1 Zpravodaj BESKYDSKÉHO REHABILITAČNÍHO CENTRA JAK AFRICKÉ BUBNY DJEMBE PŘIŠLY DO ČELADNÉ A CO Z TOHO VZNIKLO V sobotu 19. května 2012 byl společným vystoupením bubeníka Ivo Batouška a zaměstnanců BRC zahájen nový program pro klienty - RELAXAČNÍ BUBNOVÁNÍ. Hru na djembe si s nadšením vyzkoušeli i diváci (vpravo). Čtěte na str. 2 a 7. 3 / 2012, ročník IV. Časopis ČELADENSKÁ FONTÁNA je vydáván pro zaměstnance, klienty a partnery Beskydského rehabilitačního centra v Čeladné. Cílem Fontány je přinášet informace všem, kteří se chtějí dozvědět více o tom, jak zde, na úpatí Ondřejníku, pomáháme těm, kteří potřebují upevnit zdraví. Je to jednoduché: díky zdejším mimořádně příznivým klimatickým podmínkám a vysoké úrovni rehabilitační péče je BRC vyhledávaným zdravotnickým zařízením s výbornou pověstí. Za neopakovatelnou a dnes velmi vzácnou atmosférou rodinných lázní k nám jezdí pacienti z celé republiky. Tímto zveme i vás. Všechna vydání Čeladenské fontány najdete také na Od 1. dubna 2012 došlo ke změnám při navrhování a poskytování léčebně rehabilitační péče v odborných léčebných ústavech (OLÚ). Tyto změny se týkají i Beskydského rehabilitačního centra. Zákon o veřejném zdravotním pojištění 369/2011, 33 Sb. stanovuje nově dvě podmínky: 1. Podání návrhu na novém formuláři Návrh na léčebně rehabilitační péči v odborné léčebně. 2. Schválení rehabilitační péče v OLÚ revizním lékařem místně příslušného pracoviště zdravotní pojišťovny. Pro usnadnění jsme sestavili INFORMACE PRO NAVRHUJÍCÍ LÉKAŘE, jak postupovat při podávání nového návrhu na léčebně rehabilitační péči v BRC. Informace jsou k dispozici u personálu na časování v léčebném domě Dr. Storcha, nebo v příjmové kanceláři. V elektronické podobě jsou na našich webových stránkách 1\n2 JAK AFRICKÉ BUBNY DJEMBE PŘIŠLY DO ČELADNÉ A CO Z TOHO VZNIKLO Petr Andrle Před nedávnem uspořádala, dnes již docela známá a zavedená, Galerie LARA výstavu originálních fotografií Libora Kappela. Původní myšlenka této výstavy vznikla při debatě několika přátel, mezi něž patří také Ivo Batoušek, učitel hry na různé druhy bubnů a bicích nástrojů. Ivo učí ve vlastní bubenické škole v Olomouci, je vedoucím známé skupiny bubeníků Jumping Drums a také se zabývá muzikoterapií. Do BRC přijel vloni na podzim s dvěma japonskými bubny taiko (vlevo )a neobvyklým vystoupením tehdy zahájil výstavu svého přítele. Myšlenka TERAPIE V RYTMU se zřejmě zrodila ve stejný den. Nebyla zdaleka nová, protože hned při vernisáži, v debatě po Batouškově vystoupení, se ředitel BRC MUDr. Milan Bajgar bezelstně přiznal, že o jistém druhu muzikoterapie s bubny pro klienty lázní uvažoval již před lety. Poté šlo vše docela ráz na ráz. Mezi zaměstnanci a příznivci BRC se našlo celkem osm odvážných žen a mužů, kteří se rozhodli vydat se ve speciálně sestaveném bubenickém kurzu Cesta bubeníka náročnému učiteli Batouškovi na milost či nemilost. Ředitel Milan Bajgar potvrdil svůj dávný záměr především tím, že uvolnil prostředky na zakoupení deseti afrických bubínků djembe a vytvořil také technické a ekonomické podmínky pro uskutečnění dvou víkendových kurzů a dalších konzultačních setkání. Tak vznikl a začal být naplňován koncept relaxačního bubnování. A účastníci kurzů sami prožívali a zároveň se učili to, v čem budou pomáhat - někteří jako budoucí lektoři - ostatním, až přijde čas. Zcela zvláštním momentem celé této, do jisté míry neobvyklé a převratné události, byl postup samotných účastnic a účastníků kurzu. Jejich bubenická škola probíhala výhradně po pracovní době a další hodiny ze svého volného času věnovali pilnému domácímu studiu a samozřejmě především nácviku rytmů, které dostávali průběžně jako domácí úkoly. Hra na jakýkoli hudební nástroj vyžaduje člověka celého i s jeho duší, která v tomto případě musí souznít s duší každého jednotlivého bubínku, protože každý je originál - bubínek i člověk. A tak po dlouhých hodinách zkoušení a debatách o smyslu, kráse a účincích bubnování, přišel den D, a hodina H. Absolventi se v sobotu 19. května 2012 představili veřejným vystoupením, uspořádaným na Lázeňském náměstí před Apartmánovým domem Lara. Vystoupení s přehledem glosoval Ivo Batoušek, kterému se podařilo za bubny dostat i mnohé ze stovky diváků, a to od kategorie senior až po kategorii dítě. Z tohoto vystoupení jsou i fotografie, které dokreslují tuto jedinečnou událost. Ale ještě k tomu podstatnému. Ona bubenická škola nebyla organizována jen tak pro radost zúčastněných, i když ta tam také byla a je. Základním záměrem všech, kteří byli u toho, je to, aby radost z jednoduchého hudebního bubenického projevu mohla příznivě působit i na klienty Beskydského rehabilitačního centra a především na 2\n3 jejich zdraví. Což znamená vytvořit ze zájemců skupinky, které budou zkoušet, jak v dávných rytmech afrických bubínků nalézt pro sebe něco pozitivního, pohodu a klid. A vlastnoručně zažijí, jak zvuk a vibrace bubnů skutečně působí na mysl a tělo. A tak bylo v den onoho maturitního koncertu vyhlášeno, že se zájemci mohou přihlásit. A už tři dny poté se v první skupince sešlo celkem sedmnáct klientů. Je známo, že společné bubnování přináší nejen radost do myslí lidí, ale že je také více než kdy jindy sbližuje. Věříme tedy, že v nabídce zajímavých a mimořádných programů našeho rehabilitačního centra jsme tímto učinili další krok. RELAXAČNÍ BUBNOVÁNÍ totiž v žádném jiném podobném zařízení nenajdete. RELAXAČNÍ BUBNOVÁNÍ pro klienty BRC každou středu od hod. v tělocvičně BETA A tak se v Čeladné začalo opět bubnovat. Proč opět? Inu, jistě v dávné minulosti, kdy byly beskydské hory plné divé zvěře, scházeli se někde tady opodál naši předkové u obětních ohňů a úderem do dutých kostí dávali tak najevo svoji spokojenost. Kouzla rytmů bubnů patří i do naší moderní doby. Všem, kteří u tohoto projektu stáli od prvních počátků, je třeba vřele poděkovat. Zrovna tak jako těm, kteří s chutí a s láskou bubnují dál a hlasem bubnů budou promlouvat k dalším a dalším lidem. Přidat se může kdokoliv. 3\n4 ČEKÁ NA VÁS TAKÉ BAOBAB Andrea Adamová Intenzivní přestavbou a modernizací prošel v uplynulých týdnech celý interiér jedné z původních budov v parku Beskydského rehabilitačního centra. Koupele, jak se tato přízemní budova s charakteristickým zdivem z červených cihel původně nazývala, poskytovaly od roku 1902 vodoléčebné procedury hostům tehdejších Lázní Skalka, založených lékařem Janem Mayem na rozhraní obcí Čeladná a Velké Kunčice pod Radhoštěm (dnešní Kunčice pod Ondřejníkem). V průběhu posledních dvanácti let sem pro klienty rehabilitačního centra přibyl rehabilitační bazén pro skupinová cvičení a kromě koupelí i pracoviště individuální fyzioterapie a elektroléčby. Nynější budova Lázní má vzdušné a příjemně působící prostory, jejichž finální podoba vznikala ve spolupráci s architektkou Markétou Hejlovou. Podstatnou zásluhu na zdařilé rekonstrukci měla i ostravská stavební firma ARP GROUP, s.r.o., jejíž zaměstnanci se pod vedením Aleše Porvise a Petra Olivky museli nejednou vypořádat i s náročnými oříšky, které při zásazích do historické budovy často vyvstávaly. To se podařilo a nový interiér přímo vyzývá k tomu, aby si zde člověk dopřál některou ze zcela nových wellness procedur. Nové je totiž také to, že Lázně může využít kdokoliv, nejen klienti BRC. Ve všední dny odpoledne jsou nyní Lázně otevřeny veřejnosti a počítá se s tím, že časem se otevírací doba rozšíří i na víkendy. A jaká je nová nabídka? Parní lázeň Baobab s účinky léčivých bylin (foto nahoře) Lokální teplý zábal s parafinovými pláty s léčivými přísadami (ParaffinWax) Celotělový zábal z bahna Mrtvého moře s kompletním ošetřením pokožky přípravky z Mrtvého moře (dříve poskytovaný v penzionu Jurášek) Lokální zábaly z bahna ze Sakského solného jezera Celotělová vířivá perličková koupel Vířivá koupel na dolní končetiny Přístrojová lymfodrenáž na dolní končetiny. Kromě přístrojové lymfodrenáže (která je ale stále žádanější pro své léčebné i kosmetické účinky) využívají všechny uvedené procedury speciální přírodní přípravky nebo postupy. Parní lázeň Baobab kombinuje příznivé účinky vodní páry s působením bylinných směsí, kterých je na výběr dokonce hned dvanáct. Klient si buď může intuitivně vybrat tu, která mu právě příjemně voní, nebo mu personál doporučí vhodnou směs podle požadovaných účinků. Už samotné názvy bylinných směsí lákají k vyzkoušení této parní lázně: Antistres, Magic Power, Dream, Natura, Sweet Night, Oriental, Clean Skin, Fit Style, Fruit Coctail, Free Breath, Sea Breeze, Brisk Air. Parafinové pláty s léčivými přísadami ParaffinWax se přikládají lokálně přímo na pokožku a používají se v kombinaci s teplým zábalem, například na klouby nebo páteř. Předností teplého zábalu s aplikací speciálních parafinových plátů je působení účinných látek v nich obsažených a jejich snadné vstřebávání do hlubokých vrstev tkání. Zábal se doporučuje při zánětlivých a degenerativních onemocněních kloubů, při revmatismu měkkých tkání, po úrazech a ke zmírnění bolestí. Kromě přímého účinku je příjemná i uvolňující se vůně - na výběr je zábal bylinný, kokosový, čokoládový a včelí. 4\n5 Bahno z Mrtvého moře používané k celotělovému zábalu je 100% přírodní produkt. Díky speciální kombinaci minerálů a stopových prvků působí blahodárně na pokožku, kterou čistí a revitalizuje. Zábal napomáhá obnově buněčného metabolismu a regeneraci buněčné struktury. Při opakované aplikaci se dosahuje také zeštíhlení. Teplý bahenní zábal má výrazný analgetický a zklidňující účinek při bolestech kloubů a potížích pohybového aparátu a má uklidňující účinek na celé tělo. Po zábalu následuje kompletní ošetření pokožky speciálními přípravky z Mrtvého moře. Bahno ze Sakského solného jezera má díky svému vyváženému minerálnímu a organickému složení protizánětlivý, antimikrobní, uvolňující a regenerační účinek. Léčba pohybového aparátu bahnem a bahenními produkty, pocházejícími ze solných jezer na Krymu, má již více než 120letou tradici. Toto bahno má několikanásobně vyšší obsah minerálů, vitamínů a lipidů, než bahno z Mrtvého moře. Z kosmetického hlediska vykazují balneo-bahenní produkty čisticí a omlazující účinky, zlepšují prokrvení pokožky a zvyšují její tonus, stimulují regenerační procesy, stabilizují energetickou výměnu a normalizují rovnováhu tuku, tím se pokožka vyhlazuje a zvyšuje se její pružnost. Bahno se aplikuje lokálně na velké klouby nebo páteř. Celotělová vířivá perličková koupel se aplikuje v pohodlné a prostorné vaně, navržené tak, aby umístění trysek respektovalo anatomii lidského těla. Koupel zlepšuje prokrvení, snižuje celkové napětí svalstva a pozitivně ovlivňuje pohybové funkce kloubů. Díky hloubkovému prohřátí a účinkům masážních trysek navozuje v těle celkový pocit tepla a uvolnění. Koupel ve vířivé vaně napomáhá také lepšímu okysličení všech vnitřních orgánů. Vířivá koupel na dolní končetiny má obdobné působení jako koupel celotělová, působí intenzivně především na dolní končetiny. Pomáhá zmírnit bolesti nohou, uklidňuje a uvolňuje celkové napětí svalstva končetin, zbavuje stresu a pozitivně ovlivňuje pohybové funkce kloubů. Přístrojová lymfodrenáž na dolní končetiny je unikátní způsob postupného odvodu nadbytečných tekutin a zplodin látkové výměny v krevních a lymfatických cestách. Při přerušované kompresi končetiny se vytvářejí tlakové vlny, které tyto systémy stimulují. Odstraněním toxických látek se napomáhá regeneraci a detoxikaci organismu a zlepšuje se metabolismus. Při únavě končetin, pocitu těžkých nohou a otocích nohou je vhodné absolvovat několik procedur (nejlépe 10 až 20). Tím se docílí prokrvení končetin, podpoří tzv. cévní gymnastika a regeneruje ochablé vazivo. Dochází také k redukci tělesného objemu na stehnech, hýždích a břichu, vyhlazuje se a prokrvuje pokožka. PROVOZ LÁZNÍ je ve všední dny od 15 do 18 hodin. REZERVACE A ÚHRADA PROCEDUR se provádí v recepci Apartmánového domu Lara (denně od 9 do 21 hod., tel ). INFORMACE jsou k dispozici v recepci AD Lara, ADRESA: Budova Lázní, Beskydské rehabilitační centrum, Čeladná 42. 5\n6 aneb JAK TO BYLO NA SKALCE 1. KVĚTNA 2012? Mnozí turisté a milovníci beskydské přírody z Ostravska, Opavska, Frýdecko-Místecka, Olomoucka i z dalších míst přijali pozvání Okrašlovacího spolku Rozhledna a oslavili už podruhé 1. máj výstupem na Skalku, nejvyšší vrchol Ondřejníku. Kolektivními členy tohoto spolku jsou obce Čeladná, Kunčice pod Ondřejníkem a Pstruží. Jeho činnost podporuje i BRC, mimo jiné i kvůli zamýšlené stavbě rozhledny na Skalce, vrcholu, který se vypíná přímo nad lázeňským parkem. Počasí bylo tentokrát perfektní, stejné byly i služby. Opékaly se originální špekáčky, výborný podmáslový chléb dodala pekárna Papex z Ostravy-Hrabůvky, dokonce se čepovalo i řádně vychlazené pivo. Debatovalo se především o přírodě a také o tom, zda zde bude stát do dvou let rozhledna. Snad by to mohlo vyjít. Každopádně v příštím roce se opět na 1. května sejdeme. To slibovali všichni dospělí účastníci i jejich děti. Nakonec se letos sešlo kolem dvou stovek účastníků. Akce se zúčastnili i členové výboru Rozhledny Milan Bajgar, Jan Folprecht, Andrea Adamová a Petr Andrle. Ti, kteří pro jiné povinnosti nemohli přijít, drželi akci palce a zajímali se o její průběh. Přijďte za rok podpořit myšlenku rozhledny na Skalce i vy! Už teď vyjednáváme příznivé počasí. (le) JINAK SE KROMĚ ŽIVOTA NEDĚJE VŮBEC NIC Slova v titulku si vybrala za motto své výstavy Dagmar Molinová, autorka, která od 15. května 2012 vystavuje svá díla v Galerii Lara. Výstava potrvá až do poloviny července Jinak se kromě života neděje vůbec nic je nejen motto výstavy, ale i název knihy básní, kterými autorka svoje obrazy doprovází. Většinou se jedná o abstraktní náměty, zajímavé především barevným zpracováním a kombinací s doprovodnými texty básní. Jako pozvánku přikládáme fotografii z vernisáže výstavy. Výstava je prodejní, vybrané dílo si může nový majitel hned odnést, a to i s knihou, kterou obdrží jako malý dárek. Otevřeno je denně od 9.00 do hod. 6\n7 PŘÍŠTĚ PŘIJDOU ZASE VŠICHNI A najednou tu byla středa 23. května Pro většinu klientů BRC běžný den s naplánovanými procedurami a s odpoledním programem, který si většinou určují sami, neboť je z čeho si vybírat. Přibyla však jedna další možnost - zájemci se mohli přihlásit do skupinky Relaxačního bubnování. Jak to všechno začalo, popisujeme na jiném místě tohoto čísla. Nesporně tento záměr hned napoprvé oslovil celkem šestnáct našich klientů. Sobotní veřejný bubenický koncert, přilákal na Lázeňské náměstí více než sto diváků. A mezi nimi byla také většina z našich šestnácti statečných, kteří usoudili, že jim bubnování přijde vhod. Po třetí hodině odpolední se všichni zájemci sešli v tělocvičně BETA (nahoře na společném snímku). Odtud by se měly zvuky bubnů linout už každou středu odpoledne. Jedna z přítomných, paní Alena Rojovská (na snímku třetí zleva), nepřišla, ale přijela. Usoudila, že jí v bubnování nemůže invalidní vozík překážet, a dobře udělala. Nepřekážel. A už se moc začala těšit domů. Svěřila se nám totiž, že její vnuci se hře na bicí učí, takže je určitě hodně překvapí svým líčením, jak také bubnovala. Bubínků je devět, proto byli účastníci rozděleni do dvou skupin. Jedna skupina naslouchala, druhá cvičila. Posléze si role vyměnili. Funkcí lektorů a průvodců se napoprvé ujali Andrea Adamová a Jiří Matýsek, oba zaměstnanci BRC. Účastníci se nejdříve seznámili mezi sebou. Řekli si, odkud jsou a v kterém lázeňském domě jsou ubytováni. A poté se pustili do práce. Velice brzy přišli na to, že hra v bubny je všechny spojuje. Membrány bubínků spolu rezonují, takže člověk najednou cítí jakési společné magické spojení a také uspokojení a radost, což je vlastně cílem tohoto relaxačního bubnování. Všichni se pustili do cvičení a vůbec neprotestovali, když dostali ještě domácí úkol. Každý totiž obdržel speciálně připravené metodické listy, do kterých si hned zapsal svoje první rytmy. A další si může zkusit vymyslet do příště sám. Většina účastníků se totiž hned přihlásila na pokračování za týden, protože již v první lekci v sobě objevili netušené síly a schopnosti. A pokud by je nadšení pro bubnování neopustilo ani po návratu domů, metodický list obsahuje také kontaktní adresy, kde lze získat další informace. A tak se africké bubínky djembe nejspíš postupně stanou běžnou součástí terapeutické a relaxační nabídky BRC. Pouze debaty o tom mohou mít zcela jinou náplň: Vypadáte dobře, paní Nováková. Zase v lázních? Ale kdepak, paní Brodská. Letos jsem byla v Čeladné, to jsou nějaké úplně jiné lázně. Učili jsme se tam bubnovat, já to stihla za ten měsíc třikrát. Asi řeknu mladejm, ať mi koupí pod stromeček bubínek. Aby, až přijedu za rok, všichni slyšeli, jak jsem pokročila. A to byste nevěřila, jak to uklidňuje. (le) 7\n8 JEJICH VNUČKA BYLA NA TITULNÍ STRANĚ Na fotografii vlevo jsou manželé Růžičkovi. Pořídit tento snímek na balkoně jejich pokoje v léčebném domě Dr. Storcha nebylo vůbec jednoduché. Jsou sice právem pyšní na svou vnučku, ale zároveň velice skromní. O Kateřině Růžičkové, nejlepší české golfistce, jsme totiž psali v prvním letošním čísle Fontány. A jistě jsme za dobu jejího úspěšného sportovního působení nebyli jediní. Tehdy jsme netušili, že prarodiče Kateřiny se k nám přijedou léčit o pár týdnů později. A to, že jablko nepadá daleko od stromu, potvrdili úplně mimoděk zmínkou, že cestou domů se určitě zastaví na golfovém hřišti v Rožnově pod Radhoštěm. Samozřejmě, aby si zahráli. Máme za to, že Kateřina bude mít z obojího radost. Přejeme všem členům rodiny Růžičkových pevné zdraví i golfové údery. PACIENTI VÍTAJÍ INFORMACE, KTERÉ JIM POSÍLÁME NA Dobrý den, děkuji za informace, uvítám i další. Včera jsem opustila Vaše rehabilitační centrum (po 5 týdnech) opět velmi spokojena s léčebnými postupy, díky všem. Přesto, že nebyla v chodu posilovna, od které si vždy hodně slibuji, jsem spokojená - vše mi 100% vynahradila na individuální rehabilitaci pani Balcarová. Krásné dny přeje Blanka Mazáčová. Tito zaměstnanci a kolegové slaví svá životní výročí v v červnu: Danuše Adamišová - kuchyně Anna Hirmanová - R3 Jaroslava Janošcová - R2 Martin Karásek - restaurace Miroslava Kotková - správa Helena Langrová - restaurace Jana Marková - R7 Alena Milatová - R3 Bc. Darina Pavlásková - lázně Pavel Polášek - údržba Růžena Rožnovská - R1 Danuše Strnadlová - tel. ústředna Mgr. Michaela Šebelová - lázně Vladimír Vaněk - kuchyně Irena Vernerová - R9 v červenci: Hana Češková - lázně Eva Doleželová - lázně Irena Grygarová - R9 8 Lenka Hanousková - tel. ústředna Václav Chýlek - správa Vlasta Chýlková - R2 Pavla Jarošincová - R4 Iveta Magnusková - R8 Ing. Magda Maralíková - kuchyně Jiří Matýsek, DiS. - lázně Jana Mičulková - kuchyně Radka Mičulková - R8 Kateřina Michnová - R4 Radka Nováková - kuchyně Vendulka Pénzesová-Gyurická - R3 Silvie Petrová - R9 Šárka Ricklová - třídírna prádla Roman Rožnovský - údržba Marcela Rygolová - R7 Ludmila Šnytová - R4 Martina Štefková - R8 Yvona Veličková - správa Čeladenská FONTÁNA. Nepravidelný zpravodaj Beskydského rehabilitačního centra v Čeladné. Redakce: Mgr. Andrea Adamová. Redakční rada: Dobroslava Havránková, Alena Jančurová, Věra Machálková. Adresa redakce: Beskydské rehabilitační centrum, s.r.o., Čeladná 42. Grafická úprava: A. Adamová. Tisk ME a René Daubner - APRO Bruntál. Distribuce dle rozdělovníku, v PDF ke stažení na adrese Zájemcům zašleme každé vydání na . Toto číslo vyšlo v květnu 2012 v nákladu 700 výtisků.\nZpravodaj BESKYDSKÉHO REHABILITAČNÍHO CENTRA 2 / 2010, ročník II. Obsah čísla 2 / 2010 * Úvodní slovo * Jaké rubriky do Fontány připravujeme? * Penzion JURÁŠEK - rozšiřujeme nabídku a snižujeme cenu *\nRehabilitační sestřička LIBUŠKA REČKOVÁ\nZpravodaj BESKYDSKÉHO REHABILITAČNÍHO CENTRA 3 / 2010, ročník II. Rehabilitační sestřička LIBUŠKA REČKOVÁ 36 LET UČÍ KLIENTY, ABY MĚLI RÁDI SVOJE TĚLO Andrea Adamová Když jsem po svém příchodu do BRC před


Jaký vybrat jednoduchý mikropočítač s architekturou 8051? :: Fórum mcontrollers.com - programování, mikropočítač, mikrokontrolér a programátor\nJaký vybrat jednoduchý mikropočítač s architekturou 8051?\nZaslal: 26 červenec 2010, 19:35 Předmět: Jaký vybrat jednoduchý mikropočítač s architekturou 8051?\nChtěl bych poprosit o radu,který mikropočítač bych si měl koupit na úplně první pokusy s programováním mikropočítačů(blikání s LED).Ve škole se učíme architektůru 8051,takže bych si chtěl koupit mikropočítač právě s touto architektúrou.Nechci nic moc drahého aspon prozatím než bych zvládl nějaké základy.S mikropočítačem bych pracoval pouze na nepájivém poli,takže bych chtěl jednoduchý programátor třeba STK200 ISP dongle(Simplified).\nPředem moc děkuju za vaší pomoc.\nadministrator: přejmenováno z "začátečník"


Čechoameričanky Kuchařová a Němcová, styďte se! Tohle je 5 slavných Čechů, kteří svou mateřštinu ovládají i po životě stráveném venku – eXtra.cz\n14. 7. 2013 8.40 | Autor (bk)\nKdyž modelky Petra Němcová a Taťána Kuchařová otevřou pusu, jeden Čech nestačí zírat. Petra Němkouva (34), úspěšná lovkyně hollywoodských hvězd, stěží loví obyčejná slova a silně tlačí do řeči americký přízvuk, aby tedy každému bylo jasné, že ona není jen tak nějaká modelka, ale že je to přímo světová modelka. Taťána Kucharžova (25) ji velmi zdárně dohání, sice jí je asi ještě hloupé dělat, že zapomíná, ale už chybí jen velmi málo, aby si „náhodou“ nemohla vzpomenout, a kdo slyší její natahovaný rádoby americký přízvuk, tomu musí být trapně. Zejména proto, že ve světě žijí slavní Češi, kteří strávili celý život za hranicemi, ale rodný jazyk je pro ně pořád rodným jazykem i po mnoha letech, zatímco tyhle dvě „Čehoameričanky“ jsou venku sotva pár desítek měsíců.\n5. Michael Žantovský (64)\nNěkdejší politik a bývalý předseda strany ODA. Již dlouho ale Žantovský žije za hranicemi, předtím jako velvyslanec v Izraeli, nyní nás čtvrtým rokem zastupuje ve Velké Británii. Navíc dlouhodobě pracuje jako překladatel z angličtiny a má na svědomí většinu tvorby od Arthura Haileyho, Woodyho Allena nebo Toma Stopparda. Pravděpodobnost zapomínání rodného jazyka je tedy hodně vysoká, protože Žantovský musí v angličtině i myslet a znát nuance jazyka.\nKolik toho zapomněl: 0 %. Náš velvyslanec je i po letech stoprocentní Čech.\n4. Miloš Forman (81)\nJe třeba tohoto člověka představovat? Je vážně nutné něco psát o slavném držiteli Oscarů a režisérovi filmů Amadeus, Přelet nad kukaččím hnízdem, Vlasy, Hoří, má panenko nebo Goyovy přízraky? Ani ne. Forman v roce 1968 odešel do USA a už tam zůstal. V Americe tedy žije od šestatřiceti let.\nKolik toho zapomněl: 0 %. Dokonce si v angličtině stále drží český přízvuk.\n3. Eliška Hašková Coolidge (72)\nSlavná emigrantka, která odešla s matkou za hranice již v osmi letech, v mládí se dostala přes Německo a Francii do USA, kde pracovala Bílém domě jako asistentka pěti prezidentů, a na konci 90. let se zase vrátila zpět do Čech. Hašková Coolidge se nyní ve své rodné zemi živí jako mecenáška a vyučuje etiketu, seděla například i v porotě České Miss, kde spoluvybírala finalistky.\nKolik toho zapomněla: 5 %. Česky mluví, jako by nikdy neodešla, jen její slovosled je trochu kostrbatější.\n2. Madeleine Albright (76)\nVlastním jménem Marie Jana Korbelová je historicky první ženou, která usedla do křesla ministra zahraničních věcí Spojených států amerických. Z tehdejšího válečného Československa odešla spolu s rodinou v roce 1939 do Londýna, pak se všichni vrátili na chvíli do Čech a v roce 1948 zase odešli, tentokrát do Ameriky. Marie vystudovala zahraniční školy a provdala se za novináře Josepha Albrighta. Už jako Madeleine udělala vysokou politickou kariéru, na jejímž konci byla odměněna Barackem Obamou za zásluhy. Jednu dobu se o ní mluvilo i o jako příští prezidentce ČR, nyní přednáší na amerických univerzitách. Zřejmě nejvýznamnější česká rodačka současnosti.\nKolik toho zapomněla: 20 %. Občas špatně skloňuje, má slyšitelný přízvuk a když neví český výraz, nehledá jej, ale rovnou použije anglické slovo. Vzhledem k tomu, že asi jen 6 let ze svého života strávila v rodné zemi a zbytek v cizině, je to úctyhodný výkon a Madeleine je stále schopná dlouze a srozumitelně mluvit v rodném jazyce, i proto srážíme hodnocení.\n1. Ivana Trump (64)\nRodačka z tehdejšího Gottwaldova, která jako Ivana Zelníčková měla být velkou lyžařskou hvězdou. Pak ale ve třiadvaceti letech odjela za hranice jako náhradnice na ZOH a bylo rozhodnuto. Její první manžel byl Rakušan, po rozvodu potkala amerického magnáta Donalda Trumpa, s nímž má dceru, slavnou modelku Ivanku. Ivana Trump ale nikdy nebyla holka od plotny, i když manželství s Trumpem nevydrželo, Ivana se dokázala o sebe postarat. Pravda, porozvodová finanční injekce od Trumpa jí velmi pomohla, ale Ivana dokázala své peníze ještě dalece rozšířit. V USA platí za celebritu, hostuje ve filmech, ovládá červené koberce a je úspěšná byznysmenka.\nKolik toho zapomněla: 40 %. Amerika se na ní hodně podepsala, hledá slova, má silný přízvuk a mluví v krátkých větách, ale pořád je jí dobře rozumět. Ivana Trump mluví po více než dvaceti letech v Americe stejně jako Petra Němcová po nějakých pěti.\nBarbora Koukalová Ivana Trump Petra Němcová Taťána Kuchařová Eliška Hašková Coolidge modelka film Miss World režisér velvyslanec podnikatelka sekretářka Ivana Zelníčková překladatel Miloš Forman Michael Žantovský politika ministryně zahraničí Marie Jana Korbelová Madeleine Albright Lifestyle


Chuchuhuasi – extrakt\nSložení: Chuchuhuasi (Maytenus laevis-Cortex) čištěná voda, glycerol, sorban draselný, kyselina citronová, neobsahuje líh\nDávkování: 7-10 kapek 2-3x denně, nepřekračujte denní dávkování. Před použitím protřepat.\nDoporučená maximální denní dávka obsahuje 1080 mg extraktu. Na 1kg roztoku bylo použito 200g sušené bylinné hmoty.\nNa veřejně dostupných zdrojích najdete informace stromu Chuhuhuasi (v překladu znamená "Opravená záda" :\nJihoameričtí Indiáni pojmenovali tento strom velmi trefně - Chuchuhuasi totiž v překladu znamená „opravená záda“, nebo také lze přeložit jako Léčící se záda.\nDávkování: 7 - 10 kapek 2-3x denně, nepřekračujte denní dávkování. Před použitím protřepat.


Jak se válčí za Porošenka, za naše peníze – SVOBODNÉ NOVINY BEZ CENZURY\nZveřejněno 16.6.2015\t0 Komentáře1\nFoto: SERGEY BOBOK / stringer\nDále prezident Ukrajiny podepsal pět zákonů o vypovězení smluv o spolupráci mezi Ukrajinou a Ruskem ve vojenské oblasti. Prezident podepsal zákon №463-VIII o „vypovězení dohody mezi vládou Ukrajiny a vládou Ruské federace o průjezdu vojenských jednotek Ruské federace, které jsou dočasně umístěných na území Moldavské republiky přes ukrajinské území“, a zákon „o vypovězení dohody mezi vládou Ukrajiny a vládou Ruské federace o organizaci vojenského mezistátní dopravy a platby za ně“.\nProč se ruší tyto zákony? Bojuje se o Podněstří, kde jsou mezinárodní pozorovatelé s mandátem OSN a pod patronací Ruska. Slyšeli jste o Podněstří? No právě, že ne. O Iráku a ISIL slyšíte každý den. To je západní styl „mírotvorné mise“, navíc za naše daně. Rusové vedou mírovou misi v Podněstří už od roku 1992 a po podepsání příměří je tu klid. Takže je třeba udělat zase kus západní práce na tzv. „demokratizaci“ a toto teritorium rozvrátit za pomoci zadlužených janičářů v Kyjevě. K tomu jsme psali článek Proč se obnovily boje na Donbase, z něhož citujeme.\nTo ovšem bude znamenat boj Kyjeva, a tím i Západu, proti mandátu OSN. To je velmi vážná věc, protože vytvoří zatím neexistující precedens porušování mandátu OSN a OBSE. Mezinárodní statut tzv. „Joint Control Commission“ z roku 1998 přestane platit a EU tím de facto přestane dodržovat mezinárodní závazky, které podepsala. Ze smlouvy se stane cár papíru. Pokud dojde k válce o Podněstří, pak my, občané EU, přestane být chráněni mezinárodními dohodami. Zbytek světa bude vědět, že se chováme stejně prolhaně jako Bushovo USA při Druhé válce v Iráku. Rusko bude muset na situaci reagovat, asi i vojensky, což jsme také psali. Toto území v referendu drtivě hlasovalo po nezávislost na tehdy vyhlášeném samostatném Moldavsku a OSN respektovala jejich vůli po autonomii.\nSpojte si to s předešlým bodem, abyste viděli vážnost situace na východní frontě. Studená válka pomalu přechází do horké fáze, a postupně zasáhne na území Evropy. Zatím jen vlnou zoufalých uprchlíků z Ukrajiny. Utíkají ze státu, kde vládne válka a stanné právo, jsou a budou bez práv, a bez peněz. Tím vznikne další vhodná záminka pro nastolení nových opatření souvisejících s tzv. „bojem proti terorismu“. Proto za redakci sledujeme případ blogera Michala Kesudise, který má nadějně vykročeno k prvnímu velkému politickému procesu u nás po tzv. „sametu“. Viz článek Pomoc Kesudisovi.\nNezávislý německý novinář Ken Jebsen, hlavní otázkou diskuse – Mír, nebo válka v Evropě německy\nZE SVĚTA NATO Porošenko ukrajina\tShare:\nProč Konvička se Sobotkou za masivní migraci neženou k odpovědnosti Británii, Francii a USA?\nCesta jak zachránit Evropu, občané šiřte!\nKomentář “Jak se válčí za Porošenka, za naše peníze”\nEK 17.6.2015 at 10:52 · Edit\nUkrajina není problém pro své protivníky. Ukrajina je závažným problémem pro své spojence.


JÁ+TY=Kdy už přijde | Zdenka Blechová\nPartnerské vztahy-nové vydání\nPartnerské vztahy v dnešní době\nNemoci pocházejí z emocí\nJÁ+TY=Kdy už přijde\nRozloučení s maminkou\nJak přežít v partnerském vztahu\nPartnerské vztahy nové generace\nJÁ + TY = Kdy už přijde partner? Porozumění nebo sex?\nTato kniha vychází jako druhá ze tří knih JÁ + TY, které nám osvětlí naše partnerské vztahy.\nTyto knihy vznikly v návaznosti na mé čtyři přecházející knihy:\nJÁ + TY = Osudový nebo duchovní partner. Sex, Peníze. Může se stát osudový partner duchovním partnerem? To je otázka, kterou častou slyším. Tato kniha ukazuje rozdíl mezi duchovním a osudovým partnerem. Dozvíte se, že sexualita je vlastně potřeba se zalíbit druhému, abych se s ním mohla učit. Sex a peníze hrají velkou roli v našem životě. Ani si neuvědomujeme, že se přes tyto dvě složky ztrácíme ve vztahu, protože si nechráníme své srdce. Díky této knize pochopíte nejen svoji hodnotu, ale i svoji sexualitu.\nDalší kniha nese název JÁ + TY = Kdy už přijde partner? Porozumění a sex. Prostřednictvím příběhů ze života se budete moci poučit a pochopit vztah jinak, než chápete. Nejlépe se naučíme praxí, a tak můžete tyto návody zkoušet i v partnerských vztazích. Mnoho žen mi řeklo, že zkusilo teorie z mých předchozích knih ve vztahu, a že se děly zázraky. Stačí tedy zkusit zaujmout jiný postoj, než ten který stále praktikuji, a vše může být jiné.\nO našem zatracení v minulosti si budete moci přečíst v knize JÁ + TY = Ztráta, jak se znovu spojit? Kde jste ztratili své srdce, a jak ho znovu najít, abyste splynuli s tím druhým? Pochopíte svoji minulost v partnerských vztazích a budete se moci lépe orientovat ve vztazích. Kniha obsahuje i příběhy ze života, na kterých se nejlépe naučíme.\nTato kniha je volným pokračováním knihy JÁ + TY Osudový nebo duchovní partner, sex – peníze. I tato kniha vychází jako součást trilogie knih JÁ + TY. Třetí kniha v pořadí ponese název JÁ + TY = Ztráta, jak se znovu spojit.\nNa rozdíl od knihy JÁ + TY Osudový nebo duchovní partner, která nám ukazuje, jak sex a peníze jsou dvě velké manipulační složky ve vztahu a ukazuje nám vývoj duše i skrze sexualitu a peníze, tato kniha se zamýšlí nad tím, zda je pro nás důležitější porozumění či sex. Máme partnera, se kterým je prima sex, ale žádné jiné porozumění tam není, anebo máme partnera, se kterým si rozumíme, ale sex je katastrofa. Vždy si říkáme, kdyby tak ti dva byli jedním, se kterým zažiji jak perfektní sex, tak si budeme i rozumět.\nAle celý problém není v partnerovi, ale ve mně. Musím porozumět své sexualitě a pak si budu rozumět i s partnerem. Sexualita je vlastně potřeba se zalíbit. A když se nelíbím sobě, nemám se ráda, hledám někoho, komu se budu líbit a kdo mě bude mít rád. Ale jediný prostředek, přes který jsme schopni se učit, je sex. Sexualita nás k sobě přitáhne a zároveň z nás tahá naše stíny. Takže to, co se nám na druhém nelíbí, je náš problém a co nás na něm přitáhne, je to co nemáme a chceme to prostřednictvím druhého získat.\nNávod na to, jak pracovat s touto knihou\nŽili jsme za zdí\nPříběh – Výpověď muže\nSnažil bych se, abych o ni nepřišel\nJak o ni nepřijít\nRozešla se se mnou a já nevím proč\nŽena mě podvádí\nSanice, vztek na partnerku\nPrvní manžel mě ponižoval\nPřehodím problém na druhého\nProč velkého muže?\nMít svoji hodnotu\nJaké vztahy jsme žili\nNechce mi udělat masáž\nZvládneš to, jsi betonová\nNevěru si způsobujeme sami\nKdyž nejsme věrní sobě, je nám ten druhý nevěrný\nŘíci manželovi o nevěře, či nikoliv?\nKdy mi přijde partner do života\nIdeální partner je ten, se kterým nežiji?\nDělám něco, co mě nebaví\nStará forma lásky\nNa druhém vidím sebe\nPřes vlastní pocity se dostáváme k pocitům druhých\nChce se se mnou rozvést\nSpolečný majetek, jak z toho ven\nUž mě nebaví vztah s partnerem\nSexualita z harému se prolíná do přítomnosti\nPostřehy z mého povídání s muži\nZamyšlení nad výroky žen\nUžívat si romantiky\nPřišel princ a chtěl sex\nJe toto láska?\nRodiče mi do toho mluví\nPřestávám mít chuť se milovat\nTato kniha vám může posloužit i jako pracovní materiál k učení ve vztazích. Když budete mít problém ve vztahu, položíte si otázku: V čem je můj problém? S touto myšlenkou otevřete knihu, a kam se podíváte nahoru nad lištu, začnete číst. Na levé straně knihy máte napsáno, co žijete a na pravé straně knihy to, co byste měli žít. Díky této informaci se můžete zamyslet nad svým životem a dát mu nový směr. Jen vy můžete změnit svůj život, nikdo jiný to za vás neudělá. Jen vy jste strůjcem svého života a realita okolo vás je jen promítnutím vašeho nitra. To znamená, že každému se okolo něho promítá takový film, který mu zprostředkovává růst. I lidi, které potkáváte, vám tvoří kulisy pro vaše pochopení. Jakmile pochopíte, začne se okolo vás promítat jiný film, jiná realita. A tak i partner, kterého potkáváme, nám slouží k pochopení nás.\nPřinášíme vám krátké ukázky z knihy JÁ a TY Kdy už přijde partner?\nPtala jsem se v knihovně, kde najdu šťastnou lásku.\nKnihovnice mi odpověděla: „Zkus oddělení pohádek.“\nKaždá žena se učí toto:\nNejdříve být samostatná a pak může dostat muže, který jí se vším pomůže. Když se žena stane samostatná, už se bojí přijímat od muže pomoc, protože ví, že to vede k závislosti. Pokud si žena stále udrží svůj záměr, své názory a svojí přirozenost, nemůže se jí stát, že se díky pomoci stane opět závislou na partnerovi. Už se vše naučila a umí si se vším poradit. Dle toho se chová, a pokud jí muž chce pomoci, může, ale pokud nechce, nemusí. Ona si umí vše zařídit sama. Už se nebude hroutit a dožadovat na muži pomoci, ani se na něho zlobit. Taková žena ví, že přežije, když muž odejde, proto může přijímat od muže pomoc v jakékoliv situaci. Takže partnera, který vám bude plnit vše, co chcete, a pomůže vám se vším, co potřebujete, naleznete teprve, až to budete každá umět sama. Proto osudový partner vás bude učit samostatnosti a až se to naučíte, duchovní partner vám bude pomáhat.\n„Já jsem Ti upekla dort a Alík ho snědl.“\n„Nebreč, já Ti koupím nového pejska.“\nPřišel ke mně do poradny muž a stěžoval si, že už ho nebaví být sám, že už by chtěl žít s ženou. Povídá: „Snažil bych si ji udržet, abych o ni nepřišel.“ Ale on hledá svoji duši a ne partnerku. Pokud to nepochopí a bude se snažit stále někoho držet v partnerství, vždy mu uteče, protože se mu nebude líbit, že ho někdo drží v poutech. „Chtěl bych, abychom vše dělali spolu, nebaví mě, vše dělat sám,“ pokračuje muž. Ale dokud nenalezne svoji duši, stále se mu bude zdát, že dělá vše sám, i když bude s partnerkou, protože na ní bude vidět své chyby, a tak stále nebude splňovat jeho představy. Teprve, když se spojíme se svojí duší, nejsme sami, užžijeme v trvalém partnerství s naší duší, jako na počátku, když jsme vznikli, a tudíž můžeme žít s druhým ve svobodném vztahu, protože na prvním místě máme svoji duši a pak teprve toho druhého. Už se nám nemůže stát, když ten druhý nedělá to, co chceme, že se cítíme jako tělo bez duše. Už ji máme a vážíme si jí, a proto naší duši je v našem těle dobře.\nMuž říká: „S vdanou ženou mi jde se bavit a se svobodnou nejde. Proč?“ Protože s vdanou o nic nejde, vím, že mi patřit nebude, ale u svobodné si projektuji společnýživot, a proto se bojím s ní komunikovat, abych to nezkazil. A tak se přetvařujeme, a když pak v partnerství se ukážeme takoví, jací jsme, říkáme si: „Vždyť jážiji úplně s někým jiným.“ Když budeme v partnerství s duší, nebudeme nikoho hledat pro život, a tím můžeme být přirození. Když jsme přirození, zase může přijít někdo, kdo je také přirozený a nám spolu může být dobře.\n„Ona se teď seznámila s jedním Angličanem a já se o ni bojím.“ Povídám: „Zahrajeme si teď dialog, vy jste vaše slečna a já jsem vy. První verze, říkám vám: „Vadí mi, že se s ním stýkáš, asi mě nemáš ráda. Bojím se o tebe. Nelíbí se mi to, byl bych rád, kdyby ses s ním přestala stýkat. Druhá verze: „Nelíbí se mi, že se stýkáš s tím Angličanem, ale nic s tím nenadělám. Vždy tu budu pro tebe. Mám tě ve svém srdci a vždy tam budeš.“ „Co vám zní líp?“ „Ta druhá verze, tam mi vyhrkly slzy do očí.“\n„Ano, první verze byla z rozumu ze strachu a druhá verze byla ze srdce, z lásky. Můžete jí říci, že se vám to nelíbí, ale nemůžete jí přikazovat, co má dělat.“\nJá sportuji jen rekreačně …\nVrhám stín, dívám se do dálky,\nskáču do řeči a lezu na nervy.\nPřijde za mnou do poradny muž a celý brunátný mi říká: „Zjistil jsem, že mě žena podvádí. Dal jsem jí ultimátum do zítřka. Buď to skončí a začneme znovu, anebo půjde.“ „A byt je čí?“ ptám se. „Nás obou.“ „A co když nepůjde?“ „ Tak půjdu já.“ To jsem chtěla slyšet. V tomto muži se přesně objevily zastaralé kódy chování. Buď se budeš chovat tak, jak já chci, nebo půjdeš, ale vůbec ho nenapadlo, že by mohl také odejít on, když je byt společný. Pokračuji: „Jednáte hlavou, protože kdybyste jednal srdcem, věděl byste, že ten druhý vám nepatří, a že mu nemůžete nakazovat, jak se má chovat a co má dělat. Váš rozum si stále myslí, že ten druhý je vaším vlastnictvím, a proto se k vaší ženě takto chováte.“ Pán říká: „Víte, nikdy mě nic tak nezasáhlo.“ „Vesmír ví, že potřebujete uzdravit, a proto vás tato situace zasáhla v srdci. Vaše srdce se potřebovalo otevřít prostřednictvím zasazené rány, aby se mohlo uzdravit. Pokud přebíráte odpovědnost za chování druhého, stále ho berete jako svoji součást a nedáváte mu možnost svobodné volby.“ (viz „dávám ti ultimátum“). Vyzvídám: „A peníze máte společné?“ „Ano, hospodaříme společně a já vydělávám více než žena.“ Říkám: „A proto si také myslíte, že by žena měla poslouchat. Když ji fi nancujete, vaše žena nemá žádné starosti ohledně toho, jak se uživit, a proto se zabývá vztahy. Když bude mít starosti s tím, jak se uživit, nebude se zabývat vztahy, ale prací. Zkuste celou situaci obrátit. Přestaňte řešit vztah vaší ženy a začněte řešit finance. Čím více budete naléhat na ženu, aby se vzdala toho druhého, tím více se vám to nebude dařit. Spíše situaci obraťte tímto směrem: „Našla sis jiného? S tím nemůžu nic udělat, ty musíš vědět, co chceš. Budeme tedy žít každý sám za sebe a rozdělíme si fi nance, každý za své.“ To zní svobodně, volně a vy nepřebíráte odpovědnost za vztah, ale necháváte jí svobodu ve všem, i ve financích. Zároveň vám to dává volnou ruku pro to, abyste si mohl začít žít svobodněji než dosud a mohl se mít rád i tím, že si dopřejete ve všem, co budete cítit.“\nKdyž se žena vdá, vymění pozornost mnoha mužů za nepozornost jednoho.\nVolá mi paní do poradny a stěžuje si na manžela: „První manžel mě ponižoval, já říkala, že mi to vadí, a teď na mě křičí i další manžel. Vše, co udělám, je špatně.“ „Co s tím děláte?“ „Jdu si vedle pobrečet a mlčím. Manželovi i vadí, že za ním chodím a chci o něčem diskutovat.“ „Nedoprošujte se přízně.“\nPoselství říká toto:\nTrápí ji vztah se svým mužem, připadá si zbytečná a on je vůči ní skromný v citech. Přála by si od něho více citu a on se spíše věnuje práci než jí. Až se najde v tom, co jí baví, přestane toužit po přízni od svého muže a on si jí bude více vážit.\nPaní pokračuje: „Vadí mi, že se mnou manžel nemluví a tak mu říkám: ‚Ty se mnou nemluvíš, jednou se ti může stát, že tu budeš sám.‘“ Odvětím: „A to je přesně to, co nemáte dělat, někoho omezovat. Nikdo nemá právo zasahovat do osobnosti druhého a říkat mu: kdy má mluvit, co má mluvit, jak se má chovat. Naopak můžete sama říci své pocity, když vás naštvou, ale nemůžete po nich chtít, aby se změnili.“\nJak se stát samostatnou\nDobrý den, tak jsem se přestěhovala na chatu, tak jsem si nanosila dříví, abych měla čím topit v krbu, tak se mně tam líbilo a po 5 dnech mě tak rozbolela záda, že jsem skončila v nemocnici na kapačkách. Tak teď jsem se zase přestěhovala domů, protože mám neschopenku. Tak to byl dobrej pokus :-). No třeba mě ta nemoc někam posune.\nPovídá mi kamarádka s lítostí: „Bylo mi tak špatně, že jsem si postěžovala svému příteli a on mi povídá: „To zvládneš, ty jsi betonová.“ Bylo mi z toho do breku. Vůbec žádné politování, kdyby mi aspoň řekl: „Je mi tě líto nebo něco jiného, ale ty jsi betonová. To mně fakt naštvalo.“ Když mi to řekla, uvědomila jsem si, jak dlouhou cestu ještě bude muset projít, aby pochopila, že její partner to vůbec nemyslel špatně, ale že naopak upřednostnil její sílu. Ona vše zvládá doma s přehledem, a proto její partner jí chtěl potěšit tím, že to opět zvládne.\nTaky jsem před léty chtěla politování, a když mě ten druhý nelitoval, taky mi to bylo líto. Dnes už nechci litovat a ani já nikoho nelituji. Když někoho lituji, srážím ho lítostí k zemi, beru mu sílu. Když ho nelituji, musí se problému nebo nemoci postavit sám a tam je to pro něj daleko obtížnější, ale zdravější. Tato cesta vede k uzdravení. Člověk si uvědomí, že stejně je na všechny své životní úkoly sám a že je jeho učením to zvládnout. Moje maminka mi říká: „Ty se mě ani nezeptáš, jak je mi.“ Odpovím: „Mami, ty se mě taky nezeptáš, jak je mi a ani bych nechtěla, aby ses mě ptala. Stejně mně tím nepomůžeš.“\nPtá se solidní pán své nastávající: „Tak kolik jsi měla, Zuzanko, přede mnou milenců?”\nTicho. Po půl hodině se znovu zeptá: „Ty sezlobíš?”\nPaní se mne ptá: „A je mi věrný?“ Odpovídám: „To není důležité, ale je důležité, abyste pochopila, že se máte naučit spoléhat na sebe a ne na něho.“ Paní se rozpláče: „Místo toho, aby mi byl oporou, on si najde někoho jiného.“ Říkám: „Je to vaše učení, umět se poprat s realitou a ne se spoléhat na druhého, takže Vesmír vás to naučí jakýmkoliv způsobem. Buď se budete věšet na manžela a ten si najde milenku, nebo se ho pustíte a on se pustí milenky. Realita bude taková, jakou si zasloužíte dle vašeho učení.“ Paní žila v domácnosti s manželem, synem, dcerou a jejím přítelem. Neměla ani ponětí o tom, kolik ji stojí domácnost měsíčně a myslela si, že když jí dcera dává 1 500,– Kč měsíčně a dceřin přítel 1 000,– Kč měsíčně na nájem a jídlo, že jí dávají dost. Dokud se paní opírá a o manžela, nenutí ji to počítat finance, proto je pro ni důležité, naučit se hospodařit sama za sebe, aby pochopila i cenu všeho.\nPlavu si s přítelem v bazénu a neřeším, kde je on a kde plavu já. Víme, že máme hodinu a každý si ji užíváme dle svých potřeb. Když chce jít ještě do páry, jde a já třeba zůstanu plavat a ani mi nemusí hlásit, že už jde. Sejdeme se až v šatně. Vzpomínám si na svoji minulost s osudovým partnerem. Také jsme plavali v bazénu a on mi vyčítal, že si plavu sama, že se dívám na jiné muže, že mu neřeknu, že už jdu. Byla jsem pod neustálým tlakem, a čím větší tlak na mě byl kladen, tím více jsem se cítila vinna a dávala si pozor, abych zase něco neudělala, co se mu nebude líbit. Ale vždy si něco našel. Proč? Protože jsem nebyla svobodná, abych si plavala pro sebe, ale plavala jsem s ním, a tím se snažila mu přizpůsobovat. Dnes jsem ráda za svoji svobodu, že nemusím řešit tyto malichernosti, které mi braly sílu.\nVidím ženu s mužem, jak se snaží opustit bazén ne po schůdcích, ale výskokem na molo. Partner ji nabádá: „Dej si takto ruce a vzepři se na nich, nevyskakuj.“ Žena oponuje: „To nezvládnu, nemám v rukou takovou sílu.“ Nakonec vyskočí z bazénu a partner jí říká: „Říkal jsem ti, že se nemáš odrážet.“ Tady vidím počátek toho, co jsem žila dříve ve vztahu. Ona se už podřizuje, protože chce být v jeho očích dokonalá, ale povede to k její nedokonalosti po všech stránkách. Stále méně si bude věřit a partner jí stále více bude dávat najevo, jak je nemožná. Už se veze v pocitu viny a ztrácí sebevědomí. Dříve bych jednala stejně, ale dnes bych si klidně opustila bazén po schůdkách. Ať on vyleze, kde chce, a já si vylezu také, kde chci. A byl by klid, nemohl by mě opravovat v tom, jak to dělám. Stačí nechtít být tím druhým.\nKdyž mě někdo nazve škaredou, anebo hnusnou,\npřijdu k němu, usměju se a obejmu ho,\nprotože vím, že život s poškozeným zrakem není příjemný.\nPo přednášce za mnou přijde muž a říká mi: „Čím to je, že když za mnou přijde partnerka, cítím se naštvaný.“ Vyložím karty a říkám mu: „Ona chce vše dělat s vámi a vám vadí, že není sebevědomá.“ Pán přitaká|: „Ano, vadí mi, že není samostatná, že na mně příliš visí.“ Když se seznámí dva lidé, každý si je vědom sám sebe, ale většinou jeden toto poruší a začne žít pro partnera, tím ztrácí sebevědomí a chce ho nalézt v tom druhém. Tomu druhému začne vadit, že se ztratila síla v jeho partnerovi a že on je na něm závislý. Začne v něm vidět slabocha, který mu už neimponuje. Stále musíme ve vztahu vystupovat jako dvě samostatné jednotky, které jsou si vědomy každá sama sebe. Pak vztah může fungovat.\nSněhurka žila se sedmi chlapy,\nRůženka se líbala s cizím,\nPopelka zdrhla na párty…\nNa těchto pohádkách jsme vyrůstali.\nA rodiče se diví, jací jsme?\nDialog z poradny: Co mě bude učit partner?\nPartner jí bude učit se snížit ve svých požadavcích na život, stále se ptá a budu s ním šťastná, on jí bude učit být šťastná sama za sebe vedle něho a ne s ním.\nZnamená to, že pokud budete chtít s ním něco tvořit, on si bude chtít tvořit něco jiného, nebo jen přijde a zase odejde. „Nakonec máte dojít k pochopení:\nUmím žít pro sebe a pak najdu zase někoho, kdo umížít pro sebe, už mi nevadí, že nežije pro mě, už mu nevyčítám, že se nechová dle mých představ.“\nCo by mě teď prospělo?\nJejí duše nyní potřebuje zklidnění, je třeba se vídat s přáteli a povídat si s nimi o hezkých věcech, nesedět doma, ale také nevyhledávat moc velký ruch. Až se naučí sdílet jen radost s druhými, bude jí fajn.\n„A jaké je mé životní poslání?“\nJejí poslání je v tom, že se mám naučit být sama sebou. Ona se stále dožaduje pomoci druhých a má se naučit sdílet své pocity sama se sebou a ne s druhými. Učí se nastolit klid a mír ve své duši, a ten pak použít s druhými ke zklidnění a zmírnění svých starostí a bolestí. Ještě neumí rozlišovat, kdy se cítím dobře a kdy ne. Učí se rozlišovat.\nTak si představ, že sousedovic Lenička prodává své tělo!”\npohoršeně sděluje známé paní Vykoukalová horký drb.\n„Taková hezká,” smutně zkonstatuje přítelkyně, „o tu se márnice poperou!”\nNejdříve je žena malým dítětem, které potřebuje od partnera potvrzení, že toto může udělat, že toto je správně atd. Prostě si nevěří, a proto potřebuje souhlas partnera. Žena se musí stát ve vztahu dospělou, aby mohla být rovnocennou partnerkou muži. Teprve, když je rovnocenná muži, může se stát znovu dítětem. Ale toto dítě už není závislé na tom, co tomu řekne ten druhý, ale toto dítě už jen prožívá život radostně bez závislostí na druhém. Už to není strach, přetvářka, ale jen stálá radost a přirozenost.\n„Mami, koupíš mi zmrzlinu?“\n„Neříkej mi mami jenom proto, že spím s tvým tátou.“\n„A jak ti teda mám říkat?“\nPřijde ke mně paní do poradny a říká: „Nechci se v tom rochnit. Chci, aby se to překlopilo. Nemám ráda negativní věci.“ Povídám: „Ale ty negativní věci jsou vše, co neumíte, a proto je zapotřebí se v tom rochnit.“\n„Katko, proč si sundaváš brýle pokaždé, když přijde tvůj chlapec?“\n„No, bez brýlí vypadám líp… a on taky.“\nSedím na venkovní zahrádce jedné kavárny a pozoruji lidi, kteří chodí okolo. Všimnu si ženy s mužem a dítětem v kočárku. Žena se neustále zastavuje u některé z výkladních skříní a stále muži něco ukazuje. Muž jen odevzdaně kývá. Žena jde o kousek dál a opakuje se to samé. Uvědomila jsem si, jak my ženy se stále chceme s mužem o vše dělit. Nedokážeme si nechat své prožitky pro sebe, potřebujeme vše sdílet, na rozdíl od muže. On sice uvidí také něco zajímavého, ale určitě nás nebude hned tahat za loket a ukazovat nám to. On si to hezky nechá pro sebe. Je to jeho prožitek a už ho umí sdílet sám se sebou. Když jsem pár chvíli pozorovala, došlo mi, že žena dokáže tímto způsobem muže natolik otrávit, že muž začne být pasivní. Je to únavné stále sledovat ženu, když muž by chtěl být ponořen do svých myšlenek a s ženou se dělit jen, když to bude nutné a ne sdělovat každou maličkost.\nZa chvíli jde jiná rodina a žena se stále snaží chytat muže za ruku a opět se mi zdá, že muž z toho nemá takový prožitek jako ta žena. On je opět jen odevzdaný. On se totiž nepotřebuje na ženu lepit neustále, jemu to stačí jen v posteli, ale žena potřebuje předehru, aby se mohla přilepit v posteli na partnera, a proto se potřebuje přibližovat neustále. A když už se jednou přiblíží, neumí se oddálit.\nVíce moudrostí, poznatků a humoru naleznete v knize JÁ a TY Kdy už přijde partner?, kterou si můžete objednat v eshopu ZDE.


Ufoní blog: 15.6.14 - 22.6.14\nLetos jsem se po třech letech rozhodl tuto událost nezmeškat. Plán byl poměrně jednoduchý – začít v Národní galerii, přesunout se na Staroměstské náměstí, kde je palác Kinských, no a nakonec přejít na Václavské náměstí do nové budovy Národního muzea.\nV 19 hodin, kdy akce začínala, jsem byl před Národní galerií, kde byl malý hlouček lidí, odhadem 50. S otevřením dveří se nahrnuli dovnitř a rozpustili se ve velkých prostorách budovy. Mým cílem bylo 3 patro, kde je výstava Francouzských mistrů, kterou z velké části nechal zakoupit T.G.M. v roce 1923. Dále byla na patře výstava českých umělců – Špála, Zrzavý, Čapek, Fila, Kupka. Prohlídka trvala asi hodinu a tak bylo dalším cílem Staroměstské náměstí.\nBohužel, stejně jako před třemi roky, byl palác Kinských beznadějně nacpaný, fronta se táhla až za památník mistra Jana Husa, čekání tedy nepřipadalo v úvahu. To samé se bohužel opakovalo i na Václavském náměstí u Nové budovy Národního muzea, zde snad byla fronta ještě větší. No ale kam dál? Vzpomněl jsem si, že na Karlově náměstí je otevřena nová radnice s věží. Po hezké procházce krásným večerem mi zjištění, že i tam je fronta, nezkazilo náladu. Už mě napadal ale jen jeden poslední bod, kde by nemuselo být plno – Vyšehrad.\nOdhad byl správný, šlapat na kopec se nikomu nechtělo a tak na Vyšehradě bylo takřka liduprázdno. Nenápadný vstup do kasemat strážila paní, která vybírala symbolickou korunu vstupného. Po průchodu asi 300 metrů dlouhou chodbou se vyjde do velké místnosti, ve které jsou originální sochy z Karlova mostu. Atmosféra v místnosti byla úžasná, jen vzduch byl o něco chladnější, než by se mi líbilo. Cestou zpátky jsem minul velkou skupinku lidí mířících do kasemat, takže to bylo asi štěstí.\nNevím, proč lidé chodí do muzeí jen tehdy, pokud jsou zadarmo. Podobnou zkušenost mám i s Národním muzeem :( Muzejní noc je možná pěkná akce, ale spíš pro mládež, které nevadí čekat dlouhé hodiny v nekonečných frontách, ale já už jsem z toho vyrostl. Vhodnou strategií je vybrat si pouze jedno muzeum a být před ním o něco dříve, než se fronta protáhne, anebo si s sebou vezměte židličku ;)\nv 0:15 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek


B Travel - Chalet Tropical Village B&B « Las Galeras « Dominikánská republika « Ubytování\nRezort poskytuje ubytování ve vilách s výhledem do zahrady, kuchyní s veškerým potřebným vybavením, jídelní částí, posezením a TV. Ve všech jsou také moskytiéry a 1 nebo více koupelen se sprchou a fénem. Ubytovat se lze i v pokojích.\nV dosahu 700 metrů od rezortu Chalet Tropical Villa najdou hosté supermarket a několik restaurací a barů. Na pláž Rincon je to 20 minut autem nebo 10 minut lodí.\nV okolí Chalet Tropical Village se mohou hosté věnovat potápění, šnorchlování, jízdě na koni, pěší turistice a dalším aktivitám.\nMezinárodní letiště Las Americas je od Chalet Tropical Village vzdálené 2,5 hodiny jízdy a mezinárodní letiště Samana hodinu jízdy. Rezort může hostům zajistit taxi.\nCalle Chalet Tropical, 32000 Las Galeras\nod 35.36 USD\nPřízemní pokoj s barevnou betonovou podlahou. Hosté mají přístup do sdílené koupelny, společného lounge s TV, sdílené kuchyně a zahrad.\nDlážděná/Mramorová podlaha, Fén, Společná koupelna, Ventilátor, Výhled do zahrady\nMalý přízemní pokoj s modrou dlažbou. Hosté mají přístup do sdílené koupelny, společného lounge s TV, sdílené kuchyně a zahrad.\nDlážděná/Mramorová podlaha, Společná koupelna, Ventilátor, Výhled do zahrady\nDvoulůžkový pokoj situovaný ve druhém patře, Je přístupný po strmých schodech a vchází se do něho vstupem v podlaze. Má nízký půdní strop, dřevěné podlahy a velkou kulatou manželskou postel. Hosté mají přístup do společného lounge s TV, sdílené kuchyně a\nDlážděná/Mramorová podlaha, Fén, Koupelna, Sprcha, Toaleta, Ventilátor, Výhled do zahrady\nPřízemí pokoj s barevnou betonovou podlahou, knihovničkou a vlastní koupelnou s velkou kamennou sprchou. Hosté mají přístup do společného lounge s TV, sdílené kuchyně a zahrad.\nod 43.56 USD\nPřízemní pokoj s barevnou betonovou podlahou a podomácku vyrobenou dřevěnou skříní. Hosté mají přístup do sdílené koupelny, společného lounge s TV, sdílené kuchyně a zahrad.\nPokoj s dřevěnou podlahou a vlastní koupelnou situovaný v prvním patře. Hosté mají přístup do společného lounge s TV, sdílené kuchyně a zahrad.\nDlážděná/Mramorová podlaha, Koupelna, Sprcha, Toaleta, Ventilátor, Výhled do zahrady\nKoupelna, Kuchyň, Kuchyňské potřeby, Lednička, Sporák, Toaleta, TV, Vana nebo sprcha, Ventilátor\nPokoj v prvním patře s vestavěným podlažím, 2 lůžkovými částmi propojenými strmými schody a vlastní koupelnou. Hosté mají přístup do společného lounge s TV, sdílené kuchyně a zahrad.\nVila 02 s 1 ložnicí\nod 66.96 USD\nDvoupodlažní vila s moskytiérami, ventilátory, hlavní ložnicí v horním patře, dobře vybavenou kuchyní s kávovarem, grilem, posezením s pohovkou a psacím stolem. Dále nabízí TV, koupelnu s fénem, kruhovou sprchou a bidetem, terasu a balkon s výhledem do za\nČisticí potřeby, Fén, Koupelna, Kuchyň, Kuchyňské potřeby, Lednička, Moskytiéra, Rychlovarná konvice, Sporák, Toaleta, Trouba, TV, Ventilátor, Výhled do zahrady\nDvoupodlažní vila s moskytiérami, ventilátory, hlavní ložnicí v horním patře, dobře vybavenou kuchyní s kávovarem, grilem, posezením s pohovkou a psacím stolem. Dále nabízí TV, koupelnu s fénem, kamennou sprchou a bidetem, terasu a balkon s výhledem do za\nBalkon, Bidet, Čisticí potřeby, Fén, Gril, Kávovar, Koupelna, Kuchyň, Kuchyňské potřeby, Lednička, Moskytiéra, Pohovka, Posezení, Psací stůl, Rychlovarná konvice, Satelitní programy, Sporák, Sprcha, Terasa, Toaleta, Toustovač, Trezor, Trouba, TV, Ventilátor, Výhled do zahrady\nod 81.36 USD\nDvoupodlažní vila s moskytiérami, ventilátory, 2 ložnicemi v patře, dobře vybavenou kuchyní s kávovarem, grilem, posezením s pohovkou a psacím stolem. Dále nabízí TV, 2 koupelny s fénem, kamennou sprchou a bidetem, terasu a balkon s výhledem do zahrady.\nBidet, Čisticí potřeby, Fén, Gril, Jídelna, Kávovar, Klimatizace, Koupelna, Kuchyň, Kuchyňské potřeby, Lednička, Moskytiéra, Rychlovarná konvice, Sporák, Sprcha, Terasa, Toaleta, Toustovač, Trezor, Trouba, TV, Ventilátor, Výhled do zahrady\nod 99.36 USD\nPřízemní vila s moskytiérami, ventilátory, 3 ložnicemi, dobře vybavenou kuchyní s kávovarem, grilem, posezením s pohovkou a psacím stolem. Dále nabízí TV, 2 koupelny s kamennou sprchou a fénem a terasu s výhledem do zahrady.\nČisticí potřeby, Fén, Koupelna, Kuchyň, Kuchyňské potřeby, Lednička, Moskytiéra, Pohovka, Posezení, Psací stůl, Rychlovarná konvice, Sporák, Toaleta, Trouba, TV, Vana nebo sprcha, Ventilátor, Výhled do zahrady\nTřípodlažní vila s moskytiérami, ventilátory, 4 ložnicemi, dobře vybavenou kuchyní s kávovarem, grilem, posezením s pohovkou a psacím stolem. Dále nabízí koupelny s kamennou sprchou a fénem a terasu a jídelní část s výhledem do zahrady.\nDěti jsou v hotelu vítány. Za dětské postýlky pro všechny děti od 0 do 5 let se platí 5 USD na noc. Za přistýlku pro 1 starší dítě nebo dospělého se platí 15 USD na osobu a noc. Kapacita přistýlek na pokoji je 0.


Náš vůdce - dlouhé video online zdarma a dalších 2700 o inspiraci, vzdělání. Dokumenty o přírodě, technice a civilizaci. S českými titulky a popisem.\nstyl zpět NezaŢazeno < > Náš vůdce\nNarcissist Narcissist Narcissist Extreme Narcissism Egomania Pyromania Lovesickness - Professor Glenn D. Wilson přednáška Louis Theroux - The Nazis Náš vůdce trailer The Wave - 1981 film\nNarcismus, Egocentrismus - více info o tomto dokumentu\nKaždý má ego.\nZdravé, silné ego je základem každého normálně fungujícího jedince. Ale co se stane, když je ego příliš vysoké? Kdy můžeme někoho skutečně nazvat egocentrikem? Někdy to vypadá, že jsem arogantní. Do prdele s tím! To proto, že jsem nejlepší. Všichni byli 11. zářím otřesení. A já si jen pomyslel, já přece v New Yorku nebydlím. Jaké to je mít co dočinění s egocentrikem? Ztratila jsem veškerou sebedůvěru. Já bych se nikdy psychicky zhroutil. Ale neměl jsem k tomu daleko.\nNejsem člověk, co by spáchal sebevraždu. Ale často jsem na to myslela. Existuje hranice, jak vysoké může ego být? Co může být většího než být jako bůh? On byl ústy boha, který promlouval skrze něj. Takže co řekl on, platilo za slovo boží. Jak daleko je egocentrik schopen zajít, aby bylo po jeho? Tělo neslo známky hrubého násilí. Byl to opravdu strašný pohled. Od nepříjemného šéfa po ego, které se nebezpečně vymkne kontrole. Tento film se ponoří hluboko do mysli egocentrika.\nJe v pořádku být arogantní, pokud nejsi ignorant. A pokud jsi opravdu nejlepší ve svém oboru. Já vím, že jsem v tom co dělám nejlepší. Takže to někdy může vypadat, že jsem arogantní. Jasný? Ale to jen proto, že jsem nejlepší.\nVelká ega jsou často k vidění ve světě obchodu. Milionář Frank Tough vytvořil největší obchodní síť v Evropě - Camden. Teď chce svůj úspěch zopakovat v Liverpoolu. Nikdy mě neposlouchají, ale budou. Jednou si řeknou: "Tak o tomhle mluvil". V roce 2008 přijde do Liverpoolu 1,5 milionu lidí. Tak jako přišli do Glasgow. Proč se vracejí? Cestovní ruch. Od toho tady jsme my. Vytvoříme největší turistickou atrakci mimo Londýn. A to přitáhne lidi. Mohl bych sem přivést 200 000 lidí týdně. To je polovina zdejší populace.\nPři doprovázení Franka po jeden den je jasné, že jeho ego sahá do nebeských výšin. Ale můžeme ho skutečně nazývat egocentrikem? Kdybych tady stál tři dny v týdnu, vydělal bych si 3000 liber. Kolik máte vy? 150? Tak to se můžete rovnou sbalit a jít pryč. Protože já vydělám nejmíň 400 liber týdně. Jasný? Jste na hlavu? Přišel a začal nadávat. "Kurva, kurva..." Prosím, posaď se. Sedni si, prosím tě. Sedni si, kurva! Omlouvám se za ten výraz. Ale prostě jsem se neovládl.\nA jak šel tamtím směrem, chytil jsem ho a přitlačil. Dokážu se z úplného klidu rozčílit jako nic. A hned se zase uklidním. Jinak se moje práce dělat nedá. Frank Tough má největší ego, jaké může kdo mít. Myslí si, že je ve všem nejlepší. Ať už děláte cokoliv, on to umí taky a umí to lépe. Je nejlepší lyžař, řidič, boxer, je nejlepší v posteli, je nejlepší v životě. Má nejlepší holky, nejlepší auta. Představte si cokoli, on si myslí, že je na vrcholu. A já si někdy říkám, vrať se na zem.\nMnohým se Frank jeví jako naprostý egocentrik. Ale v dnešní společnosti je tento termín často špatně vykládán. Skutečný význam toho slova se pojí k něčemu mnohem zlověstnějšímu. Profesor Jeremy Coid je forenzní psychiatr. Zabývá se egem už více než 40 let. Od náctiletých záškoláků po vraždící psychopaty. Zažil celé spektrum věcí, kterých je ego schopné. Ego je nezbytností pro každého člověka. Pokud nepřeroste v přehnané vnímání vlastní důležitosti. A nezačnete mít problémy s okolím.\nEgocentrismus je termín, který psychologové ani psychiatři neuznávají. Vlastně to pochází z 19. století a znamená to být šílený v určitých aspektech života a chování. Egocentrismus je podle mého nepřesný termín pro narcistickou poruchu osobnosti. Výraz narcistický je odvozen od mýtické postavy Narcise. Chlapce, který se nechal unést vlastním odrazem. A stane se symbolem zničující sebelásky. Každý člověk potřebuje určitou dávku narcisismu. Narcisismus je spojen s úspěchem.\nMá to přímé spojení. Čím více narcistní jste, tím jste v životě po finanční stránce úspěšnější. Psychologové sestavili seznam devíti osobnostních charakteristik, které se váží k narcistní poruše osobnosti neboli NPO. Mnoho z nás tyto vlastnosti vykazuje, ale naučili jsme se je ovládat. Ale pro ty, kteří ne, se stejně jako v tlakovém kotli nebezpečí zvyšuje s tím, jak se ručička dostává do červeného pole. A Frank jasně vykazuje 3 z 9 hlavních vlastností. Když jsi sebevědomý a umíš tancovat, holky se jen hrnou.\nA ty to roznesou mezi další. Arogance. Řídím největší turistickou atrakci ve Spojeném Království. Takže vím, že jsem dobrej. Velkolepost. Ale Frankova asi nejvýraznější vlastnost je zaujatost úspěchem. Jsem na sebe tak tvrdý kvůli selhání. Nikdy nechci selhat. Já nejsem blbec, jasný? Vždycky chci uspět ve všem, co dělám. Nazval bych se velmi sebejistým člověkem, ne egocentrikem. Neřekl bych, že jsem egocentrik. Je to idiot! Johne! Johne! Mám řvát hlasitěji? Učím se strašně rychle.\nTvoji práci bych se naučil tak za půl roku. Jeho práci bych zvládl za půl hodiny a její tak za 15 minut. Jasný? Promiňte. Teď mluví moje ego. Ačkoli Frank vykazuje 3 znaky narcistické poruchy osobnosti, abyste byli klinicky diagnostikováni, musíte mít 5 a více vlastností dominující vaší osobnosti najednou. Takoví jedinci mohou mít skoro až nezdravou osobnost. Všichni byli 11. zářím otřesení. A já si jen říkal, já přece v New Yorku nebydlím. Existuje 9 vlastností spojovaných s egocentrismem.\nNeboli narcistickou poruchou osobnosti. Jako tlakový kotel, když má nějaký jedinec 5 a více ručiček v červeném poli, může to vyústit v NPO. Neboli skutečného egocentrika. Frank vykazuje vyšší ego, než na které je většina z nás zvyklá. Má 3 znaky a je proto na žebříčku relativně nízko. Ale přidání jen jednoho dalšího znaku může udělat velký rozdíl. Když lidé mluví o nějaké tragické události a celí se třesou, já se na ně jen dívám a myslím si no a co?\nDavid je na žebříčku o stupeň výš. Má 4 vlastnosti spojované s NPO. A nejvýraznější je neschopnost empatie. Kvůli obavám ze ztráty zaměstnání si přeje zůstat v anonymitě. Vlastně jsem o 11. září hodně přemýšlel. Všichni byli ten den otřesení a já si jen říkal, já v New Yorku nebydlím. To není normální cítit se takhle distancovaný od zbytku lidstva. Oni jsou nesobečtí. Lidé v mém městě se 11. září shromáždili na ulicích a objímali se a plakali. A já si říkal:"No teda, něco se mnou není v pořádku."\nNa mě to nijak nepůsobí. Neschopnost empatie je jedním ze znaků NPO. Je to velice ošidné. Oni se nestarají. Je jim jedno, jestli jste zraněný. Nebudou litovat, když vám zlomí srdce. Tito jedinci jsou často neschopni lásky. Nechovají k ostatním žádné hluboké city. Nemají pocit viny. Těžké případy NPO nemají výčitky. To jim v podstatě ulehčuje jít si za svým. Pokud vám není líto, že jste někomu ublížili nebo někdo přijde o všechno, protože jste ho okradli, tak vás nic nebrzdí. Jdete dál.\nDavidova neschopnost empatie nejen, že ovlivňuje jeho názory a chování k ostatním. Má vliv i na jeho vnímání sebe sama. Díky tomu se ho nejdůležitější momenty v životě nijak nedotýkají. Šel jsem na pohřeb mého otce a lidé, co jej sotva znali tam stáli a plakali. Neměl jsem radost, že můj otec zemřel. Ale nebylo mi do breku. Nevím proč. U narcistů asi není žádná hranice emoční únosnosti. Dokonce to, co mnozí považují za nejšťastnější den jejich života nechává Davida chladným.\nKdyž jsem se ženil, od začátku jsem neměl v úmyslu být věrný po emoční stránce, neměl jsem v úmyslu být emočně oddaný, nejspíš jsem nezamýšlel být věrný ani fyzicky. Jako bych to udělal jen proto, že se to ode mě očekávalo. Chcete abych se oženil? Fajn, udělám to. Ukážu se tam. Půjdu na tu svatbu, řeknu, co chcete, ale nic to pro mě neznamená. Když tam potkám družičku, za nic neručím. David platí za osamělou existenci na někoho, kdo má jen 4 znaky NPO. Aby vás klinicky diagnostikovali, potřebujete jich 5 a více.\nA jak se to pozná? Psychologové sestavili jednoduchý test. Podle toho, kolikrát odpovíte ano na následující otázky, se pozná, jestli trpíte NPO. Oceňují lidé často vaše zvláštní dovednosti nebo úspěchy? Slýcháte, že si o sobě příliš myslíte? Myslíte hodně na moc, slávu nebo uznání, které by jednou mohlo být vaše? Když máte s něčím problém, chcete často mluvit s nadřízeným? Je pro vás velmi důležité, aby vám lidé věnovali pozornost nebo vás jakkoli uznávali? Máte pocit, že si zasloužíte zvláštní zacházení?\nOčekáváte často, že lidé budou dělat co jim řeknete jen kvůli tomu, kým jste? Považujete často za nutné jít si za svým i přes mrtvoly? Řekli byste, že vás problémy nebo city jiných lidí nezajímají? Závidíte hodně ostatním? Myslíte si, že jen hrstka lidí stojí za váš čas a pozornost? Mnohokrát děkuji. Pokud jste odpověděli ano na pět a více otázek, mohlo by to znamenat, že máte NPO. Zhoubná sebeláska od doktora Sama Vaknina je jedním z prvních skutečných pokusů o porozumění narcisismu.\nNarcista je závislý na droze, tak zvaném narcistickém zásobování. Narcistické zásobování je vznešený pojem, který popisuje všechny formy pozornosti. Pozitivní i negativní. Narcisté jsou velmi prospěchářské, velmi pragmatické a velmi flexibilní víceúčelové stroje. Mají, jak já říkám, rentgenový zrak. Jsou schopní okamžitě odhalit slabosti, zranitelná místa, záliby, strach, naděje, emocionální potřeby každého v jejich okolí. A využít jich okamžitě, tvrdě a nemilosrdně.\nNarcisté nikdy nelitují svých činů jednoduše proto, že se neshledávají odpovědnými za následky svých činů. Setkat se s takovýmto jedincem může být hrozný zážitek. Obzvlášť když to musíte dělat každý den. Pracovní prostředí je známé prostředí pro příběhy o egocentricích. Deset let jsem byla šikanována. Seděla jsem v autě a nemohla odjet. Buď proto, že jsem měla strašný vztek nebo jsem se zalykala slzami. Hlavní manažer měl ve zvyku zničit něčí pověst a pak ji znovu vystavět. A zaměřil se na mě.\nCharlotte bývala úspěšnou personální manažerkou v obchodě v centru města. Brzy se její vysněné zaměstnání změnilo v noční můru. Když jí její šéfka dělala ze života peklo. Když jsem ji poznala, byla velmi okouzlující, přátelská a pohledná. A cítila jsem, že budeme mít velmi silný pracovní vztah. Věci se začaly měnit během několika měsíců. Začala se chovat velmi chladně, byla ke mně velmi tvrdá a kritizovala všechno, co jsem udělala. Adrian byl manažerem v softwarové společnosti.\nDokud se ve firmě neukázal nový šéf. Vedoucí mého úseku si mě zavolal, aby si se mnou neformálně promluvil. A z tohoto rozhovoru se stalo disciplinární slyšení. Řekl mi, že mi budou muset dát napomenutí. Což mě překvapilo. A on řekl: "Tvoje práce je monitorována. Sledujeme tě." Ellen, povoláním učitelka tvrdí, že ředitelka proti ní vedla kampaň za účelem ji zničit. Ty inspekce začaly narušovat můj vztah se žáky. To na tom bylo nejtěžší. Byla jsem velmi nervózní a měla jsem pocit, že mě někdo sleduje.\nDo třídy vešel tmavý stín. Z většiny narcistů se v práci stanou tyrani. Posmívají se, týrají, sadisticky vyvolávají bolest. Někdy bezdůvodně. Většinou podřízeným. Jsou poslušní vůči výše postaveným a sadističtí vůči podřízeným. Přišla jsem o veškerou sebedůvěru. Věděla jsem, že takový tlak nesnesu. Doma jsem začala být výbušná. Byla jsem nesnesitelná. Já bych se nikdy psychicky nezhroutil. Ale měl jsem k tomu blízko. Nejsem člověk, který by spáchal sebevraždu.\nAle často jsem na to myslela. Narcisté odhalí slabost, odhalí zranitelnost a v důsledku odhalí slabé lidi, zranitelné lidi. To znamená, že narcisté cítí určitý odpor k dětem, starším lidem, nemocným, slabým, zranitelným. Tihle všichni v narcistovi probouzí sadistický impuls. Aby působil větší bolest, aby využil té zranitelnosti. Aby rozšířil tu slabost, aby ji předem určil. Narcisisté jsou predátoři. A raněná zvířata jsou dokonalou kořistí. Najít někoho s 5 a více znaky NPO není snadné.\nNení divu, že je mnohem jednodušší najít někoho, kdo zná narcistu. Než někoho, kdo přiznává, že jím sám je. Doktor Sam Vaknin nás poslal správným směrem. Být vůdcem sekty, u kterého jsou vyžadovány tyto schopnosti, kde jsou lidé nástroji blízkými zvířatům. Nebo je vyžadována disciplína, kde nemůžeme mluvit o kritizování. Tohle je mokrý sen narcisty. Být v centru nic nenamítajících, nemyslících, naprosto oddaných lidí. Vůdce sekty je dokonalým příkladem extrémní narcistní osobnosti. Obvykle mívá 7 až 8 znaků. Nejvýraznější bývají nadměrná touha po uznání a využívání ostatních.\nBob Pardon se zabývá sektami už 15 let. Vede skupinu na pomoc obětem a věří, že náboženství je pro narcistu skvělý nástroj k ovládání ostatních. Dnes si povíme o narcistické poruše osobnosti. Před několika lety jsme se s Judy setkali s materiály muže jménem Sam Vaknin. Nejspíš jste o něm nikdy neslyšeli, ale my jsme zjistili, že jeho materiály jsou velmi užitečné při práci s lidmi, kteří byli členy destruktivních skupin. Jak já to vidím, tak profil vůdce sekty dokonale sedí na narcistickou poruchu osobnosti.\nOsoby s NPO přitahuje vůdcovství hlavně proto, že náboženství je úrodnou půdou pro jejich výmysly. Jak lépe projevit svou moc, než být v roli boha. Mezi všemi vůdci sekt bychom těžko našli většího egocentrika než Davida Berga. Jeho sekta "Děti boží", kterou založil v roce 1968, skončila výukou jeho vlastních narcistních vlastností. Brzy se změnila v globální hnutí, rozšířila se do 130 obcí. Ale pro mnohé představovala vězení plné vykořisťování, zneužívání a ovládání mysli.\nJsou důkazy, že měl David Berg NPO. Rozhodně měl falešný pocit vlastní důležitosti. Měl pocit, že byl vyvolen bohem, aby byl jeho prostředníkem. Několikrát předpověděl konec světa. Rozhodně byl posedlý fantazírováním o neomezeném úspěchu a slávě. Takže existuje množství příkladů, že Berg měl NPO. Ti, kteří se narodili do Bergovy sekty neměli na výběr a museli následovat jeho ideály. Jako jsou sestry Jonesovy, které byly svědky Bergova narcisismu od raného věku.\nBerg se nepovažoval za boha, považoval se za jeho prostředníka. Bůh mluvil skrze něj. A my jsme samozřejmě bohu nerozuměli. Byli jsme jenom hloupé děti. To on nám vysvětloval, co tím bůh myslel. Takže co řekl, bylo slovo boží. David Berg často říkal, že on je jediný moudrý, on jediný mohl interpretovat bibli. On jediný byl přínosem. Mnoho náboženských sekt vyústilo v hromadnou sebevraždu. Ale někdy slouží k něčemu stejně tak zvrácenému. Berg vytvořil vlastní bibli.\nAby skrze ni mohl šířit myšlenku promiskuity. Měl všechny možné sexuální úchylky. Oslavoval sex na úrovni, která je prakticky za hranicemi chápání. Berg dokonce využíval vlastní ženu Karen, aby přilákala nové následovníky. Napadlo ho, že on a Karen Zerby budou chodit do nočních klubů a on se bude bavit tím, jak flirtuje s mladšími muži nebo s muži jejího věku a myslel si, že je dobrý nápad, aby je vzala do hotelu a vyspala se s nimi. Neříkal tomu prostituce, ale flirtovací rybaření.\nOn byl rybář a ženy byly návnady na háčku. A ti bohatí osamělí muži byli rybami. Bergův idealismus měl úspěch. Jak se společenství rozrůstalo, Berg zrušil věkový limit pro sexuální partnery. Sex byl prostě součástí života. Byl všude. Dospělí chodili nazí a měli sex přímo tam každou noc v našem pokoji. Učitelé předváděli sex. Měli jsme hodiny předvádění sexu. Shromáždili nás, i dvou a tříleté a učili nás jak mít sex. Akorát některé děti to opravdu dělaly, protože jim to ve škole řekli.\nVěděla jsem, že je do mě zamilovaný dospělý muž a to mi bylo teprve šest. Když jste se zalíbila dospělému muži v komunitě, nic jste s tím nenadělala. V některých případech, i když vás k tomu nepřinutili, nebyla jste znásilněná, pořád šlo o zneužití, protože to platilo mezi všemi dospělými. Nebyl nikdo, za kým byste mohla jít a stěžovat si, když k něčemu došlo. Je neuvěřitelné, že Berg vedl sektu "Děti boží" celé čtvrtstoletí. Než v roce 1994 zemřel. Někteří jeho narcistickou osobnost nikdy nezapomenou.\nJeho odkaz dnešní generaci je jen bolest. Viděla jsem tolik ublížených lidí. Někteří spáchali sebevraždu, berou drogy. Úplně jim to zničilo život. A spousta statečných šla dál. Ale naší generaci David Berg jedině ublížil. S nejméně 7 z 9 možných znaků NPO je vůdce sekty nebezpečným příkladem narcistní osobnosti. Ale jaký člověk by mohl mít všech 9? Nikdy předtím nebyl nikdo diagnostikován s plným počtem. Až doteď. Obvykle mají lidé 1 nebo 2 znaky narcistické osobnosti.\nBrian jich měl 9. Všech 9. Při hledání největšího egocentrika, vůdce sekty vykazuje nejméně 7 z 9 možných znaků narcisty. Se stovkami následovníků se vůdce sekty obvykle snadno najde. Ale je stejně snadné určit někoho, kdo splňuje všech 9 znaků, předtím než bude příliš pozdě? Brian Blackwell vypadá jako nevinnost sama. Milý hoch odvedle. Ale nikdo předem neviděl, že tento 18-tiletý student měl všech 9 možných znaků narcistní osobnosti. Což z něj činí nejnestálejšího, nejnevypočitatelnějšího a nejnebezpečnějšího ze všech.\n6. září 2004 byla nalezena těla Briana a Jackie Blackwellových v jejich domě poblíž Liverpoolu. Na místě činu bylo patrné, že těla byla velice hrubě napadena. Nebyl to pěkný pohled. Byl tam silný zápach rozkládajících se těl, v domě se hemžily roje much. Bylo to pozoruhodné místo činu, jelikož jak se pak ukázalo, dům byl zamčen ještě asi šest týdnů potom, co došlo k vraždám. To bylo docela znepokojující. Na tělech pana a paní Blackwellových bylo značné množství zranění a otevřených ran.\nDal by se použít výraz útok v afektu, který dnes často slýcháme. Oba rozhodně nesli množství zranění. Policie začala s vyšetřováním. Netrvalo dlouho a Brian Blackwell Junior se stal podezřelým a byl vyslýchán. Samozřejmě popřel, že by byl zapleten do smrti svých rodičů. Stál si za tím, že zaprvé jsme se mohli splést, a že to nejsou jeho rodiče a zadruhé, že s tím nemá nic společného. A tak to pokračovalo několik hodin výslechu. Jak policie pokračovala ve vyslýchání Briana, v případu došlo ke zvratu.\nMezi jeho věcmi našli kladivo, které považovali za vražednou zbraň. Ačkoli důkazy svědčily jasně proti němu, odmítal se přiznat. Tohle byla zásadní informace. Během výslechů působil velmi sebevědomě. Vystupoval velmi arogantně a připadal si po intelektuální stránce výš než policisté. Brzy bylo zjevné, že Brian není jen tak někdo. Když prošel psychologickým vyšetřením, byla u něj objevena narcistní porucha osobnosti. Byla jsem zapojena do případu Briana Blackwella, jelikož mě požádali, abych vysvětlila médiím, která se ohledně případu dohadovala, co je to narcistní porucha osobnosti.\nJako by to byla nějaká záhadná nemoc. Někdo to musel vysvětlit. Tak jsem se toho ujala. Psychiatři obvykle nediagnostikují NPO tak narychlo, obzvlášť u někoho, komu je 18. Ale Brianův případ byl tak extrémní, zapadal do těch škatulek už v tak raném věku, že byl očividně narcista. Po dvou dnech usilovného vyslýchání Briana se začaly události, předcházející smrti jeho rodičů vyjasňovat. Už od raného věku, kdy Brian vyrůstal v Mellingu, jeho chování nebylo obvyklé. Vždycky jsem si myslela, že je divný.\nNevypadal jako náctiletý. Oblíkal se jako starý chlap. Moc si nehrál s ostatními dětmi. Pořád byl doma. Nebyl jako ostatní. Bylo mi ho ale trošku líto, protože jeho máma na něj byla hodně upjatá. Pořád křičela jen "Briane!" a tak. Brianův vztah s jeho matkou je velmi zajímavý. Ukázalo se, že s Jackie Blackwellovou se muselo žít dost těžko. Většinu svých emocionálních potřeb si naplňovala skrz Briana. Byla na něj velmi upjatá. Snažila se z něj stále mít malé dítě.\nŘíkal, že jeho matka kontrolovala každý aspekt jeho života. Když Brian nastoupil na univerzitu v Liverpoolu, jeho kontrolující matka nikdy nebyla daleko. Vybírala mu oblečení a podle něj ho dokonce každé ráno oblékala. Tvrdil, že ho i koupala, což je samozřejmě u 17-letého chlapce naprosto nevhodné. Popisoval to jako velmi ponižující a otravné. Říkala mu, co si oblíkat, co jíst, všechno. Společným znakem takovýchto případů je nerozeznání hranic dítěte. Nepřijetí vznikající osobnosti dítěte.\nDítěti není dovoleno se od rodičů oddělit. Brian Blackwell často utíkal do svého smyšleného světa. Takže spoustu času strávil ve svém pokoji, když byl o víkendu s rodiči. Pacient si vytvoří smyšlené já. A nahradí své skutečné já touto náhražkou. Snil o tom, že je skvělým tenisovým hráčem. Někým, kdo je ohromně populární a má všechny výhody úspěšného sportovce. Tento člověk pak díky svému smyšlenému já sbírá narcistické potřeby od svého okolí. Pozornost, uznání, ocenění, pochvaly a dokonce i autoritu.\nVšechny formy narcistického zásobování. Brianovo smyšlené ego mezinárodně uznávaného tenisového hráče převažovalo nad jeho skutečným životem. A brzy dodalo Brianovy odvahu seznámit se s dívkami. Důležitým krokem vpřed v Brianově případu bylo, že na univerzitě potkal dívku Amal. A Brian cítil potřebu ji ohromit. Řekl jí, že jí koupí auto a taky to udělal. Aby mohl koupit auto, potřeboval peníze, které sám neměl. Tak použil všech nutných prostředků. Bez vědomí rodičů Brian vyprázdnil svůj spořící účet, aby mohl financovat svůj smyšlený život celebrity.\nTaké ji zaměstnal jako svou sekretářku. To byla fiktivní pozice. Ona uvěřila, že ho sponzoruje Nike a Fischer. Protože byl tenisovým hráčem. On žádné takové sponzory neměl. Sepsal dlouhý dokument, podrobně popisující její povinnosti jako jeho sekretářky. A dokonce jí vypsal šek na 39 tisíc liber. Ten byl také falešný, protože měl v bance jen 9 pencí. Vrcholná chvíle přišla, když ji Brian pozval na dovolenou do USA. Aby ho viděla při jeho fiktivním tenisovém turnaji.\nSouhlasila. Nakonec musel dostát svému slibu a vzít Amal na dovolenou. Myslím, že je důležité, že jeho rodiče byli zabiti noc předtím, než měl odletět. Brian koupil přes internet dvě letenky do New Yorku na tátovu kreditní kartu. Když na to přišli, jeho rodiče se rozhodli mu domluvit. Briane? Brian tvrdí, že v tu chvíli prostě vypěnil. Nikdy nekritizujte narcistu. Nikdy se s ním nedohadujte. Nikdy netvrďte, že narcista je bezmocný. Nebo že je ignorant. Že něco nezvládne.\nZrovna věšel obraz, takže poblíž leželo kladivo. Brian ho zvedl a zaútočil na svého otce. Řekl, že to kladivo zasekl do otcovy hlavy. Zdá se, že jeho matka vešla do místnosti, a protože věděla, co se děje, přinesla si s sebou nůž. Brian tvrdí, že jí ten nůž vzal, praštil ji kladivem a pak ji bodnul. Pobodal ji do krku a hrudníku. Pak se vrátil ke svému otci a také ho bodnul do krku a do hrudi. Bodnul ho minimálně třiadvacetkrát. Síla útoku byla tak velká, že umělý chrup jeho otce mu vylétl z úst jedinou ranou, kterou mu také zlomil čelist na obou stranách.\nOdtáhl svou matku za nohy do koupelny. Podle mě je zajímavé, že ho matka koupala. Koupala ho i noc předtím. Takže ji vzal na místo jeho vlastního ponížení. Navzdory brutální vraždě jeho rodičů, Brian pokračoval v plánu vzít Amal na výlet do New Yorku. Je neuvěřitelné, že i když zabil vlastní rodiče, během velmi krátké doby dokázal tuto hroznou myšlenku potlačit, setkat se se svou přítelkyní a vydat se na dovolenou, kde s ní strávil téměř dva týdny. Až na jeden incident, kdy se rozčilil a když se vrátil z koupelny, byl klidný, nepojala žádné podezření.\nDokázal celou tu strašnou událost potlačit. O dva týdny později se Brian vrátil do domu. Vrátil se do toho domu pro nějaké věci i přes přítomnost jeho rodičů. V té době musela být těla ve velmi pokročilém stadiu rozkladu. I přesto byl schopen se s tím nějak vyrovnat, vzít si co potřeboval a odejít. Brian se konečně po dvou dnech vyslýchání přiznává k zabití svých rodičů. Jeho případ se zapsal do britské kriminalistiky. Naricstní porucha osobnosti byla v případu Briana Blackwella poprvé úspěšně použita jako obhajoba v případě vraždy.\nBrian byl usvědčen ze zabití. Ne vraždy jeho rodičů. Soud uznal, že jeho odpovědnost za tyto činy byla zmírněna narcistní poruchou osobnosti. Ačkoli byl trest Brianovi snížen, je nepravděpodobné, že by byl kdy propuštěn. A rozhovory s ním jsou zakázány. Mluvit s někým, kdo nese všech 9 znaků NPO a není vůdcem sekty nebo nesedí ve vězení se zdá být nemožné. Narcista nikdy nepřizná vlastní vinu. Narcista nikdy nepřevezme odpovědnost. Ne že by přišel a pyšně řekl: "Já jsem narcista".\nNa to není nikdo pyšný. A narcista to nepřizná. Ne, ne. Zapomeňte na to, je to na nic. Ta děcka mi lezou na nervy. Postřílet je. Ačkoli někdy leží odpověď přímo před vámi. Poslyšte, když se vám odpověď nelíbí... Střih. Už to opakuju po sedmnácté. Existuje 9 znaků určujících narcistní poruchu osobnosti. Velkolepost, arogance, posedlost úspěchem, nedostatek empatie, přesvědčení o vlastní vyjímečnosti, přivlastňování vyžadování přehnaného uznání využívání jiných a závist.\nDo této chvíle se zdálo, že rozhovor s někým, kdo splňuje všech 9, není reálné. Jednalo by se o extrémně nebezpečného jedince. Ale po dvou dnech rozhovorů se světovým expertem na NPO se brzy ukázalo, proč se Dr. Sam Vaknin v tomto oboru tak vyzná. Byla mi diagnostikována narcistní porucha osobnosti, tudíž jsem narcista. A všechny vlastnosti, které se jinak vyskytují odděleně se ve mně spojují, jak se obávám.\nKonečně jsme našli narcistu 9. úrovně. Sam je jedinečný. Nejen, že nese všech 9 znaků, ale už přes 20 let si je svého stavu vědom. Jsem uvědomělý narcista, což je vzácnost. Většina narcistů to o sobě neví. Nemají schopnost posoudit sami sebe. Nejsou schopni se na sebe podívat a uvědomit si, že jsou sami zdrojem vlastního neštěstí, neúspěchů a problémů. Ale sebeuvědomění není lék. Není to totéž. Když o sobě někdo ví, že je závislý na kokainu, mu nepomůže se závislosti zbavit.\nJako drastický pokus o vyléčení se Sam přestěhoval do exilu ve východní Evropě. Poprvé mi diagnostikovali narcistní poruchu osobnosti v roce 1984 nebo 85. Můj narcismus ovlivňuje každou část mého života. Střih, začneme znovu.\nSam je největší autorita v oboru. Ale natáčení s narcistou 9. úrovně nebylo lehké. Nejsem schopen udržet si dlouhodobý vztah. Já necítím. Nemám žádné emoce, o kterých bych věděl. Ta děcka mi lezou na nervy. Všechny je postřílet. Nechápu, proč se lidé nerodí jako dospělí.\nJe to naprosto zbytečné stadium. Nejsem schopný pracovat s jinými lidmi v týmu. Neudržím si práci. V podstatě nevydržím v jakékoli sociální interakci. Zapomeňte na to, je to na nic. Střih, znovu. A výsledkem samozřejmě je, že jsem samotář. Střih, střih, střih. Začneme znovu. Posuneme se dál. Věc, která mi chybí, a kterou bych rád zažil je schopnost cítit. Schopnost dojmout se. A schopnost vidět ostatní lidi jako plnohodnotné bytosti. Většinu času jsem v depresi, jsem smutný.\nKéž bych byl jiný. Ale nemyslím si, že je to možné. Vystřihněte to. Ne, znovu. Ačkoli Sam přiznává svou neschopnost cokoli cítit, má ženu Lidiji. Která s ním chce zůstat navzdory jeho stavu. Navzdory tomu, co si o nás lidé mohou myslet, s Lidijí jsme kompatibilní a do určité míry i šťastní. Doplňujeme se. On si ode mně bere, co potřebuje a já od něj také. Můj otec byl extrémní narcista, takže jsem se naučila jak s ním vycházet, být klidná, vyhnout se křiku a tak se vyhnout i slovnímu a fyzickému týrání z jeho strany.\nSlyšíte mě? - Jo. Ten hluk je strašný. Ale ten hluk nevadí. - Ne. Proč tě to okolí tak ruší? Slyším, když děcka řvou nebo hraje hudba. O to se nestarej. To je starost někoho jiného. Ale moc jim to nejde. Za to tobě ano. Ty musíš řídit všechno. Musím mít nad vším kontrolu. Nad lidmi, nad situacemi. Musím všechno kontrolovat. Ty režíruješ tento film. To se mi nelíbí. Já ho chci režírovat. Já jsem nejvyšší autorita. Já jsem nejlepší. A ty mě pokoušíš tím, že nesmím nic dělat.\nJsi moc milý chlap. Ale pokoušíš mě už tím, že existuješ. Svou pozicí. Říkáš mi, co dělat. Protože potřebuji všechno kontrolovat, a protože na sebe nahlížím jako na výjímečnou osobnost, neustále zpochybňuji autoritu. A protože zpochybňuji autoritu vždy neúspěšně, mám vztek. Sam byl ochoten poskytnout nám jedinečné vysvětlení z jeho pohledu, proč extrémní narcista někdy nekontrolovaně vypění, jak tvrdil obhájce Briana Blackwella. Když se cítím ublížený, má pocit, že jsem ignorován, že jsem vynecháván.\nMám pocit, jako bych se rozpadal na molekuly, jako by byla ohrožená moje samotná podstata. A mám pocit, že musím okamžitě navrátit rovnováhu. A to jedině tím, že odstraním zdroj frustrace. Nejde o krutost, je to zoufalý pokus ubít i ten nejmenší náznak kritiky nebo nesouhlasu, který ohrožuje rovnováhu, kterou jsem celá léta budoval. Rovnováhu, která tvoří mou osobnost. Ty existuješ, abys mě zničil. Abys mě zabil. Takže já jsem tady, abych zničil tebe. Doktor Sam Vaknin, Brian Blackwell a vůdce sekty David Berg jsou všichni extrémními příklady narcistní poruchy osobnosti.\nAle dají se vyléčit? Je velmi těžké vyléčit poruchu osobnosti. Porucha osobnosti je už ze své podstaty nedílnou součástí psychologického charakteru člověka. Ale můžeme lidem pomoci ovládat svá nutkání. Spousta terapeutů a odborníků na psychické poruchy vám řeknou, že narcismus je léčitelný. Že je možné ho zvrátit nebo úplně vyléčit, nebo že se dají upravit některé aspekty chování. Což není pravda. Narcismus je osobností narcisty. Nemůžete vyléčit narcistu, protože je nemožné vymazat jeho osobnost.\nOdhaduje se, že na světě je asi 6 milionů lidí, kteří by mohli trpět únosnými stupni NPO. Ale s tak málo diagnostikovaným stavem může jejich počet být mnohem vyšší. Je velmi obtížné určit, kdo konkrétně ji má, protože už ze samé podstaty, pokud jste narcista, myslíte si, že jste lepší než ostatní lidé. Jste skvělý. Takže nepůjdete k doktorovi, abyste si stěžovali.\nJedno je jisté, a to, že ti, kterým byla diagnostikována narcistická porucha osobnosti, neboli skuteční egoisté, uspokojují své potřeby na úkor ostatních. A z toho důvodu jim nikdy nedojde potrava. Jsme nadřazený druh. Převyšujeme obyčejné lidi. Jsme přírodní supermani. Zasloužíme si využívat dostupnosti všech kolem nás. Naštěstí se každý rok narodí 100 milionů lidí. Každý rok máme 100 milionů nových možností.\ntitulky na amara.org: Veronika Surovcová\nx Dokumenty o lidech, kteří trpí egocentrismem nebo narcistickou poruchou osobnosti (NPO). Lidé, kteří jsou narcisté pravděpodobně nehrozí, že spáchají sebevraždu, ale někdo, kdo s nimi musí žít nebo pracovat, to pravděpodobně udělá. Přestože tento dokument zaměřuje na popis bílých mužských narcisistů, může se týkat i žen a mužů jiných ras.\nExistuje asi devět základních rysů NPO a nemusíte mít diagnostokováno všech 9 zároveň. Potřebujete pouze 5 a musí se prokázat tyto příznaky. Nebojte se - je to těžké být diagnostikován s NPO, protože existuje mnoho dalších poruch osobnosti, které mají podobné příznaky.\nNěmecko. Současnost. Učitel gymnázia Rainer Wenger se rozhodne během jednotýdenního projektu na téma "Státní formy" vyzkoušet jeden pokus, aby zhmotnil studentům počátek diktatury. Pedagogický experiment s ničivými následky. Nejdříve to začalo neškodně s pojmy jako disciplína a pospolitost, ale během několika dnů se teorie změnila v praxi. Název projektu: Vlna. Už třetí den začínají studenti ty, kteří smýšlejí jinak, odstraňovat a ustrkovat. Když se situace na turnaji ve vodním pólu nakonec vyhrotí, rozhodne se učitel experiment zrušit. Příliš pozdě! Vlna se už dávno dostala mimo kontrolu… Trailer s českými titulky.\nRyba smrdí od hlavy Koukolík: Mocenská posedlost Sebeobrana před psychopaty Sekty a jejich vůdci Vůdci a jejich voliči Koukolík: Vzpoura deprivantů Záhady duše Závislosti Děti Ku Klux Klanu My vládneme a Vy ne Konec Ameriky Triumf vůle recenze filmu Vlna Přepis přednášky Lovesickness Vůdcovství českých elit\n<a href="https://old.spotter.tv/787064-nas-vudce.htm"><img src="i/o787064.jpg" width=200 height=150 border=0 Alt="Náš vůdce"><br> Náš vůdce na Spotter TV</a>


Výkup niobu Janské Lázně, niob vysoká cena za výkup - slinute-karbidy.cz\nNabízíme různé ceny za výkup niobu, ceny za tento materiál závisí zejména na kvalitě chemického složení. Naše společnost stanoví složení niobu přímo v oblasti Janské Lázně nebo v jiné lokalitě během několika sekund. Budeme vám tak moci zadarmo určit obsah niobu a dalších prvků v daných materiálech. Na základě naměřených hodnot vám bude spočítaná cena za niob.\nVýkup niobu Janské Lázně: zajišťujeme výkup v neuvěřitelných 600 lokalitách různě rozmístěných po celé České Republice. Své místo pro výkup můžete vyhledat níže.


Aktuální předpověd počasí Bacoli online - Extrémnípočasí.cz\nPředpověď počasí Bacoli\nPředpověď počasí Bacoli (Itálie)\nPro mnoho turistů světa je cílem jejich zájmu Bacoli. A není se čemu divit. Architektonicky je město Bacoli skutečně cennou součástí světového dědictví a to především díky svému historickému centru, pro které je toto město známým lokálním centrem.\nObyvatelé města Bacoli jsou pak vysoce zajímavý. Ostatně celý kraj je známý pro svůj osobitý ráz a možná právě proto se o Bacoli zajímá tolik lidí.\nPřed návštěvou tohoto zajímavého místa je však radno si zjistit, jaké tam zrovna panuje počasí a právě k tomu je vhodná služba Extrémní počasí. Poradí vám, jak se obléci, což je v určitých měsících pro město Bacoli poměrně zajímavá hádanka. Každopádně návštěvou tohoto města neprohloupíte.\nMapa Bacoli (Itálie)\nWebkamery - Bacoli (Itálie)


Civilkáři a Šmudlova nekoncepčnost\nRoko Škromach a pitoreskně se šklebící Šmudla vymysleli geniální, nebo snad genitální plán. Zaměstnat nezaměstnané, kteří pracovat nechtějí, třeba cikánské nadlidi z Chánova. Pod Součkovou se prosral... jen nějaké zanedbatelné miliónky na známého právníka. Po geniálním řešení cikánských nezaměstnaných se stát zbaví v krátké době nemocnic, zbudou jen ohořelé zbytky, i těch starých zedřelých bílých lidí, těm naši snědí občané brzy zakroutí krkem při čórce. No není to geniální, víte kolik min.zdravotnictví ušetří na devastaci zrušených nemocnicích, kolik na vyplácení rent starým nemocným důchodcům? No potěš nás Pán Bůh. Už vidím budoucí obraz našich socialistických nemocnic: po vykradené nemocnici se potácí špinavý bezdomovec s krabicí rybizáku a pochvaluje si svou situaci: teplou postel, teplou stravu, dosud nerozebranou a nespálenou střechu nad hlavou ........\nPřeci Dežo a Eržika\nChudáci babičky a dědečci\nDosavadní civilkáři šli na civilku hlavně proto, že se na vojně báli šikany. Za tento zcela oprávněný strach se jim stát odvděčil tím, že je poslal na delší službu v nemocnicích. Nu což, většinou to byli slušní lidé, takže o babičky bylo postaráno. Jsem hrozně zvědavý, až do nemocnic naženou dlouhodobě sociálně nepřizpůsobivé občany. Chudáci babičky a dědečci, až bude mít věčně ožralý 50 letý nezaměstnaný povinnost se o ně starat (většinou je to naopak).\nStát prostě nechce zaplatit lidi, kteří se starají o potřebné - nu co, vždyť je to přece odpad společnosti, ať se o ně postarají nezaměstnaní - zabijeme tak 2 mouchy jednou ranou (tu jednu tedy doslova a do písmene). Nebo tu máme zdravotní sestry - bude to jak za komunismu - sestry budou dělat práci i za nezaměstnané, kteří nebudou dělat nic - samozřejmě za stejné prachy, zdravotní sestry jsou přece taky odpad společnosti, tak co. Anebo - třetí nejvypečenější možnost: nastartujeme lodě z vytunelované České námořní plavby a pojedeme do Afriky chytat černé otroky. Ti aspoň nebudou remcat, když budou dělat za chlív a stravu. Od vojenských chunt tamních režimů nemají mnohdy ani to. Takže jsme vlastně humanisti, že?\nSouhlasím s níže uvedeným příspěvkem. Ti, kteří měli jít na vojnu, a z důvodů studia zatím nenastoupili, teď už jít nemusejí, povinná vojenská služba skončila. A ti, co si dali žádost o výkon civilní služby a z důvodu studia, jí zatím taktéž nenastoupili, tak tito by jí měli vykonat až skončí se studiem? Povinnost jim samozřejmě vznikla v době, kdy byla povinná vojenská služba a když ji někdo odmítl musel stejně povinně na civilku. To je argument toho Názoru jistého pána. Ale těm, kterým na konci roku skončí nutnost nástupu do vojenské služby, těm vznikla taky povinnost, ne?\nTo je hloupost. Predstavte si dva jedince, kdy jeden se rozhodne jit na vojnu a druhy na civilku. Oba dostanou odklad z duvodu pripravy na zamestnani - treba studium vysoke skoly. Po ukonceni duvodu odkladu by jeden musel nastoupit, druhy ne. Cilem civilni sluzby nikdy nebylo vytvaret levnou pracovni silu, pokud by nedostatkem prostredku na regulerni zamestnance byla zduvodnovana jeji existence, jedna se defacto o zavadeni novodobeho nevolnictvi.\njednoho adepta už mají\n- to ožralé a prolhané prase s 3.29 promile v krvi. Až bude ošetřovat proleženiny starých lidí, rychle vystřízliví.\nVláda se právě probudila\na zjistila, že mají odejít civilkáři. Takže nějaké dlouhodobější plánování evidentně neexistuje a levice neví do dělá pravice. Za prošustrované peníze na právníka a odškodné firmě Diag Human - by se přece jen někdo zaplatil. Nebo to bude řešit s neutuchajícím prasečím úsměvem pan Škromach s nezaměstnanými ?\nKolik nezamestnatelnych nastoupi?\nUz vidim Skromacha jak se bude kouzelne usmivat a tvrdit kolik nastoupi lidi z uradu prace na mista civilkaru.\nVysledek bude zrejme stejny jako u povodni- nikdo.


Jak Dell koupil firmu v Ostravě a buduje zde vývoj | E15.cz\nVývojové centrum Dellu v Ostravě.\n24. srpna 2015 • 12:02\nV ostravské Hrabůvce stojí nenápadná vilka, která zapadá do zdejší zástavby. Na poštovní schránce jsou nalepeny dva lístečky, zřejmě napsány ve Wordu a vytištěny na obyčejné tiskárně. Vedle obligátního „nevhazujte letáky“ je zde také nápis „Dell Computer“. „Koupili jsme to tady před lety jako naprostou barabiznu, celé to přestavěli a nastěhovali sem firmu. Když jsme společnost prodávali, bylo to i s vilou,“ říká při prohlídce David Fux. „Takže dnes počítačový obr Dell vlastní i barák v Ostravě.“\nO tom, že Dell začal budovat softwarový vývoj v Ostravě, se v Česku v podstatě neví. Postupný růst, důležitost a plány do budoucna tomu přitom neodpovídají. Zmiňovanou vilku v současné době obývá zhruba desítka lidí, a protože jich víc nepojme, Dell další vývojáře a inženýry začal umisťovat do nového ostravského kancelářského komplexu The Orchard. Celkově tak v moravskoslezském kraji pro budovanou divizi technologické legendy pracuje 40 lidí s tím, že další mají přibývat.\n„Porosteme tak rychle, jak jen to půjde. V současné době jsme omezení tím, že je na trhu nedostatek kvalitních lidí. Nového zaměstnance hledáme klidně půl roku,“ navazuje David Fux. Dell v Ostravě kromě programátorů zaměstnává také testery či třeba tvůrce uživatelských rozhraní. „Plány k růstu tu každopádně jsou. Prokázali jsme, že v Česku ta technická kvalita je a navíc zapadáme do širšího strategického rámce Dellu.“\nDell se počátkem roku 2013 stáhnul z burzy zpět do soukromého vlastnictví. Už pár měsíců předtím přitom začal budovat novou softwarovou divizi. Marže z prodeje tradičního serverového hardwaru totiž postupně padají a to, co může přinést nové a vyšší zisky, jsou doprovodné aplikace a služby. Jednou z takových přidaných hodnot je správa dat a databází. S růstem zpracovávaných informací a internetu věcí jsou právě databázové technologie kritickou součástí infrastruktury. A právě na této oblasti se v Ostravě pracuje.\nHornická metropole patří společně s Čínou, Indií, Austrálií a Spojenými státy do sítě vývojových center, kde se pracuje na softwarových nástrojích určených pro programátory, datové analytiky a správce databází. Ti pomocí toho mohou spravovat databázové systémy ve firmách s tím, že podporovány jsou technologie jako DB2 od IBM, SQL od Microsoftu, Sybase od SAPu, MySQL, Oracle, Teradata, Hadoop a některé další. Jde o rodinu produktů nazvanou Toad.\nVývojové centrum Dellu v Ostravě.Autor: Jan Sedlák\nV Ostravě se pracuje také na modulu do vývojového prostředí Eclipse, který umožňuje při psaní kódu v jazyce Java přímo nahlížet do databází. Dělá se rovněž na nástroji pro stále populárnější MongoDB, Toadu pro SAP HANA či na vizualizaci MapReduce „jobů“ v Hadoopu.\n„Původně jsme pracovali především na modelačním nástroji. Poté jsme si ovšem udělali jméno, přišlo rozšiřování a nyní se v Ostravě pracuje na šesti až osmi produktech. Třeba Toad pro Oracle vznikal z velké části u nás,“ popisuje Fux. „Na rozdíl od Číny nebo Indie umíme být samostatní a kreativně a pružně řešit problémy. Když se k nám zadá vývoj, odevzdáme produkt ve špičkové kvalitě a ještě něco navíc. Navíc jsme neustále zajímaví i cenově.“\nVe sklepě pod pizzerií\nPříběh o tom, jak se Ostrava do struktur Dellu dostala, je velice zajímavý a celé to začalo – jak jinak – ve sklepě. David Fux společně se svým kolegou Radimem Kunzem v roce 2000 založil společnost nazvanou Charonware. Usídlili se ve sklepení pod jednou ostravskou pizzerií a začali rozvíjet byznys kolem prototypu softwaru, který Kunz napsal. V podstatě hned firmu začali živit z prvních prodejů licencí. O rok později už začali nabírat zaměstnance a v roce 2003 došlo ke koupi zmiňované vilky.\nCharonware dělal na podobných věcech, ne kterých pod Dellem pracuje i nyní. Z počátku to byl především úspěšný nástroj pro vývoj takzvaných entitně relačních diagramů. Vzniklo i několik jiných produktů a firmě se dařilo růst i s minimálními vklady do marketingu či prodejní sítě – většina věcí se realizovala například přes Google AdWords. Velkou roli sehrálo rovněž šíření aplikací skrze stahovací servery. Produkt se uchytil celosvětově, velké množství zákazníků nicméně bylo i z Česka.\n„Porosteme tak rychle, jak jen to půjde. V současné době jsme omezení tím, že je na trhu nedostatek kvalitních lidí.“\n„V roce 2004 nás oslovil velký hráč v databázových nástrojích Quest Software s tím, že by nás chtěl koupit, protože jim podobný produkt chybí. Z našeho pohledu každopádně bylo firmu výhodnější prodat až později s tím, že vyroste. Nakonec jsme to uzavřeli v roce 2006,“ vzpomíná Fux.\nCharonware se tak na několik let stal součástí Questu a dál rozvíjel vlastní produkt a postupně i některé nové. Koncem roku 2012 pak Dell oznámil, že realizuje jednu ze svých největších akvizic, když za 2,4 miliardy dolarů Quest Software koupil a udělal z něj důležitou část nově formované divize. Spolu s tím se do Dellu dostala i Ostrava.\nVolnost i nadále\n„Musím říct, že pracovat pod Dellem je dobré. Sice jsme součástí obrovské korporace, ale máme naprostou volnost a můžeme prosazovat vlastní nápady. Doufám, že i vila nám zůstane. Prodej Charonwaru mě finančně zabezpečil. Práci v Dellu dělám nadále z toho důvodu, že mě baví,“ popisuje Fux. „Po prodeji jsme navíc zjistili, že se o produkty Toad jako manažerka stará Češka. Lenka Vaněk nám s dalším uchycením hodně pomohla.“\nDo Ostravy tak dnes několikrát do roka jezdí velcí šéfové z Dellu a osobnosti ze světa databází a i celá pobočka se stává více světovou. I tak ale ve vývoji pracují, minimálně prozatím, samí lokální technici, kteří tak mohou využít příležitostí a nemusí se za většími projekty stěhovat z Ostravy a přilehlého okolí.\nDavid Fux už každopádně neřídí úplně všechny projekty, které se zde realizují, část z nich spadá pod zahraniční manažery. „Náš software nyní má punc Dellu, což mu pomáhá. Dostáváme se k velkým celosvětovým klientům a těm důležitým se věnují přímo naši vývojáři,“ uzavírá Fux.\nDellQuest SoftwareCharonwareDavid Fux