Srpen 2008 « Archiv | Kosmišův blog\n21. srpna 2008 v 11:10 | Kosmiší\nStejně jako na jiných festivalech, i na festivalu Zahrada se našinec dostane do situací, které musí zvládnout. Přiznejme si ... často i chce :-)... V tomto článku podávám fotografickou výpověď, že to muzikanti nemají lehké. Jsou kultury, ve kterých odmítneš-li sklenku přátelství (jinde dýmku míru), můžeš se snadno stát člověkem podivným, v některých případech i nepřítelem. Vzhledem k tomu, že razím heslo páně Trávníčkova hrajícím v Třetím princovi: "... královské dělení!", neodolal jsem a okusil. Viz fota:\nBodlí reportáže 2008\n21. srpna 2008 v 10:52 | Bodlí\nNo tak to je bomba! Jako polografoman píšu reportáže z hraní skupiny Netřísk a současně i reportáže skupiny Bodlo. Protože přes léto je těžké psát pravidelně (hraní, dovča, sklizeň broskví na zahradě, plovoucí podlaha v bytě, Scrabble, grilování ...), a ještě těžší dohánět to co člověk nestihl přes jaro (o zimě ani nemluvím), napsal jsem pro Bodlo co se dalo a předal svůj výtvor Pištovi prostřednictvím flashky se slovy: Vyhoď všechny nedopsané reportáže, ať nevypadám jak magor. Možná to udělal schválně. Děláváme si navzájem kanadské žertíky. Vypadá to děsivě. Na druhou stranu mě to donutí všechno dopsat v nejbližším termínu. Toť vše, jen se lidem čekajícím na moje názory na společně prožité věci alibisticky omlouvám a v následujícím článku podávám alespoň fotografickou výpověď, že to muzikanti nemají lehké. Jsou kultury, ve kterých odmítneš-li sklenku přátelství (jinde dýmku míru), můžeš se snadno stát nepřítelem.\nKde jsme nehráli\n14. srpna 2008 v 14:09 | Bodlí\nAmatérským kapelám se často stává, že na plakátech mají společný název: "... a další". Někdy se stane, že vypadnou i z programu napsaného na internetu nebo přímo v letáčku.\nMálokdy se stává, že je skupina v tiskovinách ohlášena, i když pár týdnů ví, že na určeném místě hrát určitě nebude. To se stalo i Bodlu (viz obrázek). Těchto pár řádek rozhodně nepíšu za nějakým negativním účelem, ale jen jako reakci na spoluobčany mého bydliště a okolních, kteří mě zastavovali a chtěli vysvětlení (nejlépe nějaký zákulisní drb), proč nebudeme na uvedené slavnosti hrát.\nOdpovídám: nic jiného za tím není, nevyšlo to datumově. Všichni kapelní zpěváci byli mimo region. Ale kdybyste chtěli abych vám zazpíval já (na vlastní nebezpečí), navrhněte to pořadateli ... :-)\nIX. Chodovský poplach - postřehy II.\n14. srpna 2008 v 13:15 | Habartovský festival\nNa konci června jsem zaznamenal postřehy návštěvníků našeho festivalu Chodovský poplach, alias Chodobrnky. Tentokrát jsem dostal fotografie zaznamenávající mou přípravu pro dráhu bezdomovce... až mi to jednou nevyjde. Ve svém hudebním životě často používá speciální nemotorový povoz k přesunu aparatury tam, kde se nedá dojet autem nebo je to vzhledem ke vzdálenosti zbytečné. Abych nemusel zdlouhavě nic vysvětlovat, dodávám fotografický materiál.\nV červnu, v době mezi Habartovským festivalem a Chodovským poplachem, jsem se na Vyšehraní viděl s muzikantem Balíkem táhnoucím tašku, jaké používají důchodkyně k nákupu, ale bytelnější. Říkal, že ji koupil v Bauhausu. Líbila se mi. Myslím na to, že ji taky koupím. Ale to budu muset do Prahy, Brna nebo Ostravy - jinde tento obchod pravděpodobně nenajdu...\n7. srpna 2008 v 14:54 | Kosmiší\nChtěl jsem původně v titulku napsat: Co vzalo léto? Ale na rekapitulaci letošních prázdninových měsíců je ještě čas. Otázka bude použita později. Co opravdu léto bere, je čas. Zaplať PánBu - v dobrém. Mám v hlavě spoustu věci, které bych mohl veřejnosti sdělit, možná hlavně zasvěceným vysvětlit, ale zatím se nedá nic dělat. Taky v dobrém. Až ohluchnu úplně, nebudu brouzdat po festivalech a budu mít dost prostoru na psaní. Snad si to budu všechno pamatovat. Dnes mě čeká hraní u Krásna (poblíž Horního Slavkova) a zítra v Božičanech. Jsou to taková polooficiální setkání. I proto se na ně těším.\nChtěl jsem hlavně poděkovat všem těm, kteří mi v přechozím víkendu v jednom překrásném přírodním divadle zvedli sebevědomí tim, že mé řádky čtou, a že jsou jim srozumitelné i přes mé některé (pro ostatní) nečitelné odkazy.\nDíky, tedy (i za ten rum). Budu se snažit. Nechci to slibovat, chci to udělat.


Sousedé.cz - Ralské Proměny 2019\n(instalace před německou školou)\nKrásný kout země s pohnutým osudem, který snad nikdy neměl ve vínku být osídlen. Oblast chudá na vodu byla přes všechny velkorysé plány Přemysla Otakara II. odsouzená ke staletí živoření a smutnému konci. Část Ralska - Kuřívody je toho zřejmým důkazem. Okolí je prakticky bez vodních toků, původní význam je tedy „nepatrné vody“, kolem nichž se sdružovaly kurovití ptáci. Byly to jen slabé pramínky, „kde by se jen kury napojily“. Jako by se tento kus země bránil osídlení, jako by nechtěl snášet lidské pokolení. Královské město se fakticky nikdy královským nestalo, dokonce v průběhu časů změnilo několikrát svůj půdorys včetně náměstí. Země se ošívala a nechtěla přistěhovalce přijmout.\n(výstava v české škole)\nŽádný rozkvět nepřinesla ani doba moderní. Převážně německé obyvatelstvo bylo po válce odsunuto. Další stěhování, tentokrát zbylé české populace, přinesla padesátá léta, kdy se celá oblast stala vojenským výcvikovým prostorem. Chalupy, kostely a školy ustoupily tankodromům, hlubokým brodům a střelnicím. Některé vesnice byly zcela srovnány se zemí, jiné posloužily armádě ke cvičením nebo jako zázemí. Neutěšená krajina nakonec přijala na více než dvacet let i neutěšené obyvatele – v roce 1968 sovětskou armádu.\n(kolotoč na ruční pohon)\nNovodobé Ralsko se už 17 let snaží vyrovnávat s dědictvím minulosti a přesvědčit svými dobrými úmysly tuto část země, aby se už dál nebránila a neodmítala lidi, kteří zde chtějí žít a pracovat. K asi nejtěžším úkolům patří vyrovnat se s ekologickými škodami – kontaminací půdy (přes 485 000 m³ ropnými uhlovodíky), kontaminací podzemních vod (82 250 m³ ropou a těžkými kovy) a tunami zbytků munice. Vedení města se předně snaží zajistit řádnou infrastrukturu – vodovody, kanalizaci, pokrytí signálem. K zhojení starých ran a jizev je však třeba víc. Obnovit životaplný vztah lidí k místu. Jedním z počinů této kategorie je bezesporu právě land-artový festival pořádaný Geoparkem Ralsko, letos už počtvrté.\nMíjíme kamenné sochy, pyramidy z oblázků, artefakty z proutí a větví a míříme ke stánkům s občerstvením. Nejdelší fronta je u ambiciózní nabídky vegetariánských burgerů a hot dogů a čerstvých palačinek. Obsluha je dobrovolnická a proto trochu zmatená, ale snaží se. U svých zákazníků pak nachází pochopení a tak se vždycky jídlo a pití nakonec dostane tomu, komu náleží. Festivalová pohodička. Zkouším vege burger za padesát, je skutečně dobrý. Naproti se točí chutný, skvěle chlazený Podkováň. Bramborák z vedlejšího stánku se příliš nepodařil, zato kuřecí na grilu je výborné. Příjemným detailem je nádobí z plně recyklovatelných materiálů – kompostovatelné „plastové“ kelímky a příbory (vůbec nechápeme, z čeho jsou vyrobené), papírové kelímky a talíře. Všude jsou pytle na tříděný odpad. Jeden kompostovatelný půllitr si posléze odnášíme domů, kde hodláme v přímém přenosu pozorovat, jak se spolu s vytrhaným plevelem a posečenou trávou rozkládá.\n(německá škola vevnitř)\nPo vydatném obědě se konečně dostává i na exponáty, volně umístěné v okolní přírodě a ve festivalovém údolí. Kromě tvůrčích stanů je největším trhákem kolotoč na ruční pohon nebo projekce. Děti i dospělí se můžou muzikálně plně vyžít při bubnovacím workshopu nebo hře na píšťalku z černého bezu. Široká je nabídka pletení, tkaní, navlékání perel nebo výroby vlastních loutek. Zájemci o vyhynulá řemesla si zkoušejí tradiční výrobu šindelů nebo modelují z hlíny.\nVyznavači pasivnější zábavy se ve stanu Pustina prostřednictvím filmů seznamují s dokumenty o zaniklých obcích Jabloneček, Svébořicích nebo Kracmanově. Ve stanu Norsko-Island se lze seznámit s pracemi letošních zahraničních hostů ze severu Evropy. No a pak samozřejmě celodenní program na stage Čihadla s hudební produkcí a stage Divočina s divadelními představeními. Máme možnost si poslechnout fenomenální akordeon, violu a osobitý zpěv uskupení Marešová, Yasinski, Razam. Skutečně příjemné a autentické, pěkný hlas!\nSmutnými, ale důstojnými pomníky minulosti jsou torza německé a české školy. Zatímco německou školu obsadili seveřané, na holých cihlách školy české se vyjímají soutěžní dílka z řad sympatizující veřejnosti. Každý zájemce má možnost v předstihu několika týdnů před festivalem v lokalitě vytvořit svůj umělecký projekt a fotkami ho přihlásit do soutěžního klání. Nejzdařilejší výtvory jsou pak oceněny odbornou uměleckou porotou. No a nesmíme zapomenout na legendární „vajíčko“ značky Škoda. Retro bus z roku 1972 zajišťuje kyvadlovou dopravu z Mimoně přes Ralsko přímo do Jablonečku. Jeden autobus se vypravuje i z německé Žitavy (Zittau), třeba pro pamětníky, kteří ve zdejších chalupách strávili své dětství a nyní putují za svými vzpomínkami.\nDíky všem nadšencům z o.p.s. Geopark Ralsko za skvěle zorganizovanou akci, která je nejen o pomíjivosti hmotného světa a návratu ke kořenům, ale zejména filozofickou úvahou nad tím, že člověk může bydlet kdekoliv, ale domov má jen na jednom místě. A tím, že ho tvoří, vytváří krajinu, která na oplátku vytváří jeho. Řekni mi, kde je tvůj domov a já ti řeknu, jaký jsi. Chtělo by se parafrázovat. A jestli někomu jedna návštěva Ralska nestačila, je zde nově vydaný cykloprůvodce Po zaniklých obcích Ralska. Užijte si to!\nChcete-li si prohlédnout další fotky, nahlédněte do oficiální fotogalerie od pořadatelů akce.\nDaniel Adam Bergmann 11. 7. 2019, 8:00


Gravitace nemá šanci. Bývalá učitelka sexu vystavila své silikonem vyztužené trojky na mexické pláži - Super.cz\nZuzu Belohorcovou mrazy rozhodně netrápí. Foto: Instagram Z. Belohorcové\n13. ledna 2017 20:57\nČlověk by si řekl, že Zuzaně Belohorcové (45) v životě na slunném Miami nic nechybí. Přestože moderátorka trvale žije na místě, kam ostatní vyráží na dovolenou, skutečnost je taková, že i ona často a ráda opouští své bydliště a vyráží na dovolenou na ještě exotičtější místa.\nVelmi často Zuza se svou rodinou absolvuje plavby zaoceánským parníkem po Karibiku. Není se vlastně čemu divit, když spousta luxusních lodí vyplouvá nedaleko od místa, kde s manželem Vlastou vlastní byt. Naposledy sympatická blondýnka vyrazila na plavbu na mexický ostrov Cozumel.\nNa sociální síti se pochlubila fotkou, na které se zahřívá na pláži s bělostným pískem s výhledem na azurové moře. V Miami žije bývalá moderátorka erotického pořadu Peříčko přímo na věhlasné pláži South Beach, s tímto krystalicky čistým skvostem se to ale opravdu nedá srovnat. ■\nS rodinou a přáteli velmi často a ráda z domovského Miami vyplouvá na plavby zaoceánským parníkem. ■\nLoni s rodinou navštívili ostrov Svatý Martin. ■


Do finále Českého poháru jdou Brno a USK. Oba favorité si s chutí zastříleli - iDNES.cz\nDo finále Českého poháru jdou Brno a USK. Oba favorité si s chutí zastříleli\nMomentka z utkání USK Praha proti Košicím. | foto: ČTK\nO Český pohár žen budou v Mladé Boleslavi hrát basketbalistky Frisca Brno a USK Praha. Pražanky v semifinále rozstřílely BK Strakonice 104:71. Brňanky byly ještě úspěšnější, domácí Slovanku deklasovaly 123:50.\nUSK Praha - BK Strakonice 104:71\nPrvní semifinále Českého poháru sloužilo také jako představení nových posil v obou týmech. Americká křídelnice Charde Houstonová vtrhla do utkání jako velká voda a jenom za první čtvrtinu nasázela 12 bodů a s 23 body se stala nejlepší střelkyní zápasu. S jejími nájezdy si Jihočešky vyloženě nevěděly rady.\nRozehrávačka Michaela Uhrová na straně Strakonic sice nebyla tak produktivní jako Houstonová. Zaznamenala "jen" 11 bodů, dirigentské vlohy stejně jako svou nezaměnitelnou střelbu z dálky ukázala i proti USK.\nV první čtvrtině viděli boleslavští diváci vyrovnanou, oboustranně ofenzivní partii. Až v závěru desetiminutovky Jihočešky předvedly několik laciných ztrát a samy poslaly USK do mírného trháku.\nOd druhé části hry se utkání proměnilo v jednostrannou záležitost favorita, který si s obranou soupeře dělal přesně to, co potřeboval. K Houstonové se přidaly střelkyně Evanthia Maltsiová a Kateřina Elhotová a skóre během chvilky poskočilo na osmnáctibodový rozdíl.\nPo dvaceti minutách vedly Pražanky 64:46 a i po přestávce skóre pozvolna navyšovaly. Bylo to i zásluhou střeleckého trápení outsidera, který na na první trefu druhého poločasu čekal bezmála pět minut.\nNa třicetibodový rozdíl (87:57) zvyšovala Tereza Pecková krátce před koncem třetí části hry. Přes stobodovou hranici (101:63) překulila skóre Zane Tamaneová tři minuty před koncem.\nUSK Praha - BK Strakonice 104:71 (26:23, 64:46, 87:57)\nNejvíce bodů: Houstonová 23, Šujanová, Maltsiová a Kat. Elhotová po 15, Pecková 14, Tamaneová 10, Bartoňová 9 - Johnová a Reisingerová po 12, Uhrová 11, Musilová 9. Rozhodčí: S. Kučera, Šikner Fauly: 17:16. Trestné hody: 20/20 - 9/8. Trojky: 6:9. Diváci: 450.\nSlovanka MB - Frisco Brno 50:123\nJeště jednoznačnější průběh mělo druhé semifinále. Přestože Slovanka měla výhodu domácího prostředí, na čtrnáctinásobné držitelky Českého poháru vůbec nestačila.\nKouč brněnských basketbalistek Jan Bobrovský poslal do úvodu to nejlepší, co má momentálně k dispozici. Hana Horáková, Eva Vítečková, Taj McWilliamsová, DeWanna Bonnerová a Petra Kulichová zasypaly domácí těžkou kanonádou.\nV 50. vteřině to bylo 0:6. První body Slovanky trefila rozehrávačka Hana Nezdařilová za stavu 0:11. Už po úvodní čtvrtině na ukazateli svítil málokdy vídaný výsledek 15:40.\nZa rozhodnutého stavu mohli oba trenéři bez stresu prostřídat a šetřit síly na další boje. Utkání přesto pokračovalo, jako kdyby byla hrací plocha z kopce: z brněnské strany se valil útok za útokem, přicházel doskok za doskokem. Do poločasu zvýšily "Žabiny" už na 74:36.\nZejména australská pivotka Hollie Grimová si proti Slovance zlepšila střelecké sebevědomí, jen za první poločas nastřádala 17 bodů, dohromady si připsala 25 bodů. Dvouciferné body ale nastřílela další šestice jejích spoluhráček.\nVe druhé půli se Brňanky spokojily a zvolnily tempo, jenomže domácí hráčky se dopouštěly enormního počtu chyb, takže skóre vytrvale narůstalo ve prospěch favorita. Na 48:94 po třech čtvrtinách a 50:123 po závěrečném hvizdu. Stovky docílily hráčky Frisca už po 33 minutách.\nSlovanka MB - Frisco Brno 50:123 (15:40, 36:74, 48:94)\nNejvíce bodů: P. Pospíšilová, L. Šípová a Holubová po 8 - Grimová 25, Bonnerová 18, Hanušová 17, H. Horáková a Vítečková po 15, Hejdová 11, McWilliamsová 10. Rozhodčí: Kučerová, M. Kučera. Fauly: 18:18. Trestné hody: 19/14 - 28/22. Trojky: 6:5. Diváci: 450.\n13:30 - o třetí místo: Slovanka MB - BK Strakonice\n15:30 - finále: Frisco Brno - USK Praha\nNechtěný Český pohár: v Boleslavi je Brno obhájcem, USK věří v další trofej\nJako u Verdunu. Basketbalová střelkyně Maltsiová nasázela Brnu 40 bodů\nNebe, peklo, ráj. Cením si, že jsme to zvládli, glosuje kouč USK finále Poháru\nTémata: Basket liga ženy, Basket Žabiny Brno, Mladá Boleslav, Slovanka MB - ženy, U19 Chance Strakonice - ženy, ZVVZ USK Praha - ženy, Český pohár, Eva Vítečková, Hana Horáková, Jan Bobrovský, Kateřina Elhotová, Petra Kulichová, Slovanka MB, Tereza Krakovičová (Pecková), Výsledky Střelba


Změna - hnací motor zájmu hráčů\nHerní styl hráčů se může v průběhu času trochu měnit, to když hráče hra chytne do té míry, že se začne hlouběji zabývat o hraní povahy postavy, o bojování, magii nebo cokoli jiného. Herní styl ale může zůstávat po léta stejný - tzn. že hráč se prostě našel v určitém typu postavy a neustále opakuje stejná schémata a i na nové situace vesměs reaguje podle zakořeněných zvyklostí. Již tak nesnadná úloha dějmistrova se z tohohle pohledu komplikuje ještě o další věc. Je třeba, aby nepřizpůsoboval připravované hry zcela tomu, jak jsou jeho hráči zvyklí hrát. RPG, jak již bylo tisíckrát řečeno a napsáno, má být především zábava. Když budou před hráči neustále se svými postavami prožívat podobné příběhy, dříve nebo později je hraní omrzí. Takže i když se družina naprosto vyžívá v boji, je dobré připravovat pro ní subquesty například s řešením určitých politických problémů (ozbrojená podpora), ekonomických (ostraha obchodní cesty) apod. Hráčům bude dopřán jejich boj, který mají tak rádi, ale na pozadí se vždy odehrává něco jiného, vždy řeší jiný problém. Alespoň to hře dodává pokaždé trochu jiného ducha, než když všichni prochází pokaždé jiným podzemím, na jehož konci však vždy zneškodní past, vždy vyřachnou padoucha a osvobodí princeznu.\nI z takovýchhle nepříliš nápadných změn se pak zpětně dá vytušit, co hráče zaujalo víc a co míň a podle toho v budoucnu upravovat a rozvíjet další hry. Uvedl jsem úmyslně jen hloupý příklad, který má sloužit spíše jako připomínka. Jsem přesvědčen, že valná většina DM má v sobě tolik sebekázně a snahy o rozvoj hraní, že takového změny podvědomě provádí. Pokud ale připravíte delší tažení zaměřené na jeden cíl, může rozvleklé hraní opět nenápadně začít sklouzávat ke stereotypu.\nAť už používáte herní mechanismy rádi a hodně, nebo neradi a jen v nezbytně nutných případech, zkuste se zamyslet, co by se stalo kdyby…\n…kdybyste zjednodušili herní mechaniku, pokud dosud ve vaší hře zabírá spoustu času.\n…kdybyste zavedli nějakou herní mechaniku, kterou jste dosud nepoužívali.\n…kdybyste rozvedli herní mechaniku do větších detailů.\n…kdybyste danou mechaniku ze hry vypustili, jestliže vám přijde, že hráče spíš otravuje.\n…kdybyste jednou v celé hře vynechali kostky.\n…kdybyste jednou do hry zavedli kostky na každou prkotinu (přehnaně řečeno).\nTohle je oblast, se kterou experimentuji velice rád a ze zkušenosti můžu napsat, že vesměs se mi to v dobrém vrací ze kladné odezvy u hráčů strany hráčů. Opět uvedu pro ilustraci úplně prostý příklad. Kdysi jsme z rozšířenějšího souboje přešli na úplně základní. Několik let jsme takto hráli, všichni hráči si na to zvykli a všem to vyhovovalo. Jednoho krásného dne jsem ale opět zavedl připočítávání rychlostí zbraní a doby vyvolání kouzel k určení iniciativy. Zprvu byli všichni v šoku, jak je to znevýhodňuje, ale souboje se staly dramatičtějšími a po nějaké době mi hráči potvrdili, že je to pro ně proti dřívějšímu zaběhlému bojování skvělý zážitek.\nNázornost vs. popisnost\nNěkdo rád holky, někdo vdolky. Někdo rád staví figurky, jiný raději vše popisuje slovně. Zkuste to jednou změnit. Jestli jste všichni už dlouhou dobu zvyklí, že jakmile dojde k boji, okamžitě se na hexáku vyrojí cínoví vojáčci, mohou být hráči k průběhu bitvy daleko více připoutáni, když se nebudou moci soustředit pohledem na rozložení sil na stole, ale budou poslouchat barvité líčení průběhu bitvy.\nTo samé platí i opačně - hráči, kteří neustále poslouchají kdo koho kam seknul a jak se kdo zhoupnul při máchnutí mečem, toho už sebe barvitější popis o moc víc do děje nevtáhne. Když ale před hráče najednou vysázíte figurky, vykašlete se na zdlouhavé popisy a sehrajete s nimi "rychlou řežbu", tak se jim zase rozsvítí oči a budou nervózně poposedávat na židlích.\nNeplatí to ale jen o soubojích. Místo líčení podzimního lesa po dešti s mokrým zahnědlým listím pod nohama a všeobjímajícím vlhkem ve vzduchu můžete pro jednou napětí před bojem umocnit místo popisu fotkou z nějakého časáku, kde je obrázek lesa tak, který byste jinak chtěli popisovat. Všichni okamžitě získají představu v čem se nachází a vy můžete ušetřený čas věnovat popisu pocitů, které postavy mají.\nMožná to zní podivně, ale i s atmosférou se dá experimentovat a DM má velkou moc si atmosféru uzpůsobit (i když ne vždycky to jde, pochopitelně). Je vaše skupina hráčů zvyklá se neustále bavit vtípky, které jdou mimo hraní postav? Všichni se skvěle baví včetně dějmistra? To je jenom dobře, od toho hra je. A zábava a smích jsou skvělým podhoubím k tomu, aby DM nasadil rychlý a pro hráče nečekaný zvrat do hry. Chce to ovšem trochu sebekázně a autority ze strany DM. Do rozesmátého osazenstva stačí vypustit pár rychlých strohých informací o tom, co se kolem nich začalo najednou dít a rázem se "atmoška" změní.\nTohle byl jen konkrétní příklad, který jde použít jednou za čas, ale způsobů, jak měnit atmosféru k obrazu dějmistra a příběhu je jistě nepřeberné množství.\nStyl, mechaniky, názornost nebo atmosféra určitě nejsou jediné věci, které může DM měnit tak, aby operativně ovlivnil a zkvalitnil hraní. Budu rád, když napíšete i vy své zkušenosti, co se vám kdy povedlo a co zabralo.\n< 9. část >\n7. část 12. a 13. část\nČAS neregistrovaní : 0.097916126251221 sec;\nČAS 0.47639608383179 secREMOTE_IP: 3.238.190.82


Ministerstvo pro místní rozvoj ČR - Jankovský: Aktuálně.cz zkreslilo fakta\nJankovský: Aktuálně.cz zkreslilo fakta\nMinistr pro místní rozvoj Kamil Jankovský by rád uvedl na pravou míru tvrzení internetového portálu Aktuálně.cz, který dal do přímé souvislosti zakázky získané firmou Phar-Service a jeho účinkování v roli ministra.\n„Jakékoli spekulace, že firma Phar-Service profituje z mého působení v pozici ministra, jsou liché. Článek Petra Holuba úmyslně zkreslil faktické informace, které jsem mu poskytl. Zakázku pro pražský IKEM získal Phar-Service již 10. června, tedy 20 dní před tím, než jsem byl stranou Věci veřejné nominován na post ministra pro místní rozvoj. Navíc bezprostředně po této nominaci a jejím přijetí koaličními partnery jsem učinil veškeré právní kroky, abych se vyvázal z firmy Phar-Service a předal jí svému synovi. Patnáctého července tak v nejkratší možné lhůtě proběhla mimořádná valná hromada, která tento záměr stvrdila,“ uvedl Kamil Jankovský.


Bojujte! Nenechte si ubližovat!\nmám pro vás jedinou radu: už si to dál nenechte líbit! To, co popisujete, je klasické domácí násilí a to, jak známo, samo od sebe nepřestane. Naopak mívá tendenci gradovat. Naštěstí žijeme v moderní společnosti, kde existují způsoby, jak se týrání bránit.\nDomácí násilí není bohužel nijak vzácným úkazem. Podle statistik ho v ČR zažilo od svých partnerů 38 procent žen. Zdá se to vysoké číslo, ale bude pravděpodobně reálné, zahrneme-li do něj i psychické týrání, které je obvykle mnohem skrytější. Ženy jsou oběťmi domácího násilí ve většině případů. (Výjimečně jsou oběťmi týrání naopak muži. Násilí se vyskytuje i v homosexuálních vztazích.)\nDomácí násilí není „italská domácnost“. V hádajících se rodinách jsou partneři víceméně rovnocenní a ve sporech se oba snaží prosadit svou. V případě domácího násilí však jde o jednostranné používání síly: je tu násilník a oběť. Násilník oběť ponižuje, zastrašuje a napadá, protože se ji snaží zcela ovládnout. To se mu bohužel postupně daří. Oběť (žena) se maximálně podřizuje a ustupuje, protože má z partnera strach. Další metodou, kterou tyrani s úspěchem používají, je vsugerování pocitů viny. Žena si za partnerovo chování „může sama“, protože např. „je nepořádná“, „moc utrácí“, „je nesnesitelná“ apod. Záminkou může být v podstatě cokoliv. Oběti postupně pocity viny přijímají, ztrácejí poslední zbytky sebevědomí a tudíž i sílu se bránit.\nVe společnosti panují o partnerském násilí dosti zkreslené představy. Tzv. mýty o domácím násilí tvrdí na příklad toto:\noběť si za napadání může sama, protože partnera provokuje svým chováním\nnásilí není zas tak hrozné a ženám se vlastně docela líbí, jinak by v takovém vztahu přece nezůstávaly\noběťmi domácího násilí jsou bezvýrazné, slabé (hloupé) ženy, které musí být rády, že s nimi partner vůbec je ochoten být\nnásilí panuje výhradně v sociálně slabších rodinách a pod vlivem alkoholu apod.\nNic z toho neplatí. Ve skutečnosti se partnerské násilí vyskytuje ve všech sociálních vrstvách, pachatelé jsou často inteligentní vzdělaní muži, kteří jsou mimo domov milí a přátelští. Oběťmi jsou všechny typy žen, včetně vzdělaných a profesionálně úspěšných. Domácí násilí probíhá velmi dlouho skrytě – oběť se stydí a bojí se někomu svěřit, násilník na veřejnosti působí jako příjemný sympatický chlapík. („Vy máte ale štěstí, Váš muž je tak milý člověk…“).\nProč k domácímu násilí dochází a proč se mu oběti nebrání?\nSnaha o dominanci a určitá míra agrese je v lidských vztazích skrytě přítomna téměř vždy. Většina lidí však tyto své „přirozené pudy“ dokáže ovládnout a korigovat. Určité malé procento lidí toho schopno není. Ti jsou pak obvykle výbušní a násilničtí obecně, nejen v rámci partnerství, a jde u nich o závažnou poruchu osobnosti.\nZačíná to totiž obvykle nenápadně – kritikou, ironizováním, omezováním. Muž to většinou zdůvodňuje tím, že musí partnerku zdokonalovat a „vychovávat“, nebo že si vlastně dělá legraci, vždyť o nic nejde.\nU domácích tyranů je to jinak. Ti se na veřejnosti ovládat umějí, vystupují dokonce mile a tolerantně. Agresivitu si dovolují jen skrytě, uvnitř rodiny. Jde jim o to, dosáhnout plné kontroly a nadvlády nad partnerkou. Často si tyto vzorce chování přinášejí z původní rodiny. Zajímejte se proto vždy, jak se k sobě chovají rodiče vašeho potenciálního partnera!\nZačíná to totiž obvykle nenápadně – kritikou, ironizováním, omezováním. Muž to většinou zdůvodňuje tím, že musí partnerku zdokonalovat a „vychovávat“, nebo že si vlastně dělá legraci, vždyť o nic nejde.Pokud žena ustupuje nebo si toto chování nechává líbit, tyran přitvrzuje. Psychické týrání, omezování nebo až fyzické agrese je častější a závažnější. Rozbíhá se tzv. cyklus násilí: stupňování napětí (neustálá kritika a napadání, podrážděnost, nadávky), výbuch, omluvy, lítost, odprošování. Ženy mívají tendenci násilníkovy omluvy a sliby přijmout, protože chtějí věřit, že to tentokrát myslí vážně. Ženy také obvykle mají pocit selhání, že „nedokázaly udržet fungující manželství“ a „harmonii v rodině.“ Chtějí zachovat rodinu, netroufají si odejít, jsou na partnerovi ekonomicky závislé. Tyrani navíc tuto závislost vědomě udržují – snaží se izolovat partnerku od rodiny i přátel, kontrolovat ji na každém kroku, udržovat ji ve finanční závislosti. Žena postupně ztrácí autonomii, přestává rozeznávat hranice normálního chování ve vztahu, ztrácí schopnost samostatně uvažovat a jednat. K tomuto stavu dospívají oběti postupně a nenápadně, takže si přestávají uvědomovat, jak daleko už věci dospěly. To je důvod, proč si ženy nechávají líbit neuvěřitelné věci a nejsou nakonec schopny ani požádat okolí o pomoc.\n1/ Seberte sílu a rozhodněte se, že dál si ubližovat nenecháte!. Uvědomte si, že trpělivostí a domluvami svou situaci nevyřešíte. Slibům nevěřte, dobrovolně se žádný tyran nezmění. Musíte posílit svou pozici ve vztahu (jak, to se dočtete dále), jedině tak si ho udržíte od těla. Dlužíte to i svým dětem – nenechávejte je vyrůstat v prostředí deformovaných vztahů.\n2/ Vyhledejte odbornou pomoc. Existuje řada organizací, které pomáhají týraným ženám: např. ROSA (www.rosa-os.cz), ACORUS (www.acorus.cz), BÍLÝ KRUH BEZPEČÍ (www.bkb.cz), provozuje rovněž nonstop linku pro oběti domácího násilí DONA : 251 511 313 (a mnoho dalších). Poradí vám, jak se chovat v případě napadení, jak postupovat, pokud plánujete odchod, jaké máte právní možnosti atd. Získáte u nich podporu a pomoc, kterou možná marně hledáte ve svém okolí (nebo o kterou se stydíte své známé požádat).\n3/ Dejte partnerovi jasně na vědomí, že příští napadení ohlásíte na policii! A udělejte to! Možná si dá větší pozor. Pokud ne, volejte (POLICIE tísňová linka 158, MĚSTSKÁ POLICIE 156). Policisté jsou dnes už lépe proškoleni, jak postupovat při domácím násilí a chovají se vstřícněji. Asi víte, že podle nové právní úpravy má policie také právo vykázat násilníka na určitou dobu z bytu. Během této doby si můžete rozmyslet, co dál a své záležitosti si zorganizovat.\n4/ Pokud Vám způsobí zranění, jděte k lékaři, řekněte mu pravdu a uschovejte si lékařskou zprávu. Neváhejte s podáním trestního oznámení nebo oznámení přestupku na místním úřadu - a obvinění později za žádných okolností nestahujte. ( Informace, jak přesně postupovat, na internetových adresách pomáhajících organizací.)\n5/ Sestavte si krizový plán. Pokud byste musela narychlo odejít z domu, kam byste šla? Co přesně si musíte vzít s sebou? Hlavně nezapomeňte na průkazy, léky, peníze, kreditní karty, důležité dokumenty jako rodné listy, doklady o podílu na společném majetku, (např. kupní smlouvy, dekret na byt apod.). Některé z těchto věcí, včetně finanční hotovosti, se doporučuje uložit na bezpečném místě mimo domov, třeba u kamarádky.\n6/ Pokud si nejste jistá, co vlastně chcete (odejít? zachraňovat vztah?), bojíte se, cítíte se neschopná situaci řešit nebo máte velké psychické potíže, nebojte se vyhledat psychiatra nebo psychologa. Vaše manželství asi nezmění (rodinná terapie je na domácí násilí obvykle krátká), ale pomohou vám z nejhoršího, takže budete schopná začít svou situaci řešit.\nBojujte! Nikdo nemá právo vám ubližovat a jediný, kdo to může zarazit, jste vy sama.


Pronájem nebytových prostor Frýdek-Místek, strana č.4 | Eurobydleni.cz\nPronájem nebytových prostor Frýdek-Místek, strana č.4\nPokračování nabídky na straně č. 4,Nabídky na pronájem nebytových prostor v Frýdku Místku aktuálně v (900+) inzerátech kategorie pronájem komerčních nemovitostí Frýdek-Místek.\nPronájem, kancelářské prostory, 37 m2, Frýdek - Místek\nPronájem, výrobní objekt, 217 m2, Bystřice\nPronájem, obchodní prostor, 15 m2, Frýdek - Místek\nPronájem nebytových prostor Frýdek-Místek\nPortál Eurobydleni.cz nabízí jedinečnou možnost najít vlastní pronájem komerčních nemovitostí Frýdek-Místek. Díky Eurobydleni.cz tak můžete otevřít vaši vysněnou kavárnu, restauraci nebo prodejnu. Nabídky na nebytové prostory Frýdek-Místek pronájem jsou každodenně aktualizovány. Šance na pronajmutí nebytových prostor v Frýdku Místku, které budou přesně odpovídat vašim potřebám a představám je tedy velká. Komerční nemovitosti na pronájem Frýdek-Místek mohou posloužit například k otevření vlastní prodejny, jazykových kurů či k uměleckým účelům. Pronájem komerční nemovitosti Frýdek-Místek můžete využít také k provozování vlastní restaurace, kavárny, bistra či zájmových útvarů.\nKomerční nemovitosti pronájem v Frýdku Místku\nPronájem komerčních nemovitostí v Frýdku Místku můžete hledat podle mnoha kritérií, mezi nimiž vepředu stojí lokalita, finanční částka pronájmu i velikost prostorů. U každého inzerátu najdete podrobné informace k dané nenovosti. Nebytové prostory k pronájmu Frýdek-Místek si můžete přijít také osobně prohlédnout a na základě toho se rozhodnout, které z nich se rozhodnete pronajmout.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem komerční nemovitosti pronájmy komerčních nemovitostí Frýdek-Místek, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující komerční nemovitosti Frýdek-Místek, a to komerční nemovitosti na prodej Frýdek-Místek, pronájem komerční nemovitosti pronájmy komerčních nemovitostí Frýdek-Místek, Komerční nemovitosti Frýdek-Místek na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii komerční nemovitosti k pronájmu Frýdek-Místek nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích komerční nemovitosti Frýdek-Místek, komerční nemovitosti k prodeji Frýdek-Místek, komerční nemovitosti k pronájmu Frýdek-Místek, Komerční nemovitosti Frýdek-Místek na dražba.\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v pronájem komerční nemovitosti pronájmy komerčních nemovitostí Frýdek-Místek, je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro komerční nemovitosti Frýdek-Místek, zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nDalší lokality v okolí pronájem komerční nemovitosti pronájmy komerčních nemovitostí Frýdek-Místek\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem komerční nemovitosti pronájmy komerčních nemovitostí Frýdek-Místek, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem komerční nemovitosti pronájmy komerčních nemovitostí Frýdek-Místek. Určitě lépe naleznete pronájem komerční nemovitosti pronájmy komerčních nemovitostí Frýdek-Místek, který hledáte.


Severočeské muzeum zaplnila keramika Jaroslava Lady - Liberecký deník\nSeveročeské muzeum zaplnila keramika Jaroslava Lady\nLiberec - Slavnostní vernisáží ve čtvrtek večer odstartovala v Severočeském muzeu v Liberci výstava umělce Jaroslava Lady z Kryštofova Údolí s názvem Keramika.\nNádoby, které Jaroslav Lada z Kryštofova Údolí tvoří, mají ladnou křivku, decentní glazury korespondující s jednoduchým tvarem a jsou i uživatelsky praktické. | Foto: Deník/Petr Šimr\n„Tato výstava prezentuje jednak keramiku inspirovanou estetikou Dálného východu jako čajové soupravy a nádoby bez glazury s intenzivním popelovým náletem, jednak také keramiku navazující na ty nejlepší tradice evropského hrnčířství, oživenou glazurami, které si Jaroslav Lada sám vybarvuje,“ popsal Tomáš Trávníček ze Severočeského muzea.\nPodle něj vyrábí Jaroslav Lada kromě této keramiky také kvalitní užitkovou kameninu, kterou pak mohou zájemci zhlédnout přímo v jeho dílně v Kryštofově Údolí na faře.\nSvé technické vzdělání zúročil Jaroslav Lada při stavbě pecí i při samotné technologii výroby. Postavil čtyři elektrické pece a čtyři na výpal dřevem, z nichž dvě stojí na zahradě za farou - dvoukubíková japonská NOBORIGAMA a menší 300l pícka používaná zejména při keramických kurzech.\nV jeho dílně se s hrnčířským řemeslem můžou návštěvníci setkat v jeho nejryzejší tradiční podobě. Celý proces zpracování hlíny, přípravy glazur, práce na kruhu a konečného vypálení v pecích se odehrává zde a je pod kontrolou mistra. Nádoby, které Jaroslav Lada tvoří, mají ladnou křivku, decentní glazury korespondující s jednoduchým tvarem a jsou i uživatelsky praktické.\nVýstava je v libereckém severočeském muzeu návštěvníkům přístupná až do 27. září každý den kromě pondělí od 9.00 do 17.00 hodin.


Nástavba stolová dvoupatrová 100x30x60cm | Gastro vybavení levně\nNástavba stolová dvoupatrová 100x30x60cm\nNástavba stolová dvoupatrová s rozměry 1000×300×600 mm je vyrobena z kvalitní nerezové oceli. Nástavba je zcela svařovana. Maximální nosnost police je... celý popis\nNástavba stolová dvoupatrová s rozměry 1000×300×600 mm je vyrobena z kvalitní nerezové oceli.\nNástavba je zcela svařovana. Maximální nosnost police je 70 kg/m².\nNohy nástavby mají rozměr 30×30 mm.\nNástavba je vhodna do všech gastronomických zařízení jako jsou jídelny, restaurace, sklady, cukrárny, mlékárny, masokombináty.\nZboží: Nástavba stolová dvoupatrová\nZatížení: až 70 kg\nPočet polic: 2ks\n1 police ve vyšce 40 cm, 2 police ve vyšce 60 cm\nRozměry (DxŠxV): 100,00 x 30,00 x 60,00 cm


Znáte vyhledávač projektů podpořených fondy EU? | Moderní Obec\nZnáte vyhledávač projektů podpořených fondy EU?\nCentrum pro regionální rozvoj ČR upozorňuje na volně přístupný internetový portál Regionální informační servis (RIS), který nabízí rozsáhlou databázi regionálních dat, mj. také informace o všech projektech uskutečněných v ČR s podporou evropských fondů. Možností, jak získat informace o podpořených...\nCentrum pro regionální rozvoj ČR upozorňuje na volně přístupný internetový portál Regionální informační servis (RIS), který nabízí rozsáhlou databázi regionálních dat, mj. také informace o všech projektech uskutečněných v ČR s podporou evropských fondů.\nMožností, jak získat informace o podpořených projektech, je vícero. Ministerstvo pro místní rozvoj aktualizuje seznam příjemců podpory, mapu projektů připravilo také zastoupení Evropské komise v ČR.\nNejucelenější informace o evropských projektech v ČR však podává RIS. Najdete je ve vyhledávači nazvaném Projekty EU. V současné době jsou v databázi informace o více než 62 tisících projektech.\nDatabáze obsahuje nejen základní informace jako název projektu, žadatele či příslušný operační program, ale také stav projektu, jeho rozpočet a popis projektu vycházející z projektové žádosti příjemce. Uvedené informace lze vyhledávat podle názvů projektů či jejich registračních čísel, podle žadatele, podle místa dopadu projektu, podle operačního programu nebo podle klíčových slov v popisu projektu. Uvedená vyhledávací kritéria lze libovolně kombinovat. Požadované informace o konkrétních projektech najdou zájemci během několika sekund.\nVyhledávač Projekty EU je přístupný v Regionálním informačním servisu na: www.risy.cz/cs/vyhledavace/projekty-eu.


Kovohutě Cup ovládla Obecnice - Příbramský deník\nKovohutě Cup ovládla Obecnice\nPříbram – V hale na Březových Horách proběhl žákovský Kovohutě Cup. Jeho suverénním vítězem se stali fotbalisté Obecnice, kteří prošli turnajem bez jediné porážky, když ztratili pouhé dva body za jednu remízu. Stupně vítězů doplnila družstva Rožmitálu a Bohutína, na dalších pozicích se pak postupně seřadily týmy Drahlína, Březnice a pořádajícího Podlesí.\n„Není důležité, kdo se stal vítězem. Turnaj splnil svůj hlavní účel, kterým bylo přilákat děti ke sportu, konkrétně k fotbalu, jehož základna se na okresní úrovni momentálně stále zmenšuje,“ prohlásil hlavní organizátor Radim Černohorský, kterého ovšem zklamala úroveň turnaje. „Bohužel kvalita hráčů každým rokem klesá. Bavili jsme se o tom s ostatními trenéry a věříme, že se situace zlepší,“ dodal Černohorský.\nHnaníček: V Příbrami mám spoustu přátel, rád se vracím


Učím psy, že spolupráce s člověkem je ta nejlepší volba. | Kynologický magazín eCanis.cz\n»Výcvik psů»Moderní výcvik psů»Učím psy, že spolupráce s člověkem je ta nejlepší volba.\nTémata: Robert ZlochaKen Ramirezseparační úzkostB. F. Skinnerbehaviorální analýzamoderní výcvik psůpozitivní motivacepodnětsocializaceagresivita psů\nIveta Panýrková 6.1.2020 38882x Moderní výcvik psůRozhovory o výcviku\nTrénink slepic je vlastně terapií!\nCelkem 19 článků z rubriky: Moderní výcvik psů


Josefův videorecept z pořadu Čas na TE.BE.: Jablečné zuccotto s levandulí - iMnam.cz\nVyzkoušejte tento nepečený dort, který pochází z Itálie. Náš skvělý cukrář Josef vám předvede, jak na to. Zvládne to každý!\n250 g smetana 33%\n150g pomerančová marmeláda/ meruňkový džem\nVejce s cukrem vyšlehejte do pěny, zamíchejte mléko a olej a nakonec mouku.\nRozetřete na plech s papírem a upečte při 240 °C asi 7-8 minut.\nNa krém nechte ve vodě nabobtnat želatinu; poté rozpusťte ve vodní lázni. Zbylé ingredience vyšlehejte do hladkého krému, poté zašlehejte rozpuštěnou želatinu.\nNa kompot nakrájejte na kousky jablka, přidejte zbylé ingredience a za stálého míchání přiveďte k varu. Vařte dvě minuty a poté nechte vychladnout.\nJosefův videorecept z pořadu Čas na TE.BE.: Jablečné zuccotto s levandulí was last modified: 9 dubna, 2021 by Kateřina Fišerová


Jak navlhčit vzduch v místnosti bez zvlhčovače: jednoduché způsoby\nKomfort a pohodlí určuje nejen kvalitní nábytek a stylový design, ale také příznivé mikroklima. Indikátor vlhkosti má pro člověka velký význam. Suchý vzduch je velkým zdravotním rizikem, a proto by se měl řešit. Jak navlhčit vzduch v místnosti bez zvlhčovače, budeme mluvit v našem článku.\nČerstvý a vlhký vzduch je nepostradatelnou podmínkou pro výzdobu dětských pokojů\nJaké je nebezpečí suchého vzduchu?\nJaká by měla být optimální vlhkost v bytě?\nMěl bych si koupit zvlhčovač?\nJak zvlhčit vzduch v místnosti bez zvlhčovače: metody a tipy\nSušené vlhké věci\nJak budou rostliny pomáhat?\nSprávné používání vzduchu\nJak vyrobit zvlhčovač vlastníma rukama doma\nVideo: 5 způsobů zvlhčování vzduchu\nVšechny druhy topných zařízení ovlivňují vzhled suchého vzduchu, který vysušuje povrch kůže a zabraňuje plnému dýchání. Nedostatek vlhkosti může způsobit určité zdravotní problémy. Stav a bezpečnost okolních objektů závisí také na vlhkosti. Starožitnosti a hudební nástroje netolerují nízkou ani vysokou vlhkost.\nSuchý vzduch představuje zvláštní nebezpečí pro alergiky a pacienty s astmatem\nCo je nebezpečné z důvodu nedostatku vlhkosti:\nve vysušeném prostředí se tvoří patogenní mikroorganismy;\nsuchá atmosféra suší sliznice;\nPůsobí špatně na pokožku a vlasy. S nedostatkem vlhkosti se mohou i nehty vločkovat;\nakumuluje statická elektřina a ve vzduchu se vznáší částice nečistot, které jsou škodlivé pro dýchací ústrojí;\nobjevují se alergeny.\nZvlhčovací zařízení nemusí být neustále zapínáno, stačí několik hodin denně\nSuchá mikroklima může vyvolat symptomy, jako je slabost, suchá kůže, bolesti hlavy a suchost v nosní dutině.\nMožnosti vytvoření vlhkého prostředí\nPři kvalitním zvlhčování vzduchu v bytě většina problémů zmizí. Prach začíná usazovat, což usnadňuje jeho čištění. Po několika minutách po manipulaci s nucenou vlhkostí je dýchání jednodušší.\nNormální vlhkost se považuje za 50-60%. Obsah vlhkosti můžete zjistit pomocí vlhkoměru. Stojí za vyzkoušení Assmanova stolu. K tomu změřte teplotu mokrým a suchým teploměrem a poté zkontrolujte údaje podle tabulky.\nOptimální hodnoty vlhkosti\nMůžete se pokusit zjistit, zda potřebuje zvlhčovač v bytě a bez zvláštního vybavenízařízení. Nalijte studenou vodu do šálku. Můžete naplnit pouze 1/12 objemu a poslat do lednice půl hodiny. Potom nastavte nádobu do místnosti. V závislosti na dalším chování vody mohou nastat následující výsledky:\nnastane-li odpařování kondenzátu během několika minut, je vzduch příliš suchý;\npři absenci jakýchkoli změn normy vlhkosti;\njestliže voda proudí v tocích, to ukazuje vysokou vlhkost\nSpeciální vybavení zabere málo místa a umožňuje vytvořit pohodlné mikroklima\nV případě nedostatečné vlhkosti by mělo být provedeno nucené zvlhčení, které bude mít pozitivní vliv na pohodu domácnosti.\nNejspíš přemýšlíte, co dělat, když je byt suchý. V takové situaci si můžete koupit speciální hydratační zařízení. Je to mechanismus, který rozděluje drobné částice vody do prostoru, který ji zvlhčuje. Takové zařízení je kompaktní a snadno použitelné. Existují určité nevýhody. Například zvýšená úroveň elektřiny, vysoké náklady a hluk.\nKvalitativní modely jsou kompaktní a nevytvářejí velký hluk\nZvlhčovače pro domácnost se snadno používají. Potřebují pravidelně přidávat vodu a všechno.To je dostatečné pro udržení normální mikroklima. Můžete si vybrat z těchto typů zařízení:\nplatný ultrazvukový zvlhčovačultrazvuk. Rozptýlí jemné částice vlhkosti ve vzduchu;\nObvyklý nebulizér je jako sprejová láhev. S ní se stříká voda v pramenech;\nparní zařízení distribuuje studenou páru v okolním prostoru;\nrozprašovací zařízení - horké.\nNádrž na vodu lze snadno vyjmout. Při vyprazdňování je nutné doplnit\nPři výběru správného vybavení se musíte rozhodnout o ceně, s určitými charakteristikami modelu as potřebami domácnosti.\nJak zvlhčovat vzduch v místnosti bez zvlhčovače: metody a tipy\nZvlhčovač je struktura, která vyžaduje určitou údržbu a je to drahé zařízení. Proto s největší pravděpodobností budete potřebovat tipy: jak navlhčit vzduch v místnosti bez zvlhčovače. Měly by být vyzkoušeny následující metody:\nnádobí naplněné vodou;\ndekorační fontány nebo akvária;\nnavlhčený hadřík na ohřívači;\npoužití pokojových rostlin;\nmokré čištění, které se provádí 2-3krát týdně.\nJednoduchý způsob domácího zvlhčování\nNezapomeňte na všechny místnosti. To by mělo být prováděno několikrát denně.\nNejjednodušší způsob je dát nádobí po celé místnosti. Je důležité, aby byl kontejner velký na šířku. Čím větší je oblast odpařování, tím větší jsou částice vody rozptýlené ve vzduchu. Čím větší je účinek použití nádobí než hrnkůa brýle. Nezapomeňte změnit obsah nádobí. Je to skvělé prostředí pro rozvoj patogenních mikroorganismů.\nMetody zvlhčování s bateriemi\nPokud není možné uspořádat nádobí s vodou, bude akvárium skvělým řešením.Pokud do ní umístíte podvodní rostliny, zlepší se tím vlhkost v místnosti.Před nákupem takové položky nezapomeňte, že vyžaduje neustálou péči.\nAkvárium je vynikající dekor\nAkvárium může být nahrazeno malou fontánou. Kromě funkce zvlhčování bude podobný atribut splňovat i dekorativní atribut. Fontány přicházejí v různých konfiguracích a provedeních. Uvnitř jednotky je motor, který cirkuluje vodu.\nVšechny druhy fontán pomáhají vytvářet relaxační prostředí\nUžitečné informace!Kašny květin položte u fontány a nejenže vytvoříte organickou kompozici, ale také poskytnete klíčky s vlhkostí a kyslíkem v místnosti.\nPři rozhodování, jak zvlhčovat vzduch v bytě bez zvlhčovače, stojí za to vyzkoušet možnost, která se nedoporučuje za normální vlhkosti, protože podporuje výskyt plísní. Ale pokud je místnost velmi suchá, pak můžete vyprat umyté oblečení.\nPřípadně můžete látku navlhčit a položit na baterii. Hmota se zahřeje a kapalina se odpaří a dostane se do vzduchu. Můžete vymysletjednoduché zařízení pro zvlhčování z bandáže. K tomu se do nádoby nalije voda a na jednom konci se umístí mokrý obvaz na baterii a druhý do nádoby s vodou. V této části baterie vyschne a druhý konec bandáže absorbuje vodu z nádrže.\nJednoduché zařízení může být konstruováno s vlhkým hadříkem\nUžitečné informace!Pamatujte, že na elektrické ohřívače nemůžete dát vlhké věci.\nPři výběru metod zvlhčování vzduchu v místnosti bez zvlhčovače stojí za to zvážit možnost zařízení, které tvoří kyslík a dodávají do vzduchu vlhkost. To přispívá k ionizaci vzduchu a chrání jej před škodlivými bakteriemi. Budete obzvláště užiteční, pokud doma pěstujete orchidej, kapradiny, ibišky, fíkusy nebo vnitřní lípy.\nKontejnery s rostlinami vytvářejí příznivé mikroklima a jsou vynikající výzdobou interiérů\nDalší jednoduchou metodou je pravidelné vysílání. Pouliční vzduch je dobře nasycený vlhkostí. Stačí několikrát denně několikrát denně vzduchu 15-25 minut a kvalita mikroklimatu se výrazně zlepší. Pomáhá zlepšit dýchání a pohodu. Zlepšit efekt ventilace, prováděné v tomto okamžiku mokré čištění nebo postřik vodou ze stříkací pistole ve vzduchu.\nJe nutné letět pokoj kdykoliv v průběhu roku\nJak vyrobit zvlhčovačudělej to sám doma\nO tom, jaký zvlhčovač si můžete udělat, budeme hovořit dále. S baterií zkuste vytvořit jednoduché zařízení. Pro výrobu bude potřeba plastové obaly pod vodou, látkou, gázou a lepicí páskou. Potom postupujte takto:\nv láhvi, na boku, řezané okno o rozměru 14 x 8 cm;\nzavěsit nádobu otvorem do potrubí. Používá lano. Pro zajištění zařízení použijte pásku;\nněkolikrát přehněte gázu, aby se pás o šířce 12 cm a délce až jeden metr;\nDo láhve spadne kus gázy a druhá se omotá kolem trubky.\nVarianta jednoduchého zvlhčovače\nKterou možnost zvolit: zakoupené nebo domácí - rozhodnete. A vůbec to nevadí. Hlavní věcí je udržet úroveň vlhkosti na správné úrovni.\nPřípravek z plastu pro domácí použití


Dětské porno v počítači prezidenta? Problém, ať se na to díváte jakkoli - Lupa.cz\nLupa.cz » Dětské porno v počítači prezidenta? Problém, ať se na to díváte jakkoli\nBrouzdá Miloš Zeman po pornowebech? Nakazil si počítač na lžimédiích, která tak miluje? Nevymyslel si to náhodou celé?\nPrezident Miloš Zeman se na Frekvenci 1 pochlubil, že mu (prý) hackeři (prý) z Alabamy nasadili do počítače dětské porno. Nemůže na ně (prý) podat trestní oznámení, protože to na Alabamu nejde. Zjistil to (prý) nějaký ajťák z Hradu. Příliš mnoho „prý“ v příběhu, který překonává snad i Českou sodu. Ale který v zásadě může být trochu noční můrou. Ať se na to díváte z kterékoliv strany.\nVarianta první, žádné nasazení dětského porna se nekonalo, Zeman si to celé vymyslel, aby vypadal zajímavě, nebo prostě jenom proto, že úroveň bájné lhavosti postoupila do další úrovně. Byl by to problém, protože hlava státu by si neměla věci vymýšlet. A dobrý důvod, proč někoho takto bájného podruhé nevolit.\nVarianta druhá, pořídil si ho tam sám Zeman a touhle historkou se pouze vytváří krytí pro případ, že by se před volbami něco jako „dětské porno v počítači Miloše Zemana“ objevilo. Tato potenciální varianta je alarmující natolik, že ji snad ani není vhodné více rozebírat.\nVarianta třetí, pořídil si ho tam někdo z blízkého okolí Zemana a ze stejného důvodu jako v předchozím případě je potřeba vybudovat krytí. S ohledem na nedávný podivuhodný hradní skandál, potíže s prověrkou a řadu dalších věcí je i tato varianta možná.\nVarianta čtvrtá počítá s tím, že Zeman používá zcela nezabezpečený počítač a prostě někde cestou internetem skutečně narazil na nějaký virus, malware, ransomware či cokoliv dalšího. Bylo by to velmi znepokojující, protože hlava státu by rozhodně neměla používat nezabezpečené počítače.\nVarianta pátá předpokládá, že víceméně platí ta předchozí a že si Zeman nechal počítač napadnout buď při brouzdání po pornowebech (to bývá v podobných případech časté a nijak neobvyklé), nebo na některém z lžimédií, která tak miluje. Což je opět pravděpodobná varianta, protože u pochybných webů, na které rád chodí (a rád je cituje), můžete bez ochrany snadno něco chytit.\nVarianta šestá je ta, že skutečně někdo cíleně napadl prezidentův počítač. Možnost, že se mu to povedlo, kombinovaná s tím, že na to přišel někdo tak technicky neznalý jako Zeman, by mohla být alarmující hned z dvou hledisek. Útočníci museli být amatéři a zároveň se opět vracíme k čtvrté variantě, tedy počítači, který je zoufale zabezpečený. Což je s ohledem na jeho uživatele nepřijatelné.\nVarianta sedmá spočívá v tom, že na počítač nahrál porno záměrně někdo, kdo to chtěl využít před volbami, aby Zemana znemožnil. To by opět svědčilo o amatérismu těch, kteří by něco podobného udělali, o katastrofálním stavu bezpečnosti počítačů v Lánech (a jinde), ale také je to velmi málo pravděpodobné, protože tuhle možnost by jistě Zeman neváhal okamžitě využít. Žádná Alabama, hezky by ukázal prstem.\nVarianta osmá může být i ta, která se objevila velmi rychle na sociálních sítích a dá se shrnout do věty „Kačenka už přece není dítě“. Ale zda Zeman umožňuje používat počítač v Lánech své rodině, netušíme. Navíc jde spíše o variantu humornou. Ale prověřovat? Prověřovat se má všechno.\nNapadají vás nějaké další varianty? Hlavně takové, které nějak nekombinují nebo nevyužívají oněch osm výše uvedených teorií? Připadá vám, že po téhle další nesmyslné aféře (u které tak nějak všichni předpokládáme, že si to Miloš Zeman opět vymyslel), je možné ještě vůbec kdykoliv uvažovat o tom, že by měl být prezidentem?\nVrtají vám hlavou některé další otázky? Třeba jak to, že je možné, že se tento bezpečnostní incident na veřejnosti objevil až rok poté, co k němu došlo? Jak je možné, že nejspíš nikdy nebyl dostatečně vyšetřen? Byly z napadení počítače vyvozeny nějaké důsledky? Má Zeman ještě stále stejně nezabezpečený počítač? Hlavně ale nejenom počítač, ale to se skutečně může cokoliv/kdokoliv dostat až do sítě v Lánech (bylo-li to tedy v Lánech a stalo-li se to vůbec)?\nZatím to vypadá, že česká média jen zopakovala vše, co Zeman v rozhovoru pro Frekvenci 1 napovídal. Ale nějaké zásadní otázky a úvahy? Na ty to nevypadá. Jestli je to pro obavu z tématu (dětské porno) nebo z únavy vyvolané několika lety výmyslů, lží a manipulací? Těžko říct.\nNemůžu. Stejně tak nemůžu věrohodně prokázat, že mi vláda (či mimozemšťané?) nečte myšlenky, tak radši budu nosit alobalovou čapku, ta tomu zabrání.


Symptomy, příčiny a léčba dissociálních poruch / Klinická psychologie | Psychologie, filozofie a myšlení o životě.\nSymptomy, příčiny a léčba dissociálních poruch\nJsme společenskými bytostmi a skutečnost, že žijeme ve společnosti, vyžaduje vytvoření řady základních pravidel, která zajistí zdravé soužití respektující základní práva každého spoluobčana, a to jak legálně, tak eticky. Většina z nás dodržuje většinu těchto norem, nebo alespoň ty druhé, často téměř nevědomě tím, že je internalizuje..\nExistují však lidé, kteří projevují vzorce chování charakterizované důsledným odmítáním a lhostejností vůči základním právům druhých..\nPo tomto popisu se pravděpodobně domníváme, že budeme hovořit o dospělých s antisociální poruchou osobnosti. Ale pravdou je, že tyto vzorce jsou také pozorovány v dětství, u dětí s dissociální poruchou. Je to tato porucha, o které budeme v tomto článku hovořit.\nMožná vás zajímá: "6 fází dětství (fyzický a psychický vývoj)"\nDyssociální porucha, nyní nazývaná porucha chování v nejnovější verzi Diagnostického a statistického manuálu duševních poruch (DSM-5) je to změna charakteristická pro nezletilé (schopnost začít v různých fázích vývoje dítěte a adolescenta), které v průběhu dětství představují vzor. pokračujícího chování charakterizovaného přítomností systematického porušování sociálních norem a práv druhých nejméně dvanáct měsíců.\nKonkrétně, tento vzor chování je identifikován s přítomností agresivního chování proti lidem (mezi něž může patřit použití zbraní) nebo zvířat (často mučení a / nebo poprava malých zvířat a domácích zvířat), používání podvodů a krádeží drobných předmětů nebo rozbití a vniknutí, závažné porušení pravidel sociální vztahy soužití a / nebo vandalismu.\nDěti s touto poruchou trpí významné zhoršení v různých oblastech, jako je společenský život a škola. Mají tendenci prezentovat nízkou úroveň empatie, ignorují práva a pocity druhých. Je také běžné dávat pocit tvrdosti charakteru, stejně jako předsudky o společnosti a odmítání. Obecně jsou také charakterizovány tím, že jednají bez přemýšlení o důsledcích a impulzivním způsobem, s rizikovým chováním a nízkou schopností odkládat uspokojení a toleranci ke frustraci..\nObecně platí, že jejich činnost není zpravidla pozorována životním prostředím, což může také vést k problémům socializace a častým problémům na úrovni škol a spravedlnosti. Přes toto, některé chování obvykle jdou bez povšimnutí zpočátku, být skrytý nebo málo viditelný (takový jako mučení zvířat) \_ t. Mohou představovat nerešpektování jejich výkonu, povrchní náklonnost, nedostatek empatie a nízká nebo žádná míra výčitek svědomí u následků jejich jednání, ačkoli tyto charakteristiky nenastanou ve všech případech.\nVztah s antisociální poruchou osobnosti\nDyssocial nepořádek byl zvažován skrz historii, a ve skutečnosti někdy byl zmatený, s antisociální poruchou osobnosti. Je třeba poznamenat, že obě nejsou synonymní, i když v některých případech existuje syndromní kontinuita a diagnostická kritéria obou poruch mají málo rozdílů za věkem nástupu (antisociální porucha vyžaduje, aby subjekt již vytvořil osobnost, s přihlédnutím k bodu skloňování od 18 let věku, i když se antisociální vzorce chování musí objevit před patnácti lety).\nVe skutečnosti, i když většina poruch zmizí po dosažení dospělosti a rozvinutí komplikovanějšího chování a schopností (zejména v těch případech, kdy projev poruchy má spíše adolescentní začátek), značný podíl těchto dětí se nakonec rozvine antisociální porucha osobnosti. V tomto případě jsme převážně s jedinci, kteří měli disociální poruchu dřívějšího nástupu, nastavení a omezení jejich repertoáru chování a způsobu jejich života..\nSouvisející článek: "Agresivita v dětství: příčiny agrese u dětí"\nMožné příčiny spojené s tímto psychologickým jevem\nOd pojetí této poruchy se vědecká obec snažila najít vysvětlení tohoto typu poruchy chování. Předpokládá se, že neexistuje jediná příčina této poruchy, ale to jeho geneze ovlivňuje více faktorů.\nZ biologického hlediska byla zvýšena možná existence problémů s inhibicí chování vyplývající z nedostatku vývoje nebo infraaktivace frontálu spolu s nadbytkem aktivace limbického systému a systému odměňování mozku. Posuzuje také existenci nedostatku morálního vývoje, schopnosti empatie a nezralosti, což může být částečně způsobeno prvky, které jsou pro jeho biologii podstatné. a částečně kvůli špatné socializaci.\nNa psychologičtější a sociální úrovni bylo pozorováno, že mnoho z těchto dětí opouští domovy, ve kterých jsou problémy s chováním a marginalitou. Přítomnost probíhajících intrafamilních konfliktů může být spojena s nezletilými jako přirozený způsob jednání, vystupující jako model a zároveň může podmínit dítě naučit se nedůvěřovat druhým. Sociální odmítnutí bylo také spojeno se vznikem této poruchy, přičemž bylo zjištěno, že mají sklon k problémům a řešení problémů..\nTyp rodičovského vzoru je také propojen: autoritářských rodičů a kritiků s represivním způsobem jednání nebo nadměrně tolerantní rodiče, jejichž indikace jsou nejasné a neumožňují jim naučit se kázeň nebo potřebu vyhovět, s větší pravděpodobností učí své děti jednat tajně nebo že jejich vůle musí být vždy provedena. To nemusí nutně znamenat dissociální poruchu, ale může to usnadnit.\nByl také učiněn pokus vysvětlit tento problém jako aspekt založený na kondici: po celý život nezletilý konstatoval, že výkon agresivních činů jim pomáhá plnit jejich cíle, původně důsledky takových předběžných aktů a posílení opakování stejného postupu.\nDyssociální porucha je problém, jehož léčba není dosud plně prokázána. Běžně se používají různé multimodální programy, které zahrnují jak dítě, tak rodiče a služby v kontaktu s dítětem, a vyžadují spolupráci odborníků z různých oborů a s eklektickým přístupem.\nNa psychologické úrovni se obvykle doporučuje program, který zahrnuje školení v oblasti sociálních a komunikačních dovedností a řešení problémů. Užitečné je také posilování prosociálního chování, smluv o chování, modelování a emocionálního projevu.. Obecně se používají kognitivně-behaviorální programy, snaží se naučit pozitivní způsoby, jak se vztahovat a vytvářet alternativní chování k těm, které mají poruchu.\nŠkolení pro rodiče a psychoedukaci jsou také prvky, které je třeba vzít v úvahu a které mohou přispět k ujištění a učení pokynů pro děti a děti..\nVe velmi extrémních případech a zejména u těch subjektů, jejichž změny chování jsou způsobeny experimentováním emocionálního stresu, kromě léčby určené k modifikaci prvků, které vyvolávají nepohodlí nebo vnímání těchto může být doporučeno použití některých léků jako SSRI.\nZloděj, A. (2012). Dětská klinická psychologie. Manuál CEDE přípravy PIR, 0 ... CEDE: Madrid.\nPérez, M.; Fernández, J.R. Fernández, I. (2006). Průvodce efektivní psychologickou léčbou III. Dětství a dospívání Pyramida: Madrid.\n« Příčiny, typy a symptomy specifické poruchy jazyka Tělo Dysmorphic Poruchy příčiny, příznaky a léčba »


Žena vyhrožovala matce zabitím - Karlovarský deník\nBochovsko – Některé děti se svým rodičům nevyvedou a dovolí si takové věci, nad kterými morální člověk žasne. O tom svědčí i případ třiadvacetileté ženy z Karlových Varů, kterou nyní karlovarští kriminalisté obvinili z nebezpečného vyhrožování.\n„Vyhrožování se měla dopustit během poloviny března letošního roku v obci nedaleko Bochova. Obviněná zaslechla, jak její matka objednává svou nemocnou dceru a vnučku, kterou máv pěstounské péči, k lékaři,“ informovala policejní mluvčí Eva Valtová. Takové jednání matky se však třiadvacetileté ženě nelíbilo a začala matku slovně napadat.\nPo hádce matka mladé ženě řekla, aby si sbalila své věci a odešla z jejího bytu.\nPodle informací policie však agresivita dcery stoupala, až nakonec svou matku opakovaně udeřila do zad. Nakonec jí začala vyhrožovat, že ji zabije, a pak byt opustila. „Stejný den ještě pokračovala ve svých výhrůžkách ve zprávách v telefonu. Tím vzbudila v poškozené obavu o život a zdraví,“ dodala Valtová s tím, že ženě hrozí až jeden rok odnětí svobody.


Potkaní místo na webu... • Zobrazit téma - Tříměsíční potkan a nové miminko. Jak je seznámit?\nTříměsíční potkan a nové miminko. Jak je seznámit?\nod mikey » 29 dub 2012 21:05\nPěkný večer. Mám doma ani ne tříměsíčního potkaního kluka a chtěla bych mu pořídit kamaráda. Pořídit ho chci jen kvůli němu, aby nebyl sám, když třeba na tři dny, nebo na týden někam odjedu a aby prostě měl toho pravého kámoše. Jenže jak tak čtu, moc se mi do toho nechce.. Nechci, aby zranil toho nového..Chudák, přivezu ho do cizího prostředí a hned takové šoky, že na něj (nejspíš) bude útočit..Není to morbidní? :\_ Jak mám postupovat, aby se snesli a vše proběhlo bez větších problémů?\nJen dodám, že Mikeyho mám ze zverimexu a je to mazlík, ochočila jsem si ho během týdne, ani ne a toho nového bych také kupovala ve zverimexu..\nRe: Tříměsíční potkan a nové miminko. Jak je seznámit?\nod Kimik » 29 dub 2012 21:21\nDoporučuju se podívat do sekce Seznamování, tam už bylo napsáno skoro všechno, co se napsat dá Jinak tříměsíční je ještě pořád skoro mládě, takže si myslím, že nebude žádný problém, trochu na malýho bude pouštět hrůzu, malej bude možná trochu pištět, ale jinak bych se toho vůbec nebála\nod mikey » 29 dub 2012 21:30\nAno, děkuji. Snad se bát nemusím.. Spíš nevím, jak to prosvést, když mám jen jednu klec.. Bojím se, že když prcka vypustím na postel, tak to budou boje a zase budu mít postel plnou polorozteklých hovínek ze stresu, jako tenkrát s Mikeym a nebo, že mi uteče, nebo ho nechytím.. :\_\nod M23 » 23 led 2015 17:38\nAhoj všichni!! Mám dvě 3 a půl měsíční potkaní holky (sestry) a ráda bych k nim přidala ještě jednu malinkou do trojice. Po některých diskuzích, co jsem tu četla, mě ale naprosto děsí představa, že by si nesedly. Myslíte, že je dobrý nápad pořídit ještě jednu holčinu do party nebo to radši nechat být, tak jak to je? Máte někdo zkušenost s tím, že by si v podobné situaci jako mám já holky nesedly, že by došlo k nějakým špatným seznamováním? Jak velká je podle vás pravděpodobnost, že si nesednou? Lepší nechat dva potkani anebo tři? Moc Vám předem děkuju!!!\nod Ciruki » 26 led 2015 17:45\nHolky jsou ještě mladé, je velká šance že vše proběhne bez problémů, nebála bych se toho Smečka tří potkanů je celkově lepší než dvou, takže být tebou tak do toho jdu Může se stát že si nesednou, ale to bývá spíše výjimečná situace, zvlášť když si vezmeš mimčo z chs, odtamtud bývají často zvyklé i na dospělé potkany\nod M23 » 27 led 2015 14:26\nod M23 » 16 úno 2015 13:25\nAhoj všem!!! Dlouho jsem přemýšlela, zda si ke svým dvou skoro 4 měsíčním holkám pořídit ještě třetí. Potom, co jsem se tady dočetla o spoustě negativních zkušenostech se seznamováním potkanů, jsem se toho opravdu děsila. Nakonec jsem se rozhodla to risknout a třetí potkanku si pořídit. Když jsme včera dorazili domů a dali klece s novou malou potkankou a mýma dvěma holkama vedle sebe, tak holky vůbec nereagovaly nijak agresivně, spíše byly hrozně zvědavé a vyjukané. Tak jsme je tak chvíli nechali, vyměňovali jsme hadříky, podestýlku apod., aby si holky zvykly na nové pachy. Asi po dvou hodinách jsme se rozhodli je zkusit postupně seznámit na klíně. Nejdřív jsme malou seznámili s jednou potkankou (méně dominantní). Holky se očuchaly a vše proběhlo úplně v pohodě, skoro bych řekla, že se moje původní potkanka bála té malé. Poté jsme stejným způsobem seznámili malou s mojí druhou původní potkankou. To už proběhlo o trochu hůř. Holky se očuchaly, ale poté ta moje původní holčina po malé vyjela a lehce ji kousla do krčku. Krev žádná, holky jsem hned oddělila, nicméně mi bylo řečeno, že je normální, že si budou chtít ujasňovat pozice, a to formou boje, tak jsem doufala, že je to normální. Po chvíli jsme to zkusili znova a takto se to opakovalo asi třikrát. Ta moje původní holčina vždy chtěla dát najevo svoji dominanci, ale na okřiknutí toho okamžitě nechala. Asi na pátý pokus seznamování na klíně už byly holky v pohodě. Obě jsem je hladila, aby věděli, že je mám ráda obě a nijak nežárlily. Přes noc jsem malou nechala zvlášť v kleci a ráno seznamování pokračovalo. Vše šlo bez problémů, tak jsem se rozhodla malou pustit na postel nejdříve s tou méně dominantní, což proběhlo perfektně. Ta moje původní holčina se dokonce nechala od malé povalit na záda a ještě jí umyla. S tou více dominantní to proběhlo taky v celku dobře, holky se provokovaly, ale ne nijak nebezpečně, tak jsem je pustila volně všechny tři. Po hodině bezproblémového soužití všech třech na posteli, jsem vyčistila velkou klec a všechny je tam dala dohromady. Vůbec jsem tedy nakonec nepotřebovala další klec, seznamování proběhlo opravdu v celku rychle. Ještě ten den holky byly v kleci úplně v pohodě a dokonce spolu hned usnuly v hamace. Takže ve finále jsem opravdu hrozně ráda, že jsem si třetí potkanku pořídila. Tak to je moje zkušenost se seznamováním dvou sester skoro 4 měsíce staré a nové potkanky ( 7 týdnů). Doufám, že někomu, kdo byl ve stejné situaci jako já, tento komentář pomůže a třeba i uklidní, protože když jsem tu četla spoustu těch negativních zkušeností, dost mě to vyděsilo.\nod chesterfield » 18 úno 2015 20:08\nano to je vždy veliká radost když to proběhne takhle hladce, ovšem 4 měsíce je ještě v pohodě. Problematické jsou seznamování starších, případě samotářů. Holčičkám posíláme pohlazení.\nod MystikCZ » 31 říj 2015 12:53\nZdravím, nevěděl jsem kam hodit tohle téma, tak jsem to dal jsem. Mám doma 2 potkany a když jdu ven, tak si sebou můžu vzít jenom jednoho, protože dva bych neuhlídal a ten druhej je doma sám. Proto bych si chtěl pořídit ještě jednoho, ale nevím jestli by ho ještě příjmuli. Oba kluky jsem si donesl ze zverimexu asi před 4-mi měsíci. Nevíte jestli je nějaká hranice věku od kdy už by ho nemuseli příjmout? Nebo nemáte nějaké rady aby to vyšlo? Předem děkuji.\nod Kimik » 31 říj 2015 15:36\nTéma jsem ti přesunula, jinak o seznamování je tady celá rubrika, tak si to pročti a určitě najdeš spoustu rad. Čtyřměsíční jsou ještě mlaďoši, tam bych žádný problém neviděla.\nod MystikCZ » 07 lis 2015 12:15\nTak jsme si ho dneska přivezli. Koupili jsme ho ze zverimexu, kde měli vlastní odchov. Jde vidět, že to není potkan z velkochovu. Nebojí se a nebobkuje jak ti naši 2 když jsme je dovezli. Teď ho očuchávají a čistí, takže myslím, že to vyšlo perfektně.\nod MystikCZ » 08 lis 2015 10:39\nTak po neustálým učuchávání a okusování toho měl malej dost. Už se 2x porvali (1 asi kvůli jídlu) a malej se jich teď bojí. Snad si na sebe zvyknou


Kingdom 2: seriálová pecka o zombie apokalypse ve středověké Koreji drží laťku kvality vysoko i ve druhé sérii - Fantasymag.cz\nDomů Film & TV Kingdom 2: seriálová pecka o zombie apokalypse ve středověké Koreji drží laťku...\nKingdom 2: seriálová pecka o zombie apokalypse ve středověké Koreji drží laťku kvality vysoko i ve druhé sérii\nNákaza, krev, násilí a vládní intriky. Ne, tohle nejsou zprávy z koronavirové fronty, ale druhá řada netflixovské pecky Kingdom o zombie apokalypse ve středověké Koreji. Udržel si loňský seriálový fenomén úroveň?\nV lednu 2019 Netflix ohromil seriálem Kingdom, který výborně namixoval historické drama, politické intriky hodné Hry o trůny a zombie apokalypsu. Chytrý scénář, krásné kostýmy, perfektní vizuál a více než zdařilé herecké výkony zajistily minisérii okamžitě kultovní status. A pár týdnů zpátky jsme se konečně dočkali pokračování.\nMutace virová a žánrová\nDruhá série začíná tam, kde končí první. Prohnilá vláda na severu uzavřela mohutné zdi oddělující od zbytku země jih, kde se zrodila zombie nákaza. Na jihu je uvězněný také korunní princ, jenž byl o svá dědická práva okraden zlotřilým dvorním rádcem. A král samotný je ve skutečnosti zombie. Pevnost u hlavního jižního města se chystá na invazi nemrtvých, kteří ožívají pouze v noci – pravidla hry se ovšem mění. Hordy infekčních stvůr zaútočí až po rozbřesku.\nA mění se i pravidla žánru, ke kterému se Kingdom snažil přináležet. První série se snažila v líbivých historických kulisách následovat spíš vybraná témata postapokalyptického vyprávění a zobrazovala bezmocnost jedince vůči nákaze a zkorumpovanému systému, druhá série se postupně adaptuje do podoby akčního filmu, ke kterému patří hrdiniství, epičnost a dějový i emocionání patos.\nZatímco vloni celkové vyznění příběhu napovídalo, že pokud by se někam vydala malá skupinka hrdinů, čeká ji s největší pravděpodobností porážka, smrt a nutnost útěku, letos nám servírují skupinku hrdinů, která je předurčena k úspěchu – melodramatickému úspěchu podkresleném tragédií, ale přesto úspěchu.\nSamozřejmě, protagonisti nemohli zůstat bezmocní po celou dobu, v jednu chvíli se karta musela obrátit, problémem ovšem je, že karta se neobrátila ani tak v důsledku logických dějových zvratů, jako spíš výše zmíněnou změnou žánru. Hlavní postavy se z prchajících obětí stanou hrdiny bez bázně a hany tak nějak přes noc, aniž by změnili politickou situaci či docílili jasné převahy.\nToto řečeno, je nutno poznamenat, že žánrová transformace není sama o sobě chybou – zároveň ovšem nelze nepoznamenat, že to šlo udělat tak nějak líp. Gradovat takovou šachovou partii, jakou rozehrál právě Kingdom, nebylo nic jednoduchého, a tvůrci nakonec zaškobrtli v několika rovinách – družina protagonistů se rozpadla do několika příběhových linií, které nebyly prostřídány v tom správném rytmu a neměly dostatčnou stopáž.\nNěkterá důležitá témata byla kvůli špatnému tempu vyprávění adresována nahodile, vynesena do popředí a v další scéně zase zapomenuta. Příkladem je třeba motiv zrádce v řadách následovníků korunního prince.\nV prvních epizodách se to stává jedním z nejdůležitějších problémů a to jenom proto, aby k tomu nakonec nikdo nic neřekl, nikdo to neřešil a pak se tím korunní princ nechal kousnout do zadku. Samotné rozřešení celkové zápletky se zrádcem bylo naprosto skvělé, ovšem gradace motivu a práce s ním scénáři vaz.\nNejvětším problém, jak to tak vypadá, je ovšem práce režie. Po první epizodě převzal režijní taktovku nový člen tvůrčího týmu, Park In-je. Nový režisér v doprovodných materiálech působí sympaticky – vysvětluje, jak se snaží zaměřit na psychologizaci korunního prince a snaží se toho dosáhnout bez hloupých expozičních dialogů.\nTo není vůbec špatné. Ovšem non-verbální postupy, které k portrétování postavy používá, jsou za hranou kýče. Pakliže je princovi osvětleno, že stojí před hrozivou morální volbou, kamera zabírá pouze detail jeho kamenné tváře a postupně se dramaticky přibližuje. Už chybí jen tradiční zlověstné ta-ta-táááá jako hudební podkres.\nV jiné scéně zase válečný hrdina na straně prince otevře dveře jednoho panství, aby stanul tváří v tvář zombie králi. Veterán a nemrtvý král se chvíli měří pohledem, divák čeká, kdy král vyskočí a začne veterána požírat, ale pak mu místo toho odpadne hlava, čímž se odhalí, že za králem celou dobu někdo stál, někdo, kdo mu hlavu setnul ještě před tím, než veterán otevřel dveře.\nA to nemluvíme o tom, že katany jsou tu opět tak ostré, že projdou hladce celým krkem, jako by to bylo máslo. Přetnou páteř není žádný problém… I tomuto ryze filmovému stereotypu se první série úspěšně vyhýbala.\nPrvních pár dílů se snaží rychle vypořádat s otevřenými zápletkami první série. Zde se právě nejvíc střetáváme s posunem od „realistického“ k „fimovému, akčnímu“. Po těchto pár epizodách, které nejvíc trpí špatným tempem střídání linií, ignorováním témat a kýčovitými záběry, ošem Kingdom chytá zase druhý dech. Druhou půli snad není možné shlédnout s přestávkami.\nMéně realistické ladění tak umožňuje působivě vykreslit emocionální momenty. Princ je surově konfrontován s faktem, že jeho otec je mrtvý, ačkoliv ještě dýchá a pohybuje se. Závěr dějové linky princova osobního strážce je jednoduše srdcervoucí. Závěrečné osudy mladé prohnilé královny, dcery dvorního rádce, poskytnou skutečnou satisfakci atd.\nJedním z velkých kladů seriálu je také to, že věnuje dostatek prostoru nejen protagonistům, ale také záporákům. Dvorní rádce po smrti svého jediného syna propadne pomstychtivosti a v jeho pečlivé síti intrik se začnou objevovat první praskliny.\nAčkoliv je to motiv zoufale neoriginální, je v rámci svého narativu integrální a není neuvěřitelný. Pozice hlavního antagonisty dokonce v průběhu změní obsazení (obsazení postav, nikoliv herců), což je další excelentní dějový zvrat a charakterizace postav na temné straně.\nDruhá série uzavírá drtivou většinu motivů, nechává si však prostor na sérii třetí. Autoři stále mají co říct a přinášejí další, tentokrát mnohem zdařilejší žánrovou změnu – přibližujeme se mnohem víc tradiční fantasy.\nNa hrdinech už nevisí přímo celá města a národ, ukončuje se definitivně rovina politických střetů a zůstáváme s návnadou na příběh o skupince hrdinů jak z Dračího doupěte – korunní princ v exilu coby mistrný šermíř, lékařka se znalostmi o bylinách s okultními účinky, bývalý voják, kterému ve střelbě z pušky není rovno… Jistým způsobem mi to připomnělo pulpové příběhy ve stylu dejme tomu Indiana Jonese.\nNezbývá než doufat, že třetí série dostane zelenou a udrží si své nebývalé kvality!\nKingdom – 2. série\nRežie: Park In-je


Ovčáčkova svrchovaná drzost, či sázka na budoucnost?\n08. 11. 2018 | 19:44\nDohady ohledně automatického navyšování platů ústavních činitelů plní veřejný prostor, vypadá to na další mimořádnou schůzi Poslanecké sněmovny. Navýšení nikoli o 20 % ale o 9 %, dalo dokonce ve sněmovně vzniknout nepochybně pozoruhodné platové koalici složené z SPD a Pirátů. Škoda jen, že se pánů Bartoše a Okamury nikdo nezeptal, proč navýšení právě o 9 % a nikoli například pouze o 3 %? Případně zdali by nebylo nejjednodušší platy zákonodárců navždy zamrazit? Pak jsem si ale uvědomila, že žijeme v časech permanentních voleb, platy politiků jsou s ohledem na postoje veřejnosti velmi vděčným tématem, tudíž, proč vystřílet veškerou munici předem.\nZ výše uvedeného je patrné, že na rozdíl od nemalé části veřejnosti a pana Ovčáčka, nemám s nárůstem platů poslanců a senátorů o 20 % problém. V zásadě pak souhlasím s těmi zákonodárci, kteří zastávají názor, že zavedené mechanismy by se neměly rušit a zmrazení platů ústavních činitelů v časech krize bylo dobrým a politicky vhodným tahem, leč krize naštěstí pominula. Proto by v tomto případě nemělo platit, že každý dobrý skutek musí být po zásluze potrestán.\nPoté, co jsem se s tímto svým postojem svěřila blízkému okolí, dostalo se mi zajímavých reakcí ve smyslu, zdali 20 % nárůst platů zvýší výkonnost jednotlivých zákonodárců? Pochopitelně, že ne. Každý jedinec, tedy i volený politik, má svůj standard a lepší to nebude. Ale o tom by, alespoň podle mého názoru, přece diskuse být neměla. Místo toho bychom si měli položit otázku, zdali (byť jsem se někde dočetla, že poslanci přeskočili v žebříčku prestiže jednotlivých povolání uklízečky) máme rozporovat finanční ohodnocení osob, které rozhodují o našem bytí a nebytí, o naší přítomnosti a budoucnosti. Navíc se jedná o peníze 281 zákonodárců, které jsme si sami zvolili v demokratických volbách. Pravda, určitě není od věci zamyslet se nad tím, zdali je důstojné, aby byly platy zákonodárce kompenzovány nejrůznějšími náhradami a přivýdělky ve výborech, podvýborech apod.?\nExistuje teorie, která říká, že od určité výše příjmů člověk nemá zapotřebí podstupovat rizika spojená s nekalým jednáním a v praxi je této teorie bohatě využíváno. Tak například - ohodnocení zaměstnanců bankovního sektoru je na takové úrovni, že žádného normálního bankéře ani nenapadne čímkoliv podmiňovat schválení úvěrové smlouvy. Ohrozil by tím totiž kvalitu své práce a zároveň by riskoval ztrátu svého vysněného zaměstnání.


Z těchto deseti nejnebezpečnějších letišť světa budete mít noční můry - Břeclavský deník\nLétání je v současnosti zřejmě nejbezpečnější formou dopravy. Přesto z něj má řada lidí hrůzu, a to může celá cesta probíhat bez komplikací. Na zemi však existují místa, která mohou nahnat strach i zkušeným cestovatelům. Podívejte se s Deníkem na deset letišť, která bývají označována za nejnebezpečnější na světě a nezapomeňte v anketě zvolit to, které nejvíce děsí vás.\nMezinárodní letiště princezny Juliany, Svatý Martin | Foto: Shutterstock\nLetecká doprava nabízí výhody jako žádná jiná, především je to rychlý přesun na velké vzdálenosti. Často jde také o nejjednodušší způsob, jak dosáhnout cílové destinace. Problém nastává ve chvíli, kdy zemský povrch nenabízí dostatek prostoru pro dlouhé ranveje či bezpečné manévrování s letadly.\nPiloti tak na některých místech musí přistávat v těsné blízkosti měst, hor, v úzkých údolích nebo na nebezpečně krátkých drahách. Není proto divu, že na některá letiště z následujícího seznamu smějí pouze zkušení letci, kteří prošli speciálním výcvikem.\nPokud se chcete podívat na Mount Everest, nejvyšší horu světa s vrcholem ve výšce 8848 metrů nad mořem, s největší pravděpodobností zažijete přistání na letišti Lukla v Nepálu. Samotná přistávací dráha leží v horách v nadmořské výšce 2860 metrů, patří mezi nejvýše položené na světě a pro piloty představuje výzvu hned z několika důvodů.\nNachází se v údolí, piloti proto musí manévrovat mezi horami a jediná chyba může znamenat náraz do svahu. Ani úspěšným navedením stroje na přistávací dráhu však náročný úkol nekončí. Samotná ranvej je totiž kvůli omezenému prostoru extrémně krátká, měří pouze 527 metrů a slouží tak pouze malým letadlům. Pro srovnání, nejkratší funkční přistávací dráha na pražském ruzyňském letišti měří 3250 metrů.\nPráci navíc pilotům komplikuje řídký horský vzduch a absence osvětlení, přistávání za jiných než optimálních podmínek je proto ještě riskantnější.\nK jednomu z největších neštěstí došlo podle magazínu Forbes na letišti, jehož oficiální název zní Tenzing–Hillary Airport, v roce 2008. Pilot letu číslo 103 společnosti Yeti Airlines tehdy v mlze ztratil vizuální kontakt se zemí a svůj stroj nasměroval o několik desítek centimetrů níže, než leží začátek ranveje. Při nehodě zahynulo všech 16 pasažérů a dva ze tří členů posádky. Jediným přeživším by právě pilot.\nMezinárodní letiště Courchevel, Francie\nNení tomu dlouho, kdy video z přistání na letišti Courchevel ve Francouzských Alpách obletělo prakticky celý svět. Může za to jeho poloha mezi horskými masivy v nadmořské výšce přes dva tisíce metrů, ale také ranvej o délce pouhých 537 metrů, která navíc klesá pod úhlem 18,5 stupně. To pilotům komplikuje nejen přistání, ale i vzlétání.\nVzhledem z poloze v úzkém údolí nemají piloti šanci přerušit přistání a celý proces zopakovat. Dosednout na zem tak musí na první pokus. Podobně jako letiště Lukla není ani to v Courchevelu vybaveno světelnou navigací a přistání za zhoršené viditelnosti se tak stává prakticky nemožným\nLetiště Toncontin, Tegucigalpa, Honduras\nV horské oblasti se nachází i letiště Toncontin ve městě Tegucigalpa v jihoamerickém Hondurasu. Poloha v údolí nutí piloty těsně před přistáním provést obrat o 45 stupňů a těsně poté zahájit prudké klesání, při němž dochází k nízkému přeletu nad obydlenou oblastí. Bezpečnosti nepřispívá ani přistávací dráha, která sice nepatří mezi nejkratší na světě, ale ani délka 2012 metrů nedosahuje doporučených hodnot.\nNení proto divu, že hlavní město Hondruasu bylo v minulosti svědkem celé řady tragických událostí. K té vůbec nejhorší došlo v roce 1989, kdy letoun Boeing 727-200 společnosti Tan-Sahsa při pokusu o přistání narazil do skály. Při nehodě zahynulo 131 lidí, pouhým 15 se podařilo přežít.\nOd neštěstí z roku 1989 došlo na letišti a v jeho okolí k více než 10 dalším nehodám. Beze ztrát na životech se například obešla havárie tryskového letadla Gulfstream G2000 v květnu 2018. Stroj při přistání sklouzl z ranveje, všech šest osob na palubě však vyvázlo bez vážnějších poranění.\nOstrov Svatý Martin v Karibském moři je ideální destinací pro milovníky slunce, pláží a průzračné mořské vody. Daleko více ho však zřejmě proslavilo právě letiště princezny Juliany, které leží v blízkosti pláže Maho a přistávající stroje tak prolétají těsně nad hlavami turistů.\nPro piloty však daleko větší nebezpečí představuje zdejší ranvej. Zatímco velké dopravní letouny potřebují k bezpečnému přistání dráhu o délce nejméně 2,5 kilometru, na ostrově Svatý Martin mají k dispozici o celých 321 metrů méně.\nLetiště princezny Juliany bylo totiž původně koncipováno pro daleko menší letadla, ale rychlý rozvoj cestovního ruchu způsobil, že mezi pravidelné návštěvníky patří i velikáni jako Airbus A340 či Boeing 747 Jumbo Jet.\nZ tropického Karibiku se ještě na okamžik vrátíme do nejvyššího pohoří světa. Právě v Himalájích na území Bhútánu totiž leží letiště Paro. Ranvej je obklopena vrcholy o výšce přesahující 5,5 tisíce metrů nad mořem a navíc je dlouhá pouze 1981 metrů.\nTěsně před přistáním musí piloti absolvovat prudké klesání, které jim navíc často komplikuje silný vítr a častý výskyt turbulencí. Přílety na letiště Paro jsou proto povoleny pouze během dne a za dobré viditelnosti.\nNení proto divu, že licenci k přistání na jediném mezinárodním letišti na území Bhútánu má jen omezený počet pilotů. Podle magazínu Forbes jich v listopadu loňského roku bylo pouhých 18.\nNebezpečná letiště najdeme také na území Evropy. Jedno takové se nachází na ostrově Gibraltar, který v současné době patří mezi zámořská území Spojeného království Velké Británie a Severního Irska. Výzvu pro piloty bez pochyby představuje ranvej o délce pouhých 1680 metrů, která na obou koncích ústí do oceánu. Mnohem nebezpečnější je však pro nepozorné řidiče na zemi. Přistávací dráha se totiž kříží s ulicí Winston Churchill Avenue, která musí být při příletu letadla uzavřena.\nVytížená komunikace je sice během přistání na letišti uzavřena pohyblivými překážkami, místní úřady však hledají řešení, jak netradiční dopravní situaci vyřešit. Stávající silnici by měl nahradit tunel, který povede pod letištní ranvejí, Gibraltar by tak brzy mohl o svou raritu přijít.\nLetecká základna McMurdo, Antarktida\nZmrzlá oblast okolo jižního pólu nepatří mezi místa, která by vyhledávalo velké množství lidí. I proto je zdejší letištní infrastruktura jen skromná. Zdejší ranvej sice disponuje dostatečnou délkou přes tři kilometry, ani to však nedokáže dostatečně kompenzovat materiál, který ji tvoří.\nTeploty na Antarktidě se po celý rok pohybují pod bodem mrazu a přistávací plochu tak tvoří vrstva ledu, která při sebemenší chybě pilota může způsobit smyk. Několik měsíců v roce navíc v oblasti panuje polární noc, které v kombinaci s chybějící světelnou navigací nutí speciálně vyškolené piloty přistávat za použití brýlí pro noční vidění.\nV roce 1970 došlo na letišti k havárii letounu Lockheed C-121, jehož trosky zůstávají dodnes pohřbené ve sněhu v blízkosti ranveje.\nLetiště Cristiana Ronalda, Madeira, Portugalsko\nOstré útesy na straně jedné, oceán na straně druhé. Tak vypadá letiště ve městě Funchal na portugalském ostrově Madeira, pojmenované po zdejším rodákovi a jednom z nejlepších fotbalistů současnosti Cristianu Ronaldovi.\nKdyž bylo letiště v roce 1964 uvedeno do provozu, měřila zdejší přistávací dráha 1600 metrů. Již o třináct let později musela být kvůli bezpečnosti o 200 metrů prodloužena. Aby letiště splňovalo podmínky pro provoz veškerých současných typů letadel, vyžadovala ranvej další prodloužení.\nVyužití pevniny však vzhledem ke zdejšímu terénu nepřipadalo v úvahu. Úřady proto za přispění Evropské unie vytvořily umělou plošinu nad oceánem, kterou podpírá 180 pilířů vysokých 70 metrů. Ke slavnostnímu otevření přistávací dráhy o současné délce 2781 metrů došlo v roce 2000.\nPřistát na Madeiře mohou pouze piloti, kteří projdou zvláštním výcvikem na simulátoru, při kterém se učí navigovat podle orientačních bodů. Přibližovací manévr totiž není možné provést přímo a piloti se při přistání musí vyhnout části města Funchal. Situaci navíc komplikují prakticky neustále přítomné turbulence.\nFutenma, Okinawa, Japonsko\nZákladna Futenma na ostrově Okinawa v současné době slouží americkému námořnictvu, které zdejší letiště označuje za nejnebezpečnější na světě. V současné době ho využívají především americké stíhací letouny McDonnell Douglas F/A-18 Hornet a konvertoplány Bell Boeing V-22 Osprey.\nNebezpečí spočívá především v poloze základny, která se nachází uprostřed hustě osídlené oblasti. Právě to se v minulých letech stalo opakovaně předmětem sporů s představiteli místních samospráv. Hlavním důvodem, proč základna zůstává stále v provozu, je podle serveru Interesting Engineering její významná strategická poloha pro Spojené státy americké.\nLetiště Narsarsuaq, Grónsko\nPodobně jako na Antarktidě, i ranvej letiště Narsarsuaq na ostrově Grónsko je permanentně pokryta vrstvou ledu. Vzhledem k délce pouhých 1800 metrů je tak pro piloty zřejmě nejnáročnějším místem na přistání na světě.\nV oblasti navíc často řádí bouře, které vytváří turbulence a zhoršují viditelnost, což z letiště Narsarsuaq činí nepříjemné místo nejen pro letecký personál, ale i pro cestující. Prudký vítr v kombinaci s kluzkým povrchem může snadno vychýlit letadla z dráhy a způsobit havárii.\nZe světových letišť by se dalo podobných žebříčků sestavit hned několik. Pokud jste na našem seznamu nenašli takové, které sem podle vás patří, napište nám o něm prostřednictvím Facebooku.


Zeman stráví dovolenou v Novém Veselí na Vysočině a na zámku v Lánech - iDNES.cz\n20. června 2017 11:53, aktualizováno 11:53\nMiloš Zeman na tradiční dovolené v Novém Veselí na Vysočině. | foto: Petr Lemberk, MAFRA\nNa chalupě v obci na Vysočině, kam se na deset let uchýlil po nezdaru v prezidentské volbě v roce 2003, tráví Zeman svou dovolenou pravidelně. S oblibou na malém nafukovacím členu jezdí po rybníku v Novém Veselí a je při tom vděčným objektem pro fotoreportéry.\nLetos bude specifikem Zemanovy dovolené to, že se na Vysočině a v Lánech bude chystat na souboj s Jiřím Drahošem, Michalem Horáčkem a dalšími vyzyvateli, kteří se pokusí ho porazit v historicky druhé přímé volbě hlavy státu.\nJeště před odjezdem na dovolenou se příští týden prezident Miloš Zeman setká s rakouským prezidentem van der Bellenem, který na návštěvu do Prahy přijede vlakem na Hlavní nádraží, a pak Zeman zamíří také na třídenní návštěvu kraje Vysočina.\nMiloš Zeman při projížďce na člunu v roce 2015:\nKvůli Mynářově oslavě padesátin bude uzavřena část Hradu\nZeman se podle mluvčího Ovčáčka také osobně zúčastní soukromé oslavy padesátin svého kancléře Vratislava Mynáře. Ten je oslaví přímo na Pražském hradě. Jeho část se proto 22. června pro veřejnost uzavře.\n„Pan prezident na tuto oslavu zavítá. Já mohu pouze zdůraznit jednu důležitou věc. Oslavenec uhradí samozřejmě příslušný nájem a tato částka bude příjmem Pražského hradu, to znamená ty peníze půjdou třeba na opravu památek. Nedochází k takové věci, že by snad probíhala oslava zdarma,“ řekl Ovčáček.\nPodobně a téměř přesně před rokem slavil v hradních kulisách i Zemanův poradce Martin Nejedlý, který si pronajal Královskou zahradu a Letohrádek královny Anny.\nO své narozeninové oslavě mluvil Vratislav Mynář také v pořadu Rozstřel:\nTémata: Miloš Zeman, Lány, Jiří Ovčáček, Pražský hrad, Vratislav Mynář, prezidentské volby, Vlak, chalupa, Michal Horáček, peníze, Jiří Drahoš, Martin Nejedlý, Diskusní pořad Rozstřel, Českomoravská vrchovina, prezident, Rozstřel, Vysočina


Čínský jüan: Příští světová měna? | Akcie.cz\nAkcie.cz»Zpravodajství»Odborné články»Čínský jüan: Příští světová měna?\nČínský jüan: Příští světová měna?\n04.06.2008 00:00:00 |\nČínská měna jüan je extrémně podhodnocená – o 20 % i víc, jak tvrdí někteří odborníci. I když se její hodnota oproti americkému dolaru zdvojnásobí, Čína bude stále konkurenceschopná. (Japonský jen vzrostl o 400 % oproti dolaru během několika desetiletí, avšak Japonsko má stále s USA obchodní přebytek.) Jüan je jedna z mála měn na světě, která nemá volně plovoucí kurz, přestože Čína začala řídit kurz své měny v roce 2005. Je připoutána na koš zahraničních měn na úrovni zhruba 7,8 jüanu za dolar,* který v posledních letech oslabil vůči euru a ostatním měnám. Klesající hodnota dolaru znamená, že čínské zboží a služby jsou mnohem levnější, než by byly na evropských a japonských trzích. Dovozy Spojených států z Číny činí kolem 500 miliard dolarů, ale polovina, nebo dokonce více z těchto dovozů je zahraniční výroba amerických firem pro americké trhy.\nAmeričtí politici se obávají, že nízké čínské ceny vytlačí americké společnosti z trhů na celém světě, a nutí čínskou vládu k „odpoutání“ jejich měny od dolaru. Hrozba ochranářství se přehazuje mezi USA a Evropskou unií, jejíž členové navrhli, že Čína může zvážit euro jako náhradní rezervní měnu k dolaru. Většina evropských politiků a jejich asijských protějšků má sklon méně si stěžovat na Čínu, protože jí prodávají obrovské množství svého zboží a mnoho z těchto států má s Čínou obchodní přebytky. Jen výjimečně si někdo stěžuje na své nejlepší zákazníky.\nHistoricky vzato, čínští vůdci se obávají nechat svou měnu volně plout, protože předpokládají, že občané by mohli přesunout své peníze ze země a jüan by zkolaboval. Vyšší směnný kurz by také zpomalil zahraniční investice a vývozy, což je další hrozba ekonomice. Čínské vedení stale používá tento argument jako důvod, proč odmítá revalvovat jüan. To by mělo smysl před dvaceti lety, ale teď je Čína mnohem atraktivnější investiční příležitostí.\nNechte měnu padnout, říkám. Jestliže lidé chtějí srazit jüan, jděte do toho. Já bych ho koupil bez ohledu na jeho pokles či růst a pochybuji, že bych byl sám. A nemyslím si ani, že zahraniční Číňané přestanou posílat peníze domů nebo zanechají investování do jedné z největších světových a nejrychleji rostoucích ekonomik. Domnívám se, že jakmile bude čínská měna plovoucí, tak se do ní nalije ještě více peněz. Kapitál vždy raději půjde tam, kde nebude omezen řízenou měnou. Ale nejlepší argument proti pevnému kurzu je ten, že nikdy nefungoval a nikdy také fungovat nebude. V historii žádná pevně připoutaná měna nebyla schopna udržet svoje připoutání.\nDalším argumentem pro čínské vedení, které je nesmírně nacionalistické a citlivé na obvinění z pochlebování Washingtonu, hlavnímu městu „kapitalistických přisluhovačů“ (capitalist roaders), je, že jüan je v pozici, kdy by mohl nastoupit jako vůdčí měna ve světě a předběhnout euro, jen a dolar. Podniky po celém světě se už dlouho snaží prodávat americkým konzumentům. Od roku 2004 Čína překonala téměř každého jako největší světový dovozce zboží. V současnosti jde každému obchodníkovi na světě hlava kolem, když počítá cenu výrobku krát 1,3 miliardy Číňanů.\nA ačkoliv Čína kupuje více zboží od zbytku světa než kdy jindy a dosáhne obchodního deficitu s některými zeměmi, její trezory jsou plné stohů zahraničních měn – v hodnotě více než bilion dolarů, což je nejvíc po Japonsku. Čína je věřitelský stát. Spojené státy se staly jejím dlužnickým státem znovu v roce 1987 a od té doby jsou největším dlužníkem na světě. Mezinárodní dluhy USA činí více než 9 bilionů dolarů a rostou rychlostí 1 bilion dolarů každých patnáct měsíců. Už léta financujeme naši životní úroveň penězi jiných lidí a jednou z našich největších bank je Čína.\nTato závislost dělá z jüanu výborného kandidáta na světovou měnu – jakmile jej jeho vůdci učiní volně směnitelným a obchodovatelným na světovém trhu. Pro volný trh je nezbytně nutné, aby lidé mohli se svými penězi přijít a odejít. Nevím jistě, kdy k tomu v Číně dojde. Ale zajisté Číňané pocítí finanční těžkosti, protože nakupují komodity za vysoké ceny a prodávají své zboží nejlevněji. Jedna věc je jistá: čínští představitelé neodpoutají jüan od dolaru jenom proto, že zahraniční politici říkají, že to musejí udělat. Je ironií, že když Čína v roce 1994 svázala svou měnu s dolarem, Spojené státy tomu aplaudovaly jako chytrému kroku.Teď po Číně chceme, aby svou měnu odpoutala, a ta okamžitě přispěchá s vyjádřením své svobody nechat jüan volně plout až tehdy, když to bude pro ni příznivé.\nČína je přijata do Světové obchodní organizace (World Trade Organization), která požaduje, aby její členové měli volně směnitelné měny. Domnívám se, že jüan bude mít volně plovoucí kurz v době, kdy bude v roce 2008 v Pekingu zapálena olympijská pochodeň.\n* Od července 2005 je čínský jüan navázán na koš měn a čínská centrální banka každý den stanovuje kurz jüanu vůči koši měn s maximálním denním růstem či poklesem vůči dolaru o 0,25 %. To dovoluje jen velmi pomalé posilování čínské měny. V lednu 2008 byl kurz 7,2 jüanu za dolar (poznámka překladatele).\nÚryvek je z knihy "Žhavé komodity", autor Jim Rogers, vydané nakladatelstvím Grada Publishing, více informací naleznete na http://www.grada.cz


UFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017) - Zkouknout film online - zkouknoutfilm.cz\nEmail: info@zkouknoutfilm.cz https://zkouknoutfilm.cz/sledovat?zanr=novinky2017&film=UFC%20Fight%20Night%3A%20Belfort%20vs.%20Gastelum%20%282017%29 Koukat na celé filmy online zdarma. nejlepší novinky ze světa filmů a seriálů, filmové premiéry\nAkční Katastrofické Novinky 2020 Mysteriózní\nPohádky Loutkové Animované Psychologické\nUFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017)\nNovinky 2017 Novinky 2017, Koukat na, film, UFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017), online česky Novinky 2017\nZkouknout film UFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017), pustit online česky v HD, celý film online. Pustit celý online film zdarma a bez omezení. Přehrát online s možností stáhnout film. UFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017) je podle hodnocení…\nPřehrát UFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017)\nPřehrávač je k dispozici také na mobilních zařízeních. pro notebooky a stolní zařízení. Sledujte film UFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017) online zdarma na Android nebo iOS.PC nebo Mac.\nPřehrát film UFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017) z alternativního zdroje 1\nPřehrát UFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017) z alternativního zdroje 1\nPřehrát video UFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017) z alternativního zdroje 2\nPřehrát UFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017) z alternativního zdroje 2\nStáhnout film UFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017) v HD kvalitě\nStáhnout UFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017) v HD kvalitě\nPopis filmu UFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017)\nfilm UFC Fight Night: Belfort vs. Gastelum (2017) je …


Novinky-Bino: PANDA a KRTEK\nSpolečnost Bino Europe, jež je respektovanou značkou dřevěných hraček ve více jak čtyřiceti zemích, rozšířila letos portfolio dětmi oblíbených postaviček o Pandu. Mezi novinkami najdete Krtka s Pandou i samostanou Pandu.\nNás v redakci zaujaly především tyto novinky:\nPuzzle Krtek a Panda, koloběžka\nPopulární multifunkční hračka s motivem Krtečka a Pandy, která bude bavit i nejmenší děti, je vhodná pro všestranné učení nejrůznějších dovedností! Uchopování a skládání jednotlivých puzzle kousků je dobrým pomocníkem při procvičování jemné motoriky a koordinace pohybu. Hra, při které se děti učí poznávat posloupnost, protiklady (doprava/doleva, nahoře/dole) a počítání, pomáhá i rozvíjet intelekt. Kombinováním správných částí puzzle a skládáním kousků v celek děti trénují soustředění, uvažovací a pozorovací schopnosti a také logické uvažování a rozhodování při nacházení těch správných kousků. Díky promyšlenému designu a funkci hračky se děti naučí rozeznávat základní barvy a zvířátka. Hračka je vhodná pro děti od 1 roku a více. Balení obsahuje 4 kusy.\nZatloukačka Krtek a Panda\nUhoď kladívkem do barevných dřevěných kolíků a pozoruj, jak procházejí dírou na druhou stranu zatloukačky! Tato hračka s motivem Krtečka a Pandy pomáhá procvičovat jemnou motoriku, koordinaci pohybu a rozvíjet intelekt. Děti se také učí rozpoznat velikosti, protiklady (vpravo / vlevo, nahoru / dolů) a počítání. Děti mohou také procvičovat jejich pozornost a pozorovací schopnosti, stejně jako logické myšlení. Díky promyšlenému designu a funkci hračky se děti učí poznávat základní barvy. Hračka je vhodná pro děti od 18 měsíců a více. Balení obsahuje 9 kusů.\nDřevěná knížka Krtek a Panda\nPlyšová Panda, 30 cm\nZakoupíte na : www.bino-drevenehracky.cz\nVíce z této kategorie: « Dětský čin roku 2018 zná své vitěze\tEdukativní hračky »


Sexuolog Zvěřina: Jazyk je mocný nástroj | RůžovýSlon.cz\nPlay! zóna Magazín Sexuální praktiky Sexuolog Zvěřina: Jazyk je mocný nástroj\nJsou však i tací, kterým je kontakt jejich úst či jazyka s pohlavím jejich protějšku z nějakého důvodu nepříjemný, ne-li přímo odporný. Takové postoje jsou častější u žen, než u mužů.\nJe to možná také proto, že zejména čichové schopnosti žen jsou podstatně lepší, než stejné schopnosti mužů. Nu a o intimní hygieně některých mužů platí, že není právě vzorná. Takový negativní postoj se samozřejmě nemůže řešit silou a naléháním. Je třeba trpělivosti a kompromisů. Pomoci mohou také intimní parfémy, které učiní mužský genitál pro citlivý nos žen přijatelnější. Oblíbené jsou vůně ovocné, zejména pak citrusové. U různých intimních kosmetických přípravků je také máta velmi dobře hodnocenou složkou.\nOrální sex – může být nebezpečný?\nOrální sex není úplně prostý hygienických rizik. Je samozřejmé, že kontaktem sliznic úst s poševním sekretem, nebo s ejakulátem mohou být přeneseny některé choroboplodné zárodky. Platí to zejména o virových a chlamydiových patogenech. Tedy o virech zánětů jater typu B a C, také samozřejmě o HIV viru, který je původcem onemocnění AIDS. Při kontaktech s nepříliš známými a ne právě stálými partnery či partnerkami by tedy měl být také orální sex chráněn kondomem.\nOlizování konečníku partnera či partnerky se občas provozuje.\nPro ochranu před poševním sekretem byly vyvinuty jakési latexové či polyesterové tenoučké roušky. Obávám se však, že tyto bariéry nejsou právě oblíbenými ochrannými prostředky. Pokud se orálnímu sexu oddávají stálí partneři, pak samozřejmě žádné hygienické riziko nehrozí. Vhodné je myslím zdůraznit, že také olizování konečníku partnera či partnerky se občas provozuje, a že takové počínání je velmi nehygienické. Kromě zmíněných zárodků je zde zvýšené riziko také získání některých střevních parazitů. Pokud tedy olizovaný muž nebo žena takové parazity ve svém střevním traktu hostí. Mám na mysli zejména roupy, škrkavky či tasemnice.\nPolykačky a nepolykačky\nPři výronu semene do úst je samozřejmě možné obdrženou tekutinu vyplivnout i spolknout. V jednom ze svých románů Arnošt Lustig dělí ženy na „polykačky“ a „nepolykačky“ ejakulátu s tím, že ty první bývají mezi muži oblíbenější. V literatuře odborné se občas vedou polemiky o tom, jakým hormonálním vlivům jsou zmíněné „polykačky“ vystaveny. Je to myslím trochu nesmyslná debata, protože takto získané dávky mužského pohlavního hormonu, testosteronu, rozhodně nejsou schopné výrazného biologického účinku. Nepopsali jsme jedinou ženu, které by následkem pravidelné felace s polykáním partnerova semene třeba narostly vousy, nebo zhrubnul hlas.\nPokud je tedy partner či partnerka zdravým jedincem, nemusí se provozovatelé orálního sexu ničeho obávat.