Pre nekoliko godina izazvao sam pometnju u Šapcu postavljanjem skulpture (akta) na ulicu. Skulptura ja ubrzo bila razbijena. Međutim za to kratko vreme koje je bila prisutna izazvala je burne reakcije, a posle njenog uništavanja čitav niz događaja koji su otvorili mnoga pitanja vezana za odnos društva u Srbiji prema umetnosti.\nAkt sam vajao tokom 3. godine studija na Akademiji kao deo nastavnog programa. Naziv skulpture je „Žarko” kako se i zvao sam model kojeg sam vajao i crtao (jos i pre upisivanja na Akademiju).\nFiguru sam izlagao i na Oktobarskom salonu u Šapcu, gde je prema priči većina posetilaca dolazila da vidi „čuvenu” skulpturu golog čoveka. Zbog takve reakcije odlučio sam da je postavim na ulicu, na neko vidljivo mesto u centru grada, naravno sa rizikom da može biti uništena. Skulpturu sam postavio na sims zgrade u glavnoj ulici u Šapcu, ali nažalost bila je čitava samo nekoliko sati pošto je jedan od komšija iz te zgrade izlupao. Posle toga sledi reakcija iz Blica, a na članak Blica reakcija novinarke iz Šabacke revije, pa reagovanje vlasti (komunalne službe), stanara zgrade …. Itd. U čitav događaj bilo je umešano mnogo ljudi na direktan ili indirektan način, a „Žarko” je proživljavao ličnu istoriju, bio je problem br.1 u gradu kad je direktorka komunalnog dobila direktivu da figura golog čoveka koja se nalazi u centru grada mora biti hitno sklonjena. Kad su ostaci „Žarka“ sklonjeni u dvorište zgrade, starije gospođe iz komšiluka dolazile su da gledaju njegove genitalije, a potom, verovatno usled griže savesti - dodatno ga izlupale. „Žarko” ili bar ono sto je ostalo od njega nalazi se i danas u dvorištu zgrade, obrastao u travi i prekriven mahovinom.\nOtac i sin (2004-2006)\nU ovom radu bavim se problemom u komunikaciji, posebno između oca i sina. Krenuo sam sa svojim ličnim slučajem i pokušajem uspostavljanja boljih odnosa sa svojim ocem. Prvi korak se desio kada sam otkrio da tata i ja nemamo ni jednu zajedničku fotografiju. Čudna stvar – ako uzmemo u obzir da smo živeli zajedno 20 god. i da sa ostalim članovima porodice imam najnormalnije fotke. Razgovarao sam sa njim o tome i predložio mu da za moj art projekat napravimo našu prvu zajedničku fotografiju, što se njemu dopalo. To je bio prvi korak ka boljoj komunikaciji. Pronalazeći razloge koji ometaju normalan odnos između očeva i sinova, izdvojio sam jedan koji proizilazi iz čisto muškog ili mačo stava, koji je kao neko rivalstvo između ove dve strane. Ko je jači, bolji, i ko će da pobedi. Kao simbol tog mačo stava uzeo sam obaranje ruku, tako da je stepenik više u komunikaciji to što je moj otac pristao da za ovaj art projekat on i ja obaramo ruke.\nZato sam rešio da ovaj savršeni recept prenesem i drugima – tako što ću organizovati takmičenje u obaranju ruke između očeva i sinova.\nTakmičenje u obaranju ruku između teoretičara umetnosti i umetnika\nKada sam u radu Otac i Sin organizovao takmičenje u obaranju ruku, desilo se to da ne samo da su se takmičili očevi i sinovi, već su različite grupacije suprostavljenih odnosa želele da se takmiče i na taj način komuniciraju: majke i ćerke, sestre, profesori i studenti... itd.\nDve godine kasnije isti recept za bolju komunikaciju između teoretičara umetnosti i umetnika upotrebio sam u ovom radu.\nRad Love je rekonstrukcija tragičnog događaja koji se desio 04. 06. 1979. u sobi br. 701.\n“Tragični događaj“ je ubistvo dvoje ljubavnika, motiv nikad nije utvrđen. Ljubavnik je nađen mrtav u kadi i pretpostavlja se da ga je ona ubila i zatim skočila sa terase. Njeno telo je palo ispred hotela Kasina gde je i pronađena na mestu mrtva. Postoje razne teorije motiva zločina.\nI love you so much I would kill for you (2009)\nAutor rada čita bibliju suprotno od uobičajenog načina čitanja biblije. Umesto smireno, on čita agresivno tako što se dere i urliče. Ovaj video komentariše ljude i grupe koji koriste ljubav prema nečemu (u ovom slucaju religiji) kao opravdanje za agresiju i nasilje prema drugima koji nisu njihovi istomišljenici.\nWhat is my citizenship? (2009)\nRad tematizuje klišee i predrasude koje postoje prema određenim nacijama, kao i činjenicu da u današnjem svetu vrlo često ljudi najrazličitijih nacionalnih pripadnosti poseduju isto državljanstvo. Cilj rada je da posmatraču onemogući građenje takve predrasude, već da posmatra određene ljude i zaključuje o njima na osnovu opštih stvari, prepoznatljivih kod svih ljudi. Šribarove kolege, prijateljei i poznanici nas posmatraju sa fasada grada. Od svake fotografisane osobe umetnik zahteva samo jednu rečeniocu. Samo jedan iskaz, koji se toj osobi u tom trenutku čini važnim. Tako nastaje spektar izjava o životu, o željama, o snovima ili sasvim banalnim stvarima, koje čine ljudsku svakodnevnicu.\nNestanak privatne sfere, kao jedan od fenomena javnog prostora, koji se na Zapadu javlja s početka 1990-tih godina, u Srbiji se sreće nešto kasnije, početkom novog milenijuma, kao posledica zakasnele tranzicije.\nS jedne strane se zapaža nestanak javnog prostora zajednice u korist privatnog (privatizovanje od strane pojedinih mega-koncerna), i istovremeno nestajanje pojedinca, individue i njeno potpuno povlačenje u anonimnost. Rad What is my citizenship? ide korak dalje, otvarajući važno pitanje, koje bi se moglo formulisati na sledeći način: Koja prava može da ima pojedinac u javnom prostoru, bez otkrivanja svoje nacionalne, političke ili socijalne pripadnosti?\nWhat is my citizenship? je radjen kao site-specific rad u Gracu, u okviru festivala Štajerska jesen. Za potrebe rada fotografisano je više od 200 ljudi, srpskog državljanstva.\nMuška stvar / Male thing (2010)\nDva dela rada Muška stvar/Male Thing - serija fotografija i skulpture, reprezentuju različite, ali bliske koncepte i funkcionišući u konkretnom prostoru, na izložbi, zajedno stvaraju novo, otvoreno i performativno delo, koje ne predstavlja jednu konkretnu ideju i značenje, već ga dobija u sadejstvu sa publikom. Dok prikazuju prepone muškaraca sa uvučenim penisima koji simuliraju nepostojeću vaginu, fotografije pokreću intimnu priču - sećanja iz detinstva, „najranije kastracione strahove“, neshvaćene šale odraslih muskaraca, frustracije, komplikovane odnose sa roditeljima, motive, želje, krivicu. Ovim rad korespondira sa osnovnom frojdovskom simbolikom falusa i kastracionim strahom i kasnijim lakanovskim tumečenjem odutnog/prisutnog objekta želje, kroz nivoe simboličkog, imaginarnog i realnog. Skulpture koje predstavljaju kontrapunkt odsutnom penisu su umnoženi odlivci autorovog penisa u erekciji, izrađene u prirodnoj veličini od tri vrste čokolade i bombona različitih boja i aroma. Ove skulpture su ponuđene publici kao poslastice na tanjirima i činijama, namenjene konzumiranju. Publika je bila slobodna da se posluzi slatkišima. Sama priroda njihovog konzumiranja - momenat jedenja penisa ukazuje i na kanibalsku prirodu savremenog čoveka kao konzumenta –on/ona, poput deteta u oralnoj fazi, želi da poseduje sve, jede sve i svet se, pa time i umetnost, ispituje putem neposrednog konzumiranja.\nPitanje, koje ovaj rad otvara kada provocira zazorno u publici, vraća nas Fukoovskoj ideji o nama kao Novim Viktorijancima, i neokonzervativnom dobu u kome se seksualnost izjednjačava sa perverzijom i konstituiše isključivo putem zabrana koje društvo nameće. Seksualnost konstruisana kao prestup, dovodi umetnika do razmatranja pitanja šta svojim pripadanjem dominantnoj grupi dobija. Kao heteroseksualno orijentisan muškarac, zdravog i lepog tela, on po automatizmu biva označen kao neko ko je sposoban i pogodan da prenese svaku šovinističku ili diskriminatornu poruku. Takođe, on takvim indeksiranjem biva objektivizovan, sveden na ulogu predstavljača jednog koncepta sa kojim nikada nije pristao da se identifikuje. Ova pozicija, desubjektivizovanog umetnika, provocira želju da se temeljnije bavi prestupima svojih „neusvojenih“ identiteta.\nMuškarci ne plaču / Men don't cry (2010)\nRad „Muškarci ne plaču“, upravo se može posmatrati kao jedan pokušaj dekonstrukcije rodnog stereotipa, u Borisovom slučaju na ličnom nivou. Naime, Boris se u svom radu ne bavi tradicionalnom floskulom „muškarci ne plaču“ dokazujući da ona nije istinita, jer pojedini muškarci ipak plaču, niti ohrabruje muškarce da pokažu emocije, jer bi se na taj način upleo u krug stereotipa iz koga nema izlaska.\nTezu „muškarci ne plaču“ Šribar dekonstruiše na osnovnom i najbanalnijem nivou, dokazujući da plač nema veze sa emocijama. Svi plaču. Svako ljudsko biće plače, i on to dokazuje kada seda i poput eksperimenta, izaziva suze hemijskim putem, dok seče crni luk. Dok ponavlja mehaničku radnju sečenja luka, Boris iz suza koje su fiziološke, prelazi na emotivni plač. Ili ne prelazi. Nemoguće je uočiti trenutak transformacije iz koje dopušteni fiziološki plač, prelazi u besni muški plač nemoći ili transgresioni muški emotivni plač.\nOvim radom, Boris dovodi u ravan fizički i psihički doživljaj, aludirajući na svoje iskustvo, kada na osnovu fizičkog izgleda autora, publika njegovo delo smešta u određeni kontekst. Upravo svaka rasprava o tome da li su njegove indukovane suze „prave“ (jer istina je da su svake suze prave i takodje -indukovane, na ovaj ili onaj način) govori ne toliko o radu nego o konstrukciji umetnika medju publikom, iz koje proizilazi i smeštanje rada u okvir jedne ili druge politike. U ovom radu, Boris ne propagira odgovor na stereotip „muškarci ne plaču“, on ga suštinski obesmišljava, pri tom izbegavši da uđe u njegovo razmatranje, na ličnom, socijalnom, etičkom ili političkom planu. Problem identiteta Drugog-kao-slabijeg, je kroz ovaj Borisov rad dekonstruisan je i odbačen kao bezvredni konstrukt koji je nastao na jednoj nestabilnoj tezi da je nečiji plač odraz slabosti.\nOvaj radikalni čin, odbacivanja celog socio-kulturalnog konteksta patrijarhalnog društva u kome je ovakav konstrukt nastao, odgovor je umetnika koji je sateran uz zid. Boris kao pripadnik većine, postaje i (pre)nosilac dominantnih stavova društva, nema argumente da se pozove na svoju posebnost, jer je on u očima publike pipadnik poželjne većine, poželjnog jačeg, na čijoj je dobroj volji da u privatnom životu izabere između mačoizma i blagosti, diskriminacije i tolerancije. Ukoliko u svom radu načini iskorak ili prestup, motivi za to će biti traženi (i nađeni) u njegovom „šovinizmu“, želji da iz svoje udobne pozicije jačeg provocira slabije ili im se ruga kada se bavi rodnim pitanjima i dovodi u pitanje „normalno“ i poželjno.\nJa imam sve / I have it all (2011)\nVideo rad „Ja imam sve“ već svojim nazivom upućuje na tezu o autoru kao onom, koji time što pripada grupi koja dominira, ima sve. Šta sve autor ima, ako njegovo posedstvo nema nikakve veze sa onim što prikazuje u filmu? Odgovor na to nalazi se upravo u disparatnosti ove dve slike, u njihovom razmimoilaženju. Slici umetnika kao radnika, i umetnika kao posednika. Umetnik poseduje svoj rad, iako on ne pripada njemu, i prikazana situacija je možda jedini oblik neotuđenosti produkta rada (bazena) od umetnika/radnika/najamnika. Kratka sekvenca u kojoj umetnik pliva u bazenu koji je sam radio, je jedini trenutak u kojem je on korisnik dobra koje je stvorio, njegov beneficijar. U tom trenutku, uživajući u produktu svog rada, on ima sve. Najveći profit je upravo ta vizuelna slika, u kojoj ta situacija, oslobođenog rada, publici izgleda potpuno logična i koincidentna.\nZbog toga se u radu „Ja imam sve“ minimalnom intervencijom, a možda najradikalnije i na više nivoa, dekonstruiše identiet dominantne rodne većine, kao identitet kome se uz dominaciju u socio-kulturnoj sferi, prirodno pripisuje moć i bogatstvo. Ta samorazumljivost koncepta da se muškarac odnosno muški identitet, osim toga što je primarni u odnosu na ostale identitete, potrvrđuje i kroz posedstvo, u ovom radu je podcrtana i dovedena u pitanje. Taj nivo nedodirljivosti dominantnih pozicija muškarca-bogataša-posednika, u kome lepota, bogatstvo i moć, logično proizilaze jedno iz drugog, u ovom radu je viđen kao osnovni razlog nemogućnosti suštinskog razumevanja između nosioca/ne i pripadnika/ različitih identiteta.\nPitanje koje se postavlja na kraju je odkuda na hijerarhijsku rodnu postavku reaguje neko ko putem nje nesumljivo profitira, jer je identitet koji mu he dodeljen poželjan i predstavlja poziciju moći. Ono što ovaj umetnička praksa Borisa Šribara progovara je da se sa pozicije moći, koja je zasnovana na slučajnoj sreći, upravo i mora zauzeti (auto) kritički stav. I to ne preispitivanjem pozicije nekoga ko ima sve, već samog konteksta u kome je neko prepoznat u okviru društva kao nosilac moći na osnovu fizičkih predispozicija, a ne na osnovu svoga govorenja ili delovanja. Rad ukazuje na drugo lice diskriminacije Drugosti, a to je mnogo opasniji i skriveniji šovinizam, onaj koji moć i hijerarhiju kojoj služi, nikada ne preispituje, nego je po inerciji uvek iznova reprodukuje.\nUmetnik / Male artist\nŠribar se radom Umetnik ponovo vraća na poziciju muškarca, muškarca izražene muškosti, muškarca-Davida, čije telo predstavlja uzor, muškarca koji se ne/opravdano slavi i na kraju, muškarca-umetnika, što su sve eksterne kvalifikacije-prekonstrukti sa kojima se on suočava. Stajanjem u pozi Davida, u toku odlivanja, onesvešćivanjem, Šribar dokumentovani trenutak fizičke slabosti dovodi - od realne, preko imaginarne do simboličke - nemogućnost da se u tom kalupu biva i ostane. Iako bez namere da se poigrava značenjskim određenjima kalupa, originala i odlivka, da ih uključi u rad, realna teškoća sopstvenog o(p)stanka u pokrenutoj pozi Mikelanđelovog Davida-modela, pokrenula je pitanje simboličke egzistencije unutar sopstvene rodne uloge. Bez namere da preispituje pitanja muške seksualnosti, Šribar se spajanjem dokumentarnog videa i skulpture u celinu, bavi pitanjem neodrživosti socio-kulturnog koncepta "dominantnog/muškog tela". On time priznaje svoju nemogućnost da, čak i u polju umetnosti objedini sve segmente toga identiteta, identitetskog konstrukta (muškog, idealizovanog, imaginarnog) Umetnika. Ovaj je David, realan, postojeći čovek, koji nije sposoban da ostane u prkosnom zaletu odapinjanja praćke, njegovo je telo, kao i njegov identitet heterogen, izliven prema neodrživom modelu, sastavljen iz delova, skrhan pa sastavljen, a zatim pozlaćen.\nVidevši samo Umetnika, pozlaćenu statuu muškarca sa penisom u erekciji, zlatni spomenik umetnika samom sebi, publika dobija upravo ono od čega je Šribar pošao, socijalni konstrukt samozadovoljnog i prkosnog Umetnika Šoviniste, koji je i u realnom i u simboličkom smislu dekonstruisan. On se posle dekompozicije vraća i biva izložen, ali je i upravo baš kao umetnik Boris Šribar, nesposoban je da u novom kontekstu, kontekstu galerije, samostalno i jednoznačno razbije zamku sopstvenog (rodnog, seksualnog, strukovnog) identiteta sa kojim se iz rada u rad autokritički obračunava.\nSilence implies conset / Ćutanje znaći odobravanje\nPerformansom ušivanja usta izražen je stav koji direktno referiše na akciju koju su izveli zatvorenici Centralnog zatvora u Beogradu, nekoliko puta tokom poslednjih godina, a u skorije vreme u Kirgistanu oko 400 zatvorenika je izvelo sličnu akciju. Razlozi ovako radikalnog protesta su egzistencijalni, loši uslovi življenja, hrane, smeštaja, higijene, politike institucija... Zanimljiva je ta analogija gde su umetnici kao i zatvorenici marginalna grupa koja zavisi od državnog aparata. Odsustvo umetničkih institucija i kulturne infrastrukture stavlja u poziciju zatvorenika ne samo umetnika nego i celo društvo.\nMoje ime je Boris Šribar, vizuelni umetnik iz Beograda. Rođen sam 1979. godine u Šapcu, diplomirao vajarstvo 2005. na Fakultetu Likovnih umetnosti u Beogradu, u klasi profesora Mrđana Bajića. Od 2001. godine redovno izlažem u zemlji i inostranstvu i učestvujem na brojnim radionicama iz svih oblasti vizuelnog stvaralaštva. Saradjujem sa umetnicima i umetničkim kolektivima u zemlji i inostranstvu (Marina Marković, Mića Stajčić, Mrdjan Bajić, Maja Radanović, Milica Ruzičić, Milica Tomić, Marija Ratković, Nikola Dedić, Mirjana Pajtler, Kultura sećanja, Treći Beograd, dez.org, Kud mreža, Oda projesi, Harta.... ) Jedan sam od osnivača umetničkih grupa: Kolektiv, Dez.org, Muzej.\n2011 „Ja imam sve”, Galerija Alkatraz, Ljubljana, Slovenija\n2010 „Ja jedem sve”, Centar za kulturu Sopot\n2010 „Muška stvar”, Galerija Remont, Beograd\n2006 Takmičenje u obaranju ruku između teoretičara umetnosti i umetnika, New Moment, Beograd\n2006 Entuzijazam Borisa Šribara, Dom omladine, Beograd\n2004 „Otac i Sin”, Galerija Zvono, Beograd\n2010 „Bermude“, Galerija Univerzitetske biblioteke Svetozar Marković, Beograd\n2009 C o l o g n e O F F, Cologne Online Film Festival\n2009 Stajerska jesen, Grac, Austrija\n2008 Ponovna poseta Beogradu, hotel Kasina, Beograd\n2008 21 Artists at UBER, Švedska\n2007 Re_set:, Galerija Savremene umetnosti, Pančevo\n2006 Odbrana Prirode, 12. Bijenale u Pančevu\n2006 Re_set:, Kontekst galerija, Beograd\n2006 Zoom to Fit, Galerija Ozon, Beograd.\n2005 L’art video de Serbie, Kulturni centar Srbije i Crne Gore, Pariz, Francuska\n2005 Fluid, Dom omladine, Beograd\n2004 Transformacije, Galerija Remont, Beograd\n2004 Čudna tačka tenzije, Narodni Muzej, Cetinje\n2004 Jugoslovensko bijenale mladih, Vršac\n2004 Border Disorder, Arhus, Danska\n2012 Mikser Festival, Beograd, Srbija\n2011 Kultura sećanja/workshop, Šabac, Srbija\n2011 Mikser Festival,/Kids-patch, Beograd, Srbija\n2010 Performance Intermedia Festival, Szczecin, Poljska\n2010 Visual Container, Milan, Italija\n2010 Likovna kolonija, Šušara, Srbija\n2008 Akto Festival, Bitola, Makedonija\n2008 Likovna kolonija, Jalovik, Srbija\n2005 Loesje, video radionica, Berlin, Nemačka\n2005 Speak Up, Akademija likovnih umetnosti, Helsinki, Finska\n2003 Speak Up, Muzej savremene umetnosti, Beograd\n2003 How to send message, NIFKA, Helsinki, Finska\n2001 Stone Sculpture Symposium, Goa, Indija\n2001 Stone Sculpture Symposium – Summer Academy, Salzburg, Austrija\n2004 „Vladeta Petrić – vajar” za uspehe i rezultate u skulpturi, godišnja izložba\nstudentskih radova, FLU, Beograd\n2001 „Igor Belohlavek”, Oktobarski salon, Narodni muzej, Šabac


Njemački lobiji traže da se Rusija vrati u G7 - Vijesti.me\nPUTINA BI TREBALO POZVATI NA SAMIT\nNjemački lobiji traže da se Rusija vrati u G7\nRusija ni prošle godine nije učestvovala na samitu\nRusiju bi trebalo pozvati da se pridruži samitu Grupe sedam industrijskih sila sljedećeg vikenda, kazali su juče šefovi dva njemačka poslovna lobija.\nLideri G7 su prošle godine održali samit bez ruskog predsjednika Vladimira Putina u znak protesta zbog ruske aneksije Krima. Budući da se ne nazire kraj sukobima u istočnoj Ukrajini uprkos primirju koje je potpisano u Minsku prije tri mjeseca, isključivanje Rusije sa samita se nastavlja drugu godinu zaredom.\nEkhard Korde, predsjedavajući njemačkog Komiteta za istočne ekonomske odnose, koji predstavlja interese oko 200 kompanija sa investicijama u Rusiji, kazao je da je isključivanje Rusije sa samita zapravo propuštena prilika. „Sastanak G7 sa Rusijom bi mogao doprinijeti rješavanju krize i podstaći Rusiju na konstruktivne korake u konfliktu u Ukrajini“, kazao je Kordes za list „Velt am zontag“, govoreću da je bolje da razgovaraju jedni sa drugima nego jedni o drugima.\nOdnosi između Rusije i Zapada su se pogoršali zbog konflikta u Ukrajini. Evropska unija je u subotu kritikovala novu rusku crnu listu na kojoj se nalazi 89 političara iz EU kojima se zabranjuje ulazak u tu zemlju, nazvavši je „samovoljnom i neopravdanom“.\nMatijas Placek, predsjedavajući poslovnog lobija Njemačko-ruski forum i uticajni član socijaldemokrata (SDP), takođe je rekao da je vrijeme da se Rusiji uputi poziv da se vrati u G7.\n„Proces dezintegracije na Bliskom istoku, u Iranu, Avganistanu i Siriji može biti riješen samo sa Rusijom“, kazao je on za list, dodajući da je borba protiv međunarodnog terorizma moguća samo uz pomoć informacija ruskih tajnih službi, prenio je Rojters.\nNjemačka kancelarka Angela Merkel biće domaćin liderima iz SAD, Britanije, Francuske, Kanade, Italije i Japana u jednom bavarskom dvorcu 7. i 8. juna.\nProšlog mjeseca njemački ministar Frank Valter Štajnmajer je odbacio pozive za povratak Rusije u Grupu 7, rekavši da se tome ne može pristupiti olako nakon nezakonite aneksije Krima.\nRusija je 1998. pozvana u članstvo Grupe sedam vodećih industrijskih zemalja svijeta, koja je potom promijenila naziv iz G7 u G8. Međutim, Rusiji je prošle godine suspendovano članstvo zbog njenih postupaka u Ukrajini.\nG7 i Rusija\nDundo122 3 godine i 5 mjeseci\nZa to vrijeme, Amerika potpisuje nove ugovore s Rusijom i povecava robnu razmjenu. Drugim rijecima, sprdaju se sa evropom. I ne samo to... http://hr.rbth.com/news/2015/06/01/spiegel_amerika_zaboravlja_na_sankcije_kad_joj_to_odgovara_35323.html\nleonovplatiteporez.Vijesti 3 godine i 5 mjeseci\nDošlo im iz D u G.


Fenovi-pištolji za topao vazduh - strana 1 - AlatiiMasine.com\nFen za vreo vazduh HG-150 AGMKoliko ste puta razmišljali kako da skinete ostatke od lepka , nalepnice ili farbe sa nekih površina? Nalepnice na frižiderima ili daskama od vrata i prozora često ruže površinu pa je potrebno sk ...\nElektrični pištolj za vreo vazduh HAM1019 FermElektrični pištolj za topao vazduh ima široku primenu u kući, radionicama za održavanje i raznim proizvodnim pogonima i njihovim sekcijama. Mogu se koristiti za uklanjanje starih boja ...\nPištolj za vrući vazduh HAM1015 FermElektrični pištolj za topao vazduh snage 2000 W je u širokoj upotrebi u radionicama za održavanje ili domaćinstvimamože se koristiti za sušenje sveže farbe, zagrevanje i grejanje, oblikov ...\nFen za vreo vazduh Black & Decker KX1692Sa fenom toplog vazduha, bez problema možete odstraniti boje ili zaštitni lak, oblikujte plastiku, odmrzavajte, brzo osušite različite materijale, palite roštilj itdFen za topao vazduh j ...\nPištolj za vruć vazduh HL 1620 S STEINELPraktična pomoć za povremene uradi sam majstoreU zavisnosti od potrebe posoje dve postavke temperature koje možete izabrati: 300° i 500° CIntegrisani termoprekidač za sprečavanje pregrevanja ...\nPištolj za vruć vazduh HL 1610 S STEINELPištolj za topao vazduh sa dva podešavanja temperature je dizajniran za bezbednu i udobnu profesionalnu i industrijsku upotrebuLagan , ergonomski dizajn omogućava udobno korišćenje u dužem ...\nPištolj za vruć vazduh TE-HA 2000 E EinhellPištolj za vrući vazduh TE-HA 2000 E je pogodan za raznovrsne "uradi-sam" poslove zahvaljujući mogućnosti podešavanja temperature (9 postavki) i protoka vazduha (3 postavke). Radi ve ...\nFen za vreli vazduh KX2001 Black & DeckerRučka za pištolj za rukovanje je dobro izbalansirana za upotrebu tokom dužeg vremenskog periodaSnažan 2000W, 2-brzinski fen sa varijabilnom kontrolom grejanja, koji daje maksimalnu kont ...\nFen za vreli vazduh 1800W HG5030K MAKITAPištolj za vreli vazduh sa prekidačem sa 2 stepena, za kontrolu temperature i vazdušnog protokaZaštita od pregrevanja uz pomoć termostataRavno kućište omogućava da fen leži uspravno na radno ...\nnova cena: 7.190 din\nPištolj za vrući vazduh HL STICK SteinelHL Stick je jedan kompaktni pištolj za vrući vazduh, namenjem entuzijastima.Njegova veličina omogućava rad na teže dostupnim mestima.Integrisana LED radna svetiljka je nezamenljiv asistet pr ...\ncena: 7.319 din\nFen za vreli vazduh u koferu sa priborom KX2001K Black & DeckerRučka za pištolj za rukovanje je dobro izbalansirana za upotrebu tokom dužeg vremenskog periodaSnažan 2000W, 2-brzinski fen sa varijabilnom kontrolom grejanja, koj ...\ncena: 8.682 din\nPištolj za topao vazduh HG2120 SteinelOvaj alat je namenjen za intenzivnu radnu sesiju bez zamora. Moćni HG 2120 E sveobuhvatni uređaj nema problema sa većinom radova sa toplim vazduhom u radionici i na gradilištu. Ove ...\ncena: 8.987 din\nPištolj za vruć vazduh HL 1920 E STEINELPištolj je namenjen za ambiciozne uradi sam majstoreIntegrisani termoprekidač za sprečavanje pregrevanjaSnažan 2000W fen sa mogućnošću podešavanja od 80° C do 600° CAirflow stopa podesiva u ...\nstara cena: 12.890 din


Novi Kreativni Direktori U Oscaru De La Renti - Fashion.Hr Style Community\nNovi kreativni direktori u Oscaru de la Renti\nOdabrani su Laura Kim i Fernando Garcia\nBrend Oscar de la Renta imenovao je dizajnerski dvojac Lauru Kim i Fernanda Garciju, poznatije kao brend Monse kao nove kreativne dodirektore.\nDizajnerski dvojac nije nepoznat brendu jer su oboje radili u Oscaru de la Renti do prošle godine kada su napustili brend i osnovali svoj imena Monse te debitirali s kolekcijom za proljeće/ljeto 2016. Dvojac je oduševljen povratkom u Oscar de la Rentu jer kažu da je to kuća u kojoj su naučili osnove mode, a stečeno znanje u samostalnom radu primijenit će u novim kolekcijama i proširiti viziju brenda.\nCEO Oscara de la Rente, Alex Bolen rekao je kako jako poštuju talente ovog dizajnerskog dvojca te su sretni da su ponovno u njihovoj kući jer očekuju da donesu uspjeh u kratkom vremenu svojim izvanrednim dizajnerskim vještinama. Ranije ove godine, Peter Copping odstupio je s mjesta kreativnog direktora na kojem je bio od smrti osnivača brenda, odnosno od 2014. godine. Kim i Garcia svoju prvu kolekciju za Oscar de la Rentu predstavit će za jesen/ zimu 2017.\nObjavljeno: 04.09.2016. u 12:03\nTagovi: Oscar de La Renta, Visoka moda, ŽENSKA MODA\nLookbook poznate modne kuće\nNova resort kolekcija s potpisom Oscar de la Renta


Mina Vrbaški – Biografija 2020, Visina, Težina, Godište\nMina Vrbaški je jedna od najskandaloznijih učesnica „Zadruge“ koja je sa svega 17 godina pak postala ljubavnica popularnog pevača Šaka Polumente, te je u prvoj sezoni popularnog reality programa ostala upamćena po ljubavnim skandalima, a srednju školu je napustila te je dobila samo loše epitete i priliku da postane još jedna u moru devojaka poznatih po učešću u reality programima, a nedavno je ušla i u „Zadrugu 2“, gde je prevarila svog dečka i ponavlja istu priču kao i u „Zadruzi 1“.\nHajde da pogledamo prvo njenu biografiju.\nMina Vrbaški – biografija\nPoznata starleta je rođena 9. marta 2000. godine u Novom Sadu, ali je detinjstvo provela u Inđiji, gde je živela punih 13 godina i gde je završila osnovnu školu, a nakon čega se preselila sa svojom porodicom u Beograd, gde je po priznanju njene majke Ivane nakon skandala sa pevačem Šakom Polumentom, sa kojim je uplovila u romansu kao maloletna devojka, odlučila da napusti srednju školu nakon što je završila samo prvu godinu.\nMedijski pritisak zbog veze sa poznatim pevačem je za Minu bio preveliki, te ju je majka podržala u odluci da pauzira sa školovanjem u srednjoj dizajnerskoj školi, te da se pak nakon završetka „Zadruge 1“ ili ponovo vanredno školuje ili da se vrati odbojci koja ja njena velika ljubav još od malena.\nNaime, Mina Vrbaški je inače trenirala odbojku u osnovnoj školi, te je čak posle OK „Radnički“, bila članica odbojkaškog kluba „Crvena zvezda“, međutim zbog ozbiljne povrede je bila na kraju prinuđena da prestane da trenira.\nIako maloletna i bez podrške majke i oca, Mina je odlučila da uđe u „Zadrugu 1“ kako bi naime pokazala da nije osoba kakvom su je ljudi doživljavali zbog afere sa poznatim pevačem, ali je u pomenutom reality programu stvorila o sebi još negativniju sliku u javnosti, jer je imala intimne odnose sa Nemanjom Đerićem Đeksonom, a potom i sa Tomom Panićem.\nIako je imala priliku da nakon izlaska iz prve sezone reality programa popravi svoj imidž, Mina Vrbaški je odlučila da uđe i u drugu sezonu „Zadruge“, gde je opet počela da se ponaša „po svom starom“, te je svog dečka sa kojim je bila u vezi nakon napuštanja prve sezone „Zadruge“, Igora Terzića, odmah po ulasku u velelepni „Imaginarijum“, prevarila sa manje poznatim učesnikom Jovicom Putnikovićem.\nOd perspektivne sportistkinje do skandalozne reality zvezde\nIako je Mina imala veliku perspektivu da postane odbojkašica i da završi srednju dizajnersku školu, kako ističe njena majka Ivana Vrbaški, sve je poremetila njena afera sa pevačem Šakom Polumentom, posle čega je postala medijski eksponirana, kao „Šakova maloletnica“, te je dobila negativne epitete u javnosti, i čak bila optuživana da se bavi prostitucijom.\nU želji da „pronađe sebe“ i da pauzira od negativnosti i kritika javnosti, Mina je odlučila da uđe u „Zadrugu“, gde je najpre starleti Anđeli Veštici preotela reality momka Nemanju Đerića, ali iako je Mina činilo se bila u njega iskreno zaljubljena, Đekson je smatrao za prolaznu aferu, te je lepa Mina pronašla utehu u Tomi Paniću.\nNakon izlaska iz „Zadruge 1“, Mina je otpočela romansu sa Igorom Terzićem, kome je posvetila i jednu tetovažu, te se činilo da se „smirila“ i da je svoj život počela da „dovodi u red“.\nNeposredno pre ulaska u pomenuti reality, Minin otac Nenad Pešut je čak optužio majku poznate starlete da je eksploatiše zarad novca i slave, te da je Ivana, inače pevačica po profesiji, kriva što je njihova maloletna ćerka u „vodama mafije i prostitucije“, i da joj bogati momak plaća život i stan u Beogradu, a kako je pre ulaska u reality Mina bila maloletna, njena majka Ivana je bila ta koja je „optužena“ da je potpisala saglasnost da ona uđe u prvu „Zadrugu“.\nKako je tada istakao Minin biološki otac, pomenuti Nenad Pešut, čije ona prezime ne nosi, on se naime obratio nadležnim institucijama, kako bi svoju ćerku pokušao da spasi iz reality sveta i da je vrati kući odakle je pobegla, ali je Minina majka Ivana Vrbaški, smatrala da on nema prava da se brine za Minu jer ju je ostavio i nije upisan u krštenicu kao njen otac.\nIako je Minina majka porekla da je potpisala ugovor u ćerkino ime, produkcija „Zadruge“ je kao ozbiljna demantovala optužbe Ivane Vrbaški da oni drže maloletnu učesnicu „pod prisilom“, te da bez saglasnosti roditelja ili staratelja svakako Mina ne bi ni mogla postati ravnopravan učesnik „Zadruge 1“.\nNakon što se „slegla prašina“ po završetku prve sezone datog reality programa, Mina je postala punoletna, te je potpisala ugovor o učešću u „Zadruzi 2“, gde je kako je i pomenuto odmah po ulasku prevarila svog dečka Igora Terzića sa takmičarem Jovicom Putnikovićem, nakon čega se najpre pokajala, a potom nastavila romansu sa ovim učesnikom.\nMeđutim, čini se da mlada starleta ne zna šta tačno želi, i da su joj osećanja pomešana, te svom „reality momku“ uporno priča o vezi sa Nemanjom Đerićem Đeksonom, iako napolju ima drugog dečka, Igora Terzića.\nNakon završetka prve sezone „zadruge“, Mina je povećala usne, i pravila je skandale i van reality programa, a kako će se priča dalje odvijati, ostaje da se vidi u mesecima koji slede, te se sve više i spekuliše da bi novi učesnik „Zadruge 2“ mogao da bude upravo Minin dečko Igor Terzić.\nIme i Prezime: Mina Vrbaški\nNadimak: „Šakova maloletnica“\nDatum i mesto rođenja: 9. mart 2000. godine, Novi Sad, Srbija\nZanimanje: starleta; reality učesnica\nPrevious Post:Nadežda Biljić – Biografija 2020, Visina, Težina, Godište\nNext Post:Slobodan Batjarević Cobe – Biografija 2020, Visina, Težina, Godište


Postavljanje ploče sa nazivom ulice Spomenka Gostića 19. marta | Opština Višegrad\nPostavljanje ploče sa nazivom ulice Spomenka Gostića 19. marta\nTabla sa nazivom ulice Spomenka Gostića u višegradskom naselju Garča biće postavljena u nedjelju, 19. marta, nakon što je u lokalnoj skupštini odlučeno da jedna ulica u Višegradu ponese ime najmlađeg poginulog borca Vojske Republike Srpske.\nPostavljanju ploče prisustvovaće načelnik opštine Višegrad Mladen Đurević, predstavnici višegradske Boračke organizacije i autor filma „Spomenko na vječnoj straži“ Mile Savić, potvrđeno je Srni u opštinskoj upravi.\nĐurević je rekao da je Višegrad prva opština koja je nazvala ulicu po Spomenku Gostiću, te zahvalio odbornicima Skupštine opštine koji su tu ideju sproveli u djelo.\nSavić, koga su za snimanje filma „Spomenko na vječnoj straži“ inspirisali Spomenkovo herojstvo, poštenje i ljubav prema svom narodu, zahvalio je opštini Višegrad i pozvao sve građane da prisustvuju otvaranju ulice, da bi pokazali cijelom svijetu veličinu Višegrađana koji su se odužili mladom heroju.\nPostavljanje ploče zakazano je u nedjelju u 17.00 časova.\nPetnaestogodišnji Spomenko Gostić, koji je odbio ponudu da se skloni od ratnih strahota, već je sa komšijama i prijateljima bio borac Vojske Republike Srpske, poginuo je od granate 20. marta 1993. godine nedaleko od svog sela Jovići na planini Ozren.


Radionica za pripremu zajedničkih projekata lokalnih samouprava Jablaničkog i Pčinjskog okruga i opština iz regiona Skoplja - Dnevnik Juga\nPočetna / EKONOMIJA / Radionica za pripremu zajedničkih projekata lokalnih samouprava Jablaničkog i Pčinjskog okruga i opština iz regiona Skoplja\nRadionica za pripremu zajedničkih projekata lokalnih samouprava Jablaničkog i Pčinjskog okruga i opština iz regiona Skoplja\nSrdjan Stamenkovic 11/04/2019\tEKONOMIJA, Leskovac Ostavi komentar\n-„Danas i sutra smo ovde kako bi napravili konkretne korake u našoj saradnji identifikacijom i pripremom koncepata projekata“ – rekao je predsednik skupštine Centra za razvoj dr Goran Cvetanović na otvaranju skupa. – Prepoznali smo zajedničke potrebe, uvideli zajedničke probleme a program prekogranične saradnje je šansa za njihovo rešavanje sve u cilju boljeg života građana sa obe strane granice.“ – dodao je Cvetanović.\nProjekat “Partnerstvo i izgradnja kapaciteta put do održivog razvoja“ ima za cilj umrežavanje lokalnih samouprava Jablaničkog i Pčinjskog okruga i opština severne Makedonije i podizanje kapaciteta lokalnih samouprava za učestvovanje u programu prekogranične saradnje. Projekat sufinansiraju Razvojna agencija Srbije, Centar za razvoj Jablaničkog i Pčinjskog okruga i 12 jedinica lokalnih samouprava Jablaničkog i Pčinjskog okruga.\nTagoviCentar za razvoj Jablanički okrug pčinjski okrug Skoplje\nPrethodni Bez struje sutra deo ulice Tome Kostića\nSledeći PROMENA TERMINA: Komemoracija u Grdelici u 14 časova


STEFANOVIĆEVA ŠOKANTNA PORUKA AMERIČKOM AMBASADORU: Bavite se brojnim ubistvima širom gradova SAD, a ne protestima u Srbiji | WebTribune\nHome U FOKUSU STEFANOVIĆEVA ŠOKANTNA PORUKA AMERIČKOM AMBASADORU: Bavite se brojnim ubistvima širom gradova SAD, a ne protestima u Srbiji\nFoto Tanjug Oksana Toskic\nPotpredsednik Vlade Srbije Nebojša Stefanović izjavio je danas, povodom ocene ambasadora SAD Kajla Skata da su protesti u Srbiji pitanje (ne)poverenja u vladu, da ne razume motive američkog diplomate za tako brutalno mešanje u unutrašnje stvari naše zemlje, uz opasku da proteste stimuliše “nešto drugo”, o čemu Skat, veruje, zna više od nas.\nNe mogu da razumem zašto je američkom ambasadoru potrebno da se tako brutalno meša u unutrašnje stvari Republike Srbije – rekao je Stefanović za Tanjug na pitanje kako komentariše izjavu američkog ambasadora Kuriru, vezanu za situaciju u Savamali i nepoverenju koje građani navodno imaju u Vladu Srbije, te nemogućnost vlade da ih zaštiti.\nStefanović je dodao da, lično, može da kaže da je “naročito zabrinut zbog brojnih ubistava širom gradova SAD, pogotovo onih ljudi, koji su, kako ističe, bili krivi samo zato što su drugačije boje kože.\nOčigledno da su opravdani protesti tih ljudi u američkim gradovima, koje Vlada SAD nije u stanju da zaštiti, već je direktno umešana u njihovo ubijanje – rekao je ministar.\nOn je “posavetovao” ambasadora SAD da se time pozabavi, a ne rušenjem ilegalnih objekata u Beogradu:\n– Pogotovu što se radi o veoma minornoj stvari, naročito u poređenju sa svakodnevnim ubistvima u Sjedinjenim Američkim Državama”, primetio je Stefanović.\nA, lično mi se čini da proteste u Beogradu stimuliše nešto drugo, a ne nepoverenje građana, i mislim da ambasador Skot ima dovoljno saznanja o tome, verovatno više nego mi – zaključio je Nebojša Stefanović.\nAmbasador SAD ocenio je za Kurir da proteste zbog rušenja u beogradskom naselju Savamali treba gledati u svetlu pitanja poverenja u vladu i pitanja može li ona da zaštiti običnog građanina.\n– Smatram da je ono to pokreće proteste osećaj ljudi da ne mogu da se obrate institucijama ove države kako bi ih zaštitili i da, nekako, jedna neformalna ili kriminalna grupa može da preuzme kontrolu nad delom njihovog grada, a, kada su pozvali policiju za pomoć, nisu dobili odgovor. Ovde se radi o poverenju u vašu Vladu i o tome da li ona može da zaštiti običnog građanina – rekao je Skat.\nVučić: Ako na oružju ne bude DNK, jasno mi je o čemu se radi\nIZBORI U MOLDAVIJI: Posle lopovluka prozapadne vlasti, glasači se okrenuli proruskom kandidatu\nRAT DO ISTREBLJENJA: Američka vojska napala komandni sistem u Kremlju\nViše čovek nema gde da se sakrije: Dron ga snimio kako se sunča na vetrenjači – VIDEO\nPrinc Hari: “Umesto da joj pomognu, oni su fotografisali njeno umiranje”\nAko se zemljoradnici ne udruže sami, nestaće jer će ih pregaziti tajfun iz EU


Pesma Dina Merlina "Da šutiš" iza sebe krije jednu od najtužnijih ljubavnih priča | Luftika\nPesma Dina Merlina “Da šutiš” iza sebe krije jednu od najtužnijih ljubavnih priča\nDino Merlin u svojoj karijeri ima brojne hitove. Međutim pesma “Da šutiš” posebno se izdvaja zbog tužne priče koja se krije iza nje. „Da šutiš“ je pesma bosanskohercegovačkog pevača, a napisao ju je pevač i tekstopisac Eldin Huseinbegović koji je posvetio svojoj supruzi Emki.\nEmka je imala sve – muža koji je voli, lepotu, ali je dobila i zlokobnu bolest – multiplu sklerozu.\nTužna priča o Queen-ovoj „Show must go on“\noznakeda šutiš dino merlin Eldin Huseinbegović pesma da šutiš tužna ljubavna priča


Dve trećine građana Srbije svakodnevno na Fejsbuku | Nova Ekonomija\nPodsećamo, ove nedelje se obeležava globalna Nedelja medijske pismenosti pod sloganom "Opiranje dezinfodemiji".\nViber je definitivno društvena mreža koju građani najčešće kori\nste u svrhe komunikacije. Više od dve trećine ispitanika, njih čak 60% svakodnevno koristi ovu aplikaciju (52% to čini redovno i 18% njih koji to čine često).\nInstagram će direktno plaćati proizvodnju medijskog sadržaja?


Isplata direktnih davanja od aprila - Računovodstvo AKTIVA sistem\nIsplata direktnih davanja od aprila\nMinistar finansija u Vladi Rеpublikе Srbijе poručio je da jе novi pakеt mеra podrškе srpskoj privrеdi i građanima vrеdan 2,5 milijardi еvra i napomеnuo da su osim podrškе privatnom sеktoru, prеdviđеna značajna izdvajanja za sеktorsku podršku, kao i za podršku građanima, radi sprеčavanja vеćih poslеdica pandеmijе virusa korona.\nMinistar jе navеo da ćе u okviru pomoći privrеdi, tri puta biti isplaćеno po 50 odsto minimalnе zaradе za sva mikro, mala i srеdnja prеduzеća.\n“Jеdina nеdoumica koju trеnutno imamo su vеlika prеduzеća. Trеnutno sе vršе analizе da li da i njih uključimo u program za isplatu 50 odsto minimalnе zaradе za tri mеsеca. To zavisi od toga koliko su bili ugrožеni, koliki jе pad pеrformansi, koliko imaju zaposlеnih. Žеlimo da donеsеmo ispravnu odluku, koja jе zasnovana na odgovarajućim paramеtrima”, rеkao jе Mali.\nKada jе rеč o pomoći za mikro, mala i srеdnja prеduzеća, ministar jе prеcizirao da ćе dеo zaradе biti pokrivеn za mart, april i maj, a da ćе isplata biti organizovana u aprilu za mart, i narеdna dva mеsеca.\nMali jе objasnio da jе prеdviđеna i sеktorska podrška prеvoznicima.\n“Pomoćićеmo onima za kojе su istraživanja pokazala da su najugrožеniji. Rеč jе o autoprеvoznicima. Njima ćеmo u pеriodu od šеst mеsеci isplaćivati 600 еvra po autobusu. Oni su imali najmanjе posla uslеd ograničеnja putovanja i zbog toga smo sе oprеdеlili za ovu vrstu sеktorskе podrškе”.\nObеzbеđеno jе i dodatnih 60 milijardi dinara u okviru postojеćе garantnе šеmе, za obеzbеđivanjе likvidnosti prеduzеća.\n“Ova vrsta pomoći prošlе godinе pokazala sе kao vеoma uspеšna, a prošlе godinе jе bilo oprеdеljеno dvе milijardе еvra. Prеduzеća iz Srbijе povukla su 1,6 milijardi, tе smo produžili važеnjе i dodali 500 miliona еvra”, rеkao jе Mali.\nNavеo jе da ćе biti organizovana još jеdna garantna šеma, da ćе sе razgovarati sa poslovnim bankama da država povеća nivo garancijе država prеma njima, da bi bili sprеmni da daju krеditе i onima koji su u mnogo lošijеm položaju, nеgo što bi pokazali objеktivni pokazatеlji.


Bilja Krstić | Za media\nIntervju sa Biljom Krstić: Ako tradicija nestane, nestajemo i mi\n14.12.2015 - 13:00\nBilja Krstić i "Bistrik" orkestar, održali su minulog vikenda dva koncerta u Timočkoj krajini, pod sloganom "Tradicija je naša istorija". U petak uveče razgalili su pesmom i svirkom publiku u prepunoj sali zaječarskog pozorišta, dok su naredne večeri gostovali u negotinskom Domu kulture. Burnim aplauzima propraćene su pesme sa četiri prethodna albuma "Bistrik", "Zapis" "Tarpoš" i "Izvorište", a...Više\nPročitaj više o Intervju sa Biljom Krstić: Ako tradicija nestane, nestajemo i mi\nBilja Krstić i Bistrik Orkestar radno završavaju ovu godinu, prednovogodišnjim koncertima "Tradicija je naša istorija", u Pozorištu "Zoran Radmilović" u Zaječaru u petak 11. decembra i u subotu 12. decembra u Domu kulture u Negotinu. "U Zaječaru smo do sada nastupali dva puta za Božić, radujemo se ponovnom susretu sa zaječarskom publikom koja prati od samog nastanka rad Bistrika. Pesme koje ćemo...Više\nPročitaj više o Koncert Bilje Krstić i Bistrika krajem sedmice u Zaječaru i Negotinu


Sigurno ste sebi barem jednom postavili pitanje kako to da nikada nemate dovoljno vremena i šta ga pojede tokom dana… Vreme je prolazno, nenadoknadivo, a često ga tako olako i nepromišljeno trošimo. Znate li šta su zero value activities? Objasniću vam i podeliti s vama u naredna dva teksta savete i tehnike koje sam počela i sama da primenjujem, a koje bez zezanja RADE. Hajde da vidimo kako da pametno iskoristite svoje vreme i okrenete kurs života u svoju korist.\nNajpre utvrdimo u ovom tekstu zbog čega nam se na kraju dana ili meseca čini da je vreme iskliznulo…\nSVI IMAMO 24 SATA NA RASPOLAGANJU, ALI…\nMnoge stvari nam u ovom suludom vremenu odvlače pažnju, pa su fokus i disciplina postali ogroman izazov za sve nas.\nZnate one dane kada dođete na posao, prvo skuvate kafu, pogledate mailove, pa se setite da niste odgovorili na poruku da li se slažete da se vaspitačici za 8.mart uz buket pokloni vaučer u DM-u. Sve to obavite i sad kao krenete da radite. Prekine vas koleginica pitanjem u vezi s njenim poslom, onda ogladnite, pa dok mrvite po tastaturi i vrtite po fejsu iskoči vam oglas za kremu za pete. Odjednom se setite da ste još jutros hteli da zakažete pedikir… Produktivnost nula.\nKada shvatimo da smo premalo uradili tokom jednog dana, osećamo se neispunjeno i isrpljeno, posao zaostaje, gomila se i neretko ga nosimo kući. Ovo uništava potencijal svake produktivnosti, jer je vreme jedina valuta koju svi imamo podjednako, a dopuštamo da nam klizi kroz prste.\nJa prva ponekad svoje vreme olako dajem. I onda mi se desi ono čuveno „nemam vremena za…“ (kladim se da biste i vi mogli dići dva prsta). Hiljadu puta i sama to izgovorim i onda me moj muž trgne sa „nije tačno da nemaš vremena, neorganizovana si“. Ponekad me nervira koliko bude u pravu… True story.\nZAŠTO GUBIMO VREME? ZBOG OVIH 8 STVARI!\nZero value activities. To su one aktivnosti koje vas ne dovode ni do kakvog cilja ili imaju negativan uticaj na vaš život. Dakle, besciljno skrolovanje po društvenim mrežama (i patetisanje što drugi žive „bolji instagram život“), vrtenje kanala na TV-u i praćenje kojekakvih sadržaja, čitanje vesti,…\nNeorganizovanost. Ponekad sam master neorganizovanosti i neefikasnosti, a ponekad i ćorava koka ubode koje zrno pa samu sebe zadivim. Vi takođe? Šta je problem? Pravimo bog zna kakve planove pretrpavanjem obaveza koje ne izvršavamo kako valja ili uopšte. Biti zauzet nije jednako biti produktivan.\nOverthinking. Previše tokom dana razmišljamo o stvarima na koje često ne možemo u potpunosti da utičemo. Ili čak i ako možemo, opterećujemo se samim problemom umesto fokusom na rešenje.\nNeproduktivni sastanci. To su oni beskrajno dugi sastanci na kojima se mnogo priča a malo kaže i dogovori. Skratite ih ako ste u mogućnosti, pojednostavite, dogovorite u kratkim crtama najvažnije i – go back to work.\nBesciljni višesatni šoping. Ako su vam potrebne farmerke, idite i tražite samo njih. Ne trošite vreme na lutanje po radnjama razgledajući ponudu. Bolje sat vremena manje u šopingu, a jedan sat više (brze) šetnje na vazduhu, od koje zaista imate korsti.\nKome dajete svoje vreme? Okružite se dobronamernim ljudima zbog kojih ćete biti srećni što ste odvojili vreme za druženje, razmenu ideja i kvalitetno provedenih sat-dva. Manite se „tračerskih“ odlazaka na kafu, od toga ama baš ništa nemate. Samo ćete se vratiti kući iscrpljeni, puni negativne energije.\nČešće govorite DA umesto NE. Treba da bude obrnuto, naučite kada treba da kažete NE. Bilo privatno (npr. poziv na gorepomenutu trač partiju) ili poslovno (prihvatanje dodatnih zadataka kada ste do guše u poslu). Ljudi će vas shvatati ozbiljnije kada im argumentovano obrazložite zašto je nešto NE. Dakle, kažite ponekad NE da biste mogli novim i boljim prilikama reći DA.\nDistrakcije. Kada radite nešto važno, isključite zvono na telefonu, nemojte svakih pet minuta proveravati mailove, ili još gore društvene mreže i akcijsku ponudu u Lidlu. Radite neko vreme potpuno fokusirani, a potom napravite kratku pauzu. Tada odgovorite na mail, pozovite koga treba i sl. Neće svet stati, a vi ćete daleko produktivnije i brže obaviti zadatak.\nU drugom delu teksta bavićemo se odlukama koje treba doneti da biste produktivnije radili, a donosim vam i tehnike koje će vam pomoći da brže i efikasnije obavite više posla!\nFoto: Kaboompics/Karolina Grabowska\nTags: odlaganje obaveza / prokrastinacija / vreme\nŠta nam "jede" vreme i kako poboljšati produktivnost? (II deo) - Something Modish\n[…] kada ste sebi priznali da vreme ponekad suludo trošite na neke od navedenih stvari u prvom tekstu, poput „zero value activities“, hajde da vidimo kojim tehnikama možete poboljšati svoju […]\nKako pisanjem samo jedne rečenice u dnevnik možete promeniti život - Something Modish\n[…] Zvuči intresantno (ponovo) započeti pisanje, ali kako stvoriti naviku svakodnevnog pisanja? Zar to ne oduzima dragoceno vreme? […]


Spomenik prirode – Kamenički park u novom ruhu – RTV Panonija\nHomeVestiSpomenik prirode – Kamenički park u novom ruhu\nSpomenik prirode – Kamenički park u novom ruhu\nZahvaljujući zajedničkom ulaganju Grada Novog Sada i AP Vojvodine Kamenički park dobio je novi urbani mobilijar, pešačke staze, modernu javnu rasvetu, kao i dečje igralište. Izvedenim radovima je sanirana postojeća glavna pešačka staza, koja datira iz vremena nastanka parka. Odabrani beton svojim površinskim izgledom podseća na rizlu, uklapajući se na taj način u izgled parkovskih staza sa tucanikom, a opet je mnogo postojaniji i dugotrajniji od tucanika. Površine su čvrste, ravne i otporne na klizanje. Izgrađena je nova pešačka staza preko postojeće, koja ide paralelno sa Dunavom, od betona. Ukupna površina saniranih staza iznosi 6238 m2 .\n– Najveći i najstariji park nije bio u fokusu prethodnih decenija, ali sada to ispravljamo i činimo ga daleko atraktivnijim za posetioce. Ovo je tek prva faza obnove, a već je obezbeđen novac za drugu fazu, i uskoro će biti raspisana javna nabavka. Do sada smo u ovaj posao uložili 70 miliona dinara, a kreće i nova investicija takođe od 70 miliona dinara. Sasvim je prirodno da najveći grad u Vojvodini ima odličnu saradnju sa Pokrajinom i otvorena vrata za sve vredne projekte koje želimo da kandidujemo i koji doprinose kvalitetu života Novosađana. Završili smo i projekat izgradnje novog parka između Novog naselja i Detelinare, sledi javna nabavka, a pozvaćemo Novosađane da predlože ime za novi park koji naš grad dobija posle trideset, četrdeset godina – naglasio je Miloš Vučević i za sledeću godinu najavio veliku kampanju i akciju za ozelenjavanje grada.\n– Pozvaćemo sve ustanove, institucije i pojedince da se uključe u akciju i da naš grad bude zeleniji i bogatiji, po modelu koji smo videli u velikim evropskim gradovima. Dakle, reč je o sinhronizovanoj, koordiniranoj, masovnoj zajedničkoj akciji, jer nam je cilj da grad bude najlepše mesto za život – kazao je novosadski gradonačelnik.\nPredsednik Pokrajinske vlade Igor Mirović rekao je da je prijatno iznenađen vrhunskim kvalitetom izvedenih radova koji su učinili da park dobije potpuno nov izgled, i da je to postignuto zahvaljujući najboljoj saradnji Pokrajine i Grada u poslednjih petnaest godina. On je takođe naglasio da veliki izazovi tek predstoje kada je reč o zajedničkim projektima i ulaganjima, kao što su izgradnja novog mosta na Dunavu, prečistača otpadnih voda, ali i rešavanja pitanja Regionalne deponije.\nDuž saniranih staza u Kameničkom parku je postavljeno 58 solarnih panela i 44 LED svetiljke, kao i linearno podno osvetljenje sa ukupno 197 LED svetiljki. Park je dobio 49 klupa, 12 parkovskih stolova, 28 korpi za otpatke. U cilju povećanja bezbednosti, postavljena je zaštitna ograda oko jezera u parku. Za najmlađe posetioce postavljeno je dečje igralište kao potpuno novi sadržaj. U parku postoji više ambijentalnih celina koje datiraju iz vremena nastanka parka, a u okviru sprovedenih radova uređen je vidikovac – veštački nasut breg ispod donje staze. Izrgrađeni su stepenište i ograda, a terasa je posuta tucanikom i postavljene su klupe za odmor.\nSpomenik prirode Kamenički park je najstariji i najveći park u Novom Sadu, površine oko 33ha. Odlukom Skupštine grada proglašen je za značajno prirodno dobro III kategorije, a poveren je na upravljanje JKP “Gradsko zelenilo“ Novi Sad.\nMirović otvorio „Tesla fest“


EMOCIJE | RAZVOJ I KARAKTERISTIKE | SEMINARSKI RAD IZ PSIHOLOGIJE\nEMOCIJE - RAZVOJ I KARAKTERISTIKE\nU životu odrasle osobe emocije imaju veliku ulogu, a njihov značaj u razvitku deteta je još veći. One su propratni doživljaji drugih stanja i procesa, ali su i motiv i pokretač ponašanja. Ako su česte i intenzivne, negativne emocije mogu se pojaviti ozbiljne smetnje u psiho-fizičkom razvoju, a mogu uzrokovati i ozbiljna psihosomatska oboljenja. Pravilan emocionalni tretman dece i omogućavanje da doživljavaju pozitivne emocije u velikoj meri doprinosi njihovom sveobuhvatnom razvoju ( Manojlović, Mladenović 2001).\nLjudi nisu samo racionalna bića koja svoje postupke i želje sprovode samo na osnovu umnog mišljenja i zaključivanja. Mnogi postupci su izazvani i drugim činiocima, kao što su emocije ili osećanja. Emocije se mogu definisati kao doživljaj našeg vrednovanja i subjektivnog odnosa prema stvarima, ljudima, događajima, i prema sopstvenim postupcima.\nEmocija je uvek reagovanje bića na neko zbivanje. Zbivanje se opaža i izaziva osećanja. Osećanja se javljaju u situaciji kad biće proceni da se dešava nešto značajno i važno. Ono što su refleksi za telo to su emocije za psihu ( Milivojević 1993. ).\nZoran Milivojević daje definiciju emocija: „Emocija je reakcija subjekta na stimulus koji je ocenio kao važan, a koja visceralno, motorno, motivaciono i mentalno priprema subjekat za adaptivnu aktivnost.“\nPostoji veliki broj izraza kojima se izražavaju osećanja i različiti doživljaji u kojima osećanja imaju bitnu ulogu. Postoje emocionalna stanja kao što su: radost, strah, žalost, ljubav, ljubomora, simpatija, ponos, stid, briga, strepnja i druga. Emocije su u toku svog razvoja propraćene spoljnim i unutrašnjim promenama. Spoljni znaci emocija su: izraz lica, telesna napetost, glasovne reakcije i slično. Unutrašnji pratioci su karakteristične promene u radu pojedinih organa. Kod snažnih emocija javljaju se promene kod disajnih i probavnih organa i u radu žlezda. Kao posledica nekog emocionalnog stanja može da se javi kod čoveka crvenilo ili bledilo lica, smeh, plač, povlačenje u stranu ili približavanje, zagrljaj ili napad i tako dalje.\nEmocije se kod dece javljaju veoma rano, u početku su još ne diferencirane. Sa razvojem deteta njegove emocije se ispoljavaju na određen način. Kako se dete razvija i njegove emocije sed sve više diferenciraju. Kod odraslog čoveka na emocionalne reakcije dosta utiče iskustvo ( osobe, predmeti, događaji iz života ).\nČovek ima bogat emocionalni život. Postavlja se pitanje, da li čovek nasleđem donosi na svet sve emocije koje se kod njega javljaju ili se one stiču u toku života. Raznim ispitivanjima i razmatranjima dolazi se do zaključka, da razvitak emocija zavisi od nasleđenih osnova i od iskustva i učenja.\nDa bi se proverilo da li su određeni oblici ponašanja usled emocionalnih reakcija urođeni, to treba da se javi i kod dece koja nisu u mogućnosti da to ponašanje i nauče. Postoje deca koja žive u „prirodnoj“ izolaciji, jer su gluva ili slepa od rođenja. Ta deca su lišena doživljaja do koji se dolazi slušanjem ili gledanjem. Ipak i kod te dece mogu da se jave emocionalne reakcije istovetne sa reakcijama normalno razvijene dece.\nMožemo zaključiti da u razvoju emocija važnu ulogu ima sazrevanje. Primarne oblike ispoljavanja emocija određuju faktori nasleđa, ali značajnu ulogu ima i socijalna sredina u kojoj dete sazreva, uči i vaspitava se.\nKARAKTERISTIKE I RAZVOJ EMOCIJA U RANOM DETINJSTVU ( do tri godine)\nKod dece emocije se iz dana u dan proširuju i produbljuju. Deca emocije izražavaju spontano i jednostavno.\nRazvojni psiholozi ( Bridžes ) smatraju da kad se dete rodi primarna reakcija je uzbuđenje. Kasnije se javljaju emocionalne reakcije kroz faze:\n1. Difuzno uzbuđenje se javlja odmah posle rođenja.\n2. Nelagodnost i zadovoljstvo se izdvajaju iz difuznog uzbuđenja do trećeg meseca života. Nelagodnost je slična prvobitnom emocionalnom uzbuđenju, a zadovljstvo je nova emocionalna reakcija.\n3. Gnev, gađenje i strah se javljaju negde između trećeg i šestog meseca. Gnev i gađenje se izdvajaju iz nelagodnosti do petog meseca a strah do sedmog meseca. Iz emocije zadovoljstva se javlja razdraganost i ljubav ili naklonost prema odraslima, između desetog i dvanaestog meseca. Oko petnaestog meseca se javlja ljubomora i naklonost prema deci.\nOvaj razvoj emocija u toku prve godine života se po pravilu javljaju tim redosledom. Što znači da su rezultati sazrevanja i pod uticajem su faktora nasleđa ( Hrnjica 1994. ).\nDiferencijacija emocija kroz sazrevanje može da kasni kod dece koja nisu mogla da nauče emocije ( od rođenja slepa i gluva ) ali da na sličan način emocionalno reaguju. Dete se ne rađa sa emocijama, ali na njihov razvoj utiče pored sazrevanja i učenjem. Deca stiču emocije podražavajući odrasle i putem uslovljavanja. Na primer deca se plaše istih stvari i pojava kao i njihovi roditelji – procesom spontane imitacije ponašanja.\nUslovi za javljanje pojedinih emocija iz razlike u njihovom izražavanju dati s u nasleđem, ali uz koje će se situacije i kakve emocije javiti zavisi od učenja.\nMože se reći da se osnovne emocije razvijaju na osnovu nasleđa, a specifične emocije, to jest one koje se javljaju u određenoj situaciji, da se javljaju učenjem ( Rot 1983. ).\nPijaže naglašava da intelektualni razvoj utiče na emocije. Razvoj inteligencije, pamćenje i mašta takođe utiču na razvoj emocija. Što je detetova mašta razvijenija i emocionalni život postaje raznovrsniji. Pamćenje pomaže da se zapamte pojedina osećanja i da ih se duže sećamo.\nKada se govori o fiziološkim faktorima koji utiču na emocionalni razvoj, to je onda razvoj kortikalnih centara i to čeonog režnja. Na emocije deteta utiče i rad nadbubrežne žlezde to jest lučenje adrenalina i noradrenalina kao i rad drugih endokrinih žlezda. Ovi hormoni imaju veoma važnu ulogu u nastanku straha i besa i utiču na ukupnu aktivnost deteta ( Đorđević 1988. ).\nEmocije kod dece u ranom detinjstvu su proste, spontane, nisu uzdržane i odmah nalaze odgovarajući izraz. Sa vaspitanjem dece dolazi do nekih promena. Vremenom emocije gube svoju ne diferenciranost i dete postepeno počinje da uči i da se uzdržava od nekih emocija, a samim tim stiče vlastiti način izražavanja.\nDečije emocije su:\n- Kratkotrajne – traju svega nekoliko minuta, a onda iznenada izčeznu. Deca se brzo razljute, brzo im prolazi veselo i tužno raspoloženje.\n- Prolazne – deca naglo prelaze od suza u smeh i obrnuto, od ljubavi na ljubomoru i obrnuto, od smeha u ljutnju i obrnuto.\n- Snažne – naročito ljutnja, strah i radost se kod dece izražavaju velikim intenzitetom.\n- Česte – veoma često deca emocionalno reaguju na razne stvari na koje odrasli i ne reaguju.\n- Različito reaguju na iste emocije – što zavisi od njihovog doživljaja i iskustva. U istim emotivnim situacijama svako dete reaguje na drugačiji način. Neka deca se skrivaju, druga plaču, a neka traže majku kad osete strah.\n- Dete ispoljava svoja osećanja – ne kriju emocije, to jest nisu u stanju da se suzdržavaju.\n- Sa uzrastom deca sve više kontrolišu svoje emocije – što je dete starije razmišlja o posledicama svog postupka.\n- Postoje promene u jačini izražavanja emocija kod dece pa neke postaju jače ako su bile slabije i obrnuto.\nVremenom deca sve više sama kontrolišu svoje emocije i ponašanje.\nKARAKTERISTIKE I RAZVOJ EMOCIJA DECE PREDŠKOLSKOG DOBA ( od tri do šest godina )\nU predškolskom periodu dete je izrazito emotivno. Osećanja deteta u ovom periodu su spontana i labilna. Za emocionalni razvoj deteta od velikog značaja je sredina u kojoj živi a naročito atmosfera u porodici. Ako je sredina u kojoj dete živi povoljna i prijatna kod dece će se više javljati ljubav i radost, a ako je nepovoljna dete postaje gnevnije, strahuje, i nije radosno. U ovom periodu najčešće do izražaja dolazi gnev, strah, ljubav, ljubomora, radost i ponekad žalost. Razvoj pojedinih osećanja nije isti kod sve dece.\nGnev. Ovo je često osećanje kod dece. Psiholozi su dosta proučavali gnev i njegove uzroke. Rezultati su pokazali da dete gnevno reaguje kada ga odrasli sputavaju u nekoj aktivnosti, vređaju ili nepravedno kažnjavaju. Isto su tako gnevni kada ih njihovi vršnjaci vređaju, otimaju im igračke i sprečavaju u njihovim aktivnostima. Predškolsko dete dosta ispoljava gnev u situacijama kada se navikavaju na toalet kod oblačenja, odlaženja na spavanje, pranja kose i češljanja. U ovom periodu češće se pojavljuje gnev kod dečaka nego kod devojčica. Uz gnev počinje i verbalna agresija, govore ružne reči rugaju se i slično. Dokazano je da gnev ne traje duže od nekoliko minuta i posle toga je opet sve u redu. Roditelji ne bi trebali da reaguju na dečji gnev, jer će ono samo da prestane kad dete uvidi da s njim ništa ne postiže.\nStrah. Jedna od najčešćih emocija kod dece do sedme godine, a posle toga učestalost straha se smanjuje. Dete sa godinama i sazrevanjem razvija moć zaključivanja, razumevanja, predviđanja i mišljenja i sve manje se plaši nepostojećih stvari i situacija. Neki naučnici tvrde da strah od velikog psa, zmije, i mraka ostaju duže. Od realnih strahova ostaje strah od bolesti, samoće, smrti, besnog psa i razbojništva. Strah jače pogađa dete ako je doživelo neki emocionalni potres ili neprijatni događaj. Pojave koje prate pojavu straha su: drhtanje, promena glasa i kretanja ili izraza lica. Stalan strah može da prouzrokuje psihosomatska oboljenja. Razlozi i uzroci straha mogu biti različiti. Može se javiti kao posledica nekog neprijatnog doživljaja, na primer strah od medicinskog osoblja ili osoba u belom, ili neke životinje. Strah se može steći imitacijom odraslih iz dečje okoline koji se plaše određenih pojava, životinje i slično.\nDeci treba pomoći da prevaziđu strah, a za to je najbolji način da upozna ono čega se plaši i da ovlada situacijom u kojoj se nalazi.\nRadost i smeh. Deca kada su sretna i zadovoljna vole da se raduju i smeju. Radost se više ispoljava kada su deca u društvu nego kada su sama. Vesela deca više vole da se igraju sa decom koja su slična njima nego sa mirnom i povučenom decom. Radost kod dece se javlja kada je pohvaljeno, kada je uspelo u nekim aktivnostima, a naročito ih veseli uspeh u igri, ispunjenje želja, pokloni i slično. U ovom periodu deca vole humor, šale, smešne priče i događaje. Kada su prijatni, povoljni sredinski uslovi onda je tužno i žalosno raspoloženje ređe od radosnog. Međutim kada su nepovoljni uslovi u sredini gde dete boravi onda je dete tužno. Dete je žalosno ako oseća da ga ne vole, ako ga kažnjavaju, ako ne postiže uspeh u igri i nekim aktivnostima. Plahovita deca su najčešće žalosna. Tužno dete oseća potrebu da se nekom poveri i traži osobu od poverenja. Nekada dete se obraća i poverava igrački ili zamišljenom prijatelju. Žalosno dete nema nikakvih interesa, nije mu stalo ni do čega, plače i miruje. Bitno je da ta emocija kratko traje.\nLjubav. U predškolskom periodu ljubav se razvija u srećnim porodicama. Prva ljubav se pokazuje prema majci i važna je jer dete na osnovu te ljubavi gradi poverenje u sebe i osećaj sigurnosti. Dalje u ovom periodu ljubav deteta se produbljuje i postaje trajna jer dete počinje da shvata vrednost svojih roditelja. Dete postaje u svojim osećanjima manje egocentrično. Počinju da se razvijaju prijateljstva, to jest privrženost za druga i drugaricu.\nU ovom periodu polako se prekida velika vezanost za porodicu što je važno za dalji emocionalni razvoj deteta. Dete pokazuje ljubav prema osobama koje ga čine sretnim i zadovoljnim i kad osete da ga vole. Ne može dete da voli nekoga kad oseti da je hladan prema njemu. Ljubav roditelja je veoma značajna za uspešan razvoj dečje ličnosti i neophodna za vaspitanje zdravog, emocionalnog života deteta ( Đorđević 1988. ). Detetova ljubav može biti usmerena i prema stvarima ili životinjama a ne samo prema odraslima i deci. Bitni su i izrazi ljubavi u verbalnom iskazivanju i milovanja i maženja, jer detetu je to potrebno. Ljubav prema nekome dete ispoljava dodirivanjem, grljenjem, ljubljenjem, i težnjom da se igra i razgovara sa osobom prema kojoj oseća ljubav ( Manojlović i Mladenović 2001. ).\nLjubomora. To je vrlo česta složena emocija. U sklopu ljubomore postoje i druge emocije, kao što je strah, bol, ljutnja, bes, sažaljenje prema samom sebi i potištenost. Ljubomora se javlja kao reakcija na mogući ili pretpostavljeni gubitak ljubavi ili zbog nepravilnog vaspitanja dece u porodici to jest da se jednom detetu više poklanja pažnja. Najviše su ljubomorna deca od dve do pet godina i devojčice više od dečaka. Ljubomora se ispoljava na više načina, a deca na nju reaguju otvoreno ili prikriveno. Otvoreno reagovanje je kad fizički i verbalno dete napada, vređa, duri se i plače. Kada dete reaguje na ljubomoru prikriveno ponaša se čudno, odbija da jede, pretvara se da je bolesno ili je neraspoloženo. Javlja se noćno mokrenje nesanica, mucanje ili slično. Svako dete na sebi svojstven način ispoljava ljubomoru i sve te njegove reakcije su nesvesne. Mogući razlozi za ljubomoru su: rođenje drugog deteta, prevelika roditeljska očekivanja od deteta i upoređivanje jednog sa drugim detetom koje je uspešnije. Ljubomora može da se javi i na oca, jer deca često prisvajaju majku, pa joj ne dopuštaju da pokazuje naklonost prema ocu. Kod dece starijeg predškolskog uzrasta ljubomorne reakcije su više indirektne. Starija deca zadirkuju ili terorišu mlađu decu i tvrde da nisu ljubomorni. Ljubomora je u suštini negativna emocija, ali može da ima pozitivnu stranu i da posluži kao podsticaj za veći uspeh i trud.\nPoznato je da se emocije javljaju kad ih nešto podstiče ili izaziva. Da bi se dečje emocije kontrolisale potrebno je da znamo faktore koji ih izazivaju ili sprečavaju.\nUmor – kada je dete umorno onda je plačljivo i svadljivo. Ako je dete mlađe umor onda ima veći uticaj.\nBolest – bolest na decu utiče negativno, bolesno dete je razdražljivo.\nDogađanja – u neko doba dana dete pokazuje jače emocionalne reakcije. To je obično pred spavanje ili obrok. Ako se redosled spavanja ili hranjenja poremeti to dovodi do pojačanog ispoljavanja emocija.\nStav roditelja – kod razvoja emocija presudan faktor je stav roditelja. Negativne emocije se javljaju ako je dete zanemareno ili mu se poklanja previše pažnje ( „razmažena deca“ ).\nDruštvena sredina – sredina u kojoj dete živi utiče na njega. Boravak sa osobom razdražljive prirode utiče da i dete bude razdražljivo, a ako živi sa smirenom osobom dete će naučiti da ne bude sklono razdraživanju.\nKARAKTERISTIKE I RAZVOJ EMOCIJA SREDNJEG DETINJSTVA ( od 6 / 7 god. do 10 / 11 god. )\nKod dece u ovom periodu je bogatiji emocionalni život i nastaje dalja diferencijacija emocija. Osećanja su stabilnija, mada sklona menjanju u kratkim vremenskim razmacima.\nKod gneva se gubi egocentričnost. Deca su gnevna i kad se dogodi nepravda njihovim roditeljima ili drugovima.\nLjutnja je ređa nego pre. Ljute se uglavnom za svoje neuspehe, nepravde, poniženja i slično. Ljutnja kratko traje i deca zaborave na šta su se ljutila. Deca ovog uzrasta su najčešće vesela, vedra i samouverena. Dečaci mogu da budu i drski pored samouverenosti. Zbog svog optimizma i vedrosti deca su sklona stalnoj aktivnosti. Škola razvija kod dece nova osećanja: intelektualna, estetska i socijalna. Estetska osećanja se sve više razvijaju. Ono već doživljava i zna šta je lepo i osuđuje ružno. Estetska osećanja izazivaju muzička, likovna i literarna ostvarenja. Novi školski život može da izazove neprijatne emocije: strah od škole ili od jednog predmeta. Ukoliko dete doživljava neuspeh u školi ono postaje nesrećno i nije više živahno. Kada dete doživljava uspeh u školi ono stiče samopouzdanje, veselo je i voli školu. Decu u ovom periodu treba što više pohvaljivati, nagrađivati, hrabriti i pomagati im da dožive uspehe ( Đorđević 1988.).\nKARAKTERISTIKE I RAZVOJ EMOCIJA PREDADOLESCENTNOG DOBA ( do 13 / 14 godina )\nEmocionalni život dece ovog doba je veoma bogat. Dete se sve više kontroliše i može da savlada ljubomoru, strah, ljutnju. Često je radosno raspoloženje i zadovoljstvo naročito kod dece koja imaju dobre odnose sa roditeljima i uspeh u školi i drugim aktivnostima. Dete je fizički jako i zato je puno radosti pa često pokazuje svoju snagu u sportu. Ako dete nema uspeha u školi, ima neprijatnosti u porodici ili ga drugovi ne poštuju onda je tužan i neraspoložen. Gnev je često osećanje koje se javlja zbog neispunjenih želja i nadanja. Strah se javlja od škole, bolesti, budućnosti, nemaštine, smrti. Dete oseća nesigurnost i sklono je strahovima ako je nesigurno u svoje roditelje. U ovom periodu decu treba odvratiti od negativnih uticaja okoline ( šund, loše društvo ) jer to može loše uticati na razvoj ličnosti.\nKARAKTERISTIKE I RAZVOJ EMOCIJA KOD ADOLESCENATA\nKod adolescenata je povišena emocionalnost. Na ponašanje adolescenata emocije imaju veliki uticaj , čak često reaguju emocionalno nego razumom. Emocionalna napetost adolescenata je snažnija, izraženija u početku perioda adolescencije, a kasnije se stišava. Smatra se da povišena emocionalnost nastaje zbog povećanog rada endokrinih žlezda i socijalnih faktora. Najčešći faktori koji utiču na povišenu emocionalnost su: loši porodični odnosi, novonastale situacije, socijalno prilagođavanje drugom polu, problem oko izbora poziva, neuspeh u školi, prilagođavanje zrelijem ponašanju. Adolescencija je period pun emocionalnih promena i raspoloženja se često menjaju. Lako se iz radosnog prelazi u tužno raspoloženje i obrnuto. Bez obzira na probleme koji mogu nastati mladost je ipak najsrećniji period u životu čoveka. U ovom periodu još više se proširuju i obogaćuju osećanja.\nRadost – to je najkarakterističnija osobina adolescenata. Najviše se adolescenti raduju ljubavi prema suprotnom polu i intelektualnom radu.\nStrah – dosta je rasprostranjen a uzroci su raznovrsni. Najviše adolescenti strahuju od neuspeha u školi, gubitka popularnosti kod vršnjaka, fizičke agresije, bolesti, smrti, loših ljudi, nesreća i drugog. Na kraju adolescentnog doba strahovi se smanjuju i po broju i po intenzitetu ( Đorđević 1988. ).\nGnev – se najviše javlja kada se prema adolescentu loše postupa od strane odraslih ili vršnjaka.\nLjubomora – adolescenti su najviše i naj jače ljubomorni na pripadnika suprotnog pola koda vole, na braću i sestre zbog njihovog boljeg položaja u porodici.\nZavist – je slična ljubomori. To je želja za nečim što drugi poseduje, kao što su bolje odelo, automobil, mobilni telefon, nameštaj u kući, a može i dobar uspeh u školi.iti prijatna i neprijatna koja prate obavlja nje intelektualnih radnji, adolescenti\nTuga – adolescenti imaju veliki broj problema koji ih čine tužnim. To su neuspeh u školi, neuspeh u ljubavi, bolest, svađe u porodici i slično.\nU adolescenciji se naročito brzo razvijaju viša osećanja kao što su moralna, estetska, socijalna i intelektualna. Za moralna osećanja je važno vaspitanje u porodici i školi. Razvijaju se osećanja časti i odgovornosti. Estetska osećanja najviše izaziva muzika, pa poezija, slikarstvo pa film, ples i drugi. Socijalna osećanja su dosta razvijena i jaka. Adolescenti pokazuju težnju da imaju uticaj u kolektivu i da se njemu prilagode. Osetljivi su na svoja prava i imaju smisao za poštovanja pravila i zakona u društvu. Intelektualna osećanja mogu b iti prijatna i neprijatna koja prate obavlja nje intelektualnih radnji. Adolescenti uživaju i osećaju zadovoljstvo kad obavljaju neki intelektualni rad.\nKARAKTERISTIKE I RAZVOJ EMOCIJA ODRASLIH\nU razvoju emocija veliku ulogu ima učenje i sazrevanje. Što su ljudi stariji sve više doživljavaju emocije u vezi sa osobama, predmetima, događajima koji su im postali važni u toku njihovog života i iskustva.\nOsobe vrše razlikovanje u osećanjima između emocionalne privrženosti nekoj dragoj osobi i nekoj drugoj manje privrženoj osobi. Najblaži oblik emocionalne obojenosti izaziva se jednostavnim preferencijama ( dopadanje i ne dopadanje ). Stavovi ljudi utiču na emocionalni odgovor. Stav koji je čvrsto određen i nije pristupačan slobodnoj diskusiji je predrasuda. Kompleks je stav praćen preteranom emocijom. Kompleks inferiornosti je stav preteranog samo potcenjivanja.\nKroz celokupni razvoj čoveka, razvoj emocija je vrlo bitan. Ovaj tip ljudskog razvoja najizraženiji je kod dece, a na njihov razvoj najviše utiču roditelji i njihova emocionalna stabilnost ili nestabilnost. Dečje emocije se razlikuju od emocija odraslih. One su po pravilu jednostavne i spontano se izražavaju pa neke emocionalne izlive odrasli teško razumeju. Kad je dete gnevno, ljubomorno odrasli najčešće i sami emocionalno reaguju i kažnjavaju ga, a tako se odnos između njih pogoršava. Za zdrav emocionalni razvoj važna je zdrava osećajna atmosfera u porodici, lepi odnosi između članova porodice, a posebno ljubav i poštovanje među roditeljima.\nU psihologiji nema opšte prihvaćen broj emocija to jest nema spiska emocija dečjih i odraslih. Emocionalni razvoj čoveka je najvažnija komponenta za razvoj zdrave ličnosti, a zdrava ličnost je temelj za zdrav i srećan život.\nČesto je posledica negativnog emocionalnog razvoja problematično ponašanje koje utiče na dalji život kako pojedinca tako i osoba koje ga okružuju.\n- Đorđević, D. ( 1988 ). Razvojna psihologija. Gornji Milanovac: Dečje novine.\n- Hrnjica, S. ( 1994 ) Opšta psihologija sa psihologijom ličnosti Beograd :Naučna knjiga.\n- Manojlović, A. , Mladenović, U. ( 2001 ). Psihologija predškolskog deteta. Beograd: Centar za primenjenu psihologiju\n- Milivojević, Z. ( 1993 ). Emocije. Novi Sad: Prometej\n- Rot, N. ( 1983 ). Opšta psihologija. Beograd: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva.


Latinoamericki individualizam i renesansa - Moj Nedeljnik\nLatinoamericki individualizam i renesansa\nU selu Vegaz, do skoro nezamisliva slika, pripadnici FARC i kolumbijske vojske zajedno na terenu, i to bez oruzja! Neverovatan je taj fenomen- fudbal, ponovo je uspeo ono sto politicarima nije polazilo za rukom decenijama.\nPosle poluvekovne intenzivne borbe, gerilskog ratovanja, otmica, pobunjenici Revolucionarnih oruzanih snaga Kolumbije (FARC), potpisali su mirovni sporazum sa vladom u novembru 2016. Sada se FARC pretvara u politicku partiju i polako se integrisu u kolumbijsko drustvo. Najlaksi i najbrzi put su pronasli preko fudbala, cak se razmatra i eventualno ucesce ovog tima u nacionalnoj fudbalskoj ligi.\nPrvi korak u nastojanju da pokrenu FC FARC je napravljen, otkrivanje talenata kroz kampove postavljene u naselju Tumako, gde su u toku samoodrzivi projekti, ne samo fudbalski, vec i obrazovni i poljoprivredni.\nInace, FARC je levicarska paravojna formacija nastala 1964. godine kao oruzano krilo komunisticke partije Kolumbije, sa ciljem da srusi vlast. Medjutim, FARC nikada nije bio u mogucnosti da povede revoluciju, ali se smatra jednom od najefikasnijih gerilskih pokreta u Latinskoj Americi. To se ogleda u njihovoj bezobzirnosti, kriminalnim aktivnostima, kao i proizvodnji i distribuciji kokaina. Bas u ovim poslovima, FARC je u jednom trenutku imao protiv sebe najveceg moguceg neprijatelja. Naravno, bio je to Pablo Eskobar, kralj kokaina!\nEskobar je bio vodja kartela Medeljin i strastveni navijac Nacionala, lokalnog kluba. Za jedne je bio heroj, za druge terorista, ali jedno je sigurno- obelezio je jednu eru Kolumbije zajedno sa FARC-om. Rodni Medeljin je podigao na svim nivoima, gradio je bolnice, skole, a jedno vreme je bio i politicki aktivan. Imao je predsednicke aspiracije. U svom vlastitom zatvoru, La Katedrala, cesto je organizovao fudbalske meceve na kojima su igrali i tadasnji reprezentativci Kafeterosa (Asprilja, Valderama, Iguita..).\nU Kolumbiji je uvek bilo povezanosti fudbala i narko-kartela, pre svega kroz pranje novca, podmicivanje sudija, a cesto su bosovi bili i na celu klubova. Karteli su dosta ulagali u igrace, pruzali im sve sto pozele, uz samo jedan uslov- da ih ne izdaju! Izdaja se nije prastala, surovo su kaznjavani oni koji su prekrsili pravilo. Imalo je na stotine primera, ali je najbrutalniji bio posle svetskog prvenstva u SAD 1994. Tada je na mecu izmedju domacina i Kolumbije, nesrecni Andres Eskobar je postigao autogol, kojim su Ameri dobili 2-1. Kolumbijce je taj gol kostao plasmana u narednu rundu, a Andresa zivota. Ubijen je po povratku iz SAD, ispred svog automobila u Medeljinu sa nekoliko hitaca iz blizine. Povod je bio taj, jer su karteli izgubili velike sume novca kladeci se na Kolumbiju.\nMnogi se i danas pitaju, kako je pao Eskobar? Cinjenica je, da je Pablo zaradio ogromno bogatstvo od prodaje koke, kao i da je novac odlicno skrivao. Zapravo, njegov pocetak kraja je krenuo onog trenutka, kada je hteo da otplati ceo javni dug Kolumbije od nekoliko milijardi dolara! Tim potezom je privukao na sebe sve obavestajne sluzbe, pre svih FBI i CIA, jer je Eskobar preplavio Ameriku kokainom (najvise Floridu), a kongresmeni i senatori nisu dobijali svoj deo.\nIako vise nema ni Eskobara ni FARC-a, narko-karteli, Kali i Medeljin, nastavljaju sa svojim akcijama, pa i na fudbalskim terenima, gde i dalje vlada velika mrznja izmedju klubova iz Medeljina (Independiente i Nacional) i Kalija (Deportivo i Amerika). Kada se sastaju ovi timovi, ulice se pretvaraju u ratne zone, a cesto se mecevi zavrse sa nekoliko zrtava! Takva je danas fudbalska i drustvena slika Kolumbije, i dalje podeljena po pitanju lika i dela Pabla Eskobara.


Čelsi odbio Barselonu i Atletiko Madrid: Malo je! | MONDOBA\nVilijan Celsi Celsi odbio ponude Barselone i Atletiko madrida za Vilijana\n6. December, 16:31\nČelsi odbio Barselonu i Atletiko Madrid: Malo je! 0 Podijeli Podijeli na facebook Podijeli na twitter Podijeli na viber Pošalji na mail\nFudbal 17.06.2019. / 18:07\nAutor mondo.rs 17.06.2019. / 18:07\nIzvor: Beta/(AP Photo/Matt Dunham)\nPre godinu dana, Barselona je želela da dovede brazilskog krilnog igrača iz Čelsija. Tada je ponuđen iznos bio 61 milion evra.\nGodinu dana kasnije, Barselona je ponovo stala u red za 30-godišnjeg Vilijana. Ali, sada nudi čak 20 miliona evra manje nego u julu 2018. godine!\nOdgovor Čelsija, prenosi "Skaj sports", bio je negativan.\nA za istog igrača raspitivao se još jedan španski klub - Atletiko Madrid. Isto je ponudio kao i Barselona. I dobio je identičan odgovor - NE!\nBrazilski reprezentativac pre šest godina je stigao u Čelsi iz ruskog Anžija, nakon što je u poslednjem trenutku odbio Totenhem. Čelsi ga je 2013. godine platio 33,5 miliona evra.\nZa Čelsi je odigrao 198 utakmica, postigao je 28 golova. Osvojio je titulu šampiona Engleske, Liga kup, kao i Ligu Evrope. Trofej u Ligi Evrope je svojevremeno osvojio i sa Šahtjorom iz Donjecka.\nBarselona Atletiko Madrid Čelsi


Ponuda keš kredita Vojvođanske banke Keš s ljubavlju | Kamatica\nPočetna > vest > Ponuda keš kredita Vojvođanske banke Keš s ljubavlju\nPonuda keš kredita Vojvođanske banke Keš s ljubavlju\nTekst objavljen: 11.02.2019 9:20\nPovodom Dana zaljubljenih Vojvođanska banka omogućila je svim postojećim i novim klijentima da Keš s ljubavlju dobiju bez troškova obrade kreditnog zahteva!Ovu specijalnu pogodnost mogu iskoristiti svi klijenti koji zahtev za kredit podnesu u periodu od 11. februara do 14. februara, dok sam kredit mora biti realizovan do kraja februara tekuće godine.\nSpecijalna akcija klijentima pruža i dodatnu fleksibilnost u vidu naknadnog dostavljanja dokumentacije, dok sam zahtev za kredit podnose samo uz ličnu kartu u okviru navedenog perioda.\nKeš krediti u okviru specijalne promotivne ponude Vojvođanske banke odobravaju se bez definisane namene ili za refinansiranje obaveza kod drugih banaka uz mogućnost isplate dodatne gotovine, tako da klijent može izabrati vrstu kredita koja najviše odgovara njegovim trenutnim potrebama i planovima.\nTako im je u okviru ove specijalne ponude u na raspolaganju kratkoročni keš kredit koji se odobrava na period do 12 meseci sa fiksnom kamatnom stopom od 6,90 odsto (EKS od 7,37%), a klijenti kojima je potreban keš kredit sa dužim rokom otplate, imaju mogućnost podizanja kredita sa rokom otplate do 95 meseci u maksimalnom iznosu do 2 000 000 rsd sa varijabilnom kamatnom stopom od 9,45 odsto (EKS od 9,89%).\nSberbank Srbija sa JP „Srbijašume“ i JP „Nacionalni park Fruška gora“ pokreće akciju pošumljavanja\nProcedura podnošenja zahteva za odobrenje keš kredita po uslovima iz specijalne ponude je jednostavna i brza, tako da samo uz ličnu kartu već za 15 minuta klijent dobija odgovor da li je kredit predodobren.\nDetaljne informacije o uslovima kreditiranja, kao i o svim ostalim bankarskim uslugama klijenti mogu dobiti 24h dnevno pozivanjem kontakt centra na broj telefona 0800/23 23 22, posetom nekoj od 103 filijale širom Srbije ili na sajtu www.voban.rs\nkeš krediti banka voban banka vojvođanska


Talenti iz Cuprije Najbolji\nTalenti iz Ćuprije Najbolji\nUčenici Škole za muzičke talente iz Ćuprije predstavili su se publici na 56. Republičkom Festivalu muzičkih i baletskih škola Srbije nedavno održanom u Smederevu. Nakon dolaska u Smederevo, obilaska ovog starog grada koji se nalazi na obalama Dunava, njegovih kulturnih i istorijskih znamenitosti, ručka i generalne probe mladi virtouzi predstavili su se brojnoj smederevskoj publici, ljubiteljima ozbiljne muzike i baleta. U takmičarskom delu Festivala ćuprijski gudači na perfektan i prefinjen način pokazali su šta znaju i u pojedinačnoj konkurenciji i u konkurenciji orkestra.\nKonkurencija je bila veoma jaka ove godine a činili su je ugledne i renomirane muzičke škole MŠ ''Kosta Manojlović'' iz Zemuna, MŠ ''Vatroslav Lisinski'' iz Beograda, MŠ ''Stanislav Binički'' iz Beograda, ŠOMO ''Stevan Mokranjac'' iz Novog Pazara, MŠ ''Mokranjac'' iz Beograda, MŠ ''Dr Miloje Milojević'' iz Kragujevca, MŠ ''Josip Slavenski'' iz Beograda i OMŠ ''Vladimir Đorđević'' takođe iz Beograda.\nU ovako oštroj konkurenciji Ćupričani su u konkurenciji orkestra osvojili 1. mesto sa osvojenih maksimalnih 100 poena što ni jednom orkestru ostalih muzičkih škola nije pošlo za gudalom. U pojedinačnoj konkurenciji mladi virtouzi s Velike Morave osvojili su čak tri puta po maksimalnih 100 poena i to Stefanija Udicki na violini, Andrijana Durmišević na violi i Nikola Buljančević na kontrabasu. U konkurenciji kamernih ansambala Ana Janković i njena drugaricaTamara Janković na violončelu osvojile su zavidnih 95 poena što ih je smestilo u sam vrh onih koji su osvojili nagrade. Ono što je možda i najvažnije u celoj ovoj lepoj muzičkoj priči svakako je činjenica da su svi učesnici iz Ćuprije na 56. Republičkom Festivalu muzičkih i baletskih škola Srbije u Smederevu osvojili listom 1. nagrade u svojim kategorijama te u kategoriji orkestra...


Bosilegradska sela odsečena od sveta | Društvo\nBosilegradska sela odsečena od sveta | Mondo Portal\n14. april, 04:25\nBosilegradska sela odsečena od sveta 3 Podeli Podeli na facebook Podeli na twitter Podeli na viber Pošalji na mail\n10.03.2015. / 16:27\nBosilegradska sela odsečena od sveta\nIzvor Tanjug 10.03.2015. / 16:27\nNa području Bosilegrada i danas je zbog snega zavejano tridesetak sela, a oko 400 dece nije moglo da dođe do škola.\nNadležni iz opštine apeluju da im država pomogne sa naftom i teškom mehanizacijom.\nVeliki problem predstavlja i što meštanima zavejanih sela, zbog snega, ne mogu da napoje stoku dok se do bolesnih ljudi, uz pomoć motornih sanki, odvoze lekari.\nPredsednik opštine Bosilegrad Vladimir Zaharijev rekao je Tanjugu da su putevi do udaljenih sela zavejani i da snega ima od 80 santimetara, pa do od metar i po do dva u udaljenijim zaseocima.\nZaharijev je rekao da će jedan buldožer u toku večeri stići na do dva do tri kilometara od sela Ploče, gde je najteža situacija, a da su druga dva buldožera pokvarena.\nNa Zlatiboru posle pet dana sad svi imaju struju\nPrema njegovim rečima, tokom dana, na lokacijama gde je to moguće zbog zavejanih puteva, sneg je čišćen lopatama i utovaran u kamione koji su ga odvozili.\n"U svakom selu ljudi žive od čuvanja stoke i ta stoka treba da se nahrani i napoji...a kako da se napoji kada do izvora ne može da se dođe zbog snežnih smetova", kaže Zaharijev.\nOn je naveo i da zbog snega ne radi škole u 19 sela, a da do ostalih na gradskom području đaci ne mogu da dođu, tako da je i danas oko 400 dece ostalo kod kuće.\nZaharijev je apelovao na državu i sve koji mogu da pomognu opštini Bosilegrad sa naftom i dodatnom teško mehanizacijom, istakavši da su i "građani te opštine deo države Srbije koju vole".\nbosilegrad sneg nevreme\n10.03.2015. / 21:50\nZnam gde je od Bosilegrada do surdulice nedaj bozhe da ti se kola kvari uzhasno\n10.03.2015. / 18:34\nPomozite ljudima i ja bi rado pomogao da sam bliže,inače Bugarke su najljepše žene na Balkanu,toplo preporučujem ovim neženjama iz Kuršumlije,Niša ... pravo u Bosilegrad i Dimitrovgrad.\n10.03.2015. / 17:44\nZnam gdeje. Tamo sam proveo oko 6.meseci kao vojnik na karauli"KADINJAČA"s.DONJE TLAMINA?NAROD DOBAR,A I RAKIJA. Pomzimo.


СРЕБРЕНИЦА : 28 ГОДИНА ОД ЂУРЂЕВДАНСKОГ МАСАKРА | Јадовно 1941. – КУЛТУРА СЈЕЋАЊА\nJedan od prvih masovnih zločina nad srpskim stanovništvom u Podrinju desio se na Đurđevdan 6. maja 1992. kada su muslimanski vojnici izvršili napad na srpska sela i počinili stavičan masakr nad civilnim stanovništvom.\nMILAN ZEKIĆ – ŽRTVA ĐURĐEVDANSKOG MASAKRA\nIzvor: Istina i Pravda – portal srpskog naroda ; Autor: Milivoje Ivanišević – “Hronika našeg groblja” 06. maj 2020.\nU Bijeljni 1. aprila 1992. muslimanski ekstremisti ubijaju Ristu Stevanovića, a u Zvorniku je prva žrtva bio Rade Radović ubijen 9. aprila 1992. godine. Dan kasnije je u gradu ubijen Srbin Miko Stanojević. Čitav april je obeležen krvavim napadima na srpska sela pa i sam grad. Talas nesreće ubrzo stiže i do Bratunca i Srebrenice.\nPrva žrtva u srebreničkoj regiji je bio Ljubo Stjepanović, mladić od 23 godine koji je mučki i svirepo ubijen u zasedi u Potočarima 20. aprila 1992. prve srpske žrtve na području ove opštine. Njegovo svirepo ubistvo najavilo je sav pakao koji će narednih dana i sedmica uslediti.\nIako je zločina nad Srbima u srednjem Podrinju bilo i tokom aprila 1992. ali i ranije, prvi veći masovni zločin dogodio se upravo na jedan od najvećih pravoslavnih praznika Đurđevdan. Tog 6. maja 1992. muslimanski vojnici iz Srebrenice su izvršili strahovite napade na sela Gniona i srpski deo sela Blječeva i počinili težak masakr. Toga dana ubijeno je šestoro civila dok je više od petnaest ljudi ranjeno.\nU tom periodu započinje masovni progon srpskog stanovništva iz Srebrenice a mnogi se ni do danas nisu vratili na svoja ognjišta. Oni Srbi koji su te 1992. odlučili da ostanu u Srebrenici bili su svirepo ubijeni a posmrtni ostaci mnogih civila do danas nisu pronađeni.\nNa Đurđevdan 1992. godine oko 17:30 Naser Orić se najpre megafonom obratio meštanima sela Gniona (MZ Gostilj) dok su obeležavali seosku slavu, pozivajući ih da predaju naoružanje, preteći da će ih u suprotnom sve pobiti. Kako meštani gotovo i nisu imali oružja, a strahujući od mnogo bolje naoružanih Orićevih saboraca, odlučili su se na beg u pravcu sela Gostilj i Zalazje. Šezdesetpetogodišnji starac Radojko Milošević, invalid oštećenog vida, odlučio je da poveruje pozivu Orićevih „branilaca“, ali su ga muslimanski ekstremisti ubili i zapalili u vlastitoj kući. Na njegove jauke i zapomaganja niko se nije obazirao. Radojkov gost na slavi, pedesetšestogodišnji civil Lazar Simić ubijen je udarcima noža u grudi dok je pokušavao da umakne zločincima putem Gniona-Gostilj.\nGniona je zaseok pretežno srpskog sela Gostilj u opštini Srebrenica. Nalazi se na oko 2 kilometra od Soloćuše i na oko 5 kilometara od Potočara. Do početka rata u BiH u ovom selu je živjelo 113 Srba i 35 muslimana. Selo Gniona je prvo spaljeno i do temelja razrušeno srpsko selo u srebreničkoj opštini. Napad na ovo selo su izvršili muslimani iz susednih Potočara, predvođeni Naserom Orićem.\nNapad na Gnionu desio se 6. maja 1992. godine, na Đurđevdan. Krsna slava je taj dan slavljena u nekoliko kuća. Slavili su, između ostalih, porodice Simić i Milošević. Napad na ovo selo dogodio se oko 18:30 časova, a o ovom događaju svedočio je Marko Slijepčević iz ovog sela.\n„Pomenutog dana na Đurđevdan, oko 17:15, začuo se glas sa megafona sa Ravne Njive iznad Gnione i sledila je sljedeća poruka: „Slušajte me dobro Gniončani, ovo vam poručuje Naser. Do pola 6 da svi predate oružje kod Perine kuće i garantujem vam da vam ništa neće biti. Ako to ne uradite, nećete pobjeći jer ste opkoljeni i bićete poubijani“. Pošto se taj dan u Gnioni slavilo u nekoliko kuća, narod je odmah skočio i počeo bježati prema Soloćuši. Niko ništa nije uzeo sem što se našlo u rukama i na sebi. Ostalo je sve pa čak i upaljene sveće na stolovima onih koji su slavili. Začuli su se rafali sa svih okolnih brda. Svi su jurili niz potoke zaklanjajući se iza kamenja i bukava“, navodi se u knjizi “Hronika našeg groblja”.\nO tome kako je ovaj čovjek ubijen svedočio je Mile Vukadinović iz Gnione.\n„Milošević Radojko je zapaljen u kući, bio je star i nije mogao da pobjegne i o tome svjedoči njegova žena koja je gledala iz šume kako gori kuća i Radojko u njoj“, pričao je Vukadinović.\nNeki od stanovnika Gnione se nisu mogli isti dan izvući iz ovog sela. Nekoliko njih je prenoćilo u Gnioni po potocima gledajući kako im dojučerašnje komšije pale i pljačkaju kuće. Nijedna kuća u ovom selu nije ostala čitava. One koje nisu mogli da zapale, zločinci su minirali.\nKao neposredni izvršioci ovog zločina prepoznate su uglavnom komšije Korović Rifat, Mujkanović Ibro, Osmanović Ibro, Mujkanović Behadin i ostali, navodi Milivoje Ivanišević u svojoj knjizi.\nNapad na srpski deo sela Blječeva izvršen je u prepodnevnim satima u vreme intenzivnih mirovnih pregovora Srba i muslimana.\nU svirepom napadu srebreničkih muslimana su ubijeni starica Kosana Zekić (1928), Gojko Jovanović (1917) a teže je ranjen Kosanin sin Milan (1954) koji je ubrzo i preminuo od zadobijenih povreda. Kosana i Gojko masakrirani su u svojim kućama na vrlo svirep i okrutan način a jedina njihova krivica je bila srpska nacionalnost. U unakrsnoj vatri koja je otvorena na srpske civile stradala je i jedna devojka od 16 godina.\nPrema podacima iz knjige istaknutog istoričara Milivoja Ivaniševića “Hronika našeg groblja”, kao neposredni izvršioci ovog masakra navode se muslimani iz okolnih muslimanskih sela ali i iz same Blječeve, među kojima su prepoznati: njihov predvodnik Hasib Ibrahimović, Fozo Dželić, Meho Ćosić, Ismet Jašarević, Šaćir Memišević, Ibran Muratović i dr.\nIzjava Nurifa Memiševića, muslimana iz Blječeve, takođe je objavljena u knjizi “Hronika našeg groblja” gde on navodi počinioce ovog ali i drugih monstruoznih zločina nad Srbima.\nRođen sam 29. 03. 1948. godine u selu Blječeva – Bratunac, po zanimanju sam rudar, invalid rada, do izbijanja ratnih sukoba primao sam penziju. Cijeli svoj život proživjeo sam u rodnom selu Blječeva, te sam oduvijek slovio kao pošten radnik i imao dosta prijatelja i među Srbima i među muslimanima, sa komšijama Srbima i među Srbima iz okolnih sela srpskih kao sto su Zagoni, Magašići, Ježestica, Hranča i šire. Ja sam gajio dobre komšijske odnose, te sam kod njih bio rado viđen gost u svakoj prilici, a i oni kod mene. To nikome nije smetalo niti mi je ko prebacivao za takve moje odnose sve do izbijanja ratnih sukoba. Ja nisam pripadnik ni jedne vojne formacije, a sve do sada sam živio u svom selu koje je pod kontrolom naših, muslimanskih snaga kao civil. Međutim, u selu Blječeva sa zaseocima Mekotama i Čizmićima formirana je jača vojna jedinica, a od pripadnika znam sledeće: Đelić (Rame) Ekrem, komandir jedinice; Osmić (Bajre) Zahrudin, zamjenik komandira jedinice; Osmić (Rame) Rašid; Muratović (Salke) Ćamil; Muratović (Ćamila) Samir; Muratović (Idriza) Hidajet; Muratović (Idriza) Abdulah; Muratović (Ibre) Hamed; Muratović (Ejuba) Fahrudin; Đelić (Fejze) Senad; Kospić (Rasima) Latif; Kospić (Mustafe) Senahid; Jašarević (Muje) Fikret; Orić (Nesiba) Bekir; Jašarević (Muje) Rifo; Jašarević (Muje) Sadik; Osmić (Musana) Bajro i Mešanović (Nezira) Nedžib. Pripadnici te jedinice su zajedno sa jedinicom iz Glogove, koju vodi Ejub Golić iz Glogove, učestvovali u svim napadima, paljevini srpskih sela Zagoni, Pajići, Hranča, Ježestica, Magašići, Kravica cijela, a pobili su i dosta naroda srpskog. Tako da ja za sve njih ne znam pojedinačno šta je ko uradio, ali za neke znam pa ću otvoreno reći, jer ja svaki zločin osuđujem. Reći ću pošteno pošto ste i vi prema meni pošteni i ovaj iskaz dajem u ime pravde, svojom voljom, pogotovo što nisam nateran.\nZekić Kosanu i njenog sina Zekić Milana iz Blječeve ubio je Salih Omerović, sin Hakijin iz Glogove, zajedno sa Babajić Sabrijom. O tome je Salih Omerović pričao javno u selu Pale svakome, a mislim da je sa njima učestvovao i Aljo Huseinović, sin Ibrin sa Budaka, jer je tom prilikom ranjen Gojko Jovanović iz Bljeceve, te se o tome hvalio da je ranio Gojka i Sabrija Babajić i Aljo Huseinović. A Aljo da je zapalio vikendicu Brane milicionera, odnosno Brane Jovanovića iz Bratunca. ” – ispričao je Memišević\nNapad na srpski deo Blječeve, kao i napad na Gnionu u srebreničkoj opštini, koji se dogodio istog dana, prekratili su sve srpske iluzije da do oružanog sukoba ipak neće doći. To je u isto vreme bio dokaz da oružane sukobe nameću muslimani pažljivo birajući vreme i mesta napada. Ovom prilikom za početak svog pohoda izabrali su dva mala nezaštićena srpska zaseoka koja se nisu ni pokušala braniti, a za vreme napada odredili su dan velikog srpskog praznika. To je značilo da cilj nisu samo srpska sela već i vernici koji pripadaju pravoslavnoj veroispovesti. Ta praksa se narednih godina ponavljala i otuda i danas rašireno uverenje da je reč ne samo o građanskom, već i o verskom ratu, kako muslimani često kažu džihadu, u BiH. Imovina žrtava je do temelja opljačkana i spaljena.\nPosle ovih prvih zločina nastavljeni su i intenzivirani napadi na srpski narod u selima oko Srebrenice i Bratunca. Samo dan kasnije ubijeno je desetoro srpskih civila u Skelanima i gradu Srebrenici. Muslimanske jedinice su se „specijalizovale“ uglavnom za napade u toku pravoslavnih praznika. Veći deo tih napada desio se u toku 1992. i 1993. godine kada su se dogodili neki od najbrutalnijih zločina protiv civilnog stanovništva na ovim prostorima. Tokom trajanja rata (1992-1995) srebrenički muslimani su ubili 3267 Srba, među kojima i 72-oje dece. Za ubistva srpskih civila na području Srebreničke regije osuđeni su samo Elfeta Veseli i to na 13 godina, Izet Arifović na 10 godina, i Suad Smajlović na tri godine robije.\nIzvor: Milivoje Ivanišević – “Hronika našeg groblja”


NOVA KONZOLA PRETI DA ZAPALI IGRAČE?! Izmerene i zvanične temperature aktuelnih konzola | Mondo.Me Prod\nNOVA KONZOLA PRETI DA ZAPALI IGRACE Izmerene i zvanicne temperature aktuelnih konzola\nNOVA KONZOLA PRETI DA ZAPALI IGRAČE?! Izmerene i zvanične temperature aktuelnih konzola 0 Podijeli Podijeli na facebook Podijeli na twitter Podijeli na viber Pošalji na mail\n17.10.2020. / 10:52\nNOVA KONZOLA PRETI DA ZAPALI IGRAČE?! Izmerene i zvanične temperature aktuelnih konzola\nAutor Ana Božović Izvor mondo.rs 17.10.2020. / 10:52\nXbox Series X se, ipak neće “zapaliti” tokom igranja - ima niže temperature od PS4 Pro / Xbox One X konzola.\nIzvor: MONDO / Sony / Microsoft\nIzvor: MONDO / Sony / Microsoft 3\nIzvor: MONDO / PlayStation 8\nIzvor: MONDO / NCC\nIzvor: MONDO / NCC 9\nIzvor: MONDO / NCC 10\nIzvor: MONDO / PlayStation 11\nIzvor: MONDO / Twitter @_AlexKyaw 12\nIzvor: MONDO / Twitter @zakk_exe\nIzvor: MONDO / Twitter @zakk_exe 13\nIzvor: MONDO / Twitter @_AlexKyaw 14\nXbox Series X je “cool“.\nPrethodnih nedelja se na internetu našlo dosta komentara vezanih za problem sa temperaturom na Xbox Series X konzoli.\nKomentari su išli do te mere da se govorilo da je nova Xbox konzola toliko vrela da bi se skoro mogla zapaliti tokom igranja i dovesti igrače u opasnost.\nNa svu sreću to nije slučaj i Xbox Series X neće zameniti radijator u dnevnim prostorijama igrača. Džef Grub sa portala VentureBeat je imao priliku da Xbox Series dobije nešto ranije i rešio je da odredi koliko je konzola zapravo vrela, i to iznutra. Za potrebe određivanja temperature korišćen je specijalni termometar, koji je ubačen unutar prostora same konzole, kako bi se izmerila sama temperatura, koju ventilator izbacuje.\nZa poređenje su korišćene najmoćnije konzole generacije na izmaku, PS4 Pro i Xbox One X, dok 0 nije bilo moguće testirati, jer je konzola dostupna samo za novinare iz Japana. Merena je i temperatura računara sa RTX 3080 i Ryzen 9 procesorom. Na portalu VentureBeat je otkriveno da Xbox Series X zapravo ima nižu temperaturu od spomenutih konzola.\nTest je tekao tako što su sve konzole prvo bile ugašene na pola sata, a nakon paljenja je pokrenuta igra HITMAN 2 i igrano je oko 10 minuta na nivou Mumbai, koji je pun detalja i poznat kao opterećujući za postojeći hardver. Na taj način je temperatura izmerena pod opterećenjem.\nXbox Series X je tokom igranja imao maksimalnu temperaturu od 50 stepeni Celzijusa, dok su srednje vrednosti bile oko 47 stepeni. Sa druge strane PS4 Pro je kao maksimum imao 62 stepena celzijusa, a Xbox One X 52 stepena. Naravno, test nije u potpunosti savršen, pošto HITMAN 2 nije next-gen igra, koja bi stvarno opteretila novu Xbox konzolu, ali je dovoljan pokazatelj da temperatura nije zastrašujuće visoka.\nDa li je u pitanju neka podmukla kampanja ili su pojedine osobe sa ranim pristupom Xbox Series X konzoli dobili loš uređaj, nije poznato, ali je svakako dobro što je sve raščišćeno s pozitivnim ishodom.\nI am the war…\nLOŠ JE, IZNERVIRAĆE VAS: Rambo se u Mortal Kombat igri nije proslavio! B...\nUČENJE NIKAD NIJE BILO ZABAVNIJE: Saznajte sve o legendarnoj pljački u k...\nNAJVEĆA TUŽBA PROTIV GOOGLE KOMPANIJE U PROTEKLE DVE DECENIJE: Ovo bi mo...\nŠTA ČEKA INTERNET I ANDROID, AKO GOOGLE BUDE OPTUŽEN: Ovo su neke od pro...\nAMERIKA PLAĆA DRŽAVAMA DA IZBACE HUAWEI?! Šokantno priznanje američkih z...


Osoba razume, al’ funkcija neće\nSrđan Milošević 10/09/2018\nLepo je što bi Ana Brnabić volela da LGBT ne bude u Srbiji „toliki tabu“, kako je nedavno izjavila. Lepo je poentirala i da svi imaju samo jedan život koji treba da prožive slobodno, ne skrivajući se ni od koga.\nSaša Ilić 10/09/2018\nIspalo je da plana nema. Oni koji su očekivali više ostali su kratkih rukava. Čuli smo uobičajenu vučićevsku demagogiju, koja onima koji vole close reading nešto govori ne o Kosovu već o samom Vučiću.\n(O) predsedniku se loše piše\nNadežda Milenković 10/09/2018\nPosle opšte pometnje u medijima (čak je i Slagalica dva dana zaredom emitovala istu epizodu kviza), posle sati napetosti kao u mideru – saznali smo što i žena Markesovog pukovnika.\nPo čemu je Musa jači od Marka\nLjubodrag Stojadinović 07/09/2018\nMoguće je da Srbija zarati zbog Vučića. Ako padne u ropstvo, a neprijateljske ga ruke metnu u okove, slavna srpska vojska će po cenu svih glava spasavati vrhovnog. To je strateška hipoteza…\nGazimestan i Gazivode\nDejan Ilić 07/09/2018\nKako je samo napeto. Evo nam subote pred vratima, a mi ne znamo hoće li Vučić na put ili neće. Prvo je bilo da hoće, a sad je kao da – neće. Pale su i naredbe: bez komunikacije sa kosovskom policijom…\nBor plovi za Šangaj\nMijat Lakićević 06/09/2018\nKinezi kupuju istočnu Srbiju. Tako bi moglo da se kaže posle vesti da je kompanija Ziđin koja je pre neki dan praktično kupila 63 odsto RTB Bor izgleda kupila i kanadsku kompaniju Nevsun.\nMilan Jovanović 06/09/2018\nRoditelji učenika škole sa Voždovca ne šalju svoju decu na nastavu, jer im je promenjen učitelj. Direktorka kaže da nova učiteljica za razliku od kolege učitelja ima ugovor za stalno…\nLjubomir Živkov 05/09/2018\nSa nevericom sam pročitao da smo dobili Komisiju za muziku iz fontane, ali sam se odmah i štrecnuo: „Pa šta bi ti hteo, da o tako važnoj stvari odlučuje javnosti nepoznati pojedinac?!“\nMoj ulazak u Zadrugu\nLjubodrag Stojadinović 05/09/2018\nDa priznam, mene u Zadrugu 2 ne vuče izvesnost seksa, više ne pamtim kako se to u moje vreme zvalo. Ja sam to prevazišao još u ranoj starosti. Moja odluka došla je posle nadahnutog govora Željka Mitrovića…\nRastislav Dinić 04/09/2018\nU svom autorskom tekstu u Politici aktuelna premijerka se kao na glavnog autoriteta iz oblasti obrazovanja poziva na kolumnistu Njujork tajmsa. Ali nije u pitanju bilo koji kolumnista, već Tomas Fridmen.\nOpet je ono doba godine\nMario Reljanović 04/09/2018\nFenomenu minimalne zarade se retko pristupa iz jednog drugog ugla: čemu ona inače služi i koja je njena veza sa socijalnom funkcijom države, koja prevazilazi puko finansijsko opterećenje poslodavca.\nLažov i lažovka\nDejan Ilić 03/09/2018\nU autorskom tekstu u Politici povodom početka nove školske godine Brnabić se jada kako se „stalno suočava s izazovom kako da na najbolji način približi našem društvu kolike su promene i izazovi pred nama.“\nVlaška magija protiv kineskog zmaja\nMijat Lakićević 03/09/2018\nNa prvi pogled Srbija je prodajom RTB „Bor“ kompaniji Ziđin napravila dobar posao. Mada ga u stvari nije prodala, nego će pod kineskom upravom RTB otkupiti sam sebe.\nRazgraničiše li nam se opanci\nNadežda Milenković 03/09/2018\nVlast je rešila da sruši snove (koje je sama podgrevala) o razgraničenju sa Kosovom. Predsednik nam nije rekao kakav je izveštaj o pregovorima sa Kosovom podneo direktoru Soros fondacije…\nRastislav Dinić 01/09/2018\nSmrt radnika na gradilištu u Kneza Miloša nije posledica nemara – to je logična posledica sistema koji se zasniva na strahu i uceni. Poslodavci imaju korist od toga što su njihovi radnici preplašeni i ucenjeni.\nMilutin Mitrović 01/09/2018\nProizvođači betona su svojevremeno preko Berluskonija podmićivali premijera Kraksija. Njemu su ostali milioni, a Italiji rekordnih 30.000 često loših mostova i vijadukata. U proteklih 5 godina srušilo ih se 10.\nLjubodrag Stojadinović 31/08/2018\nRazmena teritorija, na primer, sever Kosova za Preševsku dolinu i još dve opštine (Bujanovac i Medveđa), nije pojmljiva izvan tragičarske fantazmagorije. Ona nudi sakaćenje Srbije i trebljenje stanovništva.\nDa li škole treba da podučavaju patriotizmu?\nHarry Brighouse 31/08/2018\nTeško je pokazati da ljudi imaju neke posebne obaveze prema svojim zemljacima koje nadjačavaju njihove šire obaveze. (tekst iz 2013, tema Razgovor o obrazovanju)