český výzkum v kamerunské divočině\nPohoří Mandara leží v súdánském pásmu Afriky jižně od Čadského jezera a žije zde asi 400 000 osob. Lidé jsou tu natolik přizpůsobeni přírodním podmínkám, že současné modernizační trendy u nich probíhají daleko pomaleji než jinde. Zdejší lidé ještě zcela neopustili původní systém hodnot, který se prakticky neliší od našich představ o světské spravedlnosti. V žádném případě je ale nemůžeme považovat za ty, k nimž euro-americká kultura vůbec nepronikla. V 60. letech 20. století se již plně zapojili do peněžní ekonomie, a ačkoli tlak na pěstování bavlny ustal v 80. letech, zůstali na tomto způsobu obživy i dnes do značné míry závislí. Dosud ale úspěšně vzdorují islamizačním a christianizačním tlakům, jimž jsou vystaveni již po několik staletí. My se pochopitelně soustředíme převážně na původní africké kulturní a společenské rysy, které nás jako antropology zajímají. Obyvatelé pohoří Mandara se dělí na více než 50 etnických skupin, z nichž každá má svůj tradiční svět náboženských představ plný nadpřirozených bytostí, v nichž však figuruje často pouze jediný Bůh stvořitel. Soulad s přírodou a celková harmonie, v níž tito lidé žijí, byla, je a doufejme, že ještě nějakou dobu přetrvá alespoň u části z nich.\nPRÁZDNÉ STUDNY V MANDARSKÉM POHOŘÍ\nZalévání zeleninových polí pomocí vahadla.\nPohoří Mandara leží v rovinaté oblasti tropických savan zhruba 200 km jižně od Čadského jezera, převážně na území severního Kamerunu, ale částečně také na území severovýchodní Nigérie. Je orientováno zhruba severojižně v délce asi 200 km a tvoří jej povětšinou žulové skalní masivy. Řeky, místně nazývané mayo, jsou vyschlé a bez vody mnohdy až 10 měsíců v roce. Uprostřed tohoto horopisného celku se nacházejí náhorní plošiny dosahující výšky 700-1000 m n. m., po jejichž obvodu se terén mírně vlní, aby posléze prudkými svahy spadl do okolní roviny Čadské pánve.\nV této oblasti, kde většina vodních toků pravidelně v období sucha vysychá, má příchod deště životodárný význam. V souvislosti s celkovými změnami klimatu, jichž jsme byli svědky i my sami, však od 70. let srážek stále ubývá. Soustřeďují se navíc mezi červenec a srpen, mají pak přívalový charakter a způsobují tím značnou erozi, která nepříznivě narušuje systém terasových polí, na nichž je tradiční zemědělství obyvatelů Mandarského pohoří postaveno. V souvislosti s úbytkem srážek dochází i k poklesu hladiny spodní vody a na konci období sucha bývají již některé studny prázdné. Tento periodický nedostatek vody je dnes částečně kompenzován přehradními nádržemi, jež ale pochopitelně nemohou tento problém vyřešit.\nDAMAN V KOTLÍKU ANEB MANDARSKÁ GASTRONOMIE\nBěžné způsoby stravování byly a jsou dány především přírodními zdroji a klimatem. Výživa a potrava jsou spojeny těsně s ekonomií, ale upřednostňování té či oné složky ovlivňují i tradice a náboženství. Tak například daman, malý savec velikosti drobného králíka, mimo jiné nejbližší příbuzný největšího suchozemského zvířete slona, je s oblibou loven a pojídán obyvateli hor, kteří jsou animisté, ale patří mezi zakázaná zvířata pro údolní Fulby vyznávající islám.\nTabu a zákazy jíst určitý druh potravy mohou být platné pro celou společnost, jak jsme viděli na předchozím příkladě, nebo se omezení týkají jen jisté skupiny obyvatel dané věkem, pohlavím, stavem či původem, např. dětí, těhotných žen, starců či klanových skupin. Velmi oblíbené jsou např. kolové oříšky, s nimiž se čile obchoduje. Nejedná se o potravinu v pravém slova smyslu, nýbrž o poživatinu, která má mírně povzbuzující účinky. Používá se rovněž jako dárek, kterým si lze naklonit přízeň dívky.\nJe obvyklé, že malé děti jedí s matkou. Děti starší a odrostlé jedí zvlášť a společně z jedné mísy. Zvlášť se stravují muži, kterým vaří jejich manželka. V případě, že žen je více, muž pravidelně střídá nejen stůl, ale i lože.\nLov je výsadní mužskou činností a dříve maso ulovených zvířat zřejmě představovalo důležitou složku potravy. I přesto, že tu velká zvířata už nejsou - ta poslední nalezla útočiště v rezervacích a národních parcích - někteří muži stále vycházejí na lov. Nejčastějšími způsoby jsou kladení pastí a čihaření. Málokdy lze spatřit lovce se střelnou zbraní, naopak luk je obvyklým doplňkem. Chlapci se cvičí ve střelbě prakem a dosahují virtuózních výsledků. Těžko říci, jak úspěšný lov bývá. Během našeho několikatýdenního pobytu jsme měli možnost okusit antilopu, perličku, damana a dikobraza, vesměs připravené na stejný způsob, a to dušením. Úlovek není častý a nikdy nestačí nasytit rodinu lovce. Co se nástrah v horách týče, v několika desítkách pastí jsme nikdy neviděli úlovek.\nV Africe se vaří většinou na otevřeném ohni. Ohniště je umístěno buď na volném prostranství, či v chýši, kde je chráněno před větrem a deštěm. Stačí tři silnější větve, někdy dokonce i jedna, aby se uvařila voda na čaj. Hlavní poživatinou obyvatel Mandary je prosná krupice. Většina domácností vaří dvakrát denně - ráno řidší kaši a večer jídlo poněkud více hutné, rovněž z prosné krupice, jež bychom mohli při troše obrazotvornosti nazvat knedlíkem. Uvaření jídla trvá asi čtvrt hodiny. Sečteme-li čas na var vody pro jiné účely, než je příprava jídla, vyjde nám, že v průměru oheň hoří hodinu až hodinu a půl denně v každé domácnosti. Snad se vám to může zdát málo, ale spalování dřeva k topení představuje pro vegetaci krajiny těžkou ránu. Však je také vzácné a draze se za něj platí. V některých vesnicích docházejí ženy pro dřevo až do vzdálenosti několika kilometrů.\nZeleninový trh v Garoua.\nVybavení kuchyně je velmi strohé. K tomuto námětu se váže následující krátká historka. "Opouštíme Ngoutchoumi vozem Renault 12. Jeho řidič, asi třicetiletý muž, dorazil o půlhodinku dříve. Nevídané. Nakládáme zavazadla a po krátkém loučení směřujeme do Garoua. Cestou sbírá tři kameny obrovských rozměrů a vysvětluje, že manželka potřebuje nové ohniště. Není to sice sporák Bosh ani Mora, ale svůj účel splní." K vaření stačí několik keramických nádob, pár misek a měchačka či dřevěná tyč, popřípadě lžíce a nůž. Přepychem je kovová nádoba, barevné a smaltované nádobí dovážené z Číny přes sousední Nigérii.\nZ prosné mouky se připravuje zejména kvašený alkoholický nápoj mírně navinulé chuti, nazývaný bil-bil, který se prodává pravidelně na jistých místech. Těmi jsou většinou stromy poblíž lokálních komunikací poskytující stín, zhruba na půli cesty mezi jednotlivými vesnicemi. Nápoj se připravuje z několik dnů naklíčených zrn prosa, které se usuší. K takto získanému sladu se přidá zákvas z minulé várky piva a voda, a vše se vaří několik hodin. Obvykle stačí jedna noc na prokvašení a získání oblíbeného nápoje, jehož prodejem ženy získávají svůj vlastní finanční obnos. Další možností k výdělku pro ženy je prodej jídla nazývaného ham-ham. Jedná se o malé kuličky z těsta vyrobeného z rozemletých burských oříšků vařených v řídké omáčce, do níž jsou přidány listy guinejského šťovíku či sušené listí z baobabu, vše pak vzdáleně připomínající špenát.\nZemědělská produkce celé sahelo-súdánské zóny Afriky je založena na pěstování prosa. V Mandarském pohoří se pěstuje především druh sorghum, který se pak ještě dělí na jednotlivé kultivary tchergué, djigari, yolobri a mouskouari, vhodné pro tu či onu půdu či nadmořskou výšku. Dalšími plodinami, pěstovanými však spíše pro výdělek, jsou bavlna a arašídy. Z rostlin zasluhujících pozornost pro jejich podíl na výživě jsou to různé druhy melounů a kalebasa, dále pak guinejský šťovík (oseille de Guinée) nebo obyčejné okurky, cibule, papriky či rajčata.\nProsévání prosných zrn ve větru.\nPráce na poli se účastní často celá rodina. Úprava půdy a její příprava k setí se provádí většinou ručně. Jednak je terén pro tažná zvířata nepřístupný, navíc málokdo má dostatek peněz k zakoupení vlastního zvířete. Čas k setbě a sázení plodin nastává s příchodem prvních dešťů. Setba bývá často záležitostí žen a je spojena se symbolikou plodnosti. Již za několik dnů se objeví zelené výhonky. V průběhu vegetační sezony je nutno zbavovat políčka plevele a hmyzu a plašit škůdce. O to se starají především děti. Čas sklizně přichází se začátkem období sucha. Úrodu je nutno usušit, což vzhledem k nastávajícímu období není velký problém. Část úrody jako arašídy a bavlna je prodána a z výtěžku lidé mohou zaplatit daně. Zbytek je uložen do speciálních sýpek. Jedná se o hliněná sila podobná chýším, u některých etnik, jako např. Mafa, jsou sýpky menší, u jiných, Mofu či Podokwo, jsou naopak vysoké a spojené do skupin.\nOVCE, KOZY A HÝČKANÍ BÝCI\nZatímco pro pastevecké společnosti kočovných Fulbů je chov dobytka prvořadou záležitostí, mandarští zemědělci drží dobytek spíše z kultovních důvodů. Býk bývá totiž ve většině případů po několik let chován jako rituální zvíře pouze pro účely jeho pozdějšího obětování. Rituální porážka býka, u Mafa zvaná maray, se praktikuje každý druhý nebo třetí rok. Kromě zmíněné skupiny Mafa ji praktikuje řada dalších příbuzných etnických skupin ze severu Mandarského pohoří, k nimž řadíme především Mada, Zulgo, Guemjek, Mofu-Diamaré, Mofu Gudur a část populace Kapsiki zejména v oblasti Rhoumzou.\nBýk určený pro tento typ porážky je po většinu svého života chován v kruhové uzavřené stavbě, která mé pouze dva otvory - jeden na krmení, druhý na odnos trusu. Tento způsob "chovu" býků neprodukuje pochopitelně žádné nové kusy, a lidé musí mladé býčky dokupovat na tržištích. Nakupují je zejména od kočovných skupin Bororo a Šoa.\nTento "rituální" chov dobytka u mandarských zemědělců může ukazovat na dobu, kdy jejich předkové žili ještě v okolních planinách a chovali početnější stáda. Kromě toho může být chov dobytka také prostředkem, jak si vytvořit určitý kapitál, který je možné v případě potřeby poměrně snadno zpeněžit, například v sousední Nigérii.\nDívka na vdávání. V afrických společnostech nedávají svým dcerám věno, ale dívky jsou naopak ze svých rodin vykupovány.\nDaleko větší význam má pro mandarského venkovana chov koz a ovcí. Zejména kozy, jejichž stáda jsou také početnější, jsou velmi dobře přizpůsobeny místnímu svažitému terénu. Kozy představovaly tradičně naturální výlohy v poplatcích za nevěstu, tedy tzv. obvěnění. V afrických společnostech totiž nedávají svým dcerám ke svatbě věno, ale dívky jsou naopak ze svých původních rodin vykupovány. Kromě určitého počtu koz a dalších naturálií, na němž se otcové budoucího manželského páru předem dohodli, musel si budoucí ženich odpracovat určitý počet dní na poli svého tchána. Zdá se, že ovce byly zavedeny do Mandarského pohoří poměrně nedávno, patrně v souvislosti s rostoucími kontakty s kočovnými skupinami Fulbů, kteří je vedle hovězího dobytka také chovají. Ve výčtu domácích zvířat bychom neměli zapomenout ani na drůbež, jejíž chov má rovněž spíše rituální význam. Kohout, slepice či kuře slouží totiž jako obětní zvíře při řadě menších, běžných kultovních záležitostí, ale představují i zboží vhodné k prodeji na trhu. Teprve nedávno byl do oblasti zaveden také chov vepřů, který se v některých domácnostech poměrně dobře ujal.\nPastevečtí Fulbové, kteří pasou svá stáda v Mandarském pohoří, patří především ke skupině Bororo. Podle přibližných odhadů jich může být až několik tisíc, ale ze způsobu jejich života je zřejmé, že se jejich počty v dané oblasti v souvislosti s ročním střídáním srážek v průběhu období sucha či dešťů výrazně mění. Jejich rodiny táboří ve většině případů samostatně, vzácně vznikne menší skupinka 3-4 rodin na jednom místě. Každá rodina má v průměru 30-40 kusů dobytka, může mít i menší stádo ovcí. Je zajímavé, že řada rodin pasteveckých Fulbů si najímá na práci mladé chlapce z řad mandarských zemědělců a ti pak prožijí určitou část svého života společně s kočovníky. Po zhruba pěti měsících jsou odměněni kusy dobytka a vracejí se k původnímu usedlému zemědělskému způsobu života jejich otců. Pastevecké populace prodávají zemědělcům na místních tržištích mléko, mléčné výrobky a zvířata, především mladé býčky, a za stržené peníze nakupují potraviny rostlinného původu, zejména proso.\nI když si zemědělci a pastevci doplňují vzájemně jídelníček, jejich kontakty nebývají vždy mírumilovné. V souvislosti s rozšiřováním zemědělsky obhospodařované plochy dochází mezi oběma společnostmi i k drobným konfliktům. Pastevci nejsou vždy schopni svá stáda uhlídat, a ta pak mohou způsobit značné škody na zemědělské úrodě. Zemědělci si proto svá pole hlídají, ale zároveň se snaží dosáhnout toho, aby se po sklizni pastevci usídlili na nějaký čas se svými stády právě na jejich polích, neboť trus hovězího dobytka zemědělcům pole dobře pohnojí. Poměrně vzácný společensko-historický jev bylo možné pozorovat koncem 60. a začátkem 70. let 20. století, kdy se některé rodiny pasteveckých Fulbů začaly usazovat v oblasti natrvalo. Muži se naučili pěstovat sorgho, jak je v kraji zvykem, ženy pak na menších polích získaly doplňkovou potravu, jako je kukuřice, gombo či burské oříšky. Po několika letech si již vysadili i mangovníky a papáje a zdá se, že se ke svému původnímu kočovnému způsobu života již nevrátí.\nZVYKOVÉ PRÁVO A PŮDA\nLidé z pohoří Mandara mají mezi původními africkými společnostmi ještě jednu zvláštnost. Ta se projevuje právě v jejich vztahu k půdě. Existuje tu totiž pojem soukromého vlastnictví půdy, které je delegováno prostřednictvím zvykového práva.\nZvykové právo drtivé většiny etnických skupin Mandarského pohoří určuje každému muži kus půdy, na níž může hospodařit. Má však ale také plné právo ji nechat ležet ladem či ji pronajmout. Dědění půdy se děje vždy po mužské linii. Privilegovaným dědicem je buď prvorozený syn (Ouldeme, Mofu, Goudé), nebo posledně narozený syn (Mafa, Mada) nebo posledně narozený syn první manželky (Podokwo, Muktelé). Jestliže takový dědic neexistuje, pak přechází právo na bratry, synovce, bratrance, vždy však po mužské linii. Přestože privilegovaný dědic zdědí všechnu nebo většinu otcovy půdy, právo na její užívání mívají všichni jeho synové. Nestejnoměrné rozdělení půdy se vždy kompenzovalo prodejem nebo pronájmem, a nenalezl-li zájemce příležitost k obživě ve své vesnici, přesídlil do jiné. Tímto způsobem bylo zajištěno neustálé obhospodařování zemědělských pozemků.\nNa rozdíl od většiny ostatních afrických systémů, kde bylo soukromé vlastnictví půdy zjištěno, může podle zvykového práva mandarský zemědělec půdu i prodat. Prodej ale není kontrolován nějakou vyšší mocí. Obchod se děje pouze za přítomnosti zástupců, které si oba zúčastnění libovolně zvolí; obvykle jde o členy rodiny kupujícího a prodávajícího či sousedy. Jedinou výjimkou je to, že půdu není možné prodat komukoli, ale pouze někomu ze stejné etnické skupiny, či dokonce pouze vesnické komunity.\nDnešní stav je takový, že státní úředníci prakticky lidem z pohoří Mandara prodej půdy a dědická práva na ni tolerují. Nepřipouštějí ale její pronajmutí. V případě, že její majitel odjede na delší dobu, ztrácí na ni právo a nemůže uplatňovat žádný nárok na její pozdější navrácení. Státní úředníci tak chtějí zamezit konfliktům v těch případech, kdy by někdo začal obdělávat půdu, na niž by po několika letech začal uplatňovat právo její původní majitel, aniž by jej byl schopen jakkoli doložit.\nVLÁDCI OHNĚ KOVÁŘI\nV Mandarském pohoří má mezi tradičními řemesly výsadní postavení řemeslo kovářské. Není to dáno jen činností, kterou kováři vykonávají, ale hlavně proto, že se stýkají s ohněm, čímž jsou svým okolím považováni za výjimečné. Tato výjimečnost osciluje u zbytku populace od opovržení až k obdivu. Kováři spolu se svými rodinami proto tvoří jakousi zvláštní sociální skupinu, klan či kastu, která v jinak nepříliš sociálně rozvrstvených společnostech představuje asi 5 % veškeré populace. Společnou charakteristikou klanů kovářů je jejich endogamie. Znamená to, že syn kováře se může oženit zase jen s dcerou kováře a naopak. Kromě práce s ohněm a kovem vykonávají kováři tradičně i další důležité funkce v pohřebních obřadech.\nKovářské řemeslo se dědí z otce na syna, vyžaduje sílu, zručnost a nemálo zkušeností. Zhruba před 70 lety se ještě tavila železná ruda v menších, avšak velmi výkonných vysokých pecích, v nichž bylo dosaženo vysokých teplot důmyslným systémem vedení vzduchu.\nDnes již kováři železo nevyrábějí, ale pouze přetvářejí. Jako materiál jim slouží zbytky automobilů a jiné techniky, která dosloužila. Dokáží nejen opravit poškozené předměty, ale i zhotovit celou řadu potřebných předmětů nových, například nůž a motyku pro obdělávání polí. Pro pochopení postavení kovářů ve společnosti je nutno mít na zřeteli, že pro venkovana zbraň, která vyšla z ruky kováře, byla zbraní, která raní ne proto, že je ostrá a dobře zhotovená, ale rovněž pro její moc, jež jí byla kovářem přisouzena. Stejným způsobem pak motyka zemědělce nebyla pouhým nástrojem zhotoveným rukou kováře k obdělávání půdy, nýbrž i talismanem vedoucím půdu k vydání úrody.\nJiným tradičním řemeslem je hrnčířství. U některých etnických skupin tuto činnost vykonávají pouze manželky kovářů. Nádoby různých tvarů, s dekorem i bez něho, sloužící k vaření či přechovávání potravin jsou vyráběny bez hrnčířského kruhu velmi prastarou technikou. Poté, co zručné ruce hrnčířky vytvoří nádobu ze surové hliněné mazaniny, je na slunci vysušena a posléze vypálena v ohništi. Takovéto výrobky se pak obvykle prodávají na tržištích. Další činností hrnčířek bývá asistence u porodů. Symbolika přítomnosti členů kasty kovářů u zrodu člověka i při jeho pohřbení, a ovládání ohně, pomocí něhož je beztvará hmota přetvářena v pevné železo a keramiku, je zahrnuta v náboženských a kosmologických představách jednotlivých etnických skupin.\nPráce koželuha spočívá v macerování kůží v rostlinných nálevech, čímž se odstraňuje tuk a chlupy.\nDalší tradiční řemesla souvisí s výrobou textilií a jejich úpravou, jako je barvení, zdobení a šití oděvů. Dále pak je to vydělávání kůží a jejich zpracování na užitkové předměty. V podhůří Mandarského pohoří lze spatřit vskutku historickou raritu v podobě stále fungující koželužny. Na ploše téměř jednoho hektaru se nalézá několik desítek jam, kde se zpracovávají kůže. Pracuje zde asi stovka lidí. Činnost koželužny má spíše charakter jirchářství, dané zpracováním kožek především drobných zvířat. Jedná se o postup, který je po věky neměnný. Nejdříve se v jamách kůže máčí v lázni obsahující popel, čímž se zbaví tuku a rovněž srsti. Ručně se kůže oškrábou a zbaví těchto zbytků, aby se poté v lázni, kde hlavní složkou je extrakt ze semen akácie, kůže vyčinily. Nutno dodat, že hromady tlejícího odpadu vytvářejí v jinak ploché krajině zajímavý reliéf a atmosféru doplňuje pach macerujících se kůží. Vskutku návštěvu doporučujeme jen pro otrlé. Každý koželuh zpracuje měsíčně dvě až čtyři stovky kůží. Poměrně často se zpracovávají kůže hadí, neboť předměty z nich zhotovené jsou žádaným artiklem.\nTradiční řemesla v Mandarském pohoří dosud přežívají, ale počet lidí, kteří se jim věnují, stále klesá. Náplň řemesla se s postupnou modernizací, obchodem a pronikáním levného průmyslového zboží postupně mění. Odchod obyvatel z hor a jejich příchod do měst si ale stále zachovává jistou etnickou vazbu. Etnické skupiny se soustřeďují do určitých čtvrtí a každá se věnuje jisté specifické činnosti. Taková je současnost.\nLidé z Mandarského pohoří se dělí do více než 50 etnických skupin, které lze jako celek charakterizovat velmi vysokým populačním růstem. Dnešní označení jednotlivých etnických skupin je ovšem výsledkem koloniálních snah evropských úředníků, kteří brali na vnitřní uspořádání těchto společností jen malý ohled.\nPolitická moc byla a leckde dosud je v rukou náčelníka či starosty vesnice, nebo spíše hustěji obydlené oblasti, obvykle v okolí nějakého skalního masivu. I dnes je platné africké přísloví: "Chceš-li si stěžovat na šéfa, počkej, než se dostaneš za hranice jeho moci." Náčelník či šéf vesnice je svrchovanou autoritou, jehož rozhodnutí jsou nevratná a plně uznávaná. Jeho funkce ve srovnání s evropskými tradicemi je trojjediná - plní roli starosty, soudce i kněze. Rozhoduje rovněž v jednotlivých oblastech každodenního života, ať se jedná o stanovení času k setbě, potrestání drobného zloděje, či přijetí cizince. Bylo pro nás nemyslitelné započít s výzkumem, aniž bychom předem navštívili náčelníka té či oné vesnice. Nutno dodat, že nejinak se často chovají i zástupci státní moci.\nObyvatelé Mandarského pohoří byli často označováni termínem kirdi, což je slovo fulbského původu, které je překládáno jako "pohan", tedy označení s jistým pejorativním zabarvením. Přesnější výklad označuje tímto termínem lidi, kteří nebyli muslimové, a tudíž mohli být bráni do otroctví. Bohužel i dnes se termín nesprávně používá pro souhrnný název obyvatel této svérázné krajiny, i když víme, že mnohá etnika patří do různých jazykových rodin, mají odlišnou společenskou organizaci, kulturní rysy i systém náboženských představ a zasluhují si, aby byla nazývána pravými jmény.\nPočet obyvatel začal výrazně růst od 13. století, kdy do Mandarského pohoří začínají ze severu pronikat populace z bližšího i vzdálenějšího okolí Čadského jezera. Ty se zde mísily s původními, ale asi málo početnými skupinami. Z ústní tradice jednotlivých skupin, a to spíše samostatných klanů než etnických celků, se dozvídáme často o jejich původu v oblasti Waza, která leží severně ve směru k Čadskému jezeru a byla patrně pouze jakousi přestupní stanicí.\nDůvodem, proč se lidé v pohoří Mandara usídlili, bylo - podle mytických podání - sledování lovné zvěře. Archeologické a historické prameny ale naznačují, že osídlení této oblasti je do značné míry spjato spíše s expanzí muslimských říší, zejména Bornu a Baguirmi, a později od 16. století pak i království Wandala. Tyto mocenské celky disponovaly koňskou kavalerií a střelnými zbraněmi, které získávaly od arabských obchodníků výměnou za otroky, na něž pořádaly hony právě do oblasti jižně od Čadského jezera. Během této doby bylo tedy Mandarské pohoří postupně osidlováno nejrůznějšími skupinami lidí, vesměs však geograficky podobného původu, kteří zde nalézali jakýsi azyl. V rámci samotného Mandarského pohoří docházelo následně také k četným přesídlovacím procesům, jež byly vyvolány nejrůznějšími činiteli, například neúrodou, nemocemi, etnickými či klanovými konflikty, a které jsou opět doloženy velmi bohatou ústní tradicí.\nJe nesmírně obtížné odhadnout, jakým směrem se bude ubírat vývoj osídlení Mandarského pohoří, kde se dnes hovoří vskutku babylonskou změtí jazyků. Jako všude na světě, kde došlo k přijetí a rozšíření jednoho z hlavních světových monoteistických náboženství, měl na lokální populaci velký vliv náčelník vesnice, podle jehož doporučení konvertovali k novému náboženství všichni či značná většina jeho podřízených.\nDo oblasti jižně od Čadského jezera pronikl nejdříve islám. Jeho vlivy pocítili jeho obyvatelé již velmi dávno. Nepřicházel vždy jen mírovými kroky.\nIslám je vůdčí společenskou silou fulbské společnosti, která ovládá státní správu. Přijetí jména v duchu muslimské víry, sestup do údolí, návštěva muslimské školy, pracovní příležitost - to vše tlačí na jednotlivce, aby se stal vyznavačem islámu. Sílu islámských tradic nenalezneme jen v duchovní sféře, podřizuje se jí i místní architektura a mnohdy i chování elit. V minulosti zcela nedávné vyjadřoval svůj vztah k islámu i kamerunský prezident Ahmadou Ahidjo užitím titulu hadži, určeného těm, kteří vykonali pouť do Mekky. Není snad velkou nadsázkou, když řekneme, že islám je vpravdě africké náboženství.\nNa rozdíl od islámu se křesťanství dostalo do Mandarského pohoří později, jako první zde zakládali své misie adventisté roku 1928 a od roku 1946 i katolíci i protestanti. Katolické i protestantské misie projevují svůj zájem spíše o prosté vesničany a jsou ve velké většině případů navázány na nemocnice, školy či nejrůznější dispenzáře, čímž pochopitelně dále podrývají vliv tradičních náčelníků. Působení misií bylo v počátku zaměřeno především na odstranění polygamie, neboť soužití jednoho muže s více ženami je s křesťanstvím neslučitelné. Stejně tak pokřtění znamená přijetí křesťanského jména. Další vliv misií spočíval v "oblečení" obyvatelstva, což znamenalo především zahalení ňader dívek a žen. I tak se stala podprsenka spíše než atributem křesťanství symbolem civilizace.\nKamerun je země s velmi nízkými příjmy a nalezli bychom ji v poslední čtvrtině ekonomicky hodnocených států světa. Nežije však v izolaci. Rádio, televize, automobil jsou atributy moderní doby, která si vybírá daň v podobě odchodu lidí z míst tradičního způsobu života - z hor do údolí - do měst.\nJak dlouho bude trvat, než se některé etnické skupiny zcela rozplynou v oceánu lidí? Zdá se, že tento proces je nevyhnutelný. Národy, o nichž se hovoří v kronikách či Bibli, již neexistují, stejně tak neexistovaly v tehdejší době národy, které jsou nositeli technického pokroku dnes. S tímto trendem jsou spojena i uzavírání manželství lidí různého původu. V takto založeném svazku se oslabuje podvědomí etnické sounáležitosti, vymírají tradice, ztrácí se jazyk a vytváří se nový celek. S modernizací se opouštějí staré způsoby výroby, vznikají pro oblast dosud netradiční řemesla jako truhlář, automechanik, svářeč, elektrikář, zedník... Můžeme se tázat, zda lidstvo nepřichází o kulturní hodnoty obdobné těm, které ztrácí s vyhynutím řady rostlinných a živočišných druhů, jež mnohdy mizí z povrchu zemského dříve, než jsme je opravdu poznali. Odpověď je nasnadě - ano. Bylo by ale romantické a naivní chtít tyto globalizační změny zcela zastavit. Naším cílem je proto zdokumentovat a zachovat jistou formou informace o životě, materiálním i duchovním světě jiných lidí i pro ty, kteří nebudou mít již příležitost setkat se s těmi, kteří nám pomáhali psát tento příběh.\nNapsali a vyfotografovali Viktor Černý a Jaroslav Brůžek\nTento článek je zároveň pozvánkou na výstavu "Lidé mezi Saharou a tropickými pralesy: pohoří Mandara", která se koná v Národním muzeu v Praze od října 2001 a potrvá do konce tohoto roku. Autoři současně děkují tímto příspěvkem magazínu Koktejl za mediální podporu a partnerství v této akci.\nMINULOST ČTENÁ Z GENŮ\nMandarské pohoří jsme si zvolili jako předmět svého zájmu hned z několika důvodů. Obyvatelstvo afrického kontinentu obecně, a Mandarského pohoří zvlášť, má poměrně kusé písemné zprávy o své blízké i vzdálenější minulosti. Informace byly obvykle předávány ústní tradicí či zprostředkovaně cestovateli, etnografické a archeologické výzkumy jsou ve srovnání s Evropou či Amerikou daleko méně početné. Oblast, kde jsme působili, je velmi lidnatá a lze se právem domnívat, že zde docházelo k početným migracím, jejichž příčiny jsou jak společenské, tak klimatické. Pokusili jsme se vydat po stopách lidské minulosti nikoli jen prostřednictvím studia archeologických památek, historických dokladů či zpráv cestovatelů, ale i prostřednictvím toho, co zde rodilí lidé mají zapsáno ve svých genech.\nCílem našich expedic byl odběr biologických vzorků, které jsou dále analyzovány v laboratořích. Je třeba poznamenat, že každé cestě do Afriky předchází velmi tvrdá příprava v knihovně či u počítače. Výběr etnika musí sledovat jistý cíl a mít smysl. Vlastní odběr vzorků musí být rovněž proveden v souladu s etikou a potřebami výzkumu. Získání důvěry obyvatel ve smysl činnosti, ke které se propůjčují, vede přes kolegy etnology a jejich domorodé asistenty. Dobrovolným dárcům odebíráme buňky ústní sliznice speciální sterilní stěrkou, jejíž koncovou část, která přijde do kontaktu se sliznicí vyšetřovaného člověka, přechováváme až do návratu ve sterilních zkumavkách. Poté vzorky směřují ihned do mrazicích boxů a jsou co možná nejdříve zpracovány. Uveďme některé základní poznatky z oblasti biologické antropologie i nově se rozvíjejícího oboru archeogenetiky.\nJeden z možných pohledů na lidskou společnost nabízí i biologická antropologie, která se zabývá studiem biologických znaků, a sice jejich proměnlivostí v čase a rozmanitostí v prostoru. Jako jakýchsi vstupních údajů využívala zpočátku popisu tvaru lebek, barvy pleti či otisků prstů - znaků, které sloužily spolu s informacemi o tělesných rozměrech a proporcích k třídění lidí do různých skupin. Později přibyly i informace biochemické povahy, např. údaje o krevních skupinách, sérových bílkovinách či nejrůznějších enzymech. V zásadě se ukázalo, že mnohé tyto znaky ovlivňují více či méně zdatnost svého nositele, a podléhají tudíž vlivu nejrůznějších přírodních činitelů. Bylo např. prokázáno, že tvar nosu je u člověka do značné míry závislý na teplotě, vlhkosti a klimatu daného prostředí, stejně tak jako i sama výška postavy.\nK popisu tělesných proporcí a všech znaků, které jsou na vnějších přírodních faktorech závislé, přibyly v posledních desetiletích i informace o té složce lidského těla, kterou obvykle považujeme za jakousi nositelku genetické informace. Touto strukturou, přítomnou v každé buňce obsahující jádro, je dezoxyribonukleová kyselina, zkráceně DNA. Další výzkumy ale ukázaly, že z celé molekuly DNA se na kódování bílkovin - jakýchsi dělníků života, kteří vstupují do hry přírodního výběru - podílí pouze její velmi malá část. Nepoměrně větší část této molekuly se kopíruje z buňky do buňky, přenáší se z rodičů do potomstva, ale na přírodním prostředí zřejmě přímo závislá není. Studium biologické rozmanitosti DNA v celosvětovém měřítku přitom ukázalo, že lidé, ač s výrazně odlišnou kulturou, jazykem, či dokonce fyzickým vzhledem, si jsou geneticky velmi podobní. Je až zarážející, že tato podobnost je dokonce více než třikrát vyšší, než je tomu např. u šimpanzů, kteří vykazují velikou genetickou rozmanitost, přestože žijí v relativně menším geografickém prostoru než sami lidé.\nKNIHA ZVANÁ DNA\nDůležitou úlohu hrají pro nás ty úseky DNA, které se přenášejí z generace na generaci pouze po linii ženské (mateřské), stejně jako ty, které se dědí pouze po linii mužské (otcovské). Populační rozdíly zjištěné studiem rozmanitosti mitochondriální DNA (matrilineární dědičnost) a studiem rozmanitosti nerekombinantní části Y chromozomu (patrilineární dědičnost) jsou tedy s největší pravděpodobností důsledkem rozdílného reprodukčního chování mužů a žen. U řady populací bylo zjištěno, že rozdíly v úrovni mitochondriální DNA převyšují rozdíly v úrovni Y chromozomu. To lze vysvětlit nejlépe tak, že ne všichni muži v daných populacích měli příležitost předat svou DNA do další generace. Jinými slovy, zatímco se v nové generaci objevila DNA téměř všech žen starší generace, DNA mužů sem byla přenesena jen v omezené míře. Opustíme-li tyto úvahy ryze biologického charakteru a přeneseme-li se do úrovně společensko-historické, znamená to např., že jev, který nazýváme polygynie, kdy muž má více žen, hrál důležitou roli u takových populací i v minulosti. Úbytek "mužské" variability může pochopitelně souviset také s předčasným úmrtím určitého procenta mladých mužů, např. ve válkách, čímž těmto lidem nebyla dána šance, aby své geny předali do další generace.\nDalším zajímavým zjištěním, že jazykové rozdíly většiny populačních skupin souvisejí daleko více s rozdíly zjištěnými podle "mužské" (Y-chromozomové) DNA, než s těmi, které bylo možné vyhodnotit pomocí "ženské" (mitochondriální) DNA. Takový stav lze pak ve většině zjištěných případů považovat za nepřímý doklad patrilineární exogamie, která je dodnes obecnou formou uzavírání sňatků a plození potomstva u celé řady námi studovaných afrických i dalších společností. Řečeno opět jinými slovy, ženy byly ve srovnání s muži častěji provdávány do jim jazykově cizího prostředí, a "ženská" mitochondriální DNA tedy postupně s přibývajícím počtem generací "prolínala" i mimo geografický rámec té či oné jazykové skupiny. Lze si snadno představit, že za takových podmínek došlo v průběhu několika generací uvnitř jazykových skupin na straně jedné k jakémusi "ředění" po matce děděných částí DNA, a na straně druhé k jakési "koncentraci" DNA částí děděných po linii mužské - tedy jevům, které pak můžeme u současných žijících skupin zjistit.\nJak vidíme z výše uvedených příkladů, minulost je obsažena v genetickém materiálu proto, že jej získáváme od svých rodičů. Příroda nám tak nabízí nástroj, jehož pomocí lze mapovat reprodukční chování, které je, jak nám u člověka dokumentuje celá řada antropologických studií, silně kulturně ovlivněno. Srovnáním pořadí nukleotidů (stavebních kamenů DNA) jednotlivců i celých skupin se můžeme pokusit o rekonstrukci pohybů obyvatelstva a zjistíte tak, zda určitá populace je biologicky bližší druhé a jestli se na jejím utváření podíleli muži či ženy stejnou, či odlišnou měrou. Je tak možné studovat migrace, utváření etnických skupin či národnostních procesů i z biologického hlediska.\nHistorie genů není ale tak jednoduchá a jednoznačná. Čas od času se v molekulách DNA projeví změny, kterým říkáme mutace. Domníváme se, že rychlost těchto změn je poměrně pravidelná a že ji lze s určitou mírou pravděpodobnosti odhadnout. Hovoříme někdy také o jakýchsi molekulárních hodinách a v souvislosti s nimi o tom, jak je vlastně lidstvo staré jako celek.\nVidíme tedy, že rozdíly v molekulách DNA mezi lidmi závisejí jak na rychlosti mutací, tak na demografických událostech, pomocí kterých se geny a s nimi i samotní lidé šíří. Zde se však již musíme zastavit, protože bychom opustili africké společnosti i populační genetiku a dostali se do oblasti matematiky a statistiky. Syntézu poznatků a nový pohled na osídlení afrického kontinentu či jeho jednotlivých částí lze provést až po letech usilovné laboratorní práce a publikace výsledků v odborném tisku, kde budou vystaveny odborné kritice. Na takové výsledky našeho přímého přínosu poznání minulosti "Černého kontinentu" si ale musíme ještě nějaký čas počkat.\nEtnická skladba určité geografické oblasti, tzn. osobní pocit příslušnosti toho či onoho jedince k té či oné etnické skupině, je do značné míry ovlivněna politicko-mocenskými činy často poměrně úzké skupiny lidí. Mocenská elita obvykle stmeluje biologicky nepříbuzné jedince či celé populace a využívá je ve svůj prospěch. Je tedy třeba uvažovat i o geografických vzdálenostech jednotlivých populačních celků či o kulturních okruzích, které jsou zjistitelné nejen v současnosti, tedy etnograficky, ale i v minulosti, tedy archeologicky. Teprve tento souhrn pohledů se pak stává tou antropologií, jejímž základním cílem je poodhalit samu podstatu lidství.\nHustota obyvatel v Mandarském pohoří, které se rozkládá na území dvou provincií, Severní s administrativním centrem v Garoua a provincií Extrémní sever se střediskem ve městě Maroua, je velmi různá a nestejnoměrně kolísá od 20 do 200 osob na km². V průměru tu na rozloze asi 5600 km² žije zhruba 400 000 obyvatel, tedy asi 71 osob na km². Asi 95 % lidí žije mimo města. Z dalších měst možno jmenovat na nejsevernější výspě pohoří město Mora, které bylo centrem království Wandala, jež vzniklo v 16. století. Poblíž tohoto města, v horách, mají svá sídla jako orlí hnízda lidé Podokwo. Směrem jižním bychom potkali zástupce etnika Mandara, které čítá více než deset tisíc lidí a podle něhož nese pohoří své označení. Zhruba ve středu Mandarského pohoří směrem západním je město Mokolo, v jehož okolí žije nejpočetnější skupina Mafa, k níž se dnes hlásí více než 100 000 lidí. Jsou rovněž označováni názvem Matakam, což ve fulbštině volně přeloženo znamená nazí lidé.\nŽeny etnické skupiny Hidé nosí na hlavách malované kalebasy.\nV několika vesnicích v okolí Mokola žijí Bulahayové, kterých je snad jen 2000. Západně, zcela na hranici s Nigérií je náhorní plošina, kde má domov malá etnická skupina Hidé čítající rovněž jen několik tisíc jedinců. Několik desítek kilometrů jižněji, v překrásné a romantické krajině "měsíčních hor" žijí nepříliš četní Kapsiki. Dále pak východně od Mokola a jižně od městečka Mora bychom nalezli etnikum Mofu, jehož 40 000 osob se dělí do dvou přibližně stejně početných jazykových skupin. Na jižním okraji území v horských masivech Tinguelin, Peské-Bori, Kangou a Bossum žije populace asi tří desítek tisíc Fali a od jihu na sever lze spatřit malá města či osady Gashiga, Bacheo, Mazo Oulo a Guider. Nepopsali jsme pochopitelně všechny skupiny obyvatel Mandarského pohoří, nebylo to ostatně ani naším cílem. Jejich rozmanitost kulturní i jazyková je velmi výrazná.


Lesy Brněnské Ivanovice | Eurobydleni.cz\nAktuální nabídka lesy Brněnské Ivanovice denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si lesy Brněnské Ivanovice než Vás někdo předběhne.\nKategorie lesy Brněnské Ivanovice se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele lesy Brněnské Ivanovice neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je lesy Brněnské Ivanovice právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné lesy Brněnské Ivanovice\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii lesy Brněnské Ivanovice, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující lesy Brněnské Ivanovice, a to lesy na prodej Brněnské Ivanovice, pronájem lesa pronájmy lesů Brněnské Ivanovice, Les Brněnské Ivanovice na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii lesy Brněnské Ivanovice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích pozemky Brněnské Ivanovice, pozemky k prodeji Brněnské Ivanovice, pozemky k pronájmu Brněnské Ivanovice, Pozemky Brněnské Ivanovice na dražba.\nDalší lokality v okolí lesy Brněnské Ivanovice\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii lesy Brněnské Ivanovice, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr lesy Brněnské Ivanovice. Určitě lépe naleznete lesy Brněnské Ivanovice, který hledáte.


Rubrika: Exekuce, Ostatní\nMinistr spravedlnosti Robert Pelikán v minulých dnech představil návrh druhé novely insolvenčního zákona. Jejím cílem je zbavit dluhů více lidí. Rezort předpokládá, že do osobního bankrotu by se mohli zapojit dlužníci bez ohledu na výši dluhů. Novela by jim měla usnadnit jejich splácení a pomoci z nich vybřednout. Oddlužení by však trvalo tři, pět nebo až sedm let a týkalo by se tedy větší části poctivých dlužníků.\nOddlužení nebo také osobní bankrot je způsob řešení úpadku, který má dlužníkovi umožnit nový start a motivovat ho k aktivnímu zapojení do umořování dluhu. „Oddlužení si za více než pět let našlo místo. Je to nástroj, s kterým jsou velmi dobré zkušenosti,“ řekl ministr spravedlnosti Robert Pelikán.\n"Zjišťujeme stále častěji, že existuje velké množství lidí, kteří na oddlužení nedosáhnou. A to bez své viny, aniž by si napůjčovali více než ti, kteří na oddlužení dosáhnou. Čím je to způsobeno? Je to dáno tím, že dnes tedy platí, že bez souhlasu věřitelů nelze zahájit proces oddlužení, pokud to nevypadá, že se podaří uspokojit alespoň 30 procent nezajištěných pohledávek. Je třeba si uvědomit z čeho se těch 30 procent vypočítává a že se vypočítává z celkové sumy všech pohledávek včetně všech úroků, pokut a tak dále, nikoliv z toho, co ten člověk spotřeboval, ale o kolik mu to později naskákalo," uvedl dále Pelikán.\nTřicetiprocentní bariéra je nespravedlivá\nMinisterstvo spravedlnosti chce v novele zcela odstranit stávající podmínku, která hovoří o tom, že dlužník má být schopen uhradit v pěti letech 30 procent svých dluhů. Podle Pelikána je tato bariéra nespravedlivá, protože velké množství lidí na oddlužení nedosáhne kvůli výši dluhů. Podotkl také, že podobné podmínky pro oddlužení nejsou ani v zahraničí.\n"Tímto krokem nesmíme dosáhnout stavu, kdy by lidé ztratili pocit zodpovědnosti, začali si bezhlavě půjčovat a začali mít pocit, že se dluhy platit nemusí. Tak to rozhodně není. Ten nový systém obsahuje celou řadu jiných, a podle našeho názoru lepších pojistek proti lidem, kteří by chtěli systém zneužít," uvedl Robert Pelikán\nDo procesu oddlužení bude moci vstoupit každý bez ohledu na výši svých dluhů za podmínky, že tím nebude sledovat nepoctivý záměr. Podmínkou však bude to, že tím nebude sledovat nepoctivý záměr. Akcent tedy bude kladen na plnění povinností dlužníka v oddlužení, zejména na snahu získat legální příjem a plnit vyživovací povinnosti. Zároveň dlužníci budou moci do oddlužení vstoupit pouze tehdy, pokud procesem neprošli v předchozích sedmi letech.\nDlužník přijde o majetek s výjimkou běžné výbavy domácností\nDlužník při novém způsobu oddlužení přijde o svůj majetek s výjimkou běžného vybavení domácnosti či obydlí, což je podle ministra zpřísnění oproti dosavadnímu stavu, kdy soud rozhoduje mezi prodejem majetku či splátkovým kalendářem. Podle Pelikána se dlužníkům bude zabavovat majetek, jen když jeho hodnota přesáhne 100 tisíc korun. Soud ho následně prodá. Lidé pak budou dluh splácet z příjmu. Zůstane jim jen částka, která nejde zabavit.\nKdyž člověk splatí polovinu dluhů, proces potrvá tři roky. Když splatí 30 procent dluhu, tak potrvá pět let. Nejdelší doba pro oddlužení bude sedm let v případě, když splatí méně než 30 procent dluhů. Dlužníci se tedy budou muset snažit ze všech sil vydělat co nejvíce peněz, aby uhradili co nejvíce dluhů.\nPodle Pelikána se také posílí role insolvenčních správců, kteří budou dlužníky kontrolovat a každoročně připraví zprávu o tom, jak u daného člověka oddlužení postupuje.„Bude důležitá. Když tam insolvenřní správce napíše, že dlužník nespolupracuje, že se nesnaží dosáhnout co největšího uspokojení věřitelů tím, že účinně hledá nějakou práci, tak riskuje, že ho insolvenční soud z procesu oddlužení vyřadí.\n"My nahrazujeme nějakou mechanickou hranici tím, že tady bude skutečně dohled na tím člověkem, nad tím, jak on se poučil ze svých chyb a zařazuje se zpět do toho běžného a ekonomického života. Poté bude moci v tom procesu zůstat a nakonec dosáhnout zbavení zbytků dluhů nejpozději po sedmi letech,” uzavřel Pelikán.\nNovela je nyní v mezirezortním připomínkovém řízení.\nMinistr Robert Pelikán se zmínil rovněž o první novele insolvenčního zákona, která čeká na druhé čtení v Poslanecké sněmovně. Ta by měla mimo jiné chránit poctivé podnikatele před šikanózními insolvenčními návrhy tím, že tyto návrhy nebudou zveřejňovány. Ztíží také fungování podvodných oddlužovacích agentur tím, že služby v oblasti oddlužení budou moci poskytovat výlučně kalifikované osoby. Tato první novela také pomůže snížit administrativní náročnost insolvenčních řízení pro soudy, protože zprávu pro oddlužení by měli pořizovat insolvenční správci. Rozšířením kompetenci ministerstva spravedlnosti obsažené v této novele má také posílit jeho dohled nad insolvenčními správci.\nČást loštické tvarůžkárny zváží obnovu výroby


Advantix Spot On 1x4ml pro psy nad 25kg :: profizoo.cz\nAdvantix Spot On 1x4ml pro psy nad 25kg315Kč\nAdvantix Spot On 1x2,5ml pro psy 10-25kg274Kč\nAdvantix Spot On 1x1ml pro psy 4-10kg219Kč\nAdvantix Spot On 1x0,4ml pro psy do 4kg229Kč\nÚvodní stránkaPsiAntiparazitika, sprejeAdvantixAdvantix Spot On 1x4ml pro psy nad 25kg\nCena:315Kč s 21% DPH\nPřídáno: 16. listopadu 2019 v 20:59, Zákazník si přál zůstat v anonymitě\nHodnocení Advantix Spot On 1x4ml pro psy nad 25kg100 %\nPřídáno: 17. srpna 2019 v 15:06, Zákazník si přál zůstat v anonymitě\nPřídáno: 5. srpna 2019 v 07:08, Zákazník si přál zůstat v anonymitě\nZa sezónu do 5 klíšťat a to většinou jen proto, že "zapomenu" na konec účinnosti\nVydrží dlouho, až 6 týdnů\nPři menším výskytu breberek se jedno balení dá rozdělit i do více aplikací (např. balení rozdělit na 2 použití)\nPřídáno: 12. dubna 2019 v 09:18, Zákazník si přál zůstat v anonymitě\nPřídáno: 3. listopadu 2018 v 13:51, Zákazník si přál zůstat v anonymitě\nPoužíváme celé roky , výrobek splňuje naše požadavky letos jen 2klíšťata, dobrá aplikace a snášenlivost.\nPřídáno: 22. června 2018 v 16:09, Zákazník si přál zůstat v anonymitě\nAdvantix používáme již několik let , pes ho dobře snáší, rychlá aplikace . Vminulé sezoně měl jen 2 klíšťata. Letos je výskyt klíšťat velký , tak už měl 4 .\nPřídáno: 21. května 2018 v 12:40, Elí\nHodnocení Advantix Spot On 1x4ml pro psy nad 25kg70 %\npůsobí nejlépe ze všech spot-on\nPřídáno: 19. února 2018 v 20:30, Milan Světlík\njednoduchý na aplikaci a poměrně dobře účinný\nPřídáno: 2. ledna 2018 v 09:37, Zákazník si přál zůstat v anonymitě\nPřídáno: 9. prosince 2016 v 16:32, Eva\nSvědění po aplikaci rychle odezní, účinnost výborná a je i delší, než je v návodu.\nvýborně zabírá, vyzkoušela jsem opakovaně\nv prvních dnech po aplikaci se pes drbe, svědí ho kůže


Písek a jiné kousky / Arnošt Goldflam ; sestavil Josef Kovalčuk\nKlíčová slova: divadelní hry, Goldflam, Arnošt, dramatici, rozhovory, česká literatura\nVáclav Havel : životopis / Eda Kriseová ; [předml. J. Gruša]\nKlíčová slova: Havel, Václav, životopisy, činnost, politici, disidenti, dramatici, prezidenti, česká literatura, Kriseová, Eda\nHamlet, králevic dánský ; [přeložil E.A.Saudek] ; [ilustrace Josef Šíma] / William Shakespeare\nKlíčová slova: dramata, tragédie, dramatici, Anglie, 16. -17. stol., anglická literatura


Honda Accord: mladá sklízí chválu, stará rezaví - iDNES.cz\n7. prosince 1998 16:58, aktualizováno 16:58\n- Japonská Honda Accord vstoupila do střední automobilové třídy v roce 1981 a do současnosti se představila již v osmi generacích, mezi nimiž jsou dvě ze Spojených států a dvě z nejmladších z Evropy. Vysloužila si přitom pověst auta nejen technicky velmi pokrokového, ale také nadmíru spolehlivého. Na tuzemských silnicích je po modelu Civic druhým nejrozšířenějším reprezentantem Hondy a vozem, který u zdejších motoristů preferujících evropskou produkci přispívá k postupnému boření bariéry vůči výrobkům původem z dálného východu.\nZatímco menší a starší typ Civic se dal na tuzemských silnicích zřetelněji vidět už před otevřením stavidel dovozu zahraničních automobilů po roce 1989, dostal se Accord v největší síle do republiky až v devadesátých letech. A to jako havarovaný či ojetý ze západní Evropy. Nejstarší modely ze začátku devadesátých let na trhu nebudí přílišný zájem, byť jsou k mání za částky už pod padesátitisícovou mezí. Accordy z druhé poloviny osmdesátých let stojí do sta tisíc a ceny vozidel z prvních devadesátých let začínají na stopadesátitisícové hranici. Nejvíc jsou v bazarech a v inzerátech Hondy Accord ročníků 1992, 1993 a 1994, které se podle vybavení a motoru cenou pohybují kolem dvou set tisíc. Mladší auta jsou pochopitelně dražší, ovšem při přetlaku v obchodu s ojetinami obvykle stojí - s výjimkou zvláštností či zánovních vozů - dost pod polovinou pořizovací ceny, tedy pod třistatisícovou metou.\nHonda Accord má ze všech stran příznivé reference. Mezi nejméně poruchovými auty ji ve své statistice vykazuje německý autoklub ADAC a rovněž německý TÜV uvádí model v kategoriích vozů do tří, pěti, sedmi i devíti let mezi méně poruchovými, než je průměr srovnatelných. Ovšem v kategorii jedenáctiletých se accord propadá do podprůměru a technici upřesňují, že čím je starší, tím je horší. Například korozi nosných dílů zjišťují u každé páté dvanáctileté Hondy Accord, zatímco v průměru jiných má stejnou bolest zhruba každé desáté srovnatelné vozidlo. Hůř, než je průměrně obvyklé, vycházejí staré accordy také z hodnocení řízení, ruční brzdy a trvanlivosti výfuku. K přednostem naopak také u starších modelů patří kvalitní zavěšení kol a solidní řízení, nožní brzdy stejně jako výborné brzdové vedení a hadičky. Na mladších vozech se vyskytuje minimum závad, a pokud se někde tradičně projevují, je to v účinnosti ruční brzdy. Ta vykazuje nadprůměr závad u všech věkových kategorií Hondy Accord, když markantní potíže mají sedmiletá auta a starší. Drobnější závady bývají v elektroinstalaci, zvláště v osvětlení.\nKe koupi odborníci doporučují modernější vozy od modelového ročníku 1993 a z motorů radí volit typy 2,0i a 2,2i, se kterými lze i svižně jezdit s průměrnou spotřebou kolem osmi a půl litru na sto kilometrů.\nSlabším místem Hondy Accord všech věkových kategorií je ruční brzda. Dříve než je obvyklé, rezaví, praská či ztrácí na těsnosti výfuk. U vozidel starších jedenácti let nadprůměrně korodují nosné díly karoserie.\nTémata: Honda, Poradna: Bolest


HC ZUBR Přerov - Bomba pro Zubry! Do modrožlutého dresu se vrací slavný odchovanec Josef Hrabal\npátek 19.6.2020 | Petr Komárek\nP ř e r o v – Tahle zpráva určitě potěší každého fanouška hokejových Zubrů. Ti totiž do svého týmu přivedli velkou posilu! Návrat do Přerova hlásí hvězdný odchovanec Josef Hrabal. Ostřílený zadák se zkušenostmi z reprezentace podepsal s modrožlutými novou smlouvu.\n„Manželka je těhotná, v nejbližší době čekáme druhé dítě (výrok pochází ze středy 3. června, pozn. red.). Rozhodl jsem se, že v následujících měsících budu určitě doma. Hokejové prostředí v Přerově znám, se všemi tu vycházím velmi dobře. Zubři pro mě byli první volba,“ prohlásil Josef Hrabal, jenž patří mezi nejslavnější odchovance přerovského hokeje. Roku 2003 se – jako první hráč z města na řece Bečvě v porevoluční éře – dočkal draftu do NHL. V osmém kole si jej vybrali Olejáři z Edmontonu. Kromě se toho může pochlubit starty za různé reprezentační výběry v čele s tím seniorským.\nZkušený obránce prošel v Přerově všemi žákovskými kategoriemi. Za dorost a juniorku nastupoval ve Vsetíně, kde také získal první zkušenosti s mužskou extraligou. V sezoně 2006/07 se vydal za svým prvním zahraničním angažmá do ruského Čeperovce. Mimo Českou republiku působil i v nižších zámořských soutěžích (AHL, EHCL), v elitních ligách Švédska (MODO Hockey) a Finska (Pelicans Lahti), znovu v Rusku (KHL za Novosibirsk) a naposledy za kanálem La Manche v Sheffieldu. S tamními Steelers ovládl britský pohár.\nV české extralize hrál kromě Vsetína především za Třinec. S Oceláři získal v sezoně 2010/11 mistrovský titul a o čtyři roky později stříbro. Na kontě má rovněž zápasy za pardubické Dynamo a Vítkovice.\nV loňské sezoně naskočil Hrabal za Zubry do osmi zápasů. Pohyboval se v obraně i útoku a připsal si tři přesné trefy. Foto: Aleš Dokoupil\nDo týmu Přerova se Hrabal vrátil loni v listopadu. Pro Zubry, s kterými už předtím trénoval, byl velkou posilou, což potvrdil i trenér Vladimír Kočara. „Pepa nám pomohl strašně moc. Přišel v době, kdy nemohl hrát Tomáš Sýkora. Ukázal klid, přehled, hrál v útoku, v obraně. V kabině jsme měli fázi, kdy jsme nebyli úplně v TOPu, ale Pepa nás hrozně moc zvedl. Jednalo se o rozdílového hráče,“ přiznal v rozhovoru na začátku dubna.\nČtyřiatřicetiletý Hrabal za MEO zasáhl do osmi utkání, ve kterých třikrát skóroval. Prosadil se proti Litoměřicím, Porubě a Havířovu. Většinu zápasů se přitom nepohyboval na svém tradičním postu beka, ale v útoku. „Chtěl hrát jenom v útoku!,“ zasmál se Vladimír Kočara. „První bylo, že už by chtěl hrát, ne jen trénovat. Hned jsem mu říkal, že bude hrát beka. Ale kvůli zranění několika útočníků jsme ho museli dát do útoku a byl šťastný,“ doplnil.\nPo skončení první části Chance ligy Josef Hrabal kývl na štaci na Britských ostrovech. Využil tak své dohody s přerovským klubem, že v případě lukrativní nabídky může odejít. „Uvidíme, jestli se naše cesty ještě někdy potkají,“ neloučil se zubří kouč s matadorem natrvalo.\nTo ještě netušil, že do dalšího protnutí cest bývalého reprezentanta a jeho mateřského klubu zbývají sotva dva měsíce. Do přerovské obrany teď přichází opravdu pevný pilíř.\n„Jsem moc rád, že jsme se s Pepou Hrabalem domluvili a bude s námi od začátku sezony. Snažíme se stavět mužstvo z hráčů, kteří mají k Přerovu vztah, hokejově tu vyrůstali a zapadají do naší koncepce. A Pepa bude dalším platným členem našeho týmu," řekl Tomáš Pluháček, jednatel HC ZUBR Přerov.\n„Pepův obrovský přínos jsme viděli už loni, proto je skvělé, že nám pomůže i letos. Bude to náš lídr jak na ledě, tak i v kabině. Zatím jsme domluveni do prosince s následnou opcí," dodal sportovní manažer Pavel Hanák.


Bolest břicha v raném těhotenství - zejména v posledním trimestru se hodně těhotných\nBolest břicha v raném těhotenství\n9krát o bolestech břicha v těhotenství. Víte, co která bolest znamená? Tah v podbřišku. Cítíte tupou bolest po obou stranách podbřišku, která se táhne až do třísel, a to hlavně když se prudce pohnete? Pokud se přitom nic jiného neděje - nekrvácíte, bolest se nestupňuje, naopak v klidu zeslabuje, příčinou je.\nBolest podbřišku v raném těhotenství už rozebírají maminky na webu eMimino. Podívejte se na jejich rady a přidejte do diskuze své zkušenosti Já jsem na začátku těhotenství měla stejný problém, píchalo mě v podbřišku, tak jsem šla k doktorovi, který mě poslal do nemocnice na podezření mimoděložního těhotenství, naštěstí to nic vážnýho nebylo. TeĎ jsem v 9 měsíci. Doufám, že jsem Vás tím nevystrašila, kazdý má holt jinýho doktora Ženy, které zamlklé těhotenství zažily tak neměly absolutně žádné příznaky jakýchkoliv obtíží v podobě krvácení či bolestí břicha. Naopak se u nich i nadále vyskytovaly běžné těhotenské projevy, jako je například nevolnost nebo bolest prsou O snech v těhotenství by mohla vyprávět nejedna nastávající maminka. 19. Bolesti zad. Na bolest zad, zejména v dolní části, si stěžuje spousta těhotných. Bolesti, které se objevují již v rané fázi těhotenství, jsou způsobeny hormony, které uvolňují vazy a tkáně. Čtěte také: Jak na bolesti zad v těhotenství Bolest břicha. Od samého počátku těhotenství se u maminky objevuje bolest břicha. Ze začátku je ženy přirovnávají k bolestem podobným menstruačním. V případě, že nejsou dlouhodobé a často se vleže bříško uklidní, pak by nemělo jít o nic vážného. Ale pozor, vždy je lepší tento stav konzultovat s gynekologem\nBolest břicha v těhotenství není ničím neobvyklým. Nemusí znamenat důvod k obavám, ale měla byste si jí všímat zvlášť, když ji doprovází nějaké další doprovodné příznaky jako například zvracení , průjem nebo zvýšená teplota Bolest břicha v těhotenství. V těhotenství buďte při posuzování bolesti břicha obzvláště opatrná. Ne každá bolest břicha v těhotenství je nebezpečná, někdy může být jen doprovodným příznakem normálně se vyvíjejícího těhotenství. V jiných případech však může signalizovat závažnější stav, kdy můžete. BOLEST BŘICHA Bolesti břicha jsou v těhotenství také normálním jevem. Na začátku těhotenství vám mohou připomínat bolesti menstruační. Je to normální ve chvíli, pokud bolest při klidu odezní. Tato bolest je velmi individuální a dochází k ní kvůli růstu dělohy\nPříčiny bolestí břicha. Bolest břicha v těhotenství může mít různé příčiny a nejednou se s ní v průběhu těhotenství setkáte. Co může bolest břicha způsobit? Jaké jsou příčiny toho, že má těhotná bolesti břicha? Určitě při každé bolesti přemýšlíte, jestli je to bolest mírná, snesitelná, krátce. Poslíčci Příznaky Nepravidelné kontrakce s konstantní intenzitou (resp. sílící po fyzické námaze) Síla bolesti převyšuje tuhnutí bříška Maximální frekvence vzniku je 3 krát za hodinu Stahy obvykle odezní při změně činnosti (pomůže např. protažení nebo pomalá chůze) případně po expozici teplé vodě Kontrakce může doprovázet bolest beder, tvrdnutí břicha. Ty méně šťastné dokáže těhotenství pěkně potrápit. Ať spadáte do jedné nebo druhé kategorie, určitě se během těhotenství setkáte s bolestmi břicha nebo podbřišku. Au, jsem těhotná! Den, kdy jsem zjistila, že čekám dítě, byl ten nejkrásnější v mém životě Bolest v podbřišku či bolest zad Pálení v místě močové trubice; Časté nutkání na močení (může nastat i prakticky ihned po vykonání potřeby) Silně zapáchající moč Stopy krve v moči Příčina. V těhotenství dochází ke zvětšování dělohy, která tak utlačuje močový měchýř. Přirozeně se tedy objevuje.\nPozději v těhotenství mohou být spojeny s normálními příznaky, jako jsou Braxton Hicksovy kontrakce. Někdy však bolest břicha během těhotenství může být známkou stavu, který vyžaduje lékařskou péči. Vždy je nejbezpečnější zavolat lékaři o jakémkoli příznaku, který se vás týká Zácpa a bolest břicha v raném těhotenství Otázku položila: Bývalá uživatelka #161172 31.8.2015 10:12 Mam problém sem v 1.Měsíci v těhu , a boli mě Břicho dolé u pupku je to normální Bolesti břicha v těhotenství jsou samostatnou kapitolou. Mohou být způsobeny stejnými příčinami jako u jiných lidí (nemoci, infekce apod.), ale může jít i o komplikace s vyvíjejícím se plodem, hrozícím potratem, či předčasným porodem.Proto je u gravidních žen zapotřebí nejen pravidelná kontrola v gynekologických poradnách, ale i včasná diagnostika a léčba. Cítíte nepříjemný tlak v nadbřišku, který směřuje vzhůru, s občasným bodnutím. Břicho je tvrdé a nafouklé. V téhle fázi (ještě než začnou plyny přirozenou cestou odcházet) se skutečně můžete vylekat: pro infarkt zadní stěny srdeční je podobná bolest (v kombinaci s nevolností) typická\nTaké mě bolí v podbříšku (bolest je taková tlačivá a trvá i půl dne) pan doktor říkal, že je to normální, že se napíná děloha a svaly, že ne nadarmo se tomu říká jiný stav. Dodal i že tato fáze těhotenství je neovlivnitelná a že to záleží na tom, jak je těhotenství založeno - buď to výjde nebo ne. Já.\nBolest břicha na levé straně mohou způsobit i gynekologické komplikace, jako třeba mimoděložní těhotenství, cysta na vaječníku, zánět anebo rakovina vaječníku a endometrióza dělohy. Bolest v této oblasti může způsobit i menstruace Bolest břicha v těhotenství může být jen obyčejným příznakem špatného trávení nebo nafukování, ale ostrá bolest může být i závažný příznak komplikace těhotenství. Přečtěte si, co pomáhá na bolest žaludku v těhotenství, a kdy byste naopak měly vyhledat lékaře Bolesti břicha v těhotenství nejsou ničím neobvyklým. Velmi záleží na intenzitě, četnosti a dalších doprovodných příznacích. Samo o sobě občasná bolest břicha není důvodem k panice. Jak děťátko roste, zvětšuje se i bříško, které musí zvládat čím dál větší zátěž\nSilná bolest na pravé straně břicha může v těhotenství značit probíhající potrat. Bohužel mu nelze nijak zabránit. Až 15 % těhotných žen v raném stádiu těhotenství potratí. Dalšími doprovodnými jevy jsou: špinění, červené krvácení nebo sraženiny; silné bolesti nebo křeče ve spodní části žaludk Bolest břicha v průběhu těhotenství je jedním z nejčastějších důvodů, které ženy přivádějí k lékaři. I když nemusí jít o nic vážného, vždy je na místě včasná konzultace s gynekologem. Bolest břicha v podbřišku Bolest břicha v místě podbřišku se u mnoha žen objevuje zvláště na začátku těhotenství bolest břicha a zad v raném těhotenství. Otázku položila: prchy 15.5.2011 17:53. Ahoj, už od očekávané menstruace před 5 dny mám bolesti břicha a zad, dnes mi vyšel pozitivní test. Nevím zda mám jít k lékaři. Již jsem měla jedno zamlklé těhotenstv.\nBolest podbřišku v raném těhotenství - Diskuze - eMimino\nBolest břicha v průběhu těhotenství bývá jedním z nejčastějších důvodů, které mnoho žen přivede k lékaři. Přesto, že nemusí jít o nic vážného, vždy je lépe včas tento problém konzultovat s lékařem. Také velmi záleží na tom, jaké další potíže se k bolestem přidruží Brnění v dolní části břicha během těhotenství v raném a pozdním období: příčiny. Brnění v hrudi a bradavkách během těhotenství, kojení a po krmení: příčiny žena, být v pozici často může cítit bolest\nV těhotenství prochází ženské tělo velkými tělesnými změnami.Přizpůsobuje se miminku a to s sebou často nese řadu nepříjemných pocitů.Jakákoliv bolest nebo problém ve vás vzbuzuje pocit nejistoty, zda je vše v pořádku.Jednou z těchto nepříjemností je i bolest břicha na pravé straně v těhotenství.. Tento článek vám odpoví na otázky Bolesti břicha mohou být v těhotenství jak gynekologického rázu, tedy související s těhotenstvím, tak neporodnického původu. Zjištění příčiny a léčba je tedy většinou společným dílem gynekologa s chirurgem. Může se jednat o situace od počínajícího přes probíhající potrat až po mimoděložní těhotenství. V pokročilém těhotenství se mohou dostavit stavy dušnosti při rychlejší chůzi, stoupání do schodů apod., zejména u těhotných s větším objemem břicha při zmnožení plodové vody a vícečetném těhotenství. Ustane-li těhotná v pohybu a začne zhluboka pravidelně dýchat, pocit nedostatku vzduchu vymizí 10. týden těhotenství (10tt) Děťátko se začalo uvnitř dělohy pohybovat, jde ale o velmi drobné pohyby, které ještě necítíte. Miminku se vytvářejí klouby v kolenou, loktech, zápěstích, ramenou, kotnících i v prstech rukou i nohou ranní nevolnost se může postupně trochu zmírňovat, přichází ale období těhotenské náladovosti Bolest v raném těhotenství. Tažná bolest na počátku těhotenství dna žaludku se objevuje při fyziologických změnách organismu. S nárůstem břicha hormony změkčují vazy, změní se pozice vnitřních orgánů břišní dutiny\nBolest břicha týden před menstruací způsobuje nerovnováha hormonů estrogenu a progesteronu, které kolísají již v druhé polovině menstruačního cyklu. V poslední fázi cyklu progesteron výrazně klesá , tím pádem převažuje hladina estrogenu, což může výrazně ovlivnit nejen bolestivost, ale i psychický stav ženy Bolest břicha a přítomnost sekretů a je přirozený proces nazývá menstruace, což vyžaduje přísné osobní hygienu, a v případě, že bolest je velmi silná, že by brát léky proti bolesti. Kromě toho, může být bolest břicha a výtok přítomen v ektopické těhotenství a hrozil potrat, stejně jako prác Bolesti břicha v těhotenství. Bolesti břicha v těhotenství jsou samostatnou kapitolou. Mohou být způsobeny stejnými příčinami jako u jiných lidí (nemoci, infekce apod.), ale může jít i o komplikace s vyvíjejícím se plodem, hrozícím potratem, či předčasným porodem.Proto je u gravidních žen zapotřebí nejen pravidelná kontrola v gynekologických poradnách, ale i. Každá bolest je velice nepříjemná, bolest břicha tím tuplem, protože se k ní často přidržuje oprávněná obava z vážnější choroby. Právě v dutině břišní máme uloženo mnoho životně důležitých orgánů, proto je vhodné se obrátit u déle trvající či opakující se bolesti na lékaře Každá bolest je nepříjemná, ta v břiše však znepokojuje svou záhadností. Pro laika je totiž břicho jedna velká černá skříňka. Ani pro specializovaného lékaře není snadné rychle a spolehlivě diagnostikovat příčinu břišních potíží. Pacient však může k diagnóze velkou měrou napomoci - přinejmenším tím, že dokáže jasně a srozumitelně popsat svoje.\nMírné bolesti a tvrdnutí břicha nejsou v těhotenství nic výjimečného. Měli byste je ale vždy konzultovat s lékařem. Silné a nárazovité křeče v břiše - kontrakce - ohlašují blížící se porod. Možné komplikace. Bolest břicha může být naprosto banální obtíž, která za pár hodin odezní a je způsobená. Bolesti břicha na začátku těhotenství Ahojky všichni, chtěla jsem se zeptat, jestli máte někdo zkušenost s bolestí, tedy vlastně spíše s křečemi na začátku těhotenství.Dost mě to děsí, ty bolesti připomínají něco mezi menstruačními bolestmi a bolestmi při zácpě Zvýšená hladina hCG naznačuje těhotenství. Domácí těhotenské testy však nejsou stoprocentně spolehlivé, zvláště pokud se nepoužijí správně, špatně se pochopí nebo se udělají příliš brzy. Navíc ne všechny ženy vykazují zvýšené hodnoty hCG v raném těhotenství Bolest břicha v těhotenství může být způsobeno tím, počet podmínek a událostí. V raném stádiu těhotenství, může bolest při ležení na boku být způsobeno tím, kulatý vaz strečink, který se stane, když se děloha začíná růst s těhotenstvím. Ženy popsat kolem vazu bolest jako křeče pocit, podobně jako. To já se na těhotenství strašně těšila,i když přišlo dřív než jsme s přítelem plánovali,ale s mými problemy doktor řekl že by byl potrat dost rizikový a já bych to stejně nedokázala na něj jít.Vždy jsem si představovala jaké to musí být krásné období v životě ženy,plné poznávání nových věcí,pocitů.Nemůžu říct že to není krásné když toho.\ndůvody pro tahání bolest břicha může být: posílení nával krve do dělohy - běžný jev v raném těhotenství ; otoky, táhnoucí se děložní vazy - je způsobeno růstem dělohy, je-li jít, relaxtakové pocity jsou, v případě, že silná bolest ustupuje objevit špinění.\nVážený pane doktore, před týdnem jsem byla hospitalizována pro bolesti břicha. V propouštěcí zprávě mám uvedenu hospitalizaci pro tonizaci dělohy. Po dobu hospitalizace jsem měla 9 kapaček s magnéziem a současně 4 tbl. s magnéziem. Kontrolní ultrazvuk byl v pořádku, čípek se nezkracuje. Dnes jsem byla propuštěna a opět mám bolesti (i když jsem si ihned po. Mezi časté příčiny bolesti v tříslech patří natažení svalů, tříselná kýla nebo ledvinová kolika, ale někdy tento stav souvisí se závažným onemocněním. V článku popisujeme nejčastější příčiny a příznaky bolesti v třísle a také možnosti léčby a prevence. Dozvíte se také, kdy vyhledat lékaře a kdy si můžete pomoci sami Nacházíte se v: Úvod > Diskuzní fórum > Těhotenství > Bolesti zad a břicha v těhotenství. Hojky, chtěla bych se zeptat co je nejúčinější na bolest zad a bříška ani se pořádně uš nevyspím, budí mě to a nevím jak mám už ležet. Děkuju předem za radu. Petra Vloženo 22.03. 2013, 20:27 Reagovat\nRakovina žaludku recidivující záchvaty bolesti břicha hlavně ve středu horní části břicha další příznaky: ztráta chuti k jídlu, ubývání na váze 14. Kýla bolest je hlavně pod pasem další příznak: otok nebo nepříjemný pocit v tříslech, zhoršuje se při kašli nebo při zvedání těžkých předmětů 15 Bolesti břicha na pravé straně jsou velmi nepříjemé a dokážou nás hodně potrápit. V samotném článku se dozvíte více o možných příčinách tak více informací o bolesti břicha na pravé straně Bolest břicha a nadýmání přičina. Bolest břicha a nadýmání může mít více příčin, ale velmi často jsou tyto bolesti způsobené tím, že lidé maji kandidózu. To znamená, že ve vašem střevním traktu získaly kvasinky. Může to být způsobeno dlouhodobou konzumaci antibiotik, stravou která obsahuje hodně jednoduchých. Bolest břicha v těhotenství a u dětí. Bolesti břicha v těhotenství jsou nepříjemné, ale nejsou nebezpečné. Zbystřit by těhotná žena měla, když se objeví bolesti ve formě křečí, které mohou znamenat, že hrozí potrat plodu Bolest břicha v časném těhotenství: bolest břicha v 1. trimestru a nepohodlí je běžné, a to zejména v průběhu časného těhotenství. Je to součást změn, které vaše tělo prochází nést své dítě na dalších 40 týdnů\nkám.cz Bolest žaludku v těhotenství download. Pokud jsou potíže výrazné, dají se částečně ovlivnit kalciovými preparáty, popř. speciálními bandážemi (pásy) nebo analgetiky. 9. Bolesti neporodnického původu Další skupinou bolestí břicha v těhotenství jsou mimogynekologické a.\nBolest břicha je obvykle výsledkem mírné až středně závažné nepohodlí, které se vyvíjejí v těhotenství.Zvětšená prostata se projevuje poměrně známými příznaky. Prakticky všichni jsme o nich už někdy slyšeli z nejrůznějších televizních reklam. Mezi rané příznaky těhotenství patří rovněž bolest břicha\nKlasifikovat příčiny bolestí břicha je velice obtížné, poměrně často se rozdělují podle místa, kde nemocný bolest cítí. Toto rozdělení je samozřejmě nepřesné, protože u některých stavů se bolest může vyskytovat v různých oblastech, nebo se může stěhovat\nBolest v dolní části zad v počáteční fázi těhotenství, v závislosti na závažnosti příznaků, může být jak zcela přirozený jev spojený s vyvrtnutím, tak spíše alarmujícím znakem, který signalizuje jakékoli poruchy v těle. Spastická bolest v dolní části zad může nastat při nadměrném protahování svalů srdce\nZácpa a bolest břicha v raném těhotenství - WomenZone


Měšec.cz » Spoření a investice » Devizové intervence: (s)prosté zdražení nebo udržování stabilních cen?\nVáclav Klaus, který jako prezident stávající členy Bankovní rady jako tvůrce měnové politiky jmenoval, ve svém komentáři rozhodnutí intervenovat proti koruně označil za chybné a riskantní opatření, princip cílování inflace je prý mylný. Centrální banka by neměla zvyšovat nejistoty pět let trvající ekonomické stagnace, a neměla vytvářet inflaci – každá inflace je špatná, i inflace dvouprocentní . Odvolávání se na skutečnost, že měnová politika musí plnit inflační cíl, je podle Klause nesmyslné. Devizová intervence bude znamenat zdražení dovozu a tlak na domácí cenovou hladinu. Zdraží zejména paliva, potraviny a spotřební zboží, což může dále prohloubit útlum domácí poptávky. I když by slabší měna měla pomoci exportu, bude vzhledem k vysoké dovozní náročnosti a podílu subdodávek pozitivní efekt na růst vývozu minimální.\nŘíkám to pořád, akademická sféra a teoretici dosazení na vysoké posty nás jednou všechny zahubí. Viz Tomšík v Otázkách Václava Moravce - na nic kromě byflování teoretických krávovin nikdy nešáhl a rozhoduje o měně a její politice. A takových je víc, třeba mistr Hudeček a jeho likvidace automobilové dopravy u nás v Praze a mnoho dalších...


Recepty s rozinkami - BezHladovění.cz\nKategorie - Recepty s rozinkami\nRozinky jsou skvělým zdrojem vitaminů, minerálních látek a vlákniny. Obsahují draslík, hořčík, fosfor, vápník, bór, zinek, železo, vitamin A, C, E a vitaminy skupiny B.\nSušené plody hroznového vína obsahují velké množství antioxidantů, které bojují proti volným radikálům, a oddalují tak proces stárnutí buněk. Díky svému složení jsou ideální pro sportovce a osoby pod vlivem dlouhodobého stresu. Jsou skvělým zdrojem energie, nezatěžují trávení, ozdravují střevní mikroflóru, zlepšují imunitu a mají příznivý vliv na metabolismus.\nPři výběru rozinek dejte přednost těm, které neobsahují oxid siřičitý a doma je skladujte v temnu, chladu a suchu. Rozinky jsou ideální do müsli, granoly, kaše a různých moučníků. Dobře chutnají ve sladkém pečivu, jablečném závinu i vánočním cukroví. Pro zpestření je můžete přidat také do slaných jídel. Skvěle si rozumí s kuřecím masem, šafránem a kurkumou.\nTest 5 domácích sušiček ovoce\nCo by to bylo za Velikonoce bez beránka? Samozřejmě můžete skočit do obchodu a přinést si domů již hotového bez vynaložení práce. Není ale nad to vytvořit ho vlastnoručně, s láskou a radostí. Zvlášť když beránek...


Mořeplavec Richard Konkolski zakotvil v Dolní Lutyni | Ostrava\nMořeplavec Richard Konkolski zakotvil v Dolní Lutyni\nNáš nejslavnější mořeplavec Richard Konkolski, rodák z Bohumína, který třikrát obeplul zeměkouli na své jednoposádkové plachetnici NIKÉ, se přestěhoval zpátky domů. Od roku 1982 žil v americkém New Portu, teď nově v Dolní Lutyni.\nRichard Konkolski měl loni náročný rok. Vydal nové knihy, dostal několik vyznamenání. Teď řeší stěhování z USA zpátky do České republiky.\n„Není to tak jednoduché. Ne nadarmo se říká, že je lepší dvakrát vyhořet, než se jednou stěhovat. Jednak kromě těch formalit – všechno musí být celně odbavené, takže jsme to všechno pobalili, sepsali a naložili do kontejneru,“ popisuje Konkolski.\nStěhuje se teď vlastně na místo, odkud pocházejí jeho předkové. Zvažovali ale také lokalitu poblíž Beskyd. „Ale i z Dolní Lutyně je vidět Lysou horu, Smrk a celé pohoří,“ dodává s úsměvem.\nNejen o stěhování, při kterém se kontejner téměř ztratil, ale i o rodině a samozřejmě o mořeplavectví je rozhovor, který si poslechněte v přiloženém audio souboru (viz ‚Přehrajte si celý příspěvek‘ hned v úvodu článku. Tento i další díly pořadu pak najdete v iRadiu.\nRichard Konkolski (Host Radiožurnálu)\nRicharda Konkolského nazývali špatným otcem. Šlo ale o vyšší cíl\nZe Slovenska přes Ostravu a USA k brzdám pro formuli 1\nNejčastěji hraje na Kuřím rynku, ale s harmonikou projel kus světa\nMagnesia Litera je pro mě něco jako čestný doktorát, říká její držitel Daniel Hradecký\nPrůvodce musí být exhibicionista. Když se lidí bojíte, stane se z vás uspávač hadů, směje se Koplík\nDo dómu Za záclonou musíte jen v ponožkách, je tam krásná výzdoba, říká speleolog Šenkýř


Z vlastní zkušenosti víme, že problematické aukce nejsou nic příjemného. Podle našich statistik se nám podaří drtivou většinu případů vyřešit. Míra čisté ztráty vkladu se u Rogera pohybuje daleko pod hranicí 0,1 % z profinancovaného objemu, tedy hluboko pod tržním průměrem jiných platforem. V posledním uzavřeném roce 2017 činila čistá ztráta investorů 65 805 Kč. Přesto se nám jeví nespravedlivé, aby si jeden investor vytáhl „černého Petra“ v podobě ztrátové aukce a o jistinu přišel.\nLucie Přikrylová\t30. 4. 2019\n· Byli jednou ze 4 největších financujících institucí tohoto dodavatele.\n· Roger, respektive investoři Rogera měli, expozici 60m+ Kč.\n· Financoval přibližně 50 dodavatelů této společnosti, což byla 1/3 celého portfolia.\nAdam Šoukal\t30. 4. 2019\nNa začátku roku 2019 je asi ta pravá chvíle, abych se ohlédl za tím, co se nám v Rogerovi povedlo a kam jsme se za jeden rok posunuli. V mnoha ohledech byl rok 2018 přelomový. Nejen pro nás, ale pro celý český fintech. Začala platit nová směrnice PSD2, Spendee už mají jako první v ČR licenci. Poprvé jsme v jednom roce profinancovali faktury v souhrnné hodnotě více než 1 mld Kč a Zonky stihli proúvěrovat dokonce dvakrát tolik ale od začátku…\nDo nového roku jsme vstoupili kompletně v novém. Z Investčních aukcí jsme společně s Robertem Jančou udělali Platební instituci Roger. S vizuální identitou došlo i k přepracování našich internetových stránek a vytvořili jsme nový zastřešující web roger.cz. Na nový brand jsme dostali spoustu pozitivních ohlasů, jak od našich klientů, tak i od odborné veřejnosti (mediář, designportál). Od té doby, co si říkáme Roger, se nám rodinka anglicky znějících fintechů pěkně rozrostla. Světlo světa spatřili například George nebo Richee. Ať už je to náhoda nebo ne, asi se nám podařilo chytit správnou vlnu.\nAdam Šoukal\t8. 2. 2019\nLucie Přikrylová\t28. 1. 2019\nLucie Přikrylová\t10. 1. 2019


Prodej bytu 2+kk, 52 m², ul. Práčská, Praha 10 - Záběhlice | Etagi Prague - realitní kancelář\nN00376 | Prodej bytu 2+kk, 52 m², ul. Práčská, Praha 10 - Záběhlice G\nPráčská, Praha 10, Praha mapa\n6 169 700 Kč (za nemovitost)\nPostoupení smlouvy .\nJedná se o praktické a cenově přijatelné bydlení. Současně projekt je ve výstavbě. Předpokládaný termín kolaudace - na konce roku 2022.\nCelková plocha bytu je 53m2 + lodžie 4,90m2. K bytu patři sklepní koje cca 2m2. lze dokoupit i garážové stáni (není nutné).\nV bytě jsou velká okna, která jsou zaskleněná protihlukovým, tepelně izolačním trojsklem. Ke stínění lze využít nabídku venkovních žaluzií. Vnitřní dveře dosahují nadstandardní výšky 210 cm, všechny obytné místnosti mají dřevěné podlahy, v koupelnách si ve většině bytů můžete vybrat mezi vanou nebo prostorným sprchovým koutem, vždy s atraktivní velkoformátovou dlažbou a obklady.\nIdeálně jak pro samotný život, tak i pro život rodiny.\nExteriéry i interiéry novostavby akcentují moderní, čistý a ve své jednoduchosti nadčasový design. Projekt domu plně využívá nabízené výhody historického místa. Architektura domu respektuje dominantu barokní sýpky, ve směru z centra Prahy lomená fasáda novostavby ponechává výhled na její průčelí. Střídmost fasády nového domu se snoubí s účelností a krásou fasády starobylé sýpky.\nV lokalitě naleznete veškerou občanskou vybavenost, výbornou dopravní dostupnost autobusem za par minut na linku metra A Skalka, případně na linku metra C Kačerov nebo Opatov, případně na tramvajové linky vedené v ulici Švehlova, na Bohdalci či Spořilově. Výborná je i dostupnost automobilem, velmi blízko se nacházejí tři nájezdy na okruh Jižní spojky a nájezd na dálnici D1.\nVizualizace je pouze ilustrační.\nCelková podlahová plocha:52 m2


Takovou bych jednou chtěla mít rodinu... | My blondie world\n20. července 2013 v 10:57\t| Cherrybumbum\t| Úvahy\nNebudu si brát a mít dítě hned s prvním chlapem, který se mi bude zdát jako sympaťák. Jak říká moje mamina: "Každej chlap je na zabití, ale každej v něčem jiným." Zkrátka si počkám, poznám ho a pak teprve zjistím, jestli bych byla ochotná s ním vydržet třeba i do konce života. Nejsem fanda těch vztahů, kdy jsou spolu dva lidi půl roku a už se chystá svatba. Ve finále se pak po tom půlroce vezmou a za rok už sepisujou papíry na rozvod. Klasika... Za půl roku toho druhého moc dobře nepoznáš, alespoň to si myslím po zkušenosti se všemi mými příteli. Ze začátku byli ťuťu ňuňu všichni a po tom půlroce se ukázalo, jací doopravdy jsou.\nPokud to tedy se mnou někdo vydrží a měli bychom se vzít a mít děti, chtěla bych dvě. Jedno je málo a tři zase moc. Nezáleželo by mi na pohlaví, klidně budu mít dva kluky, holku a kluka nebo dvě holky. Budu mít obě dvě ráda stejně, nebudu jedno upřednostňovat jen proto, že je v něčem talentovanější než to druhé. To se nedělá. Jeden má hold talent na malování, zpívání a druhý třeba může být dobrý ve sportu. Nechci pak zažít pocit, kdy má jedno myšlenky typu: "Máma má radši toho druhého, já nic neumím, tak proč by mě měla mít ráda." Něco takového je od rodičů zkrátka hnusné.\nBudu (budeme) se snažit dát dětem to co potřebují. Nemyslím tím, aby měly každou barbínu, nejnovější mobily nebo značkové hadry v pěti letech. Nechci mít jen pocit, že své děti zanedbávám. Nesnáším ty slepice, který sobě nakupují značkové hadry, make upy, parfémy a dětem pomalu nedají ani na rohlík a nechají je chodit jako nějaký chudáčky. Takové si ty děti ani nezaslouží. Ale mě nepřísluší odsuzovat jiné. Ovšem, k čemu jsou nějaké dárečky, když bych na děti věčně neměla čas. Není fér, abych si vykupovala jejich lásku tím, že jim budu všechno kupovat a dávat z pocitu viny, že pořád tvrdnu v práci a vídám je jen, abych jim večer řekla dobrou noc. To jim raději dám večer pusu na dobrou noc, popovídám si s nimi jaký měly den a v při nejbližší příležitosti nějakého volna je vezmu na tu největší zmrzlinu nebo do zoo, aby si jsme se navzájem taky trošku užily.\nKde bydlet? Někde, kam se budeme vejít. :D Raději bych ale byt někde na okraji města než velký dům. Je to možná divné, ale musím jednou přemýšlet nad tím, že nám děti jednou odejdou a pak ve dvou přežívat ve velkém domě, který by nám pomalu padal na hlavu, určitě není to nejlepší řešení. Každé z dětí by mělo svůj pokojíček. V bytě bych chtěla velkou červenou kuchyň s velkým jídelním stole, kde by jsme se scházeli u večeře a popovídali si. Žádné - Každý si jí kde chce. Žádné jedení v pokojíčkách, v obýváku, abysme stihli další díl Ordinace, všichni zkrátka u jednoho stolu.\nK mé rodině mi chybí ještě velký kus cesty, to však neznamená, abych už teď nevěděla, co jednou od ní očekávám. A i kdyby jednou mělo být všechno úplně jinak - pořád můžu snít, ne? :)


Zákazník musel kvůli vrácení peněz zničit gramofonové desky - iDNES.cz\n10. února 2016 15:50, aktualizováno 15:50\nPokud jste od herního vydavatelství chtěli peníze zpět za poškozený produkt, museli jste výrobek zcela zničit a zaslat obchodu fotografie. Zákazník takový postup považoval za děsivý zážitek a společnost se za přístup omluvila.\nZničené gramofonové desky | foto: Paul Watson\nBrit Paul Watson si objednal limitovanou edici hudby pro Fallout 3 vydanou na vinylech. Gramofonové desky v přepočtu vyšly na více jak tři tisíce korun a jeden z vinylů mu přišel prohnutý.\nWatson proto prodejce požádal o vrácení peněz a na svém účtu posléze objevil pětinu částky, která měla odpovídat ceně poškozené desky. A na základě prosby o vysvětlení mu přišla následující odpověď: „Poškození jste prokázal pouze u jednoho vinylu, za ten jsme vám proto vrátili peníze. Pokud jsou v podobném stavu i ostatní desky, zašlete nám fotografie, prosím. V případě, že jsou v pořádku, a rád byste zažádal o kompletní vrácení peněz, následujte tento postup.“\nPaul Watson (Twitter)@WalnutSoap\n04.února 2016 v 21:53, příspěvek archivován: 09.února 2016 v 15:43\nWatson se pak v e-mailu dočetl, že všechny vinyly musí zlikvidovat a zákaznické podpoře je třeba zaslat fotografie. Instrukcemi se rozhodl řídit a limitovaná edice tak skončila na kusy.\nVydavatelství Bethesda však postup neposvětilo a k záležitosti zaslalo prohlášení britskému serveru Eurogamer: „O situaci komunikujeme s (provozovatelem obchodu) ThinkGeek. Není to typ služeb, který svým zákazníkům chceme nabízet.“\nTémata: limitovaná edice, Fallout 3, prosba, Eurogamer, vydavatelství, Bethesda, Twitter, fotografie, hudba, Fallout


Hydrofilní prostěradlo do kolébky nebo postýlky se stylovým vzorem\nProstěradlo z hydrofilní bavlny se vzorem\n€ 17.90 -72%\nProstěradla s krásnými vzory skvěle doplní každou kolébku nebo postýlku. Dětská prostěradla jsou vyrobena z měkké a prodyšné hydrofilní bavlny, která dopřeje vašemu dítěti maximální pohodlí. Elastický pásek podél obvodu prostěradla usnadňuje manipulaci a zajišťuje, že skvěle sedne.\nNaše prostěradla jsou vyrobená z pleteniny. Díky tomu je hydrofilní bavlna ještě prodyšnější a nebrání v cirkulaci vzduchu. Díky otevřené struktuře této látky jsou tato prostěradla vhodná pro použití s matrací Aerosleep. Bavlna je sama o sobě velmi savá, a tak je ideální během horkých jarních a letních dní.\nProstěradla jsou dostupná ve dvou velikostech, do kolébky a do postýlky. Prostěradla do postýlky jsou vhodná pro matrace o rozměru 60 x 120 cm a 70 x 140 cm.\nVelké rohy pro skvělé padnutí na jakoukoli matraci\nPohodlí po celý rok: v zimě hřeje, v létě chladí\nstřih vhodný pro matraci do kolébky i postýlky\nBarevná skupina Žlutá\nNázev barvy Gold Hydrofiel


Domů / Zdraví od A do Z / Bechtěrevova choroba: příčiny, projevy, diagnostika a léčba\nPříčiny vzniku Bechtěrevovy choroby\nPřesná příčina vzniku nemoci není jasná, přesto je známá souvislost mezi Bechtěrevovou chorobou a antigenem HLA-B27. Antigeny se nacházejí na povrchu buněk a organizmus podle nich rozeznává své buňky od cizích. Antigen HLA-B27 má asi 7% obyvatel ČR. U bechtěreviků je HLA-B27 prokázán v 90%. Je tak dokázána genetická predispozice, jelikož HLA antigeny dědíme po rodičích.\nRozvoj nemoci je velmi pozvolný. Mezi první příznaky patří bolest bederní páteř. Nemocný se budí s pocitem ztuhlosti. Tato bolest se zmenšuje s fyzickou aktivitou. Později je páteř velmi ztuhlá, znemožňuje velký předklon a nemocný si nedosáhne rukama na kolena. Pacient chodí prkenně a nahrbeně.\nDalším typickým příznakem Bechtěrevovy choroby je také chronická únava. Infekce se může šířit do velkých kloubů (rameno, kyčel, koleno).\nBCh není bohužel zcela léčitelná. Přesto lze rozvoj nemoci zpomalit léčivy. Mezi nejpoužívanější patří nesteroidní antirevmatika (léky na bolest). Velmi důležitá je odborná fyzioterapie. Fyzioterapeut doporučí cviky na rozhýbání ztuhlých kloubů, případně dechová cvičení apod.\nVelmi vážnou komplikací Bechtěrevovy choroby může být přenos infekce do různých orgánů (ledviny, srdce, plíce, apod.). Bechtěrevici jsou také náchylní k úrazům páteře, které mohou skončit ochrnutím či dokoncesmrtí.\n5. května 2015 7:39


Umění ulice: s Rothem na hladké ploše – Novinky.cz\nUmění ulice: s Rothem na hladké ploše\nPřed časem přinesl Salon informaci o výstavě mladého grafika PASTY, který se zabývá streetartem. S jeho kolegou Jakubem alias Rothem, spoluautorem projektu Multi_pack, jsme se vydali do pražských ulic, abychom zachytili atmosféru vzniku toho, čemu někteří říkají umění, jiní vandalismus a další definují jako slepé rameno či skok do prázdného bazénu.\nStreetart - umění ulice; navazuje na graffiti formou nálepek a plakátů; sdělované informace jsou různé, od prostého podpisu vyjádřeného piktogramem přes různé grafické hříčky až po výzvy typu love your family! (měj rád svou rodinu) či no war! apod.\nMulti_pack - všechno se dá zabalit; série nálepek a plakátů s ekologickým námětem, upozorňující na problémy konzumu; autory projektu jsou PASTA a Roth\nPís - fonetický přepis anglického piece: kus, jednotlivý exemplář, dílo, obraz\nWritas - přepis anglického writers; slangový výraz pro graffiti umělce\nTag - graffiti podpis; v principu jde o to, aby tag byl v ulicích města co nejfrekventovanější a nejvýraznější, cení se i originalita provedení; podpis může, ale nemusí (jako v případě Rotha) znamenat něco konkrétního\nPeace and respect - mír a respekt, z angl.; někdy se používá i jako pozdrav mezi členy hip hopové komunity\nTry to stop me! - Zkus mě zastavit!, z angl.\nFauvismus - z francouzského fauves - šelmy, dravci, výtvarný směr z počátku minulého století (Vlaminck, Derain, Braque, Matisse a další)\nClaes Oldenburg - představitel amerického pop-artu, nar.1929\nneděle 20. dubna 2003, 7:32\nPár metrů od zastávky tramvaje si Roth beze spěchu vybaluje nádobíčko: láhev s vodou, sklenici hustého lepidla, které bude podle potřeby ředit, a malířský váleček. Z papundeklového obalu vybírá motiv navržený speciálně pro toto místo: "Mám to tady rád, dřív bývalo okolí podchodu frekventovanou graffiti zónou, teď sem hodně lidí chodí lepit. Líbí se mi pohyb aut kolem, křižovatka, semafory, Václavák rozříznutý magistrálou a budova Muzea - prostě koncentrace toho, čím město je."\nPřístup k místu není obtížný, žádných kaskadérských kousků dnes nebude třeba. Nakloněn přes plochu černého obdélníku Roth výrazně zrychluje pohyb a celá akce trvá nanejvýš tři minuty. Lidé mířící do podchodu jej samozřejmě registrují, ale nezdá se, že by je to příliš zajímalo. Spěchají se skloněnými hlavami, a odporují tak Rothově předpovědi, že "no jo, dneska je hezky, venku davy lidí, spousta z nich bude mít kecy"; je však možné, že případné komentátory situace odrazuje přítomnost dvou fotografů.\nPrvní instalace a pocity z ní\nObyvatelé velkoměsta neradi ztrácejí anonymitu, a tak lákavé možnosti pustit se do subtilní postavičky s rukama od lepidla odolávají. Zastavuje se pouze babička v důchodovém věku a zajímá ji, co nám autor míní svými obrázky sdělit: "Tou pistolí nás chce jako zastřelit nebo co?!" Vysvětluji, že je to jen vtip, místo nábojů přece z hlavně vycházejí hvězdy Jakubova loga, takže jestli po nás chce něčím střílet, tak asi jen svými nápady. Babička pokyvuje hlavou. "Aha, tak to je dobrý, hlavně aby kvůli tomu nespad'." Kupodivu vůbec neřeší, jestli se to smí. To už Roth svižně seskakuje na chodník a jde z odstupu zhodnotit výsledek. Čerstvý nátěr odráží sluneční paprsky, energie čistě bílých ploch kontrastuje s apatickou bezbarvostí okolí, poryvy větru, ve kterých už je cítit jaro, a spokojené úsměvy na našich tvářích - všechno do sebe zapadá.\nTento krátký okamžik společně sdíleného pocitu lehkosti bytí přijímám jako odpověď na otázku, k čemu je to vlastně dobré a proč to Roth dělá. Je mu třiadvacet, absolvoval uměleckou průmyslovku, pracuje v knižním vydavatelství a grafickému designu by se rád věnoval profesionálně. Uvažuje o studiu na nějaké další umělecké škole, ale slova "umění" a "umělec" přitom důsledně vyslovuje v uvozovkách, tedy poněkud opovržlivě. Není jediný z komunity, u koho jsem si toho všimla, a tak se během přesunu na další místo pokoušíme vysvětlit jeden druhému chápání jejich významů: "Pro mě má slovo umění přídech něčeho umělého a vykalkulovaného. Postoj člověka, který se prohlašuje za umělce a svou práci za umění, mi není sympatický. Cítím v tom pózu, hysterii a zveličování. Kreslení je řemeslo, které mě baví, a chci se ho co nejlíp naučit a využívat, nic víc. Streetart, podobně jako graffiti, skateboarding a hip hop, je pro mě především o realitě, o obyčejných věcech. Srazy s klukama na Muzeu, první mejdan, na kterém jsem se opil, první koncert, na který jsem šel sám, starý graffiti ,písy' na Palmovce, melancholická atmosféra nádraží, kterou jsem si často užíval víc než to, že tam taky náhodou maluju po zdech, holky..., to jsou věci, na který myslím, když hledám téma pro design nálepky."\nJaká forma a proč\nAle proč to musí být zrovna nálepka? Proč ne obraz vytvořený v ateliéru, pověšený na zdi? Je za tím ta často zdůrazňovaná potřeba komunikace? A co když jí kolemjdoucí nerozumějí nebo vůbec nechtějí? "Mám radost, když moje věc někoho inspiruje k odpovědi, ale kvůli tomu to nedělám. V první řadě mám prostě rád tenhle druh estetiky. Dobře umístěná nálepka může být dekorativní, umocní třeba atmosféru místa. Namalovat obraz trvá dlouho a chce to klid, zatím mě to moc neláká. Tím, co dělám, nechci nikoho provokovat nebo štvát, ale je to tak, že streetart oslovuje hlavně mladou generaci. Na starší lidi působí negativně, protože jej vnímají jako cizí prvek, který do města nepatří. Je to generační záležitost, co se s tím dá dělat?"\nJakub na druhé straně podchodu přelepuje svými plakáty něčí ne příliš povedené tagy. Proč se lepení věnuje tak málo holek? "Důvody můžou být různé, od asi vrozené nechuti slečen mít pořád zapatlané ruce, vlasy a oblečení od barev a lepidla, přes zkušenost, že uvolnění jim přináší spíš jiná činnost, jako třeba nakupování nebo vztahy, až po fakt, že parta byla vždycky záležitostí kluků, stačí se jen podívat do literatury na všechny ty modifikace Rychlých šípů. Chci, aby mou holku zajímalo, co dělám, ale nemusí to být zrovna umělkyně z Akademie, která z toho udělá vědu a bude to pořád dokola rozebírat."\nTo už se nacházíme v té depresivnější části Smíchova, kde je k vidění hlavně asfalt a beton. Rothovi padla do oka trafostanice u velké křižovatky, kterou v mžiku polepí obrázky nočníku, z něhož se kouří. Příznačný symbol pro ovzduší zamořené výfukovými plyny, což? Cestou zpět míjíme zdi pokryté graffiti a já se vyptávám, zda mezi writas platí nějaká nepsaná pravidla o výběru místa: "Většina respektuje Karlův most a podobné architektonické památky, ale jinak je to individuální, takže můžu mluvit jen za sebe. Myslím, že graffiti vypadá nejpřirozeněji na betonových zdech a plechových ohradách, plastových kontejnerech, v zanedbaných podchodech a podobně. Dobrý jsou taky vlaky, soupravy metra nebo dodávky." Celkem souhlasím, ale co třeba tagy na nové omítce rodinného domku mezi záhony tulipánů? Není tohle snad něco, o čem rozzuřený majitel právem mluví jako o vandalismu? "To je těžký, tag je totiž skutečným základem graffiti. Někdy se stávalo i mně, že jsem v určitý chvíli dokázal vidět pouze plochu metr krát metr a okolní souvislosti neřešil. Zaujala mě třeba jen barevná kombinace spreje s podkladem omítky, a už to bylo. Upřímně říkám, že princip tagování chápu, i když sám se mu už nevěnuju. Víc než to, kde jsou, mi u většiny tagů vadí hlavně jejich nekvalitní grafické zpracování. Práce s nálepkou má výhodu v tom, že poskytuje dostatek času na rozmyšlení a realizaci nápadu, takže esteticky je to pak úplně o něčem jiném, a navíc nic neničíš, odstranění je snadné."\nTo je odpověď, která se mně, s tendencí prezentovat graffiti jako neškodnou zábavu výtvarně nadaných dětí, poněkud nehodí do konceptu. Jakub se však na nějakém přikrášlování reality podílet nehodlá. Vzpomenu si na slova jeho kámoše PASTY, který pravil, že největší ránu by asi graffiti zasadila jeho legalizace. Princip "kdo z koho" by přestal fungovat a writerů by drasticky ubylo. Peace and respect... eh?!\nUlice je základ\nJe jasné, že streetart a graffiti patří na ulici, jaký smysl má tedy pořádání výstav mezi čtyřmi stěnami galerie? "Nabídka přišla od Ateliéru 1, sám jsem byl zvědavej, jak to vlastně dopadne a s jakým očekáváním tam lidi přijdou. Vystavili jsme věci inspirovaný městem: jak vnímáme podchody, světla, navigační systém nebo lidi v nočních tramvajích. K realizaci jsme použili vlastní sítotisk a vyzkoušeli i techniky, který se na ulici použít nedaj, například kombinace malby a sítotisku na překližkových deskách. Měsíc přípravy jsme strávili v garáži, kam jsme přišli rovnou z práce, a do noci na tom dělali. Občas nám PASTOVA máma přinesla čaj, pak jsme na pár hodin upadli do postele, ráno zas do práce a tak pořád dokola. Poznal jsem, co to je, když děláš, co tě baví, a zároveň toho máš plný zuby. Smysl výstavy vidím právě v téhle zkušenosti, která vyvrcholila vernisáží, čili mejdanem, na kterej přišla spousta kámošů a známých. Vůbec jsme nečekali, že přijde tolik lidí, všichni se bavili, popíjeli, pokuřovali a okukovali naše věci. Neřešili jsme, jestli výstava je ten ,správnej' streetart nebo ne. Pokud to ale někoho nakopne k tomu, aby začal dělat vlastní věci, tak to streetart je, ne?"\nPASTA, kterého jsem se na pocity z výstavy také ptala, odpověděl takto: "Na přípravu bylo málo času a všechno se ještě komplikovalo tím, že práci se sítotiskem jsme se vlastně teprve učili. Mrzelo mě, že na výstavě nebylo víc fotek dokumentujících práci na ulici. Ty, které tam byly, navíc ani nevyhovovaly velikostí. Výstavu jsem vzal jako příležitost vidět svoje věci soustředěný na jednom místě a pokecat o tom. Kromě kámošů přišlo i pár lidí od umění, například Kurt Gebauer. Říkal, že se mu to líbí, a povzbuzoval nás v pokračování, což mě samozřejmě potěšilo, ale jinak cítím, že mým místem je ulice, tam jsem začal a tam zůstanu. I přesto si výstavu za nějaký čas rád zopáknu. Jo, mimochodem - slyšel jsem, že policie se chystá zavést za streetart stejné postihy jako za graffiti, takže bych policistům rád vzkázal toto: Rychle na to zapomeňte! Komerční nálepky či plakáty umístěné na ulici bez povolení se klasifikují jako ,černý výlep', a ten se obvykle pokutuje částkou 1000 Kč. Nevidím jediný důvod, proč by tomu mělo být u těch nekomerčních jinak. TRY TO STOP ME!"\nZávěr u Anděla\nS Rothem končíme u Anděla, kde se kolem něj shromáždí klubko malých kluků se zájmem o zbylé nálepky. Všichni se loučíme a říkáme si, jak jsme rádi, že jsme sobotní odpoledne strávili venku a spolu, místo abychom se v depresi povalovali doma u televize. I to je jedna z odpovědí na otázku Proč streetart? - důvod k pohybu na čerstvém vzduchu s lidmi, které máte rádi, a ve městě, kterým obvykle spěcháte tak, že nemáte šanci si ho užít. Všem, kteří odmítají uznat uměleckou hodnotu streetartu a graffiti, bych ráda připomněla historickou zkušenost: malíři, kteří svá plátna pokrývali křiklavými, vyzývavými barvami, se od pohoršeného kritika dočkali hanlivé přezdívky, která se nakonec ujala jako název pro celý směr. O téměř sto let později můžeme konstatovat, že nebýt odvahy těchto fauvistů malovat rudé nebe a modré stromy, dodnes by se asi věci denní potřeby vyráběly pouze v neutrálních odstínech hnědé, černé a bílé. Kdo z nás ví, zač jednou naši pravnuci streetartu poděkují? Skutečnost, že někdo vytvoří tak promyšlené dílko, jakým některé nálepky bezesporu jsou, a nežádá za jeho zhlédnutí peníze či netrvá na jeho přežití někde v bezpečí výstavní síně, mě naplňuje radostí a nadějí, že jde o první krůček, první postrčení k tomu, aby (řečeno s Claesem Oldenburgem) "umění otevřelo dveře galerií, za kterými tak dlouho podřimovalo, a vyšlo se trochu projít ven, do kina nebo na koupaliště. Aby si dalo pivo, zastavilo se na rohu, vykouřilo cigaretu a rozhlédlo se trochu po světě, co že je tu nového."


Obchodní podmínky | MOTO MORAVA s.r.o.\nTato internetová stránka www.ford-morava.cz je provozována společností MOTO MORAVA s. r.o.. Přístup na tuto internetovou stránku podléhá níže uvedeným smluvním podmínkám pro používání. Případně si také přečtěte Zásady společnosti MOTO MORAVA s.r.o. na ochranu soukromí na internetu.\nMOTO MORAVA s.r.o. vyvíjí maximální úsilí při zajišťování přesnosti informací uvedených na této internetové stránce.\nSpolečnost Ford Motor Company, s.r.o. ve spolupráci se sítí autorizovaných partnerů Ford, do které náleží také společnost MOTO MORAVA s.r.o. neustále vyhledává způsoby, jak vylepšit technické parametry, design a výrobu svých vozidel a proto jsou prováděny neustálé změny. Jelikož je vyvíjena maximální snaha produkovat průběžně co nejmodernější výrobky a specifikace, tato internetová stránka nesmí a nemůže být považována za naprosto spolehlivého průvodce aktuálními produkty a službami společnosti MOTO MORAVA s.r.o., ani nesmí být brána za nabídku k prodeji jakéhokoliv konkrétního vozidla. MOTO MORAVA s.r.o., stejně jako jiní dealeři nejsou obchodní zástupci společnosti Ford Motor Company, s.r.o. a nezavazuje společnost Ford Motor Company, s.r.o. žádnými výslovnými ani implicitními závazky nebo ujištěními.\nVšechna práva, včetně autorských a databázových práv na tuto internetovou stránku a její obsah, jsou vlastněna nebo licencována společností MOTO MORAVA s.r.o., případně Ford Motor Company, s.r.o., nebo jinak využívána společností MOTO MORAVA s.r.o. tak, jak je povoleno příslušnými zákony nebo majitelem autorských práv. Bez předchozího písemného povolení společnosti MOTO MORAVA s.r.o. příslušného držitele autorských práv nesmíte užívat, kopírovat, reprodukovat, publikovat, stahovat, vysílat ani přenášet žádný text, obrázky, grafiku, logo, tlačítka, ikony, snímky a jejich výběr a uspořádání, žádný základní zdrojový kód nebo software, a to pro žádné komerční nebo veřejné účely.\nSpolečnost MOTO MORAVA s.r.o. případně Ford Motor Company, s.r.o. si vyhrazují právo používat pro své vlastní účely jakékoliv materiály poskytnuté na této internetové stránce, včetně textu a obrázků, buď na internetových stránkách, nebo jakýmkoliv jiným způsobem včetně propagace. Společnost MOTO MORAVA s.r.o. případně Ford Motor Company, s.r.o. si vyhrazují právo sledovat materiály zařazené na své internetové stránky a upravovat nebo odstraňovat kterékoliv takové materiály.\nV žádném případě nebudou společnost MOTO MORAVA s.r.o. ani Ford Motor Company, s.r.o. odpovědné žádné osobě za jakoukoliv škodu nebo ztrátu, která by vznikla z používání jakýchkoliv informací uvedených na našich internetových stránkách nebo produktů zobrazených na našich internetových stránkách, včetně (bez omezení) přímých, nepřímých nebo následných škod nebo újmy jakéhokoliv druhu, které by vznikly používáním nebo ztrátou možnosti používání, dat nebo v souvislosti s používáním těchto internetových stránek.\nVšechna jména, obrázky nebo loga označující Ford jsou chráněné obchodní značky společnosti Ford Motor Company, s.r.o., popřípadě společností ze skupiny Ford. Všechny obchodní známky, produkty, služby a názvy společností třetích stran uvedené na této internetové stránce jsou ochrannými známkami, servisními známkami a obchodními názvy jejich příslušných majitelů. Společnost MOTO MORAVA s.r.o. neposkytuje povolení k jejich používání jinou osobou než majitelem. Jakékoliv takové použití může způsobit porušení práv majitele či držitele příslušných práv.\nMOTO MORAVA s.r.o. nereprezentuje, nezaručuje, neschvaluje ani nezodpovídá za jakékoliv cizí internetové stránky, které mohou odkazovat na tuto internetovou stránku nebo na které může být z této internetové stránky odkazováno. Jakákoliv cizí internetová stránka, kterou navštívíte kliknutím na odkaz na této internetové stránce, je mimo kontrolu společnosti MOTO MORAVA s.r.o. a navštěvujete ji zcela na své vlastní nebezpečí.\nSoftware případně stahovaný či spouštěný z této internetové stránky je důkladně prohlížen a testován ve všech fázích výroby, avšak - jak je tomu u každého nového softwaru - přesto doporučujeme, abyste jej před použitím zkontrolovali antivirovým programem. Dále doporučujeme, abyste si před použitím tohoto softwaru vytvořili aktualizovanou zálohu souborů uložených na vašem pevném disku. Společnost MOTO MORAVA s.r.o. nemůže být zodpovědná za jakékoliv porušení, poškození a/nebo ztrátu dat ve vašem datovém nebo počítačovém systému, ke kterému by mohlo dojít při používání tohoto softwaru. Před nainstalováním jakéhokoliv softwaru na počítač zapojený do sítě se poraďte se svým správcem sítě.\nSpolečnost MOTO MORAVA s.r.o. si vyhrazuje právo kdykoliv změnit kterékoliv ze svých smluvních podmínek zveřejněním změn online.