V ČT posadili proti Havlíčkovi Kalouska. Ten pronesl odvážné tvrzení, kdo možná ve skutečnosti povede dopravu | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Monitor » V ČT posadili proti Havlíčkovi Kalouska. Ten pronesl odvážné tvrzení, kdo možná ve skutečnosti povede dopravu\nPremiér Andrej Babiš při pátečním uvádění Havlíčka do funkce prohlásil, že žádné slučování úřadů těchto dvou ministerstev nechystá. Popřel také zprávu, že exministr Vladimír Kremlík (za ANO) by byl dál v úřadu jako náměstek. Ministr Karel Havlíček chystá prý reorganizaci včetně konkurzů na pozice náměstků.\nKremlík skončil kvůli systému elektronických dálničních známek. Kritiku vzbudil způsob výběru vítěze i cena zakázky. Nyní je zakázka zrušená a nový ministr chystá nový tendr. Okolnosti původní zakázky nyní zkoumá policie. Média upozornila na rodinnou vazbu mezi zaměstnankyní Stáního fondu dopravní infrastruktury (SFDI) a soukromé společnosti. Tyto informace Kremlík podle svých slov neměl, jinak by na situaci reagoval jinak.\n„Prioritou zůstává řídit kvalitně dva resorty, vytvořit z Ministerstva dopravy opravdu moderní ministerstvo, jako se nám to podařilo i s resortem průmyslu. Je třeba dát do pořádku vše, co se musí,“ sdělil Havlíček svou vizi a potvrdil premiérova slova, že zatím není důvod tato dvě ministerstva spojovat.\nS exministrem Kremlíkem prý nemluvili o tom, zda bude, či nebude jeho náměstkem. „Neříkal mi to ani premiér, aby pan Kremlík byl náměstkem. V posledních dnech s Kremlíkem spolu komunikujeme takřka on-line, pro mě je zásadní a důležité, aby se podařilo resort dobře předat. Nějakou dobu mi s tím do určité míry Kremlík pomáhal a do věcí mě zasvětil,“ upřesnil.\nhlasovalo: 20427 lidí\n„Pan Kremlík je slušný člověk a měl snahu s tím resortem něco dělat. Bohužel tam ale řadu věcí neuhlídal,“ doplnil Havlíček.\nKalousek tuto trojroli Havlíčka, tedy vést dvě ministerstva a k tomu vicepremiérství, pokládá za nezvládnutelnou. „Oba dva resorty jsou velmi těžké a velmi zásadní. Sám ministr veřejně přiznal, že k tomu, aby zvládl své dosavadní povinnosti, že musí pracovat šestnáct hodin denně. To mu zbývá osm hodin a alespoň jednu hodinu by měl spát,“ poznamenal Kalousek. „Teď mu k tomu přibývá Ministerstvo dopravy. Den ale nemá 32 hodin,“ kroutil Kalousek hlavou.\nZe svých zkušeností politika i ministra si Kalousek prý neumí představit, že se to dá dělat dobře. Uvedl proto dvě možnosti, jak se to dá v zásadě udělat: „Buď Havlíček nebude mít na resort dopravy čas, a bude to vidět. Nebo bude fakticky řídit resort dopravy někdo z holdingu a pan ministr to bude jen formálně zastřešovat, a bude to také vidět. V každém případě nevidím důvod k optimismu.“\nAni kdyby byl v kůži Havlíčka s jeho zkušenostmi a měl by důvěru premiéra, Kalousek by prý rozhodně na vedení těchto dvou resortů nekývl. „Den má opravdu jen 24 hodin. Agenda jednoho resortu je rozsáhlá pro jednoho člověka. Ministerstvo dopravy je v takové situaci, že po šesti letech, kdy ho spravuje hnutí ANO, nebylo v tak špatné personální situaci,“ řekl Kalousek.\n„Na vině není pouze tendr, minulý týden se demontovaly brány na mýto, 2,5 miliardy funkčního majetku státu. Vláda ho vyřazuje z provozu, prodává ho pod cenou nebo půjde do šrotu, a nikoho to nezajímá. Šest let vlády ANO na Ministerstvu dopravy je šest let promarněných peněz a šancí,“ vyřkl Kalousek.\nSám si již dlouhodobě myslí, že by mělo vzniknout ministerstvo hospodářství, ale ne jej vymyslet, že vznikne sloučením těchto dvou ministerstev. „I kdyby vláda měla dnes politickou vůli to udělat, tak se to nedá udělat do konce tohoto volebního období,“ myslí si Kalousek.\nHavlíček mu však oponoval, že se to dá vše zvládnout. „To je prosím o budovách a o počtech lidí. Kdybychom připustili to, co říká pan předseda, podle mě až příliš konzervativně a politicky, tak bychom popřeli velké nadnárodní instituce, ale i veřejné a privátní instituce, které řídí daleko větší majetky v několika zemích. A popřeli bychom i to, že fungují velká ministerstva ve velkých zemích,“ kontroval ministr.\nKonkretizoval své plány, které na Ministerstvu dopravy má. „Bude to restrukturalizace ve smyslu jedné organizační struktury resortu. Stejně jako se nám to podařilo na průmyslu, resort dopravy se postaví produktově, bude tam o něco méně sekčních náměstků, udělá se jednodušší systém řízení. Vše bude přehledné a udělat se to dá. Je to jen otázka kompetencí a odpovědnosti,“ vysvětlil Havlíček, podle nějž je to „jen“ otázka velmi kvalitních lidí.\nHnutí ANO je na tomto ministerstvu již několik let, proč se tedy takové změny neděly již dříve? „Není fér říkat, že ministři, kteří tam byli předtím, byli špatní. Neznamená to, že to bylo předtím fatálně špatně nastavené. Ministerstvo dopravy je nevděčné ministerstvo, to přece všichni víme. Lehce se do tohoto ministerstva stříli, opozice samozřejmě má ideálně nabito,“ rozjel se Havlíček, na jehož slova se přísedící Kalousek usmíval.\nMinistr poukázal pak na to, že resort dopravy je stejně tak nejednoduchý s ohledem na lobbistické zájmy, zájmové skupiny a s ohledem na to, kolik je tam veřejných zakázek. „Není moc takových lidi, kteří by se dobře vybírali, šli by tam a odborně a hospodářsky by resort řidili – a ještě současně odolávali tlakům,“ myslí si Havlíček, s připomenutím, že nynější opozice zde v minulosti také často své ministry střídala.\n„To jsou jen obecné formulace, které platí obecně,“ mávl Kalousek nad Havlíčkovými slovy rukou. „Samozřejmě, že to nějak půjde. Ale je to vrcholně neodpovědné. Opakuji, buď na to bude mít Havlíček málo času a bude to na té práci vidět, nebo to bude řídit někdo z holdingu a to bude také brzy vidět,“ uzavřel Kalousek a podotkl, že ani jedna varianta se mu nelíbí.\nMinistr Havlíček: Peníze na sanace a rekultivace by měly zůstat na účtech\nMinistr Havlíček: Předmětem novely je zvyšování úhrad z vydobytých nerostů\nBabiš řádil kvůli dopravě: Paní redaktorko z protibabišovského pořadu 168 hodin, přečtěte si to. Napsal jsem 10 dopisů. Být to ve firmě, tak už tam není\nČeská televize , doprava , Havlíček , Kremlík , ANO


Právě v těchto dnech vychází její druhá kniha a vy se zde nyní můžete podívat na tři její recepty, které poskytla Kalorickým tabulkám.\nVelmi zajímavý příběh ženy, která prošla úchvatnou proměnou, si můžete přečíst v článku Proč má ráda sebe a velryby, vysvětluje známá foodblogerka Katchaba. Podívejte se na její neuvěřitelnou proměnu!\nRecepty, po kterých se hubne: „NEBOJTE SE JÍST – A HUBNOUT!“ vzkazuje Katchaba.\nBROKOLICOVÝ QUICHE BEZ MOUKY\n1 sředně velkou brokolici\n3 plátky 20% eidamu\nkoření – pepř, sušený česnek, tymián, kari, majoránka\nBrokolici omyjeme a uvaříme v osolené vodě do měkka. Poté ji scedíme, nakrájíme na menší části a dáme do větší misky. Přidáme jogurt, rozmíchaná vajíčka, nakrájenou šunku (může být samozřejmě bez šunky nebo naopak s masíčkem), ¾ nastrouhané mozzarely, koření a promícháme. Směs vylijeme do zapékací misky, kterou jsme vystlali pečícím papírem. Pečeme v předehřáté troubě na 200 stupňů asi 20 minut. Těsně před koncem posypeme vrch koláče zbytkem nastrouhané mozzarely a eidamu a pečeme ještě přibližně 10 minut na funkci gril.\n1 tabulku 80% a víc procentní čokolády\n1 pytlík třtinového skořicového cukru\n100 ml mléka nízkotučného nebo rostlinného\nČokoládu rozlámeme a vhodíme do kastrůlku. Přilijeme trošku vody a necháme ji rozpustit. Poté přidáme na kousky pokrájené máslo, které necháme v čokoládě rozpustit, aby vznikla jednolitá hmota. Poté přidáme instantní kávu a vanilkové aroma. Vzniklou hmotu nalijeme do mísy a necháme chvíli chladnout. Pak přidáme cukr, med, vidličkou našlehaná vajíčka a mléko, přičemž každé zvlášť šlehačem do těsta zašleháme. Dále přidáme mouku, kakao a na závěr kypřící prášek. Vše přisypáváme pomalu a metličkou důkladně vždy promícháme, aby nevznikly hrudky. Vzniklé těsto nalijeme do máslem vymazané a moukou vysypané formy. Pečeme v předehřáté troubě na 170 stupňů asi 45 minut.\npár oliv, ale nemusí být\nLučinu, tvarůžky a špenát umixujeme tyčovým mixérem. Lehce opepříme a přidáme nadrobno nakrájené olivy. Podáváme na opečeném žitném chlebíku.\nVíce o autorce receptů v její skupině Jíme a hubneme s Katchabou\n12.8.2018 redakce Články, Recepty a výživa\nHledala jsem recept na přípravu brokolice a po přečtení těchto receptů jsem nadšená. Hned zítra udělám manželovi ze všedního dne svátek. Dal se na hubnutí a po měsíci už máme rýže, kuskusu, brambor i těstovin (byť v různých úpravách) plné zuby. Žena tu jednotvárnost skousne, ale muži na to většinou nemají. Takže – dík za nápady.\nProsím vás, neexistuje žádný recept, po kterém se hubne! Hubne se, když člověk vydá víc energie, než do sebe přijme. Zrovna od vás bych nečekala tak zavádějící název článku… Když už, tak „recepty vhodné do diety“. Opravdu neexistují žádné hubnoucí potraviny, pilulky, recepty, je to vždy o kalorickém deficitu. I když sním celý ten quiche a bude to víc, než potřebuju, můžu po něm přibrat.\nLidé se v tom neustále plácají, zbytečně to pak hrotí a vy napíšete tohle. To mě upřímně trochu mrzí.\nPetro, děkujeme za názor. Máte pravdu, že titulek vyznívá opravdu nešťastně. Jde už o starší článek, který jsme připřavovali s oblíbenou foodblogerkou. A zřejmě tím mělo být poukázáné na to, že při hubnutí nemusí člověk opravdu šidit chuťové buňky. Určitě si na to budeme příště dávat lepší pozor. Samozřejmě, že bez kalorického deficitu to nejde. Ostatně právě na něm je založena naše aplikace. Děkujeme za připomínku a přejeme pěkné dny.\nJarmilo, děkujeme za zprávu a ať chutná! Samozřejmě je ideální jídelníček poladit (z hlediska kalorií i živin) pomocí naší aplikace zdarma: https://www.kaloricketabulky.cz/manual. Hezké dny.\nKaždý úspěch začíná kvalitní přípravou.\nVšichni to známe, máme hlad a potřebujeme rychle něco sníst. Přemýšlíme, co rychlého připravíme, ale v lednici toho moc není nebo samé ingredience, které jsou třeba připravené rychle, ale pořádné jídlo se z nich udělat nedá.\nCelý článek 14.12.2021 0\nVánoce už nám opět klepou na dveře. V souvislosti se stravou je to zatěžkávací období.\nVětšina z nás předem počítá, že se nebude žinýrovat a přibere během svátků nějaké to kilo.\nCelý článek 5.12.2021 0\nEla u Alexandra Rohlíková: Desatero rad, jak nastavit Kalorické Tabulky\nDobrý deň, zapisujem do tabuliek už nejaký čas, ale stále tomu dobre nerozumiem. Pozrela som videoná…


ZA NÁVŠTĚVU VE SKLÍPKU\nSE ODVÍJÍ OD VŠECH\nOD DRUHOVÉ SKLADBY\nPODÁVANÉHO VÍNA A FORMY A ROZSAHU OBČERSTVENÍ\nCENY PŘÍPADNĚ UVEDENÉ\nU TOHO KTERÉHO SKLEPA\nJSOU POUZE ORIENTAČNÍ\nK Vaší návštěvě ve sklípku Vám podle Vašich případných požadavků zajistíme i následující služby:\nUbytování - v co nejbližší vzdálenosti od sklípku a Vámi požadované kategorii\nDoprava - z Vašeho města až ke sklípku a zpět\nTeplá večeře - např. grilovaná kuřata, hovězí guláš a podobně, nebo i zvěřina či gurmánské speciality a snoubení chuti vína s chutí pokrmu\nHudba - harmonikář, cimbálová kapela, reprodukovaná hudba\nProhlídka vinice - v jarním a letním období\nDoprovodný program - návštěva kulturních, historických a přírodních památek, pěší regenerační výlety, projížďky lodičkou a další aktivity\nDoplňková strava - obědy, snídaně, večeře - podle délky trvání akce\nŠkolící místnost - vhodné prostory\nJAKÁ VÍNA VE SKLÍPKU?\nJakostní vína bez přívlastku jsou ve sklípku podávána většinou jako sudová.\nJakostní vína s přívlastkem (kabinety, pozdní sběry, výběry z hroznů, výběry z bobulí) nebo speciální vína (ledová, slámová) jsou podávána v lahvích. Vína bez přívlastku jsou levnější, přívlastková vína jsou vyzrálejší a vyšší kvality.\nZemská vína (nezatříděná) mohou být sudová i lahvovaná.\nabychom Vám mohli zajistit sklípek co nejlépe odpovídající Vašim představám, protože věřte, že co každá skupina to jiné nároky, je vhodné, abyste nám sdělili alespoň rámcově Vaše požadavky na zajišťované služby.\nNÁVŠTĚVU VE VINNÉM SKLEPĚ ZAJIŠŤUJEME CELOROČNĚ PRO SKUPINY ČÍTAJÍCÍ 10 A VÍCE OSOB.\nKonkrétní ceny jsou závislé na požadované délce pobytu ve sklepě, rozsahu a druhové skladbě podávaných vín, formě a rozsahu pohoštění, eventuálně na případných jiných službách. Spolupracujeme s více jak 50ti osobně prověřenými vinaři a vinařstvími zejména na jižní Moravě, ale i v Čechách a na Slovensku. Proto Vám nabízíme zajištění vhodného sklepa a služeb odpovídajících požadavkům Vaší skupiny, kolektivu nebo společnosti. Zajistíme Vám návštěvu od klasického sklepa se stáčenými víny ze sudů až po návštěvu vinařství používajících nejmodernější metody. Vždy se však ve sklepě setkáte s ochutnávkou (lze obměnit řízenou degustací) vín včetně výkladu vinaře o pěstování révy a výrobě vína. Zajistíme Vám návštěvu jak u „obyčejných“ vinařů tak i u vinařů vyhlášených, a ověnčených medailemi a diplomy z mezinárodních soutěží, dodávajích své výrobky i na Pražský hrad a do vládních kruhů. Zajistíme Vám ochutnávku i konzumaci jak zemských vín tak i zatříděných jakostních vín bez přívlastku či s přívlastkem (od kabinetů až po výběry z bobulí) nebo i vín speciálních (ledová, slámová, …). K podávaným vínům Vám zajistíme pohoštění od jednoduchého domácího občerstvení až po různé speciality, včetně gurmánských zážitků spojených se snoubením chutí vín a vybraných pokrmů. Návštěvu sklepa lze pojmout i jako vhodnou součást při pořádání firemních školení, seminářů, teambuildingů či různých společenských oslav. Vhodný prostor zajistíme.\nTERMÍN NÁVŠTĚVY SKLÍPKU SI URČUJETE SAMI.\nSDĚLTE NÁM SVOJI PŘEDSTAVU - MY VÁM ZAJISTÍME OSTATNÍ.\nNíže se můžete seznámit s několika příkladem vybranými spolupracujícími sklepy v daných podoblastech Moravy.\nDubňanyKostelecMoravská Nová VesMutěnicePetrovTvrdonice\nBořeticeČejkoviceMoravský ŽižkovVelké BíloviceVelké Pavlovice


Kotopeky - Sportovní možnosti\nGPS souřadnice: 49.856734N, 13.925156E\nAdresa URL: www.obec-kotopeky.cz\nČásti obce Kotopeky: Tihava\nSdílení stránky obce Kotopeky\nBannery pro sdílení obce Kotopeky:\nZaslání odkazu na obec Kotopeky e-mailem.\nMáte nějaké doplňující, upřesňující nebo opravné informace pro obec Kotopeky? Víte o nadcházející události, kterou můžeme prezentovat? Napište nám!\nSportovní možnosti Kotopeky\nNávštěvníkům slouží zeleně značená turistická stezka, která je provede všemi zajímavostmi okolí. Pokud se turista po této trase vydá, neměl by opomenout navštívit nedaleký Mohylník, neboli archeologické naleziště skryté v lesíku Háj, jenž se nachází východně od obce.\nAčkoli tudy neprochází žádná cyklostezka, je okolí vsi Kotopeky k tomuto sportu jako stvořené.\nZpět na stránku obce Kotopeky\nInformace o počasí pro oblast: Kotopeky\nVzdálenost meteostanice od obce Kotopeky: 7 km\nPoslední data: 23.10.2021 08:09\nV okolí obce Kotopeky se také nachází\nDo vzdálenosti: 10 km od obce Kotopeky\nDo vzdálenosti: 20 km od obce Kotopeky (všechny kategorie)\nZřícenina hradu Žebrák je ve vzdušné vzdálenosti 5 km od obce Kotopeky?\nNázev obce Kotopeky se v České republice vyskytuje v názvu obce, nebo názvu místní části pouze 1x?\nRotunda sv. Martina v Karlíku je ve vzdušné vzdálenosti 26 km od obce Kotopeky?\nSki areál Chotouň je ve vzdušné vzdálenosti 42 km od obce Kotopeky?\nKe dni 1.1.2021 žilo v obci Kotopeky 162 mužů a 140 žen?\nVodní park Čabárna je ve vzdušné vzdálenosti 39 km od obce Kotopeky?


Lukáš Lavinger: Skloubil jsem hokej a práci. Ideální situace, neměnil bych - Děčínský deník\n/LIDÉ ODVEDLE/ Lukáš Lavinger (31) už několik let patří do děčínského hokejového brankoviště. Nejlepší momenty? Finále druholigové play-off nebo vstřelený gól přes celé hřiště.\nLukáš LavingerZdroj: Archiv Lukáše Lavingera\nMůj začátek s hokejem byl celkem náhodný, i když vím že náhody neexistují (smích). Náš soused dělal na zimním stadionu a když nás viděl s rodiči na veřejném bruslení, tak se nás zeptal, jestli nechceme přijít ráno o víkendu na přípravku. Mě to okamžitě chytlo. Když jsem šel poprvé na led, tak jsem chtěl znovu a znovu. To bylo v pěti letech. První dva roky jsem se učil bruslit a chvilku byl v poli jako hráč. Pak nastala situace, že se vybírali brankáři a každý hráč postupně chodil do branky. Mně se moc nechtělo, ale jakmile na mě po pár týdnech přišla řada, už jsem tam zůstal a nechtěl jít pryč. Kdybych tenkrát věděl, jak je u brankáře každá chyba vidět a je na něm velká zodpovědnost, možná bych zůstal hráčem (smích). Teď vážně, chytat mě ohromně baví. V dětství jsem v podstatě nic jiného, než hokej a školu, neznal. Pak se do toho přidalo hraní na počítači (smích).\nMládí patřilo hokeji, od 18 let jsem začal trénovat mládež, převážně brankáře. V 25 letech nastal zlom. Dostal jsem se k nabídce dělat finančního poradce. Po pohovoru jsem se dozvěděl, že si můžu řídit čas jak je potřeba. To pro mě byla priorita, abych mohl pořád pokračovat v hokeji. Tak jsem začal finančního poradce. Abych stíhal hrát hokej a poradenství, přestal jsem jako trenér. Každým rokem, co poradenství dělám, mě to baví víc a víc. Poslední rok se už věnuji manažerské činnosti. Je to pro mě výzva, která mě baví. Je super vidět posun lidí, které mám v týmu. Zrovna jsem 1. dubna otevřel kancelář v Děčíně a hledám k sobě kolegy. Pokud bude mít někdo zájem, ať mě kontaktuje.\nHokej je sport, který mě provází celý život. Nejsilnější momenty v seniorské kariéře? Určitě mám dva. První se týká finále druhé ligy, kdy jsme hráli proti Klášterci a do Děčína přišlo i tři tisíce fanoušků. Pamatuji si, jak jsem koukal na zaplněné tribuny a úplně ve mně mrazilo. Druhý moment byl loňský rok, kdy se mi povedlo vstřelit branku. Mám radost, že se zachoval alespoň záběr zpoza branky. Je to zvěčněné a můžu si to na youtube, kam jsem to nahrál, občas podívat.\nMoje práce a lední hokej jsou pro mě dvě největší záliby. Bohužel, teď se hokej nehraje, což je velká škoda. Samozřejmě se už těším, až se zase začne. Na druhou stranu mám díky tomu více času na svou přítelkyni. Co dalšího mě opravdu baví je četba a celkově snaha se posouvat. Takže teď studuji Univerzitu aplikovatelného managementu a blíží se konec. Proto věřím, že to dotáhnu do zdárného konce. Rodinu mám na různých místech od Děčína po Prahu. V téhle době je to logicky trochu složitější.\nAktuální situace je taková, jaká je. Snažím se to nevnímat, v podstatě se pro mě skoro nic nezměnilo. Naopak to pomohlo v pracovním růstu. Jenom už je to vše dlouhé. Některá opatření mi přijdou zbytečná a hodně dlouhá. Každý, kdo má zdravý selský rozum, si dokáže srovnat fakt, proč se to neustále prodlužuje a kdo z toho těží. Přijde mi, že si to lidé uvědomují a podle toho začínají jednat. Za to jsem jedině rád. Plány do budoucna jsou velké, kdybych je měl teď rozepisovat, bylo by to na další stránku (smích). Jeden z plánů byla kancelář v Děčíně, to se povedlo. Nejbližší cíle? Chci si udělat radost a pořídit nové auto. Během dvou let bych si rád postavil rodinný dům. S tím se samozřejmě pojí založení rodiny.


Češi se v americké politice nevyznají, ale přitahuje je protichůdnost kandidátů - Deník.cz\nHradecko - Začátkem listopadu bude zvolen prezident Spojených států amerických. Debaty ovšem nenechávají chladnými sympatizanty jednotlivých kandidátů na celém světě.\nNa facebookových stránkách Hradeckého deníku diskutující v této souvislosti zmiňují převážně osobnostní rysy jednotlivých kandidátů. Není náhodou, že republikánský kandidát touto optikou za svou soupeřkou pokulhává. „Toho arogantního bloňďáka určitě ne," stručně vyjádřila svůj názor Jana Fidrová.\nČeská republika/ Východní Čechy /PRO A PROTI/ - Americké prezidentské volby už dlouho nebyly tak vyhrocené. Radikální názory republikánského kandidáta Donalda Trumpa nadzvedávají nejen jeho soupeřku, demokratku Hillary Clintonovou. Američané jsou zmatení a nejsou si jisti, zda volit vyžilého hulváta, nebo spíš bezkrevnou političku, o jejímž zdravotním stavu se vedou debaty. Tápání vystihl majitel realitní společnosti, který nechal vylepit billboardy s podobiznami Trumpa i Clintonové a pod ně umístil text: „Stěhujete se do Kanady? Pomůžeme vám prodat dům." A jak se promítne volba nového amerického prezidenta do života Čechů? Bude pro nás nebezpečné, když vyhraje Trump? Nebo nám naopak může ublížit, když se v americké zahraniční politice po odchodu Baracka Obamy nic nezmění?


Na okraji Paříže vyroste živá čtvrť překypující zelení - Novinky.cz\nNovinky.czBydleníTipy a trendyNa okraji Paříže vyroste živá čtvrť překypující zelení\nNa různých místech tzv. Velké Paříže ve Francii mají vzniknout nové typy zástavby, na něž místní radnice vypisují architektonické soutěže. Vítězem pro návrh řešení plochy ve městě Rueil-Malmaison, jež do okruhu Velké Paříže rovněž spadá, je ateliér Hamonic+Masson & Associés. Jejich návrh pro multifunkční budovu a její okolí nese název High Garden, tedy Vysoká zahrada.\nTéměř osmdesátitisícové Rueil-Malmaison je v tzv. prvním předměstském okruhu Paříže a architekti navrhovali nový vzhled pro jeho čtvrť nazývanou eko-obvod Arsenal, která leží přibližně 8 kilometrů západně od Paříže.\nBydlení v hlavní budově projektu. Na rozdíl od běžných návrhů, tento počítá i se zelení na spodní straně balkonů.\nZadání požadovalo návrh dynamické a atraktivní čtvrti na místě stávajícího brownfieldu (nevyužívaného území), který v současnosti nepěkně tříští město.\nKonkrétní velikost této plochy není ovšem ještě přesně stanovena, proto ji ani architekti ve svém projektu nezmiňují.\nKlíčovým prvkem v nové čtvrti bude zeleň.\nFoto: YAM Studio\nVe čtvrti má vzniknout i nová stanice pro plánovanou síť plně automatizovaného metra Grand Paris Express propojující tuto část metropolitní oblasti Paříže.\nProjekt Vysoké zahrady tak leží v samém srdci nově vznikajícího území, jež se má proměnit ve velice živou část města.\nHlavní budova bude sloužit mj. i jako rezidenční.\nHlavní, ústřední budova projektu je v bezprostřední blízkosti parku Arsenal, jenž prochází centrem čtvrti. Budova bude mít smíšený účel, kromě nových bytů v ní vzniknou i obchodní prostory, eventuálně kanceláře.\nDůležitou roli zde bude hrát zeleň, kterou chtějí autoři v maximální míře zakomponovat nejenom do této budovy, ale do celého projektu.\nStavba nazývaná Pavilon nabídne zastřešení veřejného prostranství, bar a na samém vršku i veřejně přístupnou terasu.\n„Spodní strany balkonů jsou často opomíjené, ale ty jsou přece tím prvkem, který vytváří veřejný prostor. Představujeme si balkony jako skutečné zelené oblasti, jako visuté zahrady. Vytvoření tunelového systému znamená, že se příroda může rozrůstat vertikálně. Může vyrůstat z květináčů a žít dále na těchto spodních stranách,” uvádějí architekti.\nV případě potřeby bude možné prosklené stěny baru a restaurace zcela otevřít.\nAby dopřáli zeleň co největšímu počtu obyvatel rezidenčních částí projektu, navrhli pro ně architekti komunitní střešní zahradu s plochou 400 m², na níž jsou skleníky a různě velké květináče pro pěstování nejrůznějších plodin, ovocných stromů i okrasných květin.\nTyto prostory by dle jejich návrhu měly být přestupním prvkem mezi prostorem soukromým a veřejným.\nV prostoru pod barem mohou probíhat například koncerty, konstrukce nad ním bude ozvláštněna světelnou animací.\nMyšlenka komunálního způsobu využití veřejného prostoru pak pokračuje i na úrovni ulice, kde bude centrální veřejné náměstí. Na něm architekti plánují vytvořit visutou stavbu, vyzdviženou nad okolní terén pomocí konstrukce z kovových trubek.\nNa jejím vršku bude zastřešený bar s dřevěným stropem a panoramatickým prosklením ze všech stran, jež se bude moci otevírat. Obyvatelé tak budou mít možnost užívat si dolního společného prostoru přes den, zatímco navečer lze očekávat, že zvolí více intimní prostředí nahoře v baru.\nVše pak korunuje veřejně přístupná střešní terasa nad barem, odkud se lidé budou rovněž moci kochat pohledy do dálky.\nCentrální náměstí nabízí spoustu možností využití, bude záviset jen na městě a jeho obyvatelích, pro jaké varianty se nakonec rozhodnou.\nTerasa se vzrostlými stromy bude nasvícená. V horkých dnech má navíc v prostoru konstrukce vznikat mlha, zatímco v době, kdy nebude spuštěna, rozpohybuje tento prostor animace z bodových světel a světelných linií.\nInteriér někdejší haly, zasvěcené nově gastronomii.\nNa úrovni ulice vznikne veřejný prostor mezi hlavní budovou a proměněnou halou, jež v místě už v současnosti stojí, který nabídne spoustu příležitostí k využití.\nMohlo by zde být například tržiště, anebo by se zde mohly konat sportovní akce, koncerty, a v zimě zde může vzniknout kluziště. O účelu využití proměněné haly mají architekti také jasno - vidí ji jako velké gastronomické zařízení, například s vlastním pivovarem.\nZ kostry pod barem se v horkých dnech bude uvolňovat mlha, která okolí osvěží a ochladí.\nJak uzavírají architekti, projekt Vysoké zahrady svou výškou (která se ovšem bude ještě upřesňovat v dalších fázích přípravy projektu ve spolupráci s městem) nijak výrazně nezastíní výhled na linii nedalekého hlavního města, přesto by se místo mělo stát bodem, k němuž se v budoucnu bude upínat pozornost všech obyvatel Rueil-Malmaison i turistů.\nMyslíte si, že by ve vašem okolí bylo potřeba více zeleně?\nMyslím, že kdyby jí bylo trochu více, že by to bylo dobře\nNe, myslím, že jí je u nás docela dost\nJen to ne! Je jí tu zbytečně moc, potřebujeme úplně jiné věci


Jak napsat článek, aby ho někdo četl? :: MazanéTexty.cz\nZačnu tak trochu příběhem. Když jsem s psaním začínala, zavolala mi kamarádka, zda bych si nechtěla zkusit napsat článek pro týdeník EURO. Termín- do dalšího dne. I když jsem si moc nevěřila, chytla jsem příležitost za pačesy. Článek na dvoustranu vyšel, a pokud ho někdo nestáhl, visí na internetu dodnes.\nPravděpodobně bych se ztratila v záplavě rad a pouček, jak napsat článek, kdyby mi tehdy ona kamarádka neporadila to NEJGENIÁLNĚJŠÍ, co mohla:\n"Hlavně piš tak, jako bys to vyprávěla někomu v obýváku. A nepoužívej trpný rod."\nPodle této strategie pracuji dodnes.\nI když to zní pohádkově snadně (a vlastně i je!), bez pár znalostí o struktuře a formátu se neobejdete.\nStruktura a formát článku\nK čemu je krásně napsaný text, pokud mu chybí nadpis a perex? A k čemu text plný ladných básnických obratů, když ho nikdo nenajde a nikdo mu nerozumí?\nDo článku vložte nutné funkční prvky. Těmi jsou:\nčlenění článku na odstavce s podnadpisy,\ntučně označené důležité části,\nV samotném textu se snažte nahradit cizí slova českými výrazy. Pište co nejjednodušeji. Vyhněte se dlouhým krkolomným větám. Na lidský mozek dobře působí střídání krátkých a delších vět.\nTitulek má tu moc už předem rozhodnout o osudu celého článku. Básnické a abstraktní pojmy nahraďte tím, co věcně shrne obsah článku. Vyvolejte v čtenáři zvědavost a emoce. Slibte mu, že v článku vyřeší svůj problém. Varujte ho před nebezpečím. Lidský mozek je velmi citlivý k vnímání nebezpečí, a proto ho každá zmínka o potenciální hrozbě přitahuje jako magnet.\nTIP: Projděte si bulvár. Nadpisy v něm srší emocemi. Proto ho čte tak mnoho lidí (i když každý tvrdí, že to nedělá).\nPrvní úvodní odstavec. Já osobně ho píšu až nakonec. Jedná se v podstatě o reklamu, která zve k dalšímu čtení. Shrňte v něm hlavní body článku nebo nastiňte, čím se článek zabývá.\nČtenář si článek nejprve prohlédne. Až pak čte.\nProto mu dejte přehlednou strukturu!\nPodnadpisy, odrážky a tučná slova čtenáři pomohou rozhodnout se, zda bude pokračovat ve čtení.\nKaždý odstavec či několik kratších odstavců opatřete vlastními nadpisy. Ty nezapomeňte formátovat jako podnadpis stylem H2.\nKe zpřehlednění textu přispívá také používání odrážek a tučně zvýrazněných slov. V takto strukturovaném článku se čtenář zorientuje během pár vteřin.\nNepovinný, ale velmi účinný prvek.\nIdeálně by se hustota klíčových slov v článku měla pohybovat v rozmezí 1-6 %. Toto číslo je pouze orientační. Příliš časté opakování klíčových slov může zhoršit zobrazování článku ve výsledcích vyhledávání a působit nepřirozeně.\nKlíčová slova je vhodné zvýraznit tučným písmem.\nOdkazy v daném článku mohou vést i na jinou část téhož webu. Pozor ale, abyste to s množstvím odkazů nepřehnali a článek nevypadal jako snůška odkazů.\nVíte, na koho článek cílí?\nJeště než se pustíte do psaní, ujasněte si, pro koho píšete.Od toho se odvíjí další vývoj textu. Odlehčenou formu zvolíte, pokud cílíte na teenagery. Na obtíž v takových textech nemusí být ani sem tam nějaký ten slangový výraz. Oproti tomu odborníka zaujme podrobný text plný seriózních a podložených informací.\nŽe sem tam nějaký překlep nevadí, je do určité míry pravda. Pokud se však nejedná o nestoudnou hrubici hned v nadpise. Každopádně, zatímco čtenáři z řad těch shovívavějších vám sem tam nějaký překlep odpustí, rejpalové si nenechají utéct žádnou příležitost, aby vás v komentáři poslali zpátky do školy.\nAutorská slepota je zákeřná věc. Mně osobně pomáhá přečíst si článek následují den. Navíc spolupracuji s korektorkou, která odhalí každé mé zaváhání.\nNa závěr přidejte výzvu k akci\nPopostrčte nerozhodné zákazníky. Pod článek umístěte tlačítko "číst dále", "chci jet na dovolenou", "registrovat se" "poptat službu" aj. Názory na znění těch pár slov, co se na tlačítka vejdou, se liší. Zatímco někteří propagují ich formu "chci koupit", jiní radí použít rozkaz "kupte teď" nebo infinitiv "koupit". Toto téma by vyšlo na samostatný článek.\nNejlepším tvůrcem obsahu webu je vždy podnikatel sám. Nikdo totiž o jeho práci a firmě neví tolik, co on. Ne každý ale dostal do vínku schopnost napsat skvělý text. A ne každý má čas se zabývat dotahováním svých textů k dokonalosti. Proto existuje copyediting. Zkrátka sepište své vědomosti a předejte je profesionálovi, aby text doladil.


REZERVACE - Prodej bytu 4+kk s lodžií, Praha 10, Horní Měcholupy | Reality.iDNES.cz\n7 500 000 Kč Chci spočítat hypotéku\nREZERVACE - Prodej bytu 4+kk s lodžií, Praha 10, Horní Měcholupy\nREZERVACE - Exkluzivní nabídka pěkného bytu 4+kk s lodžií v příjemné lokalitě Horních Měcholup.\nV místě je veškerá občanská vybavenost, za domem hřiště, kousek od domu Hostivařský les. Ideální místo pro rodinu s dětmi.\nPraktická dispozice bytu nabízí dostatek soukromí a prostoru i pro početnější rodinu. Dominantou bytu je obývací pokoj s přístupem na lodžii. Původně samostatná kuchyň byla zvětšena o jídelnu a propojena s obývacím pokojem. Všechny tři ložnice jsou neprůchozí. Ve velkoryse řešené předsíni je dostatek místa pro vestavěné skříně, které vám ušetří mnoho prostoru v obytných místnostech.\nV bytě jsou plastová okna, zasklená lodžie a vyzděná koupelna s rohovou vanou. Původně zde byla druhá toaleta, kterou je možno v případě potřeby opět obnovit. Na stěnách štuky. Podlahy, toaleta a elektro v původním stavu - vhodné k rekonstrukci. Výměra bytu je 86,9 m2 + lodžie 7,2 m2. K bytu přísluší sklep. Dále jsou k dispozici další společné prostory v domě.\nDům prošel v posledních letech kompletní rekonstrukcí - střecha, zateplení, výtahy, stoupačky, kotelna, rozvody elektro, vchody, zvonky.\nV těsné blízkosti domu je několik obchodů, supermarkety, obchodní centrum, kompletní služby, restaurace, lékaři, lékárna, pošta, školy, školky, dětská hřiště – prostě vše, co potřebujete k pohodlnému životu.\nMilovníci sportu a přírody jistě ocení blízký Hostivařský les s přehradou, který nabízí celou řadu různých sportovních aktivit i klidná místa k relaxaci či procházkám.\nDobrá dopravní dostupnost MHD i v nočních hodinách. Cesta autobusem na metro C Háje trvá 10 minut, metro A Skalka 15 minut, případně 30 minut na metro B Smíchovské nádraží. Pohodlné parkování na velkém parkovišti přímo u domu.\nByt je v osobním vlastnictví, koupi je možno financovat hypotečním úvěrem. V případě většího počtu zájemců si prodávající vyhrazují právo vybrat kupujícího dle vlastních kritérií. Pro více informací nebo o termín prohlídky kontaktujte makléře.\n7 500 000 Kč Spočítat hypotéku\nKontaktovat prodejce Lucie Tůmová, MBA Zpět na nabídku REZERVACE - Prodej bytu 4+kk s lodžií, Praha 10, Horní Měcholupy\nProdej bytů 4+kk Praha Prodej bytů Praha Prodej bytů Praha 10 - Horní Měcholupy Byty Praha Prodej bytů 4+kk Praha 10 Prodej bytů Praha 10 Byty Praha 10 Nemovitosti Praha 10 Prodej bytů 4+kk Prodej bytů


Známe sexuální polohy, při kterých si užijete i s malým penisem - TOPZINE.cz\nZnáme sexuální polohy, při kterých si užijete i s malým penisem\nTOPZINE.cz ➤ Zdraví a sex ➤ Sex a vztahy ➤ Známe sexuální polohy, při kterých si užijete i s malým penisem\nI zezadu to půjde, třeba u zdi, kdy k ní je žena otočená čelem a stojí od ní trochu dál. O zeď se pak opírá rukama a muž do ní proniká zezadu. Vítáno je držení ženy za boky, aby mohl muž více přirážet. Nebo zezadu ale na posteli, kdy žena klečí, opírá se lokty a má roztažené nohy. Muž klečí mezi jejíma nohama, drží ji za boky a přiráží. Žena si také může položit celý hrudník, což uvítají ty s velkým poprsím. Ženy, které jsou akrobaticky nadanější, si mohou zkusit dráždit klitoris.


Přečtěte si o tématu "divaci". Abychom vám usnadnili vyhledávání zajímavého obsahu, připravili jsme seznam nejoblíběnějších článků s klíčovými slovy "divaci", které hledáte. V naší encyklopedii najdete články, fotografie i videa k tématu "divaci".\nV Německu mají cirkus budoucnosti: Místo živých zvířat hologramy!\nNěmecký Circus Roncalli (založen 1976) je první světovou manéží, která divákům namísto živých zvířat ukazuje jejich hologramy! A reakce návštěvníků…\nAvengers dál vévodí kinům\nV čele žebříčku víkendové návštěvnosti našich kin se stejně jako před týdnem umístil americký film Avengers: Endgame!


E-kniha: Spratek - Steven Erikson | Knihy.ABZ.cz\nE-kniha: Spratek - Steven Erikson\nKnihkupectví > Elektronické knihy > Spratek\nElektronická kniha: Spratek\n- „Toto jsou cesty hvězdné lodi SHL Spratek. Jejím úkolem je vyhledávat nové světy, na něž by se dala zapíchnout terránská vlajka, daly by se podmanit a v případě potřeby na nich ... (celý popis)\nAno, vydejme se s ne zrovna bystrým, zato nesmírně sebevědomým kapitánem Hadriánem Sawbackem - jenž se povážlivě, ale ne tak docela, podobá jistému Jamesi T. Kirkovi - a jeho posádkou složenou z krásných žen, nepříliš schopných mužů a nafukovacího doktora na palubě hvězdné lodi třídy Vpřed Spratek , na řadu bezstarostných, téměř katastrofálních a neskutečně bláznivých dobrodružství „nekonečnou rozlohou mezihvězdného prostoru"... Autor oceňované Malazské Knihy padlých převedl svou celoživotní lásku ke Star Treku do chytré, vynalézavé a ohromně zábavné knihy, v níž lidstvo zkoumá vesmír pro dobro všech druhů, přičemž se se svou vyspělou technikou chová jako slon v porcelánu. Spratek není pouze vtipnou parodií, ale také láskyplně nactiutrhačnou poklonou celému žánru rozmáchlých vesmírných dobrodružství.\nCopyright © Steven Erikson, 2014\nTranslation © Dana Krejčová, 2015\nCover © Steve Stone, 2014\nnebo jakýmkoli způsobem reprodukovat a šířit\nTuto knihu věnuji Robertu Sawyerovi\n„protože oba milujeme Star Trek,\nuž ná svede kamkoliv“\nZvláštní poděkování patří mým nicnetušícím betačtenářům:\nDr. A. P. Canavanovi, Dr. Sharon Sasaki a Barii Ahmed.\nA také děkuji své ženě Clare Thomas za to, že mi řekla:\n„Vykašli se na všechno – prostě tu zatracenou knížku napiš!“\nA tak jsem ji napsal.\nByla hluboká noc, když se někde uprostřed skládky rozštěkal robotický pes. Harry Mitts naštvaně zvedl svou pivní vanu z gauče. Jak vykročil ke dveřím, trailer se rozkymácel. Ze stojanu na deštníky vytáhl Harry brokovnici. Ohlédl se na syna spícího na gauči, ale prcek se ani nezavrtěl. Harry jen zabručel, otevřel dveře a vystoupil z traileru.\nMezi harampádím vedlo několik cestiček a on je všechny znal. Šoural se kolem hromady zmechanizovaných zahradních trpaslíků, z nichž někteří ještě mávali nebo zdravili zdviženým prostředníčkem – každá bláznivá módní vlna za posledních padesát let tu měla vlastní hromadu. Skládka pokrývala prostor, který býval městem. Harry se zastavil a mírně se zakolébal, jak si prohlížel nejbližšího trpaslíka. Před pár měsíci mu ustřelil hlavu právě tou brokovnicí, kterou nyní držel v rukou. A ten zatracený krám pořád mával. Harry zamračeně pokračoval dál.\nRobotičtí hlídací psi jsou obecně nervózní. Bylo klidně možné, že tenhle stál nad cvrčkem schovaným v plechovce. Pořádný kopanec do hlavy ho umlčí, a pokud ne, tak to spraví huba plná kalibru dvanáct.\n„Vidíš, kluku?“ zamumlal, jako by se jeho syn táhl krok za ním, jak to dělával, když se Harry vydal na obhlídku skládky. „Tohle ti dá doktorát z astrofyziky. Ta obloha tam nahoře? Kdysi bys mohl vidět i opravdický hvězdy! Jen si to představ!“\nProšel mezi stohy slisovaných benzinožroutů, pilně rezivějících při čekání na recyklaci. V dusném vzduchu silně páchl rozkládající se benzin.\n„Za takovýhle letní noci, kluku? Ty by svítily jako o závod. Plály! No, jak jsem říkal, vyser se na to. Vyser se na astrofyziku! Ještě jsem nebyl na světě, když dali k ledu poslední raketoplán. A pak co? Všechno v prdeli. No dobře, zatáhlo se. Jako nafurt! A vůbec. Proto jsem změnil vobor, jasný? Dostal jsem novej doktorát. Zasraný mediální studia. Výzkum před pitomou televizí – fakt paráda.“ Odmlčel se a říhl. „Kdysi jsem si myslel, že až vyrosteš, bude to jako ,paprskni mě, Scotty‘ a to všechno. Ale dutý hlavy, co tomu dycky šéfovaly, no, šéfujou tomu dál. A my jsme te= v prdeli.“\nObešel poslední stoh aut a ztuhl.\nJiskra, robotický hlídací pes, stál před dvěma neskutečně vysokými, nadpozemskými postavami v jakýchsi měňavých skafandrech. Nad psem visela kulička světla a tepala do rytmu s jeho předem nahraným, monotónním štěkotem. Za návštěvníky se na pozadí stříbřité oblohy nad hromadami šrotu tyčil ohromný stín.\n„Do háje zelenýho,“ zašeptal Harry.\nJiskra ho uslyšel a otočil se. Otevřel tlamu na pantech a promluvil. „Vetřelci, pane! Radím povel kousat! Nebo povel zahnat!“ Vrtěl zatočeným krysím ocáskem. „Nebo zabít? Prosím, pane! Prosím! Povel zabít! Všichni se mnou – povel zabít! Povel zabít!“\n„Nech toho,“ houkl Harry a popošel blíž.\nNedalo se pořádně rozeznat, jak vlastně ti mimozemš?ané 10 vypadají. Jako by s vysoce pokročilou technikou přicházely zvláštní efekty nebo tak něco. Blikali, chvíli tu byli, chvíli zase ne, jako obraz, co zůstane na sítnici, ale Harry více méně rozeznával protáhlé obličeje, baňaté lebky a trojici čehosi jako oči, umístěnou mezi vysokým, širokým čelem a ostrou, špičatou bradou.\n„Zabít?“ zaprosil Jiskra.\n„Nee. Přepoj hovor na, ech, kurva. Zapomeň na to. Každej scénář, co mě napadá, končí špatně. Letectvo? Armáda? Policie? Ministerstvo obrany? CIA? FBI? NSA? Kamioňáci? Všechno je na houby, Jiskro. Mluvíme tady vo Dni, kdy se zastavila Země. Paranoia, hrůza, blbost, panika, tajnosti. Úplně to vidím jako film. Pamatuješ filmy, Jiskro?“\n„Hromada dvacet šest, pane. Videokazety, DVD. Odtud jdi uličkou třináct až k –“\n„Sklapni a nech mě přemejšlet,“ zavrčel Harry s očima stále upřenýma na mimozemš?any.\nV té chvíli promluvila svítící koule dokonalou američtinou. „Stav transcendence? Je toto nebe?“\n„Ne,“ odpověděl Harry. „Tohle je Newark, stát New Jersey.“\nKoule chvíli rychle pulsovala a pak řekla: „Aha. Kurva.“\nHarry užzaslechl rachot rychle se blížících helikoptér. „Ustup, pse.“ Položil si brokovnici na rameno a popošel k mimozemš?anům. „Blížej se trable, kamarádi. V tomhle mi věřte – četl jsem scénář.“\nZaslechl dusot a otočil se. Hnal se k nim jeho syn v pyžamu s Enterprise, oči navrch hlavy. „Tati! První kontakt! Vulkánci!“\n„Kéž by, kluku,“ opáčil Harry. „Spíš... pitomci.“\n„Koukni na tu lo=! Paprskněte mě! Paprskněte mě!“\nJiskra znovu začal vrtět ocasem a řekl: „Všichni se mnou! Paprskněte mě! Paprskněte mě!“\nHarry to s povzdechem zkusil znovu. „Hej, emzáci! Vra?te se na tu svou lo= a mazejte. Pronto! Muži v černým jsou na cestě. Za chvilku to bude průser jak mraky.“\nKoule zablikala. „Nehmotný přesun vyhodnocen jako neúplný. Průser jak mraky potvrzen. Není to nebe. New Jersey. Země. Lidé. Zdánlivě rozumný druh XV-27, kategorie: Nepravděpodobná. Hodnocení inteligence: Neschopná. Fáze kulturního vývoje: Věk masturbace, stále probíhá. Zpráva flotile na oběžné dráze: rekalibrovat parametry transcendence pro duchovní odtělesnění co nejdřív to kurva půjde. Závěry vyplývající z odklonu od techniky... Koho to zajímá? Padáme voca=.“\nKoule zmizela. Vzápětí tak učinili i oba mimozemš?ané.\n„Nechali otevřený dveře!“\n„Vidím.“ Harry znovu říhl. Už slyšel kromě rachotu vrtulí vrtulníku i sirény. Hustou mlhou na obloze prorážela rozmazaná světla reflektorů.\nHarry se obrátil na Jiskru. „Pse! Mám pro tebe výzvu.“\n„Výzvu, pane? Dobře! Výzva! Poveluj!“\n„V traileru je bedna plechovek. Najdi ji a přines sem. Máš na to dvě minuty.“\nRobotický pes vystřelil nejbližší uličkou.\nHarry se usmál na svého kluka. „No, to není krádež, ne?“\n„Navíc, podle toho, co říkala ta koule, je na oběžný dráze celá zasraná flotila těchhle lodí, takže to není jako něco extra, ne?“ 12\nDíval se, jak jeho kluk běží k lodi. V otevřených vratech se zhmotnila rampa. Kluk byl vmžiku nahoře a zmizel uvnitř.\nHlasitě to zapraskalo, jak u brány skládky někdo odpálil zámky. Harry se s tichým nadáváním valil kupředu. „Seru na psa!“ zamumlal při prvním kroku po zářící rampě.\nJiskra se k němu připojil s bednou piva na plecích, jako by ji tam měl přilepenou.\n„Hezký!“ pochválil ho Harry. „Vypni statickej držák – tak, výborně, už to mám. Jdeme, Jiskro!“\n„Vesmír!“ zaštěkal robotický pes. „Zabít!“\nHarry vytáhl plechovku piva, odloupl víčko a zhluboka se napil. Už slyšel auta na dvoře a kalnou oblohu nad nejbližšími hromadami ozařovala blikající světla. Došel na konec rampy a vstoupil do malé, oválné místnosti. „Zvednout rampu,“ zkusil to.\nHarry se zakřenil, znovu si lokl a pokračoval: „Zavřít dveře.“\nJiskra tancoval v kruzích. „Povel zabít! Povel zabít!“\nLo= zahučela a zvenčí se ozvala řada výbuchů. Sirény zmlkly.\nHarry se zadíval na hlídacího psa. Znovu říhl. „Á, kurva, te= jsi tomu dal. Nevadí. Půjdeme najít kluka, co? Musíme prozkoumat jednu galaxii!“\n„Tati!“ pípl hlas jeho syna z nějakého skrytého reproduktoru. „Našel jsem můstek! Všechno je to na hlasový příkazy!“\n„No,“ zabručel Harry, když se ve stěně před ním otevřely dveře a za nimi se objevila chodba, „tak ji zvedni, kluku! Zvedni ji!“\nSyna našel usazeného do správně velkého velitelského křesla na vyvýšeném stupínku uprostřed oválného sálu, který považoval za můstek. Jednu stěnu zabírala obří obrazovka. Stěny po\nobou stranách lemovaly další stanice s podivně tvarovanými sedadly.\nNa obrazovce rychle řídly mraky, jak lo= šplhala atmosférou. Harry se zastavil a díval se, jak se poslední chomáčky vytrácejí. Před nimi se rozprostřela tmavá modř vesmíru.\nObrazovku vyplňovala sluncem ozářená mimozemská flotila.\n„Tati! Musejí jich být tisíce!“\n„A to ani nejsou Vánoce,“ utrousil Harry, vytáhl další plechovku a hodil ji klukovi. „Jak jsi našel správný křeslo?“\n„Prostě se přestavujou.“\n„Takže kdybych chtěl, aby tohle byl, řekněme, ušák – á, paráda.“ Posadil se před jakousi stanici, i když neviděl žádná tlačítka, přepínače, obrazovky ani nic jiného. Otočil se v křesle a pohodlně se opřel. Jiskra se mu stočil u nohou a Harry se zadíval na roj obrovských kosmických lodí třpytících se jako diamanty na černém sametu vesmíru. „Poslyš, kluku, mám tady pár rad –“\n„To je dobrý, tati, stejně jsem tu školu nesnášel.“\n„Kromě toho,“ zvedl kluk levou ruku a otočil ji, aby ukázal úzké hodinky ovinuté kolem zápěstí, „vzal jsem s sebou naši zábavní knihovnu.“\n„Takže sis dal dvě a dvě dohromady, co?“\nKluk mávl na obrazovku. „Lidská rasa si právě zachránila prdel.“\n„Ale zrovna te=,“ opáčil Harry a hodil prázdnou plechovku na podlahu, která ji okamžitě spolkla, „je všechno tady panenský území. Je to naše jediná příležitost, kluku, kouknout se, jak to všechno chodí, než se sem my lidi nahrneme jako švábi z trouby.“\n„Skutečný vzdělání!“ 14\n„Přesně. A ještě lepší, žádný zasraný daně! Pochopitelně,“ dodal a vytáhl další pivo, „za pár let se budeme muset vrátit a najít ti holku.“\n„Věř mi, kluku. Tu budeš chtít. A pak zase vyrazíme! My tři, ke hvězdám!“\n„Půjdou po nás, tati. Vláda! Vesmírný poldové! Finančáci! Rodiče tý holky!“\n„Máme celou galaxii, kde se můžem schovat,“ prohlásil Harry a natáhl si nohy. „Ale te= se kouknem, jestli se tu dá objednat smažený kuře.“ Obrátil se k panelu a zamračil se. „Dej mi čudlík,“ řekl. „Jakejkoliv.“\nObjevil se jediný červený přepínač. Blikal.\n„Tak tohle je zajímavý. Co myslíš? Jídelní replikátor? Jasně, proč ne? Smažený kuře bych prosil.“ Natáhl ruku a ?ukl na tlačítko. Červené světýlko na chvíli jasně zaplálo a zhaslo.\n„Právě jsem nás obrátil, abysme se koukli na Zemi.“\n„Kde je sakra to moje kuře?“\n„Všechny světla zhasly.“\nHarry se otočil na sedadle a zadíval se na planetu, jež se nyní objevila na obrazovce. „To je fakt. Analýza, kluku?“\n„Ehm, elektromagnetickej puls?“\n„Taky bych řekl. A pěkně velkej. Celá zatracená planeta zhasla. No, hele, takže te=ka máme trochu víc času, řekl bych.“ Dopil pivo a vzal si další. „Díky bohu, že jsme vyměnili tryskový motory za vzducholodě, jinak by to tam dole byla samá srážka a požár. Na tom, když ti dojde ropa, je i něco dobrýho, co?“\n„Musíme nastavit kurz, tati.“\n„Hmm, máš pravdu. Dobře, vem nás na Mars. Vždycky jsem se chtěl na Mars kouknout víc zblízka. Kromě toho je tam vrak\nBeagle, kterej potřebujem najít. Kdo ví, třeba ho dokážeme opravit.“ Strčil nohou do Jiskry. „Pse, co myslíš? Chceš kamaráda?“\nRobot zvedl hlavu a zaklepal ocasem o podlahu. „Kamaráda?“\n„Bígla? Bígl kamarád!“\n„Jen si to představ,“ řekl Harry, „první snímek z Beagle vyslanej tý britský kontrole bude zadek dalšího robotího čokla.“\nOtec a syn se zasmáli.\nSmáli se celou cestu až na Mars. 16\nAch, asi tak o století později... všichni připravení?\n„VESMÍR... je zatraceně velkej.\nToto jsou cesty hvězdné lodi SHL Spratek. Jejím úkolem je vyhledávat nové světy, na něž by se dala zapíchnout terránská vlajka, daly by se podmanit a v případě potřeby na nich vyhladit veškeré životní formy, odvážně vyhodit do –“\nHadrián se otočil v křesle. „Á, mů jprvní důsto jník, předpokládám.“\nŽena stojící před ním zasalutovala. „Halley Sin-Dour se hlásí do služby, pane.“\n„Vítejte na palubě!“\n„Děkuju, pane. Vyšší důstojníci na můstku očekávají hlášení, pane.“\n„Opravdu? No výborně.“ Hadrián Alan Sawback vstal a popotáhl si uniformu.\n„Kapitáne? Zřejmě nemáte předpisovou uniformu. Oficiální oděv pro Terránskou vesmírnou flotilu, hodnost kapitána –“\n„Aha, a čí je tahle loK, Dvojko?“\nZamrkala. „Tomuto plavidlu SHF velíte vy, pane.“\n„Správně.“ Hadrián si znovu popotáhl halenu. „Tohle je polyester.“\n„Promiňte – poly co?“\n„Nuže,“ pokračoval Hadrián, „směle do toho. Na můstek! Měli bychom vyřídit tyhle formality co nejrychleji. Chci vyrazit, jak jen to bude možný.“\n„Zajisté, pane,“ odvětila Sin-Dour. „Rozumím. Zahajovací let nové lodi a nové posádky...“\nHadrián obešel stůl. „A taky nově jmenovanýho kapitána. Je to opravdu nepopsane jlist. Vlastně naše životy začína jí právě dnes. Všechno ostatní byla pouhá příprava. Dneska, Sin-Dour, začíná sláva.“\n„Pane, zajímalo by mě... Když jsem vstoupila do této, ehm, pracovny, mluvil jste.“\nProhlížela si ho a on si zase prohlížel ji.\nByla vysoká, s tmavou pletí a rovnými černými vlasy, které se jí musely aspoň pár desítek centimetrů své pozoruhodné délky kroutit – i když je měla všechny zachycené sponkami a kdoví čím ještě, aby účes odpovídal předpisům. Měla plné křivky a byla absurdně krásná, s klidným vystupováním a odměřeným, přísně neosobním výrazem. Stejně jako u Hadriána, i pro ni to bylo první přidělení mimo planetu. Svěží, mladá a nevinná.\nOn pochopitelně snášel její prohlídku s obvyklým nadhledem. Byl stejně vysoký jako ona, ve formě, pohledný, plavovlasý, uměle opálený, ale ne nějak přehnaně, s podmanivým úsměvem, v němž byl nepatrný náznak chlípnosti.\n„To byl citát, pane?“\n„Více méně. Pamatujete si televizi?“\nUplynula další chvíle vzájemného pozorování, tentokrát snad 18 o něco napjatější než ta předchozí, než se Sin-Dour otočila k portálu. Ten se otevřel.\n„Kapitán na můstku!“ oznámila Sin-Dour hlubokým, hrdelním hlasem, jenž se odrážel sem a tam a přistál Hadriánovi přímo ve slabinách. Kapitán se zarazil, ale pak se zhluboka nadechl a vstoupil na můstek.\nVyšší důstojníci byli nastoupení v řadě před velitelským křeslem. Hadrián, s rukama sepjatýma za zády, vykročil zprava podél řady.\nDůstojník před ním měl asi půldruhého metru na výšku – což bylo v době optimalizace samo o sobě neobvyklé – široká ramena a nohy mírně do O. Vojenský sestřih odhaloval téměř plochou lebku a nízké čelo. Malá, přivřená očka, tmavohnědá, možná dokonce černá, měl posazená hluboko a upřená přímo před sebe. PleS měl medovou, lícní kosti vysedlé a široké. Tenký knírek a špičatou bradku pak černé a dokonale zastřižené.\n„Poručík DeFrank, Buck,“ představil se. „Hlavní inženýr a vědecký důstojník, cechovní číslo 23167-26, první třída, zadobře s vědeckou církví.“\n„Vítejte na palubě, poručíku,“ řekl Hadrián a kývl. „Prý jste sloužil na palubě SHL Nesporně omluvitelné.“\n„To je loK třídy Kontakt, že?“\n„Ano, pane, je. Nebo spíš byla. Ztracená v Bílý zóně během Misantharijský debaty, rok jedenáct.“\n„Nebezpečí opomíjení předpisů,“ zabručel Hadrián.\n„Nikdy neparkujte v Bílý zóně.“\nHlavní inženýr zmateně svraštil čelo. „Jsem jeden z dvaadvaceti přeživších, pane.“\n„Bylo by zvláštní, kdybyste patřil ke ztraceným členům posádky, nemyslíte?“\n„Takže jste měl štěstí, poručíku, což považuju za dobrou věc, zvlášS když se týká mýho hlavního inženýra.“\n„Mám radši ty, kdo přežili. Stejně jako vy, bezpochyby.“ Usmál se a dodal: „Víte co? Už máme něco společnýho. Výborně.“\nPřešel k dalšímu důstojníkovi.\nMuž před ním byl Varekán. Kdysi ve dvacátém století – dávno před Pulsem a Darem dobrodějů – došlo k hromadě mimozemských únosů provedených dosud neidentifikovaným mimozemským druhem, kdy byli lidé vysazeni na mnoha vhodných planetách – šlo o nějaký osídlovací program, který se zvrtl. Mimozemská strategie byla vadná od samého začátku, protože si jako lidské vzorky nedopatřením vybírali samotáře, vyděděnce, psychicky vyšinuté jedince a také neúměrný počet řidičů kamionů. Po osídlení planety Varek 6 vznikla zdánlivě fungující lidská civilizace jen s několika málo genetickými úpravami kvůli vyšší přitažlivosti (1,21), mrazivému podnebí a nocím trvajícím celé měsíce. Psychologický profil výsledné kultury byl podle svazových směrnic na hranici přijatelnosti pro připojení.\nTělesně byl muž před Hadriánem malý a široký. Na sobě měl obvyklý varekánský oděv: košili z vydělané kůže nějakého kopytníka podobného karibu, límec z rohových zubů, pytlovité kožené kamaše, plstěné holínky a vybledlou, původně černou baseballovou kšiltovku. Prýmky hvězdné flotily měl vyšité korálky a byla to pěkná práce.\nMěl široký, plochý obliče js obvyklým varekánským výrazem: existenční úzkostí. Varekáni považovali veškeré nadšení za zavrženíhodné a trapné, veškeré projevy pocitů za slabost, a tvrdili, že cokoliv kromě naprostého nihilismu je mrhání časem. 20\n„Poručík Galk, odborník na boj,“ pronesl přes něco, co měl v ústech a co mu dělalo na tváři bouli.\nHadrián kývl. „Předpokládám, že jste si už prohlédl bojovou kupoli, poručíku.“\n„Mám plnou důvěru v tuto špičkovou běžnost, pane.“\n„Běžnost? Je to vůbec slovo, poručíku?“\n„Je to položka ve slovníku obecné varečtiny, pane, zabírá třicet stránek.“\n„Pojmové variace, pane. Varekánové během století v izolaci rozpracovali obecnou terránštinu, byS výběrově.“\n„Aha, ano. Temná strana slovníku.“\n„Jak se dá čekat, pane.“\n„Výborně. Vítejte na palubě, poručíku.“\nHadrián se přesunul k dalšímu důstojníkovi v řadě. Žena nosila svazovou uniformu s děsivou precizností, jediný záhyb nebyl na špatném místě. Měla srdcovitý obliče ja příliš velké a výrazně modré oči tvořící pěkný protiklad ke krátkým, tmavohnědým vlasům a porcelánové pleti. „Ach, pobočnice, tak se opět setkáváme.“\n„A vás to překvapuje, pane?“\n„Já neuplatňuju yeagerovskou filozofii vtipně zdrženlivého vyjadřování, pobočnice.“ Hadrián lehce zvedl hlas, aby ho slyšel celý můstek. „Jsem kapitán ze starý školy. Jak všichni brzy zjistíte. Chystáme se na výpravu do nekonečný rozlehlosti mezihvězdnýho prostoru. Na místo plný divů a nebezpečí. Místo prostoupený neznámem, kde v každým stínu, v každým\nplynným oblaku, v každým poli asteroidů či částečným gravitačním splývání protoplanetárního smetí může číhat nepřítel. Nepřátelský planety, nepřátelští mimozemšSani. Nepřátelští mimozemšSani na nepřátelských planetách. A tam někde, v té nekonečný kavalkádě nebezpečí, si to hodlám užít. Je to jasný, pobočnice?“\nŽena během jeho proslovu vykulila oči, což ho potěšilo. „Pane, promiňte. Promluvila jsem zmateně, protože jste se mnou osobně dělal pohovor a vybral mě ze seznamu dostupných pobočníků na Prstenci.“\n„To je pravda. A teK, kvůli kolegům, se laskavě představte.“\n„Pobočnice Lorrin Tighe, velitel ostrahy, styčný důstojník SV, velmi zadobře s vědeckou církví, s oprávněním ke službě na všech plavidlech třídy Vpřed Terránské vesmírné flotily, jako je i Spratek.“\n„Výborně, pobočnice. Těším se na naši spolupráci, abychom zajistili pokračující kooperaci mezi Terránskou vesmírnou flotilou a Svazem. Nakonec, v týhle posteli jsme jaksi společně, s propocenýma, zamotanýma pokrývkama a tak, že?“\nVykulila ty krásné oči ještě víc.\nHadrián s úsměvem popošel k dalšímu důstojníkovi a podíval se dolů.\nBelkriové, první mimozemský druh, jenž se připojil ke Svazu, měli během svého prostředního stadia – období nějakých padesáti let, kdy byli celkem společenští (a celkem malí), aby mohli jednat s jinými druhy – v průměru metr. Důstojník byl kulatý, třínohý, se šesti pažemi – ty mu vyčnívaly ze středu trupu a byly rozmístěné v pravidelných rozestupech kolem dokola, přičemž každá měla šest kloubů a ruku s devíti prsty, z toho třemi palci – zvedl oční svazek – na vrcholku kulovitého trupu – aby mu viděl do očí. Ústa a orgány určené k řeči mohl přizpůsobit podle potřeby a kvůli převážně terránské posádce 22 se mu nyní vytvořily pod očním svazkem. Jeho hlas zněl, jako když mačká příliš nafouknutý plážový míč. „V terránském jazyce jsem pojmenován Printlip. Doktor medicíny, lodní lékař, hodnost komandér, vrchní lékařský důstojník s oprávněním ke službě na následujících třídách terránských plavidel: Kontakt, Vpřed, SpoušS. Belkrijské exo-přidělení cyklus jedna, novic.“\nV Printlipově složce bylo pohlaví uvedeno jako prostřední, což, jak si teK Hadrián uvědomil, bylo nejspíš požehnání, protože mimozemšSan na sobě neměl nic kromě obuvi připomínající holandské dřeváky. Kůži měl hladkou a vypadala napjatá, slézové barvy, na pólech přecházející v sytější růžovou. Oči barvy zředěné krve – přinejmenším tucet jich měl – se mu kývaly na tenkých stopkách jako mořské sasanky v přílivu.\nBěhem řeči Belkri viditelně splaskl a poté se ozvalo slabé sípání, jak se znovu nafukoval.\n„Doktore,“ řekl Hadrián, „vítejte na palubě. Jste spokojený s uspořádáním ošetřovny? Jsou chodníky u vyšetřovacích lůžek, diagnostických lůžek a biosledovacích senzorů v dostatečné výšce? Jsou displeje na testovacích modulech nastavené na dvojjazyčný výstup? Jaké je osvětlení, podlahová trakce, odsávací kanálky a dekontaminační jednotky? Sešel jste se se svými lékaři a sestrami?“\n„Pane,“ sípl Printlip, „ošetřovna je plně zrekonfigurována. Vyvýšené mobilní chodníky fungují podle očekávání a jsou v dostatečné výšce u vyšetřovacích lůžek, diagnostických lůžek a biosledovacích senzorů. Displeje testovacích modulů jsou správně nastavené na dvojjazyčný výstup. Ovládání osvětlení reaguje. Podlahová trakce je optimální. Odsávací kanálky fungují. Dekontaminační jednotky jsou v rámci specifikací. Lékaři a sestry jsou hrrrlelluloop...“\nHadrián se zadíval na vyfouknutý, beztvarý vak na podlaze u svých nohou. „Výborně,“ prohlásil a s kývnutím šel dál.\n„Poručík Jocelyn Sticks, pane. Navigace, kormidlo, obrazovky.“\n„Používáte příjemnou voňavku, poručíku. Cítím pačuli a kadidlo?“\n„Ehm, možná, pane. Já jako... já nevím.“\nUsmál se na ni a prohlížel si hezký kulatý obliče ja výrazné oči. „Je Spratek vaším prvním přidělením mimo planetu, poručíku?“\n„Ano, pane. Jako, je to moc vzrušující.“\n„To opravdu je, kormidelníku, to je.“ Cestou k poslednímu důstojníkovi na palubě si říkal, jestli výběr některých důstojníků na základě fotografií ve složce přece jen nebyl poněkud lehkovážný. Ale zase povinnosti lodních pilotů nebyly nijak náročné. Kromě toho, vzhledem k umístění jeho velitelského křesla, se bude muset horní polovinou těla přetočit, aby ho mohla oslovit. Už se na to těšil.\nPoslední muž dokonale zasalutoval. „Poručík James ,Jimmy‘ Eden, spojař. První přidělení mimo planetu. Je mi ctí sloužit pod vámi, kapitáne.“\n„To určitě je. Děkuju, poručíku. Pokud si z vaší složky vzpomínám, byl jste na poslední terránský olympiádě, je to tak?“\n„Ano, pane! Plážový volejbal při vysokém gé, pane. Skončili jsme čtvrtí.“\n„No, vidím, že se udržujete ve formě.“\n„Ano, pane. Přihlásil jsem se ke všem výsadkovým misím, pane.“\n„Všiml jsem si. Ale určitě chápete, že se chystáme přibrat mariňáky, což bude první spolupráce mezi ozbrojenými složkami v Terránský vesmírný flotile. A také, že úloha spojení mezi lodí a výsadkem je životně důležitá, když máme lidi na potenciálně nepřátelský planetě. Proto očekávám, že během těchto výprav budete sedět ve svým křesle u stanice. A jelikož se hodlám 24 přesvědčit o vaší připravenosti pro takový okolnosti, přiděluju vám dvojitou službu pro příštích dvaasedmdesát hodin.“\n„Takže nejlepší muž na telefonu, co? Chystáme se opustit dok a vyrazit.“\nSpojení bylo odjakživa problematickou specializací, protože žádný kadet s trochou zdravého rozumu nechtěl skončit na hvězdné lodi jako trochu lepší teleoperátor. Z Edenovy složky Hadrián věděl, že ten chlap sotva prolezl akademickými zkouškami z inteligence a vloh. Ale atleta bez medailí nečekala nijak zářná budoucnost, natož kariéra. Jimmy Eden se bezpochyby počítal mezi šSastlivce. Nicméně pravděpodobnost přidělení toho nasvaleného, nadrženého, rozzářeného, tím mužným způsobem s hranatou bradou příliš hezkého důstojníka na kouzelné výpravy na planety, kdy by mohl zastínit Hadriána (jenž hodlal vést jeden každý výsadek osobně a do háje s nařízeními flotily, natvrdlými mariňáky a vším ostatním), byla stejně nepatrná jako najít pokročilou civilizaci hmyzu schopného kosmických letů v odpadu na dně lodi.\nHadrián zamířil k velitelskému křeslu, ale otočil se ještě ke svým důstojníkům. „Vítejte na zahajovacím letu SVL Spratek. Naším úkolem je být děsiví, nároční a občas šíleně nebezpeční, a v tomhle jsem já váš člověk. Hodlám vás tím vším províst – za mý služby nikdo neumře. A nyní na stanoviště. Sin-Dour, ujměte se vědecký stanice. Spojaři, sdělte velení Prstence, že jsme připravení opustit dok.“\n„Kormidelníku, hlavní trysky. Připravit k odpojení. Zakouříme si později.“\n„Antihmotový pole optimální. Skokový motory připravený, kapitáne.“\nHadrián se posadil a zadíval se na přední obrazovku. „Kdyby nebyly optimální, Bucku, byl by z nás vesmírný prach, ale děkuju.“\n„Ano, pane. Promiňte, pane.“\n„Já vím. Je to velice vzrušující, že?“ prohodil Hadrián. „Žádne jstrach, brzo se to setřese. Těším se na váš panický křik ze strojovny.“\n„Panický křik, pane?“\nJimmy Eden se obrátil na sedadle u stanice. „Máme potvrzení Prstence, kapitáne. Můžeme.“\n„Odpojení dokončeno,“ hlásila Jocelyn Sticks.\nHadrián se zahleděl na přední obrazovku, na níž byla barevná tapeta západu slunce na Havaji. „Zapněte někdo laskavě kamery na trupu. Pohled vpřed. Kormidelníku, manévrovací trysky. VyveKte nás.“ 26\nKdyž opustili hangár, nařídil Hadrián spojaři, aS zabere kame\nru na stanici a umožní posádce na můstku sledovat Spratkův\nnerušený odlet. Dobrá lo=, říkal si. Zploštělý hlavní trup se\nvlnil měňavými vzory, jak lodní plášS reagoval na okolní záření\nza staničními štíty. Z trysek antihmotových motorů pro vnit\nrosoustavový pohyb vylétaly matně žluté prskající výboje. Níz\nko pod trupem visela dvě kolejnicová elektromagnetická děla,\nmírně rozpláclá do stran jako palivové nádrže či obrovské\nrakety. Hlavní nadsvětelný T-pohon tvořil vybouleninu na\ntrupu mezi kolejovkami. Nějaká nelaskavá osoba by mohla loK\npřirovnat k běluze s mastitidou. Ale šuškalo se o blížící se změ\nně designu lodí. Takové řeči byly pochopitelně jen zbožným\npřáním inženýrů. Hadriánovi by nicméně nevadilo, kdyby\nz doků vyšla nová řada štíhlých, bíle natřených protáhlých\nkřižníků s blikajícími a blýskajícími světýlky.\nPřesto byl Spratkův účel jasný. Třída Vpřed. Průzkum a boj.\nHlavně boj, ovšem toho druhu, kdy jste v hlubokém vesmíru\nsami a je to jen na vás. Tedy, zcela přímočaře: Najdi a zabij!\n(Pochopitelně pouze v případě nutnosti, zotročení je ještě lepší.)\n27 Ale... třída Vpřed! Nejžádanější SHF post, pokud se Hadriána týkalo. A teK to měl, v pouhých sedmadvaceti letech, svou první hvězdnou loK, svou první výpravu do vesmíru. Všechno mu to připadalo tak... nepravděpodobné.\n„Kapitáne!“ James Jimmy Eden se otočil v křesle, vlasy dokonale učesané a bradu stále hranatou. „Volá admirál Prim.“\nHadrián povstal. „Už bylo na čase. Vezmu si to v pracovně.“ Obrátil se k prvnímu důstojníkovi. Během té chvilky, co na Sin-Dour hleděl, z ní v duchu strhal šaty a povalil ji na palubu. Usmál se. „Máte velení.“\n„Ano, pane,“ odpověděla a pátravě si ho prohlížela.\nHadrián, stále s úsměvem, se obrátil k inženýrovi. „Bucku. Zalez dolů do svýho doupěte. AS je tenhle vůz připravenej vyjet na mů jpovel.“\nOpět ve své pracovně se Hadrián posadil. „Nakonfiguruj nahranou animaci Hadrián Pozorný 01.“\nVstal z křesla, ustoupil stranou a díval se, jak se za jeho stolem zhmotňuje simulace. „Nahraj obvyklý příkazy.“\nJeho verze za stolem nasadila přísný výraz a kývla.\n„Výborně,“ pochválil si Hadrián. „A teK odfázu jmo je skutečný já pryč a otevři spojení s admirálem Primem.“\nPřímo naproti přes stůl se objevil hologram, admirál sedící za svým stolem dole na Prstenci. „Aha, tady jste,“ pronesl muž se stříbrnými vlasy, oči upřené na simulaci. „Asi bych vám měl poblahopřát, kapitáne, a vybranými slovy vás vyprovodit, ale nemůžu. Prostě nemůžu.“\nHadrián se díval, jak jeho dvojník přikyvuje a říká: „Rozumím, pane.“\n„Dokončit Mišmašský paradox je problém na tři roky i pro vesmírem zocelené důstojníky. Nejsem jediný, kdo to bere osobně, Sawbacku. Hodlám zjistit, jak jste podváděl, i kdyby 28 mi to mělo trvat zbytek mého nepřirozeně prodlouženého života.“\nAdmirál se předklonil. „Podváděl jste, že?“\n„Ne, pane. Podvádět není správné. Podvádět je špatné. Špatné.“\nBěhem hovoru přešel skutečný Hadrián ke stěně nalevo od stolu a z držáku sundal polkerskou odstřelovačskou pušku velké ráže. Oprášil pažbu a prohlížel si lehké vrypy od drápů, které udělal poslední Polker, jenž ji vlastnil. Zkontroloval nábo ja ulevilo se mu, že je dosud plochý. Potom zbraň neohrabaně, neboS nebyla navržena pro terránskou fyziologii, namířil na admirálovu hlavu.\n„...nikdy nebude opakovat,“ říkal právě Lawrence Prim. „Předpisy se už teK přepisují. A doufám, že ten trouba, díky kterému jste proklouzl na velitelské křeslo, skončí v pekle. Darwin ví, jaká obsesivní psychóza vedla k tomuhle šílenství.“\n„To si neumím představit, pane. Ale zní to ošklivě.“\nHadrián zvedl obočí. Intuitivní algoritmy programu na něj udělaly dojem. Pak se upřeně zadíval na simulaci.\nPrim už opět mluvil. „Co se toho rychlokvaškového automatického jmenovacího protokolu týče, no, můžu jen říct, že někdo očividně odstranil ,I‘ z UI. To už taky řešíme, takže si na tu loK třídy Vpřed moc nezvykejte, Sawbacku. Jestli bude po mém, tak do měsíce skončíte jako pitomý podporučík na třídě SpoušS.“\n„Pokorně čekám na rozkazy k misi, admirále,“ řekl dvojník.\n„Výděrečná patrola,“ štěkl Prim. „Nebudeme riskovat loK, dokud je pod vaším velením. Sektor III-B. Máme zprávy o pašeráckých operacích v tamní soustavě.“\n„Zlevněné oblečení různých terránských sportovních týmů.“\n„To zní vážně, pane.“\n„Jste snad idiot? Tohle je záležitost pro dvoučlennou hlídku, jakou by zvládla i vnitrosoustavová policejní patrola.“\n„Proč se potom usmíváte, Sawbacku?“\n„Mám radost, že velím Spratkovi, admirále.“\n„Sektor III-B je přecpaná soustava.“\n„Pokusím se nevrazit do ničeho, do čeho nebudu chtít vrazit, pane.“\n„Vy do ničeho nevrazíte! Budete hledat kontraband, to je všechno, rozumíte mi?“\n„Ano, pane, poslední úder v naší probíhající dresový válce.“\n„Jaké válce? Vy pitomče –“\nHologram blikl a dvojník se zamračil. „Omlouvám se, admirále. Obávám se, že jsou potíže s přenosem. Nová loK a tak.“\n„Co? Jsem sotva dvacet kiláků daleko!“\n„Brzy to vyladíme, pane, máte moje slovo. No teda, zřejmě se ztrácíte. Tak zatím, admirále!“\nHologram zapraskal, zvuk se vypnul – což bylo nejspíš jen dobře, protože admirál, celý rudý, se zvedal z křesla a zuřivě mával rukama – a pak obraz se slabým zasyčením zmizel.\nHadrián vrátil pušku na stojan. Vytáhl ji dole z mariňácké bedny s výstrojí během své týdenní služby jako zbrojmistrův pobočník. Za ten očistec to byla vhodná odměna. Po chvilce, kdy obdivoval mimozemskou zbraň, se obrátil k dvojníkovi. „AS tě ani nenapadne pokusit se mě zneškodnit a převzít mou úlohu na lodi do doby, než se mi podaří se vysvobodit a postavit se ti před mými důstojníky, přičemž přinutím roztomilou Sin-Dour, aby rozhodla, kdo z nás je ten pravý, tak, že nás nechá svlíknout a zváží naše koule. A nic z toho se, příteli, nestane, je to jasný?“ 30\nDvojník zamrkal a usmál se. „Ovšemže ne. Jaký absurdní scénář, dvojče moje. Nakonec, jsem uzamčen do této pozice a nemůžu se pohnout mimo křeslo. A firewall mezi mým nezávislým programem a lodním systémem je nepřekonatelný.“\n„Není čas mě už vypnout, bratře?“\n„Vypni se a do podpalubí s tebou, dvojče mé nejdražší!“\n„Tak to je nespravedlivé! Jak víš, že nebudeš potřebovat –“\n„Odstraň ten soubor a přeruš veškerý spojení,“ nařídil Hadrián.\nZe stolu se vysunula malá krychlička. Kapitán ji sebral a hodil ji do odpadu, čímž ji poslal do dekontaminačního energetického pole. „Do podpalubí s tebou, milované dvojče. Příště vymyslím verzi 2.0 s íkvé na úrovni giboního mozku a uvidíme, jak se ti to bude líbit!“\nZnal nebezpečí velení výpravě do hlubokého vesmíru a nečekané hrozby na každém rohu. Nehodlal nic riskovat. No, vlastně hodlal. A hodně. Ale to nebylo totéž jako lehkovážně nechat nějakého dvojníka potulovat se zadními výhybkami hlavního lodního počítače. Kdo ví, kde by se mohl vyloupnout.\nHadrián vyšel z pracovny zpátky na můstek, načež zjistil, že už sedí ve velitelském křesle. „Zatraceně – právě jsem tě zlikvidoval!“\nSimulace se na něj usmála. „Á, drahé moje dvojče. Dovolil jsem si udělat svou kopii, čistě pro jistotu. Nicméně tento požadavek objevovat se výhradně v sedící konfiguraci je poněkud trapná –“\nSin-Dour si odkašlala. „Prostě se zhmotnil ve velitelském křesle, pane. Zatímco jsem v něm seděla já.“\nHadrián na ni zamrkal. „Neměl by sis něco takovýho líp rozmyslet? Ále, zapomeň na to. Počítači, vypni ten krám, pořádně ho zabal a vymaž s mimořádnou důkladností. Pak pročesej svoje systémy a ujisti se, že to tam nenechalo další pakety.“\n„Ale to není spravedlivé –“\nDvojník se ale dál nedostal a zmizel.\n„Kapitáne,“ ozval se od spojovací stanice Jimmy Eden, „admirál žádá –“\n„On pořád něco žádá. Nastav na kanál nějakou statiku, ano?“\n„Slyšel jsi mě.“ Hadrián se posadil do křesla a upřel oči na obrovskou obrazovku. Vzápětí vyskočil. „Cizí planeta! Proč jste mi nic neřekli?“\n„Pane,“ podotkla Sin-Dour, „to je Neptun.“\n„My jsme pořád v soustavě? Kdo je u vesel těchhle necek?“ Ohlédl se na inženýrskou stanici, nikoho tam neuviděl, a tak zapnul vnitřní komunikaci. „Strojovno. Bucku, už jsi tam?“\n„Ano, pane,“ ozvala se slabá odpověK.\n„Nakopni T-pohon. Jak proletíme kolem tý planety, tak padáme, jasný?“\nHadrián se opřel. „To už je lepší. Buck přijímá rozkazy, nedává blbý otázky. Všichni věnujte pozornost Buckovi DeFrankovi. Ukazuje vám, jak se to má dělat. A teK provedeme hloubkový sken Neptunu jako zkoušku nanečisto.“\n„Kapitáne!“ promluvila pobočnice Tighe, stojící u vědecké stanice.\n„Co se děje, Tighe?“\n„Neptun osídlili Purelganniové jako dar terránské soustavě. Horní vrstvy atmosféry nyní obývají amorfní, poloplynné bytosti. Primitivní a neškodné, to je jisté, ale hloubkový sken by jedince v dosahu zažehl.“ 32\n„Zažehl, říkáte? Jako čínský lampiony?“\n„Ne, pane. Zažehl jako výbušně.“\n„No, stejně ten sken proveKte. Proč neodlítat za doprovodu ohňostroje?“\n„Jako svazový styčný důstojník, musím s lítostí protestovat.“\n„Beru na vědomí,“ opáčil Hadrián. Znovu zapnul vnitřní komunikaci. „Bucku? Protože nejsi tady na vědecký stanici, proveK sken Neptunu zdola.“\n„Á!“ Hadrián ukázal na obrazovku. „Není to krása? No tak, přiznejte to, Tighe.“\n„Kapitáne,“ štěkl Jimmy Eden. „Blíží se k nám patrola.“\n„Nejsou to naši mariňáci?“\n„Ne, pane. Zákazové hlídkové plavidlo, dvoučlenná posádka. Poldové. Jejich velitel nás volá.“\n„Hm, mohla by to být speciální mise. Promluvíme si. Hlasitý odposlech, Jimmy.“\n„Spratku, prosím, odpovězte!“\n„Tady je kapitán Hadrián Alan Sawback ze Spratka. Identifikujte se a sdělte svoje záměry.“\n„M-moje záměry? Co takhle zanýst do lodního deníku, že jsme viděli, jak jste hromadně zavraždili tři sta šedesát osm neškodných bytostí v plynných mračnech Neptunu?“\nHadrián mávl rukou a Jimmy se zamračil. Hadrián zachmuřeně sykl: „To gesto znamenalo, abys ho dal na čekačku!“\n„Ach, pardon, pane! Rozkaz, pane! Je na čekačce!“\nHadrián znovu zapojil interkom. „Bucku? Jsme už dost daleko za Neptunem, abychom mohli zapnout T-pohon?“\n„Jen tak tak, pane. Ale systémový protokoly –“\n„Za deset vteřin od rozkazu. Rozkaz!“\nHadrián mávl na Jimmyho, jenž zíral. „Tohle mávnutí znamená zapnout hlasitý odposlech, Jimmy.“\n„Promiňte, pane! Ano, pane! Prosím.“\n„Kapitáne, aS se jmenujete, jak chcete, chystáme se přejít na NSP. Radím vám, abyste uhnuli, pokud chcete zachránit to svoje prSavý zákazový hlídkový plavidlo. Spratek končí.“\nV té chvíli se obraz na obrazovce rozmazal, zamihotal a nahradila ho neproniknutelná čerň T-prostoru.\n„Jedeme naplno, kapitáne,“ hlásil Buck ze strojovny. „Všechny systémy běží optimálně.“\nJocelyn Sticks se na sedadle otočila k Hadriánovi. „Pane, jsme tři celé dvacet jedna hodin od Sektoru III-B.“\nObrátila se zpátky.\nZnovu se pootočila. „Pane?“\n„Ano, pane.“ Znovu se narovnala.\nSin-Dour se naklonila ke kapitánovi a pronesla tichým, sametovým hlasem: „Pane, odpusSte, že vás přerušuju, ale nechali jsme za sebou mariňácký raketoplán.“\n„Opravdu? A hrome. No, budou nás teda muset dohonit, že?“\n„V raketoplánu těžko, pane. Trvalo by to celé měsíce.“\n„Bezpochyby si dokážou stopnout nějakou rychlou nákladní loK. Nebojte se o ně, Sin-Dour. Jsou to mariňáci. Umějí improvizovat. Určitě to vezmou jako výzvu a úspěšně to zvládnou, jak už to tak mají mariňáci ve zvyku.“\n„Pane, říkala jsem si...“\nŘíkal si i Hadrián, jak vdechoval její opojnou vůni a předkláněl se v křesle, jako by chtěl instinktivně, na čistě animální 34 úrovni, zabořit obličej mezi její prsa. „Co jste to chtěla říct, Dvojko?“\n„Jestli jste v mládí...“\n„Nekradl soukromá vozidla?“\n„Jako... kvůli projížKce, pro zábavu, pane.“\n„No, když jste se o tom teK zmínila... ale proč se na to ptáte teK?“\n„Zapomeňte na to, pane.“\nNarovnala se, odstoupila od něj.\n„No,“ nevzdával se a pootočil se za ní: „A vy?“\n„Ne záměrně, pane, ale jednou jsem se ocitla na zadním sedadle odcizeného vozidla.“\n„Měla jste na sobě šaty?“\n„Aha, chápu. Ano, pohybovalo se. A ano, byla jsem plně oblečená, nakolik je plně oblečená dospívající dívka žijící v Northumberlandu.“\n„Hmm, zajímavá historka, Dvojko.“\n„Je to prostě stejné jako pocit, co jsem tehdy měla, pane... no, zakouším to celé znovu právě teK.“\n„Jak rozkošné. Ujměte se vědecký stanice, ano? Bucka necháme dole u jeho hasáků a klíčů. Inženýři jsou šSastní, když si můžou hrát se svými koulemi a tak, a já nevidím důvod, proč mu to nedopřát.“\nKe křeslu došla pobočnice Lorrin Tighe. „Kapitáne Hadriáne,“ začala potichu, „chápete, za jaký diplomatický incident jste zodpovědný? To byla genocida!“\n„Genocida? Sin-Dour, jaký je počet obyvatel těch plynných vaků na Neptunu?“\n„No, při posledním sčítání asi dvacet milionů, i když se to nedá zjistit přesně.“\nSin-Dour se zadívala na svou obrazovku. „No, pane, zdá se, že se požírají navzájem.“\nHadrián vstal a podíval se na Tighe. „Pobočnice, uvědomujete si, že v jejich domovský soustavě považujou Purelganniové ty plynný vaky za havěS? A že jsme kvůli tomu jejich ,dárku‘ k smíchu celý galaxii? Ne? Ani se nedivím. O některých věcech se v oficiálních kruzích prostě nemluví. Něco vám povím, pobočnice, v očekávání prvního kontaktu si připravte pár dárkovejch krabiček se švábama. Je to skvělej způsob, jak si udělat přátele a ukázat naši hlubokou úctu k těm chudákům, na který narazíme.“ Otočil se i k ostatním na můstku. „My lidi jsme terčem galaktickejch žertíků, co jsme vyklopýtali do vesmíru. No, to teK končí. Vesmír... je fantastický místo, kde se dá někomu nakopat prdel!“\n„Purelganniové –“ začala Tighe.\n„Právě dostali zprávu od jistýho kapitána Hadriána Sawbacka. A dost těch keců. BuK hrajeme podle pravidel, nebo nehrajeme vůbec, a mně je fuk, jestli vypadají třeba jako malí tuleni. Kromě toho, pobočnice, musíte přiznat, že to byl moc hezke johňostro j, ne?“\n„Nevím, jestli je něco z toho, co mi vykládáte, pravda. Svou zprávu zanesu do lodního deníku, jakmile vypadneme z T-prostoru, pane. Klidně byste mohl skončit před generálním vojenským soudem.“\nHadrián si odfrkl. „Terránská flotila má na starosti důležitější věci, nemyslíte? Něco vám povím, označíme ten sken za nehodu nebo tak něco a já přehlídnu, že jste na vědecký stanici na můstku, na kterým, jak je asi zbytečný poukazovat, nemáte právo pracovat.“ 36\n„Je to malý můstek, pane. Kde jsem tak asi měla stát? Ne, ten sken se mnou u vědecké stanice nespojíte – to teda ani náhodou!“\n„Mluvte tišeji, pobočnice, mohli by vás slyšet vrátní na chodbě. A teK si musím promyslet, kde jste stála. Jako nejlepší bych navrhoval bar, paluba jedenáct. Sotva jste se udržela u zábradlí a v nejistý ruce jste měla skleničku. Ale protože jste ve službě, tak přidáme misku buráků. Tak budu vždycky vědět, kde vás najdu.“\n„To je hluboce urážlivé, pane.“\n„No, to je problém s vámi diplomatickými týpky, že? Tohle je především vojenský plavidlo, Tighe. Měla byste si co nejrychleji vytvořit hroší kůži. A teK laskavě opusSte můstek – nakonec, jsme v T-prostoru, což vylučuje jakoukoliv šanci na nečekaný kontakt nebo tak. Kdo ví, jestli mě začne nudit civění do tý černý obrazovky, mohl bych se k vám připojit. Paluba jedenáct jsem říkal, že?“\nDíval se, jak odchází z můstku, a zamračil se na obrazovku. „No, není to zrovna zajímavý výhled, co? Kormidelníku Sticks – hele, můžu vám říkat Joss, jako těm vonnejm tyčinkám? Každopádně, jelikož jsou předpisy flotily, jaký jsou, trčíme tu se statickýma tapetama, místo abysme měli nějaký zajímavý sexuální drama nebo tak. Tak nám tam laskavě hoKte nějakou prezentaci, ano? Ne, počkejte! Natáhl jsem jeden hodně starej program, jmenuje se spořič obrazovky. Ukazuje, jak se kolem míhají hvězdy. Zkusíme ten. Á, výborně, teK to vypadá, že se někam dostáváme!“\nO tři celé dvacet jedna hodiny později vypadlSpratek z T-prostoru v soustavě Sektor III-B.\n„Na obrazovku,“ rozkázal Hadrián. Pálily ho oči, jak zíral na spořič. Bolela ho bedra. Ty směšné vysoké holínky z černé umělé hmoty mu mačkaly prsty. „TeK se rozhlídneme kolem, co? Vědecká stanice! Sin-Dour, řekněte mi, na co se to díváme. To modrý světýlko je slunce Sektoru III-B?“\n„Přesně tak, pane. Pochopitelně jsme na samém okraji soustavy, takříkajíc. Nejbližší vnější planetka je černá karbonová skála, která v podstatě neodráží žádné světlo. Jsme na její oběžné rovině.“\n„Karbonová? Jako... z uhlí?“\n„Ano, kapitáne. Předpokládá se, že je to úlomek velmi staré planety, která –“\n„Nemůžeme si na ni posvítit? Trochu tuhle zatracenou soustavu ohřát? No, je tady... kolik... jedna a půl sotva obyvatelných planet?“\n„A dva plynní obři, ano, pane.“\n„No a?“ Otočil se k ní. Sin-Dour se předkláněla, oči upřené 38 na obrazovky stanice, a předváděla mu krásné, kulaté pozadí, jen nepatrně pokažené volnými, černými erárními kalhotami.\nPootočila se a podívala se mu do očí. „Pane?“\n„Tak můžeme rozsvítit? Spíchnout nějaký zářivý laserový paprsek? No, vsadím se, že bude hořet celý léta, co myslíte?“\n„Pane, já ne –“\n„Hele, můžeme upravit jednu sadu senzorů, aby způsobila něco smrtícího? To chci vědět. Nehodlám usmažit pár plynných vaků na Neptunu. Chci planoucí, pekelný žár, svářečku, obloukovou zbraň jiskřící zkázy. Kolejovky jsou moc pěkný, ale upřímně řečeno, vážně by se nám hodily nějaký nebezpečný zbraně na koherentní energii. A vůbec, vykašleme se na tu hroudu uhlí, vydlážděme cestu pro nějaký výzkum.“\n„Pane, paprskové zbraně se zkoumaly v počátcích Svazu. Ani dobrodějové nám nezanechali něco takového, jako popisujete. Máme v našich protiopatřeních lasery hlavně kvůli fotosenzitivnímu sledování a tak.“\n„Ano, ano. Všichni víme, že nic nepřekoná starou dobrou baterku do oka.“\nSin-Dour se mračila. „Problém je, že vesmír není zdaleka tak prázdný, jak by bylo třeba. Protiopatření proti paprskovým zbraním jsou poměrně jednoduchá.“\n„A to je chyba v uvažování už od samýho začátku, Dvojko. Dostatečná energie se propálí všema těma blbinama.“\n„A zdro jté energie, pane? V každém případě, i kdyby paprsek zasáhl nepřátelské plavidlo, lodní trupy všech civilizací s vesmírnými lety obsahují kompozity, které vstřebávají energii a vlastně ji využívají.“\nHadrián se zamračil. „Očividně si o tom budu muset promluvit s Buckem.“ Předklonil se a zadíval se na obrazovku. „Edene, co je všechno to vnitrosoustavový klábosení?“\n„Ehm, tak různě, pane. Hraniční drony zachytily náš pří\nchod a vysílají dál, ale necítím na, ehm, frontě žádnou paniku, pane.“\n„Namyšlení parchanti, co? Dobře, taky můžeme hrát tuhle hru. Kormidelníku, nahoKte motory a kupředu, nula celá osm pět.“\nSticks se vykuleně otočila. „Ze zastavení, pane?“\n„Slyšela jste mě. Tahle rachotina musí přece mít aspoň slušný brzdy.“\n„Pane, namáhání inerciálních tlumičů –“\n„Ach, trochu si naplácnout vnitřnosti na žebra ještě nikoho nezabilo. Zjistíme, jaký napětí ty tlumiče zvládnou. Čím dřív poznáme hranice týhle lodi, tím líp. Kromě toho jsem při g-zkouškách vydržel nejdýl. Vlastně jsem za to získal zlatou hvězdu. Mě nic neodrovná. Kromě pekelný rutiny, teda. Ale abych ušetřil vás ostatní, tak dáme sedm pět.“\n„Pane, i při sedmi pěti přeletíme celou soustavu, než dosáhneme té rychlosti.“\n„Správně, tohle je průlet šílenou rychlostí. Dívejte se, jak se rozprchnou jako myši, až tam vpadneme. Potom se otočíme, zpomalíme s pomocí slunce a podíváme se, co mohli při svým panickým úprku zahodit. Když pašeráka vyděsíte, podělá se a odhodí kontraband. Hodlám tuhle dresovou válku zarazit rovnou. NahoKte to, kormidelníku.“\n„Rozdělte hlavní obrazovku na pohled z pravo a levoboku. Kruci, zapomněl jsem si bílou rukavičku. Ale zamáváme, jako bych ji měl. Pochopitelně nejlepší pohled by byl z libovolný lodi v soustavě, která se ocitne před náma. Naše antihmotový gondoly by měly zářit jako slunce –“\n„Gondoly, pane?“ zeptala se Jocelyn Sticks.\nHadrián kysele zabručel. „No dobře. Tak moduly. Antihmotový moduly. Tak. Spokojená?“ 40\nAni s využitím pohledů z pravoboku a levoboku nebylo moc vidět. Krátké bliknutí slabého světla, občasný záblesk zažehnutých motorových modulů, osamělá kamenitá planetka s ledovými čepicemi na pólech, obklopená soukromými stanicemi a vnitřním prstencem satelitů, těžká nákladní loK převalující se na bok s planoucími tryskami – ááá, to bylo těsné! Vidíte, co se stane, když se zglajchšaltuje každý přístup k elipse? Směšné, člověk by si skoro myslel, že jsme snad čluny na moři nebo co.\nPřesto Hadrián neřekl nic, protože mu hruK drtila obří pěst a kůže na obličeji se mu roztahovala do stran a shrnovala se mu kolem uší. Nejasně vnímal, jak Jimmy Eden decentně padá v mrákotách z křesla, což vyvolalo úsměv, který se rychle a hlavně bolestně rozšířil.\nNa obrazovce se objevilo zuřící peklo hvězd, jak se nakoply lodní rizikové protokoly s ukázkou hrozící zkázy, a pak byl Spratek mimo, proklouzl mezi dvěma malými ožehnutými měsíci, co se mezi sebou ještě pořád dohadovaly, který z nich je planeta a který satelit, a slapové proudy mezi nimi udeřily do Spratka v dunivých bočních vlnách. Jakmile proletěli skrz, začaly se věci zase uklidňovat, tlumiče naskočily a Hadrián mohl dýchat.\nSpojovací stanice zařinčela na poplach.\n„Sežeňte mi novýho spojaře,“ rozkázal Hadrián. „Existuje důvod, proč ten chlap skončil čtvrtý. A teK, kormidelníku, jak se otočíme, zpomalte na dva sedm pět. A až si zase někdy budou nějaký zasraný planetky hrát na přetahovanou tak blízko blbýmu slunci, tak to nezapomeňte zdůraznit, ano?“\nSticks ještě lapala po dechu, a i když Hadrián viděl jen její vlnící se záda, uměl si velmi dobře představit, co dělají hluboké nádechy s předkem. „Ano, pane,“ pronesla s docela svůdným zakňouráním.\nHadrián si přetřel rukou obličej, aby se ujistil, že je všechno tam, kde být má, a podíval se na spojovací stanici, kde své místo zaujal nový důstojník. „Spojaři, laskavě se představte.“\nMuž se po něm ohlédl. „HáKo? To jsem já, tvůj bratranec. Jasper.“\n„To jsi. Úplně jsem na to zapomněl. Takže já tě dal na střídačku na spojovací stanici, jo?“\n„No, na spojovací podstanici,“ upřesnil Jasper. „Paluba osmnáct. Jenže, ehm, spousta lidí omdlela, tak jsem postoupil.“\n„To je fuk,“ zavrčel kysele Hadrián. „Začni se sledováním. Pár lidí už určitě stojí ve frontě, aby si s náma mohli promluvit. A vypněte někdo ten alarm – začíná mě z toho bolet hlava. A pro příště, podporučíku Jaspere Polaski –“\n„,Sawbacku‘, HáKo. Úředně jsem si to změnil, když jsem měl jít –“\n„Cože jsi udělal? Ani náhodou. Seš Polaski skrz naskrz. Stačí mi jenom se na tebe kouknout. Kdybys v sobě měl něco ze Sawbacků, tak bych to asi věděl, nemyslíš? Jenže ty nemáš, tak na to nezapomínej. Tak, jak jsem říkal. Příště mě budeš oslovovat ,pane‘ nebo ,kapitáne‘, je to jasný? Dobře. A teK udělej pořadník těch, kdo nás volají, a pusS se do toho.“\nJasper, náležitě zastrašený, se přikrčil. „Ústřední velení soustavy na soukromém kanále, pane.“\n„Soukromým? U nich je všechno tajný, co? Tajný tohle, soukromý támhleto, zašifrovaný ono. No, na mý lodi je všechno veřejný, aS se jim to líbí, nebo ne. Přepoj je, Polaski.“\nBratranec sebou při zaznění svého jména cukl, ale poslechl. „Připravení, pane.“\nHadrián vstal a stáhl ramena dozadu. „Sakra, dejte velitele na obrazovku.“\nVelitel, jenž se objevil na hlavní obrazovce, vypadal bledě a roztřeseně a zřejmě nemohl najít slova. 42\nHadrián si povzdechl. „No, veliteli, tady je kapitán Hadrián Alan Sawback na hvězdné lodi třídy VpředSpratek. Slyšel jsem, že tady v té vaší soustavě máte nějaký problém s pašeráky. Ve skutečnosti se vaše neschopnost tuto záležitost dovést k uspokojivému konci dostala až na vrchní velení. A já jsem to tu přiletěl vyčistit. Tak, hezky jedno po druhém. BuKte tak laskav a přesuňte lodní registr pro všechna aktivní vesmírná plavidla ve vaší soustavě, včetně automatických lodí. Rád bych se do toho pustil.“\n„Kapitáne, tohle je na veřejném kanále?“\n„Jediný kanál, jaký na své lodi povoluju, veliteli.“\n„Trvám na tom, kapitáne, abychom v rozhovoru pokračovali ve vaší kajutě.“\n„No, já svou kajutu proměnil v hrací kajutu s ping-pongem při nízkým g a tak. Ale mám pracovnu, což byla původně skříň na součástky pro můstek. Je trochu malá, pravda, ale pořád dost prostorná, vzhledem k okolnostem.“\nMuž na obrazovce se z nějakého důvodu tvářil rozpačitě. „Tak tedy ve vaší pracovně!“ vypravil ze sebe nakonec.\nHadrián si povzdechl. „Opravdu je to nutný?“\n„Kapitáne, trvám na tom!“\n„Tentokrát svolím. Ale jednou, no, jednou budeme všichni moct říct jeden druhýmu, co budeme chtít, a budou to poslouchat miliardy, jestli ne biliony cizinců, a pokud budou chtít okomentovat to, o čem se bavíme, tak v tom nevidím žádný problém. Jednou, veliteli, bude všechno tohle tajnůstkaření minulostí. Každý vaše tajemství bude známý a dostane nějaký ohodnocení – nevím, hrubý skóre – a hlasy půjdou nahoru nebo dolů a všichni budou spokojení.“ Narovnal se. „Polaski, převeK mi to do pracovny, standardní šifrování bla bla.“\nKdyž byl Hadrián ve své pracovně a seděl za stolem, mávl rukou a před ním se zhmotnil obraz velitele. „Dobře,“ řekl\nHadrián. „Jsem tady. No, musím pochytat a zničit zločince, tak bychom s tím mohli pohnout, ne?“\n„Přišel jste o rozum, kapitáne?“\n„Pořád se mě na to někdo ptá.“\n„Naměřili vám nula celá sedm tři devět –“\n„Odbytý,“ přerušil ho Hadrián. „Žádal jsem o sedm pět.“\n„O tomto incidentu podám úplné hlášení, kapitáne Sawbacku, a i kdyby to měla být poslední věc, kterou udělám, zařídím, abyste mlátil krumpáčem na nějakém penálním měsíci!“\n„Přestaňte se vytáčet, veliteli,“ štěkl Hadrián. „Co se toho vašeho penilního měsíce týče, víte, kam si ho můžete strčit. Přímo pod nosem vám v týhle soustavě operuje zločinecký syndikát, což vede k týhle zásadní otázce. Konkrétně: Jste a) vážně tak neschopný nebo za b) zkažený do morku kostí? No, já přišel zjistit, která odpověK je správná.“ Hadrián se předklonil. „Neznáte náhodou svou starou historii, veliteli?“\n„Bylo tam tohle, kdysi v době kamenný ve dvacátým prvním století nebo tak nějak. Říkalo se tomu ,mimořádné vydání‘. Tehdy se vláda rozhodla, že jeden z jejích generálů je, a tady cituju: ,hrozný a opravdu hrozně zapletený do hrozné činnosti,‘ a ano, to je citát. Což tu vládu dovedlo k tomu, že udělala potají zátah a toho generála unesla a uvrhla ho do kobky plný guána – přesně tak, guána. To bylo jasně určený. Pravda, ten zbloudilý elektromagnetický výbuch dobrodějů trochu zničil záznamy, ale hodně jsme toho zachránili. Hodně! Když byl ten generál v kobce, mučili ho na desce vodou, což by měla být temná strana surfování.“ Hadrián se narovnal. „Únos. Mučení. Všechno je to... přijatelný chování, pokud to provádějí dobří hošové. Jen abych vám objasnil současnou situaci, veliteli. BuK jste neschopný, nebo zkorumpovaný, ale v každým případě to je hroznost.“ 44\n„Vy mi vyhrožujete? Únosem a mučením?“\n„Mým mandátem je pravda, veliteli, a jestli kvůli tomu budu muset vlízt do žumpy vaší velitelský struktury v týhle soustavě, tak jedinej, kdo vyleze a bude vonět po růžích, budu já.“\n„Vy jste se zbláznil?“\nHadrián mávl rukou. „Géniové tuhle otázku řeší každý den. No, myslím, že se blížíme k vaší stanici. Poslal jste nám ten registr, veliteli? Nechce se mi plýtvat časem v tom


Relaxační a Wellness pobyty v Luhačoviciach Až 1627 nabídek!\nRelaxační a Wellness pobyty Luhačovice\nNašli jsme pro Vás 92 pobytů v 16 hotelech\nRelaxační pobyt extra od 950 Kč/noc\nLázeňský pobyt od 1410 Kč/noc\nPodzimní pobyt od 1300 Kč/noc\nVíkendový pobyt od 1340 Kč/noc\nZkrášlující pobyt pro ženy od 1090 Kč/noc\nVíkendový wellness pobyt od 1400 Kč/noc\nLetní dovolená od 1400 Kč/noc\nProdloužený víkendový pobyt od 1410 Kč/noc\nVánoční pobyt od 2620 Kč/noc\nsní 2 nc. 3220 Kč Ukaž detaily\npol 2 nc. 3820 Kč Ukaž detaily\npol 4 nc. 3890 Kč Ukaž detaily\npol 4 nc. 7010 Kč Ukaž detaily\npol 3 nc. 7510 Kč Ukaž detaily\nsní 7 nc. 8620 Kč Ukaž detaily\nsní 5 nc. 6680 Kč Ukaž detaily\nsní 3 nc. 4320 Kč Ukaž detaily\npol 4 nc. 5370 Kč Ukaž detaily\npol 7 nc. 10960 Kč Ukaž detaily\npol 3 nc. 3910 Kč Ukaž detaily\npol 7 nc. 7930 Kč Ukaž detaily\npol 7 nc. 7060 Kč Ukaž detaily\npol 4 nc. 5260 Kč Ukaž detaily\npol 4 nc. 7140 Kč Ukaž detaily\nsní 7 nc. 6660 Kč Ukaž detaily\npol 4 nc. 4910 Kč Ukaž detaily\npol 4 nc. 6380 Kč Ukaž detaily\npol 4 nc. 8320 Kč Ukaž detaily\npol 2 nc. 2800 Kč Ukaž detaily\npol 2 nc. 4270 Kč Ukaž detaily\npol 3 nc. 8110 Kč Ukaž detaily\nAN+ pln 7 nc. 8080 Kč Ukaž detaily\npol 4 nc. 6610 Kč Ukaž detaily\npol 4 nc. 2940 Kč Ukaž detaily\npol 5 nc. 3730 Kč Ukaž detaily\npol 7 nc. 16530 Kč Ukaž detaily\nsní 4 nc. 4850 Kč Ukaž detaily\npln 7 nc. 8080 Kč Ukaž detaily\nN+ pol 7 nc. 15070 Kč Ukaž detaily\npol 2 nc. 2820 Kč Ukaž detaily\n10% A pol 6 nc. 7670 8530 Kč Ukaž detaily\npol 7 nc. 4770 Kč Ukaž detaily\npol 7 nc. 5280 Kč Ukaž detaily\npol 7 nc. 6210 Kč Ukaž detaily\npln 5 nc. 6410 Kč Ukaž detaily\npol 7 nc. 7410 Kč Ukaž detaily\npol 4 nc. 5200 Kč Ukaž detaily\npol 3 nc. 5000 Kč Ukaž detaily\npol 3 nc. 4230 Kč Ukaž detaily\npol 3 nc. 7010 Kč Ukaž detaily\npol 3 nc. 5110 Kč Ukaž detaily\npol 3 nc. 5360 Kč Ukaž detaily\npol 7 nc. 7570 Kč Ukaž detaily\npol 7 nc. 10670 Kč Ukaž detaily\npol 7 nc. 7650 Kč Ukaž detaily\npol 7 nc. 6780 Kč Ukaž detaily\npol 7 nc. 7970 Kč Ukaž detaily\npol 2 nc. 2610 Kč Ukaž detaily\npol 6 nc. 10770 Kč Ukaž detaily\npol 6 nc. 15980 Kč Ukaž detaily\npol 6 nc. 13260 Kč Ukaž detaily\npol 6 nc. 15770 Kč Ukaž detaily\nsní 2 nc. 2680 Kč Ukaž detaily


Varionet.cz\t> Projekční a kancelářská technika\t> Projektory > Dataprojektory > ultra-přenosné > Projektor Epson EB-1761W\nUltra-přenosný dataprojektor Epson EB-1761W, WXGA, 3LCD, 2600 lm, 2000:1, HDMI, 1,68 kg\nKatalogová cena: 24 660 Kč\nCena bez DPH: 15 300 Kč\nCelková cena: 18 513 Kč\nProjektor Epson EB-1761W - produktový list\nDíky rychlému bezdrátovému rozhraní Wi-Fi(*1) s vynikající odezvou můžete snadno a rychle prezentovat přímo z vašeho laptopu bez nutnosti připojení kabelem - ideální pro krátké prezentace. Tento model nabízí také vysokou flexibilitu instalace dle aktuální potřeby, aniž by vás omezoval v pohybu.\nModel EB-1761W je kompatibilní s aplikací Epson iProjection(*1). Po stažení této aplikace do vašeho inteligentního telefonu můžete do projektoru bezdrátově přenášet dokumenty ve formátech Word, Excel, PowerPoint, Keynote a PDF(*2). Jedná se o skvělý nástroj, který vám pomůže obohatit své mobilních prezentace.\nBílý i barevný světelný výstup 2600 lumenů\nProjekce bez PC/slideshow\nNačítání souborů PDF přímo z USB zařízení\nWi-Fi a kompatibilita s aplikací Epson iProjection\n*1. Rozhraní Wi-Fi a kompatibilita s aplikací Epson iProjection jsou volitelné\n*2. Soubory Word (doc, docx), Excel (xls,xlsx), PowerPoint (ppt,pptx), Keynote a PDF vytvořené v aplikacích Office 2004 nebo novějších


“Poslední dobou jsem začala mít pocit, že už mě dokáže "rozsekat" jenom nějaká hodně drsná povídka. Tak ne. Vnímavá zahrada to dokázala naopak tím, jak neskutečně jemná a cituplná je. Člověk by tak nějak čekal, že ho rozbrečí dějové zvraty, které jsou úderem přímo na srdce, ale už míň by čekal, že zaslzí i u popisu kytky nebo hezkého slovního obratu. Co k tomu dodat, přesně z tohohle důvodu jsem se u Vnímavé zahrady jaksi "nestačila divit". Obě hlavní OC postavy jsou tu neskutečně sympatické, až mám pocit, jako by patřily i do kánonu. Severusova a Harryho květinová hra je jednoduše dokonale dojemná (paradoxně je jejich vztah ze začátku zajímavější a intimnější, než pozdější popisy sexuálních scén, které bych v téhle povídce snad ani nepotřebovala). A k tomu všemu nemůžu zapomenout zmínit ani opravdu neuvěřitelně podařený Alcein překlad. Tu a tam se sice ve složitých větných konstrukcích ztrácí a úplně se nepodaří shoda v pádě, ale chyb je tam jinak naprosté minimum. Ocenit musím také "květinový slovníček" a obrázky květin na konci kapitol - pro takového zahrádkáře, jako jsem já, kterému na dehydrataci chcípne i kaktus, je to naprostý lifesaver. Druhá polovina povídky už ovšem byla slabší, proto dávám 4 hvězdičky, i když jsem byla hodně v pokušení udělit plný počet... Nakonec ale zvítězilo heslo "v nejlepším přestat", což je přesně to, co tahle povídka měla udělat :)”\nPřidělené hodnocení: 4 Dne: 2021-09-27 11:34:19\nPřidělené hodnocení: 3 Dne: 2017-01-04 07:06:12\n“Príbeh ma hneď na začiatku zaujal a naprosto som si zamilovala Winnie. Je to jedna z originálnych postáv, na ktoré nikdy nezabudnem, pretože s ľahkosťou zapadla do sveta a stala sa bez najmenších pochýb jeho súčasťou. Poviedka je veľmi jemná a plynie, bod navyše dávam za preklad, ktorý musel dať neskutočnú prácu a niekedy sa ešte určite vrátim.”\nPřidělené hodnocení: 4 Dne: 2017-01-18 17:01:53\n“Jedním slovem nádherné! Mám sice nějaké výhrady ke zpracování, i když věřím, že překlad nemohl být žádná hračka, ale jako celek mě to uchvátilo. Velice jemný příběh o lásce, smrti, přátelství a vůbec všem, co k životu patří. Včetně květin :)”\nPřidělené hodnocení: 5 Dne: 2016-11-09 16:50:03\n“On už ten název vypovídá o mnohém – jak je tahle povídka krásná, tak je pocitová a zelená. Jistý pozitivní vztah k flóře se u mistra lektvarů tak nějak předpokládá už z podstaty věci; Severus tady ale rostlinám projevuje náklonost tak nevšední, silnou a věrohodnou, že se neumím rozhodnout, jestli je na Vnímavé zahradě lepší romance jako taková nebo ty kytky :-). Charaktery se podařilo, dá se říct, zachovat (tak třeba Severus a jeho neschopnost vyjevit své city nebo přání jednoznačně a na rovinu; Merlin zaplať za tu mrtvou vlaštovku na cestě!), a i přesto z toho vzešel poetický příběh s vlídnou a více méně poklidnou atmosférou, který v člověku probouzí chuť doma napěchovat hlínou další 4 květináče… Zřejmě to nebude povídka úplně pro každého; pro mě ale byla určitě. A moc děkuju za vynikající překlad, opravdu byl balzám na duši to číst.”\nPřidělené hodnocení: 5 Dne: 2016-11-01 20:59:03\n“K této povídce jsem se musela po několika týdenním půstu vrátit, ale nakonec jsem jí dočetla. Je to krásně běžící povídka plná květin. Děj má hlavu a patu a je tam pěkně propojen mudlovský a kouzelnický svět.”\nPřidělené hodnocení: 4 Dne: 2018-03-25 07:55:31\nPřidělené hodnocení: x ( rozečteno ) Dne: 2013-11-29 22:59:19\nPřidělené hodnocení: x ( rozečteno ) Dne: 2013-05-26 18:03:11\nPřidělené hodnocení: x ( rozečteno ) Dne: 2013-04-28 20:02:28\n“Tahle povídka svým způsobem není nic moc, ale je tak krásně poetická a hezky, pozvolna plyne. Sice mně to tak v půlce přestalo na chvíli bavit a nesmíte od toho čekat žádný vzrušení a akci, ale jinak je to nesmírně příjemná povídka. A hodně se mi líbí překlad, jen jsem prostě netrpělivá, tak jsem to dočetla v aj.”\nPřidělené hodnocení: 4 Dne: 2013-12-07 23:30:13\nPřidělené hodnocení: x ( rozečteno ) Dne: 2012-08-26 19:26:52\n“První polovina mě vážně bavila, byla moc hezky napsaná, dojemná... pak mi ale přišlo, že povídka nějak ztratila dech, řešilo se pořád to samé, někdy mi ani rozhovory nedávaly moc smysl. :/ 3, 5”\nPřidělené hodnocení: 3 Dne: 2018-03-27 16:08:02\nPřidělené hodnocení: x ( k přečtení ) Dne: 2012-05-23 19:44:15\nPřidělené hodnocení: x ( k přečtení ) Dne: 2012-02-28 23:37:13\n“Na hodnocení je brzo, ale překladatelčiných překladatelckých schopností si cením, takže doporučuji vaší pozornosti. Můj názor za mě vlastně vyjádřila Adelaine, takže se nemusím obětžovta s tím něco vymýšlet. :)”\nPřidělené hodnocení: x ( rozečteno ) Dne: 2014-05-06 09:12:28


BMW řada 5 520 (e34) (parkoviste) | MOJE.AUTO.CZ\nBMW řada 5 520 (e34)\nPřezdívka auta BMW 520 Rok výroby 1995 Koupeno ojeté najeto [km]:139500\tpalivo: benzin\tpočet válců: 6\tpočet ventilů na válec: 4\tobjem [cm3]: 1991\tvýkon [kW]: 110\tzrychlení 0-100 km/h [s]: 8\tmaximální rychlost [km/h]: 211\tpočet rychlostí: 5\tpřevodovka: manuální\tprůměr kol [palce]: 16\tpohon kol: zadní\tspotřeba [l/100km]: 8\nPůvodním autorem recenze je uživatel s nickem "WenCz".\n2,0i, M52 z e39, V6 - 24V, 110kW - 150HP, M5 interiér polokůže, 16 alu, šíbr, servo, abs, airbag řidiče, přední okna v ele, atd...\nPODVOZEK!!!! Zakousne se do silnice a nehne se ani o kousek... prostě jede a nic okolo nezajímá. Nezmar. Auto jsem si koupil na dlouhé služební cesty (1000 a více km v jednom tahu) a maximální spokojenost. Na dálnici je to nejlepší auto v jakém jsem kdy jel. Řidiči se naučili tomuhle modelu uhýbat ;) Někdo říká, že dvoulitr je na tohle auto málo, nemyslím. Motor je dostatečně pružný, krásně táhne už od spodu.\nAuto je díky svojí hmotnosti trochu delší na brzdy. A má mělký kufr, moc věcí se tam nevejde, zadní sedačkay nejdou sklopit. Je to nepraktické auto, cesták na dlouhý štreky ok, stěhování babičky na chatu ble!!\nHrozná sranda, na tomhle modelu (e34) jde většina závad odstranit plochým, nebo křížovým šroubovákem. Skoro jako u staré 120ky. Všude se člověk dostane, když chce něco sundat, není problém. Žádná pitomá francouzská rafinovanost s tajnými zacvakávátky a plastovými šrouby na jedno použití... Na opravy a uptavy interieru super. Náhradní díly za pár korun a je jich spousta. Ve vekém voze je u motoru hodně prostoru, taže mechanici když musí něco vyndat nebo tak, tak se jim to dělá dobře.\nPřidat názorDiskuse: BMW řada 5 520 (e34)\npěkné auto 12.02.2008 23:49 Qido\nBMW 16.10.2007 18:07 -- skrytý --\nJedině BMW 20.09.2007 16:54 "neregistrovaný"\nbmw 07.07.2007 20:07 "tulik"\nHodnocení 05.05.2007 17:50 Dragon.001\nClasika od BMW 13.04.2007 16:16 "neregistrovaný"\nauto snů 06.04.2007 17:34 "captain"\nod 04.03.2007 20:13 -- skrytý --\nRe: Re: Re: prosim o radu 04.03.2007 19:47 -- skrytý --\nRe: Zrychleni 04.03.2007 14:51 Ted\nRe: Re: prosim o radu 04.03.2007 13:33 -- skrytý --\nRe: prosim o radu 04.03.2007 13:05 -- skrytý --\nprosim o radu 04.03.2007 00:26 -- skrytý --\nZrychleni 26.02.2007 23:18 "neregistrovaný"\nRe: Mate pravdu chlopi 24.02.2007 22:44 -- skrytý --\nMate pravdu chlopi 23.02.2007 20:40 "Zdeněk"\nRe: Re: Re: re 20.02.2007 15:49 -- skrytý --\nRe: Re: re 20.02.2007 15:46 -- skrytý --\nRe: re 17.02.2007 14:50 "Jan"\nRe: re 17.02.2007 14:47 "jan"\nSuper 17.02.2007 08:50 "bachona"\nJou 17.02.2007 00:31 Pjenkava\nelegantní "BMW classic" 16.02.2007 23:19 "Ráďa"\nre 16.02.2007 23:00 -- skrytý --\nfešák 16.02.2007 22:07 "jan"\nNezklamal mě... zatím..... na dlouhé štrece předvedl své schopnosti na výbornou. Spolehlivý, ale musí se o něj člověk s láskou starat.\nDo kufru se vejdou dvě cestovní tašky, termoska a notebook\nTaky zajímavý... měl jsem předtím Peugeot 605 a tam byl interiér prostornejší, vzdušnější, větší. Tady je to sice menší ten interiér... ale člověk si rychle rvykne a zjistí, že to není malé, jen jsu všechny ovládací prvky blízko...\ntady netřeba slov.... jel jsem 1100km na jeden zátahm vylezl jsem mohl jsem chodit, nic me nebolelo... prostě super... na hranici dokonalosti.\nTo je těžký.... na dálnici jako stovřené... 8litrů do pohody, za ty prachy nejlepší jízdní komfort co se dá sehnat... Město 10-11.... smrt.... popojíždění s dlouhým a těžkým autem není vůbec přjemné...\nJaké náhradní díly? Pokud to auto člověk nenabourá, není potřeba nic moc měnit...\nPřestože dvoulitr, tak šetiválec, super krouták, dá naprdel všem okolo. Spokojenost\nSuper... při nízkých otážkách o něm člověk ani neví... jen si tak ševelí... když se mu přikrmí, tak jede jako pila řve a řeže to.... prostě přesně tak, když to člověk potřeuje, tak o sobě dá vědět ;)\nJá tam mám namontovanej polokoženej interier z verze M5, takže maximalni spokojenost. Anatomické sedáky, jiný už nikdy nechci, přesné vedení, obejme řidiče a pust až v cílové stanici. Polokůže znamená, že to vypadá luxusně, ale člověk echytně vlka ;)\nDobrý. Seriový. Trochu delší, ale to je hmotností auta, pomalejší nástup.\nPrůvodce estébáckou Prahou: Konspirační byty,…\nVíc než třicet let po listopadu 1989 zůstává pražská Bartolomějská ulice synonymem pro komunistickou Státní…


Vystavil Aranel na cestě.... v 5:57\nM.A.R.K.I 23. září 2014 9:29\nAranelko, parádní "kulíšky" i růžová "čepulka čekatelka":o):o):o) Marki\nAranel na cestě.... 24. září 2014 15:26\nMarki děkuji, snažím se snažím :o)\nMonika 23. září 2014 10:11\nmoc zdravim a dekuji za navstevu! Ja i kdyz jsem nepsala, jsem prubezne nakukovala co je noveho. Koukam, ze ti hacek "prirostl" k ruce :))) Jo, to se stava, je to navykovava zalezitost. Cepicky jsou kouzelne, vnoucata, rodina i znami jiste nalezite ocenuji tve sikovne rucicky! Preji krasny podzimni den.....u nas dnes leje jako z konve!\nAranel na cestě.... 24. září 2014 15:27\nAhoj Moni, no jo ....přirostl :o)))\nIlona Ř. 24. září 2014 3:52\nNádherné kulíšky, hlavně ta tyrkys ta teda je :-)\nKdyby jsi už neměla dostatek klučičích hlaviček, tak já bych tu jednu 47cm měla ;-)\nAhoj Ilonko, tak napiš na mail....lydia11@seznam.cz