Ljudsko telo je impresivnije i veličanstvenije nego što možete zamisliti. Iako nekada, dok gledamo svoje telo, možemo pomisliti kako je slabo i krhko, mi takođe treba da znamo zapanjujuća čuda koja krijemo unutar sebe. Dok naše telo radi, mi ne osećamo niti primećujemo da ono radi nešto posebno, međutim, ono radi i te kako posebne stvari. Dok prolazimo kroz svakodnevne situacije kao da se ništa ne događa, naše telo radi, koristi energiju i isceljuje se. Predstavljamo vam 7 neverovatnih činjenica o vašem telu:\n1. Vaš mozak koristi istu količinu energije kao i sijalica od 10 vati\nLjudski mozak koristi 200 kilokalorija dnevno, što je jednako potrošnji energije od 10 vati. Radi poređenja, razumite da je to 10 procenata od energije koja napaja sijalicu od 100 vati. Dakle prizor iz crtanih filmova kada se iznad nečije glave pojavi sijalica prilikom neke genijalne zamisli, nije uopšte daleko od istine. Vaš mozak generiše energiju kao manja sijalica čak i dok spavate.\n2. Svakih 7 godina vaše telo se potpuno zameni\n3. Nervni impulsi iz mozga i ka mozgu putuju brzinom od 400km na sat\nBrzina naših nervnih impulsa varira u velikoj meri, ali oni najbrži impulsi putuju brzinom od 400km/h. To je brže nego u Formuli 1. Ipak, potreba za ovako velikom brzinom troši dosta energije, i koriste je samo neuroni koji moraju hitno da dostave informacije. Na primer, ako opečete ruku, važno je da mozak primi što pre tu informaciju kako bi brzo povukao ruku iz vatre.\n4. Ima više ćelija u vašem telu nego što ima zvezda u galaksiji\nČitavo vaše telo je sačinjeno od oko 75 triliona ćelija. Svaka od vaših ćelija je kao mali grad sa hiljadama različitih tipova molekula koji su u interakciji jedni sa drugima, kako bi vas održali u životu. Kada to uporedite sa 400 biliona zvezda u našoj galaksiji, shvatićete koliko je vaš život u stvari magičan. Dakle, sledeći put kada se budete osećali potišteno i beznačajno, samo se setite da ste napravljeni od 75,000,000,000,000 ćelija, a to je daleko od „beznačajnog“.\n5. U ljudskom telu se nalazi 160,000 kilometara vena, kapilara i arterija\n6. Ćelije u vašem telu reaguju na vaše misli\nDrevni kineski mislilac Lao Ce jednom je rekao: „Pazi na svoje misli; one postaju reči. Pazi na svoje reči; one postaju dela.“ Vaš um je moćna mašina koja kontroliše sve funkcije tela. A dobra vest je da vi imate kontrolu nad umom. Negovanje pozitivnog načina razmišljanja vodi ka sve većem broju pozitivnih misli i sve širem sagledavanju sveta oko nas. Na primer, pozitivne misli mogu da ojačaju vaš imuni sistem dok negativne misli mogu da ga oslabe.\n7. Vi ste napravljeni od zvezdane prašine\nKao što je Carl Sagan umeo da kaže: „Mi smo napravljeni od zvezda.“ To zvuči kao stih iz neke pesme, ali iza ove izjave krije se i egzaktna nauka. Skoro svaki element na Zemlji napravljen je u srcu zvezde. Atomi ugljenika, azota i kiseonika koji se nalaze u našem telu, kao i atomi svih ostalih teških elemenata, stvoreni su u prošlim generacijama zvezda, pre 4.5 biliona godina. Dakle, sledeći put kada budete gledali u zvezde na noćnom nebu, setite se da smo svi napravljeni od zvezdane prašine. Svi smo jedno!\nAstrofizičar dr Neil DeGrasse Tyson upitan je od strane čitaoca TIME magazina „Koja je najfascinantnija činjenica o Univerzumu, koju možete da podelite sa nama?“\nPrevod i obrada: Milan Bojić


DANI ENTERIJERA - Objava - Enterijer magazin\nDani enterijera DANI ENTERIJERA\nNastavljajući sa tradicijom održavanja manifestacije DANI ENTERIJERA, koju je časopis Enterijer pokrenuo 2009 godine, želeći da doprinese kulturološkom nivou beogradskog Sajma nameštaja, i za koju je dobio i specijalno priznanje žirija, organizovani su I DANI ENTERIJERA 3, koji su na specifičan vizuelno atraktivan, edukativan i zanimljiv način pokušali da daju odgovore vezane za dizajn enterijera u svetlu svetske ekonomske krize.\nTop dizajneri, Top sajmovi, Trendovi 2012, Idealna Kuća 2012, i Hous & Apartments, bile su osnovne teme ovogodišnjih Dana Enterijera. U vremenu u kome se mnogi pitaju, šta je ono što im je zaista potrebno da bi dobro živeli, posetioci DANA ENTERIJERA 3, su imali priliku da u Hali 3 Beogradskog Sajma Nameštaja, čuju putem video zapisa odgovore I premišlanja najvećih svetskih dizajnera Phillippa Starcka, Karima Raschida, Patricie Urquiole I Rona Arada, šta dizajneri mogu učiniti u dobu koje bez sumnje ne nosi odlike duhovnosti I kreativnosti.. Poslovna mudrost, stabilnost i pouzdanost, bile su ključne poruke sa najpoznatijih sajamskih manifestacija tokom 2011 godine. Sajmovi u Kelnu, Parizu I Milanu, i pored postojeće krize ipak sa optimizmom očekuju predstojeću 2012 godinu. Svoju viziju IDEALNE KUĆË 2012, nakon prve Idealne Kuće koju je realizovala arhitektica Anja Ivana Milić, ove godine je realizovao . Arhitekta Sanjin Grbić, koji se svojim nagrađenim projektom stambenog naselja Panorama Dedinje, kao i nizom rezidencijalnih objekata projektovanih u duhu moderne, već dokazao kao jedan od najznačajnijih srpskih autora, čiji se rad odlikuje izuzetnim kreativnim spojem kompozicione rigoroznosti i vizuelne poezije. Smeštena izmedu mora i neba, u jednom od najatraktivnijih delova budvanske rivijere, ova moderna vila reprezentuje sve dobre odlike kuće za odmor, realizovane u duhu mediteranske ahitektureModernost i tradicija koegzistiraju na ovom objektu ravnih linija, predstavljajuci izvanrednu ilustraciju arhitektonskog dizajna koji podjednaku pažnju posvecuje i arhitekturi vile i njenom enterijeru . U okviru manifestacije predstavljen je specijalan tematski broj HOUSE&APARTMENTS, posvećen prikazivanju najuspešnijih ostvarenja stambenih i rezidencijalnih enterijera u Srbiji. Ovo specijalno izdanje daje odgovor na pitanje koje su odlike novog komfora u našem bučnom vremenu u kome granice između javnog i privatnog postaju sve nevidljivije? Da li potraga za sopstvenim mikrokosmosom znači reanimiranje unutrašnjeg života prostora, kreiranje sveta u kome će predmeti imati pre svega estetsku i poetsku vrednost? Ili je pak reč o iskonskoj potrebi čoveka da nađe sigurno sklonište i unutrašnji mir?\nPosetioci Sajma Nameštaja su imali priliku da čuju i odgovore koje su na nove izazove dali mladi srpski dizajneri koji su nas predstavljali na Salon Satelite u Milanu u okviru postavke Creative Space Serbia, ali i da svakodnevno od 17h do 20h, u okviru interaktivne kreativne radionice koju su sa posetiocima održavali mladi dizajneri članovi PERO ART radionice, pomognu svojim najmlađima da nađu pravi odgovor za uređenje njihovog životnog prostora. Najveću atrakciju Dana Enterijera, predstavljali su izložbeni eksponati na samom štandu, ROŠULA akademskog umetnika Viktora Kiša i sto sa kožnom pločom akademskog slikara Borisa Kiša.


Od 1. januara 2020. godine počela je primena pravilnika, donetih na osnovu Zakona o turizmu ("Sl. glasnik RS", br. 17/2019), koji bliže uređuju sadržinu Registra turizma, uslove i način rangiranja licence organizatora putovanja u različite kategorije, kao i vrstu, visinu i uslove garancije putovanja i visinu depozita u zavisnosti od kategorije licence.\nPravilnikom o izmenama i dopunama Pravilnika o sadržini Registra turizma i dokumentaciji potrebnoj za registraciju i evidenciju ("Sl. glasnik RS", br. 81/2019) propisani su dodatni podaci koji se registruju u Registru turizma, koji se odnose na organizatore putovanja i posrednike u prodaji putovanja, odnosno na izdavanje licence i registraciju turističkih agencija, i to podaci o kategoriji izdate licence i propisanoj visini depozita za organizatore putovanja i podaci o rukovodiocu turističke agencije za posrednike u prodaji putovanja.\nPravilnik o uslovima i načinu rangiranja licence organizatora putovanja u različite kategorije, načinu promene kategorije licence, sadržini zahteva za izdavanje i obnavljanje licence, kao i o uslovima i načinu izdavanja svečane forme licence ("Sl. glasnik RS", br. 81/2019) propisuje, kao novinu, izdavanje četiri različite kategorije licenci za organizatore putovanja, koje se rangiraju na osnovu broja putnika za koje su realizovana i organizovana turistička putovanja u prethodnih 12 meseci, računajući od dana podnošenja zahteva za izdavanje licence. Za svaku kategoriju licence propisana je odgovarajuća visina limita pokrića garancije putovanja i najniži iznos depozita.\nNa sajtu Agencije za privredne registre, u delu koji se odnosi na Registar turizma, objavljena su ažurirana uputstva, kao i novi obrasci registracionih prijava koji sadrže i pregled dokumentacije koju je potrebno dostaviti uz uredno popunjenu registracionu prijavu.\nOrganizator putovanja kome je izdata licenca po odredbama propisa koji je bio na snazi do dana početka primene novih pravilnika, u obavezi je da uskladi svoje poslovanje sa odredbama novih pravilnika u roku od 30 dana od dana početka primene pravilnika, odnosno do 31. januara 2020. godine.\nIzvor: Vebsajt APR, 30.12.2019.


Mladi posjetili institucije i NVO koji rade u oblasti zaštite ljudskih prava i afirmacije rodne ravnopravnosti – Centar za građansko obrazovanje\nMladi posjetili institucije i NVO koji rade u oblasti zaštite ljudskih prava i afirmacije rodne ravnopravnosti\nU okviru projekta UBRZAJMO rodnu ravnopravnost (faza II) – od stereotipizacije do ravnopravnosti!, koji sprovodi Centar za građansko obrazovanje (CGO), 25 srednjoškolaca i srednjoškolki iz 10 crnogorskih gradova, danas su posjetili Odbor za rodnu ravnopravnost Skupštine Crne Gore, Upravu policije, instituciju Zaštitnika ljudskih prava i sloboda i NVO Centar za ženska prava.\n“Crna Gora živi patrijarhat koji je sistemski nepravedan prema ženama, a sistemska nepravda stvar je i mentalnog sklopa. Žene su i kada se usude da budu vidljive u društveno-političkoj sferi izložene najgorim mogućim mizoginim komentarima u medijima, jer se računa da im pripada samo privatna sfera. Podsjetila bih i da je samo 4% nekretnina u Crnoj Gori uknjiženo na žene. A ako to prihvatimo, to nije dobro za nas i društvo u cjelini. Zato sam srećna što ste ovdje, što uz CGO, kao NVO koju izuzetno cijelim, prolazite program o rodnoj ravnopravnosti i što ste dobar i svjestan dio društva koji može da mijenja na bolje”, kazala je Božena Jelušić, predsjednica Odbora za rodnu ravnopravnost. Ona je sa Daliborkom Uljarević, izvršnom direktorkom CGO-a dodijelila i diplome ovim mladim ljudima koji su prethodno uspješno završili Školu omladinskog aktivizma sa fokusom na koncept rodne ravnopravnosti.\nNakon Skupštine, srednjoškolci/ke su bili u Centru za ženska prava, gdje su sa Anom Jaredić, psihološkinjom u toj organizaciji, razgovarali o radu ove NVO i izazovima sa kojima se njeni aktivisti suočavaju u zaštiti ženskih prava. “Ovakve susrete sa mladim ljudima koristimo za skretanje pažnje da su nam na putu do rodne ravnopravnosti potrebni zajednički napori u rušenju rodnih stereotipa i predrasuda, kako bi na kraju živjeli u društvu jednakih mogućnosti za sve”, poručila je Jaredić sredjoškolcima/kama.\n“Generalno, ljudska prava niko neće donijeti na “zlatnom tanjiru”. I na vama je da pokažete inicijativu, pa čak i u obrazovanju o ljudskim pravima, o čemu morate razgovarati sa vašim profesorima u školama kako bi zajedno doprinijeli izgradnji kulture ljudskih prava”, naveo je Siniša Bjeković, zaštitnik ljudskih prava i sloboda, koji je sa svojim saradnicama primio učesnike/ce Škole omladinskog aktivizma i predstavio im napore koje institucija Zaštitnika ulaže u afirmaciji rodne ravnopravnosti u Crnoj Gori.\nU Centru bezbjednosti Podgorica, od policijskih službenika Snežane Babović, Biljane Dulović i Radeta Stijovića, mladi su imali priliku da saznaju koja su ovlašćenja i na koji način Uprava policije postupa u slučajevima sa elementima nasilja u porodici, kao najzastupljenijim oblikom kršenja ženskih i dječjih prava. “Policija je, prije svega, u službi građana. Policija i NVO su samo neke od karika u lancu koji se bave prevencijom i zaštitom prava i na koje treba računati u slučajevima nasilja, ali i drugim oblicima povrede prava”, kazala je Babović.\nDiplome za uspješan završetak Škole omladinskog aktivizma, čiji je dio bila i ova studijska posjeta, dobili su: Marija Vuksanović, Neda Merdović, Dimitrije Pavlović, Ali Hasković, Milica Kaluđerović, Sulejman Purišić, Teodora Pavićević, Dora Drašković, Tarik Hadžimusović, Ana Radulović, Žarko Terzić, Jovana Šobić, Ružica Laković, Armen Canović, Petar Tabaš, Marija Miković, Davud Bahović, Jovan Petrušić, Milica Roćenović, Luka Rubežić, Mia Vemić, Milja Joksimović, Vukan Anđelić, Jovana Bošković i Isidora Stanić.\n“Ovo je odlična prilika da saznamo više o problematici koja nije baš najbolje zastupljena u školskim udžbenicima, a nemaju svi priliku da se kroz vannastavne aktivnosti da se upoznaju sa tim što znači rodna ravnopravnost. Kada bi bilo više ovakvih tema u školama, ali i posjeta institucijama u kojima smo danas bili, vjerujem da bi se smanjilo makar malo i vršnjačko nasilje u školama i društvu uopšte”, kazala je Milica Kaluđerović, učesnica programa, sumirajući utiske sa današnje posjete institucijama i NVO.\nProjekat UBRZAJMO rodnu ravnopravnost (faza II) – od stereotipizacije do ravnopravnosti! realizuje se uz podršku Ministarstva pravde, ljudskih i manjinskih prava Vlade Crne Gore, a sa ciljem unaprjeđenja razumijevanja koncepta rodne ravnopravnosti među građanima i njihovog senzibilisanja da oblikuju društvo jednakih mogućnosti.\nVršnjačke edukacije o rodnoj ravnopravnosti održane u Baru, Podgorici i Pljevljima


Juniorska reprezentacija BiH završila je nastup na 43. Evropskom juniorskom prvenstvu koje je od 6-10. jula održano u Mađarskoj.\nNastupilo je preko 700 takmičara iz 48 zemalja Evrope, žene godišta 1999/2000/2001/2002, i muški 1998/1999/2000/2001., a boje BiH branilo je 12 juniorki i juniora: Nikola Bjelajac (1998), Nikolina Tubić (1999), Angelo Šimić (1999), Kosta Vrkeš (1999), Lamija Medošević (2000), Anida Mahinić (2000), Amar Šapčanin (2000), Amer Voljevica (2000), Natalija Stanojević (2001), Nejla Karić (2001), Emina Pašukan (2001) i Hena Mešić (2002). Trener reprezentacije bio je Sejbin Brašnjić, a vođa puta Miodrag Čeko.\nBh.juniori opravdali su svoj nastup u cjelosti, većina njih je popravila svoja najbolja vremena, a postavljeno je i novih 13 državnih rekorda u pojedinačnoj i štafetnoj konkurenciji. Amar Šapčanin postavio je nove kadetske i juniorske rekorde u disiciplinama 50, 100 i 200 metara prsno, Hena Mešić postavila je nove kadetske i juniorske rekorde u disciplini 50 m leđno, dok je postavljeno i 6 novih državnih rekorda u štafetama. Ova generacija bh.juniora nagovijestila je velike mogućnosti u budućnosti, te je ovo takmičenje poslužilo kao odlična inventura stanja. Većina naših juniora koji su nastupili u Mađarskoj imat će za dvije godine ponovo priliku da na slijedećem juniorskom EP ostvare još bolje rezultate i plasmane. Ovom prilikom čestitamo našim reprezentativcima i Stručnom štabu reprezentacije na ostvarenim rezultatima.\nU nastavku su rezultati i postignuti plasmani svih naših plivačica i plivača:\n-Nikola Bjelajac, 50 delfin-26.01, 641 FINA bod, (ulazno vrijeme 25.95), plasman 55.mjesto od 66, 100 slobodno-52.76, 702 FINA boda, (53.30), plasman 68/85, 50 slobodno-23.68, 688 FINA bodova, (23.43), plasman 34/75.\n-Nikolina Tubić, 200 delfin-2:22.10, 629 FINA bodova, (2:24.84), plasman 31/36, 400 slobodno-4:37.52, 633 FINA boda, (4:36.30), plasman 67/71, 100 delfin-1:06.02, 598 FINA bodova, (1:06.71), plasman 59/62.\n-Angelo Šimić, 400 slobodno-4:06.25, 713 FINA bodova, (6.12.67), plasman 48/52, 100 slobodno-52.10, 729 FINA bodova, (52.94), plasman 54/85, 200 slobodno-1:54.51, 706 FINA bodova, (1:58.18), plasman 47/66, 50 slobodno-23.97, 663 FINA bodova, (24.40), plasman 44/75.\n-Kosta Vrkeš, 100 slobodno-53.78, 663 FINA bodova, (54.18), plasman 73/85, 200 slobodno-1:57.45, 655 FINA bodova, (1:58.31), plasman 56/66, 50 slobodno 24.86, 595 FINA bodova, (24.95), plasman 64/75.\n-Lamija Medošević, 100 slobodno-59.77, 661 FINA bod, (59.51), plasman 75/91, 50 leđno 32.14, 596 FINA bodova, (31.57), plasman 68/74, 200 slobodno 2:11.15, 639 FINA bodova, (2:09.40), plasman 76/82, 50 slobodno-27.86, 617 FINA bodova, (27.72), plasman 71/84, 200 mješovito-2:30.17, 592 FINA bodova, (2:28.92), plasman 70/71, 50 delfin-30.46, 515 FINA bodova, (29.96), plasman 80/83.\n-Anida Mahinić, 50 leđno-31.19, 653 FINA bodova, (31.60), plasman 61/74, 100 leđno-1:07.26, 645 FINA bodova, (1:06.89), plasman 55/62, 200 mješovito-2:31.88, 572 FINA bodova, ( 2:30.89), plasman 71/71, 50 delfin-30.04, 537 FINA bodova, (30.07), plasman 74/83.\n-Amar Šapčanin, 200 prsno-2:26.09, 657 FINA bodova, (2:27.36), plasman 37/44, 200 mješovito 2:20.24, 537 FINA bodova, (2:16.63), plasman 35/37, 50 prsno-31.03, 617 FINA bodova, (31.57), plasman 47/51, 100 prsno-1:06.41, 663 FINA bodova, (1:07.76), plasman 40/50, 400 mješovito 4:58.45, 545 FINA bodova, (4:49.30) plasman 38/38.\n-Amer Voljevica, 50 delfin-26.35, 616 FINA bodova, (26.33), plasman 61/66, 200 delfin-2:18.31, 524 FINA bodova, (2:18.24), plasman 32/32, 50 leđno-28.81, 580 FINA bodova, (29.32), plasman 52/54, 100 delfin-1:06.27, 424 FINA boda, (1:00.70), plasman 61/61, 50 slobodno-25.75, 535 FINA bodova, (25.50) plasman 70/75.\n-Natalija Stanojević, 100 slobodno-1:02.37, 581 FINA bod, (1:02.04), plasman 89/91, 200 delfin-2:27.36, 564 FINA bodova, (2:24.01), plasman 35/36, 100 delfin-1:05.75, 606 FINA bodova, (1:05.68), plasman 58/62, 50 delfin-29.38, 574 FINA bodova, (29.53), plasman 70/83.\n-Nejla Karić, 100 slobodno-59.63, 665 FINA bodova, (1:00.04), plasman 73/91, 800 slobodno 9:12.77, 685 FINA bodova, (9:09.00), plasman 27/34, 400 slobodno-4:29.62, 691 FINA bod, (4.25.66), plasman 53/71, 200 slobodno-2:08.80, 674 FINA bodova, (2:06.78), plasman 62/82, 50 delfin-30.33, 522 FINA boda (30.25) plasman 78/83.\n-Emina Pašukan, 50 prsno-32.93, 717 FINA bodova, (32.96) plasman 19/64, 100 prsno 1:12.52, 698 FINA bodova, (1:12.23) plasman 32/66, 200 prsno-2:39.86, 658 FINA bodova, (2:37.96), plasman 52/65.\n-Hena Mešić, 50 leđno-31.17, 654 FINA bodova, (31.36), plasman 59/74, 100 leđno-1:06.90, 655 FINA bodova, (1:06.49), plasman 52/62.\n-Muška štafeta 4x100 m slobodno 3:35.96, 662 FINA bodova, plasman 18/18 (Angelo Šimić,Nikola Bjelajac, Kosta Vrkeš, Amer Voljevica) ), državni rekord u kategoriji seniora.\n-Ženska štafeta 4x100 slobodno 4:01.22, 669 FINA bodova, plasman 21/22(Lamija Medošević, Anida Mahinić, Emina Pašukan, Natalija Stanojević ), državni rekord u kategoriji juniorki i seniorki.\n-Ženska štafeta 4x100 mješovito 4:28.31, 646 FINA bodova, plasman 27/28, (Hena Mešić, Emina Pašukan, Natalija Stanojević, Lamija Medošević), državni rekord u kategoriji seniorki.\n-Štafeta 4x100 m slobodno miješano 3:43.45, plasman 16/18, (Angelo Šimić, Nikola Bjelajac, Lamija Medošević, Nejla Karić), državni rekord u kategoriji seniora.\n-Štafeta 4x100 m mješovito/miješano 4:12.63, plasman 21/24, (Hena Mešić, Emina Pašukan, Kosta Vrkeš, Angelo Šimić), državni rekord u kategoriji seniora.


U komunikaciji sa građanima do najboljih rešenja\nNaslovna Gradovi i opštine Primer dobre prakse u Užicu: U komunikaciji sa građanima do najboljih rešenja\nPrimer dobre prakse u Užicu: U komunikaciji sa građanima do najboljih rešenja\nFoto: youtube.com/Skupština Grada Užica\nKako bi se ostvarila što bolja komunikacija sa građanima, gradonačelnica Užica dr Jelena Raković Radivojević je u prethodnom periodu obavila brojne, indiviudalne razgovore sa sugrađanima.\n– Veoma mi je drago što postoji ovakav način komunikacije sa građanima, jer upravo oni su odabrali gradonačelnika, u ovom slučaju gradonačelnicu. Za njih ovo je prilika da iznesu svoje predloge, inicijative, sugestije ili da ukažu na eventualni problem na teritoriji grada ili svoj lični problem, a za mene mogućnost da direktno od sugrađana čujem šta je ono što je neophodno uraditi kako bi njihova svakodnevnica bila bolja, rekla je Radivojević, a prenosi gradski sajt.\nPrema njenim rečima problemi su različiti. Ipak, najveći broj njih odnosi se na nedostatak posla i nedostajuću infrastrukturu.\n– Trudimo se da uz posredovanje Nacionalne službe za zapošljavanje, ali i u skladu sa potrebama naših javnih preduzeća i ustanova i naravno velikih privrednih sistema nađemo rešenje i uposlimo što više, naročito mladih Užičana. Sa druge strane, kada govorimo o problemima vezanim za infrastrukturu pokušavamo da u dogovoru sa građanima njihove predloge uvrstimo u budžetske pozicije i realizujemo ih u što kraćem roku. Naravno postoje i problemi koje jednostavno nismo u mogućnosti da rešimo jer prevazilaze nadležnosti lokalne samouprave, istakla je gradonačelnica.\nOna kaže da od građana stižu i sugestije o zaštiti životne sredine i uređenju javnih površina i dodaje da je svaki dobar predlog naišao na odobravanje, kao i da su brojne investicije realizovane upravo u saradnji sa njima.\nPrethodni tekstPoziv za izbor strateškog partnera za projekat Severne obilaznice oko Kragujevca\nSledeći tekstRaspisani konkursi za zamenu kotlova i ložišta, za pošumljavanje i zaštitu zemljišta\nUspešna saradnja Niša i Novog Sada\nPoziv gradovima i opštinama da se prijave za CRM komunikacioni sistem\nGrad Leskovac za Javne radove iz budžeta isplatio 5,4 miliona dinara


U Beogradu Bogojavljenski krst u rukama Save Stankovića! | Happy BSC portal\nNajhrabriji Beograđani plivali su danas za Časni krst, pored drugih mesta i na Adi Ciganliji, a najbrži među njima bio je dvadesetjednogodišnji pripadnik Vojne akademije Sava Stanković. Pored Ade, plivalo se i u Zemunu, na keju.\n- Za krst časni i slobodu slavnu, a pobedu posvećujem svojoj porodici - rekao je Sava nakon plivanja.\nOn je bio najbrži od 54 plivača, a ministar odbrane Aleksandar Vulin, koji je na današnjoj manifestaciji predstavljao Vladu Srbije, kaže da je ponosan na njega, kao i na sve ostale koji su plivali za najveće srpske vrednosti.\nVulin je zahvalio i roditeljima koji su doveli decu jer, kako je rekao:\n-Ovo je Srbija koju treba da vide-.\n- Deci treba da se prikaže ovakva Srbija - kakva i treba da bude i kakvoj se nadamo.\n-Najbolji među nama danas plivaju za slobodu i čast - poručio je Vulin.\nNeposredno pre plivanja episkop moravički Antonije je preneo blagoslove patrijarha Irineja i održao bogojavljensku besedu, a zatim je pušteno sedam golubica koje simbolizuju sedam svetih tajni i koje su svojim letom poslale poruku mira.\nObeležavanje Bogojavljenja i tradicionalno, jubilarno 20. plivanje za Časni krst na Adi Ciganliji održano je u organizaciji sveštenstva Hrama Svetog Ðorda, opštine Čukarica i "Ade Ciganlije".\nLiturgija u Hramu Svetog Ðorđa na Banovom brdu počela u 8.30 sati, a litija je pošla u 11.00 ispred Hrama Sv. Ðorda odakle je stigla na Adu Ciganliju, gde se u 11.30, na svečanom splavu, kod restorana "Jezero", održala tradicionalna molitva na jezeru.\nTrku za Časni krst je plivalo 54 takmičara, pripadnika Vojne akademije, Žandarmerije, SVIBOR-a i građanstva.\nPlivanje za krst organizovano je i u drugim gradovima u Srbiji.\nProslava velikog hrišćanskog praznika Bogojavljenja i tradicionalno plivanje za časni krst, održano je i u Ćupriji, Velikoj Moravi, kraj mosta na regionalnom putu Jagodina- Chuprija-Paraćin i Bagrdanskom jezeru kod Jagodine, Sremskoj Mitrovici..\nBogojavljenje je hrišćanski praznik kojim se obeležava uspomena na Hristovo krštenje na reci Jordan i javljanje Boga u vidu goluba i glasa:\n-Ovo je sin moj i njega poslušajte-.\nPredviđeno je da plivači koji učestvuju u Bogojavljenskoj trci ne mogu da imaju manje od 18 i više od 50 godina.


Krunić za SK: Teško je u Srbiji uspeti kao trener - Sportklub\nKrunić za SK: Teško je u Srbiji uspeti kao trener\nBlog ostalo Autor:Maja Todić8. jan. 201918:38\nTrener Čukaričkog Simo Krunić jedan je od onih ljudi sa kojima biste mogli o fudbalu da pričate i danima, kada biste oboje za to imali vremena. O Čukaričkom, trenerskom poslu u Srbiji i tome zašto bi većina srspkih trenera bila i bolja od onih koji vode neke evropske klubove.\nOdselio se iz Sarajeva davno, decenijama se sad već meri to vreme. Ali vreme nije ni malo izbrisalo šarm i nije „ispeglalo“ sarajevski duh koji je sa sobom doneo u Superligu Srbije.\nGotovo celu trenersku karijeru Simo Krunić proveo je u Srbiji, u ovom razgovoru period koji je proveo u Kini neće biti jedna od tema. Trenutno je trener Čukaričkog čije je boje branio i kao igrač.\nČuka je četvrta na tabeli završila jesenji deo šampionata, ali ono što krasi tim sa Banovog brda je lepa igra, napadački fudbal i sjajn spoj iskustva i mladosti na terenu. Čukarički važi za tim koji svi rado gledaju, bez obzira da li za njega navijaju.\n„Drago mi je što ljudi tako misle. Mi se trudimo da igramo dobar fudbal. Ono što nas raduje je to što smo svaku utakmicu odigrali dobro. I u mečevima koje smo pobedili i koje smo izgubili ili igrali nerešeno – igrali smo. U svim tim utakmicama gde smo gubili bodove prikazivali smo dobru igru. Mislim da nas niko u ovom delu prvenstva koji je do sada odigran nije nadigrao. Uspeli smo da ubacimo u tim dosta mladih igrača što je bio i neki cilj, a da pored toga zadržimo četvrto mesto koje nas, u nadi da neko od prve tri ekipe neće osvojiti Kup, vodi u Evropu“, kaže Simo Krunić na početku našeg razgovora.\nGodine iskustva rada u Superligi su iza njega i sve su deonele nova iskustva. Većinu njih pratila je širom Srbije i jedna konstatna – gotovo prazni stadioni. Šta je ono što bi klubovi mogli da urade, što bi liga mogla da uradi da se ljudi vrate na tribine?\n„Ja mislim da bismo pre svega, ali to je jako teško i ne znam koji bi klubovi to mogli da izvedu, morali da popravljamo infrastrukturu i terene. Mislim da bi mi, objektivno, trebalo da imamo bolje terene, bolje uslove i za publiku i to bi poboljšalo i ambijent. Normalno je da na interesantnu utakmicu dođe dosta gledalaca. Moramo da budemo svesni, mi u Čukaričkom, da igramo u Beogradu koji ima navijače Zvezde i Partizana i na njihovim utakmicama uvek ima ljudi. Na primer Čukarički podržavaju ljudi koji su sa Čukarice i oni navijaju za naš tim. Ali i među njima je mnogo pristalica naša dva najveća kluba. Imamo i mi našu publiku iako smo malo drugačiji od ostalih klubova. Kod nas nikada nema problema i ljudi bez straha dolaze sa decom, pozitivna je atmosfera. Da imamo i organizovanije navijače možda bi bilo više gledalaca. Ali, to je jednostavno tako. U Beogradu se teško izboriti za navijače i gledaoce. Lakše je to u manjim sredinama jer svi dođu da podrže lokalni klub“, kaže Krunić.\n„Svaka od ekipa koju sam vodio u Superligi je priča za sebe“, kaže Krunić. A radio je u Inđiji, OFK Beogradu, Jagodini, Radniku iz Surdulice i Čukaričkom.\nI za njega kao trenera i za sam klub, Jagodina je tim koji ne smemo da preskočimo u ovom razgovoru. Jagodinci će Krunića uvek dočekivati kao trenera koji je njihovom klubu doneo velike uspehe i trofej u Kupu Srbije (2013. godina, 1:0 protiv Vojvodine u finalu).\n„Mi smo tih godina u Jagodini stvorili dobru atmosferu. Imali smo dobre rezultate. Ne želim da se to isključivo veže za mene, ali pre tih godina Jagodina je bila tim u teškoj situaciji i borili su se za opstanak. Ali, uz podršku svih ljudi iz kluba i podršku grada uspeli smo da Jagodinu veoma brzo podignemo. Tri godine zaredom je Jagodina igrala kvalifikacije za Ligu Evrope. Znamo svi koliko je to teško, koliko se ekipe muče da to uspeju bar jednom, a mi smo to uspeli da uradimo u tri vezane sezone. Igrali smo dva puta finale Kupa, jednom polufinale, osvojili Kup, uvek smo bili u vrhu i u to vreme je to bio tim za respekt. Gde god smo odlazili da igramo svi su nas dočekivali sa strahom i svi su kod nas dolazili razmišljajući da igraju protiv dobre i organizovane ekipe. Jagodina je tada predstavljala otkrovenje u srpskom fudbalu. Mnogo se tada stvari desilo za kratko vreme. Nažalost, zbog nekih drugih razloga sada taj klub više i ne postoji. Svima treba da bude žao zbog toga jer je Jagodina infrastrukturno možda i jedan od najboljih klubova u Srbiji. Jagodina ima Gradski stadion, ima nov stadion napravljen u Tabanima, imaju dva vrhunska pomoćna terena, jedan sa veštačkom travom, reflektore i sve prateće sadržaje“, priseća se Krunić što priču skreće na drugačiji put.\nU moru klubova koji muku muče sa stadionima, ima i onik koji, kao Jagodina, nemaju problem sa infrastrukturom, ali zbog probelema druge vrste nema ih u prosfesionalnim rangovima takmičenja. Takav je i primer Gornjeg Milanovca. Sa druge strane smo imali pre neku godinu primer Bačke koja je pola sezone igrala van svog stadiona jer on nije imao reflektore što je bio jedan od uslova Fudbalskog saveza Srbije za igranje u Superligi. Gleda li se nekima kroz prste dok se drugima zamera i za „zrno prašine“ na tribinama?\n„Za razvoj fudbala je dobro da i manji gradovi imaju superligaše i timove u Prvoj ligi. Mislim da je, kada smo već pomenuli Milanovac, tamo jedan od najlepših fudbalskih stadiona. Meni se sviđa i stadion u Užicu, ali da ne preskočim nekoga – ima mnogo lepih stadiona u manjim mestima na kojima su uslovi za igru dobri. Normalno je da je svima koj su u fudbalu žao što neki od tih timova nisu u profesionalnim takmičenjima. Međutim, to ipak treba da gledamo i na drugi način. Ljudi koji su u gradu, koji su u klubu nisu smeli da dozvole da tim ispadne iz Superlige. Pa iako ispadne, morali su da rade na tome da se vrate što pre.“\n„Što se tiče tog „gledanja kroz prste“ nekim klubovima, da to kažemo tako za recimo reflektore. Evo, sada Zemun nema reflektore. Ali to je tim koji ima veliku tradiciju fudbalsku i teško je Zemunu sada reći kada se sportski izbori za mesto u Supreligi da ne može u njoj da igra zbog reflektora. Mogli su oni da uzmu i da igraju na gradskom stadionu, ekipe imaju pravo da igraju na drugim terenima. Evo, Proleter i Vojvodina igraju na istom stadionu jer je to gradski stadion. Niko ne može da ospori timovima ono što su postigli na terenu. Oni su zaslužili da uđu. Nekada mora da se pravi neki kompromis. To možda i natera ljude u klubu da se poradi na infrastrukturi, da se doradi ono što treba i da će to doneti nešto dobro. Ja bih jedino gledao da li tim koji treba da uđe u viši rang može u finansijskom smislu da posluje u plusu i da li ima dovoljno sredstava za takmičenje. Videli smo da se najavljuje i izgradnja Nacionalnog stadiona, ako gledamo do detalja mi zapravo nemamo nijedan vrhunski stadion po evropskim standardima. Ne znam ni u okruženju da li to neko sem Makedonije ima. Mora mnogo na tome da se radi“, ocenio je trener Čukaričkog.\nKad smo već kod Zemuna, Zemun u poslednjih nekoliko meseci ima još nešto – Dejana Švabu Đurđevića, Krunićevog prijatelja na klupi. A to nas dovodi do još jedne zanimljive teme. Koliko je zapravo komplikovana situacija kada se dva dobra prijatelja nađu na suprotnim stranama?\n„Generalno treneri u Srbiji imaju dobre međusobne odnose, svako se bori za svoj klub, ali nema negativne konkurencije. Logično je da se svako bori da sa svojom ekipom ostvari što bolji rezultat. Pre i posle utakmice smo prijatelji, ali tokom utakmice se svako bori za sebe. Meni se čak desi da kada je na drugoj strani neko od mojih prijatelja čiji je klub u teškoj situaciji pa ih pobedimo, ne mogu da budem nešto preterano radostan. Ne možete ni biti srećni ako utičete na sudbinu svog prijatelja, posebno ako se desi da dođe do neke smene ili slično. To je fudbal, mi u ovom poslu to shvatamo tako da nema emocija, nema kompromisa, gledaš da iz ekipe izvučeš ono najbolje što možeš jer mi imamo odgovornost prema klubu i igračima. Bilo je kroz moju karijeru, dešavalo se nekima, desiće se i meni možda, da je nakon utakmice sa nama neko smenjen, da smo izbacili neki klub iz Superlige, ali to je sve naš posao. Možeš privatno da žališ za nekim, ali kao profesionalac imaš svoje obaveze i zna se da je uspeh kluba prioritet bez obzira ko je protivnik“, jasan je Krunić.\nU Srbiji ne postoji trenerska organizacija koja bi mogla da zaštiti trenre u situacijama u kojima im je zaštita potrebna. A nije da su te situacije na ovom podneblju retke. Najlakše je smeniti trenera kada ne ide i najlakše je trenera tapšati po ramenu kada je sve u redu.\n„Za mene je normalna stvar da je trener prvi na udaru. Druga je stvar zaštita trenera u toj situaciji. U bilo kojoj ekipi, kada su loši rezultati ili kada nije ostvaren zacrtani cilj, normalno je da prvi ide trener. Ne možeš zameniti sve igrače. To se dešava svuda u svetu. Druga je strana priče to što treneri nisu organizovani i nisu zaštićeni. Treneri kod nas nemaju organizaciju koja može da se poredi sa bilo čim. Skoro pa da je ne nazovemo organizacijom jer nikakav uticaj nema u srpskom fudbalu. Ali, to je i naša krivica. Vi znate kako su kod nas dobro organozovane sudije. Imaju svoju organizaciju koja ih štiti. Nijedan trener nije zaštićen i niko ne može da stane iza njega. Niko ne može predsednika kluba da natera da zadrži trenera na neodređeno vreme, ali zaštita je problem jer nakon otkaza trenar bi trebalo da ima neka prava. Vi se kao trener ne možete obratiti nijednoj fudbalskoj instituciji kada vam je potrebna zaštita u nekom sporu ili nekoj drugoj situaciji već tu zaštitu morate da tražite privatno. Nismo uspeli da se organizujemo, da napravimo neki sindikat i da imamo čvrstinu. Nema ko da zastupa interese struke, a ne bi smelo da se dešava da se važne odluke donose bez našeg mišljenja. Mi smo ipak direktni učesnici ove igre, a niko nas ništa ne pita.“\nSvi misle da je lako biti trener. Ali, kao i svaki drugi posao i ovaj je kompleksan. Ne znači da će dobar igrač biti dobar trener. Kroz igračku karijeru svako od budućih trenera ima priliku da uči od različitih stručnjaka, da stiče znanja i gradi svoju filosofiju. Ali, kada dođe taj dan nikome nije lako da sve segmente trenerskog posla „spakuje“.\n„Neka moja prva shvatanja ovog posla ne mogu da se porede sa današnjim. Sada potpuno drugačije gledam fudbal uopšte. Čini mi se da, ne baš bukvalno, ali ništa na početku nisam znao. Normalno je da kroz godine i iskustvo u svakom poslu stičeš veće znanje i da kroz godine postaješ bolji. Moraš da se prilagođavaš i klubu. Ni u jednom klubu nisam radio na isti način. Svaka sredina je posebna, igrači su drugačiji i ambicije klubova su drugačije i trener tome mora da se prilagođava. Ima klubova u kojima su zadovoljni opstankom u ligi, u drugima je važno prvo mesto ili plasman u Evropu. I sam pristup utakmicama zavisi od jačine tima, od igrača. Mnogo je faktora koji utiču na dobar rad trenera. Mora da se stvori i atmosfera, uslovi, dobri igrači, pa sve ono što čini fudbal. Ali i doza sreće uz sve to. Upseti kao trener u Srbiji je dosta teško“, kaže Krunić.\nBez obzira na ambicije kluba, od timova i trenera se uvek očekuju pobede. Kada pobede ne dođu kreću teorije zavere i priče o nameštanju. Ali, činjenica je da nameštanja nema onoliko koliko se o tome priča.\n„Kada pogledate svetske lige, gde ima novca, gde su skupi igrači – pa i tamo ima svega. I u staroj Jugoslaviji je bilo nekih sumnjivih rezultata. Ne sećam se da se dizala neka velika prašina oko toga, nisu letele glave. Imali smo primer kada je Šajber kaznio ekipe oduzimanjem bodova pa je to vraćeno jer se ispostavilo da nije bilo po zakonu da se to uradi. Od kada postoji fudbal pa dok se bude igrao, biće tih sumnji, biće priča. Kod nas na to utiču i kladionice. Meni je nekada smetalo kada na primer stavrno ostvariš dobar rezultat pa neko kaže – pustili su vas, namešteno je. Nekad svi sumnjaju i pored svih muka kroz koje si prošao da napraviš neko iznenađenje. Tačno, ti uzmu ono što si zaslužio i to uvek pogađa i igrače i trenere.“\nNije lako biti ni igrač, a koliko je teško pomoći igračima da se oprave od ovakvih priča, od poraza i grešaka? Mnogo je igrača koji u poslednje vreme otvoreno pričaju o problemima sa depresijom.\n„Igrač koji upadne u depresiju kada se dešavaju neke promene i neke teške situacije, ja mislim da je to do ličnosti. Da biste uspeli u sportu morate da imate i karakter i jaku psihu pored talenta i fizičkih predispozicija. Treba da imate ‘glavu’. Ne možeš da budeš igrač ako ‘pucaš’ zbog neke sudijske odluke ili lošeg rezultata. Ti kao profesionalac uvek moraš da obavljaš posao najbolje što možeš. Normanlo je da nekada igrači zapadaju u krize kada se dese slabije igre, ali moraš da budeš mentalno jak da bi te prepreke savladao. Mnogo je talenata propalo zbog pogrešnog shvatanja i trenera i svih ljudi koji su im govorili šta je dobro za njih.“\nProblem za neke od igrača su i rani odlasci u evropske klubove. Neki od njih se snađu, neki netragom nestanu.\n„Kod nas se tu uvek gleda finansijska strana. Normalno da neki klinac od 17 godina prihvata kada mi se ponudi milion godišnje. Neće da ostane i da se dokazuje. A klubovi ne mogu da žive bez obeštećenja. Matični klub najčešće nije u situaciji da tim igračima ponudi uslove kakvi im se nude u Evropi. Sve se svodi na novac. Naši klubovi nemaju budžete, bogate sponzore i vlasnike i ne možem da zadržimo igrače jer nije ni fer da se igraču uskrati taj novac.“\n„Ta se deca i ne formiraju kao igrači, a već odlaze. Evo, pogledajte malog Jovića. Ako pričamo iskreno, on je igrao za Crvenu zvezdu, ali po meni (ne znam kako će ovo neko da shvati) on u to vreme nije bio ‘taj’ igrač. Da je u to vreme bio ovakav igrač, igrao bi standardno. Bio je mlad i normalno da mu je trebalo vremena. Zvezda u tom trenutku ne zna da li će on postati igrač, oni nemaju toliko vremena da to procene, a dobili su ponudu. I on je otišao. I dugo ga nije bilo. Sada je počeo da igra kako ume i može, ali godine su prošle od kada je otišao. Hoću da kažem da se ne zna šta će biti od tih igrača koje klubovi prodaju kao jako mlade.“\n„Teško je to i za trenere. Od nas se traži rezultat. Ja ću vam iskreno reći. Ako će neki igrač od 15 godina za tri, četiri ili pet godina biti najbolji srpski igrač i da se ja njemu posvetim – nije problem, ako je to moj jedini posao. Ali, ja istovremeno moram da radim sa celim timom i da pravim rezultat koji se od nas očekuje. A to znači da, ako se nekoliko godina posvetim ovom mladom igraču sa početka priče, dok on postane najbolji – ja sam bivši trener. Treba napraviti odnos između kluba i trenera, postaviti ciljeve i prioritete i postepeno ubacivati u vatru mlade igrače. Mi u Čukaričkom imamo problem da imamo više kvalitetnih mladih igrača nego što imamo mesta da ih uključimo u prvi tim. Pa ne možeš da staviš deset mladih igrača u ekipu. Mora da se nađe neka mera, jer iskusni igrači moraju da nose igru, a ovi mlađi uz njih da stasavaju. Podjednako zaslužuju šansu, ali ne možeš svima da daš priliku. Normalno je da se onda oni osete zapostavljeno i može da nam se desi da nekog od njih i izgubimo“, objašnjava moj sagovornik.\nProblem je, logikom stvari, i svaki prelazni rok u kome se promeni sastav tima i nakon koga se ponovo počinje iz početka.\n„Mnogo je lakše raditi u klubu negde na zapadu gde ekipe mogu da dovedu igrača kojeg hoće i koji im treba. Kod nas je jako teško dovesti sve igrače koje bi trener želeo u klubu. Treba to da se plati. Mi imamo trenere koji bi mogli da budu ravnopravni, možda čak i bolji od nekih trenera evropskih klubova, ali ne možemo da dobijemo priliku. Lako je njima da prave ekipu kada samo kažu treba mi centarfor, klub mu dovede najboljeg i tako redom, ceo tim. Ne moraju da prave igrača. Ne moraju da budu stvaraoci. Mi moramo da budemo i takmičari i stvaraoci istovremeno. Normalno je nama i da obučavamo igrače i da od njih tražimo vrhunski rezultat. Lakše je dovesti formiranog igrača i ti najbolji igrači zato i koštaju toliko mnogo. Pa vi dobijate finalni proizvod. A mi svi radimo i sa mladim igračima i pravimo od njih ono što treba da budu u seniorskom fudbalu, formiramo ih na svim nivoima a uz to svi tražimo rezultat. Mi smo u Čukaričkom, kao kompletan stručni štab, pokušavali tokom cele sezone kada god je za to bilo vremena što više da radimo sa mladim igračima i to nam daje razloga za zadovoljstvo“, zaključio je Krunić.\nDa zaključimo i mi – problemima nema početka i neće im biti kraja. Fudbal je život „u malom“ – neprestana borba na mnogo nivoa.\nMožda nas ka rešenju povedu razgovori o problemima. Razgovori sa ljudima koji imaju šta da kažu. Koji su svakodnevno direktni učesnici najvažnije sporedne stvari na svetu. Koji su tu da od naše dece naprave fudbalere, a nama „začine“ živote dobrim utakmicama. I da, u isto to vreme stignu i do rezultata koji se od njih očekuje.\nSve ekskluzivne intervjue i tekstove iz našeg SK paketića pronađite ovde.\nFK ČukaričkiFK InđijaFK JagodinaFK Radnik SurdulicaOFK BeogradSimo KrunićSKpaketić19


Beloj Crkvi ugovor za drugu fazu radova na izgradnji sportske sale (VIDEO) - eVršac\nBeloj Crkvi ugovor za drugu fazu radova na izgradnji sportske sale (VIDEO)\nPredsednik Pokrajinske vlade Igor Mirović 31. januara uručio je ugovore predstavnicima 22 lokalne samouprave u AP Vojvodini za finansiranje i sufinansiranje projekata u oblastima vodoprivrede i zaštite voda, lokalnog i regionalnog ekonomskog razvoja, saobraćajne infrastrukture, energetske efikasnosti, predškolskog i osnovnog obrazovanja i vaspitanja i u oblasti razvoja sporta.\nReč je o projektima koji se realizuju preko konkursa Uprave za kapitalna ulaganja Vojvodine.\nPrvi u Srbiji, dodelom ugovora za realizaciju važnih infrastrukturnih projekata, započinjemo novi investicioni ciklus. Tokom ove godine završićemo realizaciju velikih projekata koje smo započeli ranijih godina, kao što je rekonstrukcija Narodnog pozorišta u Subotici, Sportske sale u Beloj Crkvi i sve one projekte koje smo nasledili nedovršene. Zajedno sa lokalnim samoupravama radićemo na realizaciji svih ovih projekata, izjavio je predsednik Mirović.\nIspred opštine Bela Crkva ugovor za drugu fazu izgradnje Sportske sale u Beloj Crkvi u vrednosti od 135 miliona dinara potpisao je predsednik Skupštine opštine Bela Crkva Marjan Aleksić.\nZahvaljujući dobroj saradnji lokalne samouprave opštine Bela Crkva sa Republičkom i Pokrajinskom Vladom, danas smo u Novom Sadu potpisali ugovor za finansiranje druge faze radova, koji se odnosi na izgradnju Spotske sale u dvorištu Osnove škole „Žarko Zrenjanin“. To je višedecenijski san svih Belocrkvana, a radovi veoma dobro napreduju. Postavljena je betonska kontrukcija i drvena konstrukcija koja treba da služi kao nosač za krovnu konstrukciju. U toku su i zidarski radovi, rade se potporni zidovi i ovo gradilište je trenutno jedno od najvećih u Južnom Banatu, rekao je Marjan Aleksić.\nUporedo sa izgradnjom sportske sale u dvorištu OŠ „Žarko Zrenjanin“ radi se i rekonstrukcija postojeće male sale, a grade se i nove svlačionice, tuševi i prateći sadržaji.\nNova sportska sala biće povezana sa rekonstruisanom malom salom, po gabaritima dužine je 45 metara. Predviđeno je da ima tribine i 350 sedećih mesta i biće jedan lep i impozantan objekat kojim ćemo da se svi mi ponosimo. Nakon 50 godina raznih obećanja, mnogi su postavljali kamen temeljac, mnogi su obećavali, ali niko od njih svoje obećanje nije ispunio, kaže dalje Aleksić.\nKamen temeljac za Sportsku salu postavljen je 15. oktobra prošle godine i posle samo tri meseca već su vidljivi obrisi nove sale.\nVeliku zahvalnost dugujemo predsedniku Pokrajinske Vlade Igoru Miroviću i potpredsedniku Izvršnog odbora Srpske napredne stranke Branku Maloviću na njihovom zalaganju za realizaciju ovog projekta. Po prvi put će svi sportski klubovi i udruženja moći da koriste sportsku salu i moći će da se održavaju takmičenja višeg nivoa jer ćemo imati adekvatan objekat, što do sada nije bio slučaj, dodao je predsednik SO Bela Crkva Marjan Aleksić.\nU Beloj Crkvi postoji više od 30 sportskih klubova i oni se najviše raduju izgradnji novog sportskog centra.


Pušten u saobraćaj bulevar koji povezuje Tošin bunar i Most na Adi - Dan u Beogradu\nNaslovna » BG servis » Pušten u saobraćaj bulevar koji povezuje Tošin bunar i Most na Adi\nNeko drugi 25. juni 2017. BG servis Postavite komentar\nBulevar ima četiri trake ukupne dužine oko 2,5 kilometara od kojih je 500 metara mostovna konstrukcija, a oko 500 metara je silazak sa mosta.\nNovim bulevarom građani od Tošinog bunara preko Mosta na Adi do Požeške mogu da stignu za desetak minuta.\nGradske vlasti najavile seu da će slični radovi biti urađeni i sa druge strane mosta, od Hipodroma ka Rakovici kao i tunel kroz Topčider i onda će Most na Adi biti u punoj funkciji.\nGrađani su pozvani da daju svoje predloge za ime novog bulevara.\nPetlja „Radnička“ deo je južnih pristupnih puteva Mosta na Adi koji povezuju novi most sa petljom Hipodrom. Poseban izazov bilo je smeštanje ovog monumentalnog ukrštanja na ograničen prostor čukaričke strane.\nProjektno rešenje petlje „Radnička“ podrazumeva pun program denivelisanih veza. Naime, denivelisana petlja je zamišljena na tri nivoa, a sadrži i kružnu raskrsnicu koja je rampama direktno povezana sa mostom iznad, kao i Radničkom ulicom i Bulevarom Vojvode Mišića ispod.\nPored višestrukog ukrštanja važnih gradskih magistrala, petlja sadrži tramvajski i železnički koridor. Projekat je u najvećem delu završen osim tramvajskog koridora, koji još uvek čeka tender kao poslednji nerealizovani segment projekta.\nPlanirani koridor za trasu metroa u okviru profila mosta nastavlja se vezom na postojeći tramvajski most u zoni petlje Radnička, a u okviru rešenja petlje planirana je i veza sa sajmom u vidu kružne raskrsnice na poziciji postojećeg parkinga Sajma. (Beoinfo / Beobuild)\nTagovibg servis most na adi petlja "radnička" požeška radnička tošin bunar\nPrethodni U bioskopima: Preterivanje\nSledeći Memorijalni park na Kosančićevom vencu


Crna Gora na 34. mjestu po pogodnosti za odrastanje djece | roditelji.me\nKada je u pitanju pogodnost za odrastanje djece, Crna Gora se među 180 zemalja svijeta našla na 34. mjestu, pokazali su rezultati istraživanja Svjetske zdravstvene organizacije (SZO), Fonda Ujedinjenih nacija za djecu (UNICEF) i Lanset komisije u kojem je učestvovalo više od 40 stručnjaka za zdravlje djece i adolescenata.\nCrna Gora našla se ispred mnogih zemalja svijeta, uključujući i Sjedinjene Američke Države i više zemalja Evropske unije. U regionu, na primjer, bolja je od svih zemalja izuzev Slovenije (25) i Hrvatske (28). Mada nema rezultata koji se tiču Kosova, Crna Gora je bolja od Bosne i Hercegovine (38), Sjeverne Makedonije (40), Srbije (48) i Albanije (69).\nMeđu prvih deset zemalja svijeta po takozvanom procvatu djece su Norveška, Južna Koreja, Holandija, Francuska, Irska, Danska, Japan, Belgija, Island i Velika Britanija.\nU uvodu se upozorava da nijedna zemlja ne štiti na pravilan način zdravlje djece, njihovu životnu sredinu i njihovu budućnost.\nIzvještaj Budućnost za djecu svijeta? pokazuje da su zdravlje i budućnost svakog djeteta i adolescenta širom svijeta pod prijetnjom od klimatskih promjena, ali i komercijalnih pritisaka koji se odnose na brzu hranu, alkohol i duvan.\n“Uprkos poboljšanjima u zdravlju djece i adolescenata u posljednjih 20 godina, napredak je u zastoju i na putu je da krene unazad“, upozorila je bivša premijerka Novog Zelanda Helen Klark, koja je kopredsjedavala komisijom koja je sačinila izvještaj.\nIstakla je i da je procijenjeno da je oko 250 miliona djece mlađih od pet godina u zemljama sa niskim i srednjim primanjima u riziku da neće dostići svoj potencijal razvoja, ali i dodala da je od veće zabrinutosti to što se svako dijete širom svijeta sada suočava sa egzistencijalnim prijetnjama od klimatskih promjena i komercijalnih pritisaka.\nDokazi sugerišu da djeca u pojedinim zemaljam godišnje vide i do 30.000 reklama samo na televiziji, dok stručnjaci upozoravaju i na veliku izloženost mladih reklamama koje se odnose na elektronske cigarete.\n“Zemlje moraju revidirati svoj pristup zdravlju djece i adolescenata, kako bismo se postarali da se ne brinemo samo o našoj djeci danas već da zaštitimo svijet koji će oni naslijediti u budućnosti“, kazala je ona.\nGlobalni indeks od 180 zemalja svijeta napravljen je na osnovu brojnih mjera, među kojima su i zdravlje, obrazovanje, ishrana, odživost, jednakost, razlika u prihodima…\nKako bi se zaštitila, autori nezavisne komisije pozivaju na uspostavljanje novog globalnog pokreta koji će biti pokrenut za djecu i koji će uključivati glas djece. Oni su dali i pet preporuka, a to su da se urgentno zaustavi emisija ugljen-dioksida (CO2) kako bi postarali da djeca imaju budućnost na ovoj planeti, da se djeca i adolescenti stave u središte napora da se postigne održivi razvoj, nove politike i investicije u svim sektorima kako bi se radilo u pravcu zdravlja i prava djece, da se prilikom donošenja novih politika vodi računa o glasovima djece, ali i da se postroži nacionalna regulativa koja se tiče štetnih marketinških praksi, koji uključuje donošenje takozvane opcinalnog protokola uz Konvenciju UN o pravima djeteta.\nNa drugoj tabeli, zemlje su rangirane i prema količini gasova staklene bašte koje ispuštaju, odnosno kako utiču na životnu sredinu i zdravlje i kvalitet života djece.\nCrna Gora se tako našla na 115. mjestu zagađivača, pošto emituje 54 odsto više ugljen-dioksida nego što bi trebalo prema ciljevima postavljenim do 2030. U ovom dijelu je značajno bolja od Slovenije (145), BiH (146) i Srbije (126), neznatno lošija od Hrvatske (114), ali i Sjeverne Makedonije (106) i Albanije (86).\nNa dnu su i mnoge zemlje koje su na vrhu liste koja se tiče procvata djece, među kojima su Island, Belgija, Holandija…


Mitropolit Porfirije: Od političkih napetosti po pravilu strada srpska manjina ⋆ P-portal\nPosledice nesretnog rata, okončanog pre dvadeset godina, poratna psihoza, što znači nesagledavanje realnosti i mogućnosti koje pruža život u miru, sprečavaju hrvatsko društvo i njegove činioce da efikasno rešavaju ekonomske i socijalne probleme.\nU Sisku počinje akcija podele humanitarne pomoći pravoslavnim Srbima na području Mitropolije zagrebačko-ljubljanske. Šta je planirano kao nastavak te akcije?\nI sami ste videli da Srbi ovde ne žive lako. I to ne samo u manjim, seoskim ili ruralnim područjima gde je najteže, nego i u gradskim centrima, kao u Sisku, Zagrebu, Karlovcu, dalmatinskim gradovima. Kriza pogađa sve i Hrvate i Srbe, katolike, pravoslavne, druge, bez razlike. Ali pravoslavni Srbi, ovde, žive teže nego drugi. Posledice nesretnog rata, okončanog pre dvadeset godiina, neću preterati ako kažem, određena poratna psihoza, što znači nesagledavanje realnosti i mogućnosti koje omogućuje život u miru, sprečavaju ovo društvo i njegove činioce da efikasno rešavaju ekonomske i socijalne probleme. Proizvod takvih okolnosti je i da ljudima ne nedostaju samo uređaji, veš mašine, šporeti i slično, nego, čak i hrana. Stoga smo prikupili određenu količinu namirnica i kućnih aparata i podelili vernicima po mestima koja smo danas posetili. I u prethodnom periodu svakodnevno smo činili koliko smo mogli dajući pomoć pojedincima, ali sagledavši dimenzije prave humanitarne krize u kojoj živi srpski narod u Hrvatskoj, odlučili smo da koliko-toliko, problem rešavamo sistematski. Mi ovdašnji episkopi i sveštenici se nadamo da uspešne kompanije iz Srbije neće zaboraviti preostale Srbe koji žive u Hrvatskoj.\nUpravo se u ovom gradu početkom jula dogodio incident: provaljeno je u crkvu, sveštenički stan i kancelarije sveštenika. Nažalost, to ne samo da nije bio jedini, nego je bio jedan u nizu incidenata na području Mitropolije. Novembra prošle godine kamenjem su napadnuti đaci gimnazije „Kantakuzina Katarina Branković“ u Zagrebu, godina je počela grubim vređanjem pravoslavne Crkve na lokalnoj televiziji Z1, a početkom juna farbom je oštećen Hram Preobraženja Gospodnjeg u strogom centru Zagreba. Kako Vi reagujete na ove incidente? Šta ste, na primer, rekli đacima koji su bili napadnuti ili sisačkom svešteniku, koji je prilikom Vaše posete, nesporedno posle provale, rekao da se on i članovi njegove porodice ne osećaju bezbedno?\nPokušavao sam da ih hrabrim podsećajući na činjenicu da je reč o incidentima i da većina ne deli raspoloženja i stavove loših pojedinaca. Podsticao da žive u duhu Jevnđelja, savetovao da vode računa o tome da oni čine drugima dobro i da se nadam da će jedino tako Bog dati da takvi incidenti pre ili kasnije prestanu. Uprkos zaista teškim okolnostima, duh prijateljstva, duh ljubavi i međusobne pomoći koji je zahvaljujući učenicima i profesorima odnegovan u našoj gimaniziji u Zagrebu pobeđuje takva ne mala iskušenja. Deca i dalje sa osmehom dolaze u školu.\nDa li Vas je nakon ovih nemilih događaja kontaktirao neko iz većinske Rimokatoličke crkve u Hrvatskoj? Da li je bilo javnih osuda iz njihovih redova?\nNe vodim suviše brigu o tome. Bilo je, istina privatnih poziva telefonom i slično. Važnije je, daleko, kako se ja ponašam, šta ja i moji sveštenici učimo naš verni narod. Nastojimo da to uvek bude u duhu Hristovih reči: kako hoćete da čine vama ljudi činite i vi njima tako isto. Ali moram da kažem da obični ljudi, braća rimokatolici, kada se dešavao neki od nemilih događaja, prilaze na ulici, javljaju se telefonom, elektronskom poštom, izražavaju negodovanje, protive se ekstremistima, pokazuju pravu hrišćansku sastradalnu ljubav. To je ono na čemu svet počiva.\nCelo leto bilo je obeleženo razmenom teških reči između srpskih i hrvatskih državnika koja još uvek traje. Bilo je u jednom trenutku gotovo svakodnevnih razmena diplomatskih nota, a odnosi susednih zemalja znatno su pogoršani. Koliko je to političko podizanje tenzija uticalo na običan svet, onaj koji Vi srećete na bogosluženjima, u hramovima i van njih, i Srbe i Hrvate?\nZadovoljan sam što u Srbiji međunacionalni odnosi nisu političko polje na kome se gube ili dobijaju izborne utakmice. To govori o političkoj eliti, ali još više o tome da narod u Srbiji nema takvu vrstu opterećenja. Tome je, zajedno sa političarima, doprineo i stav Srpske Pravoslavne Crkve, ali i naš zajednički rad sa Katoličkom Crkvom u Srbiji i drugim crkvama i verskim zajednicama, medijski i svaki drugi. Od političkih tenzija po pravilu, strada srpska manjina. Uvećani egzistencijalni strah kada se upari sa nemaštinom ostavlja teške posledice, u svakodnevnom životu, ali i ne manje psihološke. Ne manje posledice duhovne prirode ovakvi odnosi ostavljaju i na većinski katolički narod. Nameću se osećanja anksioznosti, ne samo kod pojedinaca, bez realnog osnova. Otvara se novo vrzino kolo. Toga su sigurno svesni i katolički biskupi i sveštenici.\nDa li su te političke tenzije i pomenuti incidenti uticali na Vas i Vaš svakodnevni život u Zagrebu? Da podsetimo, nedugo po dolasku u Zagreb, sastali ste se sa tadašnjim državnim i crkvenim vrhom, i medijima i hrvatskoj javnosti novi Mitropolit zagrebačko-ljubljanski odmah je postao vidljiv i prepoznatljiv…\nRealno nisu. Radim i živim uobičajeno. Možda sam, uz pomoć braće episkopa, bolje i celovitije sagledao probleme i uslove života naših vernika. Otuda i ova akcija prikupljanja i podele humanitarne pomoći.\nKako gledate na sudsku rehabilitaciju kardinala Alojzija Stepinca? I to je bio jedan od povoda za srpsko-hrvatske diplomatske note…\nSve što mogu reći je da to ni na koji način neće uticati na rad mešovite komisije koja na inicijativu Vatikana razgovara na temu kanonizacije Stepinca.\nU septembru treba da bude održan drugi sastanak Mešovite pravoslavno-katoličke komisije za dijalog o kardinalu Stepincu, ovde u Zagrebu. I predsednik Srbije Tomislav Nikolić najavio je da priprema materijal za članove Komisije, predstavnike SPC. Šta će biti razmatrano na tom drugom sastanku i kakva su Vaša očekivanja ishoda rada te Komisije?\nSagledavaće se ličnost Stepinca do Drugog svetskog rata. O ishodu je rano i teško govoriti. Kao i pre razgovora, tako i po završetku rada komisije, o tome da li će Stepinac biti kanonizovan, odlučuje Vatikan. U svakom slučaju, već je velika stvar da o jednoj tako spornoj temi možemo da ragovaramo u prijateljskoj atmosferi, bez tenzija i oštrih reči.\nIzvor: Politika, 2. septembar 2016. godine, razgovor vodila Jelena Čalija\nPrevPrethodniSrbi u Hrvatskoj: Od ratnika preko gazdi do gubitnika\nIdućiBeljenje žrtvama genocidaNext


Brabus Mercedes A klase - AUTOMOBILI\n23/04/2021 6:18:32 PM\nNASLOVNA / TUNING / Brabus Mercedes A klase\nBrabus je verovatno jedan od najpoznatijih uspešnih tjunera Mercedes-Benz vozila na svetu, i tu nema sumnje. Njihovi body kit-ovi relativno rečeno „obične“ Mercedese pretvaraju u ekstremne mašine.\nIz Brabusa sada nude paket kojim restilizovana verzija Mercedesove A klase može da se modifikuje u prestižnu mašinu koja ne samo da ima daleko atraktivniji izgled već ima i primetno bolje performanse.\nPaket za A45 4MATIC obuhvata između ostalog dvobojne Brabusove 19-inčne Monoblock R točkove (u crno-crvenoj kombinaciji), novi zadnji difuzor, Brabus sportski izduvni sistem, kit za pojačanje motora. Brabus tek treba da saopšti detalje o pojačanju motora kod nove varijante, ali u starijoj verziji Brabus kit za A45 AMG je podrazumevao dodatnih 40KS i 50 Nm.\nKada su u pitanju ostale A klasa verzije, A180 je pojačan za 33KS i 40 Nm, verzija A250 za 34KS i 35 Nm, A 200 CDI dobija još 29KS i 50 Nm, dok je A 220 CDI jači za 40KS i 60 Nm u odnosu na fabrički primerak.\nTagoviA 200 A 200CDI A 250 a klasa A45 4MATIC brabus mercedes-benz\nPrethodno Zoran Stefanović ponovo želi u Formulu 1\nSledeće Putin testirao limuzinu iz projekta Kortež


U svaku stopu ljubimo Evropu\nKonačno su nam dopustili da stanemo pred njihova vrata, ali će tek odlučiti kada će nam dozvoliti da na njih i zakucamo. Potrebno je samo malo strpljenja: Turci čekaju tek par decenija.\nU foto-finišu Rumuni su se naprečac setili Vlaha. Na užas muftije Zukorlića, koga se niko nije setio, a toliko se trudio svih ovih dana. Mada, zamislite kako će tek biti maštoviti Hrvati i Crnogorci kad dođu u poziciju da nam i oni postavljaju uslove.\nMožda nam, ipak, prijatelji Rumuni šalju tajne signale. Da ne prođemo kao Grčka. Što bi narod rekao - da se Vlasi ne dosete. A Vlasi nikako da se dosete da su Rumuni. Što i te kako otežava Evropi da se doseti da su Srbi Evropljani. Ili možda i nisu. Zato je doslednost Rumuna za svako poštovanje. Oni nisu priznali Kosovo. Ali ne priznaju ni Srbiju. Sve dok srpska vlast ne zaređa po istočnoj Srbiji i propisno ispraši sve koji ne žele da budu Rumuni. A onda mogu ponovo da nas bombarduju jer smo agresivni varvari.\nPošto Evropa funkcioniše u kvotama, neka nam odmah odrede koliko građana Srbije do sledeće ucene treba da se izjasne kao Estonci, koliko moramo imati Litvanaca ili Letonaca. I da li je broj Crnogoraca na funkcijama u Srbiji zadovoljavajući, ili ih moramo nekako naterati da ih bude još više.\nA Poljaci misle da smo ruski trojanski konji. O, kako samo greše! Mi nismo ni ruski, a nismo ni trojanski. Mi smo samo svoji - konji.\nSrpski premijer, poznat pod nadimkom “ima slike - nema tona”, smatra da je status kandidata kruna rada ove vlade. Dakle, Vlada je krunisana, a narod okrunjen.\nPredsednik je rekao: rad, a ne slavlje. I u pravu je: para za slavlje nema. Jer oni koji rade ne primaju plate da bi bili izjednačeni s nezaposlenima, pošto smo mi zemlja socijalne pravde. Zato slavlja neće biti. Inače bi se samospržili Molotovljevim koktelima, kao ovi u Grčkoj. Oni, evo, već dvadeset godina nakon ulaska u EU slave. Sa svom raspoloživom pirotehnikom.\nČak se i Toma jako raduje Evropi, iako, tek onako, usput, primećuje da je priznato i Kosovo, bez obzira na to što mu je doskora prioritet radosti bio obrnut. Logično.\nEvro-radost je najpraktičnija radost.\nPredizborna rika postaje sve glasnija. Stanje je alarmantno - ovce su ponovo načuljile uši.\nSudijama i policiji davao automobile, sa debeovcima delio zaradu\nNašeg Miroslava je nemoguće ne voleti\nU kući porodice Gavrilović u selu Vidovi, u kojoj se pre osamdeset godina rodio patrijarh Irinej, u petak nije prestajao da zvoni telefon. Njegova snaha Desanka, supruga pokojnog patrijarhovog brata Vukomana, čitav dan je primala čestitke, a sve meštane ovog sela u blizini Čačka izuzetno je obradovala vest da novi poglavar SPC potiče upravo iz njihovog mesta.\nVlada se seli na Banjicu i Novi Beograd\nVlada Srbije, raštrkana u više od 90 zgrada po celom Beogradu, trebalo bi da se racionalnije grupiše u tri kompleksa: premijer i 19 ministarstava se sele u Novi Beograd, u tri zgrade nekadašnjeg SIV; Vojska i policija bi bili na Banjici, pored VMA, a tri ministarstva - spoljnih poslova, finansija i pravde - ostala bi na sadašnjim pozicijama u centru, u Kneza Miloša i Nemanjinoj.\nNajveća plata 202.000 evra\nNajveću zaradu u 2006. godini u Srbiji u iznosu od 194 miliona dinara(2, 42 miliona evra) ostvario je ekonomista sa Dedinja. Ovaj žitelj beogradske opštine Savski venac prijavio je, kako saznaje „Blic nedelje“, Poreskoj upravi godišnju zaradu od 194,2 miliona dinara, što bi značilo da je mesečno zarađivao nešto više od 202.000 evra.\nMešetari ruše dinar\nKao i u svim drugim trgovinama, i u onoj sa devizama, postoji ekstrazarada. Samo, kada malobrojni profitiraju na kursnim razlikama, trpe svi drugi - građani i privreda. U petak, kada je dinar naglo oslabio, neko je zaradio. Juče se, posle dva dana „agonije“, međubankarsko tržište deviza polako smirilo.\nU nekim stvarima kaskamo za Evropom četvrt veka. Takva je situacija i po pitanju regulisanja nereda na fudbalskim stadionima i u borbi protiv huliganstva.\nPranjani: Obustavljena nastava zbog snega, ali je saobraćaj oko 10 časova normalizovan\nAutobuski saobraćaj na padinama Suvobora normalizovan je danas oko 10 časova nakon jutrošnjeg prekida u selima pranjanskog kraja zbog neraščišćenog snega sa kolovoza.\nToše, kako ja tebi da vratim život\nToše, ti si meni dao život. Šta sada ja da uradim da pomognem tebi?! - neprekidno je juče kraj Tošetovog groba ponavljao Toše Ilijev, petnaestogodišnji dečak iz Kočana kome je poznati pevač pre sedam godina dao novac za operaciju tumora na mozgu u Hanoveru.