Subaru Legacy/Outback - Cestou necestou | auto.cz\nTitulní strana > News > Novinky > Subaru Legacy/Outback - Cestou necestou\nSubaru Legacy/Outback - Cestou necestou\n1.1. 2004\tLadislav Čermák\nPrávě v těchto dnech přichází čtvrtý díl ságy Legacy, nadšeně sledované horaly celého Světa již od roku 1989. Jmenuje se prostě 04MY a přes určitou podobnost, s předchůdcem z roku 1998 nemá společného téměř nic. Vznikl již v produkci GM za zvýšeného přílivu prostředků do vývoje i výroby a klade důraz na dobré vztahy s okolním světem, takže je tišší, lehčí, úspornější a krásnější. Modelová škála respektuje tradice, takže sedan, kombi a luxusní Outback se zvýšenou světlostí na vybraných trzích nadále doplňuje pick-up Baja.\nAni motorové menu se nemění, všechny tři boxery po důkladné modernizaci nyní nabízejí vyšší výkon za méně benzínu. Volbou ekonomů je čtyřválec 2,0 l SOHC (101 kW), střední proud tvoří dvaapůllitr stejné koncepce (121 kW) a vlajku nese natrénovaný třílitrový šestiválec DOHC (180 kW), který je nově k dispozici pro „obyčejné“ Legacy i v Evropě. Diesel nadále pod kapotou Legacy nezanýtuje, ačkoliv dle neoficiálních informací Subaru intenzivně testuje prototyp unikátního vznětového boxeru(!). Čirou spekulací je budoucí zástavba ostrého, přeplňovaného dvoulitru z Imprezy WRX STi.\nMožnost individualizace zůstává prakticky nulová, základní specifikace obsahuje ucelenou výbavu a pro některé trhy je každá z jejích úrovní dokonce svázána s jediným motorem. I nejlevnější provedení však obsahuje např. automatickou klimatizaci, dálkově ovládané centrální zamykání, metalízu, elektrická okna i zrcátka, CD přehrávač či kola z lehkých slitin.\nDesign se také drží tradic, takže i nové Legacy je nízké, s relativně krátkým rozvorem, štíhlou přídí a opticky propojenými bočními okny. Příď se spolu se zádí změnila nejvíc, ve jménu lepší ochrany chodců poněkud nabobtnala, přesto si zachovala povědomou nízkou masku, úzké „hadí“ světlomety a prostorovou kapotu. Přední nárazník s maskou odlišuje nejen Outback, pro který je maximalizován s velkými kulatými mlhovkami, ale dokonce i jednotlivé modely Legacy, konkrétně šestiválec, který od čtyřválců kromě chromového lemování odlišuje i tvar a velikost nasávacích otvorů. Outback má v masce dvě horizontální chromové lišty místo jedné a třílitr se liší jednobarevným lakováním od dvoubarevného dvaapůllitru.\nSilueta vozu se protáhla a získala na dynamičnosti. Přesto vás mohutné boky a velké výřezy blatníků, stejně jako silně skloněné sloupky a relativně nízká okna nenechají na pochybách, s kým máte tu čest. U kombi je efekt ještě eskalován klesající linií bočních oken. Boční blikače se přestěhovaly do zrcátek a netříští ladnost celku. Třílitrové Legacy se vyhraňuje chromovou lištou v prahovém spoileru a Outback je tradičně odlišen kromě vyšší světlosti a jiných kol i mohutnými lemy blatníků a „ochrannými“ prahovými nástavci.\nPři pohledu zezadu zatápete, sedan vyměnil okoukanou záď s průběžnými odrazkami za dynamicky skloněné zadní čelo s dramatickou negativně skloněnou odtrhovou hranou. Jemnými horizontálními prolisy vyzdobené koncovky se podle současné módy podstatně zmenšily, pozadu za módou nezůstal ani oblejší nárazník s nově odhalenými koncovkami výfuků. Je možné konstatovat, že sedan Legacy je poprvé skutečně hezký, design předchůdců působil rozpačitě, čemuž přitakávaly i prodejní výsledky, pokulhávající daleko za kombíkem.\nKombi/Outback v mezích tradičního stylu (silně skloněné panoramatické zadní okno s obloukovou spodní hranou, překrývající sloupky, horizontální lom zadních dveří a mohutný nárazník) nabízí zcela nový look díky opět minimalizovaným koncovkám a elegantnějšímu nárazníku. Ozvláštněním jsou samostatná couvačka a mlhovka, která je stejně jako třetí brzdovka sestavena z LED diod.\nOproti exteriérovým modifikacím, které je možné zahrnout do slova „konzervativní“, se interiér změnil přímo revolučně. Byl zcela přestylizován a oproti nepříliš atraktivnímu minulému modelu nabízí kombinaci vytříbeného vkusu a vysoké ergonomičnosti. Palubní deska byla uhlazena podle dělící horizontální linie, která u dražších verzí rozlišuje i světlejší spodní část od černé vrchní. Středová konzola je natočena k řidiči, humpolácké ovladače zaměnila za elegantní malá tlačítka a lesk jí dodává kovově stříbřitý povrch. Z jiného těsta je i sportovně laděná přístrojová deska a elegantní volant. Změnily se výplně dveří, sloupky a strop jsou potaženy speciální tkaninou a nová jsou i komfortní sedadla. Potahové materiály se liší podle provedení – Legacy se od dvaapůllitru nahoru standardně chlubí kůží, pro třílitr v krémovém odstínu. Čtyřválcový Outback je čalouněn tkaninou, šestiválcový opět světlou kůží. Odstíny interiérů byly citlivě sladěny s nebývale širokou paletou odstínů laků. Zavazadlový prostor získal na variabilitě, pod vyztuženou podlahou se kromě dojezdové rezervy skrývá i jedenáctilitrová schránka na provozní drobnosti. Zadní opěradla kombi se systémem snadného sklápění vytvoří dvoumetrovou zcela rovnou plochu bez nutnosti vyklopení sedáků. Kryt zavazadel je rozdělen do dvou částí – klasické rolety a sklopné plošky, která je součástí přímo výplně zadních dveří a obsahuje varovný světlomet pro jízdu s nadměrným nákladem.\nKromě inovovaných motorů prodělaly změny i převodovky. Základní mechanická pětistupňová, která je standardem pro čtyřválcové modely a obsahuje i redukční dvoustupňovou skříň, prodělala rekonstrukci a nabízí exaktní řazení. Pochopitelně nechybí ani automatika od renomované firmy Prodrive s přímým řazením Sportshift, pro dva slabší agregáty čtyřstupňová, pro třílitr pětistupňová. Kvůli úspoře hmotnosti (-9 kg) je pětistupňové ústrojí konstrukčně zcela odlišné od čtyřstupňového. V zájmu zlepšené jízdní stability bylo pohonné ústrojí uloženo níž – v úrovni předního konce motoru o 22 mm, přední diferenciál je pak o 10 mm blíž vozovce.\nTradiční doménou Subaru je pohon všech kol, což dokazuje sofistikovaný systém „Symmetrical AWD“, který díky všem diferenciálům a hřídelím, uloženým přesně v podélné ose vozidla, zajišťuje ideální rozložení hnací síly na všechna kola. Nejnižší bod u provedení Outback je 200 mm nad povrchem a zajišťuje tomuto špičkovému Subaru mj. výbornou průchodnost terénem. Konstrukce přední nápravy se nezměnila, lepší jízdní vlastnosti zajišťuje pozměněná geometrie a klidnější chování zase přesné řízení s přidaným tlumičem kmitů. Zadní osa vykazuje zvětšený rozchod o 30/20 (Outback) mm a dělený pomocný rám nahradil pevnější celistvý s pozměněným uchycením. Výsledkem jsou vybrané jízdní vlastnosti za všech podmínek, o čemž se redakce AUTO.CZ osobně přesvědčila při nedávném testu kombi 2.0.\nBezpečnost je jedním z nejskloňovanějších slov při konstrukci moderních automobilů a Subaru k tomu dodává zdokonalený brzdový systém se standardně montovanými kotouči na všech kolech (vpředu ventilovanými) a ABS s elektronickým rozdělovačem brzdné síly, který zvýšil brzdný účinek o 30 – 50%, extra pevné výztuhy skeletu s kruhovým průřezem, nádrž, skrytou v nejpevnějším místě podvozku, velkoplošné boční airbagy a čelní s dvoustupňovým plněním.\nCeny pro český trh již byly stanoveny, Legacy sedan začíná na 823.000,- Kč za provedení 2,0 GL s manuální převodovkou, totéž v kombi přijde na 858.000,-. Špičkové Legacy 3,0 R je oceněno na 1.358.000/1.398.000,-. Outback začíná na 998.000,- a končí na 1.448.000 za třílitr.\nŠtítky Design\tSubaru\tPředstavujeme


PÉČE O TĚLO :: Lenkaf\nVzdělávání v oboru péče o tělo\nPoradenství ve stravování pro každý den\n(výživové poradenství trochu jinak)\nKonzultace 60 min. 600,- Kč\nJídelníček s recepty 7 dní 1.000,- Kč\nJídelníček s recepty 14 dní 1.500,- Kč\nČekáte obvyklé praktiky výživových poradců tak, jak je znáte z jednotlivých studií, kterých naleznete po republice desítky? Čekáte analytický rozbor těla a jeho fyziologických pochodů?\nS tím se u mne nesetkáte. Nevyplňuji tabulky a nekontroluji hodnoty všeho druhu. Zajímá mne člověk jako celek. Člověk, který má duši, žije v nějakém sociálním prostředí, má konkrétní práci, rodinu, zdravotní problémy, osud, vlastnosti a návyky. To vše ovlivňuje jeho celou osobnost a podílí se více či méně na stavu jeho zdraví.\nNabízím zkušenosti ze své vlastní praxe. 35 let se s láskou a vášní věnuji zdravé výživě a jejímu správnému využití, a to nejen pro jednotlivce, ale i pro různé skupiny lidí.\nV mé poradně rozebereme při konzultaci všechny aspekty Vašeho života dopodrobna. Na jejich základě sestavíme osobní harmonogram stravování, který bude mít potenciál zlepšení a udržení Vašeho zdraví.\nNaše společná práce pak zákonitě přinese nárůst vitality a čiré radosti ze života.\n"Uzdravme se od hlavy"\nKonzultace a praxe\nProhlubuje se sebe-uvědomění. V krátké době se zjemní naše vnímání, umožní nám vidět danou věc z různých úhlů pohledu a vyvstane pro nás více možností řešení. Tím připravíme zdravou půdu pro správnou svobodnou volbu, která vnáší do našeho života více lehkosti, radosti a přijetí ve prospěch celku i nás samých.\nOdborný dohled a konzultace při cvičení 30 min. 250,- Kč\n"Zdraví je v našich rukou"\nUkázka aplikace v praxi a sestavení harmonogramu\nNásledná konzultace a kontrola\nAutopatie je celostní léčivou metodou pro zlepšení tělesného i duševního zdraví.\nJe to nová metoda, byť s prastarými kořeny, a proto se stále vyvíjí. Základem pomoci je vlastní tělesná informace, připravená jedním ze zvolených způsobů přípravy a ihned aplikovaná. Odpadá tedy tak jako v homeopatii dlouhé hledání správného, účinného léku. Naše tělo jej zná.\nJejím zakladatelem je Mgr. Jiří Čehovský, jeden z prvních českých homeopatů.\nJe to metoda jednoduchá, kterou může zvládnout téměř každý i jako samoléčbu.\nKonzultace se zkušenějším lektorem však přinášejí pomoc udržet nadhled a objektivně sledovat proces uzdravování. Je možné ji bez obav využít, jako doplňující metodu i při léčbě konvenční.\nPůsobí příznivě při jakémkoliv onemocnění.\nŽádná z uvedených procedur nenahrazuje lékařskou péči!\nK objednání můžete využít e-mail nebo telefon


Clinique Superbalanced Makeup | Parfumy SP\n-»Dekorativní kosmetika a líčení»Pleť»Makeupy»Clinique Superbalanced Makeup\nTekutý make-up se středně silnýn krytím **Clinique Superbalanced Make Up**. Inteligentní tekutý make-up se středně silnýn krytím, sjednocuje barevný tón pleti. Neobsahuje olej, poskytuje pleti okamžitou hydrataci a díky speciálním aktivním složkám absorbuje maz na místech, kde je to potřeba. Dává pleti matný a rozjasněný vzhled. Je známý svou dlouhodobou výdrží beze změn. Perfektní výběr makeupu pro mastnou nebo smíšenou pleť. **Poznámka:** *Vyobrazený odtín může být spíše orientační, záleží na nastavení barev Vašeho monitoru.*\nVarianta: 05 Vanilla


Taková moderní rodinka – epizoda 1×13 – Patnáct procent | SerialZone.cz\nProfil seriálu > Seznam epizod > 1×13 – Patnáct procent\nEpizoda 1×13 – Patnáct procent (Fifteen Percent)\nodškrtlo 1622 lidí\nMitchella naštve, když zjistí, že Jay představil Cama svým přátelům jen jako jeho kamaráda. Manny si po internetu dopisoval s jednou holkou a teď spolu mají jít na jídlo. Phil nainstaloval domácí kino, z čehož není nadšená Claire, která není zrovna technický typ a stále má problémy s ovládáním.\nClaire třeba vešla, jen ve spodním prádle, do pokoje Haley, která měla videorozhovor s Dylanem a vůbec si neuvědomila, že jí Dylan může vidět. Phil přijde domů a ovládání kina leží rozbité na zemi. Claire se mu "omluví", řekne totiž, že to je ten nejhorší ovladač, který koupil, špatně. Phil jí řekne, že aby jí dokázal opak, naučí jejich nejhloupější dítě za 20 minut ovládat kino. Vybere si Luka, Claire mu ale řekne, že ten to s elektronikou umí a sdělí mu, že to musí naučit Haley. Když to dokáže, omluví se mu. Té to nejde, ale začne se hodně snažit poté, když jí Phil poví, že takhle by mohla mamce vmést konečně do tváře, že se mýlí. Haley vše jde, a tak Claire přitvrdí a rozladí televizi. Haley se zamyslí a i tohle zvládne. V noci pak Claire Haley probudí, aby ji naučila kino ovládat.\nZ Mannyho holky se vyklube asi třicetiletá žena. Ta se z toho trapasu rozbrečí, Manny totiž působil na internetu tak dospěle. Pak si posteskne nad svoji smůlou s chlapy. Gloria jí nabídne úpravu vzhledu.\nJay nechce uvěřit Mitchellovu tvrzení, že jeho kamarád Shorty je gay. Ale Gloria mu řekne, že na tom není nic překvapivého - dobře tancuje, dobře se obléká, nikdy se jí nepokusil sbalit... Gloria mu řekne, že by si s ním o tom měl promluvit, přece jen by mu pomohl, když s tím má již nějaké zkušenosti díky Mitchellovi. Jay se sejde se Shortym a nabídne mu pomoc. Ten je nadšen, že mu půjčí 20 000 dolarů, aby splatil dluh svému bookmakerovi. Jay mu řekne, že si myslel, že je gay. Shorty se cítí uražen, měl totiž otce krejčího, a proto se tak zajímá o to, co nosí. Jay jde za Mitchellem, aby mu řekl, že jeho gaydar je porouchaný, protože Shorty není gay. Mitchell se mu přizná, že to věděl, ale lhal, aby mu oplatil to s Camem.\nNa konci dílu pak Mitchell říká, že si myslí, že když lidí chtějí, mohou se trochu změnit, tak o patnáct procent.\nCameron: Nech to plavat. Neměl jsem ti o tom říkat.\nMitchell: Ne, nenechám to plavat. Někdo mu musí říct, že to není v pořádku. A jestli se mu to nebude líbit, víš, kam může jít.\nhlas navigace v autě: Zadejte cíl cesty.\nMitchell: (naštvaně) K čertu!\nhlas navigace v autě: Mexické speciality.\nČeský název Patnáct procent\nPůvodní název Fifteen Percent\nČeská premiéra 24. května 2010


Vasilij IV. : V\nCar Vasilij IV.\nvládl: 1606 - 1610\nURL : https://www.valka.cz/Vasilij-IV-t22492#85091Verze : 0\nNarodil se v roce 1552 jako přímý potomek Rurikovců po linii knížete vladimirského Jaroslava Vsevolodoviče. Po nástupu Borise Godunova na trůn v roce 1598 se stal hlavním představitelem bojarské opozice a v roce 1605 podpořil nárok Lžidimitrije I. na ruský trůn. O rok později však proti samozvanci zosnoval spiknutí a nechal se svými stoupenci sám prohlásit 1. května 1606 za cara.\nNa samém počátku své vlády car potlačil povstání sedláků a kozáků, vedené I. I. Bolotnikovem, ke kterému se připojila městská chudina a drobná šlechta, nespokojená s politikou bojarů. Po vítězství nad vzbouřenci v roce 1607 však před carem vyvstal nový nepřítel – Lžidimitrij II., podporovaný částí ruské šlechty, měst a polským králem.\nV následné válce se proslavil Michail Skopin-Šujský, bojar a vojevůdce, který novému samozvanci a jeho rusko-polským oddílům připravil celou řadu porážek. Proslulým se stalo zejména obléhání Trojicko-sergejevského kláštera, který bránilo 2500 mužů pod velením Skopina-Šujského proti 30-ti tisícové přesile nepřátel celých šestnáct měsíců. Car se však obával rostoucího vlivu a moci svého příbuzného a dal ho zákeřně otrávit. Ruská vojska se tak ocitla bez velitele a Moskva byla 1. června 1608 obležena nepřítelem. Car poté uzavřel dohodu se Švédskem o pomoci proti Polsku, za což postoupil Švédům Livonsko. To vedlo polského krále Zikmunda III. Vasu k otevřené vojenské intervenci proti Rusku. Car se ocitnul v izolaci a 17. července byl bojary svržen a vydán Polákům, kteří o dva dny později vstoupili do ruského hlavního města.\nVasilij Šujský byl zavražděn 12. září 1612 v polském zajetí.\nURL : https://www.valka.cz/Vasilij-IV-t22492#115475Verze : 0


Jak rychle přistupovat ke skrytým kategoriím Netflix v Chromu - Internet A Sociální Sítě | Červenec 2021\nPokud se mě zeptáte, doporučení Netflix prostě fungují. Zapnete obrazovku a řadu seriálů a pořadů, které nejlépe vyhovují vašemu vkusu, budou elegantně uspořádány, a to vše díky vynikající algoritmy strojového učení. Ne každý den je však stejný a pokud byste měli věřit svým lidským instinktům, měli byste se vyvarovat obvyklé cesty.\nTehdy se ztratíte v obrovské knihovně Netflixu. Obvykle je jedním z nejčastějších způsobů, jak hledat show, přímým prohledáním názvu. Nebo pokud máte čas, budete muset procházet jeho žánry.\nV případě, že jste si to všimli, jsou žánry Netflix docela běžné. Dostali byste obvyklé kategorie, jako je Zločin, Komedie, Horor atd. A pokud se mě zeptáte, neospravedlňuje to obrovský archiv Netflixu. Naštěstí, není to tak dávno, zprávy o kódech Netflixu pro tajné žánry začaly zaplavovat interweby.\nZábavný fakt: Věděli jste, že průměrný uživatel Netflixu prochází některými 40 až 50 titulů než se rozhodnete, co sledovat?\nPokud se chcete ponořit hluboko do podžánrů, vše, co musíte udělat, bylo přidat tajný kód na adresu URL a filmy vztahující se k tomuto žánru se okamžitě objeví. Nicméně, jak dobře to fungovalo, pamatování a sledování těchto kódů bylo docela úkolem. Navíc neexistuje žádná záruka, že zadáním kódu získáte ten správný obsah, protože existuje mnoho kategorií, které se zřetelně používají pro účely návrhu. Bummer, že?\nVzpomenout si na tyto kódy a sledovat je byl docela úkol\nNo, nebojte se. Našli jsme perfektní řešení ve formě rozšíření Chrome. Toto rozšíření, pojmenované podle kategorií Netflix, usnadňuje vyhledávání filmů a pořadů.\nStáhněte si kategorie Netflix\nUvidíme, jak toto rozšíření funguje.\nViz také: 7 neuvěřitelných tipů Netflix k uvolnění jeho úžasnosti\nJak používat kategorie Netflix\nKrok 1: Přidejte rozšíření do prohlížeče Chrome. Nemá žádné reklamy ani nepotřebuje povolení.\nJe zajímavé, že toto rozšíření je pouze jednoduchý seznam a neběží na pozadí. Ve výchozím nastavení bude načteno několik kategorií.\nKrok 2: Klikněte na Všechny kategorie a budete uvítáni velkým seznamem žánrů. Jakmile si všimnete svého oblíbeného, stačí kliknout na malou ikonu srdce a tato kategorie bude označena záložkou.\nNa první stránce se zobrazí záložky. Tímto způsobem nebudete muset lov zahájit pokaždé, když otevřete Netflix.\nKrok 3: Nyní musíte jen sedět a objevte úžasné pořady. Od politických dramat k regionálním filmům je Netflix Kategorie uvádí. Výběr je snadný. Vyhledejte konkrétní kategorii a klikněte na ni a jste seřazeni.\nPoznámka: Klávesové zkratky na tomto nefungují. Musíte vybrat kategorie pomocí myši a vybrat.\nNetflix Kategorie je plně otevřený zdrojový program. Rozšíření jednoduše funguje načtením stránky s přidruženým číslem žánru. Stručně řečeno, jedná se o automatizaci hackování URL ... jen je to mnohem snazší.\nTato metoda je přístupná pouze v PC nebo tabletu, a to i v případě, že používáte Chrome. Pokud aplikaci používáte, ať už v televizi nebo v telefonu, nebudete mít přístup ke skrytým žánrům nebo kategoriím. Nejlepší řešení v tomto případě je vyhledávání filmů v počítači a jakmile najdete něco, co se vám líbí, hledejte jej ručně v aplikaci.\nPokud aplikaci používáte, nebudete mít přístup ke skrytým žánrům\nNaštěstí kategorie Netflix nejsou jediným rozšířením prohlížeče Chrome vytvořeným kolem Netflixu. Několik takových rozšíření se občas objeví, ale pravidelné aktualizace Netflix činí většinu z nich zbytečnou.\nVidět víc: Jediné rozšíření YouTube pro Chrome, které budete kdy potřebovat\nVyjmenujme některé, které jsou momentálně k dispozici.\nUžitečná rozšíření Chrome pro Netflix\n1. Netflix strana\nKdo řekl, že musíte sledovat show úplně sám? Netflix Party je jednoduché rozšíření, které vám umožní sledovat vaše oblíbené pořady s přáteli.\nVše, co musíte udělat, je spustit show a poté kliknout na ikonu NP. Tím získáte odkaz, který byste měli sdílet se svými přáteli.\nStáhněte si Netflix párty\nPoznámka: Aby se mohli ostatní zúčastnit, musí také nainstalovat rozšíření Netflix Party.\n2. Ultrawide Display Aspect Ratio pro Netflix\nDalším krokem je Ultrawide Display Aspect Ratio pro Netflix. Jo, to je název rozšíření. Jeho práce je jednoduchá. Pokud je váš monitor široký 21: 9, rozšíření vám pomůže zbavit se letterboxingu.\nOdřízne horní a dolní část videa a nakonec vám umožní zobrazení na celé obrazovce bez ošklivých černých okrajů po stranách.\nStáhnout Ultrawide Display\nNetflix má množství přehlídek a dokumentů. Nenechte algoritmy rozhodnout, co je pro vás nejlepší. Místo toho vrhněte trochu úsilí a objevte úžasný svět skrytých filmů Netflix.\njak povolit nekonečné posouvání na tumblr\ngravitační box pro Android\njak jít na facebook, aniž byste byli aktivní


Ke Kalouskovi a jiné úvahy…\nDovolím si začít trivialitami, které z toho ale nelze vyloučit. V první řadě bude KDU-ČSL ve vládě – a od tam se, jak známo, program, pro který voliči hlasovali, prosazuje lépe, než z opozice. To platí o všech stranách obecně a která strana řekne, že ve vládě být nechce, nemá co dělat ani v politice jako takové. Samozřejmě je otázkou, za jakou cenu má strana účast ve vládě přijmout. Jistě to není „zadarmo“ (pokud neobdrží 51%) a určitě ne za „každou cenu“. Existuje tedy hranice, okamžik, kdy ještě před a na něm lze do vlády jít a za kterým už ne. Zároveň pak platí, že tím je politik takticky úspěšnější, čím větší je jeho poměr prosazení svého programu ku obdrženým hlasům. To je pak mé „v druhé řadě“: tento poměr momentálně pan Kalousek nesporně maximalizuje nade všechny meze.\nZastavím se u důvodu, který je deklarován, tedy u volebního zákona. Ano je nesporné, že navrhovaná úprava je lepší než současný stav. Je však natolik lepší, aby za to stálo být vazalem KSČ(M)? Obávám se, že nikoli a také to není to podstatné – neboť tato úprava (naneštěstí) patrně pomůže i komunistům.\nJak však sleduji (a čerpám pouze s otevřených zdrojů – většinou z internetových médií), dokázal zatím Miroslav Kalousek prosadit do programu dojednávané koalice řadu bodů, o kterých bych nikdy neřekl, že jsou schopni je akceptovat sociální demokraté, ale zejména bych se vysmál každému, kdo by mi tvrdil, že na ně kývnou bolševici. Typickým reprezentantem pro mě je (a teď, prosím, je lhostejné, jaký názor na tuto záležitost kdo má) ratifikace smlouvy s Vatikánem. Ten podmiňovací způsob „bych se vysmál“ je vlastně úplně zbytečný. Ja se směju! Protože hlasování pro vládu (nebo „umožnění jejího vzniku odchodem ze sněmovny…“) s takovýmto programem by prohráli v první řadě komunisté sami. Proto se domnívám, že nejpravděpodobnější je, že buď tyto body z programu nakonec zmizí (a pak bych očekával, že pro KDU-ČSL přestane být taková koalice zajímavá), nebo vláda s tímto programem nedostane důvěru. Oba výsledky jsou však s velkou pravděpodobností smrtící ranou pro KDU-ČSL. Jediné, co ji může potom od příštího vyřazení ze sněmovny zachránit, není žádná změna volebního systému, ale rychlý, rázný a úspěšný vnitrostranický puč a dosazení do čela takové reprezentace, která nesouhlasila s postupem stávajícího vedení (a jak je patrné, řada lidovců to takto vyhodnotila). V obou případech je to konec Miroslava Kalouska ve vrcholné politice. A to jsem vynechal variantu, kdy lidovci nic důležitého nakonec do programu neprosadí a přesto v koalici zůstanou. Ale to snad možné není…\nNicméně to všechno musí Miroslav Kalousek vědět. Co je to, co mu stojí za takové riziko? Hlas lidu bude tvrdit, že „koryto“. Domnívám se však, ze shora uvedených důvodů, že tomu tak není – on i jeho souputníci, v souladu s lidoveckou tradicí, se na vše dívají z pořádně jiné perspektivy, než je jeden volební cyklus. Není tedy náhodou jeho počínání pozitivním, byť politicky sebezničujícím? Kdyby se např. povedla konečně prosadit rozumná reforma penzijního systému… přes (proklamovanou) levicovost vlády snížit daně… udělat pořádek v resortu vnitra, který (snad, prý) ČSSD lidovcům „nechá“… nestálo by to za to? Však je to Kalouskův risk a občan by mohl „vydělat“ – a v příštích volbách vyhodnotit, jestli je lidovecký výsledek kladný nebo záporný…\nTohle všechno má ale pořád ten jediný háček – podporu komunistů. Je to taková hrůze? Podpoří tohle všechno, nebo ne? Když ano, co všechno budou chtít? A v tom to vězí! Nebál bych se toho, co bude transparentní – to, co se dozvíme, že komunisti dostanou za podporu takového programu, nebude to nejhorší. To podstatné, co budou požadovat, budou chtít udržet v tajnosti. A toho se moc obávám. Bude ve hře protiraketová základna USA na našem území? Posty v různých institucích, které nejsou tak „na očích“ a na které budou moci skrze takové souručenství dosáhnout – burza, bankovni dozor, NKÚ, ČKA…? Větší závislost na „jistých“ surovinových zdrojích? Nebo – a to je snad ještě horší – něco co si ani nedokážu představit? Ano, nejhorší je strach z neznáma – a komunisté jsou mistři strachu. Skoro by za takové situace nemuseli chtít nic. Stačilo by jen „tušení souvislostí“ – tiché, plíživé, do morku kosti se zakusující narůstání jejich vlivu a moci… Na druhé straně je nějaký ten šťavnatý požadavek nic stát nebude, takže proč ne? Takže pro to, co budou nebo by mohli komunisté chtít a my se to nedozvíme, tak pro to jsem přesvědčen, že jednání Miroslava Kalouska je, přes všechno shora uvedené, neospravedlnitelné.\nKdyž už (pořád vlastně nevím pořádně proč) prý není možné KSČ(M) zakázat, mohla by se vžít taková tradice – dohoda všech demokratických stran po každých volbách, že výsledek každého hlasování (včetně o důvěře vládě, rozpočtu, atp.) budou všichni respektovat v takovém tvaru, jako by sněmovna měla počet poslanců snížený o křesla komunistů. A to bezpodmínečně (tj. žádná „opoziční smlouva“, která sice prakticky učinila totéž, ale…). Rázem bychom měli veškeré rozhodování v rukou demokratických stran, vliv komunistů by byl na nule a to co by jim zbylo by byly jen ty poslanecké platy. Vždyť KSČ(M) je strana stavějící se proti demokracii, proti tomuto systému. Momentální „pat“ není žádným patem, protože mezi demokratickými stranami je to 100:74 (a dokud nebudou komunisté zakázaní, lichý počet poslanců je skoro k ničemu). Stačí jen ty bolševiky ignorovat… ano, znamenalo by to vždy disciplínu od opozice. Takové principiální, systémové disciplíně se říkalo a říká státotvornost. Sociální demokraté se však státotvorně nechovají a s komunisty si zahrávají. Po zkušenostech z 20. století ale každý skutečný sociální demokrat ví, že komunista je jeho nejhorším nepřítelem (ano, nepřítelem, ne oponentem, politickým odpůrcem, nebo tak něco… komunisté věší a střílí lidi za jen trošku jiný než jejich názor, takže slovo „nepřítel“ je na místě). Z toho mi vyplývá, že ti naši sociální demokraté asi nebudou skuteční. Možná jsem se velkým obloukem dostal k něčemu, co je dávno jasné, ale chtěl jsem ukázat, že cesta k eliminaci KSČ(M) existuje (celé by to pohodlně fungovalo kromě okamžiku, kdy by bolševici získali nad 50% – a to neměli ani v neblahých volbách roku 1946… a taky by se asi moc neměnila Ústava, což by bylo jen dobře…), že na její ne-realizaci má lví podíl ČSSD, to že ukazuje na zpochybnění demokratičnosti ČSSD, a to že je druhý, neméně důležitý důvod neospravedlnitelnosti konání Miroslava Kalouska – ze zásady, kterou deklaruje i KDU-ČSL, se má jednat jen se stranami jistě demokratickými.\nS ČSSD jednala i ODS. Byť pro ODS nemám žádnou slabost, jeden rozdíl vidím. Ke všemu, co jsem výše složitě popsal, bych se mohl dostat daleko jednodušší úvahou – ČSSD počítá s podporou komunistů vlády, v které případně znovu zasedne, tedy jednání s ČSSD o takové vládě je jednání s komunisty, i když prostřednictvím ČSSD. Ale ODS s ČSSD o takové vládě nejednala. A také a hlavně – v té době se (doufám) představitelé ODS domnívali, že pan Paroubek komunisty jen straší a vyhrožuje. Pokud by se ukázalo, že to věděli a přesto s ním jednali, neměl bych pro ODS slovo omluvy. Jedinou čestnou cestou by pak bylo okamžité směřování k předčasným volbám. K tomu se ODS nakonec stejně dopracovala. Asi jí byla všechna společná hlasování poslanců za ČSSD a KSČ(M) málo. Obávám se, že přes uvedený rozdíl není jednání ODS od jednání KDU-ČSL tak daleko. Podstatný rozdíl je zejména v tom, že lidovci šli do neskonale většího rizika.\nA konečně pan prezident Klaus. Pokud pověří sestavením vlády někoho, o kom bude vědět, že se hodlá opírat o podporu komunistů, budou karty na stole. Bude tím jen dokončen jeho „vývoj“ od akceptování podpory komunistů jeho kandidatuře, přes jejich „zvaní na hrad“. Možná jsme si mohli myslet, že je to jen smutné. Teď je však zjevné, že je to bylo a je pořádně nebezpečné.\nA ještě otázka na závěr. Je „dobrou“ tradicí naší politické scény, že to co se předvádí publiku není ani zdaleka tím, o co skutečně jde. Tak o co jde? Nebo že by byly masky dole? V jdené důležité věci určitě – a to v té, na kterou Konzervativní strana poukazuje již řadu měsíců nebo spíše let. Je tady diskuse o volebním systému a to s plnou silou. A je na stole i to, jaký má mít změna zamýšlený důsledek. Když je tohle „venku“, nesvědčí to o nějaké zásadní změně priorit? Nevyskytlo se něco, co najednou z tohoto tématu učinilo téma podružné? Jisté je jedno: v podzimních senátních volbách se bude hrát o hodně. Bude klíčové, v pořadí významnosti škod, kolik senátorů z 27 zvolených bude za KSČ(M), duo ODS/ČSSD, ostatní parlamentní strany. Čím více nezpřažených, konzistentních, politicky vyzrálých osobností, tím větší naděje na zachování ústavního pořádku a zákonnosti v zemi. Ostatně soudím, že komunistickou stranu je třeba zakázat.


Lze srovnávat zrůdnost komunizmu s nacizmem? (2/5) - Czech Free Press\nČeské nezávislé zpravodajství » Blogy » Pavel Victorin » Lze srovnávat zrůdnost komunizmu s nacizmem? (2/5)\nNa základě Leninova "vědeckého domyšlení" Marxovy doktríny, ve kterém jako první úkol určil fyzickou likvidaci cara, komunisté, v tehdejším Rusku nazývaní "bolševici", věřili a nevěřícím násilně vnucovali, že po zavraždění cara Mikuláše II. /1868 - 1918/ s jeho celou rodinou, tedy s manželkou a pěti malými dětmi, konečně skončí v Rusku nespravedlivý vykořisťovatelský řád a prvně na zeměkouli zde bude nastolen spravedlivý komunismus, kterým bude již navždy odstraněno "vykořisťování člověka člověkem".\nKomunisté měli v Rusku a později v celém světě už na věky věků nastolit moudrou a spravedlivou vládu a stát, ve kterém občané budou kvůli potěšení z práce samé, radostně a poslušně pracovat podle svých nejlepších schopností a sil a vedoucí komunistická strana je za to bude podle jejich potřeb moudře a spravedlivě odměňovat a řídit.\nObě doktríny - nacistická, jakož i konkurenční komunistická, byly podle Hitlera a na straně druhé podle Lenina a jeho "nejnadanějšího žáka a pokračovatele" - Josipa Vissarionoviče Džugašvilliho /1878 - 1953/, alias Stalina, "přísně vědecké". Nacistické i komunistické učení bylo v Hitlerově Německu i Stalinově Sovětském svazu aktualizováno a obohacováno o "poznatky moderní vědy", dosahovanými "seriozním vědeckým bádáním" nacistických a na druhé straně komunistických teoretiků a vědců. Myslitelé na obou stranách shodně pokládali "prohnilý kapitalizmus" za příčinu všech hospodářských krizí a následných válek a prohlašovali ho za "odepsaný v historicky krátké době".\nAdolf Hitler své mudrování o světě a lidstvu sepsal ve věznici Landsberg, kde si odpykával pětiletý trest za nevydařené povstání proti německé říšské demokratické vládě z listopadu 1923 /tzv. "pivní puč"/, avšak pro dobré chování byl již v prosinci 1924 podmínečně propuštěn. Své životní dílo nazval Mein Kampf /Můj boj/. Utrpěnou porážku Německa v první světové válce, "prohnilý plutokratický kapitalizmus", hospodářské a společenské krize, bídu, prostituci a další nešvary označil za Zlo, za které mohou "podřadné rasy", zejména Židé.\nOproti největšímu nacistickému "mysliteli" a v létech 1933 - 1945, Vůdci německého národa Adolfu Hitlerovi, komunističtí filosofující vůdci v carském a později Sovětském Rusku, soudruzi Lenin se Stalinem, zpočátku za "hlavní překážku světového pokroku" označovali pouze buržuje - kapitalisty. Později však, po druhé světové válce, v etapě tzv. "rozvinutého třídního boje", "nejnadanější Leninův žák", již zmíněný J. V. Stalin, dle svých nových "vědeckých poznatků", k původnímu třídnímu nepříteli - buržujovi, přiřadil stejného nepřítele, na kterého poukázal ve svém životním díle Adolf Hitler, tedy Židy. Stalin ale ve své "vědecké terminologii", oproti neskrývanému židobijci Hitlerovi, svůj antisemitizmus "dialekticky zastírá". Nehovoří o "zločinných Židech", nýbrž o "zločinných Sionistech". Rozdíl v jejich antisemitizmu je v tom, že u německého vůdce je nenávist k Židům radikálnější a oproti Stalinovi jí nijak nezastírá.\nZdá se až neuvěřitelné, zarážející nebo legrační, že někdo v minulosti a i v současnosti mohl a dosud může takovým nesmyslům a demagogickým primitivnostem věřit a propadnout, podřídit jim svůj život a znásilňovat tím druhé, nebo jako dnes - některou z totalitních teorií aspoň druhé otravovat, byť třeba jen na internetu.\nV současné české společnosti se setkáváme se zastánci komunizmu nejen u zřejmých primitivů, ale i u vzdělaných intelektuálů, například jakými jsou - předseda KSČM, pragmatický politik - soudruh JUDr. Vojtěch Filip /1955/, nebo stranický, v čase a prostoru ne zcela vždy zorientovaný komunistický myslitel, soudruh PhDr. Miroslav Ransdorf, CSc., /1953/, a jiní.\nPro analyticky myslícího člověka je opravdu pozoruhodné a zarážející, jak oba "géniové zla", Hitler a Stalin, kteří po uzavření paktu o přátelství proti sobě vedli v létech 1941 - 1945 s ohromnými armádami nelítostnou zničující válku, přes oficiální údajně "nesmiřitelně protichůdné politické teorie" - nacizmus versus komunizmus, se posléze shodli nejen na téměř všech metodických postupech a praktikách /viz dále v textu/, ale dokonce i na stejném "společném nepříteli" - na Židech.\nPokud však domyslíme co již bylo řečeno, že nacistická i komunistická ideologie jsou principiálně založeny na stejném racionálním, nepochybně objektivním vědeckém poznatku anglického přírodovědce Charlese Darwina /1809 - 1882/ o biologických vývojových procesech, pak už neudivuje množství systémových shod mezi údajně "protichůdným" nacizmem a komunizmem.\nObě ideologie si ambiciózně nárokovaly být konečně nalezenou "vědeckou cestou" k pokroku nejdříve vlastního národa a následně celého lidstva. Hitler, jakož i Leninův pokračovatel Stalin, shodně hlásali, že jejich konečné vítězství je objektivně historicky dáno a bude se konat i proti vůli pochybujících a nesouhlasících. Ti pochopitelně, musí být pro "blaho německého národa" v případě Hitlera a pro "blaho světového proletariátu" dle Stalina, umlčeni, nejlépe pochopitelně fyzickou likvidací, pokud možno i s potomky, protože ti se mohli narodit "geneticky narušení".\nZ hlediska obou totalitních vůdců samozřejmě bylo praktické, pokud by "nepřátelé režimu" mohli být využiti pro státní hospodářství upracováním k smrti, než být pouze zastřeleni, oběšeni, či umučeni při výslechu. Tyto myšlenky soudruha Stalina vedly k zakládání pracovních táborů. Těmito, pro totalitu charakteristickými účelovými institucemi, soudruh Stalin předběhl kolegu Hitlera. Stalinské gulagy vzniklé v počátku třicátých let v SSSR se staly vzorem pro Hitlerovy koncentrační tábory v Německu /x1, x2/.\n/x1/ Autorská poznámka: Nemylme se o našich českých, údajně "holubičích povahách". Podobné moudrosti, jak zatočit s "nepřáteli státu", které světu představili zločinci Hitler a Stalin, u nás hlásal pod heslem - "Když se kácí les, tak létají třísky", Stalinův obdivovatel, propagátor a žák - soudruh Klement Gottwald /1896 - 1953/. Když se v únoru 1948 ujal budování komunizmu podle Stalinova vzoru, pracovní tábory po vzoru stalinských gulagů, které si v ničem nezadávaly s nacistickými koncentráky, dle některých pamětníků prý byly i horší, v Československé republice, osvobozené od nacistů, vyrůstaly jako "houby po dešti". Nejen na Jáchymovsku, Příbramsku ale v celé ČSR.\n/x2/ Proslulý nacistický zločinec Hitler se nenechal zahanbit svým kolegou - komunistickým zločincem, sovětským státníkem Stalinem, který jako první zřídil vyhlazovací pracovní tábory. Totalitní Hitlerovo Německo získalo nad krutým Stalinovým SSSR děsivou prioritu v realizaci holokaustu - v budování vyhlazovacích táborů, do kterých byli práce neschopní Židé sváženi z celé Evropy a hromadně likvidováni v pecích konstruovaných za uvedeným účelem. Jejich tělesné zbytky byly dokonce průmyslově zpracovávány - na výrobu mýdla, ozdobných předmětů jako kožená stínítka na lampy, apod. Nemluvě o využívání drahých kovů z těl obětí - zlatých zubních protéz a pod.\nJak již bylo řečeno, není nic nepochopitelného na tom, že ke své propagaci, k uchopení moci a prodlužování neužitečné existence, nacizmus i komunizmus používají principiálně shodné metody, organizační struktury a stejné mocenské nástroje a mechanizmy.\nOba systémy shodně stavějí především na nezbytném masivním užívání lži. Nacisté princip státní lži nazývali "nordická lest", zatímco komunisté neustálé změny svých stanovisek, popírání vlastních názorů a slibů a "vymývání mozků" a další způsoby klamání domácí i zahraniční veřejnosti, označovali jako "dialektický materializmus".\nPrincipiální shody nacizmu a komunizmu lze konstatovat v následujících charakteristických skutečnostech\na/ společná nenávist ke svobodomyslným občanům a proti USA, jako hlavnímu představiteli demokratického tržního státního systému - u nacistů nazývaným plutokratizmus, u komunistů kapitalizmus\nb/ společný antisemitizmus /stalinští komunisté pro Židy v této souvislosti používají eufemistické označení "Sionisté"/\nc/ víra, že společenský pokrok nastane po odstranění "vnitřního nepřítele". U nacistů jsou vnitřním nepřítelem Židé, u komunistů "vykořisťovatelé", ale Židé také. Komunisté Židy však označují jako "Sionisty"\nd/ neřešitelné vzájemné neshody totalitních představitelů vznikající krátce po uchopení moci. Řešení názorových neshod neprobíhá civilizovaným způsobem, nýbrž vražděním oponentů z vlastních řad. U Hitlera to byl nacistický spolubojovník a přítel Ernst Rohm a spol., které nechal zavraždit během "noci dlouhých nožů" v roce 1934, u Lenina a Stalina šlo o spolubojovníka židovského původu - komunistu Trockého a jeho příznivce, u Gottwalda to byl popravený komunista Clementis, na doživotí uvězněný komunista Husák a spol.\ne/ shodný způsob manipulace s míněním občanů - "vymývání mozků", praktikováním masivních lží při využití nejmodernějších technických prostředků - tisku, rozhlasu, kina a v obou režimech později i televize.\nf/ zřizování gulagů a koncentračních táborů pro ekonomické využití fyzicky zdatných "nepřátel státu", místo jejich fyzické likvidace popravou, či umučením\nMetody nástupu k moci jsou u obou zrůdných ideologií také shodné. Nacisté, stejně jako komunisté, nejdříve ideologicky útočí na stávající demokratický politický a společenský řád. Nejprve nesmiřitelně kritizují demokratické základní principy, podle kterých jsou konstituovány tradiční netotalitní státy s tržní ekonomikou a práva a povinnosti jejich občanů.\nNásledně pak rozvracejí demokratický systém buď zákeřně - tzv. "parlamentní cestou", jako Hitler, když po požáru "Říšského sněmu" v roce 1933 legitimní cestou posílil své osobní pravomoci a stal se neomezeným diktátorem, nebo Gottwald v ČSR v únoru 1948, když jako komunistický premiér cíleně vyvolal vládní krizi a nezorientovaného nemocného demokratického prezidenta Beneše donutil ke jmenování komunistické vlády.\nDalším způsobem nastolení nacistické i komunistické totalitní moci je revoluce, čili násilný protivládní puč. Tak byla s hrdlořezskou krutostí nastolena moc komunistů v roce 1917 v carském Rusku, soudruhy Leninem, Stalinem, Trockým a dalšími bolševickými fanatiky. Tuto metodu, částečně použil rovněž Klement Gottwald při komunistickém puči v ČSR v roce 1948, nasazením tzv. "lidových milicí" proti revoltujícím vysokoškolákům.\n"Principiálně čistý" způsob nastolení totality násilným pučem, který vyšel zločincům Leninovi se Stalinem v Rusku v roce 1917, se však zločinci Hitlerovi při shora zmíněném "pivním puči", v Německu v roce 1923, nevydařil. Nastolení nacistické diktatury v demokratickém Německu pak Hitler uskutečnil až zmíněnou parlamentní cestou v lednu 1933.


Villa Indah Ubud - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Bali\nMáte dotaz pro Villa Indah Ubud?\nVilla Indah Ubud – podrobnější informace\nUmístěný v krásné oblasti Ubud hotel Villa Indah Ubud je známý svou pohostiností v památky, lázně, kultura centru města Bali. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Návštěvníci hotelu se mohou kochat cestováním po hlavních městských atrakcích: Lobong Kurz vaření, Alila Ubud Gallery, Kuluk Gallery.\nVyužijte bohatství bezkonkurenčních služeb a vybavení v tomto hotelu ve městě Bali. Nejlepší zařízení hotelu obsahují Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, Wi-Fi na veřejných místech, parkoviště, pokojová služba, přeprava do hotelu / na letiště.\nKvalita ubytování v hotelu byla pečlivě stanovena na nejvyšší stupeň komfortu a pohodlí. V některých pokojích hosté můžou využívat televize s plochou obrazovkou, soukromý bazén, Wi-Fi připojení k internetu (bezplatné), klimatizace, stůl. Hotelové zařízení jako venkovní bazén, lázně, masáž, zahrada jsou ideálními místy k relaxaci a uvolnění po náročném dni. Objevte poutavou kombinaci profesionálních služeb a široké škály vybavení v Villa Indah Ubud.\nVšichni cestovatelé (43)Hosté na služební cestě (1)Páry (29)Jednotlivci (5)Rodiny s malými dětmi (3)Rodiny se staršími dětmi (1)Skupiny (4)


Rozhovor s Robertem Krupičkou - Livigno 2017 - Trailrun.cz\nRozhovory 21. 06. 2017\nRobert Krupička na SWS: „V Livignu jsem prošel peklem“\nJak už asi víte, Robert Krupička si v neděli 18. června 2017 doběhl pro skvělý 5. místo ve Skymarathonu v Livignu (36 km/3100 m), kterej je součástí světové skyrunningové série SWS. Původně jsem měl jet do Livigna taky, ale jsem tele a nepohlídal jsem si platnost cestovních dokladů, takže jsem o závodu nemohl informovat přímo v průběhu. Dal jsem teda dokupy aspoň krátkej rozhovor takhle na dálku.\nTakže první otázka je víc než jednoduchá. Jak je možný, že seš tak dobrej? :)\nProtože trénuju na Bukovce ☺\nPřed závodem jsi mi psal, že seš nějakej zataženej a že to bude spíš turistika. Poprvý jsem tě taky viděl závodit se Salomon běžeckou vestou. Jak to teda bylo? Fakt ses necítil?\nPřijeli jsme do Livigna hlavně pojezdit na kole, ale samozřejmě jsem skymarathon chtěl běžet co nejlépe. Každopádně zdejší technicky náročná, ne moc běhavá a dlouhá trať ve vysoké nadmořské výšce pro mě není ideální. Byl to jeden ze dvou nějtěžších závodů, který jsem zatím běžel. Tak jsem k tomu přistoupil defenzivněji a spíš tak, že to pojmu turisticky a jak to půjde tak to půjde.. Proto jsem si i vzal baťůžek ☺\nVěděl jsem, že 3 hodiny dám v pohodě, ale 4 hodiny už byly trochu nad moje síly…\nMůžeš popsat, jak závod probíhal?\nPo startu, který byl už v 8 ráno, se běželo pohodičkové tempo cca 4km po rovině. Při náběhu do terénu na jednokolejnou stezku jsem bohužel trochu zaspal a ocitl jsem se cca na 25. místě bez možnosti se lehce dostat dopředu. Každopádně jsem to neřešil ikdyž jsem si říkal, jestli závodím, nebo jdu na výlet☺ Postupně jsem se dostal až do skupiny od 7.–11. místa. Pak přišla pasáž, kde se pořadí neustále míchalo - byl to seběh a výběh na nejyšší bod trati a bylo to asi to nejtechničtější, co jsem kdy v závodě běžel. Ono jít tam turisticky, byla by to celkem pohoda, ale když se snažím stíhat ty nejlepší skyrunnery, tak to bylo občas z mé strany v sebězích až přes čáru☺ Z nejvyššího bodu trati, kde jsem se už prokousal do skupiny na 3.–7. místě následoval dlouhý a těžký seběh s jedním extrémním suťovištěm, kde měl svah sklon snad 45 %. Fakt síla! V první půlce seběhu jsem se opět propadl někam na hranu první desítky, ale v běhavějších pasážích, až pod poslední výrazný výběh jsem se vrátil na 7. místo. No a ve stoupání na Carosello jsem se propracoval až ke Španělovi, se kterým jsem poklusával na 3.–4. místě směr cíl. 3:15 závodu dobrý, pohoda – je to úplně jiná intenzita, než při třeba hodinovém kopci. Při tomto závodě se dá v podstatě neustále mluvit ☺ No a původně měl tento závod trvat tak 3,5 hodiny, ale nakonec se závěr podařilo organizátorům řádně opepřit výživnými vlnami s až 100m převýšením a to mi už na posledních 45 minutách rozuměj 6 km neudělalo dobře na žaludek, a stejně tak mě začaly chytat křeče. Takže jsem si v závěru opravdu hrábnul a chvílema jsem už ani nevěřil, že to doběhnu. Závod byl nakonec o 2 km delší a o 300 m vyšší převýšení oproti původnímu plánu.\nCo výběhy a seběhy? Psal jsi mi, že v sebězích to soupeři strašně prali.\nNo tady v Livignu se ty výběhy úplně dvakrát běhat nedají, ale spíš jsem v nich získával, krom prvního stoupání, kde jsem (jak píši výše) trochu zaspal a musel se postupně prokousat asi z 25. místa dopředu. Na rovinatějších místech jsem cítil, že mám oproti ostatním na vrch. V normálních, i když těžkých sebězích také bez problému. Pouze v brutálních a nebezpečných sebězích či úsecích jsem evidentě ztrácel. Každý je trochu silnější v něčem jiném a je to tím pádem i součástí taktiky a předzávodní strategie.\nČtyři hodiny je už docela dlouhej závod. Jak jsi řešil jídlo a pití?\nSkoro jako na každý jiný závod. Snídaně 2 housky s medem, sebou 3 gely a soft flask s pitím do baťohu.Navíc jsem měl jednu ampuli magnézka. Na každé občerstvovací stanici jsem doplnil jonťák do soft flasku. Při 4 hod. závodě si myslím jíst není potřeba. Každopádně jsem se žaludečním potížím v závěru nevyhnul…\nPeklo bylo v neděli v Livignu :)\nAsi zbytečná otázka, ale pro jistotu - v jakejch botách jsi běžel? :)\nJako vždycky jsem šel v Salomonech :) - tentokrát v novém modelu Salomon S-LAB Sense 6 ve verzi s jemnějším vzorkem. Suprová lehká bota, skvěle větrá a v podešvi má kevlarovou vrstvu, která chrání chodidlo. Nejdřív jsem si trochu říkal, jak na tom budu v těžkých kamenitých sebězích, ale nakonec se ukázalo, že tyhle boty byly geniální volba.\nJaký je tvůj další plán v Livignu?\nKolo, kolo a Val Viola Skyrace při odjezdu.\nRobert s parťákem dva dny po závodě vyjel z obou stran na Passo Gavia. Co dodat? :)\nA co další závody SWS serie?\nNejbližší určitě Dolomites Skyrace!\nChceš něco vzkázat fanouškům Trailrunu?\nMakejte volové :)\nTo s těma volama jsem čekal. Díky za rozhovor :)


Tričko s potiskem Rybář | T-shock\n20 % sleva na vše kromě textilu při zadání kódu NE2PAD v košíku. Zbývá 2 dní 17 h 4 min.\nTenhle rybář asi muškaří. A co to muškaření vlastně je? Při muškaření je nástraha - umělá muška nahazována pomocí muškařské šňůry a prutu do místa lovu. Tímto způsobem lze ulovit většinu ryb, a to jak sladkovodních, tak mořských. Muškaření patří mezi etické způsoby lovu ryb, neboť není nutné pro ulovení ryby poškozovat či zabíjet jiné živočichy jejich nastražováním.


Penzion Gaudeo ubytování Štítary\nŠtítary , Štítary\npenziony a ubytování Štítary\nNástup na ubytování u nás v penzionu probíhá od 15:00:00 hodin a předat pokoj můžete v den odjezdu do 09:00:00 hod.\nPenzion Gaudeo stravování\nPopis okolí penzionu, Štítary a Lednicko-Valticko a Podyjí\nŘekne se Štítary , Lednicko-Valticko a Podyjí, ale kde Penzion Gaudeo hledat\nPrávě proto je zde i adresa ubytování: Penziony a restaurace GAUDEO Vranovská pláž 779 Štítary . Zaujala Vás naše nabídka ubytování, jsou pro Vás přijatelné i ceny našich služeb, neváhejte a pobyt rezervujte nyní.\nLoc: viz mapa\nPenzion Gaudeo Štítary Vám nabízí při pobytu následující služby: konferenční nebo společenská místnost pro 120 osob, TV místnost, přednáškový sál, informační služba, možnost vyprání prádla, bezpečnostní schránka, bezbariérový přístup, parkoviště u penzionu, internet na pokoji, ubytováni budete v nekuřáckém prostředí, cateringové služby, zajištění kulturních a sportovních akcí, úschovna jízdních kol, sekretářské služby.\nPři ubytování v tomto penzionu můžete zahrát si tenis, tenisový kurt je 500 m od penzionu, zacvičit ve fitness 500 m od penzionu, zapinkat stolní tenis 200 m od penzionu, uklidnit se při minigolfu 500 m od penzionu, nemusíte vozit kola, půjčovna kol je 300 m od penzionu, zacvičit si aerobik 100 m od penzionu, půjčovna sportovního vybavení je 300 m od penzionu, se potápět 100 m od penzionu.\nPenzion Gaudeo poskytuje ubytování zaměřené zejména na v létě vodní sporty, provozování letních sportů, turistiku, romantické pobyty, venkovské ubytování, kongresy, pobyty s dětmi, rybaření při pobytu, business, levné ubytování, ubytování v přírodě, ubytování ve vinařské oblasti.\nV oblasti gastronomie Penzion Gaudeo nabízí: restaurace, bar, zahrádka, sklípek 500 m od penzionu, pivnice.\nStručný výběr možných aktivit při ubytování: sauna 500 m od penzionu, noční klub 500 m od penzionu, diskotéka 500 m od penzionu, dětské hřiště 5 m od penzionu, kino 200 m od penzionu, houbaření, lov, rybolov, jízda na koni, solárium 500 m od penzionu, lázně - wellness 500 m od penzionu, whirlpool 500 m od penzionu, masáže 500 m od penzionu.\nPenzion Gaudeo má k dispozici níže uvedené pokoje.\nCeník ubytování Penzion Gaudeo\nPenzion Gaudeo zatím nemá vyplněny ceny ubytování, zkuste tedy jiné penziony Štítary .\nFotogalerie ubytování Penzion Gaudeo\nPenzion Gaudeo recenze na ubytování v Štítarech\nReference na ubytování Penzion Gaudeo\nNabízí Penzion Gaudeo kvalitní ubytování a služby spojené s ubytováním byly podle představ? A co ceny ubytování, odpovídaly tomuto záznamu?\nPodělte se o své dojmy z ubytování a poskytovaných služeb v tomto penzionu. Pomůžete tak třeba váhajícím návštěvníkům při rozhodnutí rezervovat Penzion Gaudeo na dovolonou nebo wellness víkend.\nMáte-li opačný názor než jsou zveřejněné reference na ubytování Penzion Gaudeo můžete okamžitě reagovat.\nPři hodnocení hotelu uveďte prosím termín pobytu. Tento termín bude prověřen zda rezervace ubytování byla odeslaná na Penzion Gaudeo z penziony.awellness.cz, byla penzionem potvrzena resp. pobyt byl na penzionu odubytován.\nRezervujte Penzion Gaudeo\nVybrané penziony v blízkém okolí Štítar\nPenzion Nova Chvalatice\nPenzion Lukov Lukov\nVšechny penziony Štítary\nSdílet Penzion Gaudeo\nChcete-li mít na svém webu odkaz na Penzion Gaudeo a posílit tak funkčnost této reklamy na kvalitní ubytování, které zajisté Penzion Gaudeo nabízí, zkopírujte si celý následující kód:\nPenzion Gaudeo je v katalogu penziony.awellness.cz\nPenzion Gaudeo je v katalogu penziony.awellness.cz\nPrávě připojeno - 393 hostů


16 okouzlujících destinací ve Francii, které můžete navštívit za svého života - Francie - 2022\nHlavní › Francie › 16 okouzlujících destinací ve Francii, které můžete navštívit za svého života\n"Každý muž má dvě země - svou vlastní a Francii." Tato slova pronesl Thomas Jefferson, třetí prezident Spojených států a vášnivý Francophile.\nAť už je to apokryfní nebo ne, jistě existuje jádro pravdy k těmto slovům, protože se zdá, že by žádné místo na Zemi nemělo inspirovat cestovatele tak, jak to dělá Francie: pouliční lampy a dlážděné Paříže, Alpy zasněžené sněhem, líbané sluncem Riviéra, zámecké břehy Loiry - každá má lesk, který láká spisovatele, umělce, hudebníky a filozofy z celého světa (nemluvě o zhruba 90 milionech „pravidelných“ návštěvníků).\nSamozřejmě, když uvažujeme o turistických cílech země, prezentuje se řada měst, měst a regionů, ale následující způsob vyniká způsobem, jakým zachytili světovou představivost.\nŽádný jiný region v Evropě, dokonce ani Toskánsko, nevyživoval naše sny a smyslné požadavky. Provence je hřiště, protože Římané rozptýlili arény a divadla po celé krajině. Když papežové ze 14. století uprchli z Avignonu do Říma, jejich zájmy byly výrazně legitimnější než liturgické: Petrarch popsal současného Avignona jako „průchod zlozvyků“. A život v této oblasti může stále plynout nepřetržitě od duchovního k smyslnému.\nP rovençal trhy si bez námahy získávají pověst barev, křivek a chtíčem vyvolávajících zobrazení. A region splňuje další sliby - kanoistiku a horolezectví, pěkně posazené vesnice a staré bloky, které do hry pétanque přinášejí moudrost předků. Turisté jsou nyní početní a vítáni. Zachovávají však pouze chodící části. Provence zůstává převážně Provençal, jeho vesnice stále drží pohromadě rodina a farmářství, slavnosti a spory kolem fontány.\nJednotný pískovec budov Haussmann, hojnost pozlacených historických památek a zářivá Seina a její elegantní mosty z Paříže zřejmě učinily nejznámější a nejromantičtější panoráma města na světě. Přestože město nosí svou historii - monarchii, revoluci, vzpouru a umělecké inovace - s charakteristickým stylem, stále více se dívá do budoucnosti a ven do zbytku světa.\nFrancouzi láskyplně nazývají svou milovanou domovinu „l'Hexagone“, protože má výrazný šeststranný tvar. Každý roh Francie má svůj vlastní jedinečný charakter: drsné a venkovní francouzské Alpy, sluncem zalité a pomalé Provence, okouzlující a nádherné pobřeží Côte d'Azur a Alsasko s perfektně osazenými vesničkami zasazenými do kopců pokrytých révou.\nPaříž a Versailles jsou destinace pro první cestu do Francie. Mezi další klasické cestovní trasy patří zastávky v módních přímořských letoviscích, pohádkové hrady a slavné gotické katedrály. Další zážitky z cesty jsou objeveny na venkově, například na statcích v Burgundsku, rybářských vesnicích v Bretani a v lesích Pyrenejských hor.\nOd kulturních měst po malebnou krajinu prozkoumejte tuto rozmanitou zemi s naším seznamem nejlepších míst k návštěvě ve Francii.\nPanoráma města Paříže Včetně Hôtel des Invalides a Eiffelovy věže\nPaříž je oceněna za svou eleganci a radost ze života a je velkým evropským hlavním městem naplněným architektonickými díly, jako je Eiffelova věž a katedrála Notre-Dame . Louvre (jedno z nejlepších muzeí v Paříži), které odráží bohaté dědictví města, obsahuje výjimečnou sbírku výtvarných umění, zatímco Musée d'Orsay a Musée de l'Orangerie zobrazují poklady francouzského impresionistického umění. Dalšími kouzly Paříže jsou atmosférické středověké čtvrti a půvabné bulváry. Mezi hlavní turistické zážitky patří nakupování v knihkupectvích v Latinské čtvrti, procházky po Champs-Elysées a sledování lidí z terasy kavárny na bulváru Saint-Germain-de-Prés .\nChcete-li vidět jeden z nejpůsobivějších paláců v zemi, mohou turisté podniknout 30 minut vlakem z Paříže do Versailles. Zámek Versailles zapsaný na seznamu UNESCO patří mezi nejlepší jednodenní výlety z Paříže. Tento bohatý palác ze 17. století, postavený pro Ludvíka XIV („Sluneční král“), je svědectvím o slávě a absolutní moci, která byla kdysi říší francouzských králů. Nádherná barokní fasáda zámku, oslnivá síň zrcadel a formální zahrady zdobené fontánami umožňují návštěvníkům představit si scénu bývalého francouzského královského dvora.\nNa rozdíl od šedé oblohy v Paříži a severní Francii se Provence vyhřívá pod středomořským sluncem . Tato svůdná krajina má drsnou a zemitou přitažlivost. Zvlněné kopce jsou pokryty mozaikou malých farem, olivových hájů, slunečnic a levandulových polí . Vzduch voní vůní rozmarýnu, šalvěje a tymiánu, bylin, které rostou hojně a používají se v místní kuchyni. V této snové krajině našli impresionističtí malíři inspiraci k vytvoření živých uměleckých děl.\nNávštěvníci jsou okouzleni vesnicemi perchés, které korunují vrcholky Provence: Saint-Paul-de-Vence, zděné středověké město, které je kousek autem od mnoha oblíbených turistických míst Côte d'Azur, jako je Eze, a malebných Gordes, které patří mezi nejlepší destinace v Luberonu.\nV srdci Provence se nachází tradiční atmosféra na ulicích ve stínu stromů a ve venkovních kavárnách Aix-en-Provence na festivalech v Arles; a starým mořským přístavem v Marseille. Nechybí ani Palais de Papes v Avignonu; lákavé plážové letovisko Saint-Tropez; a římské divadlo v Orange, jedno z úžasných míst Haut-Vaucluse.\n3. Pobřeží Azur\nVillefranche-sur-Mer (Jednodenní výlet z Nice) na Azurovém pobřeží\nCôte d'Azur ( Francouzská Riviéra ) je okouzlující úsek pobřeží Středozemního moře pojmenovaný pro své hluboké azurově modré vody. Obloha je často také fascinujícím cerulským odstínem, a to díky slunečnému počasí po většinu roku v této oblasti jižní Francie.\nPobřeží Côte d'Azur začíná v Saint-Tropez (překrývající se s oblastí Provence) a sahá až do Mentonu, méně než 30 kilometrů od hranice s Itálií. Côte d'Azur stal se populární s Brity jako zimní středisko ve dvacátých létech. V současné době je to rušný (a přeplněný) cíl letní dovolené. Jaro a podzim přinášejí mírnější počasí a tišší a příjemnější atmosféru.\nCôte d'Azur má pro každého něco . Nice je místem, kde si můžete užít dobrý život, navštívit umělecká muzea a projít se po dlážděných ulicích a palmovými třásněmi. Mnoho špičkových výletů z Nice nabízí krásy moře a kulturní atrakce. Cannes (proslulý svým filmovým festivalem) a Monako jsou bludná letoviska, doplněná o bohaté rekreační vily, luxusní hotely, gurmánské restaurace a jachty naplněné přístavy.\nSaint-Tropez (kdysi jen typická provensálská rybářská vesnice) má ve svém starém přístavu jachty s miliony dolarů, stejně jako exkluzivní soukromé pláže, ale veřejné pláže přitahují pravidelné turisty. V Antibes se milovníci přírody a milovníci slunce vyhřívají na rozsáhlých písečných plážích.\nV malebném pastoračním regionu Normandie, v krajině jabloňových sadů, lesů a pastvin pro krávy, posetých historickými hrady a obrazem dokonalými městy, patří Mont Saint-Michel k největším turistickým atrakcím Francie a je jedničkou na seznamu turistických destinací v Normandii .\nTento malý skalnatý ostrůvek u pobřeží Normandie, známý jako „Nebeský Jeruzalém“ a „Pyramida moří“, se může pochlubit opatstvím zapsaným na seznamu UNESCO, které bylo postaveno mezi 11. a 13. stoletím. Vynikající gotický opatský kostel byl důležitým středověkým poutním místem. Dnešní poutníci stále vedou cestu a při odlivu procházejí pěšky přes záliv Saint-Michel.\n5. Zámky v údolí Loiry\nJako scéna pohádky je údolí Loiry bujnou lesnatou krajinou posetou nádhernými hrady podél jemně tekoucí řeky Loiry. Údolí Loiry, které se rozkládá na 280 km, od Sully-sur-Loire po Chalonnes-sur-Loire v Anjou, je největším místem zapsaným na seznamu UNESCO ve Francii . Region se může pochlubit neuvěřitelně bohatým kulturním dědictvím. Během 15. a 16. století zde francouzští králové vybudovali honosnou zemi, která zde ustoupila čistě pro zábavu a zábavu.\nExtravagantní zámky, jako je grandiózní zámek Château de Chambord a symbolický zámek Chenonceau, nabízejí nahlédnutí do bohatství francouzského soudu z období renesance. Francouzští šlechtici a elity také postavili honosné zámecké domy, jako je majestátní zámek Cheverny a zámek d'Azay-le-Rideau v idylickém prostředí s vodním příkopem.\nPro rodiny s dětmi je Parc M ini-Châteaux v Amboise úžasným cílem. Tento rozkošný a vzdělávací zábavní park se rozkládá na dvou hektarech lesů a obsahuje více než 40 replik zámků Loire postavených v měřítku 1/25. Děti rádi prozkoumávají zámky s velikostí pro děti navržené s autentickými detaily.\n6. Reims a jeho velkolepá gotická katedrála\nReims je oprávněně zařazen do francouzského seznamu „ Villes d'Art et d'Histoire “ („Města umění a historie“). Ze tří světových památek UNESCO je nejznámější katedrála Notre-Dame de Reims, kde byli korunováni francouzští králové. Joan z Arku doprovázel Karla VII. (Dauphin) zde v červenci 1429, aby byl pomazán za krále.\nSlavná katedrála ze 13. století je skvostem vrcholné gotiky. Oslnivý exteriér nabízí hojnost létajících buttress a tvarovaných andělů, zatímco prostorný interiér má slavnostní atmosféru spirituality. Mezi další památky zapsané na seznamu UNESCO patří Palais du Tau, arcibiskupský palác ze 17. století a Basilique Saint-Rémi z 11. století.\nMalebná pobřežní oblast, Bretaň, má bohaté námořní dědictví v historických přístavních městech: Saint-Malo, obklopená starými hradbami; středověké hlavní město Nantes; a opevněnou Concarneau ze 14. století. Přímořské letovisko se může pochlubit také stylovými plážovými letovisky, jako je módní Dinard na Côte d'Emeraude a La Baule na ústí řeky Loire.\nKrajina je dramatická a nedotčená, s odlehlou písečnou pláží a skalnatým pobřežím, kde divoké vlny Atlantiku naráží na břeh. V tichých zátokách a na malých větrných pobřežních ostrovech jsou zasazeny malebné stoleté rybářské vesnice .\nBretonská kultura sleduje svůj vliv zpět ke Keltům (místní dialekt souvisí s gaelskými). Podobně jako Irsko je to země mytologie a legend. Dnes je Bretaň silně katolická. Místní obyvatelé slaví starobylé náboženské zvyky zvané „ milosti “, speciální festivaly, kdy měšťané nosí staromódní regionální kroje.\nMístní kuchyně je stejně zajímavá, zaměřená na mořské plody a pikantní pohankové palačinky . Bretaň má také slavné regionální pečivo „ kouign-amann “, máslové pečivo vyrobené z croissantového těsta, které je vrstvené posypané cukrem, má vlhké dortové centrum a křupavý karamelizovaný vnější povrch.\n8. Biarritz a Saint-Jean-de-Luz\nBiarritz je směsicí pařížské elegance a přírodní krásy. Jedná se o luxusní přímořské letovisko s nádhernými plážemi. Biarritz byl oblíbený císařovnou Eugénie, která milovala tuto pobřežní oblast Baskicka . Jako místo svého císařského sídla, Villa Eugénie, si vybrala písečnou stráň s výhledem na Biskajský záliv.\nTento palác z druhé říše byl přeměněn na luxusní ubytování, Hôtel du Palais, s přímořskou gastronomickou restaurací. Nedaleko hotelu se nachází písečná pláž Grande Plage, která od Belle Epoque přitahuje opalovače. Plage du Miramar je další ohromující pláž lemovaná barevnými pruhovanými cabanas a slunečníky v létě.\nHistorický rybářský přístav Saint-Jean-de-Luz, oblíbený letní cíl s plážemi vhodnými pro rodiny, se nachází jen půl hodiny jízdy od Biarritzu. Tradiční baskická vesnice Espelette, která cestuje do vnitrozemí 25 km od Biarritzu . Tato malá vesnice se může pochlubit typickými hrázděnými, červeně zavřenými baskickými domy zdobenými řadami sušených červených paprik zvaných Piment d'Espelette (ceněné pro použití v baskické kuchyni).\nVe španělské baskické zemi, 50 km autobusem, autem nebo vlakem z Biarritzu, je San Sebastian živé město na pobřeží, které potěší návštěvníky svou elegantní architekturou, písečnými plážemi a tapas pro labužníky.\n9. Památky Joan of Arc v Chinonu, Rouen a Orléans\nJoan of Arc Monument v Place du Matroi v Orléans\nFrancouzská národní hrdinka Joan z Arku vedla zemi k vítězství během sto let války, když jí bylo pouhých sedmnáct. Její božsky nařízené poslání, které bylo poučeno nebeskými hlasy, je stále inspirací pro věřící.\nPozoruhodný příběh Joan z Arcu začal v Chinonu, kde 9. března 1429 šla potkat Karla VII. (Dauphin) na Forteresse Royale (středověký hrad), aby ho informovala o jeho právu na korunu. Díky svému bohatému dědictví je Chinon uveden jako „ Ville d'Art et d'Histoire “. Na náměstí lemovaném stromy stojí Jeanne d'Arc monumentální bronzová jezdecká socha Joana z Arku, která je vyobrazena jako hrdinský vojenský vůdce.\nMezi hlavní atrakce údolí Loiry je Orléans další nezbytnou zastávkou na stezce Joan of Arc. Během obléhání roku 1429 bylo město zachráněno „Maid of Orléans“. Poté, co vedl Francouze, aby porazil anglickou armádu, přišla Joan z Arku k městské katedrále Sainte-Croix, aby se modlila. Okna z barevného skla katedrály z 19. století popisují historii Joan z Arku.\nV hrázděném domě z 15. století vystavuje Maison de Jeanne d'Arc exponáty o Joanovi z Arku, který je katolickou církví nyní považován za svatého. Bronzová jezdecká socha Joana z Arku zdobí Place du Martroi v Orléans.\nTuristé se mohou dozvědět více o životním příběhu Joan of Arc na několika hlavních památkách v Rouenu. Na 13. století Tour Jeanne d'Arc (dungeon), památka starého města zámek, Joan z Arku byl uvězněn, hrozil mučením, dal na stopu, a obviněn z kacířství.\nOd tohoto neslavného procesu v roce 1431 a mučednictví byla Joan z Arku povýšena na světce. Eglise Jeanne d'Arc, která byla postavena na místě v Rouenu, kde byla na kůlu spálena Joan z Arku, vzdává hold dědictví svatého. Tento moderní kostel má vzestupnou střechu, která připomíná plameny.\n10. Alsaský region\nTiny Hamlet of Hunawihr v oblasti Alsaska\nHistorická města Štrasburk a Colmar mají spolu se stovkami alsaských vesnic zvláštní kouzlo starého světa, které je zcela odlišné od zbytku Francie. Architektura a atmosféra Alsaska byla ovlivněna sousedním Německem, jak je vidět v jasně malovaných hrázděných budovách a úctyhodných gotických kostelech. Štrasburk okouzlí návštěvníky svými úzkými dlážděnými ulicemi, malebnými kanály a zdobenou katedrálou. Colmar je typickým alsaským městem, plné zajímavých starých kostelů a tradičních domů s balkony s květinovými záhony.\nVenku těchto dvou měst je nedotčená krajina podhůří révy vinné. V údolích a podél řeky Rýn jsou malé vesničky příběhů a malebné vesnice. Trasa Alsace Villages je populární turistická trasa a je to nádherný způsob, jak prozkoumat tento region. Mnoho vesnic, jako je Hunawihr, Riquewihr, Ribeauvillé a Eguisheim, je uvedeno jako „Plus Beaux Villages de France“ (Nejkrásnější vesnice Francie) a mnoho obcí je označeno jako „ Villages Fleuris “ (Kvete vesnicím), protože zářivé květiny v květináči, které zdobí domy a ulice.\nFrancouzské Alpy se mohou pochlubit jednou z nejúžasnějších přírodních scenérií na světě. Majestátní Mont Blanc je nejvyšší hora v Evropě, ikonický vrchol zasněžený vrcholem, který stoupá na 4 810 metrů. V této výšce je vzduch čerstvý a krajina je vznešená, s křišťálově čistými jezery, dramatickými řítícími se vodopády, klidnými údolími a osvěžujícími borovými lesy.\nBěhem léta se návštěvníci hrnou do Alp, aby se vydali na pěší turistiku, cyklistiku a horolezectví. V zimě láká francouzské Alpy mnoho turistů na alpské lyžování, snowboarding a běh na lyžích. Dalšími věcmi, které se dělají během sněhové sezóny, jsou bruslení, jízda na saních se psem a staromódní jízda na saních .\nKromě velkolepého horského terénu má tento region také bohaté kulturní dědictví spojené s rodovým územím italského královského domu Savoy a také s historickým regionem Dauphiné . Krásná horská vesnice Chamonix (asi 15 minut jízdy od základny Mont Blanc) nabízí tradiční vysokohorské prostředí, zatímco Annecy (jen přes hodinu jízdy od Chamonix) má starobylý zámek, scenérii u jezera a pohádku prostředí.\nLázeňská města Belle Epoque, jako jsou Aix-les-Bains a Evian-les-Bain, poskytují dokonalý zážitek z relaxační dovolené v rozmazlovaných termálních lázních a luxusních hotelech.\nPravěká malba v jeskyni Lascaux\nRegion Dordogne je jedním z nejlepších míst k návštěvě ve Francii pro prohlížení prehistorických jeskynních maleb. Lascaux jeskyně zapsaná na seznamu UNESCO v Dordogne's Vallée de la Vézère obsahuje mistrovská díla paleolitického umění vytvořená člověkem Cro-Magnon. Přestože byla jeskyně pro veřejnost uzavřena, aby se předešlo poškození, návštěvníci si mohou prohlédnout repliku původní jeskyně na nedalekém místě Lascaux II (v Motignacu) a dozvědět se více o prehistorických obrazech zvířat v Mezinárodním středisku jeskynního umění . Grotte de Rouffignac je také v údolí Vézère zdoben obrazy koní, krav, bizonů, jelenů, koz a mamutů.\nJednou z hlavních atrakcí pyrenejského regionu je Grotte du Mas d'Azil, obrovská jeskyně zdobená kresbami z období magdalénštiny a azilie. Tato turistická atrakce hluboko v Pyrenejích nabízí výlety s průvodcem a vstup do nedalekého Musée de la Préhistoire .\nAsi hodinu jízdy od jeskyně Mas d'Azil, Grotte de Niaux má také pozoruhodné paleolitické umění datující se od 14 000 do 10 000 př.nl. Grotte de Niaux je přístupný veřejnosti pro prohlídky s průvodcem (rezervace nutná). V blízkosti města Tarascon-sur-Ariège odhaluje Grotte de Lombrives fascinující starodávnou historii a Grotte de Bédeilhac oslňuje svým vzácným prehistorickým uměním z doby Magdalenien.\n13. Rocamadour: Středověký poutní cíl\nRocamadour: Středověký poutní cíl\nRocamadour, usazený na čirém útesu v přírodním parku v oblasti Dordogne, usiluje o nebe. Toto nezapomenutelné místo bylo třetím nejdůležitějším křesťanským poutním místem v 11. století a důležitou zastávkou na poutní cestě Camino de Santiago.\nVesnice má sedm středověkých svatyní. Nejznámější je Chapelle Notre-Dame (Chapelle Miraculeuse), která má vzácnou „Černou Pannu“ (Notre-Dame de Rocamadour), postavu Panny Marie vyřezávané z ořechového dřeva, které po staletí přirozeně ztmavlo a je spojeno s zázraky. Basilique Saint-Sauveur je největší kostel Rocamadour a je historickou památkou zapsanou na seznamu UNESCO.\nDo hodiny a půl jízdy autem od Rocamadouru jsou dva další zajímavé turistické cíle: Limoges (145 km daleko) je „Ville d'Art et d'Histoire“ („Město umění a historie“) a je jedním z nejlepší destinace v regionu Limousin. Périgueux (115 km daleko), v regionu Dordogne, je historické město, které se datuje k římské době, která byla také na Camino de Santiago.\nRegion Bordeaux je krásný bukolský kout Francie, kde velkolepé hrady předsedají zvlněným kopcům pokrytým révou. V regionu jsou dvě výjimečná místa světového dědictví UNESCO : elegantní město Bordeaux s více než 350 budovmi klasifikovanými jako historické památky a malá venkovská vesnice Saint-Émilion, 51 km od Bordeaux. S bohatým křesťanským dědictvím sahajícím do 8. století je Saint-Émilion plný pozoruhodných kostelů a klášterů.\n15. Oblast Burgundska: kvintesenční Francie\nBurgundsko je idylická krajina bujných lesů a zvlněných kopců posetých působivými památkami. Románské kostely, starobylá města a inspirující stará opatství svědčí o bohatém kulturním dědictví. Největší atrakcí je historické město Dijon s jeho aristokratickými paláci; půvabné středověké město Beaune ; a monumentální opatství Cluny, které bylo největším kostelem v křesťanství až do 16. století, kdy byla v Římě postavena bazilika svatého Petra.\nKromě své neuvěřitelné historie je Burgundsko vyhlášeno gastronomií. Tradiční kuchyně zahrnuje repertoár slavných specialit, jako je escargot, Boeuf Bourguignon (hovězí Burgundsko) a Coq au Vin .\nHornatá oblast Pyrenejí je místem inspirujícím duši, které nabízí jak přírodní nádheru, tak duchovní zázraky (včetně mnoha posvátných poutních míst). Cirque de Gavarnie zapsaná na seznamu UNESCO je přírodní verzí katedrály. Tvoří půlkruh, úžasné vápencové skalní stěny o výšce 1 700 metrů jsou zahaleny dramatickými vodopády, které se shlukují do říčních řek a klidných potoků.\nCelý region Hautes-Pyrénées je součástí národního parku Parc National des Pyrénées, který hraničí se Španělskem. V parku jsou turistické stezky bujnými lesy a zelenými údolími. Během zimy jsou francouzské Pyreneje oblíbeným cílem sjezdového lyžování.\n17. Lourdes: Největší katolické poutní místo ve Francii\nLourdes: Největší katolické poutní místo ve Francii\nLourdes, zasazený do podhůří Pyrenejí, je nejdůležitějším katolickým poutním místem. Miliony návštěvníků přicházejí každý rok do Lourdes pro duchovní inspiraci. Někteří přicházejí koupat se ve vodě v naději na zázračné léčení . Pro věřící je Lourdes známá 70 potvrzenými zázraky, které se zde vyskytly.\nHlavní poutní místa, Grotto (kde svatá Bernadette obdržela své božské vize) a Basilique du Rosaire jsou obklopeny klidným lesem a klidným bláznivým potokem. Mariánské průvody se konají každý večer v 21 hodin od dubna do října. Průvod stovek poutníků, kteří drží svíčky, je úchvatným pohledem.\nVenkovní posezení v restauraci „Bouchon Lyonnais“\nLákavá destinace pro labužníky k návštěvě, Lyon je v srdci francouzské gastronomie. Lyonnais kuchyně je známá svými lahodnými regionálními specialitami, jako jsou quenely (rybí knedlíky podávané ve smetanové omáčce), vydatná masová jídla, klobásy a saláty.\nTuristé si mohou vybrat z neuvěřitelného výběru gurmánských restaurací. Legendární tříhvězdičková restaurace Michelin, „Auberge du Pont de Collonges“, navazuje na odkaz slavného francouzského šéfkuchaře Paula Bocuse. Pro každodenní stolování umožňuje „Bouchons Lyonnais“ (tradiční bistra) návštěvníkům ochutnat autentickou místní kuchyni a zároveň si užívat příjemného a útulného prostředí.\nKromě dobrého stolování a epikurských specialit je Lyon bohatý na kulturní dědictví. Město zapsané na seznamu UNESCO se může pochlubit starodávnými římskými ruinami, atmosférickými středověkými čtvrtími a elegantními renesančními domy. Lyonovo muzeum Musée des Beaux-Arts je ve svém uměleckém bohatství na druhém místě v pařížském muzeu Louvre.\nVenkovská oblast Gascony a město Toulouse vyzařují dusné kouzlo jižní Francie. Slunečný a pomalý, Gascony (Le Gers) je nedotčená krajina s tradičním charakterem, která zůstala nedotčena moderností. Zvlněné kopce jsou pokryty mozaikou malých farem a poseté tichými malými vesnicemi a starými hrady .\nToulouse, ponořená v historii od 13. století, je známá jako „ Růžové město “ díky své výrazné architektuře červených cihel. Tyto budovy odrážejí sluneční světlo v růžově tónovaném odstínu. Zatímco procházejí příjemnými náměstími a vyhřívají se na venkovních terasách kavárny v Toulouse, návštěvníci nasáknou uvolněnou atmosférou tohoto krásného a zoufalého města.\nToulouse vede Canal du Midi zapsaný na seznamu UNESCO a protéká až do středomořského přístavu Sète nedaleko Marseille. Stezka ve stínu stromů podél kanálu je oblíbená pro procházky a cyklistiku.\nDivokých koní v Camargue\nParc Régional de Camargue, pouhých 16 kilometrů od Arles in Provence, je místem, kde si návštěvníci mohou vydechnout čerstvý vzduch a užít si nedotčenou přírodní scenérii. Marshlands, louky, slané byty a pastviny pokrývají krajinu. V této nedotčené biosférické rezervaci zapsané na seznamu UNESCO (kolem 100 000 hektarů chráněných mokřadů) se volně plaví divokí bílí koně a vzkvétají růžové plameňáci .\nV přírodní rezervaci je více než 300 druhů ptáků, což z něj dělá ráj pro pozorování ptáků . Další slavnou faunou jsou rodilí Camargue Bulls, kteří jsou chováni pro použití při býčích zápasech.\nRybářské lodě v Bastia na Korsice\nKorsika má drsnou a syrovou krásu, která je vidět v její dramatické pobřežní krajině, nedotčené lesy a zasněžené hory. Ostrov je lemován krásnými plážemi, tichými zátokami, atraktivními rybářskými přístavy a živými přímořskými městy, zatímco vnitrozemské stráně jsou korunovány starými vesnicemi, kde se zdá, že čas stojí.\nMilovníci pláží, kteří uctívají slunce, a venkovní a sportovní typy (včetně turistů se silným jádrem) jsou přitahováni k neporovnatelným přírodním lokalitám ostrova. 1000 km dlouhý břeh nabízí křišťálově čisté vody, díky kterým je rájem pro šnorchlování a potápění.\nBlog O Svých Cestách © 2022. Všechna Práva Vyhrazena. 16 okouzlujících destinací ve Francii, které můžete navštívit za svého života


když teddy roosevelt psal o bigfoot - Článek\nRádio Trini má nový podcast s názvem iHeartRadioHistorie vs.o tom, jak se vaše oblíbené historické postavy potýkaly se svými největšími nepřáteli. Naše první sezóna se týká prezidenta Theodora Roosevelta. Přihlaste se k odběru Apple Podcastů zde a další obsah TR najdete na stránce History Vs. stránky.\n'Nejkrásnějším lovištěm v Americe byla a skutečně je hornatá oblast západní Montany a severozápadního Wyomingu,' napsal Theodore Roosevelt vLovec divočiny, vzpomínka na jeho dobrodružství na hranici z roku 1893. Tam Roosevelt narazil na husté lesy, tyčící se vrcholy a obrovské pláně plné potoků a říček. Pronásledoval megafaunu kontinentu, od jelena běloocasého a bobra po bizona, losa a „příšerného medvěda“, zatímco si užíval čerstvého vzduchu a živých příběhů svých kolegů venku.\nLes také tajil. Na jedné ze svých loveckých výprav v této původní krajině zaslechl Roosevelt anekdotu, která vyčnívala z obvyklých příběhů na stezce. Roosevelt studoval flóru a faunu Západu, ale nikdy neslyšel o tak zvláštním tvorovi, jako je ten ve středu této příze. 'Řekl to chmurný, počasí zmítaný starý horský lovec jménem Bauman, který se narodil a celý svůj život strávil na hranici,' uvedl Roosevelt ve své monografii. 'Musel uvěřit tomu, co řekl, protože v určitých bodech příběhu těžko potlačil chvění.'\nKdyž byl Bauman ještě mladý muž, vzpomínal Roosevelt, spolu s přítelem se vydali do pasti bobra v drsném říčním údolí na tehdejším území Montany. Vystoupali na horský průsmyk, kde byl rok předtím neznámým zvířetem zabit osamělý lovec, „napůl sežrané ostatky poté našli někteří těžební prospektoři, kteří jeho táborem prošli jen noc předtím.“\nNechali své koně na úpatí průsmyku a vyšplhali se na malou mýtinu, kde rozložili tábor. Když zbývalo několik hodin denního světla, šli nastražit bobří pasti do proudu a vrátili se do tábora, právě když slunce kleslo za obrazovku borovic. S šokem zjistili, že se jejich štíhlá až zploštělá a obsah jejich smeček roztroušených mezi medvědími stopami v zemi.\nBaumanův společník vyrobil z táboráku pochodeň a podíval se na koleje. 'Baumane,' řekl, 'ten medvěd šel na dvou nohách.'\nBauman se této myšlence zasmál a oba lovci brzy usnuli ve svém opraveném táboře. Baumana však v noci probudil páchnoucí zápach a prchavý stín „velkého těla“ u vchodu do jejich úkrytu. Zastřelil pušku a zvíře ustoupilo do lesa.\nNásledujícího dne, po dlouhých hodinách u potoků, kteří kontrolovali jejich pasti, se oba lovci vrátili do tábora - a zjistili, že jejich štíhlý zničen ještě jednou. Tytéž velké stopy se táhly pryč z tábora směrem k potoku, kde vypadaly „stejně obyčejné jako na sněhu“. Bauman musel přiznat, že bez ohledu na to stvoření to uniklo na dvě nohy.\nTé noci téměř nespali, protože zvuky větviček praskajících v šeru upozorňovaly muže na přítomnost zvířete. Když jejich oheň plápolal, lovci to cítili čekající a zaslechli jeho žalostný výkřik odrážející se lesem.\nBauman a jeho přítel se rozhodli, že příští ráno bude jejich poslední v tomto strašidelném údolí. Společně shromáždili své prázdné pasti z potoka, který rozdělil borové houštiny, sužovaný pocitem, že je bude následovat. Když si sbalili kufry, na mýtině jasně zářilo slunce a obavy z minulé noci začaly vypadat hloupě. Bauman se dobrovolně pokusil získat poslední tři pasti z nedaleké řeky, což nakonec trvalo několik hodin.\nVrátil se na scénu hrůzy. Ještě teplé tělo jeho přítele se opíralo o strom se čtyřmi strašnými tesáky, které mu prorazily zlomený krk. Nešťastnou oběť obklopovaly sdělovací stopy. Šelma maso nepohltila, ale pouze „dováděla a gambolovala kolem něj v hrubé, divoké radosti.“ Z lovce se stal lovený.\nBauman ani Roosevelt nikdy neidentifikovali viníka jako sasquatche nebo Bigfoota, ale jeho bipedální postoj, odporný zápach a dlouhodobý křik v severních lesích zapadají do popisů v domorodých příbězích (ačkoli sasquatche nejsou legendami o krvežíznivých zabijácích). Baumanova identita je záhadou. Mohl to být Carl L. Bauman, který se podle Montana Historical Society narodil v Německu v roce 1831, v 60. letech 20. století se přestěhoval na západ a zemřel 20. března 1909 poblíž Melrose v Montaně. Kromě této krátké stopy v časopise Montana Historical Society zůstává Bauman stejně tajemný jako příběh, který sdílel s Theodorem Rooseveltem.


Říjen 2008 « Archiv | Corrida de toros - blog o býčích zápasech\nJá vs. ochránci zvířat - úvod\n31. října 2008 v 12:10 | Maria | Já vs. "ochránci" zvířat\nPo takovémhle nadpisu si určitě o mě myslíte kdovíco. Vysvětlím vám to. Většinu jejich názorů a akcí schvaluji. Má snad zvíře, ať už je to kráva, prase či slepice, žít celý život na prostoru, kde se nemůže ani otočit? Mají snad být stovky zvířat zabity, aby z nich byl kožich? Má snad být zvíře vystaveno nesnesitelné bolesti, jenom aby se zjistilo něco, co už dávno víme? Pochopitelně, že ne. Kdyby šlo ochráncům zvířat o to, co jsem vám řekla, s chutí bych se k nim přidala.\nVadí mi spíš to, že zvířata, staví na stejnou úroveň jako člověka. Stačí si přečíst pár titulků na jisté jejich stránce, a víte, o co jim jde, například: Lidé si myslí, že jsou něčím vyjímeční, nebo Má člověk "právo" žít?. Ochránci zvířat říkají, že bychom si měli vzít příklad ze zvířat. Ze kterých? Z našich nejpříbuznějších, ze šimpanzů? Pokud vím, šimpanzi loví jiné opice. Jiný příklad k následování: krávy a jiní býložravci? Ti jsou přirozenou potravou masožravců. Ale nechme toho, každý ať žije jak uzná za vhodné.\nSlyšeli jste už o ekoteroristech, kteří vypouštějí "zachráněná" zvířata např. z kožešinových farem do přírody? Jsem proti kožešinovým farmám. Ale když vypustíme do přírody zvířata, která tu dřív nežila, co se asi tak stane? Buď ona zvířata zahynou, protože nejsou zvyklá si sama si shánět potravu, nebo poruší už tak dost křehkou rovnováhu.\nOdbočili jsme od tématu celého blogu a to od koridy. Na spoustě blogů jsem viděla zkopírovaný článek proti koridě. Nejde ani tak o to, že je v tom článku spousta chyb. Chyba se může vloudit všude. Spíš mě štve to, že nejvíc nadávek jsem četla právě pod oním článkem. Ukázky uvádět nebudu, protože toto je slušný blog.\nOd této chvíle se s plnou vervou pouštím do ochránců zvířat. Každý má právo na svůj názor. Ochránci zvířat dělají protesty proti koridě, já budu dělat protesty proti nim. Od teď budu v této rubrice uveřejňovat texty od některých ochránců. Omlouvám se za své nevybíravé chování, nemyslím to osobně.\nAle teď něco na ukázku, jaké věci sem budu dávat:\nAnketa je pravděpodobně o testování na zvířatech, ale já ji našla pod článkem o koridě:\nJak byste potrestaly takovího člověka?\nprovist to samý co udělal tomu pejskovi\nposlat na testování kosmetiky místo zvířat\nvyzkoušet na něm fšechny mučící nástroje\nNázorný příklad, jak jsou ochránci zvířat "humánní".\nInna Panasenko 5. díl\n31. října 2008 v 11:59 | Maria | Galerie\nDávám sem pátou a zatím poslední várku Inniných ndherných obrázků.\nTak jak je to s tou Barcelonou?\n6. října 2008 v 14:53 | María | Různé\nVšichni, co se zajímáte o býčí zápasy jste už asi slyšeli o zrušení koridy v Barceloně. Zde je pár článků z různých stránek, především od ochránců zvířat:\nČlenové městské rady Barcelony tento týden oficiálně vyhlásili katalánskou metropoli městem bez býčích zápasů. 21 členů zastupitelstva hlasovalo pro, 15 proti, 2 se zdrželi hlasování. 14 dnů před hlasováním vyjádřil před stovkami protestujících svůj nesouhlas s býčími zápasy zástupce barcelonského starosty Jordi Portabella: "Barcelona se musí chovat jako město hodné světového jména a být průkopníkem ve zrušení býčích zápasů".\nZajímavý je tento článek: "Když páchnoucí tvarůžky, tak i korida, jinak vystoupíme z EU…!"\nNa jednu věc jsem zapomněl. Když jsem v úvodní časti povídal o Barceloně mám novinku pro ty z vás kteří nenávidí krvavé sporty. Budete potěšení, že už dnes v Katalánsku, což je provincie jejíž hlavním městem je Barcelona, nejsou býčí zápasy. Zakázali je!\nZ těhto a jiných textů jsem věděla, že v Barceloně se již býčí zápasy nekonají. O to víc mě překvapilo, když jsem našla fotografie z koridy v Barceloně, která se zde konala 21.9.2008.\nZDE jsem to našla\na poté i ZDE.


A Turek si vyskakoval • Blogy Respektu\n8. 12. 2015 20:12\nToto je starší článek, sepsaný někdy v polovině srpna tohoto roku. Týká se situace na hranici Turecka a Iráku/ Sýrie a snaží se poukázat na vnitřní politické důvody které Erdogana vedou k jeho podivné politice.\nTak Turecko „konečně vstoupilo do války s Islámským státem“. No, to je od něj hezké. Co že to tak trvalo?\nAž doposud IS nechával Turecko v zásadě na pokoji. Hlavní důvod je turecká geopolitika – východ Turecka, turecký Kurdistán má k loajalitě k centrální vládě daleko (v 90. letech probíhala dlouhá a hnusná občanská válka proti Kurdům). Postupný rozpad Iráku a Sýrie (které mají také své Kurdistány) vytvořil nepříjemně reálnou hrozbu vzniku nezávislého Kurdistánu. Žádná země nemá ráda separatisty – a konzervativní země s vypjatým nacionalismem jako je Turecko už vůbec ne. Z hlediska Turecka tak Islámský stát představuje vítanou sílu, která řeší turecké regionální problémy místo Turecka. Turecká vláda dlouho věc viděla tak, že se nemá od IS čeho bát – v konečném důsledku totiž kvalitní regulérní armádě (což irácká nebyla) nepředstavuje hrozbu, kdežto vnitřní povstání je zásadní problém (mimo jiné se proti němu těžko bojuje bez toho, aby centrální vláda nevypadala před světem jako Hitler). Jako hlavní agent případného vnitřního povstání je vnímána Kurdská strana pracujících, PKK. Dokud je na místě IS a bojuje s Kurdy, nemusí se Turecko obávat kurdského povstání. IS v Sýrii zároveň znemožňuje vítězství Assadovi, kterého chce turecká vláda sesadit. Celá situace je dost složitá, Turecko bylo např. poměrně přátelské k iráckým Kurdům a velmi nepřátelské k syrským – ochota Turecka k domluvě se přímo odvíjí od toho nakolik blízko má ta která kurdská frakce k PKK.\nNATO Turecko už dlouho obviňovalo z liknavosti v postupu proti IS – a právem. Přes hranici Turecka prakticky volně proudily zbraně a džihádisté. Ti jednak v Turecku zakládali rekrutační síť a potom možná také jezdili zcela prozaicky na dovolenou. Vraždění je holt práce na plný úvazek a jednoho unaví. Součást celé věci byl i obchod s ropou, pašovanou buď na náklaďácích, nebo narychlo položeným potrubím. Turecká vláda nad celou věcí přinejmenším přivírala oči, zčásti asi i proto že pro část místních vesnic je pašování důležitý zdroj příjmů. O přímých špinavých kšeftech mezi Tureckem a IS svědčí fakt že IS propustil 46 tureckých rukojmích v roce 2014 (můžeme nakonec říct, že důvod proč Turecko mělo dojem že s IS lze mluvit je, že na rozdíl od Assada nebo Kurdů s nimi nemělo žádnou zkušenost….když se objeví někdo nový, je dobré pokusit se ho zlákat na svou stranu ve starých sporech)\nNa domácí politické scéně v červnových tureckých volbách strana AKP, úzce spojená s prezidentem Erdoganem (Erdogan ještě nedávno vládl Turecku jako premiér a předseda AKP, nyní ji vede někdejší Erdoganův ministr zahraničí Ahmet Davotoglu. Erdogan se aktivně účastnil předvolební kampaně) utrpěla vítězství – vyhrála sice, ale pouze se 40 procenty, což jí neumožňuje měnit ústavu. Právě změna ústavy směrem k podstatně větším prezidentským pravomocem byla Erdoganova ambice (Erdogan obecně trpí dojmem, že není prezident ale sultán. Tedy, trpí tím ostatní Turci,ne on. Také máme v ČR jednoho takového). Naopak nově se ve volbách umístila strana HDP, s poměrně levicovým zaměřením a kurdským elektorátem. Další dvě strany s významnými zisky byla strana CHP (podle představitelů AKP spojená s vyhoštěným klerikem Güllenem, se kterým se Erdogan nepohodl) a také MHP, která jednak během kampaně velmi ostře útočila na Erdogana a slibovala úspěšné dovršení kurdského mírového procesu.\nKrátce po volbách se zhroutil mírový proces s PKK, který v roce 2012 AKP zahájila. To se stalo ještě než mohla vzniknout nová vláda, tj. stále pod taktovkou současné vlády AKP – přesné důvody nejsou jasné – ale existuje víc než pár indicií, že to bylo proto, že AKP prostě úspěch celé věci přestala chtít v momentě, kdy se přestalo zdát, že z této otázky získá dost hlasů na to, aby mohla rozšířit pravomoci prezidenta, a tehdy když si na této otázce postavila program pro Kurdy důvěryhodnější HDP (jednou z těchto indicií je to že vláda znemožnila HDP přístup k vězněnému vůdci PKK Ocalanovi, jehož podpora by uzavření procesu silně pomohla). AKP rovněž požadovala zrušení poslanecké imunity pro poslance CHP ve věci spolupráce strany s Gullenem. Zhroucení mírového procesu vedlo k obnovené vlně teroristických útoků ze strany PKK.\nPřístup turecké vlády k IS se zdánlivě změnil po sebevražedném útoku provedeném IS v Surucu 20. června a po přestřelce mezi IS a tureckými vojáky. Je skutečně pravděpodobné, že duo Davotoglu/Erdogan změnilo svůj názor na IS jen díky tomu, vzhledem k předchozímu spojenectví?\nZrekapitulujme zájmy tureckého prezidenta – potřebuje dosáhnout situace, kde může získat ústavní většinu. Toho by šlo nejlépe dosáhnout, kdyby nebyla zformována žádná koalice a muselo dojít k předčasným volbám – ale mezitím by se muselo stát něco, co ostatní stany zdiskredituje. Kolaps mírového procesu a boje v Kurdistánu právě tohle způsobí pro HDP – jednak strana bude mít problém před svými kurdskými voliči vůbec obhájit, že usedá ke společnému stolu s AKP – ti uvidí, že mírový proces selhal a uchýlí se zpět k podpoře teroristických metod PKK. Potom to také vyvolá nacionalistický odpor k HDP mezi nekurdskými Turky, kteří můžou vyvinout tlak na voliče HDP ve svém osobním okolí. Ale co je nejdůležitější, v současném stavu bezvládí bude parlament vypadat slabý a nerozhodný, což nahraje prezidentovi v tom, aby mohl tvrdit, že jen vláda silné ruky udrží Turecko stabilní. Turecko má kvórum 10 procent. HDP v těchto volbách dosáhla asi třinácti a ostatní opoziční strany na tom nebyly o tolik lépe.\nJak to zapadá do mezinárodního dění?\nV noci z 15. na 16. května provedla smíšená jednotka speciálních sil (víme o Američanech a Britech) misi na severu Sýrie, jejímž účelem bylo zadržet jistého Abu Sajáfa. Abu Sajáf byl významnou postavou IS: staral se o prodej ropy. Cílem nebylo ani tak narušit operace IS (který už své peníze čerpá spíše jako každý jiný stát, pomocí daní), ale spíš dostat se k záznamům, které tento člověk u sebe měl a k informacím které znal. Podle některých západních deníků (Guardian) obsahovaly záznamy jednoznačné usvědčení Turecka z čilého obchodu Islámským státem.\nPokud USA skutečně měly takový zdroj, mohly se pokoušet ho použít k nátlaku na Turecko – obzvlášť v povolební situaci. Turecko dlouho odmítalo nechat USA použít jeho letecké základny pro bombardován IS. Tento nátlak mohl v souvislosti s povolebními výsledky vést ke změně Erdoganových plánů….jen ne nutně tak, jak by člověk čekal – totiž k boji proti IS.\nPodle bývalého indického velvyslance v Turecku:\n“Řečeno jednoduše, čtyřstranná faustovská dohoda mezi Obamou a Erdoganem funguje takto:\n• Erdogan si zajistí, že Obama neodhalí jeho tajné spojení s IS a koupí si Obamovo mlčení tím, že povolí americkým vojenským letadlům operovat ze základny Incirlik;\n• Jako quid pro quo Obama umožní Erdoganovi vytvořit „bezletovou zónu“ v severní Sýrii jako první krok k vytvoření operační základny na syrském území v blízkosti turecké hranice, odkud mohou rebelské elementy (podporované Tureckem, Saudskou Arábií a Katarem) ve snaze svrhnout režim presidenta Bašára Al-Assada.;\n• Erdoganovi i Obamovi je úplně jedno, jestli “bezletová zóna” v Sýrii má nebo nemá mandát RB OSN.\n• Erdogan bude mít volnou ruku rozdrtit kurdské rebely, přičemž odměnou pro USA bude, že umožní americkým letadlům volně operovat v Iráku a Sýrii.”\nCelá věc ani nemusela být explicitní – USA požadovalo pouze základny, o nic dalšího (třeba Kurdy) se nestaralo. Erdogan tak dostal volnou ruku – co se stalo potom?\nTurecko začalo svoje operace ISIS pod názvem “Operace Pokoj a Demokracie” (předpokládám že se Erdogan a Davotoglu u vytváření názvu dosyta nasmáli…). Ty zahrnovaly v prvním dni 3 útoky na IS a potom už několik set útoků na PKK (počítáno včetně dělostřelby) – útoky se nijak nevyhnuly civilním cílům, turecké helikoptéry mimo jiné např. shazovaly hořlavé látky, kterými podporovaly požáry v blízkosti kurdských vesnic (teoreticky proto, aby “vykouřily” příslušníky PKK). Na domácím hřišti byla celá věc prezentována hlavně v souvislosti s terorismem Kurdské strany pracujících, na mezinárodní jako boj proti IS. Zároveň proběhl masivní zátah na “teroristy” – mezi zatčenými bylo asi 200 příslušníků IS a asi 2000 členů HDP. 9. srpna předalo Turecko 6 kurdských bojovníků (patřících pod YPG, což je vlastně sesterská organizace PKK- působí v Sýrii, PKK v Turecku) frontě Al Nusrá – lze čekat, že budou popraveni, lze čekat, že hnusně.\n14. srpna 2015 se rozhovory o koalici s CHP zhroutily – podle předsedy CHP Kilicdaroglu nebylo možné dosáhnout konsensu na otázkách prezidentské moci, školství a zahraniční politiky – a AKP prý také nehledala plnohodnotného partnera, ale pouze někoho s kým vytvořit přechodnou vládu do předčasných voleb….\nErdoĝan ISIS Islámský stát Kurdistán Sýrie Turecko Válka v Sýrii


Dálkoměr Bosch PLR 15 Úvod Košík Obchodní podmínky Objednávky Reklamace Kontakty\nDálkoměr Bosch PLR 15\nTechnické parametry: Pracovní rozsah: 0,15 – 15 m Přesnost: +/- 3 mm Automatické vypnutí: 5 min Rozměry: 10×3,6 cm Laserová dioda: 635 Nm Baterie: 2×1.5 V LR03 (AAA) Rozsah měření: 0,05 – 15 m Doba měření: 0,5 s Doba měření max.: 4 s Třída laseru: 2Všeobecné vlastnosti: Malý, kompaktní a praktický do každé kapsy. Ovládání jedním tlačítkem pro intiutivní a okamžité měření. Laserová technologie pro přesná měření – dostupná všem. Design, funkčnost zaměřeno na „neuživatele“, přimět je opustit tradiční způsob měření a začít používat laserové dálkoměry. Nejmenší dálkoměr na trhu Snadno čitelný displej s podsvícením. Měření až do 15 m. Funkce Hold pro uložení poslední naměřené hodnoty. Softgrip pro pohodlnou manipulaci. Pogumování – ochrana ze všech stran.\nDiskuze k Dálkoměr Bosch PLR 15\nDiskuze k produktu: dalkomer-bosch-plr-15 není založena.


Nemoci brambor - fotografie, popis a ošetření chrastí, suché hniloby\nMnoho problémů přináší chorobám brambor pěstitelům brambor. Foto, popis a ošetření výkaly (rhizoctonia), suché hniloby - předmět našeho rozhovoru. Koneckonců, brambory jsou hlavním jídlem v mnoha zemích. Je snadné růst na soukromém pozemku, což je oblíbené u zahradníků, farmářů. Ale brambory jsou náchylné k mnoha chorobám. Hlavními patogeny jsou různé houby, bakterie, viry. Prevence je téměř jediným prostředkem nápravy. Mnoho onemocnění lze předejít, pokud byla přijata preventivní opatření včas nebo léčba byla zahájena v počáteční fázi.\nScab nebo rizokonie je běžná choroba brambor\nJak bojovat, jak chránit sklizeň\nMohu jíst kontaminované brambory?\nFotografie z brambor zdravého a nakaženého černou škrabkou (vpravo)\nŠkrabka, černá noha nebo rhizokontonie je houbové onemocnění brambor, které se vyskytuje všude, kde se pěstuje.Příčinným faktorem je houba Rhizoctonia Solani, která se nachází v půdě, i když není brambor. Parazitická aktivita patogenu je určena teplotou, vlhkostí a stavem hostitelské rostliny. Patogen rhizoctonia infikuje nejen hlízy, ale i jiné části - stonky, stolony, kořeny.\nRizoctonia je jednou z nejčastějších houbových onemocnění brambor na pozemcích, nazývaných "černá noha" nebo "černoška". Zvláště velké škody způsobené v podmínkách příznivých pro vývoj patogenů.\nFoto stopky infikované "černé nohy"\nRizoctonia - projevuje se v podobě černých chlupů, hniloby očí, klíčky, smrti kořenů, stejně jako stopky "černé stopky" na vlhkém počasí. Na počátku onemocnění jsou léze na stoncích, kořenech, stoncích červenohnědé barvy. Když zrají, změní se na hrubé vředy s trhliny. Pokud jsou vředy významné, mohou opotřebit stonku a zabránit normálnímu pohybu šťáv a sacharidů v celé rostlině. Příznaky onemocnění jsou tedy viditelné na zemi a na hlízce.\nNa infikovaných stoncích, stoncích nad nebo pod úrovní povrchu půdy, vidíte potopené hnědé vředy různých velikostí a tvarů. Tyto vředy mohou být šindele - v tomto případě rostlina dříve nebo později zemře. Na takových stolonech nemohou vzniknout, vyvíjet mladé uzliny.\nČerný plak je nejviditelnějším příznakem choroby brambor. V této fázi choroby tvoří houba Rhizoctonia Solani výrůstky z tmavě hnědé na černou, jako by byly brambory obarveny v zemi. Ale tohle není země, to jsou tzv. Sklerotia, které jsou na povrchu. Jsou nepravidelné, od malých plochých míst až po velké konvexní skvrny. Přestože tyto struktury těsně přilnou k povrchu hlízy, neprostupují dovnitř, nezkazují chuť brambor.\nNicméně, pokud se takové brambory používají jako semenný materiál, sklerotia brání rozvoji vysázených brambor - mohou dokonce zničit. Je to proto, že během vegetačního období houba Rhizoctonia Solani ovlivňuje kořenový systém, který je základem rostlinných kmenů. Pohyb živin z listů na mladé hlízy je narušen. Horní listy se otáčejí po hlavní žíle. Vytváří vzhled, že jsou ovlivněny mšicemi.\nHlavním zdrojem infekce je semenný materiál. Někdy těžce infikované brambory nemohou dokonce vytvářet stonky. Tento příznak se nazývá "bez vrcholu může být zaměněn se stejnými příznaky jako růst z fyziologicky starých semen.\nLéčba rhizoctonie, černých šupin, vyžaduje integrovaný přístup, znalost jednotlivých fází onemocnění. Jedním z nejdůležitějších způsobů boje proti tomuto onemocnění je získání, výsadba osiva pouze vysoce kvalitní, která není infikována patogenními houbami.\nEfektivní způsob boje proti chorobám brambor - prevence - předvídání lehkého klíčení hlíz. Zavedení zahuštěného hnoje, superfosfátu, draselných hnojiv snižuje negativní účinek patogenu.\nBrambory jsou nejlépe vysázeny po kukuřici, řepě, fazolech, hrách.Nejslabší rostliny jsou nejvíce postižené, ale prakticky neovlivňují zárodky klíčivých hlíz. Proto je velmi důležité před výsadbou sadit brambory, aby bylo možné výsadby brambor infikovaných rhizoctonia před výsadbou. Stejně tak je důležité, když déšť uvolní půdu, aby nedošlo k tvorbě kůry. V tomto případě nejsou příznivé podmínky pro houbu způsobující onemocnění.\nZpracování brambor před výsadbou,% roztoku kyseliny borité také chrání před infekcí rhizoctonia. Objem roztoku by měl být připraven v množství 50 ml na 1 kg hlíz.\nToto onemocnění se nejvíce projevuje v chladných a vlhkých sezónách. Mikrospory přetrvávají v bramborách nebo v rostlinných zbytcích až do dvou let. Při řezání semen s přítomností infikovaných hlíz mezi nimi, například při pěstování brambor z očí, je možné infikovat zdravé. Takže nezapomeňte odstranit z vašeho webu nemocné keře. Odřízněte vrcholy před vykopáním plodin tak, aby bakterie rhizoctonia nemohly dostat z listů do hlíz. Ujistěte se, že semenný materiál vylítá včas, abyste odstranili nemocné brambory. Snažte se ujistit se, že se teplé slunce, suché a zelené osivo před odstraněním pro uložení.\nSuchá hniloba brambor\nSuchý hniloba je způsobena několika druhy houb rodu Fusarium, tudíž jménem suché fusariové hniloby. Pokud při prohlídce brambor pravidelně ve sklepě najdeme suché, roztřepené skvrny na slupce, znamená to, že je postiženo suchou fusariovou hnilobou. Tato místa jsou prvním příznakem onemocnění. Zpravidla se objevují na povrchu hlízy. Postupně maso pod skvrnou vysuší, stane se zhnité. Kůže je pokrčená, roztrhaná. Ve výsledných dutinách rostou mycelium, tj. Mycelium se zrádnými spory.\nŘezná hlízka se suchým hnilobou\nZpůsobuje suchou hnilobu houb brambor rodu Fusarium několika druhů. V závislosti na typu výtrusů jsou podobné šedavě bílé, nažloutlé nebo růžové konvexní podložky.\nOdkud může pocházet tato choroba brambor? To lze říci na místě skvrn.\nPokud se suchá hniloba na hlízkách objevila pouze ze strany konce stonku (malý zub na bramboru, kde byl připojen stolon), pak je veškerá půda vaší zahrady nakažena touto houbou. Vysvětlete: stolon je boční podzemní výstřel, na jehož konci hlíz brambor dozrává. Tato bramborová "pupeční šňůra podle které rostoucí hlízy dostávají živiny z křoví.\nA pokud jsou brambory zasaženy z různých stran, pak důvod nevhodného sklizně, špatné skladování. Nejčastěji se začíná vyrážet onemocnění tam, kde došlo ke zranění, poraněním, lézemi phytophthory nebo kůru.\nMožná je ve vaší sklepě příliš teplé. Při zvýšené skladovací teplotě se rychle rozvíjí suchá hniloba a šíří se. Jak je známo, optimální teplota pro skladování brambor je 1-3 stupně nad nulou.\nVětšina způsobů boje proti této chorobě z brambor je zaměřena na prevenci zranění hlíz při sklizni nebo při skladování. Zabránit poškození povrchu brambor velmi pomůže vyhnout se infekci.\nPokud je půda kontaminovaná ve vaší oblasti, neměla by tam být pěstována alespoň pět nebo šest let. Ciderates nebo plodiny oseté v takovém oboru odstraní houbu ze země, ale to může trvat několik let. Hlavním důvodem je zabránit kontaminaci půdy. A to lze dosáhnout pouze pečlivým výběrem materiálu.\nJe možné jíst brambory infikované šupinami? Nebo by měly být odhozeny? Vůbec ne. Vyberte je, odstraňte poškozené části. Neváhejte smažit brambory na večeři nebo vařit bramborové kaše.\nNaopak, brambory postižené suchou hnilobou se nedoporučují. Dokonce i když máte hlízu zasaženou pouze na jedné straně, neměli byste jíst, údajně zdravou, druhou polovinu. Buďte úplně líto, vyhoďte celou hlízu.\nChcete-li zajistit, aby vaše brambory byly zdravé, vyberte nebo zakoupit pro výsadbu kvalitního osiva. Věnujte pozornost charakteristikám odrůdy, odolnosti vůči nemoci. Brambory, které jsou určeny pro budoucí výsadbu, vykopávají dříve než pro potraviny a skladování, protože čím déle to bude v zemi, tím větší je pravděpodobnost infekce. Snažte se sledovat střídání plodin.