Antimykotika - GYNELLA® - Dole bez starostí\nGYNELLA® - Dole bez starostíSlovník pojmůAntimykotika\nAntimykotika jsou léky používané na léčbu infekcí vyvolané houbami, tedy i kvasinkami a plísněmi. Kvasinkový zánět je nejčastější infekcí pochvy a vulvy, a dokáže ženu velmi potrápit. Kvasinkový zánět pochvy se navíc dokáže rozvinout velmi rychle a v některých případech i velmi snadno. Kvasinky tvoří normální součást poševního mikrobiomu, v malé míře se v pochvě vyskytují fyziologicky. Problém je, pokud se přemnoží, a to může bohužel nastat velmi snadno:\n– při změně pH pochvy (při zánětu, po styku, po koupeli např. v bazénu a při zapaření, po výplachu pochvy atp.),\n– po léčbě antibiotiky (např. na angínu) zase může dojít ke změně mikrobiomu, rovnováha se rozhodí a kvasinky začnou bujet.\nKvasinková infekce se projevuje nepříjemným svěděním, pálením, bolestí při styku, suchostí sliznic, začervenáním a otokem vulvy a bílým tvarohovitým výtokem. Nástup obtíží bývá poměrně rychlý a je velmi obtěžující. Mnoho žen už na sobě pozná první příznaky, a s trochou štěstí mohou detekovat i příčinu (například mokré plavky po koupání v rybníce).\nProtože je tedy kvasinková vulvovaginitis velmi častá, existují antimykotika v mnoha formách podání. Krém, mast, vaginální globule, čípek, kombinace atd. Velká škála je i volně prodejná. Proto má mnoho žen při prvních příznacích již nějaké v domácí lékárničce nebo si nechají poradit v lékárně a léčbu ihned nasadí. Když volně prodejná zvolená léčba nezabere, je vhodné navštívit gynekologa. V některých úporných a opakovaných případech, kdy se kandidóza stále vrací, je potřeba nasadit antimykotika celková v podobě polykacích tablet. K tomu je potřeba zvolit režimová opatření, jako je například nosit bavlněné prádlo, nenosit upnuté kalhoty, po dobu léčby sexuálně abstinovat atp. Antimykotika se samozřejmě používají i v jiných odvětvích medicíny, existují v mastech na kůži, systémová podávaná do žíly nebo v polykacích tabletách. Vaginální globule, tablety či čípky jsou specifické samozřejmě pro gynekologii a jsou hojně využívané právě pro jejich snadné použití, pro lokální působení v pochvě a širokospektrý účinek.


'Dědeček' Messier opět zářil mezi hvězdami - Sport.cz\n'Dědeček' Messier opět zářil mezi hvězdami\n9. února 2004 11:02 - ST. PAUL\nJe mu třiačtyřicet, přesto patřil k hlavním postavám Utkání hvězd NHL. Uctívaný kapitán New Yorku Rangers Mark Messier se již popatnácté zúčastnil tradiční exhibice již a znovu se neztratil. Dal gól a připsal si asistenci, pomohl tak Východu k vítězství 6:4. Messier celkově nasbíral už 20 bodů, jeho čtrnáct přihrávek je navíc novým rekordem.\n"Ale určitě neřekl poslední slovo," ujišťoval spoluhráč z Rangers Jaromír Jágr. "Ještě se vrátí, jsem si jistý," dodal český křídelník, který si v utkání zahrál nejen s hokejovým 'dědečkem', ale i bývalým parťákem z Washingtonu Robertem Langem. Messier si spolupráci s Čechy nesmírně pochvaloval. "Prakticky celý zápas strávili tím, že se mi snažili připravit gól. Musel jsem ho dát, abych jim udělal radost," smál se tahoun newyorských Jezdců.\nPřed utkáním v minnesotském St.Paulu i v jeho průběhu se Messierovi dostalo ovací vestoje. Diváci oceňovali výkon legendy vřelým aplausem. "Na začátku sezóny jsem s dalším startem v Utkání hvězd vůbec nepočítal. Připravoval jsem se hlavně s vidinou, abych vydržel celou sezónu v solidním tempu. Tohle je neuvěřitelné," přiznal Messier.\n"Myslel jsem, že před čtyřmi roky to bylo moje poslední Utkání hvězd. Proto jsem si to nyní moc užíval. A zároveň jsem chtěl, aby si to užili i fanoušci," dodal šestinásobný vítěz Stanleyova poháru.\nNadchl i protihráče\nAni hvězdy, které o víkendu bavily publikum, se netajily obdivem k veteránovi NHL. "Kvůli němu jsem začal hrát hokej. Byl jsem jeho velkým fandou a nyní bylo nesmírně vzrušující hrát vedle něj," svěřoval se Shane Doan z Phoenixu. "Byl jedním z mých největších idolů. A vidět, jak střílí gól a co to dělá s publikem, to byla úžasná věc. Pro mě pak jeden z největších zážitků tohohle víkendu," řekl zase Joe Thornton.\nMessier, jehož účast někteří zámořští komentátoři zpochybňovali, v neděli přihrál na úvodní trefu Adriana Aucoina a již v tu chvíli přepsal historii. Čtrnácti asistencemi se odpoutal od Raye Bourqua a vytvořil nový rekord. Druhý gól Východu byl také z jeho dílny a znamenal zisk celkově dvacátého bodu. Messier tak pokořil Gordieho Howa a posunul se na třetí místo historických tabulek.\nVýchod přehrál podevatenácté Západ\nAni hattrick Joe Sakika z Colorada nebyl nic platný hokejistům Západní konference ve čtyřiapadesátém Utkání hvězd NHL. Výběr Východu, za nějž...\nLang: Po Jágrově odchodu to není ono\nJako ryba na suchu si přijde Robert Lang po výměně Jaromíra Jágra do New Yorku Rangers. Útočník Washingtonu přiznal, že v kabině nejhoršího celku...\nVýchod zatím kraluje hvězdnému víkendu NHL\nDebaklem 13:6 ve prospěch hokejistů Východní konference skončily dovednostní soutěže, které v sobotu předcházely Utkání hvězd NHL. V Minnesotě se...\nUtkání hvězd NHL si zahraje pětice Čechů\nV tradičním a prestižním Utkání hvězd NHL se v neděli v St. Paulu v Minnesotě představí i pětice českých hráčů. Jaromír Jágr si mezi největšími...\nDíky Kaberlemu vstalo Toronto z mrtvých\nČeský obránce Tomáš Kaberle velkou měrou přispěl k vítězství hokejistů Toronta v Ottawě, když měl prsty v rozhodujících gólech zápasu. Ve třetí...


Nová rubrika Jak jsem k SF přišel/přišla se, jak se zdá, chytila. Příspěvku Libuše Čermákové si cením i proto, že se nijak nedržela (formy ani obsahu) úvodního článku a ukázala tak lenochům, kteří se vymlouvají na svou špatnou paměť či na to, že u nich to bylo přesně tak, jak již bylo popsáno, že psát o SF ve vztahu k sobě lze vždy a něco nového a i pro ostatní zajímavého se jistě objeví.\nPřinášíme výsledky Akademie SF, fantasy a hororu za rok 2004 a první reakce na změnu na postu moderátora. Doufám, že se vyjádří i další účastníci sobotního ceremoniálu, a nejen k tomu.\nSamozřejmě nemůže chybět recenze filmové události měsíce, totiž SDHopsa hejsa do Brandejsa bručí něco jako Ach můj bože, zase do Chotěboře. Ale není k tomu (alespoň na cestě tam) žádný důvod, pořadatelé Parconu zajistili přímé autobusové spojení. Za 120 Kč se dostanete ze stanice Černý most až před prezenci Parconu, stačí se přihlásit na www.festivalfantazie.cz/parcon (zaplatit) a přijít včas v 18.00 1. 7. 2005 na správné nástupiště, viz mapka na http://www.festivalfantazie.cz/fotky/cerny_most.jpg\nČtenáři (a autoři) nám píší\nVážený Interkome, po hasičském klání – je to úžasná fantastika – jsem sepsala článek pro IK, a pak jsem si přečetla o vzniku nové rubriky, tak jsem to přidala s tím, že co se Vám nehodí, lze poslat do koše. Tady u nás IK koluje, paní Pinkasovou zmínka velice potěšila, je to totiž v její osmdesátce poprvé, kdy si někdo všimnul, jaký je pracant! A jak velice je zdatná. To ale není SF, to je krutá skutečnost. Srdečně Vás zdravím, přeju hodně úspěchů a těším se na další IK.


Recenze Snapmilfs - Aktualizace èervenec 2022, Legit nebo podvod | Nejlepší recenze webových stránek s připojením\nMůžete komunikovat prostřednictvím textu nebo e-mailu\nMůžete také sdílet své obrázky a procházet obrázky ostatních členů\nDíky funkci dohazování si můžete získat partnera\nPřístup k seznamu uživatelů a k oblíbeným na SnapMilfs je přístup\nJiné funkce nemůžete používat, dokud se zakoupením členství nestanete plnohodnotným členem platformy\nSnapmilfs je náhodou jedním z nejlepší seznamovací webové stránky pro dospělé , ale než to budeme dál zkoumat, měli byste vědět, co je to „snap“. Díky Snapchatu existuje velmi populární druh obrázku jako snímek. V dnešní době existuje mnoho populárních seznamovacích platforem, které to přesně využívají. Co jsou snímky? Jsou to obrazy, které po nějaké době úplně zmizí a umožňují lidem ponořit se do nadrženého světa flirtování, hákování a sexu. To je důvod, proč je možné narazit na řadu služeb, které nabízejí rychlé zapnutí chatováním se sexy uživateli.\nSnapmilfs se stalo dobře známým místem, které se rychle vyvinulo a uživatelé ho ocenili. Odpovídá singlům, kteří nehledají něco vážného. Místo toho chtějí stát na jednu noc. Snapmilfs se zaměřuje hlavně na členky sdílení jejich nahých obrázků. V důsledku toho tato platforma není typická, ale jde o web, kde se uživatelé mohou vyjádřit a být spokojeni.\nNástroj pro vyhledávání Snapmilfs\nPlatforma nabízí lidem dotazník, jakmile vstoupí do Snapmilfs. Je nutné odpovídat na otázky. Cílem je pochopit, o jaké osoby se jedná a co jsou ochotni na Snapmilfs najít. Po zodpovězení otázek jsou směrovány na skutečnou platformu pro seznamování dospělých, kde se mohou zaregistrovat. Vyhledávací modul Snapmilfs je jako ten, který můžete vidět na jakémkoli jiném webu. je možné vybrat ženy podle jejich profilového obrázku. Můžete také přidat několik filtrů a vybrat to nejlepší pro vás.\nJak vyplnit profil na Snapmilfs?\nCílem vyplnění profilu je pomoci uživatelům najít vhodné lidi. Když si to přečtou, budou vás moci poznat. Kromě toho existuje pole, kde můžete napsat krátký popis sebe a člena, se kterým se chcete setkat na Snapmilfs. Jakmile pole vyplníte, nezapomeňte nahrát fotografii.\nJaké údaje jsou vyžadovány pro registraci Snapmilfs?\nHlavní věcí, kterou je třeba udělat, je prohlášení, že je vám nejméně 18 let. Souhlas s tím je ve skutečnosti jedinou kontrolou věku členů. Poté musíte zadat následující informace:\nGeolokace (země a město);\nTaké budete muset vytvořit přezdívku na Snapmilfs, která může být vaše skutečné jméno nebo cokoli chcete. Po dokončení obdržíte e-mail s potvrzením tohoto odkazu. Cílem tohoto kroku je zajistit, abyste skutečně používali zadaný e-mail. Pokud e-mail nemůžete najít, měli byste zkontrolovat složku se spamem.\nKolik stojí Snapmilfs?\nRegistrace na webu Snapmilfs je zdarma, což je hlavní výhoda platformy. Uživatelé si také mohou zakoupit doživotní členství a využívat všechny dostupné funkce, kolik chtějí. K tomu je nutné přiložit kreditní kartu ke schválení věku a předání ověření.\nJak zahájím komunikaci s ostatními členy na Snapmilfs?\nJde o to, že pokud jde o komunikaci s ostatními uživateli Snapmilfs, existuje mnoho možností. Je možné se připojit ke skupinovým chatům nebo fórům. Tímto způsobem se každý člen může mísit s ostatními členy Snapmilfs. Fóra jsou skvělá, protože se tam můžete podělit o svůj názor ohledně otázek, které tam jsou hozeny. Kromě toho má každý uživatel povoleno posílat ostatním soukromé zprávy, aby se mohli blíže seznámit.\nFunkce webu Snapmilfs\nObecně platí, že design platformy Snapmilfs je docela pohodlný a jednoduchý, kde najdete základní nastavení. Uživatelé mohou vidět nejen seznam online členů, ale také seznam těch nejlepších. Pokud máte rádi internetový sex, můžete využít funkci videochatu. Kromě toho si můžete vychutnat domácí videa a živé přenosy. Stejně jako při používání jakékoli jiné platformy můžete posílat e-maily a posílat textové zprávy ostatním členům.\nExistují na Snapmilfs nějaké prémiové funkce?\nUpřímně, Snapmilfs se nemůže pochlubit mnoha možnostmi. Jde o jednoduchou platformu s bohatou databází členů, mezi nimiž může každý najít někoho dokonalého. Snapmilfs se zaměřuje hlavně na obrázky a sexting s ostatními členy. K tomuto účelu můžete využít například okamžité chatování.\nCo je zvláštního na Snapmilfs?\nJe třeba si uvědomit, že Snapmilfs mohou k získání větší pozornosti využít placené modely nebo falešné profily. Navíc to ani neskrývají. To je něco, co je jasně napsáno z hlediska použití. Proto o tom nemůžete polemizovat. Můžete také přijímat některé zprávy od robotů, když jste se právě zaregistrovali na Snapmilfs. Dělají to proto, aby zajistili, že web neopustíte a zůstanete tam co nejdéle.\nZásady ochrany osobních údajů Snapmilfs\nV dnešní době existuje mnoho seznamovacích webů pro dospělé, které nemohou zaručit, že osobní údaje a data jejich uživatelů jsou v bezpečí. Na rozdíl od těchto platforem Snapmilfs zajišťuje, že na veřejnost nemůže nic uniknout. Ať už pošlete text nebo sdílíte, na platformě zůstane navždy. Jde o to, že servery, které tato platforma využívá, jsou certifikovány jako jedinečné. Důvodem je, že brání jakékoli externí straně v přístupu. Kromě toho Snapmilfs minimalizuje šance na podvod.\nPodmínky pro muže a ženy uživatelů Snapmilfs\nJako platforma pro seznamování pro dospělé získává Snapmilfs soubor pravidel, která musí dodržovat všichni uživatelé bez ohledu na jejich pohlaví. A co je nejdůležitější, všichni uživatelé seznamovací platformy Snapmilfs mají zakázáno vydávat se za správce, aby podváděli ostatní členy. Kromě toho je všem uživatelům zakázáno vystavovat jakékoli chaty mezi uživateli. Snapmilfs vyžaduje, aby každý člen musel zachovat určitou úroveň utajení, pokud jde o osobní informace. To zahrnuje osobní video a chaty. Podmínek je více, ale výše uvedené se staly rozhodujícími.\nSnapmilfs se nemohou chlubit neobvyklými funkcemi, které nejsou pro tento druh webových stránek běžné. Všechno je zde typické. Uživatelé se dostanou na web pro seznamování dospělých, zaregistrují se zdarma a získají přístup k profilům stávajících členů pomocí horkých obrázků. Jakmile najdete někoho, o koho máte zájem, můžete začít sextovat a sdílet obrázky. Za tímto účelem můžete zdarma použít pokročilý vyhledávací nástroj a různé filtry.\nSnapmilfs je zdarma, takže si není na co stěžovat. Za tuto cenu dostanete co nejvíce. Na jedné straně to není tak výjimečné. Na druhou stranu, Snapmilfs vás o nic nežádá a dohoda se stává docela férovou.\nSkvělá věc na Snapmilfs je, že profily jsou opravdu špinavé a horké. Jakmile najdete uživatele, který vás zajímá, vaše touhy se probudí. Snapmilfs stojí za vyzkoušení, protože vás nic nestojí, ale může poskytnout skvělé zážitky.\nCo je platforma Snapmilfs?\nWeb není určen k datování v reálném životě. Najdete někoho pro spokojenost a zábavu. Lidé sem chodí pro sexting a nahé fotky ženských členů. Zároveň můžete najít člena na jednu noc. Hlavní výhodou této webové stránky pro dospělé je, že ji může každý používat zdarma.\nJak se zaregistruji pro Snapmilfs?\nUživatelé to mohou udělat zdarma, když navštíví web Snapmilfs. Jsou povinni vyplnit potřebné osobní údaje a začít platformu používat. pro ty, kteří nejsou ochotni, není nutné podstoupit individuální ověření.\nJak dlouho bude trvat, než bude můj profil schválen?\nAdministrace Snapmilfs kontroluje každý účet, zatímco noví uživatelé používají platformu. Není tedy nutné čekat, až bude profil potvrzen. Nenajdete žádná nejasná nebo tvrdá pravidla, takže si je můžete začít užívat hned po registraci.\nKolik musím zaplatit za Snapmilfs?\nPlatforma Snapmilfs je zdarma. Členové si mohou zakoupit doživotní předplatné, ale tato akce nemá žádné významné výhody. Tato možnost je skvělá pouze pro skutečné fanoušky Snapmilfs. V důsledku toho je tato platforma pro dospělé považována za bezplatnou.\nJak funguje platforma Snapmilfs?\nPři registraci jsou uživatelé dotázáni na jejich preference. Je nutné pro ně filtrovat členy, které na Snapmilfs budete hledat. Poté musí vyplnit své profily, vybrat dívku, která se jim líbí, a začít chatovat.\nJe platforma bezpečná?\nOdpověď je ano. Tento web je náhodou zabezpečený. Snapmilfs zatím funguje dlouho, takže pověst webových stránek je mezi ostatními webovými stránkami pro dospělé dobrá. Kromě toho jsou chráněny platby a osobní údaje uživatelů. Při používání Snapmilfs tedy nejsou žádné důvody pochybovat o bezpečnosti členů.\nJak využít Snapmilfs bez placení?\nNejprve se musíte zaregistrovat. Poté je nutné vyplnit svůj profil a začít chatovat s ostatními uživateli Snapmilfs. K používání této platformy není třeba kupovat kredity ani předplatné. Díky tomu je Snapmilfs seznamovací web pro dospělé nesmírně užitečný.\nJak poznám, že profily Snapmilfs jsou skutečné?\nŽeny zde rádi zveřejňují své nahé fotografie, aby každý uživatel mohl přijímat mnoho z jedné osoby. Může to být důkaz, že tento profil je skutečně skutečný. Platformy Snapmilfs dále kontrolují účty uživatelů, což se provádí, aby se co nejvíce vyhnuly podvodníkům a robotům. V každém případě byste nikdy neměli předávat osobní údaje třetím stranám ani posílat peníze na účty nebo uživatelům.\nStojí platforma pro seznamování Snapmilfs za peníze?\nTento web pro seznamování dospělých je ideální pro lidi, kteří chtějí zábavu nebo si najdou osobu na jednu noc. Ačkoli každý uživatel může využívat Snapmilfs bezplatně, existuje prémiové předplatné. Pokud máte rádi tuto platformu pro seznamování, můžete utratit peníze za zakoupení tohoto předplatného Snapmilfs.\nKolik uživatelů je na Snapmilfs?\nV současné době existuje více než 80 000 členů ze Spojených států. Více než 10 000 aktivních členů Snapmilfs každý den navštěvuje platformu pro seznamování dospělých. Tento počet lidí je dostatečný k tomu, abyste našli někoho, o koho máte zájem, a zahájili komunikaci.


The Smashing Pumpkins: Oceania (Audio CD) - Fullstars.cz\nThe Smashing Pumpkins: Oceania (Audio CD)\nPo nevydařeném comebacku, průměrných deskách a velkohubé zlobě páně Corgana se nový počin Oceania jeví více než progresivně. Smashing Pumpkins nečekaně zabodovali se svou jemnou odysseou do hlubin rock´n´rollové duše. Vychází 19.čevna.\nNad Smashing Pumpkins už kdekdo zlomil hůl. Po zjevně nepochopených a nijak originálních nahrávkách posledních let Machina nebo Zeitgeist se ale Billy Corgan opět vzmohl natočit plnohodnotné album, které ve srovnání se slavnou minulostí rozhodně obstojí , ba naopak překračuje stín nevydařeného comebacku, který smrděl od prvopočátku, neb se soubor nedostavil v té kompletní sestavě nejslavnějšího období. Oceania se vám dostává pod kůži každou minutou poslechu.\nHluboké a jímavé verše jako by válcovaly bezduchou Corganovu zlobu posledních let – úbytek agrese, deprese a bolesti se je tu jen k prospěchu věci. Už úvodní intermezzo v otvíráku Quasar napovídá, že tentokráte budeme vystaveni jinému hudebnímu proudu, než na Zeitgeist. Těžkopádné kytarové metrum v Panopticum se střídá s baladickou The Celestials, jež konečně ukazuje Corgana a spol. z té lyričtější stránky. Vesmírná odysea plná zvukových stěn, bravurních kytarových riffů a jemných melodicko-harmonických proměn zdařile plyne od prvního do posledního tracku. Samozřejmě, naleznete tu i jistá plochá místa syntezátorových smyček a atmosférického popu. Ty ale souboru hnedle odpustíte pro jeho snahu po nevtíravé koncepci, jež se Oceanii povedla. Billy Corgan, věčný nespokojenec rock´n´rollu, najednou étericky promlouvá a nijak démonicky nekáže, což je obrat překvapivý, nicméně logický. Oceanie je vydařeným pokusem, jak se udržet v sedle po dlouhé absenci kvalitních hudebních nápadů. A pak že devadesátkový rock je mrtvý.\nVydáno: 19. 6. 2012\nVydavatelství: Martha´s Music


Tento měsíc teplota nepřekročila 37 stupňů Celsia a zažili jsme také několik chladnějších dní (minimálně 27 stupňů) s pokrývkou několika mlhavých mraků. Mnoha druhům listové zeleniny jde takovéto počasí k duhu, slunečnice spokojeně vykukují ze země a otáčejí se za sluníčkem. Obecně platí, že evropské odrůdy květin mnohem lépe rostou v období od listopadu do března.\nTento měsíc jsme sklidili půl tuny úrody, polovina z toho byly citróny, 180 kg lagendárie z monzunové zeleninové zahrady, kde během měsíce byla stále úroda dýní a okry a tak jsem dosáhli našeho cíle – 1 tunu pokud jde o dýně!\nZačátkem měsíce jsme v Šiv Baghu zasadili pískavici, žlutou hořčici a lněné semínko a vše krásně vyklíčilo. Koncem měsíce jsme sázeli česnek a rajčata. Do konce listopadu bylo téměř dokončeno pletí všech nových ploch a z našich obdělávaných ploch jsme letos odstranili spoustu merlíku bílého (chenopodium album). Místní jej nazývají chee a dělá se z něj delikátní sabdží nebo se přimíchává do těsta na čapátí, takže čápátí jsou pak celé zelené! Tento druh je příbuzný s quinoou.\nEvropské ředkvičky dozrály přesně za měsíc a od 23. začala sklizeň salátu – takže do našeho salátu, který máme v poledne, je nyní přidáván baby špenát, salátové listy a trochu rukoly. Stále ještě máme několik zimních semínek k vysazení – převážně květin – vysejeme je do záhonků připravených uprostřed Šiv Baghu.\nPrázdná plocha ponechaná pro rajčata - další Banány konečně dozrávají\nzáhonky jsou zimní odrůdy salátu.\nTento měsíc bylo hlavní ostříhat nímové stromy kolem všech našich obytných budov. Po prořezání místním druhem sekery bylo zapotřebí rozřezat motorovou pilou delší větve na menší kusy tak, aby se dřevo dalo naložit na vozík a odvézt do dřevníku. Není to práce pro bojácné, protože se musí vyšplhat na jednoduchou ocelovou konstrukci, vysokou mnoho metrů, a pak řezat větve. Hlavní překážkou, zejména kolem Bílého domu, byla vosí hnízda. Dalším nebezpečím byly padající větve. Všechny práce byly ale provedeny bezpečně – až na pár žihadel!\nVe velké zahradě začalo každoroční pomonzunové sekání trávy – letos je trávy na sekání opravdu hodně. Horní citrónový sad je téměř nedostupný kvůli spoustě suchých stvolů s pichlavými a lepkavými semeny, které probodávají kůži nebo se lepí na oblečení. Během zimních měsíců náš čeká spousta práce. Nicméně letní čirok byl posekán a pěkně naskládán v zahradě s gundou a podařilo se opravit některá zavlažovací potrubí pro naše nové plantáže.\nCibule po zavlažování. Cukrová jablka zrající na stromě.\nTento měsíc jsme sklidili, nařezali a dali sušit trochu chebule srdčité a také nějaké odrůdy ibišků, které v Austrálii nazývají Roselle. Je kyselý a plný vitamínu C a je prospěšným léčebným prostředkem při infekci močových cest.\nSemínka bazalky, uložená v naší salátové zahradě, nevyklíčila, takže pokud někdo přijede v prosinci a mohl by přivézt nějaká kvalitní semínka sladké bazalky, pak to můžeme zkusit znovu. Thajská bazalka z loňského roku se sama vysemenila a objevila se na několika místech. V některých oblastech Indie je považována za svatou rostlinku stejně jako tulsí.\nRajka, vojtěška – krmivo pro koně\nZvládli jsme také většinu pletí centrální části Šiv Baghu, kde se dobře daří dvěma řádkům papájových stromů vysazených v monzunových měsících - začínají kvést a plodit. Na vyčištěnéou plochu jsme vyseli topolovky různých barev, nějaké slunečnice a také nějaké měsíčky a vlčí boby – dokonce i semínka levandule které se léta opakovaně nedařilo. Uvidíme, co v Boží zahradě vzejde – určitě nějaké krásné nové barvy a tvary.\nNěco z toho, co pěstujeme v zimě. Drobounké karotky deroucí se vzhůru.\nTěším se na oslavu a teplý a sváteční prosincový čas s mnoha bhakty. Možná, že pec na pizzu roztopíme nějakým suchým dřevem z nímových stromů...\nz Džadan ášramu


BEAUTY – DENI HARTMANNOVÁ\nMY HAIR CARE ROUTINE | Jak se starám o své vlasy\n15/02/2020 Žádné komentáře\nMoc dlouhé, moc krátké, moc vlnité, moc rovné, moc tmavé, moc světlé,.. ”#firstworldproblem” – přesně k tomuto ironickému hashtagu bych přiřadila všechny “problémy” s vlasy, které den co den řeší drtivá většina dívek a žen. Protože v porovnání s jinými, opravdu velkými problémy, jsou to vážně jenom “problémy”. Nebudeme si ale nic nalhávat, vlasy odjakživa byly a jsou pro ženy a dívky důležité, tak to zkrátka je. Minimálně já neznám žádnou, které by byly jedno, a už vůbec to nemůžu říct sama o sobě. Roky jsem tápala, hledala, zkoušela… až jsem se dostala do bodu, kdy mám pocit, že je to ono, po všech stránkách…\nTak jako je tomu například u postavy, velkou roli v tom, jaké máte, nebo nemáte vlasy, hraje genetika. Jsem ale přesvědčená, že stejně tak jako u postavy můžete dokázat pevnou vůlí, snahou a pílí až zázraky, můžete hodně ovlivnit i co se vlasů týče. Já mám to štěstí, že moje vlasy jsou od přírody pevné, husté a navíc v takovém odstínu hnědé, který se mi líbí. Nikdy jsem proto neměla potřebu je nijak barvit. Když tedy nepočítám nějaké “záchvaty” v období puberty, což nepočítám, protože tehdy naštěstí “skutek utek”. Za co genetice ale vděčná nejsem, je to, že se mi vlasy docela dost mastí.\nKdyž už jsem zmínila svou pubertu, nemůžu nepokračovat tím, co jsem tehdy, na rozdíl od barvení, provedla. Vlasy mám vlnité. Když si je nevysuším fénem, jsou téměř kudrnaté, když si je vysuším nekvalitním fénem, dost se krepatí. Moje první velká chyba ohledně vlasů nastala, když mi bylo zhruba dvanáct. Nedokázala jsem se tehdy smířit s tím, že nemám dokonale rovné vlasy, koupě kvalitního šamponu, natož jakékoliv jiné péče nebo fénu, šla mimo mě, a tak jsem si pořídila žehličku na vlasy. Vlasy jsem začala při vysokých teplotách každý den žehlit, samozřejmě bez jakékoliv ochrany před tepelnými úpravami. Vydrželo mi to dva roky vkuse. Léčení vlasů mi pak zabralo let několik. I z toho důvodu, že jsem tuto chybu ještě dvakrát zopakovala, byť už nikdy ne na tak dlouho a produkty, které jsem používala, šly svou kvalitou postupně nahoru. Holt nedělám stejnou chybu dvakrát, ale rovnou třikrát, jen tak, pro jistotu. Nejedna kadeřnice mi potvrdila, že občasné žehlení při vhodné teplotě a použití kvalitního produktu chránícího před teplem vlasům neublíží. To, co jsem dělala já, je ale opravdu čiré zlo.\nStačilo přitom vlastně tak málo. Stačilo najít kvalitní přípravky na vlasy, díky kterým bych byla se svými vlasy spokojená a naučila se je mít ráda. Tady se dostáváme k další velké kapitole. Jestli jsem se něco v péči o vlasy opravdu naučila, tak to, že silikony jsou zlo. Jediné, čeho používáním produktů s jejich obsahem docílíte, je, že vaše vlasy obalí tak, že na pohled budou vypadat zdravě, ale zároveň tak, že dokud je z vlasů nedostanete, kvalitní produkt vám nebude mít šanci stoprocentně posloužit, protože se do vlasů nedostane. To naštěstí dokáže vyřešit kadeřnice umytím vlasů speciálním šamponem. V současné době používám na vlasy produkty Olaplex, které si nemůžu vynachválit, což koneckonců můžete vědět i z mé nedávné recenze na ně. Všemi deseti mi je schválila i kadeřnice. Když je náhodou nemám po ruce, sahám po čistě přírodních produktech.\n27/10/2019 2 komentáře\nPokud pro vás pojem “Olaplex” není cizí, vůbec mě to nepřekvapí. Možná víte přesně, o co jde, možná jste to jen někde zaslechli. Já jsem donedávna patřila do té druhé kategorie a evidentně to byla chyba. Proč?\nNa začátek nutno rozebrat, co to ten Olaplex tedy vlastně je. Pokud to víte, s klidným srdcem tento a následující odstavec můžete přeskočit. Jde o originální chemickou recepturu, již vytvořili Dr. Eric Pressly a Dr. Craig Hawker, která dokáže obnovovat a znásobovat rozbité disulfidové vazby. To v překladu samozřejmě znamená “léčbu” poškození vašich vlasů. Rozdíl mezi produkty Olaplex a těmi, které jsou běžně k dostání v drogériích a obsahují silikony nebo minerální oleje, je v tom, že tyto produkty zacelují vlasy zvenčí, kdežto Olaplex zevnitř, což samozřejmě znamená podstatně lepší účinek.\nOlaplex vznikl někdy okolo roku 2014, a to konkrétně jako Olaplex Bond Multiplier No. 1, Olaplex Bond Perfector No. 2 a Olaplex Hair Perfector No. 3. První dva zmíněné produkty byly, a stále jsou, určené výhradně do kadeřnických salónů. Použití doma rozhodně nezkoušejte, mohli byste velice litovat. Jejich účel je zabránění poškození vlasů během zesvětlování nebo barvení. Třetí produkt pak slouží k používání 1x týdně doma k prodloužení trvanlivosti barvy a udržení zregenerovaného stavu vlasů. Největší boom okolo těchto produktů nastal v roce 2016.\nJestliže víte, že jsem si vlasy nikdy nebarvila a nebarvím, natož abych si je zesvětlovala, teď si možná ťukáte na čelo a moc nechápete, proč o těchto produktech tedy vlastně píšu. Hned vás uvedu do obrazu. Někdy v loňském roce přišel Olaplex na trh se dvěma novinkami – šamponem a kondicionérem. Oba tyto produkty jsou určeny na jakýkoliv typ vlasů a jejich účinky se logicky od ostatních produktů nijak výrazně neliší. A to byl impuls pro mě, která už měsíce bojuju s vlasy zničenými častým žehlením. Když jsem na tyto dva produkty narazila na e-shopu Elnino, se kterým mám dlouhodobou spolupráci, v podstatě jsem neváhala ani minutu. E-shopu mockrát děkuji, že mi Olaplex poskytl k vyzkoušení.\nOd ideálního šamponu očekávám několik věcí – že moje vlasy dokonale umyje, vyhladí a zjemní, aniž by jim ubral na objemu a že si je hned další den nebudu nutně muset mýt znovu. Všechny tyto položky si u tohoto produktu můžu odškrtnout. Jako bonus si odškrtávám i velice příjemnou a jemnou, řekla bych květinovou, vůni. Někteří jistě ocení, že je tento produkt navíc veganský a neobsahuje parabeny, sírany ani lepek. Co až tak pozitivní není, je poměr množství a ceny. 250 ml produktu seženete za zhruba 650 korun, musím nicméně podotknout, že produktu stačí nanést opravdu maličko a on i tak krásně napění a splní přesně to, co má.\n24/08/2019 2 komentáře\nNemyslím si, že patřím k lidem, kteří by se snadno dali ovlivnit nějakou reklamou, v jakékoliv podobě. Dost to souvisí s mým minimalismem co se týče nakupování. Jestliže už dám na něčí doporučení na internetu, musí to být lidé, ke kterým mám opravdu důvěru. Když jsem na značku, které věnuji tuto recenzi, slyšela už nějaký čas samou chválu právě od spousty takových lidí, a to jich přitom na mém “seznamu” není moc, a ještě navíc v době, kdy jsem se rozhodla postupně přejít na přírodní kosmetiku a začínala vidět pozitivní výsledky, bylo jasno…\nNepochybuji, že spousta z vás už název Renovality minimálně někdy slyšela. Jde o českou firmu, která se specializuje na čistě přírodní rychle se vstřebávající oleje lisované za studena. Oleje obsahují množství bioaktivních látek a žádné syntetické látky, barviva nebo konzervanty. Co vám můžu zaručit, je, že vám bude trvat hodně dlouho, než se proberete celou nabídkou a podaří se vám vybrat ten pravý produkt či produkty právě pro vás. Doporučuju si nechat poradit, rady najdete i na oficiálních stránkách Renovality. Rozhodně je vždy lepší věnovat čas výběru, než používat něco, co pro vás není vhodné.\nJe mi velice sympatická celá filozofie firmy. Nejen to, že jsou produkty čistě přírodní, celá jejich výroba probíhá v souladu se všemi etickými zásadami (což by dle mého měl být standard, ačkoliv často bohužel není), baleny jsou do fialového skla, které je chrání, a odesílány jsou v ekologickém balení. Pokud máte doma prázdné lahvičky, rozhodně je nevyhazujte. V momentě, kdy jich nastřádáte 10, můžete za ně získat nový produkt zdarma. Stačí připsat číslo jakékoliv své objednávky a odeslat na adresu uvedenou na stránkách.\nÚplně logické mi přijde začít tím produktem, který si u mě své místo našel nejvíce. Používám jej totiž denně, což je také doporučováno. Jojobový olej je vyráběn ze Simondsie čínské, je vhodný pro všechny typy pokožky, protože stupeň komodogenosti je u něj 1 (zjednodušeně čím vyšší stupeň, tím méně vhodný pro mastnou pleť). Má pomáhat v péči o pleť se klony k akné, hydratovat, vyživovat, zvyšovat elasticitu, tlumit projevy stárnutí a regenerovat.\n29/03/2019 3 komentáře\nSnažíte se zbavit jizev nebo strií a hledáte ten pravý produkt, který by vám s tím pomohl? Před časem jsem dostala možnost vyzkoušet krém Scar Esthetique, jehož účinky mají být právě takovéto. Přináším vám dnes díky tomu recenzi, která by vám s rozhodování, zda po tomto produktu najisto sáhnout, nebo raději hledat jinde, mohla pomoct…\nScar Esthetique je produktem společnosti NextForce, která se zaměřuje na obchodní zastoupení zahraničních farmaceutických společností na českém a slovenském trhu. Na jejich stránkách se můžete dočíst, že hlavním posláním společnosti je uvádět na trh ověřené, kvalitní, účinné a bezpečné medicínské přípravky, které mají pro pacienty přidanou hodnotu. Jejich jedinou aktivitou to není, to si tam ale ostatně můžete přečíst vy sami. Podstatné je, že do tohoto spadá i krém, na který se dnes detailně podíváme.\nKrém slibuje 4 věci – změkčení a zesvětlení nových i starších jizev, výrazné zlepšení vzhledu jizev, dobré vstřebání do pokožky a příjemnou texturu. Na poslední dvě věci se zaměříme nejdříve, s těmi musím rozhodně souhlasit. Krém není nijak hutný nebo mastný, ale naopak lehoučký, tím pádem příjemný a velmi dobře se vstřebávající. Navíc má nijak nevtíravou, řekla bych neutrální, vůni. A hlavně na pokožce nedělá vůbec žádnou neplechu typu začervenání nebo pálení.\n25/11/2018 3 komentáře\nKosmetickou značku Dermacol vám zcela jistě představovat nemusím. I když je fajn zmínit, že její historie je docela zajímavá, kdysi dávno jsem sem o ní určitě něco bližšího psala. Co vám ale dneska představit rozhodně chci, je kolekce rtěnek s názvem “Pretty Matte”, která spatřila světlo světa někdy na jaře tohoto roku. Několik odstínů, které se mi zalíbily nejvíc, mám doma už od léta a teď konečně přišel čas, abych se taky podělila o své dojmy…\nJak už název samotný napovídá, jde o kolekci rtěnek, které jsou matné. A to je nejenom trend, ale pro kosmetické značky i určitá výzva. Vytvořit totiž matnou rtěnku, která je skvělá po všech stránkách, se ne každé značce podaří.\nCo si budem povídat, ona je u té kosmetiky důležitější funkčnost než to, jak vypadá obal. Musím ale říct, že dle mého se tady ty obaly vzhledově opravdu povedly, navíc jsou tematicky taky matné. A co se týče funkčnosti, tak se povedly taky, takže ideální situace.\nAle pojďme se spíš konečně zaměřit na to, jaké ty rtěnky teda jsou po té nejdůležitější stránce. K testování jsem si vybrala odstíny, 03, 04, 14, 16 a 17, které mi podle fotek na internetu přišly, že by mohly být přesně “moje barvy”. A nespletla jsem se, dokonce bych i řekla, že ty odstíny neklamaly a v reálu na rtech vypadají stejně. Četla jsem tedy ne úplně kladné reakce na odstín 01, který je v reálu údajně mnohem světlejší a působí jako by si člověk na rty nanesl spíš korektor než rtěnku, to ale nemůžu posoudit.\nCo se týče nanášení na rty, tak za mě jedno velké super. Tak super, že s trochou šikovnosti rtěnku nanesete i bez zrcátka, u prvních dvou odstínů by to šlo možná i bez té šikovnosti. Hlavně mají všechny odstíny ale úžasnou pigmentaci a krásně krémovou konzistenci, takže rty nijak nevysušují, nevytvářejí žádnou nepřirozenou krustu nebo šupinky a hezky přilnou. Výsledný efekt je moc pěkný – matné ale nijak nepřirozené.


Thajsko - cestopis - Thajsko 18.12.2008-11.1.2009 2.část - Orbion.cz\nOrbion Thajsko Cestopisy Thajsko 18.12.2008-11.1.2009 2.část\nThajsko 18.12.2008-11.1.2009 2.část\nDruhá část cesty Thajskem.\nRáno v 8,30 hod. pro nás přijeli pick upem (už tam seděli 4 lidi, jeden pár z Ameriky, druhý Němci) a zavezli nás do mangrovového lesa, kde je molo a odtud jsme jeli long tail lodí (naložené kajaky) mezi Langrovy, byl odliv, tak byly krásně vidět kořeny. Ještě než jsme nasedli na loď, tak jsme v bahně u mangrovů viděli takové zvláštní škaredé rybky, které se zahrabávají do bahna a taky spoustu krabů (malé krásně bledě modré, červené, žluté a jiné, většina jich měla jedno klepeto velké – na obranu, když se zahrabou a druhé zakrnělé. Směřovali jsme k ostrovu Talabeng, kde jsme nasedli na kajaky ( 3+průvodce) a pádlovali kolem ostrova. Ostrov je skalnatý, vysoký, viděli jsme i úžasné krápníkové jeskyňky z moře, porostlý stromy, jejichž kořeny visely jak liány. Byla to pěkná asi 2 hodiny dlouhá projížďka. Pak jsme naložili kajaky na loď a jeli dál na ostrůvek BUBU. Malinkatý s jedním bufetem a pár bungalovy, málo lidí (žádné davy turistů na výletě). Čekal nás velmi dobrý oběd s ovocem na závěr. Během cesty ještě voda a cola. Ať jsme byli na jakémkoliv organizovaném výletě, vždy se o nás velice dobře postarali, průvodci byli velmi milí. Na ostrůvku BUBU jsme ještě zkusili šnorchlovat, ale nebyla moc dobrá viditelnost, přesto jsme pár rybek zahlédli. Po druhé hod. jsme se vydali long tail lodí na zpáteční cestu. Na jednom místě v mangrovovém lese jsou opice-makakové, kteří tam žijí už naučené, že je turisti krmí, tak jsme přistavili lodí a průvodce měl v igelitové tašce slupky z ananasů a melounů, co jsme měli k obědu. Opice se hned seběhly a házeli jsme jim slupky. Byly čím dál odvážnější, až jeden opičák vyskočil na loď a chtěl mi sebrat slupku z ruky – pěkně mě vyděsil. Milan je pak krmil i z ruky. Opice se o slupky pěkně rvaly a některé měly na zádech škaredé šrámy. Ale nebyly vůbec nebezpečné, ale měly docela velké zuby.\nPak už jsme dojeli k molu a pick up nás dovezl zpět do našeho ubytování. Chtěli jsme se jít ještě vykoupat na pláž, ale zjistili jsme, že při odlivu se pro samé šutry a málo vody nedá vůbec koupat. Tak jsme šli kousek dál po pláži, ale bylo to všude skoro stejné, tak jsme se jen očváchli a stejně začal foukat vítr a přihnal černé mraky. Tak jsme šli zpět. Zaplatili jsme si ještě jednu noc a na zítra šnorchlovací výlet na 4 ostrovy. Snad bude viditelnost ve vodě lepší. Taky jsme se konečně rozhoupali jít na internet a napsat všem známým přání do Nového roku. Byli jsme na internetu skoro hodinu. Pak jsme se šli projít po pláži a uvažovali, jestli si sednem do baru a dáme si kyblík (3 dcl whisky Sam Song, cola a led a brčka), ale nakonec jsme si lehli na pláži do písku, dopili meruňkovici se 7-upem a čekali na půlnoc. Všude v barech totiž byl klídek, všichni jen seděli a povídali si. Taky jsme konečně zjistili, co to svítilo na obloze, trochu se pohybovalo až to nakonec zhaslo – byly to lampiony, které vypouštěli z pláží. Po půlnoci jsme uviděli místní hochy, že je prodávají, tak jsme taky jeden vypustili s přáním zdraví a štěstí pro všechny blízké (ukecali jsme ho na 200 BTH). Trochu se stříleli ohňostroje, ale vcelku klídek.\nV 8,30 hod. pro nás přijel Picku p (už tam sedělo 8 lidí, pak přistoupili další-celkem 13) a jeli jsme na jih, zřejmě na Nui bay, kde už na nás čekala long tail loď a příjemný manželský pár. Vyjeli jsme a po chvíli zcela na jihu, zřejmě jak začalo volné moře, tak byly velké vlny, i když byly zatažené igelity, stejně jsme byli všichni a všechno kompletně mokří. Házelo to s loďkou ze strany na stranu a z vrchu dolů a jeli jsme více než 1 hodinu. První zastávku na šnorchlování jsme udělali na Ko CHEUK, paní házela veku, tak tam připlavaly hejna rybiček a drželi se u lodě, pak jsme jim dávali veku i my z ruky – to byla mela, tisíce barevných rybiček, které se na to vrhly jak malé piraně, až měl jeden strach, že ho uždibou taky. Viděli jsme krásné korály, rybičky všelijakých barev, tvarů a velikostí, některé které jsme jinde neviděli. Skvělé!!Pak jsme pokračovali na Ko MUK, chtěli jsme zakotvit u malé pláničky, ale strhl se vítr a liják, tak se jelo o kousek dál, kde už bylo několik lodí. Byla tam jeskyně Esmerald cave, museli jsme si obléct vesty a čekat na našeho průvodce, až spraví baterku. Truchu jsme nechápali proč ty přípravy, mysleli jsme, že to bude jen nějaká menší jeskyně ve skále. To jsme se spletli, je to 80 m dlouhý tunel (černočerná tma) a musí se proplavat a vyplave se uprostřed ostrova na maličké pláničce. Byl to velký boj dostat se potmě, ještě přes jiné lidi (většinou místní,zřejmě mají nějaké volno), kteří se tam šprajcli na druhou stranu tunelu, když průvodce s baterkou se ztratil někde vepředu a my nevěděli kam a proč e ještě tma. Jeden ze spolucestujících se ztratil (nebylo divu), tak ho šel hledat, naštěstí ho brzy objevil. Zpáteční cesta už byla v pohodě, protože jsme věděli, že podél stěn se musíme dostat na druhou stranu a taky jsme neztratili průvodce s baterkou. V plovacích vestách se plave opravdu blbě, nejlépe to jde čubičkou. Po návratu na loď jsme dostali oběd(rýži se zeleninou a masem) a ovoce (ananas a meloun) a vodu v jogurtovém kelímku s brčkem. Po obědě jsme vyjeli na další ostrov Ko Kradan, kde už byli 3 long tail lodě a menší písečná pláž. Zdrželi jsme se asi hodinu, šli jsme hned šnorchlovat, ale rybiček i korálů bylo méně. Chvilku jsme odpočívali na pláži a začalo pršet, ostatní lodě odjeli, tak jsme šli ještě šnorchlovat a viděli sasanky, ve kterých byli dvě rybičky klauni (jedna větší a druhá menší – NEMO je asi v Hollywoodu, tak tam byli jen rodiče). Taky plno dalších pěkných rybiček. Ve 3 hod. jsme se vydali na zpáteční cestu a už nikde nezastavovali. Zase to pěkně házelo ve vlnách a my jsme byli promáčení (všechno) a už nám bylo celkem chladno, tak jsme po návratu v půl 5 hod. honem hupsli pod teplou sprchu. Měli jsme hlad a já si všimla na hlavní ulici vývěsky, že mají baracudu, tak jsme do restaurace zašli a objednali si ji. Milan ji měl s česnekem a dušenou zeleninou, já s tomatovým sosem a kešu oříšky, k tomu zeleninu, pak ještě papyrový abake a Milan pivo. Baracuda byla hrozně moc dobrá, výborná, tak jsme se nadlábli, že jsme sotva funěli. Potom jsme šli domluvit mototaxi na zítřek do restaurace, kde si Milan dával své oblíbené, ostré, typicky thajské jídla a levné. Museli ho zavolat telefonem, přijel a chtěl povykládat, tak jsem se chvilku snažila, ale on moc nerozuměl, já taky moc neumím, tak jsme se po chvilce zvedli a šli jsme zase sbalit všechny naše věci na zítřejší odjezd na PHI PHI – fakt jsem zvědavá, jestli najdem nějaké ubytování,když i on n ám říkal, že je tam draho a plno(i všichni ostatní). Snad budem mít štěstí.\nPobyt na Ko Lantě se nám také líbil, počasí bylo opět nic moc, většinou zamračeno a místy pršelo. Pláž u našeho bungalovu za moc nestála, písečná, ale mezitím dost kamenů a při odlivu se nedalo skoro koupat, ale měli jsme motorku, takže jsme viděli vlastně celou Lantu a taky výlety byly moc fajn. Jinak tady panuje klidná a pohodová atmosféra.\nV 7,00 hod. pro nás přijel taxi, mysleli jsme, že přijede mototaxi(stálo mu před domem), ale přijel pick upem, takže komfort. Na molu jsme koupili lístky na PHI PHI a před půl 9 hod. vypluli s malým zpožděním. V půl 10 hod. jsme už vystupovali na PHI PHI, hned v přístavu je plno nadháněčů, info, cestovek a potápěčských center. Je vidět, že je to hodně oblíbený a známý ostrov jak k několikadenním, tak i k jednodenním výletům. Také loď byla plná, někteří však pokračovali na Puket. Vybrali jsme nejlevnější pokoj přímo v městečku, takový pavlačový dům. Pokoj je prostorný, se záchodem, umyvadlem, sprchou a větrákem a stojí 700 BTH na noc. Výhled nic moc, ale stejně tady moc nepobudem. Hned jsme šli procházkou na pláž AO LOH DALUM je naproti přes úzký pruh pevniny přístavu a pláži AO TON SAI kolem samých obchůdků, restaurací atd. cca 10 min. Pláž je pokryta ještě jemnějším písečkem než pláže Ko Lanty, ale protože byl odliv, tak je tam strašně mělko, párkrát jsme se ale vykoupali, pak začalo drobně pršet, ale přestalo. Šli jsme na oběd a potom na druhou pláž AO TON SAI, tam se dalo plavat i při odlivu a navíc je tam krásný výhled na skalnatý výběžek vpravo od pláže, zabíhající daleko do moře a kousek vedle skála, vyčnívající z vody, také pod skalami a dál na moři kotví spousta lodí. Lebedili jsme si na pláži asi do 5,00 hod., pak procházku zpět do pokoje, do bankomatu a pak něco sníst, ale bohužel asi v půl 8 hod. začalo zase pršet, tak jsme se promáčení vrátili zpět na pokoj. Také jsme v restauraci prohlíželi fotky těsně po tsunami, ostrov Ko PHI PHI, zejména jeho úzká část byly zasaženy opravdu hrozně, nezůstal zde kámen na kameni.\nPo snídani jsme hned vyrazili na další pláž jihovýchodním směrem na HAT YAO (Long beach), úplně na konci pláže je kamenitý ostrůvek zvaný HINPAE. Celou noc pršelo, ale teď dopoledne bylo krásné polojasno, tak jsme na nic nečekali nasadili masky se šnorchly a dokud tam nebudou další šnorchaři jsme plavali ke skalnatému ostrůvku. Už po cestě a všude kolem byly krásné korály a spousty rybiček. Než jsme se dostali až k ostůvku, dalo to pořádnou fušku, lepší by byly i ploutve, je tam docela silný proud, který strhává zpět nalevo a chvílemi jsme plavali na místě. Nechali jsme se unést podmořskou krásou a byli ve vodě skoro 1 hod. Byla to krása (jehly, papoušci, žlutomodře pruhované ryby, tmavé modré, občas takové hejna, které se pásly na korálech, až to křupalo, taky červeně pruhované s vyboulenýma očima, malé rybky i docela veliké, většina hezkých, některé zase docela škaredé, taky jsme možná viděli ty nafukovací – spousta rybek). Ještě několikrát jsme byli šnorchlovat, ale blíže a taky už tam bylo několik lodí, které kotvili buď přímo u pláže nebo u ostrůvku, ale rybkám to vůbec nevadilo. Slunce se už na zbytek dne schovalo za mraky, ale stále bylo teplo. Přesunuli jsme se přes výběžek (nahoru pochodech a dolů cestičkou mezi banánovníky na malou pláničku AO LOH MOODII, kde bylo rybek o trošku méně, Ale Milan našel hvězdici (červená, zespodu fialová, větší). Potom jsme se vrátili zase zpět a šli šnorchlovat k ostrůvku, lodě tam už nebyli, byl tam klid, ani ten silný proud už nebyl, zřejmě bývá jen dopoledne. Opět jsme pozorovali spoustu rybiček a Milan našel sasanku, ve které byli 3 klauni nemá, když mi ji Milan ukazoval, tak jsme našli ještě druhou sasanku a v ní bylo Nemů dokonce pět. Tento ostrůvek a okolí nemá chybu, je to nejlepší šnorchlování, co jsem tady zažila, protože můžu šnorchlovat kdy chci a jak dlouho chci a taky neuvěřitelná spousta korálů a rybek. Pak jsme šli na večeři, objevili jsme restauraci Garlic 1992, kde mají ryby a dary moře za přijatelné ceny, tak jsme se nadlábli. Později večer jsme šli hledat HIPPIES bar na pláži, kde měla být fire show. Našli jsme ho, usadili se na rohože v písku, dali si kyblík (konečně) a poslouchali kluka, jak hraje na kytaru a zpívá, pak ho vystřídal DJ´ a hrála se hra, asi 10 dobrovolníků nejdříve se židlemi a pak museli nosit od diváků různé věci – zapalovač, cigarety, kondom, podprsenku, pánské boxerky a na závěr ponožky. Byla to docela sranda. Pak byla fire show – kluci to uměli dobře, dobrá podívaná, snad to bude na videu vidět, nakonec zapálili nápis HIPPIES BAR FIRE SHOW. Pak jsme přešli k druhému baru, kde skákali přes ohnivý provaz a dalšímu, kde jsme chvilku tancovali a pak šli na kutě.\nRáno jsme vylezli po xxx schodech, celkem fuška, vyváněli až nahoru na vyhlídku – krásně bylo vidět přístavní městečko s oběma plážemi naproti sobě. Pláž vpravo při odlivu snad kilometr bez vody i lodě tam kotvili na písku. Taky tam mají nahoře krásnou zahradu, plnou rozkvetlých stromků, květin a kaktusů. Chtěli jsme jít dál na východní stranu ostrova, bohužel nemáme žádnou mapku PHI PHI (nikde neměli) a tak jsme šli cestičkou džunglí podle nějaké šipky ukazující na pláž, po nějaké chvíli jsme uslyšeli děsný řev, nejdříve jsme mysleli, že se tam perou kočky, ale to je blbost, ty nevydávají zdaleka takový ryk a najednou jsme viděli, že se před námi rvou opice makakové a ty dělaly takový kravál. Jenomže byly i na cestě, po které jsme chtěli jít. Já jsem se teda dost bála, jsou to divoké opice a člověk nikdy neví. Vzali jsme si do ruky klacky, Milan vše natáčel a šli jsme. Ony před námi sice uskočily do větví podél cesty, ale stále nás pozorovaly, pak se vrátily na cestu, chvíli jen koukali, ale pak se rozběhly za námi. Milan pořád natáčel, ve mně byla jen malá dušička a srdce mi bušilo až v krku. Milan párkrát zamáchal klackem, zadupal a vydal nějaký skřek, tak už pak za námi nešly. Byla jsem zpocená až na zadku, stačilo, kdyby nás nějaká kousla a kde budeme hledat nemocnici. Naštěstí jsme vyvázli a říkali si, co budeme dělat, až budeme muset jít stejnou cestou zpátky a ony tam zase budou. Naštěstí jsme po nějaké chvíli narazili na betonovou cestu, která musela určitě vést do přístavu. Na pláž jsme sice nedošli, vůbec nám to nevadilo, ale došli jsme zpět do městečka. Vzali jsme podvodní foťák a celí zpocení spěchali na oblíbenou pláž s ostrůvkem. Tam jsme šnorchlovali až do půl 5 hod. Viděli jsme zase spousty rybiček a navíc já jsem proplula kanálem mezi útesy na druhou stranu útesu spolu s hejnem větších ryb. Milan taky objevil obrovské hejno ryb, jak se pásly, pak jsme viděli mořského hada příčně pruhovaného. Taky jsem viděla klauny v sasance a možná zahlédla žraloka, ale nebyla dobrá viditelnost a on se hned ztratil v moři. Večer jsme šli zase na ryby a královské krevety – mňamka. Teď musíme zase sbalit, což se nám vůbec nechce a zítra nás čeká cesta snad na ostrov Ko PHAYAM nahoru severněji blíže k Bangkoku. Nejdříve jsem myslela, že pojedeme lodí do Krabi a odtud autobusem do Ranongu, ale poradili nám v info centru, ať jedeme přes Phuket, tak to tak uděláme. Budeme muset zřejmě v Ranongu přespat a ráno jet lodí na Ko Phayam.\nNa Ko PHI PHI byla zato atmosféra o poznání rušnější, dost turistů, i když ubytování se dalo sehnat, plno zdaleka nebylo. Taky ceny o poznání vyšší, i když taky se daly najít restaurace, kde byly ceny přijatelné. Nejvíce se nám líbilo šnorchlování – úžasné, skvělé !!!! a na jídlo rybí restaurace Garlic 1992 – super !\nDnes ráno v 8,00 hod. jsme vyrazili s bágly do přístavu na loď směr Phuket. Do Puketu jsme dorazili před 11 hod., už na lodi chodila slečna zřejmě z turist centra a ptala se kam kdo chce odvézt. Tak jsme si zaplatili 50 BTH za osobu odvoz mikrobusem na autobusové nádraží ve městě Puket. Tam jsme hned koupili lístky na klimatizovaný autobus do Ranongu, který odjížděl v 11,50 hod. Tak jsme měli čas jen na toaletu a koupit něco k jídlu a už jsme nasedli a vyjeli. Cesta trvala 6 hod., je to asi 380 km. Po cestě jsme viděli trochu jinou krajinu, hodně hornatou, místy les kaučukovníků a palem, jinak většinou džungle. Domečky se nám zdály hezčí než jinde, možná proto, že původní smetla tsunami a tak se musely postavit nové. Před Ranongem byly viděl 2 obrovské vodopády v horách a taky hodně přírodních jakoby zatopených pískových lomů. Po příjezdu do Ranongu cca v 6,00 hod. večer jsme šli do info centra, zjistili jsme, že loď na Phayam jede ráno v 9,00 hod. a na molo se dostaneme červeným songathewem č.3. Dostali jsme mapku a šli hledat nejbližší hotel na dnešní noc. První jsme natrefili na ASIA hotel, kde jsme se ubytovali za 260 BTH na noc. Měli jsme hladm tak jsme se osprchovali a šli na noční trh, který jsme viděli po cestě. Tam jsme si koupili nějakou mořskou obludu – byla tmavá s krunýřem a tenkým ocasem a nožičkami – asi nějaký druh kraba. Měla v sobě plno malinkatých kuliček trošku větší než zrníčka hořčice, asi jikry. Neměli tam ani stolečky, ani lžičky, tak jsme poodešli, našli nějaký prázdný stánek a rukama jsme se do toho pustili, bylo to ochucené do sladkokysela se zeleninou a trošku pálivé – nicméně dobré. Pak jsme vybrali z bankomatu peníze a šli se ještě projít, všude už skoro zavřeno, jen pár restaurací a obchůdků, jeden maličký trh s ovocem a zeleninu. Po cestě jsme viděli sedět na plastových židlích spoustu místních na obou stranách ulice a pak jsme uviděli i plno květin a věnců – byl to zřejmě pohřeb, ale nikde nebyl smutný. Turisty jsme viděli sedět jen v jednom baru. Jinak tady asi noční život není žádný. Vrátili jsme se do hotelu, ani nevybalujeme, jen kartáčky a pastu.\nTakže zase v 7,00 hod. budíček a rychle vstávat, batohy na záda a vyrazili jsme hledat songathew červený č.3, který má jet na molo, ze kterého odplouvá loď na Ko PHAYAM. Vyšli jsme z hotelu na ulici a hned jeden jel okolo a zastavil – byl to ten správný, tak jsme nasedli. Vyhodil nás na hlavní cestě a k molu jsme kousek došli. Měli tam napsáno, že loď jede v 9,30 hod., ale už tam nějaká stála a řekli nám ať nasednem, že jede na Ko Phayam. Tak jsme se radovali, že na ostrově budeme brzy, bylo totiž teprve 8,00 hod. Ale loď jela jen kousek kolem rybářských doků a u jednoho z nich zakotvila. Postupně přistupovali další lidé a taky nakládali spoustu zboží, takže jsme vypluli až v 10,00 hod.Když jsme vypluli z Ranongu, pluli jsme podél rozsáhlých mangrovových porostů, pak jsme pluli kolem nespočet skalnatých ostrůvků porostlých bujnou vegetací a kolem ostrova Ko CHANG, kde žijí vesměs místní, vystupoval tam jeden muž, pro něho přijeli malou loďku. Taky jsme viděli mořského orla, který si nesl v zobáku rybu. Na Ko Phayam jsme dorazili v pravé poledne, rozhodli jsme se, že si hned půjčíme motorku, ale nemohli jsme najít s automatickým řazením. Už jsme mysleli, že se jen necháme odvézt do nějakého resortu a z motorky nic nebude, když zrovna motorku Honda s automat. řazením někdo vracel. Tak jsme si ji hned vypůjčili a i s bágly vyrazili po betonové cestě. Ta záhy skončila a pak byla jen vyježděná plná výmolů písečná stezka. Také jsme zjistili, že jsme úplně jinde než jsme chtěli. Vrátili jsme se zpět na betonovou cestu, kousek po ní jeli zpět až na křižovatku a odbočili a jeli a jeli (značení veškeré žádné a když, tak nebylo v mapce, jen občas nějaký resort). Až jsme natrefili na odbočku na BAMBOO bungalovs, který jsme měli také vyhlídnutý. Dojeli jsme až k němu, zeptali se, zda mají volno a šli se podívat na bungalov za 500 BTH, líbil se nám, tak jsme ho vzali na 3 noci, i když jsme původně plánovali jen dvě, abychom měli v Bangkoku čas na nákupy. Teď budeme mít na nákupy jen jeden den a bude to maso. Po docela strastiplné cestě na motorce s bágly, kdy jsem chvílemi měla docela strach jsme se šli najíst a na pláž, čekali jsme na uklizení bungalovu. Na pláži jsme si lebedili až do západu slunce. Je tady nádherně, málo lidí, bungalovy daleko od sebe, nádherný písek a velké vlny. Náš bungalov je v krásně udržované zahradě, kousíček od pláže, je slyšet šplouchání vln z moře. Pláž dlouhatánská, písek jak hladká mouka a i počasí dnes bylo nádherné, na nebi skoro ani mráček a KONEČNĚ jsme viděli zapadající slunce do moře. Večer jsme ještě vyrazili na motorce do přístavu, byly sice otevřené 2 markety a nějaké bary, ale zřejmě už bylo na večeři pozdě, tak jsme jen něco málo nakoupili a vydali se na večeři zpět do Bamboo.\nPo snídani v restauraci Bamboo jsme jeli na motorce na sever ostrova na pláž AOW KWANG PEB, cesty jsou tady opravdu neskutečné, kromě betonové silničky (taky samé výmoly)jenom stezky v písku prudce nahoru a zase dolů, plné výmolů. Dojeli jsme na pláničku s krásným písečkem, nikdo tam nebyl, jen místní opravují nějakou restauraci. Šli jsme šnorchlovat na levý konec pláže ke skalám – špatná viditelnost, jakoby nově narostlé korály, zelené sasanky jak trsy mechu, i rybičky menší a málo, vypadalo to, jakoby se mořská zahrada teprve zakládala. Polehávali jsme, opalovali se, koupali. Milan postavil několik kamenných památníčků „sněhuláčků“. Pak jsme šli ještě šnorchlovat na pravou stranu pláže, kde jsme viděli více korálů, sasanek, rybiček, taky z pod kamene vystrkovala hlavu malá murena a najednou se pod námi objevila větší cihlově červená možná sépie – to jsme viděli poprvé. Také nad námi létali mořští orli. Po druhé hod. jsme odjeli, chtěli jsme najít pláž AOW PAI, ale místo toho jsme našli vyhlídku, ze které jsme viděli na západní straně zátoku AOW KHAO KWAI (buvolí zátoka – pláž připomíná buvolí rohy a mně konečně došlo, co znamená šipka BUFALO BAY) a na východní straně pláž AOW HIN KHAW, kde jsme zajeli také a po cestě jsme viděli dva zoborožce. Pláž nic moc, vlny, mělko a naplavený binec, kus dál vpravo je buddhistický klášter. Ještě předtím jsme zastavili v buvolí zátoce na severním (pravém) konci, pěkný písek, také mělko a žádné vlny. Úplně na konci krásný resort s travičkou a před tím mořští cikáni. Dále jsme zajeli zase do buvolí zátoky, ale na jižní (levý) konec, také mělko, vlny žádné, za to spousta maličkých mušliček a jemný zlatavý píseček. Úplně vlevo jsme došli k mangrovovému porostu, kde byli velcí krabi, jeden se dal i vyfotit. Doufáme, že fotky z dneška nějaké budou, protože nás začal zlobit foťák, snad odešel jen display a fotky budou, jinak by to byla opravdu škoda. Pak jsme zajeli na večeři a na naší pláži AOW YAI (long beach) jen o kousek dál jsme počkali na západ slunce. Naproti v dáli v oparu je velice kopcovitý ostrov Svatého Matouše, který už patří Barmě.\nRáno jsme ještě na motorce zajeli na snídani, potom jsme u nás v Bamboo rezervovali autobus na zítra večer do Bangkoku (VIP už byl plný, tak jedeme klimatizovaným 1.třídou) a domluvili taxi do přístavu k lodi do Ranongu – jezdí tady jen motorky. Pak jsme se vykoupali a museli jsme jet vrátit motorku do přístavu. Odtud jsme chtěli jít východním směrem po plážích a po cestě se koupat.\nNa AOW MEA MAI, což je pláž podél přístavu se moc koupat nedalo, nelíbila se nám, tak jsme pokračovali přes vnitrozemí podle šipek na AOW MOOK A PHAYAM resort. Po cestě jsme se konečně ujistili, že stromy, které rostou všude na ostrově jsou opravdu kešu stromy. Taky jsme viděli paní, která ručně pomocí nožního lisu a háčku vylupovala kešu oříšky pěkně jeden po druhém. Pak jsme viděli buldozer, který tam stál už hezkou řádku let. Po půlhodince příjemné chůze jsme došli na dlouhou pláž se zlatým pískem, kde byl jeden resort Phayam (cca 5 bungalovů a restaurace) a na pláži nikdo. Moře bylo čisťounké, ale mělké, naštěstí samý písek, žádné kameny. Tak jsme se koupali a slunili asi do půl druhé, kdy jsme si zašli na oběd a pokračovali dále. Podle mapky měla pláž přecházet kolem ostrůvku KHAM dále k jihu na pláž AOW KOKYU. Na ostrůvku bylo vidět jeden domeček, zřejmě se tam dojít vodou dalo. Ovšem pláž končila a začaly kameny a zase samé kameny, šli jsme dál a pořád doufali, že za každou zátočinou už bude pláž. Ale marně, stále samé kameny, některé dost ostré, ale naštěstí nebyly kluzké. Skákali jsme z kamene na kámen jak horské kozy a stále nebyl konec. Pak jsme přišli k větší skále, kterou bylo docela nebezpečné přelézt a málem jsme to vzdali. Ale při představě, že bychom se vraceli mi bylo dost špatně. Tak jsme ji zdolali jako horolezci a dál zase šutry, ještě větší, ale za dalším výčnělkem jsme uviděli maličkou písečnou pláničku úplně na konci. Došli jsme až tam a naštěstí tam byla i cestička prudce vzhůru do vnitrozemí, to byla naše záchrana, jinak nevím. Tato děsná cesta nám trvala asi 2 hodiny. Plánička taky nebyla nic moc, trochu písku a do vody kameny a mělko, přesto jsme se v moři osvěžili. Milan zase postavil čtyři kamenné pomníčky. Po krátkém odpočinku jsme vyšplhali vzhůru a pak po cestičce došli až na betonovou cestu, která vedla na jižní konec naší pláže, to už jsme zdolali asi za 20 min. Vykoupali jsme se a po pláži došli k Bamboo, kde jsme se krátce koupali a zašli na večeři. Během celé cesty jsme pozorovali mořské orly, jak krouží nad mořem a nebo mezi stromy. Taky jsme viděli dvě volavky, jsou šedé, nenápadné, ale když vzlétnou, tak jsou vespod bílé.\nPobyt na Ko PHAYAM byl fajn, moc pěkné ubytování, málo lidí, přívětivá a poklidná atmosféra, pláž krásná, dlouhá, písečná, výborné místo k relaxování. Po nějaké době by se nám asi zastesklo po nočních trzích (hlavně Milanovi) – masíčka, ovoce apod.\nPo probuzení jsme opět začali balit naše bágly, bohužel už naposledy. A zjistili jsme, že nevíme kam jsme dali letenky. Střídavě nás oblíval studený pot, prošmejdili jsme každou kapsičku v batozích a letenky pořád nikde. Naposledy jsme je viděli v Bangkoku a já jsem tvrdila, že je Milan někde uklidil a Milan si nepamatoval, že by je dával někde on. Už nás napadaly všechny možné představy, že jsme je nechali někde schované pod postelí atd. Byly to děsné nervy, až jsem po několikáté projížděla kapsy a našla jednu vnitřní zapomenutou kapsu – a hele naše letenky. Takže jsem je opravdu pečlivě ukryla, že jsme je málem nenašli ani my. Byla jsem zpocená úplně všude. Pak jsme už v klidu posnídali, sbalili, šli odevzdat klíče, zaplatit autobus a útratu a ještě naposledy vyblbnout do vln, tentokrát byly opravdu pěkné. V poledne jsme poobědvali a čekali do 1 hod. až přijede taxi – 2 motorky do přístavu. Já jsem jela první a Milan za námi. Dojeli jsme do přístavu a Milan pořád nikde – museli se vrátit pro zapomenutý mobil v nabíječce – v bungalovu nebyly zásuvky a proud šel jen asi od 16,00 hod. do 22,00 hod., jinak jen v restauraci. Ve 14,00 hod. jsme vypluli lodí z Ko Phayam do Ranongu, trochu dobrodružně jsme vystupovali – museli jsme přelézt s batohy na zádech přes tři rybářské lodě a po uzounkém strmém můstku na břeh. Trošku jsme hledali stanoviště odkud vyjíždějí autobusy do Bangkoku, protože ze songathewu jsme vystoupili na autobusovém nádraží (trochu mě spletla jedna Thajka), pak jsem se šla zeptat do info centra a tam mě poslal do centra stejně jak bylo napsáno v průvodci a říkala už i paní v Bamboo. Tak jsme se kvůli mně prošli s báglama, ale našli jsme, uložili si tam batohy a do 8,00 hod. do večera jsme měli čas. Tak jsme se prošli, najedli, napili a pak už autobusem směr Bangkok. Nakonec jsme měli každý dvě sedadla, protože přes uličku byly dveře jako nouzový východ, jenže špatně doléhaly, tak tam nikdo neseděl. Milan si tam lehl, takže jsme se trochu vyspali.\nRáno před 6,00 hod. jsme dorazili do Bangkoku, kousek od Khao San, dali jsme si kávu a sledovali, jak naproti v baru ještě někteří pokračovali od večera. Šli jsme do KAWIN hotelu, kde jsme spali při našem příjezdu se zeptat, zda si tam můžeme nechat do večera batohy. Za 40 BTH nám je zamkli do nějaké místnosti. Uvažovali jsme, co budeme dělat, když je tak brzy ráno a v obchodních centrech otvírají až v 10,00 hod. Pak jsme se rozhodli jít na loď a pak se nějak dostat na Siam square. Milan si všiml, že v průvodci Bangkokem je mapka lodí, skytrainu a metra. Takže jsme jeli lodí až na konečnou, bylo to jako vyhlídková plavba. Potom jsme přesedli na skytraine a vystoupili přímo u nákupního centra. Zase jsme krásně viděli kus Bangkoku, protože skytraine jezdí nahoře nad silnicemi a více méně i nad domy. Jenomže bylo pořád před devátou hodinou ranní. Tak nás napadlo jet až na Chatuchak market, což je obrovská tržnice (100x větší než bývalá ostravská burza) a každý víkend tam jsou trhy. Podívali jsme se na mapku a zjistili, že tam opět pohodlně dojedeme skytrainem, takže nebylo co řešit. A opravdu, neskutečně moc a moc stánků se vším možným, spousta jídla (polévky,masíčka,ovoce,ovocné shaky, a neuvěřitelné sushi – výborné a vše děsně levné). Stánky s oblečením, thajským, moderním, padělky různých značek, ručně vyráběné, textil, látky, pásky, čepky, boty, bižuterie, kabelky, batohy atd. dále umělecké předměty, obrazy, starožitnosti, stříbro, modlitební předměty, kuchyňské potřeby – prostě úplně všechno až po zvířata. A mezitím spousta nakupujících, davy místních i z okolí a také turisti. Samozřejmě i my jsme nakoupili – oblečení a taky ochutnali dobrůtky. Strávili jsme tady vlastně celý den, před 4 hod. jsme šli zpět na skytraine a proti nám se ještě valily davy lidí. Jednou jsme museli přestoupit, ale skytrainem je jednodušší cestování než v Praze metrem. A potom zase lodí na Phra Athit, poblíž Khao San. Nakoupené věci jsme nabalili do batohů a šli na večeři – já chtěla ještě naposledy ryby a krevety. Pak jsme se ještě chvíli poflakovali na Khao San. Zdálo se nám, že teď tady je daleko více lidí než v prosinci, když jsme přijeli. V 11,15 hod. nám jel autobus na letiště a ve 3,25 hod. mělo letět letadlo. Takže už jsme se jen převlékli na letišti, nechali zabalit batohy do fólie, utratili poslední peníze za whisku pro kamarády a čekali. V Bangkoku byl dnes zákaz prodeje alkoholu i piva, tak všichni seděli v barech u coca coly, tak asi zažijou vyjímečně klidnou noc.\nAsi kolem 10,00 hod. (už evropský čas) dne 11.1.2008 jsme přiletěli do Amsterodamu. V letadle jsem spala, byla jsem utahaná jako kotě, Milan říkal, že on moc ne, taky jsme sledovali filmy. V Amsterodamu jsme měli 4 hod. čas než nám poletí letadlo ve 14,40 hod.do Prahy. To bylo asi úplně nejhorší to čekání, hrůza nekonečná. Pak už jen něco přes hodinku do Prahy a na letišti nás už čekal Miloš, naše záchrana. Jak jsme vylezli z letadla do letištního busu – děsná zima a hrozná inverze. Však jsou tady všichni nemocní. Takže honem na hlavní nádraží, Miloš nám vzal zimní věci, co jsme u nich nechali, tak jsme je v nádražní hale na sebe naházeli, koupili jízdenku na Ostravan a v 18,09 hod. a už museli jít na nástupiště. V Ostravě u vlaku nás bude čekat Deniska, snad nebudeme mít zpoždění a před 11,00 hod. budeme doma. A hned zítra ráno do práce – brr, fuj !!!\nzahum | Leden 2009\n10.05.2010 09:09 90.178.170.***\nParáda Thajsko mame moc rádi ,vracíme se tam každý rok a stále je co oběvovat.Pěkně napsané,určitě něco použijeme na budoucích cestách.Dík ,fajn čtení.Hodně dalších zážitku z cest přeje Ota\nsuper podrobný cestopis, měla jsem jej s sebou a několikrát jej četla a i čerpala podněty!


Kapitola 1. Masakr na ostrovech Kokosových\n« predchádzajúca strana :: 3 / 5 :: ďaľšia strana »\nTak jsme se zas hleděli dostat zpátky do vnitra ostrova; už jsme o ty mrchy rozbili vesla i klacky, a tak jsme jen běželi jako zajíci. To už jsme byli jen čtyři. Báli jsme se utíkat dál od břehu, že bychom se nedostali zpátky na loď; schovali jsme se za kameny a křoví a museli jsme se dívat, jak Mloci dobíjejí naše kamarády. Topili je ve vodě jako koťata, a když některý ještě plaval, dali mu heverem po hlavě. Já jsem teprve teď cítil, že mám vymknutou nohu a že nemůžu dál."\n"Nechtěli jsme na kapitána volat, aby nás nenašli Mloci. Pan Lindley stál ve člunu s rukama založenýma a zvolal: ‚Co se to tu děje?' Tu se Mloci obrátili k němu. Na břehu jich bylo pár set a pořád noví plavali z moře a obkličovali člun. ‚Co se to tu děje?' povídá kapitán, a tu jeden veliký Mlok jde k němu blíž a povídá: Jeďte zpátky!


Dudlík - používáte ho správně? | FEEDO Blog\nDudlík – používáte ho správně?\nStanislava Laurinčíková 27.5.2016, 0:01 27.5.2016 0 1405\nPřiznám se, že jsem nikdy nebyla proti dudlíkům. Když jsem v nemocnici zjistila, že je moje Terezka extra křikloun, hned mě napadlo, že nás dudlík možná zachrání. Dávali jsme jí ho celé tři měsíce a ona ho odmítala. Pokud ale i vy uvažujete o tom, že vašemu dítěti nabídnete dudlík, měli byste ovládat pokyny pros správné používání a znát výhody i nevýhody. Pojďte se s námi dozvědět více.\nTo je asi nejdůležitější. Některé děti se při sání z prsu uklidní. Jiným to však nestačí. Stále by se objímaly, houpaly, nosily,.. Právě tehdy byste měli zvážit dudlík. Dávejte však pozor, aby dudlík nenahrazoval krmení a vaši péči.\nDudlík vaše děťátko uklidní a snadněji s ním usne. To jsou jeho výhody. K tomu se přidává další plus – snížené riziko SIDS (náhlého úmrtí dítěte) a to právě tehdy, když se dítě těsně před spaním uklidní dudlíkem. Kromě toho je to lepší, než aby si cucalo paleček.\nAčkoli může být dudlík vaši záchranou, někdy může způsobovat problémy. Jedním z nich je třeba zvýšené riziko infekce středního ucha.\nMezi další nevýhody může patřit snížené množství mléka – sání z prsu a dudlíku jsou totiž dvě odlišné věci. Nejvhodnější by bylo dítěti nabídnout dudlík až když bude zvládat sání z prsu – tedy během prvního měsíce života, jednoduše po rozběhnutí laktace. Pokud jste v nemocnici, nezapomeňte upozornit sestry, že si nepřejete používání jakýchkoli náhrad, abyste mohla kojení rozběhnout. Vaše rozhodnutí by měly respektovat.\nJak dudlík používat\nZubní lékaři bijí na poplach, pokud děťátko používá dudlík déle než dva roky. Tehdy to totiž může mít vliv na vývoj chrupu. Samozřejmě, že odnaučování není snadné. Zkuste to postupně.\nVěříme, že se vám seznámení s dudlíky líbilo :-) Přejeme vám správný výběr a příjemní používání.\nDalší článekHledejte rozdíly s Feedo


Češi si podle průzkumu stále více kupují druhé byty na rekreaci | Dům a zahrada - bydlení je hra\nČeši si stále více kupují druhý byt, ve kterém bydlí jen přechodně a využívají ho převážně k rekreačním účelům.\nČeši si stále více kupují druhý byt, ve kterém bydlí jen přechodně a využívají ho převážně k rekreačním účelům. Vyplývá to z výzkumu společností Arllen Development a KPMG. Největší zájem je o tyto byty v Krkonoších, na Šumavě a v západočeských lázních. Převažují apartmány 2+kk nebo 2+1, průměrná výměra se pohybuje kolem 50 až 60 metrů čtverečních. Průměrná cena za metr je od 28.000 do 47.000 korun.\n"V současné době jsou projekty druhého bydlení na vzestupu. Uživatelům nabízejí moderní a komfortní bydlení, dobrou občanskou vybavenost, soukromí a kombinaci sportovních, relaxačních možností a společenského vyžití. Druhé bydlení funguje jako dobrá investice, a to jak pro domácí, tak i zahraniční zájemce," uvedl manažer společnosti KPMG Tomáš Kulman. Počet nových projektů tzv. druhého bydlení se v České republice nyní blíží k padesátce. Po dokončení nabídnou tyto projekty 1676 bytů s průměrnou výměrou 57,7 metru čtverečního. Průměrná cena za metr bude u těchto bytů 39.515 korun.\nDruhou lokalitou, kde se nejvíce staví byty na rekreaci, jsou po Krkonoších, Šumavě a západočeských lázeňských městech Beskydy, Jizerské a Krušné hory. Podle průzkumu je zde dostatek volného prostoru pro developerské projekty a vznikají zde již centra pro turismus a sporty. Tyto oblasti také těží z nízkých cen a blízkosti německé hranice.


mikrouši: října 2010\nSilnou vůli. Po vzoru spřátelené spolubloggerky a mé všeobecně milované Cífky jsem se rozhodla najet na racionální stravovací režim a dostat se ze 62kg (stále si odmítám přiznat, že už je jich 63 a každé ráno opravuji aretaci váhy...) na 58.\nNeklaplo to. Dělám příliš dobrý vaječný koňak a nedokážu nekonzumovat sacharidy k večeři. Ze čtrnáctidenního boje sama se sebou jsem si odnesla alespoň menší porce k večeři.\nvystavil Hanka Kl. v 20:24 Komentáře: 8\nM: "Co se to tady děje?"\nE: "Učím se lítat."\nvystavil Hanka Kl. v 08:15 Komentáře: 1\n"Maminko, víš, co ti udělám? Červené střevíce, z kusů, budou nádherný. A udělám ti ještě náhradní, abys nebyla smutná, když se ti rozbijou ty nenáhradní. Až budeš stará, tak ti udělám hůl. A záchůdek. Já ti udělám pěknou postavičku, až budeš stará."\nTak doufám, že až budu stará, synek plastický chirurg mi udělá pěknou postavičku. A na youtube si najděte Dáma s čápem, to je taky tématické.\nvystavil Hanka Kl. v 08:12 Komentáře: 5\nGenerace je skupina lidí zhruba stejného věku, které formovaly společné historické události, zážitky, prostředí, způsob komunikace. Mezi generacemi se předpokládají propastné rozdíly.\nMě by zajímalo, jestli v budoucnu budou generace. Způsob komunikace se unifikuje, slovník, zaměstnání, koníčky a oblečení pokrokového starce jsou nezřídka totožné s těmi, které užívá jeho vnuk. Tak snad aby čas od času nastala nějaká pořádná historická událost, aby nám dělala ty milníky.\n... jsme jeli všichni s Hospodářovou kolegyní, oni dva pracovně. Byla jsem v sedmém nebi, sportovně elegantně oblečená žena používající lehký mejkap a rtěnku slušivého odstínu se mnou, oblečenou v červené kožené bundičce a džínách, probírala výrobu chleba žitného i pšeničného, domácí lektvaření maggi z kopřiv a libečku, výsev bylinek... ani na chvíli jsem se necítila nijak minoritně, nikde ani kousek batikované sukně, fakt ne. Vedle mě stál můj trvale udržitelný muž v slušivém kulíšku a kompetentně rozmlouval s rybáři o podpoře biodiverzity v tom jejich bahňáku (moc se jim to nezdálo, hehe). Přišla jsem si naprosto normální, na svém správném místě, zas o level zamilovanější.\nvystavil Hanka Kl. v 10:09 Komentáře: 4\n... jsem já. Přestože jsem se vzbudila za pět půl osmé, za pět celá už jsem vyhazovala tři oblečené, nasnídané a umyté děti z auta před školou a školkou. Čtvrté přebalené, oblečené, nasnídané a velmi neumyté dítě pořvávalo z okýnka na paní školnici. Což nesvědčí o tom, že bych snad byla schopná vyvinout rychlost motorové myši, ale o mých skvělých organizačních schopnostech. Tak.\nvystavil Hanka Kl. v 08:39 Komentáře: 4\n... neznají hranic. Neumí mluvit, no a co. Přišla paní Trnková, stoupla si mezi dveře a hovořila. Rudík přirozeně nedovedl říci: pojďte dál, paní Trnková. Tak si k ní sedl, čapl ji za nohu a posunul ji o schod níž. A byla v kuchyni. A dala kafe.\nvystavil Hanka Kl. v 08:37 Komentáře: 2\nErýskovi se narodil bráška Honza Veselý. Máme velkou radost, přejeme hodně štěstí do života a s napětím očekáváme porodní příběh, Velkej vypadal, že má důvod něco sepsat.\nvystavil Hanka Kl. v 19:51 Komentáře: 2\nKlíčová dírka vydala všechny své poklady. Sklidili jsme hromadu, ale fakt hromadu cuket, patizonů a dýní. Do prosince nemusíme nakupovat jídlo. Jídelníček si zpestříme rybolovem. ;-)\nOd jara si v ní hlína pěkně sedla, tak doplňuju, zručně z kompostu lopatou házím. A strašně se dojímám nad tím, jak se ve vrstvách, které byly ještě v létě králičí podestýlkou, prohánějí krásné tlusté žížaly, růžové a červené. Rewarding. Naprosto.\nStalo se mi něco s hlavou :-)\nV posledních dnech mám potřebu projevovat dvojčatům lásku a dvojčata ji zase projevují mně. Zvládli jsme morning routine, nakreslila jsem jim seznámek činností a kluci si to chodí nadšeně čekovat: už mám trojku, teď si vyčistím zuby a jdu na pětku. Ráno se stíháme před odjezdem do školy hromadně muchlovat na koberci a před odchodem do třídy mi dávají pusu.\nKoumám, kam všechen ten vztek zmizel. Asi se odplavil spolu s mými ubohými červenými krvinkami, jsem z té anémie pořád tak pěkně v rauši. Dneska jsme paběrkovali kukuřici. Kdo nezná význam slova paběrkovat, ať si přečte nějakou Němcovou nebo Světlou. Nebo vygooglit. Celou dobu jsem se culila jak idiot. Jsem zamilovaná, jezdí na mnou na návštěvu báječní přátelé, mlha se rozpustila už v půl druhé. Jen ty koně nám lezou do peněz jak sviňa, ale co dělat, když nás to všechny tolik baví. Hledá se sponzor.\nvystavil Hanka Kl. v 19:52 Komentáře: 12\nDalší děda s babičkou\nRudík provádí inspekci kuchyňských šuplíků paní Trnkové. Pan Trnka se ho ptá: "Má tam babička pořádek?" "Ne!" (To se dalo čekat, Rudík je starý negativista). Trnkovi jásají, jak je kluk vtipnej. Já jásám, že ho mají rádi a že si ho tak užívají.\nStrašák alkoholismu obchází dům :-)\nE: "Maminko, kdybys měla litr piva, tak nepij ten litr piva, prosím tě, jo? Dej ho nějakýmu alkoholikovi, on ho vypije."\nvystavil Hanka Kl. v 06:59 Komentáře: 0\nCífka se sourozenecky dojímá,\ntak já se taky dojmu. Dnes se Erýsek a Rudýsek chopili těžkých obouručních mečů z masivu, poctivá práce od Chlapíka, a s hurónským smíchem se šermovali. Maj bráchu, to se maj.\nvystavil Hanka Kl. v 20:27 Komentáře: 5\nZapomněla jsem tu zmínit...\n... že, jak praví paní Trnková, Rudíček chodí jak starej. Dokonce občas popoběhne. Úleva, nemusím ho tahat do auta, když taxikařím větším dětem, dojde si sám. Za míčem i kluše. Jen když vidí Hospodáře, jak se vrací z práce, tak s blaženým chechtotem klesne na čtyři a metelí k brance po starém způsobu.\nvystavil Hanka Kl. v 20:09 Komentáře: 0\nZadáno jen pro ženy\nMyslím si, že rodím, tak vyrážím do Mělníka do porodnice, tam mají gynekologickou pohotovost.\nSvěřuji se s nadstandartním krvácením, křečovitými bolestmi podobnými kontrakcím a bolestivostí děložního čípku. Můj názor je, že se tělo zbavuje již delší dobu problematického antikoncepčního tělíska.\n"A pročpak si, děvenko, myslíte, že je to krvácení nadstandartní?" No, už jsem párkrát rodila, měsíčky mám od třinácti, že bych k tomu došla empirickou cestou?\n"Křečovité bolesti jako kontrakce? To asi ne, děvenko, to asi ne... koukám, že krvácíte malinko, čípek je zcela uzavřen, na pohmat je vše naprosto normální... Nejste vy trošinku - není to psychického rázu? A čípek, víte, on vás bolet nemůže, nejsou v něm nervy."\n"Takže vám píchneme injekci proti krvácení." Ptám se, na jakém principu to funguje. "???" No co v té injekci je, otravuju dál. "Tomu byste nerozumněla, děvenko, to jsou vasokonstriktory." Já vím, co je to konstrikce, vím dokonce, co je dilatace, znám spoustu latinských slov, nejsem blbá. No nic, popojedeme. Pane doktore, prosím vás, vytáhl byste mi, prosím, to tělísko?\n"Ale kdepak, děvenko, stálo vás spoustu peněz, jen si ho tam pěkně nechte. Zajděte si do konce týdne ke svému panu doktorovi a kdyby se to ještě někdy opakovalo, tak to teprve zvážíme, ale já si myslím, že bude nejlepší, když se tím přestanete tolik zabývat." Do zprávy píše, že nález normální, čípek pevný, krvácení minimální.\nJedu domů, prožiju další skvělou noc. Odpoledne mě přijímá příjemná paní doktorka. "Jo vám se stěhuje tělísko, říkáte? To musí bolet, co?" Vyprávím jí o tom, že čípek přece nebolí. "Jo, pan primář? No jo, chlapi. On ho nemá. (Doufám, že myslí čípek). Mně teda při histologii taky bolí. Tak na ultrazvuk, pojďte."\n"No jo, cestuje, ježišmarjá, vždyť je skoro venku. Čípek je úplně povolenej. Vy jste si to tělísko porodila sama. Šup, a je venku. Škoda těch peněz, co, moc jste si ho neužila."\nZ toho poučení plyne: Hledejte si gynekoložku. Gynekologové ví kulový, nemají frndu.\nvystavil Hanka Kl. v 19:41 Komentáře: 17\nE: "Maminko, já bych tady chtěl všechny babičky, co mám."\nM: "To jako najednou?"\nE: "Jo, všechny."\nM: "Miláčku, povolím ti maximálně dvě."\nvystavil Hanka Kl. v 09:03 Komentáře: 4\nvystavil Hanka Kl. v 14:00 Komentáře: 7


DATART | Pračka Whirlpool TDLR 60210 bílá\nDatart.cz > Produkty > Velké spotřebiče > Pračky > Pračky s horním plněním > Pračka Whirlpool TDLR 60210 bílá\nnebo k vyzvednutí za 60 minut v 75 prodejnách\nPračka Whirlpool TDLR 60210 bílá Whirlpool\nTechnické parametry Pračka Whirlpool TDLR 60210 bílá\nNávod k použití Stahnout (pdf / 6124330 kb)\nUšetřím drahocenné finance i prostor ve vašem bytě! A prádlo přitom bude dokonale čisté.\nPračka se 6. smyslem\nPračka disponuje velmi inteligentní technologií 6. smysl. Ta vám ušetří až 50 % jak času, tak i vody a peněz. Velmi chytře totiž detekuje množství prádla a podle toho upraví vlastnosti praní, jako je množství vody, její teplotu nebo rychlost otáčení. Díky tomu není spotřebována žádná přebytečná voda a energie.\nPro stále svěží prádlo\nJistě se vám již stalo, že jste zapomněli v pračce po několik hodin vyprané prádlo, a to získalo velmi nepříjemnou vlhkou vůni. S funkcí FreshCare na to můžete zapomenout. Po určité době od vyprání se spustí program, který v krátkých intervalech provzdušňuje vyprané prádlo a zachovává tak jeho svěžest i mnoho hodin po vyprání.\nTato funkce se postará o dokonalou ochranu barev a je jedno, jestli jde o prádlo černé, barevné nebo bílé. Z původních barev se v každém případě budete těšit roky!\nAutomatické nastavení bubnu\nDrum Up je funkce, která automaticky nastaví buben vždy tak, abyste mohli s prádlem snadno a rychle manipulovat.\nPotřebujete rychle vyprat oblečení, aby bylo co nejdříve připraveno k nošení? Pak využijete speciální rychlou volbu.\nZárukou kvalitního odstředění je možnost regulace otáček až do maxima 1 200 za minutu.\nTento model exceluje nejen výkonem, ale i efektivitou. Důkazem je energetická třída A+++ a odhadovaná celoroční spotřeba dosahující jen 153 kWh a 8 500 litrů vody.\nSpojení vrchního plnění a kompaktních rozměrů jasně ukazuje, že tento model ušetří drahocenné centimetry v menších bytech. Odpovídá tomu i kapacita 6 kg.\nPříslušenství k Pračka Whirlpool TDLR 60210 bílá


Novinka pod lupou: Sanditon (ITV) | SerialZone.cz\nNovinka pod lupou: Sanditon (ITV)\nPremiéra 25. 8. 2019\nTvůrci Jane Austen (předloha), Andrew Davies\nHerci Rose Williams,\nTheo James, Anne Reid, Alexandra Roach, Kris Marshall, Jack Fox, Crystal Clarke, Charlotte Spencer, Kate Ashfield, Turlough Convery, Kevin Eldon\nCharlotte Heywood je veselá a impulzivní žena, která se přestěhuje ze svého chudého domova do Sanditonu, kde se snaží vyšlhat výše ve společenském žebříčku. Nicméně ruku v ruce s tím se musí vypořádat s intrikami a neochotnou místních zbohatlíků, jejichž bohatství závisí na komerčním úspěchu Sanditonu. Jde o příběh o lásce a sebepoznání, který je zasazen do 19. století. Inspiruje se nedokončeným posledním románem od Jane Austen.\nSeriál mi trošku připomíná Vanity Fair. Pilot se mi líbil, byla to taková příjemná romantická jednohubka zasazená do historického prostředí. Hlavní hrdinka je sympatická a jsem zvědavá, s kým nakonec skončí. Jestli to bude ten lhostejný bratr, tak budu nadšená, protože jim to spolu sedne, ale po pilotu si nedokážu představit, jakým způsobem by si k sobě mohli najít cestu.\nNa to, že obecně mě historické seriály spíše nudí, tak jsem se tady docela příjemně bavila. Asi je to tím, že tady jsou zajímavé postavy se skvělou chemií, nechybí ani perfektní babča. No, Downton jsem zatím neviděla, ale možná to bude něco podobného.\nV podstatě jako u většiny jiných britských kousků, ani tady nejde primárně o příběh. Prostě sledujeme plynoucí životy postav a jejich osudy, které se občas protnou a občas rozdělí. Nic závratného, ale jako oddychovka výborná věc pro všechny, kteří mají rádi historický a romantický žánr.\nžádný hlavní příběh\nTakže vzhledem k předloze to bude povinnost :-)\nNo tak tohle je pro mou romantickou dušičku trochu moc, tohle prostě nedávám. Jak si sakra mohli dovolit...


Roland Garros, turnaj hrdinů - iDNES.cz\nPaříž - (Od spolupracovníka MF DNES) - Za úspěch českých tenistů na grandslamových turnajích můžeme považovat už jen to, pokud se tady ještě druhý týden mluví česky. Největší šance měl mít Radek Štěpánek, ale domácí Benneteau a nepříjemné nachlazení se ukázali jako příliš silní soupeři.\n„Už při rozehrávání jsem cítil, že nemám žádnou sílu a nejsem schopen hrát svůj agresivní tenis,“ posteskl si Štěpánek, z turnaje však odešel se ctí.\n„Chvíli jsem přemýšlel o tom, že to vzdám, ale já opravdu nejsem ten typ. I když jsem se chvílemi na kurtu doslova motal, chtěl jsem to dohrát až do konce. Nikdy bych předčasně neodešel,“ dodal a zklamání z něj bylo stále cítit. Vztek už ne, ten si vybil v šatně. Deník L’Equipe napsal, že když do ní po zápase přišel, rozmlátil čtyři rakety.\nV Paříži se Štěpánkovi líbí čím dál víc. Dařilo se mu tu při halovém turnaji v Bercy, teď se procházel po Champs Elysées, zašel do kina. Nebyl v něm sám, a i když neprozradil, kdo mu dělal společnost, není asi příliš těžké to uhodnout, zvlášť když o jeho vztahu s Martinou Hingisovou píší francouzské deníky od začátku turnaje. Nakonec z toho vyšel jen jeden hezký týden, Štěpánek však ukázal, že dokáže být nad věcí.\n„Jsem samozřejmě hrozně naštvaný, že mě ta nemoc potkala zrovna tady. Měl jsem dobrou formu, dost sebevědomí a příjemný los. Věřil jsem si. A do toho přijde to nepříjemné nachlazení, které mi vzalo hodně sil. Ale asi to tak mělo být. Jsou věci, které nemůžeme ovlivnit, a co se má stát, to se stane,“ říkal.\nLetošní turnaj je ve znamení hrdinů. Celá Francie byla na nohou, když Paul-Henri Mathieu vedl statečný boj proti Rafaelu Nadalovi. Byl to bezesporu zápas prvního týdne, a přestože Mathieu po zápase v šatně plakal, v očích Francouzů zůstal hrdinou proto, s jakou odvahou se do obhájce titulu pustil.\nPři žádném z ostatních grandslamů není tak důležitá psychika, několikahodinové zápasy plné zvratů nejsou výjimkou. Opravdoví hrdinové jsou ti, kteří jdou až na dno sil.\nBývalý šampion Mats Wilander napsal do L’Equipe zajímavou úvahu o tom, že největší ocenění si nezaslouží ti, kteří odejdou na vrcholu slávy, ale ti, kteří stále bojují, i když dobře vědí, že na žebříčku budou jen klesat. Je možná symbolické, že zítra oslaví padesáté narozeniny Wilanderův krajan Björn Borg, který sám skončil v době, kdy byl na absolutním vrcholu – v 26 letech.\nHrdinou je Moya\nProto je podle Wilandera největším hrdinou turnaje Carlos Moya, bojující o postup do dalšího kola s takovou energií, jako by hrál finále. Moya se patrně už nikdy nedostane mezi nejlepších šestnáct, letos vypadl s Davyděnkem naprosto jasně. Ale v očích Wilandera si zaslouží větší obdiv než Sampras či Edberg, protože z tenisu odejde teprve tehdy, až na kurtu nebude moci udělat krok. Až pocítí, že nemá sílu pokračovat...\nVěřme, že navzdory svým slovům nebyl letošní Roland Garros ani pro Jiřího Nováka tím posledním.\nAutoři: MF DNES , Jan Šmíd, Autor je reportérem Českého rozhlasu\nTémata: Český tenis - NEPOUŽÍVAT, Mats Wilander, Roland Garros 2010, Turnaje - zpravodajství, Ženský tenis - NEPOUŽÍVAT, Björn Borg, Jiří Novák, Martina Hingisová, Paul-Henri Mathieu, Radek Štěpánek, Rafael Nadal, Raketa, Roland Garros (French Open)


26.9.2018 amoreal.cz Zvířata 0\nMořský koník je opravdu výjimečné zvířátko. Nejen, že se mu žádné jiné nepodobá a je tedy naprostým originálem, ale má několik specifických vlastností, které mu přisoudila příroda. Dalo by se říci, že mořský koník je táta na plný úvazek. Ačkoliv tento tvor vypadá spíše jako samostatný druh, je počítán mezi mořské ryby. Jeho atypické tělo bývá dlouhé kolem patnácti centimetrů.\n· Zajímavé na něm je právě to, že se o čerstvě nakladená vajíčka s potomky stará právě pouze sameček.\nKdyž sameček doroste do velikosti deseti centimetrů, vybere si partnerku. Ta pak naklade do břišního vaku samečka dvoumilimetrová vajíčka. Otec rodiny poté nosí své potomky asi měsíc, než se z nich vylíhnou malí koníci.\n§ U tohoto tvora to vypadá, jako by příroda opravdu oba příslušníky tohoto druhu tak trochu prohodila.\n§ Zatímco je u většiny zvířat větší sameček, tady je to obráceně.\n§ A rozdíl je celkem značný. Celé dva centimetry.\n§ Vzhledem k tomu, že je sameček dlouhý pouhých šestnáct centimetrů, je určitě rozdíl dvou centimetrů znát.\nOba tvorové se liší i v jiných vzhledových znacích. Sameček má delší ocas a tělo má esovitě prohnuté v oblasti krku.\nVýjimečný mořský koník\nMořský koník (ať už sameček nebo samička) má pár očí, které se mohou pohybovat do stran nezávisle na sobě. Tím si zajištují široké zorné pole.\n· Povrch těla nemají pokrytý klasickými šupinami, ačkoliv se o nich hovoří jako o rybách.\n· Tělo je kryté kostěnými destičkami, jejichž počet je většinou kolem padesáti.\nTělesná schránka je většinou zelená až nahnědlá. Od ostatních mořských ryb se také liší tím, že má chápavý ocas. To znamená, že má ocas, kterým se dokáže přichytit u dna rostlin nebo řas. Také se ve vodě nepohybuje jako jiné ryby, které plavou směrem kupředu. Tělo mořského koníka je při pohybu vzpřímené. Jeho výjimečnost je mu ale někdy na obtíž. Sušení mořští koníci se prodávají turistům jako suvenýry.


Pivovar Lanškroun - Pivovary.Info\nadresa: : Lanškroun; Pivovarská 160; 563 01 telefon: galerie etiket\nZlatý Beran 10 % (světlé výčepní; alk.: 3,8 %, 4,2 %; plněno do 0,5 l lahví a sudů)\nZlatý Beran 11 % (světlý ležák; alk.: 4,8 %; plněno do 0,5 l lahví a sudů)\nZlatý Beran 12 % (světlý ležák; alk.: 5,5 %; plněno do 0,5 l lahví a sudů)\nZlatý Beran 14 % (světlý speciální sezónní ležák; alk.: 5,8 %; plněno do 0,5 l lahví)\nZlatý Beran světlý porter (světlý speciální sezónní ležák; alk.: 10,8 %; plněno do 0,5 l lahví)\ndřívější názvy lanškrounských piv\nSortiment v době Východočeských pivovarů n.p. Hradec Králové:\nNovopramen 11 %\n12 % světlý lanškrounský ležák\nLanškrounský světlý ležák 11 %\nSortiment v době firmy Bevi s.r.o. n.p.:\nGenerál Laudon 10 % (světlé výčepní; alk.:4,2 %; plněno do 0,5 l lahví a sudů)\nGenerál Laudon 11 % (světlý ležák; alk.: 4,8 %; plněno do 0,5 l lahví a sudů)\nKnížecí Koruna 12 % (světlý ležák; alk.: 5,5 %; plněno do 0,5 l lahví a sudů)\nRýbrcoul 10 % (světlé výčepní)\nRýbrcoul 11 % (světlý ležák; plněno do 0,5 l lahví)\nRýbrcoul 12 % (světlý ležák; alk.: 5,2 %; plněno do 0,5 l lahví)\nFirma Bevi s.r.o. vlastnila pivovar i ve Vrchlabí a tím i značku piva Rýbrcoul (z něm.Rűberzahlbräu), které se ve Vrchlabí vyrábělo v letech 1903 - 1973. Tuto značku poté firma vyráběla v Lanškrouně a licenčně i v pivovaru ve Svitavách a Hradci Králové.\nRoku 1700 dal kníže Jan Adam Ondřej z Lichtenštejna pokyn italskému staviteli Sallovi a projektantu Martinellimu ke stavbě pivovaru. Roku 1701 byla zahájena výroba. Tím však porušil lichtenštejnský pán slib, daný měšťanům roku 1568 Vratislavem z Pernštejna, že ve městě nebude postaven panský pivovar. V Lanškrouně pak pivovar právovárečného měšťanstva působil společně s "knížecím" až do konce 19. století, kdy byla výroba ukončena, uhrazeny pohledávky, především za nedávnou rekonstrukci budov, a zbylé prostředky rozděleny mezi všechny podílníky. Celé podnikání nekončilo v minusu, páni právovárečníci si uměli velmi dobře spočítat, co je ještě možné krýt z finančních rezerv a co již ukrajuje "z podstaty", kterou v daném případě tvořily především budovy a jejich vybavení. Zatímco panský pivovar v Lanškrouně byl nadále centrem jak výroby, tak i části společenského života města, hlavní budovu bývalého měšťanského pivovaru koupil c. k. erár a upravil ji pro potřeby okresního hejtmanství, včetně služebního bytu pana okresního hejtmana (následně i ONV; nyní ZŠ Jiráskova). Dnešní podoba budovy z r. 1933, kdy byla přestavěna pro okresní úřad. Sídlem okresní a politické správy byl až do zrušení lanškrounského okresu v r. 1960. Z té doby malý státní znak Československé republiky na průčelí. Právo vařit pivo se stalo výsadou panského pivovaru. Výroba se modernizovala a vyráběn byl ležák, březňák a kozel, později 17o tmavý Primátor. Pivo se rozváželo do celého panství a do Vídně. Lichtenštejni modernizovali pivovar i po vzniku ČR. Varna byla rozšířena na čtyřnásobek, byla vybudována železobetonová spilka a ležácké tanky, v Dortmundu byly zakoupeny ocelové smaltové ležácké tanky. Po 2.světové válce byl pivovar zkonfiskován. Výroba se nadále modernizovala, ale né v takové míře, jak by bylo potřebné.Pivo bylo vyváženo do Polska, a to dokonce 9 500 hl, z toho 55 % v cisternách.\nPiva byla stáčená i v pivovaru ve Svitavách. Výroba piva byla v roce 1999 ukončena a značka měla být převedena do pivovaru v Jevíčku. Záměr však nebyl uskutečněn.\nRadní v Lanškrouně chtěli v roce 2000 obnovit výrobu piva v místním pivovaru. Firma Bevi, která pivovar provozovala, však již v roce 1998 skončila v konkurzu. Radní v roce 2000 část konkurzní podstaty společnosti koupili a sháněli firmu, která by pivovar opět oživila. "Areál pivovaru jsme od správce konkurzní podstaty koupili za pět milionů korun. Nyní chceme pro pivovar, který vařil pivo tři sta let, najít nájemce. O prodeji neuvažujeme, protože v takovém případě by podnik mohl dopadnout podobně jako za posledního majitele," sdělil v říjnu 2000 lanškrounský starosta Ladislav Maixner. Pivovar byl opuštěn, nevyráběla v něm žádná společnost, využita byla pouze administrativní budova jako byty. Lanškrounští radní obeslali s nabídkou na pronájem pivovaru čtyřicet převážně pivovarnických firem. "Přijely se podívat, většina z nich však naši nabídku odmítla. Zbyli dva zájemci, se kterými nyní jednáme. Výběr ale dosud není uzavřen," řekl v říjnu 2000 Maixner. Roční kapacita pivovaru byla 70 000 hl, v posledních letech existence podniku se v něm však vařilo daleko méně. "Byl to pouze lokální pivovar, pro město však má význam i kvůli své historii," poznamenal starosta. Pivovar založil v roce 1700 kníže z Lichtenštejna, který vlastnil lanškrounské panství. Pivovar Eggenberg, jeden z vážných zájemců o pronájem lanškrounského pivovaru, od svého záměru v listopadu 2000 upustil. "Tento týden jsme dostali fax, že Jihočeši od svého původního plánu podnikat v objektu našeho bývalého pivovaru ustupují," potvrdil 16.11.2000 starosta Lanškrounu Ladislav Maixner. Vedení Eggenbergu chtělo zpočátku budovy pivovaru využívat jako sklad a postupně přejít na výrobu piva. Později však dospělo k závěru, že náklady na zprovoznění pivovaru v Lanškrouně by pro ně byly příliš vysoké. "Pro nás se jeví jako výhodnější postavit pivovar na zelené louce," řekl ředitel Eggenbergu Rostislav Zagora. Myšlenky obnovit vaření piva se ani poté v Lanškrouně nevzdali. Podle starosty města o této možnosti uvažovala jedna místní firma. "Ta by nejprve chtěla rozjet restauraci a sladovnu a později v menším množství i vaření piva," řekl starosta. Kromě obnovení původní výroby uvažovala radnice i o dalších možnostech využití prostor pivovaru. Například místní podnikatelé tam chtěli zřídit ubytovací služby, zámečnictví a další malé provozovny. Nájemce, který by vrátil život do areálu 300 let starého lichtenštejnského pivovaru v Lanškrouně, i v lednu 2001 hledali místní radní. "Zájemců už je několik. Ještě ale není nic rozhodnuto. Obnovit vaření piva v původním rozsahu je v podstatě nemyslitelné. Jeden ze zájemců však uvažuje o zřízení minipivovaru," řekl tajemník města Vladimír Zamazal. Ani v březnu 2001 zatím lanškrounská radnice nenašla vhodného zájemce mezi místními podnikateli, obrátila se s nabídkami i do zahraničí. "Intenzivně jednáme s jednou německou firmou. Její zástupci zde byli na dvou sondážních návštěvách. Minulý týden jsme si měli ujasnit podmínky přímo v Německu, ale návštěvu jsme kvůli nemoci museli asi o tři týdny odložit," uvedl starosta Lanškrouna Jen Maixner. Protože jsou podle něho jednání složitá a podmínky smlouvy o užívání objektu zatím krystalizovaly, jméno německé firmy radnice zatím říci nechtěl. Od prvního dubna 2001 město pronajalo dvěma místním firmám alespoň pivovarskou restauraci. "Nájemce musí ještě udělat některé stavební úpravy, aby restaurace mohla být co nejdříve v provozu", řekl starosta. Vážný zájem o pronájem pivovaru projevil v srpnu 2001 americký podnikatel Ron Selwood. Ten se podrobně seznámil s podklady, doplněnými komplexní informací o městě a stavu budov pivovaru, jež si prohlédl. "Pan Selwood se projevil jako člověk znalý. Před návštěvou našeho města jednal s předsedou Spolku malých pivovarů a seznámil se s dalšími pivovary podobné velikosti na území severovýchodních Čech, například s pivovarem v Dobrušce," uvedl starosta města Ladislav Maixner. Na základě analýzy vaření piva v malých českých pivovarech si Američan vybere místo ke svému podnikání, neboť Lanškroun není zdaleka jediným předmětem jeho zájmu. Na začátku září se starosta setkal se specialistou zpracovávajícím pivovarnickou studii.\nProdej pivovaru, o nějž měl zájem americký podnikatel, se neuskutečnil. Radnice se nedala neúspěchem odradit a zahájila na jaře 2002 jednání se zástupci obchodní sítě AHOLD, která měl ve městě zájem o vybudování velkoprodejny. "Snažíme se zástupce této firmy přesvědčit, že je pro ně nejlepší investovat do pivovaru, který se nachází nedaleko centra," řekl starosta města Ladislav Maixner. Obyvatelé města totiž měli o takový typ prodejny zájem.\nV Lanškrouně v bývalém pivovaru na Podměstí se již nikdy pivo vařit nebude. V lednu 2004 začala demolice některých částí, z areálu postupně mizí zbytky technologických zařízení. Na místě zchátralého šedivého areálu by mělo stát například nové náměstí, silnice či parkoviště a samozřejmě byty, obchody a restaurace.\nrok 1997: 10 000 hl\nrok 1998: 18 000 hl


Nová legislativa vyzývající ke konferenci Bílého domu o potravinách\nDomů » Nejnovější články » Klikněte zde, pokud je toto vaše tisková zpráva! » Nová legislativa vyzývající ke konferenci Bílého domu o potravinách\nAkademie výživy a dietetiky děkuje americkému zástupci Jimu McGovernovi (Mas.) a americkému senátorovi Cory Bookerovi (NJ) za prosazení legislativního úsilí o svolání národní konference Bílého domu zaměřené na jídlo, výživu, hlad a zdraví.\n„Akademie naléhá na Kongres, aby přidal svou podporu tomuto dvoustrannému, dvoukomorovému návrhu zákona. Tato konference by byla velmi potřebným krokem k řešení problému hladu a nutriční nejistoty ve Spojených státech,“ řekl registrovaný dietolog a prezident akademie Kevin L. Sauer.\n"Je to více než půl století, co Bílý dům svolal konferenci věnovanou těmto důležitým otázkám," řekl Sauer. "Dnes musíme spolupracovat na vytvoření moderních řešení potravinové a nutriční nejistoty, abychom zajistili rodinám přístup ke zdravým a výživným potravinám."\nV roce 1969 byla svolána první a jediná konference Bílého domu o jídle, výživě, hladu a zdraví, což vedlo k významným investicím do vytvoření a rozšíření programů, na které dodnes spoléhají miliony Američanů, včetně Programu doplňkové nutriční pomoci, Speciální doplňkové výživy. Program pro ženy, kojence a děti a Národní školní program snídaní a obědů.\nPo 50. výročí první konference se Akademie připojila k dalším organizacím a vyzvala k další konferenci.\n„Výživa hraje klíčovou roli v každé fázi života a podporuje zdraví, pohodu a lepší kvalitu života. Akademie je hrdým zastáncem politik, které zlepšují zdraví a snižují nedostatek potravin ve Spojených státech i v celosvětovém měřítku,“ řekl Sauer.


MartinaL Vloženo 04.07. 2019, 20:01 Reagovat\nAhojte, je tu někdo s termínem v březnu 2020? Mě se objevily dvě čárky dneska, dle MS termín 5.3.\nElis Vloženo 05.07. 2019, 12:54 Reagovat\nAhoj, aj mne sa tam dnes zjavili 2 ||\nAnonym Vloženo 06.07. 2019, 18:35 Reagovat\nReakce na : Ahoj, ano asi ja. Ted jsem 4tt+3 na prvni kontrolu jdu 10.7. Mam docela strach je to moje prvni tehotenstvi a od te doby co mela prijit MS ale neprisla ne i 8x za den hodne boli bodbrisek omlouvam se za anonym ale nechci aby to nekdo zjistil kdyz jeste nemam nic potvrzeno a mam docela strach z mimodelozniho\nLucckaaaa Vloženo 06.07. 2019, 18:36 Reagovat\nAhoj, jsem 4+6 tt a také mi vychází na 8.března\nLucckaaaa Vloženo 06.07. 2019, 18:38 Reagovat\nReakce na : co se týče bolesti, tak mám občas píchaní v pravém podbřišku občas celý podbřišek jako kdyby měla přijít MS ale není to celý den ani v kuse, byla sem na krvi HCG mám 2500, byla si na krvi? Myslím si že normální bolesti k tomu patří.\nAnonym Vloženo 06.07. 2019, 18:44 Reagovat\nReakce na : Ahoj Luci, nene nebyla jdu az 10.7. jen jsem tam volala ted ve stredu a rekli mi ze je jeste brzo at prijdu az 10. to bych mela byt 5tt tak snad uz bude neco videt. Nemam bolesti v kuse, tak doufam ze to bude ok ale v noci me to i budi cca co dve hodiny MS jsem mela dostat 1.7. tak snad jsou to jeste dozvuky toho\nLucckaaaa Vloženo 06.07. 2019, 18:56 Reagovat\nReakce na : já jdu také poprvé na gyn. 11.7 tak uvidíme jak tam pochodíme, určitě to bude všechno v pohodě nesmíme se stresovat furt přemyšlím jak s prací, dělám sestru ve špitále , kdy jít na neschopenku\nAnonym Vloženo 06.07. 2019, 19:01 Reagovat\nReakce na : jj i ja premyslim kdy to reknu, kolegyne totiz jde na materskou ted 7.7. a prijdu ja ze jsem taky v tom a nevim jak dlouho zvladnu pracovat, no ti budou mit radost. Obe tam delame hodne prace tak nebude jednoduche nekoho najit kdo to vse bude zvladat\nLucckaaaa Vloženo 06.07. 2019, 19:31 Reagovat\nReakce na : je to těžký, ale zase čekáme miminko a chceme aby vše bylo v pohodě, hold si bez nás budou muset nějak poradit\nAnonym Vloženo 06.07. 2019, 19:37 Reagovat\nReakce na : Taky si to tak rikam, hlavne at je vsechno ok, jsem z tech bolesti uz nervozni, co hodina sedim se wc s tim tim ze me me nejdriv zacne bolet podbrisek pak to prejde do beder a pak letim...vylozene prujem uz nemam nemam ale je to neprijemne...nedovedu si predstavit jak budu v pondeli fungovat v praci


IAN - Ztracený pásek\nZvukový záznam z 20. července 1969 pořízený během přistávání lunárního modulu Apolla 11 se zapsal do dějin. Co se při těchto nejkritičtějších událostech letu odehrávalo přímo v řídícím centru, si však můžeme poslechnout až dnes.\nDlouho postrádaná nahrávka zaznamenává činnost tzv. "bílého týmu", jehož vedoucím byl Gene Kranz. Každý člen této skupiny měl při přistávání svůj specifický úkol: jeden se staral o palivo, druhý o výšku, třetí o orientaci modulu, čtvrtý o zdravotní stav posádky atd. V záznamu se proto mísí pokyny mezi vedoucím letu a jeho kontrolory a pochopitelně i posádkou.\nHlavní podnět k nalezení tohoto zajímavého záznamu dal Kipp Teague, který má na starost online archiv informací z celé mise Apollo. Pásek byl nakonec objeven v audio archivu Vesmírného centra v Houstnu pod označením "bad tape". Má totiž velmi mizernou kvalitu. Začátek záznamu je skutečně velmi špatný, protože v magnetickém záznamu došlo ke ztrátě jeho funkčnosti. Když však technici z NASA přehráli pásek celý, byli velmi mile překvapeni.\nZáznam z řídícího centra neobsahuje pouze důvěrně známé hlasy Neila Armstronga a Buzze Aldrina, ale také Gena Kranze -- vedoucího letu, jehož slova jsou rovněž velmi důležitá. Na záznamu si můžeme vyslechnout jeho pokyny k jednotlivým kontrolorům a také k Charliemu Dukovi -- capcomem, který komunikoval přímo z astronauty. Po přistání lze rovněž zřetelně slyšet rozhodnutí (tzv. "T1") o tom, zda-li mají astronauti setrvat na Měsíci nebo okamžitě odstartovat zpět. Takže neváhejte a unikátní záznam si ihned přehrajte. Je ve formátu Real Player, trvá deset a půl minuty a představuje přijatelných 2,5 megabajtu.\n24.9.2001 | Zdroj: BBC News a další. IAN.czIAN.cz