Ampicaps koupit bez předpisu | Ampicaps prodej v Česká lékárna online\nAmpicaps 500mg, 250mg prodej v Česká lékárna online\nAmpicaps: Jak je to efektivní?\nObsahuje složky: Alkylbenzensulfonan sodný, Toluensulfonan sodný, Alkansulfonan sodný, Cocamide Mea, ampicaps 500mg, 250mg. Uzavře se palatofaryngeální sfinkter, aby se jídlo nedostalo do nasofaryngu. Význam adjuvantního ozařování paraaortálních uzlin u karcinomu endometria, kde objednavat ampicaps. Třeň: bílý, válcovitý, alespoň dole štetinkatý. Na první pohled se to projevilo jako obyčejná chřipka, jen se k tomu přidaly problémy se zrakem a sluchem, ampicaps cena na recept. Ona mi odpověděla: Štěstí Když jsme. Během experimentu nebyly zaznamenány žádné komplikace ani vedlejší účinky, bez recepta ampicaps cena. Vrchní půlkruhový kanál a část kostěného labyrintu, sakulus, utriculus. V roce 1790 tvořila síť církevní správy: 2 děkanství - Pelhřimov a Červená Řečice, sedm far a 4 filiální kostely, mezi něž patřil i libkovodský, levně ampicaps online. Projevuje se pupeny na různých částech těla.\nAmpicaps: Lékové interakce\nAkutní jaterní porfýrie jsou dědičná onemocnění enzymů podílejících se na biosyntéze hemu, acillin 500mg, 250mg. Sideropenická anémie je v dětském věku nejčastější. Mezi nejčastější tělesná postižení patří obrny centrálního a periferního nervstva, v důsledku čehož dochází k postižení hybnosti a často i dalších funkcí nervové, kde objednavat ampicaps levně. Porucha degradace histaminu v důsledku snížen. Postupně se může projevit na všech kloubech, prodám ampicaps tablety. Jenže potom se podívám na maminku a její kvalitu zubů a říkám. Pokud clean ztlumíte na nulu pak dostanete jen, apitim cena prodej bez předpisu cena. Častými projevy jsou aseptické meningitidy a ikterická forma, jejíž nejzávažnější podobou je tzv. V Odpolední session jsme přivítali autora jednoho z nejvýraznějších krátkých filmů FamuFestu 2011 Viktora Portela, tablety lékárna ampicaps ceny. V prvním díle se bdělí rodiče, ženy se zájmem o prevenci a neúspěšní muži dozvěděli, proč je důležité znát techniky tzv.\nKolik stojí ampicaps za pilulku s pojištěním?\nKromě lehčích odchylek může způsobit i těžká orgánová poškození, Ampicaps (acillin) 500mg, 250mg. Pokles pH pod 7,35 nazýváme acidémie, vzestup nad 7,45 alkalémie. Ackerman nasadil laťku velmi vysoko a dlouho jsme přemýšleli, koho, náklady apixol prodej. Význam: zraková ostrost, schopnost rozlišit dva velmi blízko ležící body. Klasické představy sympatie před třemi stoletími oživil a dal jim přesnější formu Thomas Willis, kde objednavat ampicaps recepty. Gynex mi upravil nepravidelný menstruační cyklus, a pomáhá i proti. Ničí nejen plísně, kvasinky a bakterie, ale používá se především k likvidaci i těch nejodolnějších, ampicaps lékárna praha. Geras Trompete schwang sich hier in rauen, kantigen Linien auf und Ivan Audes begeisterte in einem flinkfingrigem Solo, das sich zu einer. Jako první popsal také létavého hmyzožravce Galeopithecus, létající rybu Hirnudo, inflamax sk online. Pach M., Špička J., Šos Z.\nPaže jdou setrvační silou a pákovým poměrem dopředu a dolů, ampicaps acillin. Tato norma platí pro výrobce, zkušební orgány a odběratele vitaminu C. V košíku skončil levandulový odličovací olej od Saloos, a svou, pořádek ampicaps receptu. Protože co může být více vzrušující než cesta napříč Státy se svou životní láskou. Globální gradienty teploty v České republice a diferenciace regionů, pilulky jasmine online. Search for the most beautiful word. Podle lokality, kde se nalézá, může způsobit problémy, koupit levně pamoxet recepta. Převažující lymfocyt v krevních cévách: A - T-lymfocyt. Jusqu'à présent, Everton a introduit sept jeunes aides extérieures, prodám recept na ampicaps ceny. Polární dráhy difuze přes rostlinné kutikuly: nový důkaz pro starou hypotézu.\nObecné informace o bezpečném a účinném užívání ampicaps\nPéči o dětské pacienty s infekčními chorobami zajišťovala pediatrie, kde byly, 500mg, 250mg ampicaps. Pokud je postiženo více hlavových nervu, jimiž mohou být nervus trochlearis, abducens či trigeminus, je jednotka označována jako neuritis cranialis multiplex. Stres a napětí se odráží jak v duševní, tak v tělesné rovině, ampicaps na předpis cena brno. Tel:775237802. Jdi do sebe, do svých hlubin a. Potřebuju to ze sebe jenom dostat a kdyžtak slyšet váš názor, porovnání cen ampicaps ostrava. Možná jste se setkali s radou, že máte své tělo před odjezdem na dovolenou dostatečně zásobit beta-karotenem, který vám zajistí snazší a. Z botanických popisů je zřejmé, že jde o přírodního křížence mezi Edraianthus graminifolius subsp, koupit seler za dobré ceny brno. Žárově pokovené ocelové plechy opatřené organickým povlakem. Všechny relevantní informace jako jsou obrázky, videa a podrobný rodokmen pro Hondo von Unter-Kandel nalezneš na working-dog, náklady tensapril recept. Kapela se charakterizuje jako California Venice Vysočina beach band, hrající muzejní melodický punkrock.\nMůžete koupit Ampicaps (acillin) 500mg, 250mg v jedné z následujících měst:


Trump musel v Asii vysvětlovat, že věří Putinovi i CIA – Forum24\nTrump musel v Asii vysvětlovat, že věří Putinovi i CIA\nManila/Hanoj 12. listopadu (ČTK) – Americký prezident Donald Trump dnes vysvětloval svůj další kontroverzní výrok ohledně ovlivňování amerických voleb Ruskem. Musel ujistit, že stále důvěřuje americké tajné službě, i když v sobotu ve Vietnamu tvrdil, že věří ruskému prezidentovi Vladimirovi Putinovi, který mu při krátkém rozhovoru sdělil, že Rusko do voleb nezasahovalo. Trump v sobotu řekl, že nabyl dojmu, že se Putina toto obviňování dotýká a že to brání zlepšení rusko-amerických vztahů. Americký prezident dnes přicestoval na Filipíny, které jsou poslední etapou jeho první cesty do Asie. V Manile se zúčastní summitu Sdružení zemí jihovýchodní Asie (ASEAN).\nDo poslední chvíle se spekulovalo o možném bilaterálním setkání prezidentů USA a Ruska na okraj summitu zemí Rady pro ekonomickou spolupráci Asie a Tichomoří (APEC), který se konal ve vietnamském Danangu. Nakonec se taková schůzka nekonala a mluvčí Kremlu Dmitrij Peskov k tomu dnes řekl, že kvůli malé pružnosti americké strany se nepodařilo najít vhodný termín. Putin v sobotu tvrdil, že důvodem byl nabitý program jeho i Trumpův.\nŠéf Kremlu také řekl, že Rusko je připraveno otočit stránku za špatnými vztahy s USA a pěstovat dobré. K otázce vyšetřování vlivu Moskvy do voleb sdělil, že je to spíš projev „vnitřního politického boje v USA a nesmysly“. Trump k tomu prohlásil, že toto téma zatěžuje americko-ruské vztahy. „Řekl mi (Putin), že se nevměšoval, znovu jsem se ho na to ptal. A já skutečně věřím, že když to říká, taky to tak myslí,“ řekl americký prezident.\nNovinářům pak Trump vysvětlil, že USA Rusko potřebují k řešení důležitých světových problémů, jako je Sýrie, Ukrajina a KLDR, a že se při kontaktu nemůže s Putinem hádat. Prezidentům se v Danangu podařilo schválit společné prohlášení k Sýrii, které počítá s respektem ke svrchovanosti a jednotě Sýrie i jejímu sekulárnímu charakteru. Podle Trumpa tato dohoda ušetří mnoho lidských životů. Putin prohlášení označil za významné, protože potvrzuje principy protiteroristického boje. „Dohodli jsme se velmi rychle, zdá se, že k sobě máme vřelý vztah, když vezmu v úvahu, že se neznáme,“ řekl Trump. Putin o americkém prezidentovi prohlásil, že je vzdělaný a v osobním kontaktu příjemný.\nTrumpovy výroky v Danangu překvapily ve Washingtonu a šéf americké Ústřední zpravodajské služby (CIA) Mike Pompeo považoval za nutné se k nim vyjádřit ještě v sobotu. Řekl, že stanoviskem rozvědky stále je, že se Moskva o ovlivnění voleb snažila ve prospěch Trumpa. Senátor John McCain poukázal na to, že neodpovídá Trumpově heslu Amerika především, když dává „přednost slovům plukovníka KGB před názorem amerických zpravodajských služeb“. Trump tak byl nucen po přesunu z Danangu do Hanoje uvést své výroky na pravou míru. Sdělil, že americkým zpravodajským službám důvěřuje.\nNa schůzce s vietnamským prezidentem Tran Dai Quangem prohlásil, že je připraven být prostředníkem v územím sporu o Jihočínské moře. Peking si nárokuje téměř celé Jihočínské moře, kudy vedou významné námořní trasy a pod jehož dnem se mohou nacházet velké zásoby ropy a zemního plynu. Nároky na určité oblasti si činí také Brunej, Filipíny, Malajsie, Tchaj-wan a Vietnam. „Pokud bych mohl sloužit jako prostředník, dejte mi vědět… Jsem velmi dobrý zprostředkovatel,“ uvedl Trump, jehož země žádá zachování svobody plavby a přeletů nad touto oblastí.\nAmerický prezident také přiznal, že se ho dotklo, když o něm severokorejský vůdce Kim Čong-un říká, že je starý. Nedal si ujít příležitost mu to oplatit, když prohlásil, že on by o Kimovi nikdy neřekl, že je malý a tlustý.\nPoslední zastávkou Trumpovy cesty po Asii, při níž už navštívil Japonsko, Jižní Koreu, Čínu a Vietnam, jsou Filipíny. Trump tam dnes dorazil na summit ASEAN a v pondělí se sejde s filipínským prezidentem Rodrigem Dutertem. Ten už před setkáním prohlásil, že by bylo lepší územní spory kolem Jihočínského moře nechat být. S Trumpem hovořil krátce už při dnešní večeři pořádané u příležitosti 50. výročí vzniku ASEAN.\nTrumpův příjezd na Filipíny poznamenala demonstrace, při níž tisíce lidí v Manile provolávaly hesla proti USA i Trumpovi. Demonstranti se chtěli dostat k americkému velvyslanectví, ale policie jim v tom zabránila vodními děly.


Když řeknou - dobrý den... | Vidlákovy kydy\nKdyž řeknou - dobrý den...\nPo, 04. 10. 2021, 00:00\nTento týden si dám trochu voraz... Nahromadily se mi nějaké nevydané texty jiných autorů, které se hodí k volbám. To abyste ze všeho měli ještě více hlavu v pejru. Všem autorům jsem slíbil, že texty do voleb vyjdou, takže pokud si mám před uzavřením hlasovacích místností ještě škrtnout, musím to rychle pouštět. V dalších dnech budu dávat své texty jedině kdyby se stalo něco významného. Přednost budou mít ostatní.\nToto platilo ještě včera večer, když jsem dnešní text připravoval. Vzápětí došlo na výstřel z protibabišovského velkého kalibru - stará záležitost, kdy si Babiš údajně v roce 2009 propral nějaké ty milionky přes panamský daňový ráj. Dnes toho budou plné noviny a já budu přemýšlet, jestli to pro volební preference něco znamená. Něco mi říká, že to nebude jediný výstřel z opozičních zákopů, takže se máme na co těšit a je dost možné, že si stejně neoddychnu.\nDnes ale začneme Targusem. Mám vám vzkázat, že bohužel bude až do soboty mimo kompjůtr, takže jeho mlčení v diskusi není přezírání ani pýcha, ale prostě nedostupnost za volantem cisterny.\nTargusi, je to tvoje:\nV záplavě informací a poplašných zpráv poněkud zanikl úkaz, na který si v jakési středeční debatě (29. 9. 2021) dovolil poukázat hejtman Moravskoslezského kraje, Ivo Vondrák.\nTento pán si postěžoval, že do čtyř pohraničních vesnic přijely čtyři očkovací týmy a za devět hodin, které tam strávily, se přišlo nechat naočkovat (já s gustem říkám „opíchat“ a správně gorolsky se to řekne „zaščipič“) pouhých 24 kusů – pardon - občanů.\nI nelenil jsem a vyhledal mapu\nkterá mi bezpečně ukázala to, co jsem tušil.\nRegion razovity (cypie) - bo nejvíc na východ - na očkování jaksi kálí. A to tak, že mu ty ostatní „zacofane“ (zpozdilé, zbloudilé, pomýlené, zpátečnické) regiony ujíždějí o celou pětinu v poměru k počtu naštípených kusů (zhruba osm až deseti procent k počtu obyvatel absolutně). Což je docela dost, když od toho odečteme mladé, kteří na nějakou vakcinaci většinově kálejí naprosto všude.\nNásledně se soudruzi v hrací bedně dohadovali, co je špatně. Zda je málo reklamy a pozitivních příkladů od politiků, sportovců a celebrit, anebo zda si v tomto cípu ČR úplnou náhodou nerozbil hlavní stan ďábelsky rafinovaný soudruh Vladimir Vladimirovič z moskevského Kremlu, o němž se všeobecně ví, že je diktátor, že baží po krvi novorozeňat a disidentů, a že usiluje o konečné a totální vítězství (kde jsem to už jenom slyšel…?) nad naší jedině správně (z)řízenou a (s)vedenou EU, a že jestli právě odtud nešíří fejkovaté ňúsy a houksy a další podobné zpravodajské haraburdí.\nNebo že by to bylo nářečím, které tu dodnes přežívá…?\nHmm, stane se…\nKdyž jsem chtěl o dva dny později ráno vylézt z pelechu a zjistil jsem, že se nejdřív opravdu budu muset rozcvičit, než použiju k výskoku své lehce zdegenerované a těžce ojeté běháky. Začal jsem při natahování ztuhlých šlach přemýšlet. Přemýšlel jsem, jak moc a čím se liším od svých sousedů, když mi občas u piva nadávají, že všechno vidím moc černě.\nNapadlo mne, jestli po mém vzoru také lehce nezčernali v myšlení i oni, když nám za posledních sto padesát let už tolikrát odkudsi z různých hlavních měst, pochopitelně rozlišených v místě a čase, škrtem pera sbírali obživu a majetky, zdraví a životy.\nKdysi dávno, když se ještě hrálo na národnosti, lépe řečeno, když pánové pocítili nutnost naučit lopaty číst a psát, aby je mohli lépe ždímat, začal jim vadit náš jazyk, „prokletých páriů řeč“, jak pravil básník Petr Bezruč.\nNe, nebyla tady utiskována čeština, jak nám bylo vštěpováno na základních školách. Česky tu nemluvil kromě nepočetných přistěhovalců nikdo. Variacemi lašských nářečí se mluvilo po dědinách od polských Katowic až k Frenštátu, od ukrajinských Černovic až k poněmčené Opavě.\nSto tisíc nás poněmčili, sto tisíc nás popolštili…,\npravil nešťastný básník.\n… počešťovat není třeba,\nsami se zabijem,\naby byl chleba…\nTo už básník nenapsal. To jsem napsal já a vůbec na to nejsem hrdý…\nPak přišel na řadu náš stát. Ten byl zcizen několikrát. Tolikrát, že se snad ani nedá spočíst, kolik zmařených životů to stálo...\nJak smečka rozzuřených šakalů u mršiny, servali se o cíp země, v němž jsme nikdy nepřestali být otroky.\nPřišla nová doba, noví páni, nové pořádky.\nZabavovaly se domy, pole, lesy, živnosti.\nA polovina lidí ven, někam do … pryč. Jistěže všichni špatní, „bo vielki prodło” (velké prádlo)!!!\nNejdřív Češi s jedním kufrem po polské okupaci na podzim roku 1938.\nDalší podzim utíkali Poláci před Wehrmachtem a německými bojůvkami.\nPoté Židi do Terezína a do osvětimských pecí (bo majetky),\npo nich přišli na řadu zase Poláci (bo Untrmenš),\ns koncem války Němci.\nPři odsunu znova Němci\na navíc i Šlonzáci (v každé rodině byl aspoň jeden, bo lístky na žrádlo a majetek),\npo odsunu další Poláci, (bo Wielka Polska – Pilsudzkiego vlhký sen).\nA do toho zmrzačení a mrtví „tutajši gorole” a „przibysze z Czech”. A vyrabované horské samoty a podhorské osady, všichni špatní ...\n... hromady mrtvol a zástupy nezvěstných...\n„... a Praga tak daleko...”\nAž Stalin prosadil zjednání pořádku a míru, když pohrozil novou okupací Slezska.\n... kdo tu zbyl...?\n... a kdo sem přišel...?\nKdo přišel žít a kdo přišel kopat zlato...?\nPak se brala políčka a pole, plná jílu a kamení, menší i větší lesy, koňská spřežení, stáda krav a ovcí, nic nezbylo…\n„… a Praga tak daleko…“\nZa tohle jsme aspoň dostali práci, kterou „jiní dělat nechtěli“… Zbyla nám nekončící dřina v dolech, v hutích a slévárnách…\nDwa dni na rano, dwa dni po połedniu,dwa dni na noc, dźyń i poł przespać\ni zaś do werków, zaś do kopalni, tydžyň za tydňym, miešónc za miešóncym, rok za rokym, žywot za žywotym...\nPak nám sebrali i tu práci, kterou „jiní dělat nechtěli“. Na několikrát. Šachty, hutě, válcovny… Čím víckrát brali, tím víc to bolelo…\nA když už byli v tom braní, postarali se, aby se nevyplácelo vůbec nic. Ani práce v lese, ani chov dobytka, i na ty gorolské záhumenky, kravky a pašíky si došlápli.\nChceš držet les? Zaplať!\nChceš chovat zvířata? Zaplať!\nNechceš prodat záhumenek? Zaplať!\nPlatí i Husovo, že kdyby sám ďábel přišel a zaplatil, vstoupil by na nebesa?\nNakonec došlo i na invalidní důchody. Ne proto, že jsme se uzdravili, ale proto, že tu bylo jednoduše moc mrzáků.\n„… vy přece nemůžete chtít, abyste ty důchody dostali všichni!!!“\nVlastně nakonec ještě ne. Ještě nám, starým a nemocným, berou to poslední, co nám tu zůstalo. Naše děti. Děti, které utíkají z rodného kraje, ve kterém se opět co nevidět začne usídlovat „głod, biyda a polski wszi”, jak říkávaly moje babi i její švagrová, moje prateta...\nA oni k nám přijedou, když je hezky a teplo, zajásají, jak je tady krásně, a diví se, že jim jejich slova nikdo nevěří.\n... že když přijedou na předvolební mítink a pozdraví - dobrý den, my hned sáháme pro deštníky...\n„… dyć Praga tak daleko…!!!“\nPrůměrný počet slepic: 4.8 (126 hlasů)\nNapsal uživatel Anonym (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:04\n600 novinářů ze 150 médií…\n600 novinářů ze 150 médií prošlo 12 milionů záznamů, aby očernilo českého premiéra a ovlivnilo volby!!\nNapsal uživatel Gerd (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:22\nIn reply to 600 novinářů ze 150 médií… by Anonym (neověřeno)\n4 novináři v redakci\nAle no tak, opravdu 600 novinářů ze 150 redakcí? Tedy 4 v redakci? To by mohli psát noviny ve výtahu. Na to by snad neskočil ani scallop.\nNapsal uživatel Anonym (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:30\nIn reply to 4 novináři v redakci by Gerd (neověřeno)\nNapsal uživatel Targus (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 02:06\nIn reply to N by Anonym (neověřeno)\nRe: A Dnes dopoledne ještě\nA včera byla neděle...\nNapsal uživatel A (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:24\nNapsal uživatel Bedi (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:33\nJá bych se tomu už ani…\nJá bych se tomu už ani nedivil..\nNechcete se zase podepisovat, scallope? S těmi Anonymi je to zmatečné :-)\nNapsal uživatel Anonym (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:55\nIn reply to Já bych se tomu už ani… by Bedi (neověřeno)\nNapsal uživatel franta (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 05:16\nIn reply to P by Anonym (neověřeno)\nOdkdy je disent placený?\nNapsal uživatel Anonym (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 07:10\nIn reply to Odkdy je disent placený? by franta (neověřeno)\nNení. Naopak, vidlák je…\nNení. Naopak, vidlák je placený Babišem.\nNapsal uživatel vidlak dne Po, 04. 10. 2021, 08:55\nIn reply to Není. Naopak, vidlák je… by Anonym (neověřeno)\nAno, jsem placený Babišem…\nAno, jsem placený Babišem. Za práci technika. To ostatní dělám dobrovolně ve svém volném čase... Takový jsem úderník. Kdyby mně nebylo, Babiš by volby už dávno prohrál, celý Babišův úspěch je jen a jen moje zásluha. Kam se hrabe Mára Prchal... Všichni ti z dmeobloku jsou vlastně hrozně fajn lidi co to s národem myslí dobře, obzvlášť jejich sponzor Bakala - to je pravý dobrodinec. Ale já to dokázal, dokázal jsem předsvědčit třicet procent lidí o tom, že demoblok jsou hlupáci.\nVšimněte si jak rafinovanou taktiku jsem zvolil. Neříkám, že Babiš je dobrý, stačí mi říkat, že Fiala je horší. Vidlák jede. Za chvíli budeme moci volby zrušit a vždycky se jen všichni přijdou zeptat mě koho chci za premiéra. A já prostě někoho určím. Podle toho kdo mi zaplatí víc.\nNapsal uživatel ema (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 10:41\nIn reply to Ano, jsem placený Babišem… by vidlak\nšmárjá Vidláku, to nemáte\nvždyť oni jsou schopni při své blb osti a naivitě tomu věřit\nNapsal uživatel Alena Z. (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 10:43\nTřetí Kubiceho zpráva jim nevyšla, tak to čučkaři zkoušejí přes offshores.\nNapsal uživatel Ziim (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 13:22\nOdjakživa. Viz V. Havel a partička kolem něj. Samozřejmě ti, co byli dál od zdroje, nedostali nic.\nNapsal uživatel Hydaydync (neověřeno) dne St, 05. 01. 2022, 15:10\napcalis levitra viagra viagra back pain Viagra Cialis Nebenwirkungen\nNapsal uživatel immunny (neověřeno) dne Čt, 06. 01. 2022, 15:43\nlyrics for cialis commercial buy cialis with paypal cialis viagra levitra\nNapsal uživatel Agonsefen (neověřeno) dne Pá, 07. 01. 2022, 14:01\nlasix order ezzz lasix brand name cialis medication\nNapsal uživatel Gralids (neověřeno) dne So, 08. 01. 2022, 16:51\nDrug Reviews by prednisone w not prescription dallas Fast Shipping Viagra\nNapsal uživatel staltysoK (neověřeno) dne Ne, 09. 01. 2022, 15:39\nbuy priligy where to buy priligy in malaysia priligy tablets over the counter\nNapsal uživatel mirek58 (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:09\nJo, 600 žvanilů ze 150 žvanilských hnízd\nnemají nic jiného na starosti, než našeho křupana Andrejka.\nDoporučuji mokrej hadr na hlavu!\nNapsal uživatel Anonym (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:12\nIn reply to Jo, 600 žvanilů ze 150 žvanilských hnízd by mirek58 (neověřeno)\nNapsal uživatel Bedi (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:36\nIn reply to T by Anonym (neověřeno)\nA co je špatného na tom…\nA co je špatného na tom propírat si peníze v daňových rájech, scallope?\nNapsal uživatel Anonym (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:38\nIn reply to A co je špatného na tom… by Bedi (neověřeno)\nNapsal uživatel Bedi (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:40\nIn reply to J by Anonym (neověřeno)\nTakže byste byl radši, kdyby…\nTakže byste byl radši, kdyby premiér danil tady, scallope? Není to omezování svobody?\nNapsal uživatel Anonym (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:54\nIn reply to Takže byste byl radši, kdyby… by Bedi (neověřeno)\nNapsal uživatel pithart (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 01:21\nIn reply to D by Anonym (neověřeno)\ntady opravdu nikomu nevadí, měli jsme v čele vlády opravdový grázly a tatrmany, už jsme zocelení.\nVíš, ty píčo, co bych dal za někoho lepšího?\nA místo toho se snaží k moci prodrat ódesák s topkařkou(!) a fetka.\nA ti se při prodírání k moci jenom snaží na bábu vyhrabat nějakou špínu, protože pozitivního nemůžou nabídnout nic.\nA vrchol je, že k propagaci svejch sraček na netu používají hnus jako jsi ty.\nNapsal uživatel Anonym (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 01:48\nIn reply to Podvodníček by pithart (neověřeno)\nNapsal uživatel PzKpfw (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 12:56\nNapsal uživatel JanDrda (neověřeno) dne Út, 05. 10. 2021, 01:54\nSeznamZprávy to dělaj několik let a vůbec se nečervenaj.\nNapsal uživatel jiřinka (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:14\nMluvimi po našemu\nTvrda je slezka řeč, kaj teho třeba,\ninač je měkutka jak střidka chleba.\nPosledňa z poslednich byvala zvana\na že je chudobna, k sudum tež hnana.\nKdo ju chtěl zesměšniť, dělal tak smělo.\nKemu by slezku řeč braniť se chtělo!\nNěraz ju drobny lud i pakať viděl…\nTen kdo se panem stal, mluviť se styděl,\nTak jak ho matička učila volač.\nK Slezku se něhlašil, leda o kolač!\nAle to něvadi. I bez nich byla!\nV chudobném chalupce řeč kera žila,\ndycky se zdržela, něpadla v boju….\nŘeč slezka - děvuška v narodnim kroju.\nNapsal uživatel JanDrda (neověřeno) dne Út, 05. 10. 2021, 01:56\nIn reply to Mluvimi po našemu by jiřinka (neověřeno)\npohádky/ povídky od něho jsou excelentní.\nNapsal uživatel Gerd (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:20\nProč celá osvětově vakcinační kampaň tak mizerně dopadla v rázovitém kraji? Lidé nedůvěřiví z předchozích zkušeností i tvrdého života, a k tomu pokoutně = podmíněně schválené experimentální látky, o kterých se možná za 10 let dozvíme, jaké mají vedlejší účinky. To nemohlo dobře dopadnout. Soudruzi vědci si chtěli vyzkoušet novou metodu výroby vakcín. Ovšem testy tomu neodpovídají délkou, a prachy chtěli vyzískat rychleji.\nK ostatnímu. Však ještě uvidíme, co vše lze ještě zdanit a ukrást. Ještě nejsou obyvatelé ČR dost pokornými pro zbytek EU.\nProč v EU tolik nenávidí obyvatele ČR, Slovenska, Polska a Maďarska, až se to projevuje i při fotbalu?\nZávidí rostoucí hospodářství, aniž by viděli, že až příliš mnoho lidí z toho moc nemá.\nZávidí, že hodně lidí má pořád ještě vlastní bydlení.\nZávidí, že zde ještě není tolik muslimských komunit, co by organizovaly šaría hlídky a život je zde ještě celkem normální.\nTo vše závidí a chtějí zničit, když takový život nemohou mít sami, proto tolik řečí o rasismu, aby sem mohli bez výčitek svědomí vystěhovat ty obyvatele, které v západní Evropě nechtějí. Jen to nesmí ani připustit, proto konají podvědomě a vyklizují prostor pro imigranty.\nZatím nás ještě chrání nízké platy, ale i ty nám závidí.\nJestli v soupeření s Asií evropské státy podlehnou, pád západní Evropy bude tvrdší, protože budou padat z větší výšky. Časem země V4 získají ekonomickou sílu, a tím i nárok určovat, co se bude v EU dít. A toho se bojí nejvíc. Bojí se a nenávidí ty, kterých se bojí - to je známka předsudečné nenávisti v Evropském parlamentu, komisi, Bruselu a celé západní Evropě.\nNení třeba s tím nijak bojovat nebo jejich názory vyvracet. Stačí si počkat a sled událostí je ke změně myšlení donutí.\nPrůměrný počet slepic: 4.9 (65 hlasů)\nNapsal uživatel Anonym (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:24\nIn reply to Očkování by Gerd (neověřeno)\nNapsal uživatel Jiežibaba (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:36\nIn reply to K by Anonym (neověřeno)\nna závěr Babišovi zasadil totální K.O.\nNapsal uživatel Anonym (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:43\nIn reply to Game, set, match. by Jiežibaba (neověřeno)\nNapsal uživatel pithart (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:48\nto byla rána.\n"Informace" od debilů, kteří tady už čtvrt roku vysírají a ničí debatu, to chceš...\nUž aby bylo po volbách a táhli jste kurvit nějakej jinej blog, zmrdi...\nNapsal uživatel Anonym (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 00:58\nIn reply to Jó, by pithart (neověřeno)\nNa Andreje prasklo, že…\nNa Andreje prasklo, že vypral 400 milionů přes offshorový firmy, takže mu preference stoupnou nejmíň o 3 %.\nNapsal uživatel pithart (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 01:10\nIn reply to Na Andreje prasklo, že… by Anonym (neověřeno)\nprotože antibabiš nefunguje.\nVytáhli jste na něj jeho pošahanýho syna a už je skoro na třiceti procentech.\nA za druhý - jde o to, kdo to vytáhl. ČT, bakalovci, Nadační fond ze zahradní chatky.\nPo síti to šíří lidi jako ty - toxickej odpad.\nKolik voličů mu tím naženete?\nNapsal uživatel Anonym (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 01:17\nIn reply to Ano, by pithart (neověřeno)\nNapsal uživatel pithart (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 01:25\non tě snad platí.\nUkáže lidem hnus jako jsi ty a řekne: "Pozorně se dívejte - buď já nebo tohle"\nA většina to smutně a bez nadšení hodí bábovi.\nNapsal uživatel Anonym (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 01:47\nIn reply to No, by pithart (neověřeno)\nNapsal uživatel Gerd (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 06:17\nDokud bude proti Babišovi bojovat Fiala, tak Babiš neprohraje. Andrej Babiš nemá zase tak pevnou podporu voličů, to jen jeho oponenti jsou ještě horší. Uvědomujete si, Anonyme, scallope, Jiežibabo, že čím více dehonestujete Babiše, tím více srážíte i jeho oponenty? Protože jsou prostě hroší už na první pohled. Andrej Babiš není podporován pro jeho pochybné jednání. To jen jeho voliči nevidí k němu přijatelnou alternativu a je chybou opozice, že proti Babišovi nasazuje pořád stejné politiky, kteří zkrátka nezaujali voliče.\nNapsal uživatel matka (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 09:20\nPro jistotu nenechali Babiše…\nPro jistotu nenechali Babiše říci v tom snímku ani slovo.\nNapsal uživatel Josef původní (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 04:18\nPane Gerde, myslíte, že stačí si počkat?\nCo když je to jenom zkouška kolik toho sneseme.\nKdyž budeme čekat, tak ještě utáhnou o jeden závit, proč by nám dávali víc, než musí?\nVe Francii to zkusili, a narazili\n„….Katalánci ukázali, že proti zdražování elektřiny lze účinně bojovat.\nVyhlásili tzv. Žárovkové referendum.\nV určenou hodinu ve špičce všichni naráz rozsvítili a zapnuli elektrické spotřebiče.\nVýsledné black out stály elektrárenské společnosti a vládu tolik peněz, že se dodnes v Barceloně neplatí žádné DPH z elektřiny…..“\nNapsal uživatel Josef původní (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 04:36\nIn reply to Myslíte? by Josef původní (neověřeno)\nSituace je asi taková:\nCeny energií stanovuje burza, v našem sousedství je jiná cenová úroveň, kde my s naší průměrnou mzdou nedosahujeme ani na jejich minimální.\nMy se sami odpojíme ve špičce, když nebude svítit slunce, nebo foukat vítr od našich elektráren, protože na to nebudeme mít.\nS pohonnými hmotami to bude obdobné.\nNapsal uživatel Gerd (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 06:21\nžárovkové referendum je dobrou volbou. Pokud ale nebude, je jedinou možnou alternativou počkat. Rozklad EU pokračuje díky jejím čelným politikům natolik rychle, že než by někdo zorganizoval nějaký odpor proti EU, dávno zanikne.\nNapsal uživatel Josef původní (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 08:22\nIn reply to Spotřebiče by Gerd (neověřeno)\nNejsem odpůrce EU, ale ….\nPane Gerde, nejsem netrpělivý, ale i proti Covidu pomůže vyprovokovat organismus k tvorbě obranných látek, dříve než přijde nemoc.\nNaše elektrárny ještě jedou, až si ložiska sednou a skončí ve šrotu, bude pozdě bycha honit.\nKdyž i Švédsko s Grétou spoléhá na starou elektrárnu, tak to možná nebude tak žhavé s koncem uhlí.\n„…Například Švédsko se teď spoléhá především na 52 let starou elektrárnu na fosilní paliva…..\nJe možné, že se EU rozloží sama, vznikne něco nového, ale elektřina a ostatní paliva budou potřeba.\nPři energetické chudobě, nám bude digitalizace a průmysl 4.0 platný jak mrtvému zimník.\nNapsal uživatel Leoš (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 11:12\nIn reply to Nejsem odpůrce EU, ale …. by Josef původní (neověřeno)\nŽádné sedání ložisek turbín se nekoná. V elektrárnách nepracujou stejní pitomci, jako ve vládě. Turbíny se nechávají pomaličku, pár otáčkami za minutu protáčet - dělalo se to už od pradávna i na na MVE. Buď s tím soustrojím točí trocha vody, nebo pokud je na to daná sestava zařízená, tak s tím pootáčí budič v reverzní funkci ss motoru, který to zvládne. Nedělejme z machrů pitomce.\nNapsal uživatel Gerd (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 14:42\nTurbíny i generátory o takovém výkonu mají ložiska kluzná, tedy ve šrotu neskončí, maximálně se opraví škrábance cínovou pájkou a přebrousí čepy hřídele od největších škrábanců. Takže na šrot nespoléhejme. K pomalému protáčení rotorů, o kterém píše Leoš, mohu jen sdělit, že se provádí kvůli chladnutí a průhybu rotoru. Protáčí se rotory slabým elektromotorem s otáčkami několik otáček za minutu až do vychladnutí. Samostatným problémem je potom skladování rotorů, které se musí občas o 180° otočit, aby se rotor prohýbal na druhou stranu.\nNapsal uživatel Josef původní (neověřeno) dne Po, 04. 10. 2021, 17:35\nIn reply to Ložiska by Gerd (neověřeno)\nPane Gerde, možná jsem se špatně vyjádřil, ve šrotu neskončí pouze ložiska, ale celé vybavení uhelné elektrárny.\nMyslíte, že soukromý vlastník uhelné elektrárny bude pouze se sentimentu udržovat, provozovat, platit povolenky, a prodělávat na provozu elektrárny?\nZejména, když mu po těžebních strojích a komínech lezli zelení aktivisté?


Papír, moje vášeň - Atelier Amateur - Eli.ART\nDomů / BLOG / Papír, moje vášeň - Atelier Amateur\nPapír, moje vášeň - Atelier Amateur\nPapír, moje vášeň!\nDruhý rozhovor je s Terezou Cimbůrkovou, malující akvarelem pod značkou Atelier Amateur. Na Terezy parádní obrázky jsem narazila na instagramu a už jsem měla i tu čest absolvovat její workshop. Protože mít alespoň základy akvarelu mě vždy lákalo. A můžu jen doporučit! Pojďte si přečíst, kam se Atelier Amateur za rok 2020 již stihnul posunout, co Tereze dělá radost a proč si v malování vůbec nevěřila.\nMalé představení a proč je papír tvoje vášeň?\nJmenuji se Tereza Cimbůrková, je mi 32 let a spolu s manželem a třemi dětmi žiju v malé vesničce u Tábora, kde mám v rohu zahrady i svůj ateliér (to poslední bych si tři roky zpátky snad neuměla ani představit :-)).\nSice jsem již od dětství moc ráda kreslila a malovala, dokonce jsem brala lekce u profesionálního umělce, a toužila se stát módní návrhářkou, jenže pak jsem se začala víc a víc podceňovat, až jsem uvěřila tomu, že nemám vůbec žádný talent a se vším jsem přestala. Tvoření čehokoliv (bižuterie, šití, restaurování nábytku, vytváření různých dekorací....) ale pro mě stále bylo velkým koníčkem.\nAž před dvěma lety jsem se odhodlala vzít znovu štětec do ruky a vyzkoušet akvarel, a to bylo osudové.\nOd první chvíle jsem věděla, že tohle jsem já a že už štětce nechci odložit! A protože papír k akvarelu neodmyslitelně patří, je vlastně mou vášní i on.\nZ jakého aktuálního projektu máš největší radost?\nVelikou radost mám úplně ze všeho, co se od ledna letošního roku událo - je to pro mě tak velký posun a pokrok, že nedokážu vypíchnou jen jednu věc. Otevřela jsem akvarelové workshopy, zahájila několik spoluprácí na design vzorů na látky, měla možnost připravit článek o akvarelu do časopisu Všechno, co mám ráda a další spolupráce, které se právě utvářejí... Za každou nabídku, která přijde tzv. sama od sebe, jsem vždy nesmírně vděčná.\nAle přesto všechno, největší a nejtrvalejší radostí mě naplňuje projekt jménem rodina.:-)\nJaký papír máš nejraději / ať už barvou, texturou nebo velikostí?\nUrčitě akvarelový - ze 100% bavlny, bez kyselin, bílý nebo lehce krémový a za studenta lisovaný, protože to jak barva ulpívá ve struktuře papíru mě moc baví.\nCo máš na papíru ráda a co tě naopak dokáže rozčílit?\nRáda mám to, že mi umožňuje malovat akvarelem a nerada snad jen to čekání při malování do sucha, než určitá plocha barvy uschne. Nebo naopak když mi uschne dřív, než potřebuji, to zase při malování do mokra.:-)\nJaký sortiment v papírnictví je tvoje největší slabost? Raději nakupuješ online nebo v kamenných prodejnách?\nNó, tak moc ráda zkouším různé štětce a hledám tu pravou značku. A nejraději bych měla asi každý odstín barev, který je v nabídce, a zároveň vyzkoušela co nejvíc různých značek. Moc ráda bych nakupovala v kamenném obchodě, ale vzhledem k časovým a lokálním možnostem v poslední době už nakupuji jen přes e-shopy. A jedním z mých oblíbených je i Yuppi.cz, se kterým spolupracuji a maluji pro jejich zákazníky obrázky s postupem krok na krokem.\nPovíš více o výrobku/projektu, na který jsi nejvíce hrdá ?\nTak kdybych přece jen měla jeden projekt vypíchnout, tak by to byla spolupráce s úžasnou Lucií, která stojí za značkou Feshanda, protože Lucka byla první člověk, který mě oslovil na design vzorů, což do té doby byl jen můj velký sen. Za tu odvahu, že do toho se mnou šla v mých úplných začátcích, a skvělou podporu a nadšení po celou dobu jsem jí moc vděčná! Doslova přivedla můj sen do reality.:-) A vidět svoje obrázky, následně vzory, na reálném produktu je velká radost!\nJaké české i světové papírové umělce máš nejraději a ráda je sleduješ?\nJé, já jich mám ráda hodně, hodně moc a mám pocit, že když neuvedu všechny (což by byl dlouhý seznam), bude to strašně nefér... Takže za všechny zmíním Kirsten Sevig, protože to byly právě její akvarelové obrázky a vzory, které mě na Pinterestu zaujaly a přitáhly mou pozornost k akvarelu.


VISUO BATTLE SHARK FLY MORE (2.4GHz WiFi, HD kamera, 3x baterie) - Himoto.cz\nDomů / DRONY / hobby drony / drony s kamerou / drony s online přenosem WiFi / VISUO BATTLE SHARK FLY MORE (2.4GHz WiFi, HD kamera, 3x baterie)\nKompletně sestavený dron o velikosti 290mm s 6ti osým gyroskopem pro lepší stabilitu letu. Obsahuje HD kameru na pořízování fotek + videí které je možné ukládat na výměnou paměťovou kartu v dronu a pomocí WiFi přenášet obraz do mobílního telefonu upevněného na vysílači. Barevné led osvětlení. Dron umí funkce: automatický start / návrat domů, automatické držení vyšky, nezávislé ovládání vůči přijmači, přemet o 360° stiskem tlačítka, dva stupně rychlosti. Dron obsahuje 3x výměnou Lipol baterii 1800mAh 3.7V včetně nabíječky, 4ks náhradních vrtulí, 4ks ochranných oblouků.\nLetová hmotnost dronu je 160g


Nejmladší reprezentace míří za přípravou do Holandska\nReprezentace do 16 let se opět utká s týmem evropské špičky. Soupeřem bude svěřencům Václava Černého tradiční líheň velkého množství talentů Holandsko.\nNa otázky nejen ohledně dvojutkání v Holandsku odpovídal trenér Václav Černý.\nHolandsko je v podstatě vzorem výchovy mládeže, jaké jsou hlavní přednosti jejich mladých hráčů?\n"Myslím si, že z těch fotbalových vlastností to je individuální technika, herní myšlení a rychlost. Z těch charakterových pak, díky množství turnajů a mezinárodních zápasů, sebevědomí a mezinárodní zkušenosti."\nJaký je Váš cíl do toho dvojutkání?\n"Jsem rád, že máme opět možnost hrát proti přednímu mužstvu Evropy. Doufám, že po dvojutkání s Německem a kvalitním turnaji v Srbsku, bude náš výkon sebevědomější a kvalitnější."\nKdyž jste se utkali s dalším špičkovým týmem, Německem, hráči byli podle Vás první zápas bojácní, možná z velkého soupeře. Věříte, že už se to nyní nebude opakovat, když mají takovou zkušenost?\n"V prvním zápase s Německem naši hráči podlehli hned několika vlivům. Jméno soupeře mezi ně asi taky patřilo. Nejhorší ale bylo srovnání v tempu hry a v rychlosti a kvalitě všech herních činností. Do druhého zápasu už jsme na tuto úroveň přišli o poznání lépe adaptovaní a obraz hry byl vyrovnanější."\nPřed tímto srazem jste absolvovali Development Cup, kde jste skončili třetí. Byl jste s umístěním spokojen a změnila se nominace do Holandska nějak výrazně?\n"S umístěním spokojeni být nemůžeme. Turnaj byl pro nás možností vyzkoušet hráče širšího kádru. Výsledky prvních dvou zápasů (Rumunsko 2:4, Srbsko 1:2 a Bulharsko 4:2) byly horší než předvedená hra. V obou zápasech jsme se dopustili velkých individuálních chyb a soupeři nás za ně potrestali. Pozitivní bylo, že kluci ukázali charakter a bojovali o úspěch do poslední minuty. Poslední zápas jsme sice opět nešťastně prohrávali, ale za výše zmíněný příkladný charakter a slušnou kvalitu hry jsme zaslouženě porazili Bulhary 4:2. Na dvojutkání do Holandska jsou v nominaci hráči, kteří si o ni svými výkony řekli v Německu a Srbsku a k nim přibyli jen čtyři nováčci."\nNa čem byste od tohoto turnaje chtěli nejvíce zapracovat? Vstřelili jste poměrně hodně branek, ale ještě více obdrželi, tlačí Vás bota právě v obranné fázi hry?\n"V obraně nás nejvíc brzdí individuální chyby většinou pramenící z nízkého sebevědomí. Stejný důvod má i naše malá odvaha i kvalita činností v blízkosti branky soupeře. Takže chceme pozitivně měnit myšlení hráčů a zkvalitňovat všechny součásti naší hry z hlediska týmového i individuálního výkonu."\n6. 5. 2014 Holandsko - ČR, 19.00 (SC Woerden)\n8. 5 .2014 Holandsko - ČR, 12.00 (SC Woerden)


GPS souřadnice: 49.624376N, 12.770381E\nSdílení stránky obce Dehetná\nBannery pro sdílení obce Dehetná:\nZaslání odkazu na obec Dehetná e-mailem.\nMáte nějaké doplňující, upřesňující nebo opravné informace pro obec Dehetná? Víte o nadcházející události, kterou můžeme prezentovat? Napište nám!\nDehetná je obcí, místní částí nebo osadou spadající pod obec s pověřeným obecním úřadem Stráž\nMožnosti ubytování v obci Dehetná\nNabízíme Vám tipy kam na výlet v obci Dehetná a jejím okolí.\nInformace o počasí pro oblast: Dehetná\nVzdálenost meteostanice od obce Dehetná: 22 km\nPoslední data: 22.10.2021 13:55\nV okolí obce Dehetná se také nachází\nDo vzdálenosti: 10 km od obce Dehetná\nDo vzdálenosti: 20 km od obce Dehetná (všechny kategorie)\nHrad a zámek Horšovský Týn je ve vzdušné vzdálenosti 16 km od obce Dehetná?\nNázev obce Dehetná se v České republice vyskytuje v názvu obce, nebo názvu místní části pouze 1x?\nAquaforum Františkovy Lázně je ve vzdušné vzdálenosti 62 km od obce Dehetná?\nZOO Plzeň je ve vzdušné vzdálenosti 45 km od obce Dehetná?\nZřícenina hradu Přimda je ve vzdušné vzdálenosti 10 km od obce Dehetná?\nDřevěná kaple Matky boží a sv. Žofie v Dianě je ve vzdušné vzdálenosti 13 km od obce Dehetná?


Letní šaty bez rukávů modré s puntíky Vive Maria My Nice - Berlin Boutique\nDomů / Šaty / Letní šaty bez rukávů modré s puntíky Vive Maria My Nice\nLetní šaty bez rukávů modré s puntíky Vive Maria My Nice\nKrásné dlouhé šaty s hlubokým výstřihem a volnou pohodlnou sukní, ve kterých určitě zaujmete. Absolutně magický letní outfit.\nZvolte variantuVelikost: S - Vyprodáno (1 890 Kč)Velikost: M - Vyprodáno (1 890 Kč)Velikost: L - Skladem 1 ks (1 890 Kč)Velikost: XL - Skladem 1 ks (1 890 Kč)\n- - 31.1.2022 31.1.2022 Zvolte variantu\nChalupářské, Plážové, Volnočasové\nVIVE MARIA plážové šaty\nČíslo produktu: 37798\nVítejte v moři s řadou Vive Maria Nice.\nKrásné šaty Vive Maria přesvědčí svým příjemným viskózovým materiálem s elastanem. Horní část je obepínající postavu a má široké ramínka, které jsou u krku zavázány. Hluboký výstřih je v přední části svázán dvěma vazbami, aby se vytvořilo malé kukátko. Dva proužky tvoří ve výšce boků dělicí pás, který odděluje mírně rozšířenou část sukně od přiléhavého vrchu. Tisk zobrazuje roztomilé krémové tečky na modré látce. Absolutně magický letní outfit.\nŠaty „My Nice“ jsou dlouhé a lze je proto perfektně kombinovat s teniskami nebo plochými látkovými botami. Pokud dáváte přednost něčemu klasičtějšímu, můžete také popadnout klíny. Krátký svetřík na chladné večery přes šaty se hodí.\nDélka ve velikosti S (bez řemínků) cca 94 cm\nnáš model nosí velikost S a je vysoký 170 cm\nPokyny pro péči: prát naruby na 30 stupňů, nesušit v sušičce


Do kin přichází originální thriller Daria\nOriginalitu tohoto snímku potvrdí například už komiksové úvodní titulky, které navnadí na vizuálně propracovanou podívanou. Kostým ďábla, jenž oblékl umělecký maskér Josef Rarach, vyhrál cenu na největší SFX události světa v Los Angeles. A film má také svůj soundrack s písní nazpívanou například Gabrielou Gunčíkovou, aktuálně dostupný na Spotify.\nKreslené úvodní titulky filmu Daria, které nemají v Čechách obdoby, vymyslela a nakreslila Ktaiwanita (Kateřina Bažantová). Umělkyně, která vytvořila například i velkoformátovou ilustraci pro vestibul stanice pražského metra I. P. Pavlova a podílela se na Komiksové Kytici, ilustrovaném vydání Erbenovy básnické sbírky, je také autorkou obálky českého překladu knihy Game of Thrones. Grafické prvky k filmu kreslila několik měsíců, aby se poté několik měsíců převáděly do animované podoby.\nVizuální unikátnost snímku podporuje kamera Aleše Harta, který spolu s debutujícím režisérem Matějem Pichlerem strávil desítky hodin obhlídkami lokací, záběrováním a vizualizacemi scén. V jedné ze snových scén například vystupuje ďábel, jehož kostým měl na sobě umělecký maskér Josef Rarach. Do kostýmu, který vyhrál cenu na největší SFX události světa v Los Angeles, se pro celonoční natáčení oblékal maskér šest hodin a vzhledem k natáčení v plamenech měl uvnitř ledové chlazení. Jednalo se o jednu z nejnáročnějších scén filmu, která je ale na plátně ve výsledku jen pár vteřin.\nVizuálně zajímavá se ukázala být i herečka Klára Miklasová, kterou si vybral časopisu Playboy, aby pro březnové číslo nafotila pictorial.\nFilm Daria má také svůj oficiální soundtrack, který si diváci mohou poslechnout na Spotify. Kromě Miloše Novotného nebo Michala Skořepy uslyší i Gabrielu Gunčíkovou. K songu Life Miloše Novotného dokonce vznikl i videoklip, který se natáčel na lokacích filmu a je i dopněn filmovými záběry.\nMystery thriller s kriminálními prvky Daria je v kinech od 30. ledna 2020. Producentem je společnost Europe DMT Production Michala Theera, distributorem společnost Bontonfilm.


24. leden 2016 | 22.15 |\nPřátelé, kamarádi. Chce se mi říct "bratři a sestry", pokud to není moc patetické... Je mi hrozně. Mám dotaz - zažíváte občas to co já? Když už čtu toho dne třeba padesátej článek na téma "uprdlíci", najednou se zastavím a napadne mě: "Je tohle všechno pravda? Není to nějakej sen? Opravdu je Evropa v takovým hajzlu a srabu? Je vůbec reálný, aby ve "vyspělých" Evropských státech dostala svoboda slova takhle na prdel?\nKoukám z okna, a ať se podívám na sever nebo na západ, říkám si "tímhle směrem, několik set kilometrů ode mě, sedí doma obyvatel Evropského státu, který žije uprostřed pekla páchaného jednou psychicky chorou krávou, je nešťastnej, bojí se o dítě, A NESMÍ O SVÉM STRACHU PROMLUVIT!!! Nesmí pojmenovat do očí bijící pravdu, která se kolem jeho životního prostoru stahuje"\nMyslím na něj a nejsem schopen uvěřit, že se to děje. Že už si tak zvyknul na ty odporné, nejhorší nadávky jako rasista, fašista, extremista, islamofob, xenofob... a ani se už neurazí, že ho tak někdo označil... jen si donekonečna dává pozor, aby ten děs, který cítí, nevyslovil, aby mluvil korektně, aby mu to někde neujelo.\nIkdyž ti banda černejch primitivů sere do bazénu, honí si ve vířivce ocas, lezou do dámských sprch, v bazénu jim sahaj mezi nohy... ONI POŘÁD POD HROZBOU TRESTU MUSÍ MLČET!!!\nZvrácená "lidskoprávní" zdegenerovaná organizace číhá na každý projev nesouhlasu, a ikdyž je ředitelství bazénu chce vystavit jen mírnému poučení o "nevhodnosti" takového chování, okamžitě začnou vřeštět o jejich PRÁVECH??!!!\nS povzdechem si pomyslí jen něco pro sebe, když se s týdenním zpožděním dozví, že "unikla" zpráva, která už se nepodařila ututlat, o Kolínských a dalších Silvestrovských nehorázných útocích na ženy. Má matnou představu, kolik ta zvěř denně znásilní dívek, skoro ještě dětí, strašným, skupinovým, mnohohodinovým způsobem... ví, že ofiko statistiky jsou jen malou částí... A všeho je jen víc, víc, VÍÍÍC!!!\nDo hajzlu, je vůbec možný, že se tohle děje? Dívám se z okna... 800 km tímhle směrem možná sedí maminka, která nemůže usnout, tak šla pohladit do postýlky osmiletou holčičku. Zítra je sobota, pak neděle, dá na ni pozor. Ale v pondělí bude muset do školy. Půjde zas kolem toho "uprchlického centra". Má jít radši s ní? Co když ji obviní z rasismu, pokud se na holčičku bude dlouze dívat černá tlama se slinama u huby, a maminka to nevydrží a na ulici mu vynadá špatným slovem?! Seberou jí dítě za projev nenávisti, jak tím pořád vyhrožujou??!!\nPřátelé, jak se tohle mohlo stát? Opravdu se z té krásné, veselé Evropy stalo toto? Lze tomu uvěřit? Jak k tomu mohlo dojít?


Z ubytovny v pražských Kobylisích budou byty pro seniory – Novinky.cz\nBudovy bývalé ubytovny se během roku promění na komplex asistovaného bydlení pro seniory.\nFOTO: Vizualizace Atkins a Langford Development\nstředa 31. října 2012, 5:59\nPodle šetření, které prováděl Český statistický úřad v loňském roce, v Praze žije více než dvě stě tisíc obyvatel ve věku nad 65 let. Pro ty se v metropoli objevují nové alternativy bydlení, které nabízejí i služby speciálně určené právě seniorům. Jeden takový projekt by se měl na začátku roku 2014 otevřít jen pár kroků od stanice metra Kobylisy.\n„Ve dvou budovách bývalé ubytovny vzniknou bytové jednotky 1+kk a 2+kk. V hlavní budově bude fungovat také lékař, gerontolog, psycholog, rehabilitační personál nebo restaurace a další služby. Rezidence Rosa se současně stane otevřeným místem se sociálním a společenským centrem, kulturním programem i zájmovými aktivitami, které využijí jak residenti, tak senioři z okolí,“ říká za tvůrce projektu rezidence Rosa Anna Ježková ze společnosti Atkins a Langford Development.\nBudovy bývalé ubytovny na Střelničné ulici v Praze 8\nPéči o seniory zajistí partner tohoto projektu Český červený kříž. „Senior, který využije takovéhoto způsobu bydlení, nebude mít podle mého názoru pocit, že je v nějakém ústavu, naopak bude mít svou vlastní jednotku a přitom o něj bude postaráno a nebude sám. Tento způsob péče o seniory se osvědčuje v zahraničí,“ komentuje projekt Josef Konečný, ředitel Úřadu Českého červeného kříže. Se stavbou projektu, který vyjde celkově na 115 miliónů korun, se začne v lednu 2013 a za rok by mělo být hotovo. Dům s asistovaným bydlením bude podle svých tvůrců prvním domyšleným projektem tohoto typu v Česku.\n„Byty se budou vybavovat s ohledem na jejich budoucí obyvatele. Klademe důraz na bezbariérové přístupy, viditelné orientační body, protiskluzové podlahy. Domy mají své společenské místnosti a jsou pod kamerovým dohledem. V hlavní budově bude přítomna 24 hodin denně služba a v dosahu připravení zdravotníci. Projekt je včetně speciálních elektronických zařízení pro seniory a nadstandardních služeb promyšlený do detailů,“ řekl Právu Martin Havrda, zastupující obecně prospěšnou společnost Bezpečný život.\nK nastěhování bude celkem 108 bytů. Zájemci však musí počítat s tím, že je čeká více než dvousettisícový výdaj.\n„Aby naši budoucí klienti stvrdili svůj zájem, zaplatí rezervační poplatek ve výši 20 000 korun. V okamžiku nastěhování do bytu uhradí 200 000 korun, které poslouží jako kauce. Následně pak zaplatí měsíční nájemné včetně veškerých rezidenčních služeb, které se bude pohybovat od 15 tisíc korun, podle velikosti bytu,“ sdělila redakci Ježková s tím, že pokud nájemce zemře, bude jeho kauce vrácena rodině, nebo může být byt znovu obsazen někým jiným z rodiny či známých.\nPřestože tento způsob ubytování není zdaleka levnou záležitostí, zvláště s přihlédnutím k výši důchodů v Česku, autoři projektu věří, že zájem bude velký.\n„Už takhle s předstihem nás zkontaktovala asi desítka zájemců. Počítáme, že našimi klienty budou normální čeští senioři ze středního segmentu, kteří jsou částečně finančně zajištěni vlastnictvím například nějaké nemovitosti nebo jim pomáhají jejich děti,“ odhaduje zázemí budoucích obyvatel Rosy Ježková.


Když dron vašeho souseda přijde na neohlášenou návštěvu\nČíst 11918 krát\nKdyž dron vašeho souseda přijde na neohlášenou návštěvu\tDoporučený\nDrony, ochrana soukromí a s tím související legislativa jsou ve vyspělých státech stále frekventovanějším tématem a vedle nadšenců pro létání se formuje i silná skupina odpůrců těchto strojů. Přinášíme překlad zajímavého článku Nicka Biltona z New York Times a k němu komentář týkající se českých podmínek.\nJako sloupkař specializovaný na technologie často píši o svých vlastních zkušenostech. Ale to, co se mi stalo minulý týden, vypadalo poněkud neskutečně.\nZačalo to ve čtvrtek, když jsem psal o rozporech, které mohou vyvolat drony mezi sousedy. Většinou se to přihodí takhle: soused má nový dron (obvykle v souvislosti s Vánocemi) a nejdřív začne létat na svém dvorku. Pak samozřejmě sem tam přeletí i nad pozemkem jiného souseda. A ten se naštve - tím spíš, že většina dronů pro rekreační létání je vybavena kamerami.\nHlášek o takových případech jsou plné sociální sítě: "Můj soused létá kolem mého okna a sleduje mě," objevilo se nedávno na Twitteru. "Přitom se mnou doteď nepromluvil ani slovo."\nAle někdy dojde i na pěsti nebo ještě horší věci.\nV roce 2014 byl uvězněn dvaatřicetiletý muž z Lower Township (New Jersey), když sestřelil sousedův dron letící nad jeho pozemkem. Byl obžalován z těžkého zločinu a hrozilo mu až deset let vězení.\nLoni v červenci sedmačtyřicetiletý William Merideth z Louisville v Kentucky sestřelil sousedův dron, protože údajně sledoval jeho šestnáctiletou dceru, když se slunila u bazénu. Byl uvězněn, soudce ho ale později osvobodil s tím, že na to měl právo.\nPan Merideth se pak stal něčím na způsob mluvčího nepřátel dronů; sám sebe označuje za zabijáka dronů. "Podle mě eistují pouze dva druhy špatných lidí, prozradil Merideth reportérovi listu The Washington Post. "Jsou to liberálové, kteří nám upírají právo vlastnit zbraň a majitelé dronů."\nKdyž jsem to četl poprvé, bylo mi nešťastného majitele malé helikoptéry líto, a postup jeho souseda mi připadal hrubý a neurvalý. Ale pak se mi stalo něco podobného.\nSeděl jsem zrovna ve své domácí pracovně a psal článek o sousedských trápeních s drony, když jsem zvenku uslyšel podivné bzučení. Podíval jsem se tam, a viděl že asi tak 7 metrů od mého okna se vznáší černý dron a civí na mě svou kamerou.\nNejdřív mě to znepokojilo: někdo mě špehuje. Ale když jsem o tom přemýšlel víc, docházel jsem postupně k opačnému názoru - možná i proto, že díky bezpečnostním kamerám a internetovým vyhledávačům vlastně už jsme na neustálý dohled navyklí. Uvědomil jsem si, že není tak velký rozdíl mezi dronem vznášejícím se kus od mého okna a chlapíkem co se dívá dalekohledem z protějšího chodníku - jeden i druhý mohou zírat do mé pracovny.\nMožná je to ale menšinový názor, proto jsem se zeptal i manželky, co si o tom myslí. Trochu jí to rozrušilo a uvažovala, že si koupí pušku, aby mohla sousedův dron sestřelit, až se objeví za oknem koupelny. Tvrdila, že mezi člověkem s dalekohledem a dronem je podstatný rozdíl, protože dron může zaujmout výhodnější pozorovací pozici.\nDo nebe i do pekla\nAsi by nás ale nemělo překvapit, že právo na technologické aspekty problému nebere ohled. Roku 2013 Congressional Research Service, legislativní pobočka Kongresové knihovny zveřejnila zprávu nazvanou "Začlenění dronů do vnitrostátního letového prostoru: vybrané právní otázky" (Integration of Drones Into Domestic Airspace: Selected Legal Issues), která varuje před tím, že mohou být zneužity k pronásledování, obtěžování, voyeurství a odposlouchávání. Zpráva ale současně také říká, že "určení, kdy dron neoprávněně vniká na něčí majetek, může být mimořádně obtížné."\nV některých případech se nejspíš bude vycházet z podobných dřívějších případů, v nichž hrají roli jiné technologie. Roku 1990 článek v New York Times řešil problém, že lidé si dalekohledy nekupují ani tak kvůli pozorování hvězd, jako spíš pro pozorování sousedů (a sousedek). Dotázaný prodavač na to reagoval slovy: "Neprodáváme morálku, ale dalekohledy." A policie na problém reagovala doporučením zatahovat žaluzie.\nPořád ale ještě zůstává ve hře argument mé manželky tvrdící, že dron může využít i takové otvory, které jiné technologie nemohou.\nKontaktoval jsem proto Briana Farkase, právníka newyorské právnické kanceláře Goetz Fitzpatrick, který napsal publikaci o dronech a právu. Upozornil mě na starý britský zákon známý jako "ad coelum et ad inferos" (do nebe i do pekla), který vlastníkovi přiznává práva na vše, co se nachází nad i pod jeho pozemkem. Jenže to už dnes většinou neplatí. Upozornil mě také na to, že v některých státech se bere za kriminální akt i létání dronu u okna. Zpráva Congressional Research Service ale je dost mlhavá, proto Kongres v současnosti pracuje na přípravě zákona, který bude regulovat provoz rekreačních dronů. Očekává se, že jeho součástí bude také ochrana soukromí, včetně práv majitelů domů.\nNež k tomu dojde, mám tu jeden typ, pro ty, kdo touží sestřelovat drony, ale nechtějí do vězení: skupina odborníku z Michigan Technological University vyvinula "lapač dronů", který stroj chytí do sítě a nepoškodí.\nA nebo můžete udělat to, co já: počkat pár vteřin, až to souseda omrzí a odletí někam jinam.\nnytimes.com, 27. 1. 2016\nKomentář: a co v Česku?\nTak masové nálety dronů jako v USA u nás nejspíš nehrozí, už proto, že stroje, které dokáží věci popisované v článku, jsou pořádně drahé. Nicméně podobné problémy tu nejspíš dříve nebo později budou - jako důkaz stačí pročíst diskusi na Novinkách pod články o dronech v zahraničí. Z tónu i slovníku je zřejmé, že touha "sejmout dron" u nás bude velká, i když nebude pramenit ani tak z obavy o soukromí, jako spíš ze závisti.\nDalším českým "špecifíkem" s nímž musí provozovatel počítat v roli zabijáka dronů, jsou takzvaní lidoví myslivci, pro něž mohou být tyto stroje stejně vítaným cílem jako psi a kočky (o záměnách spolumyslivců s divočákem - tedy v tomto případě drona s dravcem ani nemluvě).\nVe všech těchto případech ovšem platí právo chránící majetek - a tady leckdy jde o pěti až šesticiferné částky, mohou být tresty vysoké. O to vyšší, že použití i legálně držené zbraně je legislativně přísně ošetřeno a sestřelování dronů se do něj nevejde. Střelci nejspíš bude v nejlepším případě hrozit odejmutí zbrojního pasu.\nMomentálně u nás regulace dronů vychází ze zákona č. 49/1997 Sb o civilním letectví a dalších předpisů - z nichž ovšem vyplývá, že dron s hmotností pod 20 kg není letadlo, ale model letadla. To sice znamená, že zmíněný zákon a předpisy jsou pro provozovatele dronu pouhým doporučením, současně ale s takovým strojem vlastně nelze provozovat výdělečnou činnost. Z toho a mnoha dalších věcí vyplývá, že současná legislativa zaostává za skutečností a očekává se vznik nové.\nZe zásady "do nebe i do pekla" je zřejmé, že článek vznikl v anglosaském prostředí, které má úplně jiné pojetím práva než kontinentální Evropa obecně a postkomunistická Evropa zvlášť. S trochou nadsázky můžeme říct, že kontinentální právo vychází z feudálního, kdy občan už není majetkem vrchnosti, ale státu. Dá se proto předpokládat, že nová legislativa bude ohledně omezení provozovatelů dronů přísnější než v USA, současně ale s menším důrazem na ochranu soukromí a majetku.\nJak to bude ve skutečnosti, nevíme - ale ohleduplností a slušností při provozování dronů můžeme přispět k tomu, aby vztah veřejnosti k těmto strojům nebyl nepříznivý a nevytvářela se tak atmosféra podporující vznik drakonických zákonů.\nSituaci samozřejmě budeme i nadále sledovat a o aktuálním stavu na těchto stránkách informovat.\nJan A. Novák, 30. 1. 2016\nNaposledy změněnosobota, 30 leden 2016 16:47\nVíce z této kategorie: Žaloba za sestřelení dronu u nejvyššího soudu v USA »\n29-02-2016 Hits:144224 Legislativa Vítek Novák\n05-08-2016 Hits:47352 Začínáme Vítek Novák\n09-10-2016 Hits:19947 Testy a recenze Jan A. Novák\n16-04-2016 Hits:19934 Začínáme Jan A. Novák


Sunbeam | Katalog motocyklů a motokatalog na Motorkáři.cz\nÚvod sekce MotokatalogSunbeam +Vložit technické údaje Nápověda\nPodobně jako jiné anglické značky má i Sunbeam své kořeny hluboko v předminulém století ve výrobě jízdních kol, k nimž byl později přidán pohon. Právě díky typické konstrukci motoru a osobitě jednoduchému vzhledu se Sunbeam po celé roky své existence odlišoval od ostatních. Tento "motocykl gentlemanů" se nikdy nesnažil být co nejmodernější, vždy však nabízel spolehlivost a kvalitu, velké množství doplňků a v neposlední řadě příjemnou jízdu a oku lahodící vzhled. V meziválečné době sklízely Sunbeamy mnoho sportovních vavřínů a dnes představují konstrukčně a designově jedinečné stroje z dob, kdy byl motorismus ještě v plenkách.\nU zrodu značky Sunbeam stál John Marston, který se narodil roku 1836 v anglickém městě Ludlow ve farmářské rodině. Když mu bylo patnáct, rodiče jej poslali do Wolwerhamptonu, kde se vyučil lakýrníkem a pak založil vlastní lakýrnickou firmu.\nPůvodně se zaměřoval na nábytek, ale postupně se v jeho lakýrnické dílně začala čím dál tím více objevovat jízdní kola, která zažívala ve druhé půli devatenáctého století rychlý rozvoj a získávala velkou popularitu mezi všemi vrstvami. Johna cyklistika chytla hned zpočátku a kromě lakování prováděl i různé opravy a úpravy kol. Brzy si uvědomil, že se bicykly se stávají výnosnou záležitostí a rozhodl se, že i on bude vyrábět vlastní kola.\nRoku 1877 se tak pustil pustil do výroby bicyklů, které na návrh své ženy Ellen pojmenoval Sunbeam („sluneční paprsek“). Dílnu na Paul Street pak pojmenoval příznačně Sunbeamland. Marstonova kola se od začátku setkala s velkým úspěchem a záhy patřila mezi nejlepší na britském trhu. Mimo jiné se uvádí, že jako jeden z prvních zavedl nové prvky jako celozakrytý řetěz nebo přehazovačku. Kola Sunbeam byla sice dražší, zato však kvalitní a konstrukčně vyspělá a údajně až do druhé světové války platila za nejlepší na britském trhu. Ale jak už to tak na začátku minulého století chodilo, od bicyklu byl jen krůček k motorce.\nZačátkem dvacátého století popularita jízdních kol začala poněkud upadat. Obyčejné šlapací kolo už měl tehdy kdekdo, ale snem všech konstruktérů (a také upocených cyklistů) bylo kolo poháněné motorem, takové, na němž by se jenom sedělo a jelo. A tak se i Sunbeam pustil do pokusů s motorizací bicyklů. Na tomto místě se sluší zmínit, že sám John Marston se dost vymyká z řady zakladatelů velkých motocyklových značek. Celý život byl totiž zapřísáhlým cyklistou a motorky neměl vůbec rád, považoval je totiž za krajně nebezpečné a nikdy v životě na žádné nejel. John dokonce ani neřídil auto na kole jezdil, jak jen to šlo. V této době už byl John ředitelem velké prosperující společnosti a značka Sunbeam měla pevné místo na britském trhu. Marston se stal nejen úspěšným byznysmenem, ale také politikem (mimo jiné byl starostou Wolverhamptonu). Běžný chod firmy přenechával svým zástupcům (hlavně synu Rolandovi) a sám rozhodoval jen o těch nejzásadnějších záležitostech. Když za ním přišli konstruktéři s návrhem experimentovat s motorizací bicyklů, John jejich nápadům sice příliš nevěřil, přesto jim však dal svolení a samozřejmě nezbytné prostředky. „Tak skvěle prosperující firma přece nemůže nějakými nevinnými experimenty nic ztratit, a třeba z toho nakonec i něco bude…“, říkal si snad pan majitel. V Sunbeamlandu se tak na začátku nového století čile začalo s vývojem motorizovaných vozidel, vedle motorek se totiž předmětem vývoje staly také automobily, které později vytvořily vedle motorek neméně slavnou kapitolu historie Sunbeamu.\nMotorky však neměly zpočátku v Sunbeamlandu na růžích ustláno. První prototypy v letech 1903-1904 se vůbec nepovedly, provázely je velké technické potíže a když se při zkušební jízdě dokonce jeden konstruktér zabil, zakázal rozzlobený John jejich vývoj. Později toho ale litoval, neboť viděl, jak se ostatní konkurenčí značky, i přes prvotní nezdary, během několika let vcelku úspěšně přeorientovaly od kol k motorkám. Motocyklový trh ukrýval dosud netušený potenciál, a tak dal John Marston na stará kolena v roce 1912 (bylo mu už 76 let) výrobě motorek definitivně zelenou.\nO první motocykly Sunbeam se zasloužila konstruktérská dvojice John Greenwood a Harry Stevens. Greenwood se vyučil v továrně Rover a pak začínal u společnosti JAP, což byla v té době světová jednička ve výrobě motocyklových motorů. Stevens zase stál u zrodu motorů AJS. Harry roku 1912 zkonstruoval čtyřdobý jednoválec SV o objemu 349 ccm a výkonu 2,75 koně, který měl dvoustupňovou převodovku a před motorem vpředu umístěné magneto. John Greenwood jeho koncept vylepšil posunutím magneta za motor a motocykl doplnil sekundárním řetězem Renold, který se pohyboval v uzavřeném krytu s olejovou lázní a napojoval se na zadní dělenou hřídel Sharp. Trubka výfuku vedla pod motor do tlumiče tehdy populárního typu pepperpot („pepřenka“-tlumič tvořilo několik za sebou poskládaných děrovaných přepážek), který dodával motocyklu charakteristický praskavý zvuk. Další motor už měl větší obsah (500 ccm), čímž se výkon zvýšil na 3,5 koně. Celý stroj byl černě lakován a jen na nádrži se ve zlatém rámečku objevoval nápis „The Sunbeam“. Tyto stroje měly díky relativně lehkým a výkonným motorům a jednoduché konstrukci téměř okamžitě soutěžní úspěchy. Už na podzim 1912 získaly Sunbeamy dvě zlaté medaile v závodě Londýn-Exeter-Londýn a osvědčená značka kol se tak rychle etablovala i mezi motocykly. Jednoválec SV o objemu 500 ccm se pak na dlouho dobu stal hlavním pohonnou jednotkou motocyklů Sunbeam. Od roku 1914 se Sunbeamy navíc objevovaly se sajdkárou.\nNa modelu z roku 1913 byly provedeny jen drobné změny, objevilo se známé černé lakování se zlatými linkami. V červnu byl uveden motocykl o výkonu 6 koní s 750 ccm dvouválcem JAP. Tento motor se osvědčil a tak spojení značky Sunbeam s motory JAP vydrželo celých deset let. Stroj měl třírychlostní převodovku a na zadním kole byla opět použita dělená hřídel Sharp. Jako jeden z prvních motocyklů pak Sunbeam nabídl praktickou novinku v podobě děleného zadního blatníku, který při vyklopení zadní části umožňoval velmi snadné vyjmutí či výměnu zadního kola. Ve spojení se sajdkárou byly dvouválcové stroje označovány také jako Sunbeam Gloria, na počest Marstonovy vnučky Glorie, která se toho roku narodila.\nStroje Sunbeam se účastnily mnoha sportovních podniků. Především konstruktér John Greenwood pro svou značku získávalispoustu vavřínů. Také další jezdci v barvách Sunbeamu, jako např. Tommy De La Hay nebo Howard Davies, se brzy stali populárními a úspěšnými závodníky. V létě 1913 vyjely Sunbeamy v rámci propagační akce na tři hory: 6. června na waleský Snowdon, 13. července na skotský Ben Nevis a později dobyly ještě vrchol Mount Tosari na Jávě, čímž získala společnost značnou publicitu. Pokračovaly i úspěchy na sportovním poli. Tommy De La Hay a John Greenwood na dvouválci zvítězili ve vytrvalostním závodu Midland Reliability Trial 1914, zatímco bratři Vernon a Joe Dudleyové a Charlie Nokes obsadili další místa na jednoválcových modelech. Nejlepšího výsledku dosáhl před první světovou válkou Howard Davies, jenž se podělil o druhé místo v závodu Senior TT na ostrově Man a hlavně díky němu Sunbeam získal týmovou trofej.\nNa začátku první světové války musel Sunbeam vyrábět stroje pro armádu. Zprvu dodávané dvouválce (převážně značky JAP) byly zdokonaleny a vybaveny lepším magnetovým zapalováním. Nová převodovka měla stálý záběr ozubených kol a palivová nádrž byla rozdělena na tři oddělené části: jedna na benzín, druhá na olej a třetí obsahovala mazací tuk. Stroje byly lakovány do matné zelené barvy s černými linkami a zlatým nápisem.\nV roce 1915 bylo kvůli dodávkám pro britskou armádu stále těžší získat motory JAP. Sunbeam tedy začal osazovat armádní stroje svým vlastním pohonem. Vznikl tak první kompletní motor značky Sunbeam, který byl později během války dodáván také do Francie, Ruska a Itálie, kde byl montován do různých motocyklů tamních armád. Nový motor byl o rok později, na základě požadavků carské armády, ještě vylepšen použitím licenční konstrukce ze švýcarských motorů MAG o objemu 996 ccm, aby tak získal vyšší výkon osmi koní, který se bezezbytku využil také při provozu s robustní opancéřovanou sajdkárou vyzbrojenou těžkým kulometem. První modely však díky masivní konstrukci trpěly častými prasklinami rámu, a proto byla brzy montována moderní vidlice Brampton Biflex. Vojenské motocykly Sunbeam (někdy pod označením WD-„War Department“) se pro svou průchodnost terénem na bitevním poli dobře osvědčily a sajdkáry se ke konci války vyráběly i v několika dalších úpravách (kromě pancéřované verze se vyráběly také patrové sanitní vozíky pro přepravu několika nosítek s raněnými). Jak ale bohužel uvádějí internetové zdroje, do dnešního dne se zřejmě žádná vojenská sajdkára Sunbeam nedochovala.\nRok 1918 znamenal pro Johna Marstona tragédii. Jeho třetí syn, Roland, v březnu náhle zemřel. Celý život byl vychováván jako otcův nástupce a jeho smrt otřásla nejen rodinou, ale také celým Sunbeamem. Ztráta syna byla pro Johna příliš velkou ranou, a tak, aby nebylo tragédií dost, zemřel John druhý den po Rollandově pohřbu. Jeho žena Ellen, která manžela i syna celý život podporovala a často bývala posledním poradcem v jejich rozhodování, oba následovala jen o šest týdnů později. Společnost musel v nelehkých chvílích převzít nejstarší syn, Charles Marston.\n11. listopadu 1918 bylo podepsáno příměří a boje na frontách skončily. Britská vláda proto okamžitě zrušila veškeré nasmlouvané vojenské objednávky, čímž Sunbeam ztratil výnosné odbytiště a musel se uchýlit k propouštění dělníků. Továrna se tak několikrát ocitla ve stávce, kterou podporovali také dřívější zaměstnanci továrny, kteří se po návratu z fronty nedočkali své původní pozice. Nejstarší syn Johna Marstona, Charles, byl hlavou firmy Villiers, což byl vysoce výdělečný, rychle expandující závod. Když měl Charles po smrti svého otce převzít firmu, zůstal raději u Villiersu a značku Sunbeam odprodal konsorciu výrobců válečného materiálu, kteří během války zbohatli a hledali způsob, jak investovat své peníze. Koncern Sunbeam se totiž zabýval nejen výrobou motocyklů, ale stále pokračoval v produkci jízdních kol, ve které patřil na světovou špičku. Po válce se také rozjížděla ve velkém výroba automobilů, a tak Sunbeam rychle vytvořil jeden z největších britských koncernů. Charles Marston však ve svých plánech už s motorkami Sunbeam nepočítal a zavedenou značku tedy raději prodal konsorciu několika průmyslníků. Vláda však roku 1919 zrušila předchozí daňové úlevy pro vojenskou výrobu (zahrnující i motocykly) , která tím už definitivně přestala vynášet. Konsorcium zkrachovalo a Sunbeam opět změnil majitele. Nakonec se tedy roku 1919 stal součástí společnosti Nobel Industries Ltd.\nSunbeam se snažil výrobu co nejrychleji oživit a po válce roku 1919 rychle vydal nový katalog, jenž obsahoval nový sportovní model s půllitrovým jednoválcem o výkonu tři a půl koně. V nabídce byl i model s označením Standard. Představen byl poté také motocykl o výkonu osmi koní s dvouválcovým litrovým motorem JAP, který vycházel z předešlého vojenského Sunbeamu. Dvouválcový JAP se v Sunbeamech objevoval až do roku 1924, stejně jako jednoválcový půllitr. To byly dva základní typy motorů, kterými Sunbeam pokryl potřeby tehdejšího trhu. Oblíbené (a levnější) pětistovkové motocykly potom byly nepravidelně a v malých sériích různě upravovány, jak dokazují názvy Standard, Semi-Sporting, Sporting nebo Light-Solo. Tyto modely, lišící se většinou jen vybavením (např. sportovní nebo cestovní řidítka, větší či menší blatníky, nosič, světlomet, rychloměr), byly dobovým motoristickým tiskem považovány za nejhezčí motocykly na tehdejších silnicích, neboť v sobě spojovaly „účelnou jednoduchost a oku lahodící harmonii všech částí stroje“, jak je možné se dočíst v testu z roku 1920. Motocykly Sunbeam byly označovány za „motocykly gentlemanů“ či přímo za „jednostopé Rolls-Royce“ (toto přirovnání bylo v oblibě i o několik let později, když si titul „Rolls-Royce mezi motocykly“ vysloužily stroje značky Brough Superior…). Ačkoliv motorky Sunbeam patřily zejména na počátku dvacátých let mezi absolutní světovou špičku, společnosti nepřinesly příliš obchodních úspěchů. Poválečná krize prodeji příliš nepřála a Sunbeamy patřily svou cenou (samozřejmě ale také kvalitou) do vyšších cenových kategorií. Zákazníci tak v prvních poválečných letech sahali raději po levnějších a starších strojích, které byly na základě mezinárodních smluv o omezování armád v rámci washingtonsko-versailleského uspořádání poválečného světa vyřazovány z armády.\nNaproti tomu na sportovním poli sklízel Sunbeam, jak už u něj ostatně bylo obvyklé, spoustu úspěchů a závodní výsledky tuto značku proslavovaly. Hned po válce v roce 1919 se znovu rozběhly motocyklové soutěže. Společnost nasazovala své stroje do mnoha různých závodů a její stroje se často umísťovaly na nejvyšších stupních. Především zkušení jezdci Tommy De La Hay a John Greenwood získali v první poválečné sezóně několik titulů v různých britských soutěžích. Sunbeam tak opět dokazoval, že jeho motocykly jsou na závodních okruzích stále jedněmi z nejlepších.\nPro rok 1920 byla připraveno několik úprav. Nové stroje měly pevnou lisovanou přední vidlici, jež byla vylepšena o progresivní centrální pružinu. Ta se v budoucnu měla stát, vedle typického motoru SV, jedním z výrazných designových prvků meziválečných Sunbeamů. Na jednoválcovém modelu bylo představeno nové a větší žebrování válce, které výrazně zlepšovalo chlazení a celkovou výdrž a spolehlivost motoru. Výrazným krokem vpřed bylo také použití bubnových brzd na obou kolech. Zároveň bylo vyřešeno uložení kol tak, aby bylo jejich vyjmutí a výměna jednodušší a rychlejší. Při tehdejší kvalitě cest i plášťů totiž bylo píchnutí nebo prasknutí duše dost obvyklou poruchou a nebylo nic protivnějšího, než se kdesi v pustině složitě mořit s výměnou duše. Tyto modernizované motocykly pak daly základ strojům, které pro Sunbeam získaly v roce 1920 první triumf v TT na ostrově Man, když Tommy De La Hay zvítězil v závodu Senior Race (dosáhl tehdy průměrné rychlosti 83,3 km/h), W. R. Brown byl třetí a George Dance zajel nejrychlejší kolo s průměrnou rychlostí 90,2 km/h. Na dobové poměry to byly skutečně vysoké hodnoty a tyto úspěchy jen podtrhly charakteristické rysy motocyklů Sunbeam – vyváženou kombinaci výkonnosti, spolehlivosti a odolnosti, nabízené v podobě lehkého ovladatelného stroje.\nVe dvacátých letech byly kromě cestovních závodů velmi oblíbenou formou motocyklového sportu také soutěže ve sprintu. George Dance si vybudoval vynikající pověst s jednoválcovými Sunbeamy s klasickým motorem SV. Zejména vysokozdvihový půllitr (se zdvihem 105,5 mm!),posbíral několik trofejí.. V roce 1921 stanovil George Dance na dráze v Brooklands (tehdy jeden z nejmodernějších okruhů) rekord, když na letmém kilometru dosáhl s půllitrem úctihodných 151 km/h. Závodní Sunbeam TT Longstroke 492 ccm platil na začátku dvacátých let za jeden z nejrychlejších motocyklů světa. Lehký a výkonný model získal velkou popularitu mezi motoristickou veřejností a záhy po závodních úspěších se začal vyrábět také seriově ve sportovním provedení, nejprve pod označením Sunbeam TT Longstroke, od roku 1924 pak jako Sunbeam Model 6. Tento osobitý stroj se pro svou oblibu udržel ve výrobě až do roku 1930, kdy se dočkal několika větších úprav a dostal název Sunbeam Lion.\nJak již bylo zmíněno, ačkoliv Sunbeam po válce představil nové modernizované stroje, které patřily mezi nejlepší motocykly na trhu, na počátku dvacátých let se společnost začala potýkat s klesající prodejností a k tomu se přidávaly potíže s distribucí strojů. Řada dealerů Sunbeamu zkrachovala. Problémy sice s ustupující krizí odezněly a Sunbeam si našel nové distributory, zajímavostí však zůstává, že se v prvních poválečných letech Sunbeamy prodávaly převážně jako stavebnice a zákazníkům byly motocykly zasílány přímo ze Sunbeamlandu kompletně rozebrané ve dřevěné bedně. Návod a nářadí na montáž byly samozřejmě přiloženy. Jak je možné se přesvědčit na různých internetových burzách, tyto originální bedny je dnes mezi sběrately a fanoušky značky velkou legendou a ceněným artiklem, neboť se zachovaly už pouze v několika jednotlivých kusech.\nV roce 1922 se již zavedená pětistovka o výkonu 3,5 koně dočkala silnějšího sourozence, který se také inspiroval modelem TT Longstroke. Vznikl tak Sunbeam s motorem o objemu 600 ccm, později označovaný jako Sunbeam Model 7, který v sobě kombinoval sílu sportovního stroje a snadnou a pohodlnou jízdu cestovního modelu. Sedmička se v prakticky nezměněné podobě udržela ve výrobě ještě po celá třicátá léta, spolu se svým výše zmiňovaným půllitrovým sourozencem Model 6. Oba vysokozdvihové modely tak představují jeden z nejrozšířenějších meziválečných Sunbeamů.\nOkolo poloviny dvacátých let se hospodářská situace začala vylepšovat a nastával skutečný motocyklový boom. Sunbeam se tak rychle vyškrábal z červených čísel a začal prosperovat. V roce 1924 byla u Sunbeamu zavedena kompletně seriová výroba a s ní i nový systém číslování modelů. Naráz se tak objevilo jedenáct modelů (Sunbeam Model 1-11) s tradičními motory 500 a 600 ccm SV a přibyl také motor 350 ccm s (pro Sunbeam netradičním) rozvodem OHV. Objem 350 ccm se u některých Sunbeamů objevoval sporadicky již dříve (hlavně v závodních strojích slabších kategorií), ale teprve v roce 1924 byl nastálo zařazen do nabídky. Také použití rozvodu OHV bylo zcela nové.\nJe totiž zajímavostí, že až do roku 1924 byly veškeré motory Sunbeam konstruovány s rozvodem SV (rozvod postranními ventily). Ten dával motorům Sunbeam nejen typický a nezaměnitelný vzhled, zároveň byly díky němu také jednodušší a lehčí, což se projevovalo hlavně v závodech, ale i obecně lepší ovladatelností celého stroje. Nevýhoda motorů SV však spočívala v nedokonalém tvaru spalovacího prostoru, kde se část výkonu ztrácela, a motor byl tak relativně slabý. Proto se i u Sunbeamu postupně přecházelo na motory modernějších konstrukcí, s rozvodem OHV. Postranní ventily však napořád zůstaly doménou velkých motorů Sunbeam 500 a 600 ccm (Model 6 a 7, později řada Lion). Dodnes si příznivci a majitelé starých Sunbeamů říkají „SideValvers“, právě podle typické konstrukce motoru, kterou se značka Sunbeam vymykala. Charakteristický motor tak v tehdejší změti nejrůznějších značek a modelů mnoha výrobců jasně odlišoval Sunbeam od ostatních.\nObdobí okolo poloviny 20. let patří mezi skutečné „zlaté roky“ Sunbeamu. Neměly však mít dlouhého trvání, neboť ačkoliv značka prosperovala velice dobře, mateřský koncern Nobel Industries se ocital v problémech, které byly řešeny právě na úkor motocyklové výroby.\nV roce 1927 se společnost Nobel Industries kvůli finančním potížím sloučila firmou Brunner Mond Ltd. Vznikl obrovský konglomerát ICI (Imperial Chemical Industries), v němž se původní firma Sunbeam-John Marston Ltd. stala jen malou částí. Motocykly z Wolverhamptonu byly u ICI jen jakousi vedlejší produkcí, proto se jejich výroba přesunula do továrny Elms v ulici Penn Road, která zahájila činnost v roce 1928. Nový výrobní areál se rozprostíral na velké ploše a nabízel tak mnohem modernější prostředí, než stará hala na Paul Street. Probíhal tam vývoj, testování i výroba, byly zde kanceláře, sklady náhradních dílů i velká servisní hala a nechyběly ani reprezentační prostory v podobě společenského klubu, kde mohl majitel motocyklu relaxovat, zatímco na jeho stroji probíhal servis. Sunbeamu díky nové továrně svitla naděje, že se jeho výroba nyní roztočí do velkých obrátek. Když ale o dva roky později udeřila hospodářská krize, prodej motocyklů prudce poklesl a výroba tak byla naopak utlumena.\nJak ale bylo pro Sunbeam příznačné, i přes všechny obchodní obtíže se mu na sportovním poli dařilo prakticky neustále. V letech 1928-30 získal Sunbeam třikrát vítězství v TT na ostrově Man, když strůjcem všech tří ůspěchů byl Charlie „J. P.“ Dodson a na dalších místech mu zdatně sekundovali A. Bennet, A. Simcock, L. Arcangeli a F. Franconi.\nV roce 1929 Sunbeam konečně zavedl u většiny sedlovou nádrž, která se na motocyklech mnoha jiných značek objevovala již několik let. Nešlo pouze o technickou novinku, neboť tento typ nádrže dával nový vzhled celému motocyklu. Tou dobou byl v Británii obrovsky populární BSA Sloper a většina konkurence se mu snažila co se designu týče co nejvíc přiblížit. Nová nádrž umožnila jednodušší konstrukci horní části rámu, což se projevilo ve snížené hmotnosti celého motocyklu a tím pádem i v příznivějších jízdních vlastnostech. Podle dobových ohlasů trpěly motocykly se sedlovou nádrží daleko menšími vibracemi, které na celou konstrukci stroje přenášel vysokozdvihový jednoválec. Každý kilogram zbytečné hmoty navíc byl citelně znát. Sunbeamy nezapřely svůj původ v závodních odlehčených strojích a u zákazníků vždy bodovaly také právě díky nižší hmotnosti, která umožňovala lepší ovladatelnost stroje.\nJiž zmiňovaný oblíbený a výkonný vysokozdvihový půllitrový Model 6 Longstroke se dočkal několika inovativních úprav a podle jednoho ze symbolů koncernu ICI dostal název Lion. Na první pohled se Sunbeam Lion lišil zejména designem palivové nádrže. Dostal také nový výkonnější světlomet a zlepšenou konstrukci přední vidlice. Větší Model 7 (šestistovka) byl naproti tomu modernizován až roku 1933. Do té doby byl totiž během světové hospodářské krize nadále vyráběn s klasickou hranatou nádrží a bez jakýchkoliv vylepšení, díky čemuž se podařilo jeho cenu udržet co nejníž. Ač byl tedy Model 7 na začátku třicátých let již v podstatě zastaralou motorkou, její neupadající prodej držel Sunbeam nad rozbouřenými vodami hluboké krize.\nKrize nutila vyrábět menší stroje než dosud, a tak se Sunbeam vedle zastaralé šestistovky a drahého půllitru zaměřil na výrobu třistapadesátky, která byla levnější na pořízení i co se daní a různých dalších poplatků týče. V nabídce se tak vedle původních 350 ccm SV modelů z dvacátých let (Model 1, Model 2 a lehce inovovaný Model 8, respektive Model 80) objevil roku 1931 zcela nový Sunbeam Model 10 s motorem 350 ccm OHV, který zkonstruoval John Greenwood. Desítka se však příliš netrefila do vkusu zákazníků, kteří sice i přes drtivou hospodářskou krizi stále toužili po lehkých a pohodlných strojích, na jaké byli od Sunbeamu zvyklí, ovšem za co nejnižší cenu. Soudě dle dobových ohlasů a hodnocení v motoristických recenzích, skloubil v sobě moderní Model 10 všechny typické prvky, pro než byl Sunbeam oblíben-dostačující výkon, dobrou výbavu, pěkný vzhled a zároveň lehkost, pohodlí a dobré jízdní vlastnosti. Přesto však nebyla prodejní čísla nikterak závratná a ačkoliv „Desítka“ neznamenala pro společnost vyložený propadák (což se v době krize dalo považovat za dílčí úspěch), její prodej ale příliš nevynášel a tak se udržela ve výrobě pouhé dva roky, než byla ve své kubatuře 350 ccm nahrazena zavedeným a levnějším Modelem 8 starší koncepce SV.\nOkolo roku 1933 začala krize ustupovat. Společnost se snažila vrátit svou produkci do normálních kolejí. Všechny modely již dostaly čtyřstupňovou převodovku. Populární, ale již fatálně zastarávající Model 7 byl konečně modernizován po vzoru svého menšího kolegy Lionu a společně tak vytvořily ucelenou řad s tradičními vysokozdvihovými SV motory Sunbeam Lion ve variantách 500 a 600 ccm. Tyto stroje byly tradičně populární také v provedení se sajdkárou.\nV nabídce se také objevil Model 14 s motorem 250 ccm OHV, který vyšel z dřívějších třistapadesátek. Společnost tak chtěla zareagovat na vzrůstající oblibu menších motocyklů, které byly na trhu zdecimovaném světovou krizí mnohem výhodnějším artiklem, než velké a drahé stroje. Dvěstěpadesátka později vznikla ve dvou variantách: jako sportovní Model 14 Longstroke (s vyskokozdvihovým výkonným motorem OHV, v podstatě zmenšenina velkých Lionů) a jako Model 90 Little (malý lehký motocykl).\nRozšíření modelové nabídky ve třicátých letech však kýžené oživení nepřineslo, spíš naopak. Sunbeam se stále potácel v problémech, které mu světová hospodářská krize nastolila. Během ní ztratil oproti konkurenci těžce vydobyté pozice, neboť jeho modernizované motocykly (Lion, Model 10) se úspěchem příliš nesetkaly a tak šla společnost cestou nejmenšího odporu a soustředila se na výrobu zastaralých, ač levných strojů, které ale byly koncepčně daleko za úspěšnou konkurencí. Zatímco tak třeba BSA načasovala svůj famózní Sloper do doby těsně před krizi a ten jí pak celé těžké období pomohl přežít, aby se pak stala britskou jedničkou, Sunbeam přečkal krizi díky osvědčeným, levným, ale starým konstrukcím, na kterých po skončení krize, právě když bylo potřeba pustit se do výroby s novou razancí, už prostě nešlo stavět. Vývojem nových modernizovaných strojů, jejich nákladnou výrobou a rychlým rozšiřováním nabídky modelů v polovině 30. let se Sunbeam ekonomicky vyčerpal paradoxně mnohem více, než samotnou hospodářskou krizí. Společnost pomalu směřovala ke krachu a nedokázala ji už zachránit ani poměrně úspěšná výroba jízdních kol. Tak se roku 1937 představenstvo koncernu ICI rozhodlo výrobu motorek a kol prodat.\nSunbeam tak byl odkoupen společností Associated Motor Cycles (AMC), pod jejímiž křídly již byly úspěšné motocyklové značky Matchless a AJS. Sunbeamy dostaly nové značení svých modelů, jejichž kubatury byly co do variant značně omezeny. Udržela se pouze relativně oblíbená řada Lionů 500 a 600 s tradičním postranním válcem, zatímco modely OHV 250 a 350 ccm byly omezeny na základní typy (Sunbeam A23, A24, v letech 1938-39 pod písmeny B a C). Vývoj prakticky neprobíhal a výroba Sunbeamu postupně upadala. Koncern AMC využíval pozice, které Sunbeam na trhu stále ještě měl, pro prodej motorek svých dalších značek. Když pak roku 1939 Británie vstoupila do války a vláda od roku 1940 zavedla válečnou výrobu, přestaly se motocykly Sunbeam vyrábět úplně a nahradila je výroba nejrůznějších menších strojírenských součástek. AMC během války zejména díky slavnému Matchlessu G3L výborně prosperovala, Sunbeam však byl najednou jaksi nadbytečný a pro celý koncern představoval kouli u nohy. Tak byl Sunbeam roku 1943 prodán společnosti BSA.\nNa tomto místě by se mohlo zdát, že slavná historie Sunbeamu definitivně skončila. Po křídly BSA se zbytky produkce značky Sunbeamu přesunuly do malé továrny v provinčním městě Redditch. V Birminghamu se soustředili na výrobu munice, zbraní a především výborného vojenského motocyklu M20, a tak i u BSA byl Sunbeam jen chudý příbuzný, který vyráběl náhradní díly a některé dílčí součástky pro mateřskou společnost. V tomto závětří se ale nakonec Sunbeamu podařilo válku přežít.\nPo válce došlo k restrukturalizaci výroby celého koncernu. BSA se k upadajícímu Sunbeamu nezachovala vůbec macešsky, naopak výrazně podpořila jeho produkci. Po vítězství nad Německem totiž získaly firmy, které výraznou měrou podpořily válečné úsilí, za odměnu některé osvědčené německé technologie. BSA získala mimo jiné právo vyrábět kopie motocyklů BMW R75, slavných boxerů, na nichž chtěl Wehrmacht bleskově dobývat Evropu. Ještě v roce 1945 tak bylo rozhodnuto, že tyto motocykly se (ve značně upravené podobě) budou vyrábět právě v Redditchi, pod značkou Sunbeam. Vznikly tak konstrukčně neobvyklé stroje Sunbeam S7 a S8, díky nimž zdánlivě již mrtvá společnost přežila až do roku 1956. Tyto stroje, kterými se kapitola dějin Sunbeamu uzavírá, jsou natolik pozoruhodné, že jim bude na těchto stránkách věnován samostatný článek.\nAčkoliv se na přelomu padesátých a šedesátých let objevilo pod značkou BSA-Sunbeam ještě několik dvoutaktních skútrů, tyto malé motocykly již neměly s původní produkcí Sunbeamu zhola nic společného a samostatná značka Sunbeam tak roku 1957 definitivně zmizela z mapy motocyklového světa. Dodnes ale Sunbeamy ožívají ve vzpomínkách pamětníků a v dílnách sběratelů jako jedinečné a ušlechtilé stroje gentelmanů.\nVíce fotek v tomto článku.\nZaniklé značky: Sunbeam


Searchlight - PENDANTS 8149GO\nZávěsné svítidlo Pendants od firmy Searchlight. Tělo lampy je z kovu se zlatým vnitřkem stínítka. Lampa má moderní industriální design. Svítidlo neobsahuje světelný zdroj. LED žárovky si můžete koupit v našem eshopu.\nSearchlight PENDANTS 8149GO\nChróm, Čierna, Zlatá\nØ380 x 1500 mm\nPASHMINA 6xE14/40W, CHR/WHITE/CLEAR/OPAL\nLUSTY MDM-3027/1 W+COP\nSpecial Price 1 084 Kč\nSpecial Price 435 Kč\nARTOS COLOUR 2213


Jaromír Zemina životopis | Databáze knih\nZemina měl v čase dětství a dospívání umělecké vzory ve svém otci Otakarovi a ve starším bratranci Vladimíru Janouškovi. Později načerpal jako kreslíř nejvíc inspirace v tvorbě Ingrese, Degase a Picassa, z českých kreslířů 20. století měl nejblíže k Jiřímu Johnovi, o němž napsal monografii.\nZemina je znám především jako autor knih o výtvarném umění, české veřejnosti objevil například tvorbu Aléna Diviše. Svou první knihu vydal v roce 1963, jednalo se tehdy o studii Svět Jana Zrzavého. Po roce 1968 nemohl veřejně publikovat, nicméně napsal obsáhlou netradiční monografii o malíři a grafikovi Jiřím Johnovi, která vyšla poprvé v Odeonu až v roce 1988, podruhé v doplněném vydání roku 1992. Zajímavé a psychologicky poutavé jsou jeho eseje o Cézannovi a Velázquezovi, které nabízejí nevšední náhled na tyto malíře. Velmi blízký byl Zeminovi i český sochař Matyáš Braun, kterého blízce studoval skrze jeho dílo na Kuksu.\nV roce 2004 vyšla v nakladatelství Torst Zeminova kniha Z cest a cestiček, ve které zachytil svoje zážitky z cest z období posledních pětadvaceti let. Tato jeho kniha potvrzuje jeho jedinečný vztah k umění, kdy se na navštívené krajiny díval jako na umělecká díla, která obohacoval svým nevšedním cítěním barev a atmosféry. Zemina ve své knize rovněž popsal zážitky z galerií a setkání s výtvarnými díly, které ozvláštnil svou lyrickou poetikou a okouzlením.\nJaromír Zemina žije v Praze.\nZdroj životopisu: www.artmuseum.cz\nJaromír Zemina - knihy\nJindřich Prucha: malby a kresby z let 1907-1914 2003\nKnížka zimního času 2013\nVáclav Boštík (1913–2005) 2013\nOnufrius – Těkavé putování za jednou českou tradicí 2011\nZ cest a cestiček 2004\nAlén Diviš 2016\nCézannův ateliér 1995\nJiné texty 2000\nJiří John 1988\nSvět Jana Zrzavého 1963\nObrazové publikace Literatura česká Literatura naučná Pragensie Cestopisy a místopisy Fejetony, eseje Umění Poezie\nvýtvarné umění katalogy výstav


Babské rady na křečové žíly a metličky: Překvapivě funguje… | iReceptář.cz\nZdroj: Mr.Louis / Shutterstock\nMetličky a křečové žíly spoulu souvisejí\nKdyž se mi v mládí začaly objevovat popraskané žilky na nohou, nijak mě to nepřekvapilo. Na metličky trpí všechny ženy z maminčiny strany rodiny. Jenže je vždy považovaly jen za kosmetickou vadu. Bohužel dnes již víme, že nedostatečná elasticita žilek je důvodem k tvorbě metliček i křečových žil a ty spolu úzce souvisí. Metličky jsou v podstatě nejlehčím stádiem křečových žil, ale neznamená to nutně, že dojde až na nejvážnější formu. Pro zpomalení jejich tvorby můžete používat léky, krémy na nohy či stahovací punčochy. Důležitý je také zdravý životní styl a dostatek pohybu.\nPokud trpíte na křečové žíly, začněte se více hýbat. Dlouhé stání a sezení vše jen zhoršuje. Zdroj: Shutterstock.com\nVšichni víme, že přírodní léčitelství, bylinné terapie či alternativní medicína nezaručí stoprocentní úspěch, ale za vyzkoušení stojí. Navíc metličky i křečové žíly můžete „léčit“ obyčejnými kuchyňskými ingrediencemi. Vyzkoušejte, co s popraskanými a deformovanými žilkami udělají ocet, rajčata, jíl, med či chmel.\nNa metličky i křečové žíly vyzkoušejte rajčata a ocet\nPokud máte vlastní rajčata, můžete vyzkoušet potírání postižených míst rozkrojeným rajčetem. Doporučuje se především použití zelená nebo nezralá rajčata. Stejně tak můžete kůži potírat jablečným octem, anebo tyto dvě ingredience zkombinovat. Pro výrobu tinktury na postižené žilky budete potřebovat pět nedozrálých rajčat, která nakrájíte na plátky a vložíte do zavařovací sklenice. Rajčatové plátky zalijte jablečným octem, sklenice pevně uzavřete a nechejte louhovat. Uložte na tmavé místo na alespoň dva dny. Poté sceďte a vzniklou tekutinou potírejte postižená místa. Vždy nechejte působit alespoň 40 minut a následně opláchněte. První viditelné změny byste měli zaznamenat po třech týdnech každodenní aplikace.\nPro potírání použijte nedozrálá rajčata. Zdroj: profimedia.cz\nNa začínající křečové žíly se také doporučuje použití jílu. Ten se dá koupit ve formě prášku, který je potřeba rozmíchat s vodou, anebo ho seženete jako hustou pastu vhodnou k okamžitému použití. Jíly jsou používány také pro své abrazivní vlastnosti na očistu pokožky. Jílové zábaly se doporučuje fixovat pomocí obinadel, případně překrytím nohou starým ručníkem. Kúru aplikujte denně po dobu jednoho měsíce, kdy byste měli zaznamenat viditelné zlepšení stavu metliček i křečových žil.\nJíl aplikujte na postižené místo a zabalte. Zdroj: Natali Sam / Shutterstock\nSprcha a med zredukují metličky i křečové žílý\nMedové zábaly se používaly dříve v kombinaci s horkou koupelí, kterou však u křečových žil nelze doporučit. Proto bych volila naopak studenou sprchu. Po osprchování se med nechá na postiženém místě jen několik minut a opláchne. První změny k lepšímu by měli být znatelné už po týdnu.\nMed by měl viditělně zlepšit stav žil již za týden. Zdroj: Shutterstock.com\nCo ještě pomáhá na křečové žíly?\nI chmel se zdá být účinným prostředkem pro zlepšení stavu metliček a křečových žil. Používají se odvary i zábaly, a dokonce je možné chmel konzumovat ve formě nápoje. Dále se ujistěte, že máte dostatek vitamínu C a můžete vyzkoušet i oblíbenou koňskou mast.\nZdroje: https://vitalitis.cz, https://svetkreativity.cz, https://www.prozeny.cz


Den ve vile | Reflex.cz\nDen ve vile\nJAN POTŮČEK 13. září 2007 • 00:37\nJeště než mi začnete spílat do egomanů, zaprodanců Primy a člověka, kterému už Reflex nestačí, zkuste se vžít do mé situace: přijde vám nabídka strávit den v roli soutěžícího ve vile VyVolených. Nepatřím mezi zaryté příznivce televizních reality show a VyVolené jsem vždycky spíš kritizoval. O to víc mi přišlo dobré vyzkoušet, jaké to tam vlastně je.\nReportáž z pětadvacetihodinového pobytu ve vile si můžete přečíst v aktuálním čísle Reflexu. Na web dáváme fotografie, které se už do časopisu nevešly, a osmiminutový sestřih, který vznikl plně v režii televize Prima. Je to takový bonus, abyste mohli porovnat psanou reportáž a to, co z ní vzniklo v televizní střižně (stejným způsobem Prima sestříhává záběry skutečných soutěžících). Na sestřih se odvolávám přímo v reportáži, proto mi přijde fér, aby se něj mohli podívat i čtenáři Reflexu – byť to bylo těžké rozhodování.\nVěřím, že ke mně budete shovívaví.\nVideo v plné kvalitě si můžete stáhnout zde\nSouvisející článek KDO SE TO DÍVÁ? z tištěného Reflexu č. 37/2007 si můžete přečíst ZDE.


Chcete zkusit naši verzi Survivoru ?\nPředmět: Princip Survivor Sat Apr 28, 2012 1:15 pm\nNebudu chodit kolem horké kaše .\nHlavním principem této soutěže je vysazení soutěžících na izolovaném místě v divočině, kde soupěří o různé odměny a hlavní výhru v hotovosti. V soutěži se využívá systému postupného vyřazování, kdy soutěžící hlasují proti dalšímu členu v kmeni dokud nezůstane poslední soutěžící, který kromě výhry získá i titul "Poslední trosečník" ("Sole Survivor"). Soutěž je také obrovským sociálním a psychologickým experimentem, kdy je možné pozorovat různé typy lidí, jak se k sobě navzájem chovají za různých okolností a v různých podmínkách.\n16 Soutěžících je rozdělono do dvou kmenů .\nKaždé tři dny je bude čekat souboj o odměnu a souboj o imunitu. V prvním případě budou tyto dva kmeny zápolit o jídlo, nástroje k rozdělávání ohně, případně celtu, ve druhém pouze o talisman imunity. Ten kmen, který v souboji o imunitu prohraje (nezíská talisman imunity), musí jít večer na kmenovou radu a tam ze svého středu vyřadit jednoho člena a takhle to jde dál a dál .\nPo nějaké době se oba kmeny spolčí v jeden. To znamená, že v tomto novém kmenu už je souboj o imunitu i odměnu čistě individuální záležitostí a každý hraje sám za sebe. Vyřazování soutěžících pokračuje dál, ale s tím rozdílem, že v individuální části hry už vyhození hráči neodchází domů, ale stávají se členy poroty. Až zbudou poslední 2 (3) hráči, na finálové kmenové radě právě porota rozhodne o tom, který z nich si domů odnese 1 000 000 dolarů a celkové vítězství v soutěži. ( U nás vyhrát milion nemůžete , ale budete navždy zapsáni na našem foru a získáte možnost jít do All star verze , ve které budete hrát s lidmi , kteří už vyhráli a nebo byly jedni mezi nejlepší .\nEXILE ISLAND (EI)\nPo soutěži o odměnu vítězný kmen zvolí jednoho hráče poraženého kmene, aby se odebral na EI. Tam zvolený hráč bude osamocený přežívat v drsném prostředí až do souboje o imunitu. Vítězný kmen má tedy v ruce trumf, kdy může oddělit od kmene nejsilnějšího člena konkurenčního kmene, a tak ho oslabit, případně může vybrat nejslabšího, aby mu ještě více podkopal morálku. V pozdějších řadách se na Exile Island vypraví jak zvolený hráč poraženého kmene, tak jeden hráč z kmene vítězů. O tomto druhém hráči rozhoduje buď prvně vybraný hráč, nebo vítězný kmen, který ho zvolí ze svého středu. EI je tedy i možností pro vyjednávání hráčů z obou kmenů, kteří mohou uzavřít i vlastní minialiance napříč kmeny.Výhoda EI je , že na něm skrývá většinou Skrytá imunita .\nTajná imunita funguje na stejném principu jako klasická individuální imunita, kterou hráč může vyhrát v souboji o imunitu. Rozdíl je pouze v tom, že tajná imunita je uschovaná na tajném místě, a pokud ji hráč najde, může si ji ponechat po celou dobu soutěže bez toho, aby někdo věděl, že ji vlastní. Pokud ji hráč najde, má možnost ji komukoliv předat, musí ji ovšem zahrát do doby, než v soutěži zbudou poslední čtyři hráči. Nemůže se tedy díky ní přímo dostat do finále.\nTajné imunity ve hře a jak na ně\nBude se losovat, na koho to padne, získá tajnou imunitu. Lehké ..\nREDEMPTION ISLAND (RI)\nHráč, který dostane na kmenové radě největší počet hlasů a za normálních okolností by opustil hru, se nově po zavedení RI odebere právě na něj. Následující vypadnuvší hráč se k němu připojí a oba stanou v duelu o přežití, vítěz zůstane nadále na RI a poražený definitivně opustí hru. Později bude hráči dovoleno vrátit se do hry a pokračovak k vítězství .\nVyloučený hráč z kmenové rady , který má být porotcem míří sem , kde se konečně nají , dostane vlastní věci , které si sebou dovezl , ale nemohl použít ve hře . V Ponderose najdete kuchaře , který vám uděla jakoukoliv specialitu , na kterou máte chuť .\nMůže nastat remíza ve hře. Proto jsem vymyslel 5 způsobů, jak se rozhodne, kdo odejde a kdo zůstane dále ve hře\n1) Tahání kamenů\n2) Kdo dostal za celou hru více hlasů jde domů\n3) Souboj 1vs1\n4) ?? ( Později doplněno )\n5) ?? ( Později doplněno )


Krutáková, Pavlíček a Vondra do celostátního výboru STAN! - Starostové a nezávislí\nHlavní stránka Regiony Jihomoravský kraj Krutáková, Pavlíček a Vondra do celostátního výboru STAN!\nMáme za sebou jubilejní 10. Republikový sněm hnutí STAN. Kromě nového předsedy Víta Rakušana jsme také zvolili nové orgány hnutí. Do předsednictva, kde jsme dosud zástupce neměli, usedne za jižní Moravu poslankyně Jana Krutáková. V celostátním výboru ji doplní krajský předseda Radomír Pavlíček a předseda OS Brno-město Radomír Vondra.\nDelegáti Starostů a nezávislých z Jihomoravského kraje na X. Republikovém sněmu STAN.\n„Republikový sněm, jeho výsledky a hlavně zastoupení jižní Moravy v nejvyšších orgánech hnutí vnímáme jako pozitivní,“ řekl předseda STAN JMK Radomír Pavlíček. „Dosud jsme měli pouze dva zástupce v krajském výboru, Janu Krutákovou a mě. Teď jsme Janu zvolili o patro výš, kde už se politicky rozhoduje o směřování STAN a do celostátního výboru nás oba doplní aktivní brněnský předseda Radek Vondra. Jednoznačně úspěch,“ dodal Pavlíček.\n„Současné předsednictvo by mělo být více aktivní a pracovité, udávat jasný směr. Jsem ráda, že mi delegáti dali důvěru a můžu se na zásadních krocích STAN podílet. Jako poslankyně to mám na jednání předsednictva blízko, budu maximálně aktivní,“ slíbila Jana Krutáková.\nS nominací do předsednictva ani do celostátního výboru bohužel neuspěl další kandidát z našeho kraje Drago Sukalovský. „Bohužel to nebylo průchozí. Do obou orgánů byl přetlak kandidátů a černý petr zůstal tentokrát kolegovi Sukalovskému. Já jsem dostal nominaci od domovského sdružení Brno-město a zřejmě i ostatní delegáti usoudili, že by bylo vhodné, aby mělo Brno jako druhé největší město v CV své zastoupení,“ vysvětlil Radomír Vondra.\nVětší zastoupení STAN JMK v orgánech STAN povede k lepší komunikaci centra a regionů a bude ku prospěchu celému hnutí. Jihomoravský STAN patří dlouhodobě k nejaktivnějším a většinu agendy řeší i díky třem zvoleným zástupcům v předstihu, čímž pomáhá i ostatním krajům.


Policie odložila pátrání po školačce z Ústí nad Labem: Míšu (13) někdo zabil! | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Musíte vědět! >Policie odložila pátrání po školačce z Ústí nad Labem: Míšu (13) někdo zabil!\nMíša Muzikářová (Foto Aha! – Karel Kopáč, Facebook)\nPolicisté byli od začátku přesvědčeni, že za zmizením školačky stojí bývalý přítel Míšiny matky Otakar S. (†38), který koncem ledna spáchal sebevraždu. V té době byl už stíhán za pohlavní zneužití jiné nezletilé dívky. „Hlavními indiciemi byly rozpory v jeho výpovědích, které nedokázal vysvětlit,“ řekl šéf ústeckých kriminalistů Martin Charvát. Jako příklad uvedl fakt, že Spáčilovo auto bylo v den, kdy Míša zmizela, viděno ráno na příjezdu do Plzně. „To nekorespondovalo s jeho výpovědí,“ řekl Charvát. Na to, aby v tu dobu Spáčila zadrželi a obvinili, to ale podle něj nestačilo. „Měli jsme málo důkazů,“ řekl. Po jeho sebevraždě našli policisté v jeho vozu školní potřeby, kružítko a nůžky, které patřily Míše. Při první prohlídce auta, krátce po Míšině zmizení, tam tyto věci nebyly.\nPolicisté jsou přesvědčeni, že Míša už nežije. Podle nich se stala obětí násilného, zřejmě i sexuálně motivovaného trestného činu. Její tělo je s největší pravděpodobností ukryto někde na trase mezi Ústím a Plzní. I když je případ odložen, policisté na něm dál pracují. „V současné době prověřuje dva poznatky od veřejnosti,“ řekl náměstek krajského policejního ředitele Zbyněk Dvořák. Podle něj jde o tipy psychotroniků, které se ale váží ke konkrétním místům, takže je lze ověřit.\nMěl i Míšin mobil\nBěhem vyšetřování vyšlo najevo, že Otakar S. měl zřejmě u sebe i Míšin telefon. Na policii jej přinesla dívčina matka tři dny po jejím zmizení. Tvrdila, že byl zapadlý v kuchyni. Později ale uvedla, že telefon našel Otakar S., který ji přemluvil, aby lhala. Kde ho vzal, prý neví.\nMatka je v podmínce\nAha! se opakovaně pokoušelo kontaktovat Míšinu matku Evu (34), o rozhovor ale nestála. Zřejmě i proto, že má sama problém. Veřejně se hlásila k nacismu a neonacismu, viditelně nosila na krku hákový kříž, na Facebooku vystupovala jako Eva Braun a sdílela rasistické statusy. V červnu jí za to soud vyměřil podmíněný trest.\nmichaela muzikářová, pátrání, musíte vědět