobrého a naopak." "Všeho moc škodí." Tak zní lidové moudrosti, jejichž užitečnost ověřil čas. Myslím, že další růst podílu hypermarketů je už spíš nežádoucí. Nebo chceme polomrtvá města a důcodce platící za totéž dvakrát tolik, co střední vrstvy? Či chceme diktát prodejců vůči výrobcům? O těchto otázkách nebude asi většina nakupujících přemýšlet, nadejte proto doba, kdy se jí budou muset zabývat jiní. Jako vždy, odškarpykešparpismus je nám vlastní.\nRe: Udělejme kompromis: kupujme hypersupermarketech!\nNad těmito věcmi přemýšlí tak jeden člověk ze sta. Nevědomost? Krátkozrakost? Lhostejnost?\nkultura a kvalita ?\nVýběr ano, otevírací doba dobrá. Ale kultura prodeje - když Vám potraviny nahrnou jak odpadky buldozerem na skládce na jednu hromadu už abyste byl pryč a kšeft se nezdržoval ? O kvalitě některého sortimentu - např.elektroniky a jízdních kol v supermarketech raději pomlčet. Následná reklamace takových zmetků, to je sága sama o sobě. Tyto obskurní chrámy peněz budou žít do té doby, dokud tam budeme my - zákazníci - cpát své peníze. jiri.bullow@ct.cz\nRe: kultura a kvalita ?\nNo radsi porad nacpu penize do nejakyho supermegahypermarketu, ktery si vyberu, nez cpat prachy do Telecomu Co vy na to?\nJá jsem fanatická věřící !\nKdyž jsem věřící, mohu píchat nebo si mám frndu honit robertkem, co na to náš nejvyšší ???\nRe: Já jsem fanatická věřící !\nVibrační krucifix z růžového silikonu vyřeší Tvé duchovní dilema.\nVálka maloprodejen z velkoprodejnami\nBohužel malé krámy jsou drahé a mají naprostio nevyhovující otvírací dobu. Pokud otvírají někdy kolem osme a zaviraji v pět, nezbývá mi než nakupovat tam, kde mají pro mne vyhovující otvírací dobu, výběr a ceny. Pro většinu malých obchodů je šancí např fungovat jako večerka, ale to se jejich majitelům nelíbí. Jediným lékem je konkurence - ti neschopní zaniknou, ti, kteří se přizpůsobí a najdouy si odpovídající formu služby kupujícím přeržijí.\nVálka drobných prodejen proti supermarketům je stejně směšná, jako byla za první republiky válka malých ševců s Baťovou velokovýrobou. Přežili ti, kteří si našli odpovídající formu služby: zakázkovou výrobu, opravy apod.. Zatím se majitelé malých prodejen ani neobtěžuji zjistit, co jejich zákazníci potřebují.\nJen ať jdou třeba do řití markety posraný všude je namrskají a né jen jeden ale hned deset!!! Nemusí platit daně jen snad DPH a stát obírají o miliony a o našich podnikatelích ani nemluvě prostě jim ukradli práci.Přeju jim z celého srdce aby lidi nakupovali v Českých prodejnách a né u samého Němčoura a Rakušáka atd,atd. ps.PRODANÝ STÁT ČESKÝ!!!\nHele, běž si koupit bombra "Made in China" a vyžeň tu svoloč vocaď !\nHolka, kdo te kdy pustil k pocitaci?Ty by ses nad sebou mela dost hluboce zamyslet a navstivit mozna(spis urcite)nejakeho inteligentniho cvokare...V marketech, obchodnich domech, nakupnich strediscich je vse mnohem levnejsi nez v nejakem obchode u vas na vesnici......\nneni to nejhorsi.....\nJe to dobra vec mit unas konecne takove velke obchody.Kde se sezene vsechno a je to jedno v jakou hodinu.Je to snad jedina vec u nas konecne dobra.pokud jeden konci vpraci pozde urcite to uvita stavit se do obchodu i v 10 vecer.Pres den na to zkratka neni cas.A tak je to i jinde ve svete normalni.Akorat by ty prodavacky mohli i lepe za tu praci platit.Moje mamka tam dela 12tky za pultem denne.Ma ztoho opuchle palce na rukach.A kdyz se dal bracha jednou do reci se znamima o kterych nevedel,a zrovna tam nakupovali tak ho zato vyhodili!Moc dobri sefove tam teda nejsou a vyplaty tak nic za tu drinu!Mohlo by se to teda zlepsit.Jinak proti supermarketum a hypermarketum nic nemam.\nRe: neni to nejhorsi.....\nMoniko, dost si odporuješ sama sobě.\nV 10 večer už si normální člověk něco čte, kouká na televizi, nebo se jinak věnuje sobě, rodině či přátelům.\nBloumat v tu dobu po obchodech znamená vědomě vydírat a zneužívat ty nešťastníky, co tam musej sedět za kasama a maka ve skladech či u regálů. Sama píšeš, že tam za mrzký peníz dělala Tvoje máma. Není Ti jí líto pokaždé, když tam v noční dobu zajdeš ??? Je to přeci máma ! Ona nemá nárok na klidný večer ?\nA šéfové - bodejť by takoví nebyli, když můžou, když jim to umožníme. Až tam poblblí podnikatelé a zbohatlí hejskové nebudou v noci chodit, tak ať to třeba pozavírají.\nP.S: Jsem taky podnikatel a nějakou tu kačku mám. Jen jsem si po deseti letech ne zrovna špatného podnikátní pár věcí přehodnotil a dnes mám ten názor, co prezentuji - svět se nepos.... když zvořu cokoliv, ale rodina si nezaslouží kvůli byznysu jakkoliv býti odsunována na druhou kolej. A toto neodsunování přeju i všem vykořisťovaným zaměstnancům v marketech a jim podobných podnicích (oni totiž vykořisťovaní jsou, dělala byste Vy za peníze, co tam měla Vaše máma ?)\nNAKUPUJTE ON-LINE !?\nNebaví vás supermarkety ? Můžete nakupovat z domu a ještě vám za to zaplatí. Info na www.VEBSO.com Vstup přes: Czech Republic, pak "Hoté" vaše jméno, a "kód" 516342. Nebo pište na : msoukup@vebso.cz 0605 241695\nRe: NAKUPUJTE ON-LINE !?\nPěknej podvod , je to AMWAY.!!!!!!\nVsak ono se to otoci\nZa par let zacnou silit hlasy, ze cim dal tim vice lidi prestava bavit jezdit nekam XX kilometru autem do tisicoveho davu a zacnou se vracet k mensim obchodum s tim, ze do hypermarketu zajednou jednou ci dvakrat za mesic.\nRe: Vsak ono se to otoci\nNaše rodina to už dělá dávno, trvanlivé věci jako, mouku, cukr olej, popř. velký kýbl hořčice kupujeme jednou za čas (když nám něco z toho doje) a když jedeme kolem nějakého takového hypermarketu. A na pečivo, chleba nebo podobné věci chodíme do normálního obchodu.\nasi si zalozim superhypermarket :)\n32 podlazi hadru a cinskejch tycinek a v 18 se to bude vyrabet a v deseti budou bydlet delnici a ve ctyrech ja (ten, co to budou vsechno ridit a rejzovat)\nRe: asi si zalozim superhypermarket :)\nZa jedno patro pro me a deset procent zisku si muzes zalozit ULTRAMARKET (R)\nBILLA už jenom rejžuje\nNejhorší supermarket je BILLA.\nÚroveň prodavačů je tragická a výběr minimální. Tady na Chodově byl dříve španělský market SYP a jezdila sem nakupovat celá Praha, včetně známých osobností. Dnes je to BILLA, jenž se choulí ve stínu větnamských krámů a je možná dobrá pro důchodce, kteří bydlí hned naproti.\nignorujte BILLu je to rakouska firma\nBILLA je rakouska firma, tedy firma nasich nepratel a navic evidentne protezuje rakouzske firmy. Bille je predevsim rakouzske zbozi . Napr. ceske dzusy tam neuvidite.\nPro mne BILLA neexistuje.\nRe: BILLA už jenom rejžuje\nbydlim taky na chodove a billu "miluju" - neskutecny fronty, inteligentni prodavacky a utopenci, po kerejch mam srajdu-o kus dal mainl ale ten je snad este debilnejsi!\nLituju nešťastníky (někdy celé rodiny), kteří za "kulturu" považují víkendovou návštěvu hypermarketu. Těžko chápu, že se jim líbí nakupovat v tom hluku, reji lidí, v prostředí, které připomíná výrobní halu. Nakupuju zásadně ve všední dny, v supermarketu, který mám cestou z práce. Také si myslím, že v neděli by měly mít všechny obchody zavřeno. Kvůli prodavačkám a také kvůli kupujícícm. Možná by se některé rodiny naučily bavit jiným způsobem, než "výhodnými nákupy".\nAť se každý baví podle svého vkusu, pokud tím neporušuje zákon a neobtěžuje jiné, to je taky demokracie, vážená. Míra respektu k tomuto faktu by také mohla být jedním z ukazatelů schopnosti pochopit, co je to demokracie. Litovat je je Vaše právo, trávit neděli v hypermarketu zase jejich.\nRe: Re: .....markety\nPřesně tak. Zakazovat něco jenom proto, že se mi to nelíbí je blbost. Podle mě by se mělo zakazovat jenom to, co silně ohrožuje lidskou společnost. To, že jsou některé hypermarkety otevřeny třeba i NON-Stop je jedině dobře. Nebo to chcete jako v Rakousku, kde obchody zavřou v sobotu kolem šesté a do podnělka kdybyste se pominuli, tak nikde nic neseženete? Vždyť ty prodavačky nikdo nenutí, aby pracovaly v nonstop provozu. Já také dělám v nonstop provozu a vůbec mi to nevadí, naopak jsem rád, když mám volno někdy ve všední den. Takhle nemusím strategicky plánovat, co budu jíst večer/zítra/pozítří, prostě když dostanu na něco chuť tak si pro to jednoduše dojdu.\nJistě, jejich právo to je. Ovšem že hypermarkety díky takové oblibě naprosto vytlačily menší obchůdky na nároží, to už sahá zase do našich práv. A až začnou hypermarkety monopolně zvyšovat ceny, spousta lidí, kteří to nyní brání jako "právo, vymoženost a libůstku" se bude asi hodně divit. Pak teprve budeme mít, co jsme chtěli, totiž to, že jsme národ naprosto krátkozrakých, anonymních, líných požitkářů....\nRe: Re: Re: .....markety\nJe potřeba nezaměňovat příčiny a následky: malé obchůdky nemohou přirozeně konkurovat H/S v šíři a hloubce sortimentu, ale mohou se specializovat na nějakou speciální službu, zboží, mohou lákat také jen formou obsluhy. Jenže to nedokáže každý a proto je jednodušší si stěžovat na to, že H/S jim berou zákazníky a pak zvýší ceny a zapláčeme všichni. Jenže kartelovou dohodu typu Ahold, ReWe, Kaufland, Tesco Stores, si nedokážu představit. To je asi jako by se dohodly všechny skupiny s benzinkami. Ale zpět k tématu: já například některé věci nakupuji jen v malých obchodech, protože mají buď nějaký speciální sortiment (nedělám si iluze o kvalitě např. oblečení v H/S) anebo mají takovou obsluhu, za kterou si rád připlatím (narozdíl od H/S, kde je obsluha žádná nebo neochotná). A proto to, na co reaguji, vidím opět jako pokus někomu něco nařizovat a stížnost na nepravém místě - to, co dusí malé obchůdky, nejsou JEN H/S, ale také neschopnost nabídnout něco jiného (a to nemusí stát ani ň, dobrá myšlenka nemusí vyžadovat investice), co zákazníky přitáhne.\nRe: Re: Re: Re: .....markety\nA ještě něco - co se píše tady nahoře. Nemám čas běhat ve tři "do města". Dostanu se tam nejdřív v pět (když se opravdu utrhnu). Bydlím v poměrně velkém městě s mnoha desetitisíci obyvatel, ale v pět večer zavírá 40% obchodů, v půl šesté 80% a do šesti spolehlivě všechny. A v sobotu ? V 11. Asi mají vyděláno...\nPřed půl rokem varovala nejmenovaná televize, že brambory budou dražší, půl roku předtím že vepřové bude dražší a já nevímcoještě. A on si trh jako naschvál dělá co chce, řediteli navzdory nebo co. Hypermarkety nejsou monopol, protože nejsou jedna firma. Už dneska mají převahu v nákupech a přesto bojují mezi sebou v cenách - protože každý vlastník sídlí v jiném státě a má finanční zázemí, které mu umožní nemuset se dohadovat s ostatními. Takže to, čím tu bylo vyhrožováno, je do značné míry fantazírování. Nejsme jediná země s tímhle typem obchodů a nedá se říct, že by to v nějaké jiné vedlo k naznačeným důsledkům.\nZasadne nesouhlasim, problem je jen v tech samotnych rodinach (a ruku na srdce, je hodnotnejsi zabavou drepet cely weekend u TV v trenkach s pivem v ruce, co se tyce manzelky tak v natackach a s otravenyma detma, nebo jit do hypermarketu? Imho zde neni rozdil) a jsem proti jakemukoli narizovani, kdy muze a nemuze byt otevreno. Odstehujete se do katolickeho Bavorska.\nTo je fakt, tady v Badensko-Württembersku je to s prominutim na hovno! V nedeli jen bimba kostelni vez (prvni delsi zvoneni uz v 6 rano) a odpoledne si nemuzu ani posekat travnik. Vse pro cirkev! Veskery kramy maj zavreno a vsude panuje povinna pohoda. Buddte radi za to, ze si muzete jit v nedeli treba i nakoupit - kdo chce, jde, kdo ne, at seka travnik!\nSouhlasim s Vami, pokud si nahodou nemyslite, ze vsichni zakaznici hypermarketu jsou nestastnici to povazuji nakup tam za kulturu.\nKupr. ja: pres tyden se dostanu z prace domu stezi pred 21. hod. a o vikendu mame veru jiny program nez se tlacit po kramech. Takze vetsinu beznych veci (nejen potraviny) kupujeme v Tesku, kde je non-stop, protoze se nam proste hodi nejlip jit nakoupit v nedeli v pulnoci, kdyz prijdem z kina nebo prijedem z vyletu. A pres leto jsou mimochodem nocni nakupy velmi prijemne, protoze tam nejsou lidi a horko. Nektery veci pritelkyne taky kupuje pres tyden v malych obchodech, ale nevidim duvod, proc by mela tahat v taskach po meste piti, brambory a jiny tezky veci.\nNez bych honil nakupy v sobotu dopoledne, tak to si radsi rano zalenosime a nakupy rychle probehnem v noci.\nProc si sakra vsichni pseudointelektualove mysli, ze ten jejich nazor je ten spravny. Jste snad lepsi nez lide nakupujici o vikendu v hypermaretech. Nechte je zit jejich zivot jak chteji. Oni vam take nerikaji kam mate a nemate chodit. Zkuste se jednou zamyslet i nad slovem telorance!!\nJe to jako se vsim: pseudointelektuale maj pindy a (a) bud se jima sami neridej nebo (b) nakupy jim tahaj asi manzelky v taskach ze samosky...\nHm, a co lidi, co se pres tejden nedostanou do obchodu vubec ? bydlim v totalnim krateru, a jsem VDECNEJ za to, ze cestou domu mam TESCO, ktery je otevreny nonstop, protoze kde jinde bych vecer v jedenact sehnal cerstve pecivo ??? A kdyz vam to vsem tak strasne vadi, zajimalo by me, kterejch 30 procent lidi to tam teda nakupuje ... nemyslim si, ze by vylet do obchodaku na nakupy byl nejakej kulturni zazitek, ale nez bych u nas platil za to same temer o 20 procent vic, to fakt radsi budu chodit do hypace ... protoze prave navsteva tohoto monstra mi da na jedne plose vsechno, co potrebuju nakoupit, a mam pak podstatne vic casu (a potazmo i penez) venovat se nejake "prave" kulture ...\nAno, je to trend...ale co se týče personálu, u nás naproti v "malé" samoobsluze (v Chebu na sídlišti) jsou tak neochotné "baby", že za totáče byly snad lepší ve všech krámech...čumí vám do košíku, co kupujete, ani nepozdraví, když s vámi mluví, dívají se jinam...prostě ať je jim 20 či 60, neumí se chovat, natož aby vám poděkovali nebo snad popřály pěkný den...mein Gott...!!!...nejen proto budu jezdit do Kauflandu či Penny (Hypermarket u nás stojí za H...!!!...)...především kvůli cenám, čerstvé zelenině a ovoci a vůbec dobré potraviny...v Chebu je Kaufland jednička...\nV Kauflandu ale nebeerou karty... :-(((((((\nNak mi neni jasny - v cem ze se ty supermarkety lisi od hypermarketu? Ktery je ktery a jak poznam v kterym z tech dvou zrovna jsem? :-)))\nPodle me si v jednom pripada clovek jako superblb a v druhem hyperdebil. Nebo je to obracene?\nhypermarket má větší prodejní plochu a širší i hlubší sortiment.\nRe: Re: super/hyper\nA taky delší a vyšší !\nTo je jednoduché: v supermarketu mají na výběr 5 nebo 6 druhů zubních kartáčků, z nichž všechny mají střední tvrdost. V hypermarketu je jich 30 druhů, včetně toho jediného, se kterým si kvalitně vyčistím zuby.


Nevím jak vy, mne však stavebnice malých QRP TCVR nedají spát. Tak jako v nedávné minulosti (a ještě přítomnosti) si mnoho hamů pořídilo FT817 i když ji vlastně nepotřebují, tak já miluji doma postavené stavebnice QRP. Zkrátka je to něco, co se dá koupit, je to odzkoušené, nemusíte shánět speciální součástky a většinou již dopředu víte, jaké to asi bude mít parametry. Nepatřím mezi hamy, kteří musí mít vše nej. Můj názor vždy byl, že výsledky v závodě nikdy nedělá super TCVR, ale skoro vždy antény. Tedy pouštět se do dobrodružství za několik stovek tisíc, abych to pak připojoval k pádlovkám....to skutečně je nesmysl. Práce na doma postavenou stavebnici je o něčem jiném. Zkrátka to je ono. Ovšem existují i tací, kteří si svoje rádia navrhují sami a to na profesionální úrovni. Před nimi klobouk dolů. Vyžaduje to mít speciální znalosti, vybavení a hlavně chuť. Myslím, že v současné době těchto konstruktérů je v OK pomálu. Jedním z nich je však František OK1NOF. Včera jsem se s ním setkal. Franta mi dovezl hotový měřič CLFX, který navrhl na základě konstrukce VU3WIJ. No podívejte se na tu nádheru.\nZkrátka Franta umí. Tento měřák má autokalibraci a umí měřit Kapacity, indukčnosti, funguje jako běžný čítač a měří i rezonanční kmitočty krystalů. Velice užitečná pomůcka. Přitom vše je uděláno profesionálně s velikou pečlivostí. Cena je velice přijatelná. Zkrátka ideální pomůcka pro bastlíře. Přitom přesnost měření je pod 2 procenta a dá se ještě povýšit speciálním nakalibrováním. Jak jsme si tak povídali, postěžoval jsem si Frantovi, že na trhu chybí taková stavebnice QRP snů. Zkrátka něco, co je jako TCVR HB-1A, který původně prodával BD4RG. http://www.eham.net/reviews/detail/8263\nTato stavebnice se pak z trhu ztratila, aby se v zápětí objevila v nabídce firmy TEN TEC, už jako hotové rádio. Pouze však pro dvě pásma.\nPři diskusi nad tímto tématem se Franta "nabudil", že něco takového jednoduchého navrhne, ale i pro SSB. To bylo něco pro mne.... Ale nepředbíhejme. Snad se z toho Franta nevyspí. HI. Jinak popis výše uvedeného měřáku si zde popíšeme někdy v budoucnosti. A tak Františku držíme palce, ať tě aktivita neopouští.


BMW X3 M40d: zábava a praktičnost i úsporně! | MOTORVIZE.cz\nDomů » BMW X3 M40d: zábava a praktičnost i úsporně!\nBMW X3 M40d: zábava a praktičnost i úsporně!\nBMW má v dnešní době v nabídce opravdu nepřeberné množství aut. Troufnul bych si tvrdit, že dokáže svou modelovou řadou uspokojit snad každého. To samozřejmě není mezi prémiovými automobilkami výjimka – jen ony ale dokáží nabídnout třeba hned sedm různých SUV, jako je tomu třeba právě u BMW. Pak se taky stává, že jsou si jednotlivé modely občas i docela blízko. Abych už jen nechodil kolem horké kaše, zmíním, že mám na mysli konkrétně dvě i na první pohled hodně příbuzná označení. Pomyslné „pod“ X4 totiž tvoří X3. A proč tohle vše zmiňuji? Není tomu tak dávno, co kolegové z Autohledu testovali právě X4 a nebyl bych to já, kdybych neměl možnost s daným autem také chvilku jezdit. Přiznám, že tehdy bylo i na stupnici „první“ emko obuto až v nestandardně malých zimních pneumatikách, což celkovému hodnocení rozhodně nepomáhalo. I tak bylo ale naprosto ohromující, kolega Jirka Chomát superlativy rozhodně nešetřil, a to ačkoliv pravoslavní zastánci značky tvrdí, že kouzelné písmenko „d“ ke sportovním vozům z Mnichova nepatří. Já jsem Jirku s jeho závěrem však naprosto chápal. Když pak přišlo na lámání chleba nad poznámkou X3 M40d v redakčním kalendáři, ač to často nedělám, nechtěl jsem dovolit žádný kompromis – tenhle kousek prostě musel být můj. Na dvojitě oturbený třílitrový šestiválec spalující diesel v dnes už docela velkém SUV jsem se zatraceně moc těšil a za chvilku (snad) i vy pochopíte proč…\nDesign: pochopitelně ne tak výstřední jako X4, pořád ale povedený\nNedávno jsem v jednom ze svých článků uváděl, že v záplavě SUV módy jsou běžná auta jako třeba dříve nejvyhlášenější kompakty poněkud opomíjena a že se na novinky v segmentu C těším o to více. Měl jsem samozřejmě na mysli klasický segment C (nižší střední třídu) a nikoliv C-SUV. Když ale stojím před X3, a to tím spíše, že jde o specifikaci M40d na obřích 21“ kolech, zapomínám na všechny své narážky směřující k přeplněnosti trhu moderními někdy až nepochopitelně městskými SUVéčky a už už se těším na jízdu. Ne, že by se s X3 M40d nedalo jezdit po městě – vlastně až na subjektivní pocit z relativně velkého auta a horší průjezdností úzkými částmi pražských silnic a dalšími nástrahami, si s ním umím představit jakékoliv každodenní ježdění. K jeho všestrannosti se ale dostanu až za chvíli. V prvním dojmu upoutá (tak jako u většiny aut) barva. Já osobně jsem nikdy neměl rád tmavé barvy a vždycky jsem tvrdil, že auta více zevšedňují – zkrátka nejsou výrazné. To je případ modré metalízy na BMW X3 jen z části. Ano, v bílé nebo červené by bylo určitě výraznější, ale ani s modrou nezapadnete vyloženě do davu. Nebo spíše zapadnete tak, jako majitel jakéhokoliv jiného BMW, což je vlastně na danou kategorii asi docela dobře. Myslím, že typický majitel tohoto kousku totiž nechci upozorňovat na sebe samého od prvního pohledu. Pocit sportovního SUV (tohle spojení zní skoro jako oxymóron) evokují až opravdu velká 21“ kola, o kterých jsem se zmínil už v úvodu. Ta jsou navíc obuta naprosto správně – Pirelli P Zero skoro až předurčují sportovní zážitky. A něco mi říká, že o nich bude dneska ještě řeč… Dobře avšak stále velmi decentně působí leskle šedé kryty zrcátek, které mimochodem i docela dobře sedí již zmíněným kolům, neboť i ta skrývají kombinaci šedo-stříbrného lakování. U vzhledu pro vás mám ještě jedno doporučení. Myslím totiž, že u objednávání testovacího exempláře nastala jedna drobná chybička. Někdo zapomněl zaškrtnout položku „zatmavená zadní a boční okna“, kterou silně doporučuji objednat z výroby nebo aspoň nechat dodělat.\nUsedám za volant: interiéry BMW jsou pořád stejné a stejně nepřestávají bavit\nPoslední dobou jsem už párkrát u hodnocení BMW slyšel pro interiér označení „konzervativní“. Já si nejsem jistý, jestli je tohle to správné slovo. Do jisté míry jsou si interiéry této německé značky za posledních třeba 10 let hodně podobné a je pravda, že navzdory tomu třeba hlavní rival, Mercedes, udělal právě zde neuvěřitelný pokrok. I přesto (a v porovnáním se skokem konkurence) mi k BMW konzervatismus nesedí. Pořád na mě totiž při jeho vyslovení doléhá takový drobně negativní podtón, který k vnitřku snad žádného BMW prostě nepatří. Dovolil bych si tak vypůjčit přívlastky jako je klasický, jednoduchý nebo funkční, a to především v tom dobrém slova smyslu. Základem pro každého alespoň trochu sportovně orientovaného řidiče je posaz za volantem a ten je právě tady příkladný. I přes vyšší stavbu karoserie dovnitř docela příjemně zapadnu a nesedím vůbec vysoko. To s sebou sice přináší trochu nepříjemný pocit, kdy se svými 178 cm prostě nemám šanci vidět kapotu (na tož její konec), ale mě to nijak zásadně nevadí – sportovní pocit je pro mě podstatnější. Líbí se mi, že si mohu obě dvě ruce podepřít a pořád mít dlaně na volantu v ideálním rozpoložení „třičtvrtě na tři“, to jde dle mých zkušeností zhruba v 1 z 10 testovaných vozů. Velmi dobrá, tak, jak bývá u BMW zvykem, jsou i sedadla. Tady navíc nabízejí možnost přifukování bočnic, což tradičně využívám na maximum. V neposlední řadě jsou to pak i kvalitní materiály, dostatek prostoru všemi směry a překvapivě dobře hrající audio bez nálepky renomovaného výrobce (tentokrát bez jinak skvělého Harman / Kardon). Ke sportovně orientovanému vozu sedí i černý strop, ten mám opravdu hodně rád. Co doslova miluju, to je pak polodigitální řešení přístrojové desky, která dnes u BMW imituje klasické analogové ukazatele, u nichž však lze měnit v závislosti na jízdním režimu design, avšak nemá ono protivné plexisklo – zbožňuji ten pocit, že přede mnou auto nic neskrývá a já si mohu na budíky sáhnout. O BMW iDrive asi není potřeba dlouho mluvit. Funguje totiž pořád stejně. Dobře. Chvilku si možná budete zvykat, ale to opravdu jen chvilku. Dotykovou funkci displeje snad není ani potřeba díky lety vypiplávanému ovladači na středové konzoly používat. Chybí snad jen konektivita Apple CarPlay nebo Android Auto, která lze u BMW předplatit jako služba na pár let předem. U novinářských vozů se tomu tak zatím nestává…\nJízdní vlastnosti: u SUV nebývají alfou a omegou, tady jsou!\nMožná jsem prozatím superlativy příliš nešetřil. Upřímně nebude lehké se udržet ani u jízdních vlastností. Jak již nadpis této kapitoly napovídá, pro koupi moderního crossoveru se většinou zájemce dnes nerozhodne díky jeho dobrým jízdním schopnostem. Ano, v případě čistě terénního vozu se nový majitel rozhoduje třeba podle průchodnosti terénem. Pokud si ale kupuji sportovně-užitkový vůz určený především na silnici, je logické, pokud dávám přednost vyšší stavbě karoserie a vyšší hmotnosti, i když jej vlastně (pro jízdu) nepotřebuji, že neočekávám sportovní naladění podvozku, stabilitu v zatáčkách či obecnou agilitu. V poslední době však vznikají i sportovně-užitková auta, u kterých je hlavní především to první označení. A jedním z nich je přesně dnes testovaný kus. Opět si dovolím tvrdit, že právoplatný petrolhead pro sportovní SUV pochopení mít nebude. Dle mého názoru ale jen do té doby, než se sveze s BMW X3 / X4 M40d. Jejich základem je už tak velmi povedený podvozek, který dokáže i přes tvrdší naladění podvozku pořád vcelku dobře tlumit většinu možných nástrah na kolikrát velmi nekvalitních českých silnicích. Tomu všemu napomáhají i volitelné jízdní režimy od eco přes komfort až po sport či sport plus. Já se ale budu věnovat hned posledně jmenovanému, který ještě ke všemu doplním o nápis „traction“ neboli vypnuté kontroly trakce. Pak se totiž z mého BMW X3 M40d stává opravdu pekelně rychlý stroj s velice příjemným zátahem ve velmi širokém spektru otáček (příjemně od spodních 1.500 ot/min. až po dieselově překvapivě vysokých 4.500 ot/min.). Zároveň, a teď přichází čas na jedno z největších překvapení, právě díky vypnuté kontrole trakce (či celého ESP) není jinak velké, těžké SUV nedotáčivé a naopak zejména v prudších zatáčkách pod plynem umí být přetáčivé – dovolí velmi příjemné uklouznutí zadní nápravy, které jen tak někdo nečeká. A vlastně přichází čas na to pro BMW typické motto „Radost z jízdy“, v rámci níž se i já směju od ucha uchu. Vlastně ani není moc co doplňovat, i když jsem nezmínil líc celé problematiky, a tou je spotřeba. Pokud byste čekali, že díky nastavení svádějícímu k rychlé jízdě, se nejčastěji budu pohybovat třeba okolo 15 l/100 km, byli byste na omylu. Ano, chvílema jsem během týdne jezdil i úsporně. Nejsem totiž řidič, který by se vyžíval v rychlé jízdě po dálnici – zde tedy volím 130 km/h na tempomatu a nechávám se kochat velmi dobře fungujícím poloautonomním asistentem jízdy. Výsledkem týdenního testování je spotřeba 8,4 l/100 km. Opravdu jsem jezdil převážně dynamickým tempem v autě s hmotností téměř dvě tuny, s náhonem na všechna čtyři kola, automatickou převodovkou a vyšší stavbou karoserie za méně než devět litrů. A víte co je na tom nejlepší? Ten úsměv na tváři, který mi vykouzlí snad kdykoliv si jen zamanu…\nZávěrem: nikdo není dokonalý, chyby se Zde ale hledají jen velmi těžko\nJak jeden moudrý muž kdysi pravil: „Nikdo není dokonalý,“ ani já tak jako investigativní novinář nemohu testovaný produkt označit za dokonalý. Upřímně bych ale i vcelku chtěl. Chyb je na něm totiž opravdu tak málo… Vlastně by mi asi nejvíc vadilo, že na něj (zatím) nedosáhne můj soukromý rozpočet. Je pravda, že takové auto dnes nestojí úplně málo. Základní ceníkovka X3 M40d činí 1.831.700 Kč, což rozhodně málo není. Se všemi příplatky se navíc vyšplháme až na 2.262.576 Kč a v této cenové relaci máme už i nepřeberné množství alternativ. Můžeme třeba sáhnout po X3 M40i, benzínovému ekvivalentu námi testované verze. Ta bude řidičsky možná dokonce ještě příjemnější, diesel pod kapotou verze M40d patří ale k absolutní špičce techniky, jaká se kdy v autech dosud objevila. Důkazem je i skvělá finální spotřeba, za kterou ještě jednou smekám. A není navíc tím jediným, před čím musím u dnešního BMW opravdu pozitivně přikyvovat hlavou. Možná má právě X3 M40d úzkou cílovou skupinu, jelikož si jej ale dokážu představit ve své garáži i já sám, myslím, že existuje řada dalších. Na závěr bych si dovolil poslat jedno velké díky do Mnichova za to, že stále existují velké motory, že nepovažují naftu za mrtvou a že stále dělají řidičská auta! O naftě, co není mrtvá, se už brzy dočtete na serveru naftanenimrtva.cz.\nPředchozí příspěvekHonda CBR500R: dospělý základ pro pořádnou jízdu!\nDalší příspěvekYamaha Tricity 125: skútr, za kterým se otočíte


Tangshan buduje největší čínskou základnu pro prodej potravin a zboží denní potřeby ze střední a východní Evropy--china radio international\nTangshan buduje největší čínskou základnu pro prodej potravin a zboží denní potřeby ze střední a východní Evropy\n2016-06-28 20:24:06 cri\nV čínském městě Tangshan (Tchang-šan) v provincii Hebei (Che-pej) právě skončilo 3. setkání vedoucích představitelů regionů Číny a zemí střední a východní Evropy. V Čínsko-evropském průmyslovém parku v rozvojové zóně Haigang (Chaj-kang) se intenzivně staví, desítky rypadel hlučí, nákladní auta jezdí sem a tam, dělníci pracují ve dne i v noci… Tak probíhá projekt na výstavbu skladovací a logistické základny pro výrobky ze střední a východní Evropy. Po jejím dokončení se stane největší základnou pro prodej potravin a zboží denní potřeby ze střední a východní Evropy v Číně. Hlavní část projektu už byla v podstatě dokončena.\nPříležitost pro vybudování nové platformy pro spolupráci\nVe snaze vytvořit důležitý článek Nové Hedvábné stezky, dále rozšiřovat otevírání se zahraničí a podporovat ekonomickou spolupráci se zeměmi střední a východní Evropy, město Tangshan naplánovalo a buduje v rozvojové zóně Čínsko-evropského průmyslového parku demonstrační park pro ekonomickou spolupráci mezi Čínou a zeměmi středí a východní Evropy.\nSe strategickým cílem vytvořit platformu pro podniky ze střední a východní Evropy pro prezentaci svých výrobků, kanálu pro tyto podniky na čínský trh a investičního mostu pro čínské podniky do střední a východní Evropy, je čínsko-evropský průmyslový park rozdělen na průmyslovou zónu, zónu kulturního průmyslu, obchodní zónu a logistickou zónu. Průmyslová zóna je hlavně zaměřena na automobilovou výrobu, strojírenství, výrobu léků, zpracování potravin a další. Zóna kulturního průmyslu je určena především pro kulturní a umělecký průmysl, zpravodajství, vydavatelství, filmový a televizní průmysl a služby v oblasti kulturních potřeb, aby byla vybudována základna kulturního průmyslu nového typu, která by soustředila talentované lidi v oblasti kultury, vytvářela tvůrčí kulturní atmosféru a podporovala rozvoj. Obchodní zóně budou dominovat obchodní služby, finanční průmysl a výstavní průmysl. Budou zde vystavena vozidla a díly, produkty chemického průmyslu pro domácnosti, výrobky lehkého průmyslu, potraviny, stroje a další, aby vzniklo výstavní a obchodní centrum výrobků ze střední a východní Evropy, které pokryje severovýchodní Čínu a střední část severní Číny. V logistické zóně bude hlavně vybudováno logistické centrum, centrum odesílání, centrum přepravy, budou zde sídlit přepravní organizace, správní centrum a centrum pro logistické informace, která poskytnou podnikům komplexní logistické služby.\nPříznivá atmosféra pro obchod a investice\nPrávě skončilo 3. setkání vedoucích představitelů regionů Číny a zemí střední a východní Evropy. Tým pro podporu obchodu se ani na chvilku nezastavil. Zástupce rozvojové zóny Haigang pro podporu obchodu v Evropě řekl, že při hledání vhodných obchodních partnerů vybrali na základě rozvojové orientace průmyslového parku, zdrojových podmínek a průmyslových směrnic „nejlepší z dobrých" a silně podporují vysoce-kvalitní podniky, aby se usadily v parku a neustále zvyšovaly rozvojovou úroveň parku. Rozvojová zóna Haigang usiluje o pokrok v oblasti budování příslušenství parku a softwarového prostředí. Budování infrastruktury parku se neustále zrychluje, příslušenství se zdokonaluje a kapacita se zvyšuje. Park zdůrazňuje služby jako první investiční oblast, dále prosazuje mechanismus komplexního jednání za zákazníky v důležitých projektech a důkladně realizuje služby asistence od jednání přes podpis, prosazení, registraci na úřadu obchodu a průmyslu až po prozatímní využívání vody a elektriky, čímž usiluje o jednání, přípravu, budování, proces, dokončení, výrobu a efekt.\nÚsilí o realizaci projektů\nNejrychleji probíhá v průmyslovém parku rozvoj základny pro zpracování, prezentaci a prodej výroků ze střední a východní Evropy. Tento projekt byl iniciován portugalskou společností JM, polským podnikem Vershold a tangshanským obchodním podnikem Haigangdaye (Chaj-kang-ta-jie), které spolu založily spojený obchodní podnik Ruishang (Žuej-šang). Tento podnik provozuje velkoobchody a maloobchody s různými potravinami a zbožím denní potřeby dováženým ze střední a východní Evropy na čínský trh. Celkové investice do projektu dosáhly 300 milionů čínských yuanů, týkají se plochy o rozloze 13,33 hektarů, meziroční prodej činí 800 milionů čínských yuanů a dlouhodobé příjmy z prodeje dosáhnou 10 miliard yuanů, což vytvoří největší základnu pro prodej potravin ze střední a východní Evropy v Číně. Hlavní část projektu už byla dokončena.\nS rozvojovou zónou uzavřel smlouvu také německý podnik, který má zájem o vytvoření centra pro prezentaci a prodej zahraničního zboží denní potřeby. Celkové investice dosáhly 15 milionů amerických dolarů a byly vloženy především do výstavby výstavního a prodejného centra a příslušenství. V centru se bude vystavovat a prodávat zahraniční víno, zboží denní potřeby a potraviny. Zatím probíhá hlavně přeprava, prodej by měl být zahájen co nejrychleji.\nTangshanský zemědělsko-vědecký podnik Shenghaonong (Šeng-chao-nung), který vyváží do zemí střední a východní Evropy rýži a olej, podepsal s polským podnikem DE CARE, s podnikem UNI food a podnikem ITALMEX smlouvy o spolupráci. Podnik Shenghaonong a polský podnik DE CARE spolu investovaly do vybudování výstavního a prodejního centra pro evropské zboží v ekonomické a rozvojové zóně Haigang.


Víkendy pro dva.cz - Relaxační víkend na kole\nRelaxační víkend na kole\ndetail nabídky: #55 (zpět)\nRelaxační víkend na kole 3 800,-\nZlataRybka.cz připravila relaxační víkend na Šumavě. Chcete se svým partnerem strávit aktivní a přesto klidný, nikým a ničím nerušený víkend s trochou rozmazlování pro vás oba?\nRodinný hotel Bohemia *** naleznete na Šumavě v obci Zdíkov (770 m.n.m.) u známého sportovního areálu Churáňov- Zadov (4km). Hotel Bohemia je horský hotel s mimořádně příjemnou atmosférou a profesionálním přístupem ke klientům. Nabízíme Vám ubytování na Šumavě v útulných a stylově zařízených pokojích a apartmá. Hotel prošel celkovou rekonstrukcí, a tak se můžete těšit na nové a moderní vybavení. V hotelu naleznete výborné podmínky pro Vaši dovolenou. Pár minut peší chůze od hotelu a naleznete se na překrásných pláních a v lesích, které si Šumava stále uchovává. V okolí hotelu je velké množství stezek pro pěší a cykloturistiku. Okolní lesy jsou vyhlášené vynikajícími podmínkami pro houbaře. Zimní dovolená na Šumavě - pokud máte raději zimní sporty jistě oceníte kvalitně upravené běžecké stopy v blízkosti hotelu a sjezdovky v několika dobře dostupných lyžařských areálech . Lyžařský areál Chráňov-Zadov (4km) nebo skiareál Kašperské Hory (9km).\n- 2x relaxační masáž (30min. pro každého)\n- 2x horské kolo na sobotní celodenní výlet včetně vybavení (přilba, cyklonářadí,zámek)\n- 2x balíček na sobotní cyklo výlet (bohatá svačinka a nápoj)\n- obdržíte zdarma mapy na doporučné cyklo trasy v okolí hotelu\nbřezen - květen, září - listopad\nPozn: Poplatek za ubytování psa či kočičky 150,- Kč/den.\ngenerováno za 0.1280 sekund, využito 1.33MB


ŽENA-IN - Trochu jiný druh tance\nTrochu jiný druh tance\nLétání ve větrném tunelu je celkem nová disciplína, která už má také svá mistrovství. Letci na soutěžích předvádějí ve vzduchu neskutečné kousky a my jsme pro vás vybrali tanečnici na píseň Chandelier od Sii. Chtěly byste si tuto vzdušnou zábavu vyzkoušet?\nLétání ve větrném tunelu je celkem nová disciplína, která má už i několik vlastních mezinárodních soutěží. Letci na mistrovstvích předvádějí ve vzduchu neskutečné kousky a my jsme pro vás vybrali tanečnici na píseň Chandelier od Sii. Chtěly byste si tuto vzdušnou zábavu vyzkoušet?