Šta je Srbija? Šta je nacionalizam? - oskar-z-wild | B92 Blog\nBudućnost| Društvo| Gost autor| Kultura\nŠta je Srbija? Šta je nacionalizam? - oskar-z-wild\nJaril / 10.07.2014. u 18:16\nGost autor: oskar-z-wild\nDa bi moje stanovište odmah postalo jasno moram reći da Ja ovde posmatram svet sa stanovišta "Biocentrizma" jedne od najnovijih "teorija svega", koja je po mišljenju mnogih naučnika mislioca nov kopernikanski obrt u čovekoj svesti. Dr. Robert Lanza u svojim delima potvrđuje prethodni kopernikanski obrt Emanuela Kanta koji opovrgava primarnost materije.\n"U svojoj teoriji spoznaje, Kant je napravio takozvani "kopernikanski obrt". Tvrdio je da se naša spoznaja ne prilagođava predmetima spoznaje već obrnuto, predmeti spoznaje se moraju prilagođavati našim mogućnostima spoznaje." (wiki.) A čovekove mogućnosti su evoluirale i u stalnom su širenju.\nU ovom Procesu, kojeg zovemo Život, u kojem živimo kao životinjska bića, koristimo prostor i vreme kao alate perceptore kojima gradimo svaki naš svesni trenutak. Kada takva bića kolektivno označe NAŠ prostor oni ga nazovu nekim imenom - u ovom slučaju ime prostora u razmatranju je Servia, Srbija, Prva Srbija, Druga Srbija... Prostor Srbije niko nije video osim na papiru ili na ekranu, prostor Srbije postoji samo kao mentalna predstava u našim glavama. To je često jezički prostor u kojem jezik olakšava snalaženje u životu. Jezik je "kod" koji je u trenutnoj upotrebi, dakle jezik je u stalnom razvoju. Ali država je takođe i ideološki prostor sa neograničen brojem varijanti. Naš imaginarni fizički prostor je povezan sa istorijski imaginarnim vremenom koje upotpunjuje naš osećaj pripadnosti narodu (kolektivu) kroz razne kolektivne doživljaje kakve na primer izazivaju ratovi - kolektivne traume, katastrofe... dakle potreba za sigurnošću.\nIstorijski kontinum države ili naroda se održava kroz ključne ideje i memorije vezane za opstojanje tog entiteta, u našem slučaju možemo govoriti o Vidovdanu, hrišćanskoj ideologiji, jezičkom objedinjavanju i definisanju, interakcijama sa susednim kolektivističkim ideologijama - hrvatstvom, bošnjaštvom, socijalizmom, evropejstvom, rusofilstvom, globalizacijom...\nTaj kolektivni-državni prostor postoji samo u ljudskoj svesti i to u svesti samo jednog dela stanovništva. Neko kome je svest promenjena zbog disfunkcionalnog nervnog sistema ili ličnom odlukom da se ne bavi tim aspektima života, nema istu sliku prostornog i vremenskog sveta kao ostali.\nProsvećeni nacionalista treba da pogleda na svet sa stanovišta "Biocentrizma" da bi u potpunosti shvatio zašto su saradnja i kooperacija najverovatnije i najčešće realnosti u čovekovom univerzumu. Čovekova saradnja i komunikacija su osnove njegovog biološkog postojanja.\nTvrdokornim nacionalistima smetaju novi i stari identiteti, koji njima narušavaju usvojene principe i predstavljaju urušavanje njihovog poimanja sveta. Mnogi identiti su tek sad u širenju kao recimo LGBT ili "gej identitet" koji izaziva najveće protivljenje. Razlika između prošlosti i sadašnjosti je u samom broju ljudskih jedinki, i u neminovnom stvaranju sve novijih i novijih individualno-kolektivnih identita. U starom svetu nasilje i fizičko odstranjenje je bila norma i metod "čišćenja vrste", ti odnosi su se promenili primarno u 20veku posle dva svetska rata jer su ljudi osetili potrebu za širim planetarnim zajednicama. Mada se stvari nisu mnogo promenile u mnogim delovima sveta gde se nasilje kao metod još uvek posmatra legitimnim, primer za to u Srbiji su događaji kao paljenje Američke ambasade i nasilje povezano sa Gej paradom. Posmatrano iz šire globalne perspektive, nasilja ove vrste u Srbiji se mnogo lakše daju kontrolisati i prevazići nego na primer u islamskom svetu gde su ekonomski i istorijski uslovi mnogo rigidniji. Međutim, pojam "islamski svet" danas mnogim ljudskim bićima obuhvata i fizički prostor Evrope, Britanije i britanskih gradova, ponajviše Londona u kojem živem. Ovde se može fizički i sociološki posmatrati svakodnevna interakcija međusobno, naizgled, suprostavljenjih kolektivističkih ideologija i običaja - islamizma i liberalizma - i uvideti da je najprimarnija komunikacijska saradnja individualnih bića, koji sa statističke tačke gledišta najčešće žive u miru i nenasilju - što omogućava kontinualnu promenu prilagođavanja individualnog stanovišta i odnosa prema religiji, naciji i državi. Na primer, jedan pravoslavac nema istu predstavu o pravoslavlju tokom svog detinjstva i tokom svog zrelog doba, sve je u stalnoj promeni - mada farbanje jaja za Uskrs i nedeljna liturgija mogu da nas stalno podsećaju na osnovnu potku velike priče o Hristu, i da potvrđuju da je realnost nepromenjena - što je iluzija.\nNacionalizam nije skup knjiga koje treba pročitati i upiti, već je u krajnoj liniji, jedan od čovekovih "biofenomena". Političke ideologije, kao i mnoge religijske ideologije, se ne primaju uvek iz dubokog saznanja, već suprotno, iz suženog ili emocionalnog razloga. Veliki broj ljudi postaju pripadnici neke religije tokom detinjstva preko roditelja. Mnogi postaju nacionalisti pod okolnostima u kojima vlada strah, na primer tokom ratova. Mnogi se drže religije radi strahova - straha od života i od smrti.\nDakle, nacionalizam je jedan veoma širok pojam u oblicima svog ispoljavanja, jer varijante su neograničene. Nisam sreo dva pravoslavca niti dvoje nacionalista koji su imali zajedničko nešto više osim toga da su tako sebe naimenovali.\nII deo: Svesnocentričnost i "Biocentrizam", principi Dr. Roberta Lanze\n"Prvi princip biocentrizma: Ono što mi percipiramo kao realnost je proces koji upošljava svest.\nDrugi princip biocentrizma: Naša spoljašna i unutrašnja percepcija su nerazdvojivo isprepleteni. To su različite strane istog novčića i ne mogu biti razdvojene.\nTreći princip biocentrizma: Ponašanje subatomskih čestica - i inače svih čestica i objekata - je isprepletano spojen prisustvom posmatrača. Bez prisustva svesnog posmatrača stvari postoje u nedeterminsanom (neostvarenom) stanju talasa verovatnoće, u najboljem slučaju.\nČetvrti princip biocentrizma: Bez svesti, "materija" postoji u neodređenom stanju verovatnoće. Svaki univerzum koji je mogao postojati pre svesti postoji samo kao verovatnoća.\nPeti princip biocentrizma: Struktura univerzuma je objašniva jedino kroz biocentrizam. Univerzum je fino naštimovan za život, jer život stvara univerzum a ne obrnuto. "Univerzum" je samo ukupna prostorno-vremenska logika ljudskog bića.\nŠesti princip biocentrizma: Vreme realno ne postoji izvan životinjskog osećaja percepcije. To je proces kojim mi percipiramo promene u univerzumu.\nSedmi princip biocentrizma: Ni prostor, nii vreme, nisu objekt ili stvar. Vreme je drugi oblik našeg životinjskog razumevanja i ne postoji nezavisno u realnosti. Mi nosimo prostor i vreme sa nama kao što kornjače nose oklop. Dakle, ne postoji apsolutni samo-opstojeći matriks u kojem se fizički događaji odvijaju nezavisno od života."\nIz knjige: Dr. Robert Lanza 2009. "Biocentricity, How Life and Consciuosness are the Keys to Understanding the True Nature of the Universe". "Biocentritet, Kako su život i svest ključevi za razumevanje prave prirode univerzuma"\n"Univerzum se rađa iz života, ne obrnuto kako su nas učili. Za svaki život postoji univerzum, individualan univerzum. Mi stvaramo sfere realnosti kao lične mehure postojanja. Našu planetu sačinjavaju milijarde sfera realnosti koje stvaraju individualna ljudska bića a možda i svaka životinja." Robert Lanza.\n"Naša instinktivno razumevanje realnosti je isto kao kod većine drugih životinja."\n"Smrt je samo preki u našem linearnom toku svesti."\n"Istočnjačke mudrosti su kazivale da je čitav smisao života širenje naše svesti do onde gde možemo doživeti sebe kao beskrajna bića, a taj doživljaj je naše prosvetljenje jer prevazilazimo strah od smrti." Deepak Chopra, razgovor sa Robertom Lanzom.\nČovek je sve spremniji u ovom veku da napusti antropocentričnost najvažnijeg bića na planeti, i da pređe na svesnocentričnost najvažnijeg bića u univerzumu sa pozitivnim učenjima svih religija i ideologija.\nŠta će biti krajni rezultati Biocentrične svesti sveta? Pravedniji mirniji svet koji brine o svom zemaljskom, digitalnom, pa i kosmičkom, ambijentu.\nU čovekovom kosmičkom svetu vlada apsolutna sloboda jer je kosmos u čoveku beskrajan i neogrančen. Moguća stanja su bezbrojnim. Beskrajnost mogućnosti. Svaka varijanta postojanja je moguća.\nSvest je bezgranična.\nSvest je beskrajna.\nSvest je najviša realnost.\nUniverzum je biocentrična pojava u čijoj osnovi je svest.\nPriroda i život se ne mogu razdvojiti, ni jedno ne postoji bez drugoga.\nLjudi stvaraju univerzalističke teorije, mi smo biološka bića koja stvaraju priče, koja posmatraju i daju imena stvarima.\nMi smo Posmatrači koji posmatramo scenu pomoću naših alata Prostora i Vremena. Vreme je unutarnja forma intuicije, prostor je spoljašnja forma intuicije, kao što je Kant mislio.\nSvest je neka vrsta biofenomena.\nČovek je primitivno biće koje je evoluiralo od šumskog foradžera - skupljača naučenog da gleda svet oko sebe iz zadate perspektive. Njegovi alati - prostor i vreme - su za posmatranje sveta.\nVreme, prostor i osobine materije zavise od posmatrača.\nRealnost je proces. Realnost je proces koji zahteva razmišljanje o onome što se dešava.\nVreme je unutrašnji osećaj za percepciju.\nProstor je spoljašni osećaj za percepciju.\nReči su ograničene svojim značenjima, zato je i uspostavljanje nove paradigme otežano i zahteva od čitaoca izvesna konkretna naučna saznanja i intuitivan prilaz problemu. Iako biocentristički pogled na svet zahteva prevrednovanje svega, u ovom blogu se možemo ograničiti samo na segmet kolektivnog - političke saradnje u izgradnji našeg prostora.\npredatortz 18:47 10.07.2014\nTelo je ljuštura u kojoj duša, privremeno, obitava.\nKad duša odbaci ljušturu, seli se u drugu dimenziju.\nOno si kakve su ti misli.\noskar-z-wild 19:11 10.07.2014\nRe: Zvuči poznato\nI onda prolazi kroz oblast u kojoj obitavaju anđeli i demoni.\nHvala Jarilu na gostoprimstvu.\noskar-z-wild 19:26 10.07.2014\nTelo je više od "ljušture" on je "duša" u ovom novom viđenju sveta.\n"Duša" odbacuje "ljušturu" kod onog prekida u momentu velike "disfunkcije" tela, smrti.\nFilip2412 20:15 10.07.2014\nJaril 16:10 11.07.2014\noskar-z-wild 19:34 10.07.2014\nRobert Paul Lanza is an American medical doctor, scientist, Chief Scientific Officer of Advanced Cell Technology and Adjunct Professor at the Institute for Regenerative Medicine, Wake Forest University School of Medicine. Wikipedia\nBorn: February 11, 1956 (age 58), Boston, Massachusetts, United States\nGornje lice će biti poznatije od ovog u budućnosti:\nPreporuka: 204 / Link / Replika: 6 / Molimo vas da se ulogujete ili registrujete da biste mogli da šaljete komentare.\ndr.wagner 20:49 10.07.2014\nRe: Ništa novo?\n-Ne bih kvario oduševljenje "novom" teorijom i novim licem , ali ....\n-Moguće je da nisam shvatio , ali meni izgleda da je dokazni put ove teorije (ili više njih)\nza svakoga različit ... individualan ... i oslanja se prvenstveno na percipiranje\nproblema , pa onda i put do rješenja ovisi od te percepcije ... ali nekim čudom ćemo\nsvi doći do istog rješenja ... ili do istog stava prema problemu ...\n... a to mi djeluje nekako "mršavo"\n-Sa druge strane ste postavili Ajnštajna ...\n-Njegova teorija kaže ... vozite sportski i sve više ubrzavate , kada dođete do "konačne"\nbrzine , dalje stišćete gas , ali vam se umjesto brzine ... povećava masa ...\n-Dakle , energija prelazi u masu ... to je kao ništa u materiju\n-To je kasnije dokazano ... ali tada kad je AA to smislio , ne znam je li što\n"jurilo" brzinom i 100 km/h ...\n-U toj cijeloj zbrci ... vrijeme je jako relativno , ali postoji i ne ovisi nikako o\n... ili zubar to ništa ne kuži ...\noskar-z-wild 00:40 11.07.2014\nMislim da je najbolje čuti is njegove glave:\nzilikaka 22:43 11.07.2014\nvrijeme je jako relativno , ali postoji i ne ovisi nikako o\nNaravno da ne kuži kad je uvek pored a ne NA zubarskoj stolici.\nI naravno da njemu pored te stolice petnaest minuta podrazumeva "sad će to brzo", dočim onom što sedi, tih istih petnaes minuta predstavlja večnost.\ndr.wagner 12:16 12.07.2014\n-Znači naš "guru" je ipak u pravu ...\n... ne postoji diletacija vremena ... samo percepcija , koja ovisi o tome\ntko od nas dvoje sjedi , a tko stoji ...\n-Usput , ja sam loš zubar ... ne radim to više i mene se ne treba bojati ...\nzilikaka 12:46 12.07.2014\nUsput , ja sam loš zubar ... ne radim to više i mene se ne treba bojati ...\nAhaa, a ja ću poverovati.\n...ma, jednom zubar, uvek zubar.\nmilisav68 13:58 12.07.2014\noskar-z-wild 19:43 10.07.2014\nUniverzum, Robert Lanza:\nUniverzum eksplodira iz života, ne obrnuto kako su nas učili. Za svaki život postoji univerzum, individualan univerzum. Mi stvaramo sfere realnosti kao lične mehure postojanja. Našu planetu sačinjavaju milijarde sfera realnosti koje stvaraju individualna ljudska bića a možda i svaka životinja.\nNaše instinktivno razumevanje realnosti je isto kao kod većine drugih životinja.\nOur instinctual understanding of reality is the same as most other animals.\nSmrt je samo prekid u našem linearnom toku svesti.\nhajkula1 11:42 11.07.2014\nRe: Univerzum, Robert Lanza:\n[b]Univerzum eksplodira iz života, ne obrnuto kako su nas učili.\nKokoška pa jaje.\noskar-z-wild 20:56 12.07.2014\nSve je postoji samo u tebi, svi pojmovi sa kojima barataš su samo tvoji, usvojeni iz raznih priča.\nA univerzum je nešto kao sneg na infinitezimalnom televizorskom ekranu u kojem smo mi svi zajedno sa tobom.\nAko si mislila da ćeš jednog dana biti u raju, verovatno ćeš stići tamo pre ili kasnije. Be happy!\noskar-z-wild 20:03 10.07.2014\nDeset giganata kontroliše svet - STRAH\nNaslov vesti na B92 "Deset giganata koji kontroliše svet" je dovoljan da u nama stvori jednu veliku predstavu o svetu. Ali ono što je važnije od racionalnog poimanja ovog ekonomskog globalnog fenomena je čovekova individualna reakcija na ovu vest.\nPrva reakcija kod velikog broja ljudi je STRAH, što je sasvim za očekivano ponašanje jednog životinjskog bića. Strah od nepoznatog, prvi put viđenog, strah od posledica, i naročito strah zbog nemogućnosti da se kontroliše situacija.\nStrah od globalizma će postati sve manji kako vreme protiče i ljudi uviđaju da posledice nisu direktna opasnost po njihov život. A dotle će se manipulisati ljudskim strahom prema potrebi.\nSa druge strane ljudima se može objasniti kompleksnost sveta kroz činjenicu da je tih deset javnih kompanija, koje su u vlasništu ogromnog broja ljudi i institucija, sačinjeno od ogromnog broja manjih kompanija koje imaju veliki broj drugih vlasnika, veliki broj kooperanata, snabdevača, itd. Ljudima i državama se može preporučiti da kupuje akcije ovih firmi koje bi im donosile dobit.\nČinjenica je da mali broj kompanija kontroliše digitalni svet u kojem ovde učestvujemo. Koliko poverenje trebamo mi da imamo u Bil Gejtsa, Đef Bezosa (Amazon), Sergej Brina (Google), Mark Cukerberga (Facebook), Lari Pejđa (Google), i Timothi Kuka (Apple) koji su na prvim mestima Forbsove liste 72 najmoćnijih ljudi sveta, sveta koji ima 7.2 milijarde stanovnika?\nA na prvom mestu Forbsove liste najmoćnijih je Vladimir V. Putin. Čovek koji je sigurno doprineo da nekoliko stotina ljudi pogine u ovoj godinu u Ukrajini. Međutim Putinovi poduhvati kao da nisu izazvali tolike STRAHOVE u srpskoj javnosti. Veliki broj građana nije osećao strah od mogućnosti većeg rata, niti empatiju za ubijenim žrtvama, prvenstveno stoga što su njihova predubeđenja u njima već stvorili tradicinalnu reakciju prema kojoj je Putin naš Slavjanin, i on radi za našu sigurnost i bezbednost, a mnoge žrtve rata su zaslužile da budu "isključene" iz ovog sveta kao fašisti i neljudi. Sve to nam pokazuje da se strahovi mogu kontrolisati i individualnom "terapijom" ili kolektivnom "terapijom".\nNačin na koji društvo ublažuje posledice ratova veoma bitno utiče na stanje tog društva. Ukoliko se stalno vraća na stanje nezadovoljstva i tuge, već se time pripremaju određeni procesi koji mogu potencijalno postojati u budućnosti.\nNeko će sada reći da deset giganata koji vladaju svetom su svojim delovanjem, indirektno ubile mnogo više ljudi nego rusko-ukrajinski rat i to možda korišćenjem novih i dovoljno neispitanih tehnologija. Slažem se da je ovo diskutabilno.\nSrećom, na planeti stalno preovlađuje život umesto smrti. A čak je i univerzum sačinjen da u njemu provodimo vreme u najvećem komforu.\nloader 20:42 10.07.2014\n0 1 1 0 ...\n..... Tvrdio je da se naša spoznaja ne prilagođava predmetima spoznaje već obrnuto, predmeti spoznaje se moraju prilagođavati našim mogućnostima spoznaje. ....\nPetao ili jaje\noskar-z-wild 20:48 12.07.2014\nRe: 0 1 1 0 ...\nPreskočio si kokošku!\nmarta l 21:37 10.07.2014\nTekst iz Vremena, iz pera mudrog Milosa Bobica, kome je sve bilo jasno pred prerani odlazak...a i inace.\nSvet je unikatna i najveća lična fikcija. Najprostije rečeno, njega čini ono što vidimo i što smo iskusili. To će reći da postoji samo dok smo živi i da sa svakim čovekom umire ceo jedan svet.\nSrećom, rađa se sa svakim novim čovekom. Znači, nema razloga za pojedinačnu žalost. Nema razloga za žalost uopšte. Jer smrt nije rastanak sa svetom, već njegovo konačno ukidanje. Svet je fikcija koju odnosimo sa sobom kao svoj životni bagaž.\nPostmoderno ubeđenje je da fakti nisu primarni. Od njih je važnije ubeđenje, lično mnjenje o stvarnosti. To će reći da fakti i materijalni svet dobijaju značenje tek doživljajem pojedinca. Iako ova doktrina ima malo zajedničkog s mojom slikom sveta, jer podrazumeva jednostranu volju i negira temelje civilizacije, čini se da u njoj leži nešto lakše prihvatljivo objašnjenje kraja našeg bivstva.\nStvari stoje drugačije sa smrću drugih. Tuđa smrt narušava još uvek žive svetove. Zato se gubitak znanca, dragog bića, doživljava tragično. Čini se sve kako bi se on odložio i vlastiti svet bar prividno očuvao. Sve! Tome u prilog najrečitije govori bizarna anegdota o gospodinu Foltusu H.\nGospodin Foltus H. je svoj svet odjavio u osamdeset devetoj godini. Njegov leš je otkriven dve nedelje pošto je umro a posle prijave suseda da ga izvesno vreme nisu videli na ulici. Njegov stan je bio u neredu, a u kršu starih novina, sakupljenog otpada i istrulele hrane za mačke – i leš njegove devedesetšestogodišnje žene. Po proceni stručnjaka umrla je dve godine ranije. Psiho? Možda. Moguće je smisliti nebrojeno jakih razloga i prihvatljivih objašnjenja. Od nekrofilije do pokušaja da se obmane penzioni fond. Negde po strani stoji mogućnost da gospodin Foltus H. nije imao snage da naruši svoj svet čiji je stub bila njegova životna saputnica. Čuvao ju je u najlonskoj kesi na gornjem spratu stana koji su delili celog života.\nNikada se neće saznati kako i šta je podrazumevao ovaj bizarni isečak iz stvarnog života. Da li ju je povremeno raspakivao, sedao pored nje, prepričavao joj dnevne vesti i događaje i izvečeri s njom gledao televiziju? Znakovi kanibalizma nisu otkriveni. Radoznali susedi su se prisetili da je soba u kojoj je boravio leš u najlonskoj kesi uvek bila u mraku, kao i toga da su dvogledom uočili da se po danu gospodin Foltus H. u njoj retko, neki kažu nikad, pojavljivao.\nVeruje se da je mrtvima svejedno. Problem su živi. Da, naša predstava sveta je zavisna od figura koje u njemu igraju. Gubitkom figura menjaju se i naša strategija i doživljaj životne igre. Uloge se preraspodeljuju, vreme se raščlanjava, premeštaju se tačke, svet se sužava. Pogreb je konačan, fizički raskid sa figurom koja je igrala u našoj predstavi sveta. Posle njega ostaju samo sećanja. Za vernike i mit o večnom, zagrobnom životu. Živima ostaju uspomene podržane tek ponekim fetišem. Oni pomažu da se fiksirana slika sveta, njegova lična predstava produži za neko vreme. Onda vreme naplati svoj dug. Vizija sveta se adaptira zaboravom. Za mnoge, kao i za gospodina Foltusa H., to je neprihvatljivo. Skučenost vlastitog sveta izaziva potrebu za njegovim beskrajnim produžavanjem. Rastanak sa telom je čin koji taj svet definitivno krnji. Lična fantazija omogućava da se sačuvanim ostacima kreira jedan fiktivan svet u kome dominiraju nepostojeće figure i fetiši. Ali, tu prestaje priča o normalnom.\nKao da ovaj ugao gledanja odlaže pogled od mene samog. Kao, nema to veze sa mnom. Ma, radi se o nestanku celog jednog sveta, bre. Možda je zasluživao bolju negu s moje strane ako mu već drugi nisu pridavali dovoljno pažnje. Svoj svet sam pokušavao da proširim i u njega priberem što više aktera, istomišljenika i simpatizera, ali bez mnogo uspeha. Možda to i nije bilo tako loše. Sve u svemu, manje odgovornosti za mene. U srazmeri s velikim doktrinarima moja odgovornost i gubitak čine se beznačajnim. Ipak, žao mi je i toliko ljudi. Svih onih prijatelja, ponekog neprijatelja, slučajnih prolaznika, voljenih žena, dece, familije, izdavača, urednika i slušalaca. O, da, i studenata, naravno. Njih mi je najviše žao. Njima sam najviše dao i mogli su toliko da urade. Samo da su slušali. Moja zabluda je bila da je svet zasnovan na jednostavnom principu uzimanja i davanja. Verovao sam da prostor pripada onima koji dolaze i odbijao pripadnost klanu, partiji, misli i hodu mase. Studenata više neće biti i nećemo moći jedni drugima da se nađemo. Šteta. Svest o njihovom gubitku čini očekivanje velikog praska teškim i mučnim, a izlišnost dotrajavanja gotovo potpunim.\nProblem se naoko čini uveličanim, ali je on zapravo samo dislociran, pomeren u središte pitanja percepcije sopstvene egzistencije. Pa, da li mi je žao što će moj svet nestati. O, da! O, ne! Mislim da ga ne bih održavao po svaku cenu. Zapravo, pokušavao sam da ga održim, ali mi se sada čini da nisam dao sve od sebe. Pio sam umereno, ali sam mnogo pušio i radio puno. Uz sve to me je raskorak između mog doživljaja i stvarnosti neopisivo nervirao. Svaki oblik grupne nediscipline prizivao je nelagodu, pozor. Stres i nesanice bili su samo njihove posledice. Ipak, rado bih ga sačuvao kao uporište budućeg otpora.\nSamo da nađem dovoljno veliku kesu.\n("Vreme" 794, 23. mart 2006)\noskar-z-wild 22:54 10.07.2014\nHvala Marta što ste ste sa nama ovde podelili gornji tekst.\nPoslušajte ovu pesmu Love From Outer Space koji na klavijaturi svira San Ra za sve nas.\nI ovu verziju koju članovi njegovog orkestra sviraju danas na stogodišnjicu njegove smrti.\nSun Ra, Love in Outer Space\nSan Ra je jednom u svom životu shvatio da je on anđeo i da mu je jedina svrha na planeti među ljudskim bićima da stvara muziku. Svaka verzija pesme Love in Outer Space je jedinstvena. Kada čovek provede celi život sa orkestrom svirajući svoju muziku verovatno može i da se proglasi anđelom.\nZa porođenja sa multiplicitetom univerzuma treba uzeti muziku. Mozarta, Betovena, svakog...\nKazezoze 12:49 11.07.2014\non je rođen pre 100 godina, a umro je 1993.\nevo pesme sa jednog albuma posvećenog njemu, a od njegovog učenika i člana arkestra - kelan phil cohrana.\nalbum "african skies" je snimljen odmah nakon njegove smrti.\ntasadebeli 21:57 10.07.2014\nХоп-хоп, лепттирићу, шаренићу...\nVreme, prostor i osobine matarije zavise od posmatrača.\nКажу да Хопи Индијанци у свом језику немају уопште глаголске облике за прошлост, садашњост и будућност као што их имају, рецимо, индоевропски језици. Уместо тога, код њих се глаголски облици разликују на основу тога да ли се говори о нечему што је у видном пољу учесника у комуникацији или они то не виде.\nРазличито поимају и материју од говорника индоевропских језика и тако је језички и представљају.\n"Misaoni svijet Hopija ne posjeduje imaginarni prostor."ЛИНК\nПрецизније речено, не постоји разлика између имагинарног и реалног код Хопија као што то постоји у европоцентричним главама.\nПисао о томе Бенџамин Ли Ворф, али је касније та теорија о језичкој релативности мало потиснута због могућих злоупотреба и инструментализације за потребе нацистичких и фашистичких режима половином 20. века.\nЗато ми биоцентризам гос'н Ланце и не звучи баш као нешто ново, револуционарно и као коперникански обрт науке. Пре бих рекао да он само плива на таласу који траје у науци последњих сто година и који је добио нарочито на снази у последњих деценију или две, а који људску свест поставља као главну мету истраживања у многим научним областима.\nА морамо ли баш тај Процес који називамо Живот да живимо искључиво као животињска бића? Хоћу рећи, да ли нам перцепција мора баш увек, у сваком тренутку тог Процеса, бити животињска?\nЈош једноставније, да ли је крајње исходиште биоцентризма егоцентризам?\nМислим, та животиња звана човек у Процесу званом Живот понеки пут може да буде врло непријатна и да има погубне последице за сам тај Процес...\nНего, да се вратимо на ово што си написао на крају:\nIako biocentristički pogled na svet zahteva prevrednovanje svega, u ovom blogu se možemo ograničiti samo na segmet kolektivnog - političke saradnje u izgradnji našeg prostora.\nИ оно на почетку:\nProsvećeni nacionalista treba da pogleda na svet sa stanovišta "Biocentrizma" da bi u potpusnosti shvatio zašto su saradnja i kooperacija najverovatnije i najčešće realnosti u čovekovom univerzumu. Čovekova saradnja i komunikacija su osnove njegovog biološkog postojanja.\nПа у склопу тога прочитах овај твој коментар о људском страху од глобализма у којем кажеш:\nStrah od globalizma će postati sve manji kako vreme protiče i ljudi uviđaju da posledice nisu direktna opasnost po njihov život.\nМогуће... Питање је само да ли ће то тада баш бити свет у каквом желимо да живимо?\nБез Хопи Индијанаца?\nБез Арапа, Кинеза, Енглеза, Пакистанаца, Индијаца, Јамајчана и осталих сабџекта њеног величанства?\nОно, један свет - једна лопта - једна кока-кола?\nХвала лепо, нисам заинтересован...\nНе бих овај пут о Пјутину, Јукрајини и српској емпатији са жртвама и страху од било каквог рата (јербо су их Срби много претурили преко главе у последњих два века. Мислим, и ратова и окупатора).\nТу је све већ речено и свима је све јасно...\nНе треба губити време на давно прежвакане теме.\n(А вид' ово, а? "Ој, пјесниче, бркови ти плави, прст у дупе, па их нагарави."\nП.С. - Опет сам написао километарски коментар у виду чаршафа!\nТрудио сам се да не буде тако, али...\nИнспиративан си ми, Оскаре, нема ту помоћи.\nИзвини за овај пут и да знаш да не могу да ти обећам да се неће поновити.\noskar-z-wild 22:13 10.07.2014\nRe: Хоп-хоп, лепттирићу, шаренићу...\nHvala lepo tasodebeli na tako leprošavom čaršaviću, drago mi je da sam stimulisao tvoje moždane vijuge. Naravno da sam išao ka neuralgičnim tačkama ne bi li ti napravio nove sinaptičke spojeve na onim mestima gde se možda zalepio kao holesterol pa ne daje ni makac dalje, kao pokvareni DVD.\nПитање је само да ли ће то тада баш бити свет у каквом желимо да живимо?\nPa ne radi se samo o tome šta mi želimo za ovaj svet. Radi se više o tome šta ovaj svet želi od nas.\nMožda je globalizacija tebi predstavljenja kao sve veće izjednačavanje identiteta, ali ona ne vodi neminovno nestanku naroda, već možda povećanju broja identiteta i naroda. Nauke, digitalizacija, ekonomski tokovi planete, sve zajedno već stvara obrise budućih svetova.\ntasadebeli 22:51 10.07.2014\nMožda je globalizacija tebi predstavljenja kao sve veće izjednačavanje identiteta,\nNauke, digitalizacija, ekonomski tokovi planete, sve zajedno već stvara obrise budućih svetova.\nУправо то што видим, ти обриси будућих светова, не свиђају ми се ни најмање.\nНе, Оскаре, не ради се о томе да је мени глобализација представљена на било који начин.\nРади се о томе шта ја видим као последице тог процеса који је одавно започео, али се тек од деведесетих масовно назива тако како га ти и ја сада зовемо - глобализација.\nА ја видим само једну свеопшту униформност у свему, од начина облачења и исхране, па до начина на који перцепирамо свет око себе.\nА када седам милијарди идентитета можеш да у основи сведеш на сужени скуп типова и што је најгоре од свега, да их натераш да истоветно и размишљају, онда то и јесте изједначавање идентитета.\nЕто, погледај само пример овог твог и мог дописивања на блогу (не само на овом, него и раније).\nТи си мене већ лепо сврстао у једну од "фиокица", готових, унапред направљених образовањем и културом и на медијима изграђених образаца за перципирање људи са којима долазиш у контакт. А не знаш, у суштини ништа о мени. Као што ни ја не знам о теби. Много је комфорније комуницирати са неким којем си већ прилепио особине какве мислиш да он има јер припада баш тој "фиокици" у твојој глави.\nНајпростачкији пример изграђивања у главама тих "фиокица" за сврставање личности су ти они амерички ситкоми на којима се васпитава дух милијарди и милијарди људи широм планете. Па тако за последицу имаш да се сви националисти перципирају на исти начин, без обзира што су то све различити људи, хомосексуалци на исти начин, без обзира што су то све различити људи, Хрвати на исти начин без обзира што су то све различити људи, Срби на исти начин, без обзира што су све то различити људи, верници и атеисти, хришћани или муслимани и тако даље и тако даље.\nА ниједан националиста није исти као неки други националиста, нити хомосексуалац, нити Хрват, нити Србин, ни атеиста, ни верник, ни хришћанин, ни муслиман... Без обзира шта о томе говориле те "фиокице" у главама васпиатаване кроз медијске испираче мозга.\nЕ, видиш. то су, по мени најпогубније последице глобализације које ја видим.\nПонављам, није то мени нико представио.. То видим и сам у окружењу у којем се крећем.\npa ne daje ni makac dalje, kao pokvareni DVD.\nНемој да си безобразан!\nМоже Пластика? Од Идола?\noskar-z-wild 00:02 11.07.2014\nOk, ti možda misliš da imaš svoju predstavu o globalizaciji, ali po meni to što ti govoriš zvuči kao nešto što pričaju mnogo o globalizaciji. Otud i etiketiranje.\nMoram reći da je moj način snalaženja u digitalnom svetu poput beskičmenjaka u mulju, imam samo jednu dimenziju percepcije. Tražim nešto što mogu progutati sa ekrana tim svojim hendikepom. U nekim tvojim "čaršavima" nisam video nikakvog smisla sa onim što sam pisao. Tako da sam ih shvatao kao ometanje diskusije. Meni je diskusija važna a ne ličnost na blogu jer ono što znam o toj ličnosti je kranje minimalno.\nAko želiš analizu mogu snalaženju u digitalizovanom svetu daću ti je, jer ne odgovaram ovoj fiokici u koju si me ti stavio. U digitalnom prostoru ovog bloga Ja sam "oskar-z-wild" a ti si "tasadebeli". Interesantno je da kada čovek uzme drugo ime, on uzima i jedan drugi identitet. Ja sam imao doživljaj da imam dva identita još od najranijeg detinjstva kada sam otišao sa roditeljima u Aziju i tamo postao bilingualan. Menjanje jezika kojim govorim je bila praćeno osećanjem promenjenog ophođenja. Baviti se blogovanjem na engleskom sasvim i menja i žustrinu diskusije. Moja srpska familija je uvek vodila žustre i glasne rasprave.\nSvestan sam koliko sam puta bio grub na srpskom blogu jer neki put etiketiram protivničko mišljenje upravo da bi isprovocirao, ali mislim da je to jer je žustrina diskusije mnogo drukčija zbog posleratnog periodu u Srbiji kada je i počelo blogovanje na srpskom. Sada moderiram svoje ponašanje ili izbegavam nepotrebno nerviranje. Već sada shvatam da moram da prestanem da čitam izvesne komentare, jer me nepotrobno smaraju.\nMoraš priznati da realnost u digitalnom svetu jeste malo pomerena realnost u odnosu na onu koju smo imali ranije. Jednostavno mi smo se ograničili na taj način što ne raspravljamo licem u lice, i ne zalazimo u lična poznanstva kakvo bi imali kad bismo raspravljali lično. Suprotno tom ograničenju mi smo omogućeni da se bavimo ovom digitalnom prepiskom - putem reči, slika i muzike. Wow! I to je nešto.\nJa možda neću znati ko si ti u stvari ako ne popijemo čašu vina u "1905" tako te mogu staviti u prostor Hopi Indijanaca, kao što njima ne zameraš na hendikepu, nemoj ni meni.\nMi se slažemo, ali pojmovi nacionalist, homoseksualac, Hrvat, Srbin, ateista, vernik, hrišćanin, musliman postoje i to su fiokice, formule, i reči bez kojih ne možeš ni komunicirati. I te reči upravo postoje da bi mi mogli da svrstavamo, pravimo razliku, i snalazimo se u životu.\nŠto se tiče moje percepcije sveta nasuprot tvojoj u Beogradu, ja ovde u Londonu doživljavam da se ljudi sve više razliku jedni od drugih. To mnoštvo je toliko različito da nema govoro o poistovećivanju. I primetno je da u boljim životnim uslovima svi prosperiraju u celokupnom psihofizičkom smislu. Različitost u oblačunju je neverovatna, dovoljno je da izađeš na neke prometne ulice i da "zineš od čuda". Takođe je slučaj sa hranom.\nStalno građenje identita neminovo ako želiš da opstojiš ovde. Naravno mislim i na sopstveno iskustvo, ali i na opšte promene koje vidiš svuda gde srećeš ljude. Ovde u Londonu možeš gledati simbiozu raznih pojedinaca koji su stigli u iz raznih delova sveta. Najviše se to vidi u pogledu muslimana koji si stigli iz veoma različitih kultura i na kakve načine oni prilagođuju svoje identitete.\nAli moja percepcija Srbije i srpske situacije takođe se veoma razlikuje od onoga što čitam u medijima. Mislim da se i u Srbiji veoma razliku jedni od drugih, ali je percepcija možda manjkava i ne pravi razlike.\nIstina je negde u etru.\nOno što je sigurno je da kada kvalifikujemo nekoga recimo kao nacionalistu ili vernika, mi se igramo rečima i govorimo o trenutnom kontekstu, jer ne uzimamo u obzir da neko ko je danas vernik, to nije morao biti u nekom ranijem periodu, niti će to neminovno biti u budućnost.\ntasadebeli 01:41 11.07.2014\njer ne odgovaram ovoj fiokici u koju si me ti stavio.\nМа, неее... Не стављам ја ни у какве фиокице никога...\nСамо, за разлику од тебе, за мене је ова врста комуникације исто као и да смо сели негде уз флашу вина... Јесте она, како ти кажеш, померена реалност, другачија, али не мора да подразумева да је самим тим ту допуштено оно што у комуникацији лицем у лице не бисмо никада радили.\n(Анонимност на друштвеним мрежама ми је чак помало и нека врста друштвене патологије... Као оно на улици: храбар сам у чопору, а када сам сам, говно сам. Овде нема чопора, али у замену за то анонимност добро дође.)\nА ако ми је ово скоро исто као и комуникација лицем у лице (подразумевам личност са друге стране, не неког робота за забаву, неки плежр модел), онда нисам баш одушевљен када расправа крене у правцу потпуног обезличавања учесника и његовог свођења на једну димензију (на овом блогу Б92 најчешће политичку димензију)\nЗато ти моја реакција, узвраћање обезличавањем на обезличавање (губљење идентитета у глобалној комуникационој мрежи?), можда изгледа као стављање у фиокице...\nАли није. Као што ти рекох, ужасавам се тога у своме животу... Чак и када је интернетска комуникација у питању...\nkao što njima ne zameraš... nemoj ni meni.\nНе замерам ти ни на чему, таман посла... Све је то део тебе, као и што је све ово што читаш део мене. А то онда морам да поштујем. Могу да се не слажем са нечим од тога што напишеш, али поштујем. Ту се за мене ставља тачка.\nЗато и јесте леп овај свет... Шарен, неуниформан, пун разлика којима овај вид глобализације на који ја мислим опасно прети...\nЗа тебе је глобализација повезивање, а за мене је нека врста присилне уравниловке у којој само имамо илузију да смо сачували идентитет... Можда је то тако јер ти живиш у Лондону, а ја у Србији... (И то у Србији у којој се свашта догађало током овог мог полувековног Процеса... Свашта се ту могло доживети...)\nШта га знам...\nНе мислим да имам своју оригиналну представу о глобализацији... То је само производ прочитаног, одгледаног, виђеног, омирисаног, куснутог, додирнутог, одслушаног, пропутованог, доживљеног и преживљеног... Па покушај синтезе и ништа више.\nЖао ми је ако те разочаравам својим неоригиналним ставом/ставовима, али и то је део мене...\noskar-z-wild 21:58 10.07.2014\nSvet kao oblik uma\nDr. Robert Lanza: "Komentar o prirodi života, Stvari su čudnije nego što su Ajnštajn i Luis Karol ikad zamislili"\n"Ajnštajn je jednom rekao "naša nauka, u odnosu na realnost, je primitivna i detinjasta".\nMi mislimo da je svet objektivan i da kuca kao sat sa kukavicom. Ali taj naš mali pogled promašuje ono što se zaista dešava. Idemo napred nazad radimo naše poslove, pečemo kolače i gledamo slike Džastin Biberove gole guzice, ne znajući koliko je površno naše razumevanje realnosti.\nNaša nauka je toliko daleko od cilja da bi bilo bolje da čitamo stripove umesto knjige o evolucionarnoj biologiji ili kvantnoj mehanici. Međutim, nedavno su naučnici počeli da ispituju pogled na svet koji vodi nazad -- preko Isaka Njutona i Aristotela -- do prvih mislilaca civilizovane svesti.\nU 18. veku, Emanuel Kant je rekao da su vreme i proster osobine uma. Biocentrizam proširuje ovaj pogled čak dalje, sugerišući da to nisu samo biološko konstrukti, nego da možda postoje drugi informacioni sistemi koji korespondiraju sa drugim realitetima zasnovanim na logici koja je sasvim drugačija od naše. Ovo algoritmi su ključ za svest i za pitanje zašto vreme i prostor i sve druge osobine materije zavise od posmatrača. Iako doživljavamo u svetu šta je gore i šta je dole, ovi algoritmi se mogu promeniti tako da umesto da vreme bude linearno, ono bude na primer, trodimenzionalno kao prostor. Tvoja svest bi se kretala kroz multiverzum (viševerzum) i hodali bi kroz vreme kao kroz prostor.\nSve što doživljavate je informacija koja prolazi kroz vašu glavu. Vreme i prostor su sam naši načini stvaranja smisla od stvari. To nisu objekti, već više sofver (kao u DVD plejeru) koji oblikuje informaciju u višedimenzionalni doživljaj. Mi uzimamo ovu sposobnost za gotovo. Čak i u našim snovima, naš um generiše neku realnost sa funkcionalnim telom koje interaguje sa okolnim fizičkim environmentom. Iako je to mentalna fabrikacija, ti si sposoban da misliš i doživljavaš osećaje realno kao što ih osećaš sada.\nAli, primitivniji život, kao što su jednostavni beskičmenjaci, mogu doživljavati svet u samo jednoj dimenziji vremena. Evoluciona biologija sugeriše da je život napredovao od jedno-dimenzionalne realnosti, do dve dimenzije i do tri dimenzije, i nema razloga da se misli da evolucija života staje tu.\nNa vrhuncu, svest trči na gore neverovatnim skokovima od najnižih formi života do kičmenjaka, i mnogo dalje od nas ka vantelesnim transcedentalnim postojanjima koja mi ne možemo ni dokučiti. Ali mi ih doživljavamo u delovima, kao pesme na ploči oni predstavljaju delove unitarne (jedinstvene) realnosti koja postoji izvan klasičnih granica prostora i vremena.\nOvo mi se razjasnilo jednog poslepodneva kad sam se šetao poljem. Veliki marmot a je protrčio pored mene. Ništa u tome nije bilo zapanjujuće, niti sam ja mislio da je to nešto neobično što je stao za trenutak podigavši svoje ruke uputivši mi začuđujući pogled Belog Zeca, kao da kaže, "Jeli, šta ti Roberte radiš ovde?" Ali kad me je to stvorenje pogledalo u oči, osetio sam Élan Vital u njemu, određenu vrstu svesti koja je presecala kroz prostor. Onda je otrčao, a i ja takođe. Vidite, došlo je do spajanja, odašiljanje želje preko granice biološke vrste. Samo za trenutak sam osetio nakostrešene dlake na mom vratu, kao što je marmota takođe to možda osetio.\nNeki ljudi bi rekli da me je sunce ožarilo tog tana, i da ne bih trebao da opterećujem svoje čitaoce sa ovim slučajem. Oni ne misle da postoje druga objašnjenja. Ali, vi ste verovatno već čuli o ogledu sa dvostrukom pukotinom, i drugim eksperimentima koji sugerišu da je struktura fizičkog sveta pod uticajem ljudskog postmatranja. Rezultati ovih eksperimenata jesu fantastični, to se slažem. Ali kad je kvantna fizika bila u svojim ranim danima, čak su i neki fizičari odbacili ove rezultate kao nemogućim. Vredno je potsetiti se Ajnštajnovih reakcija na ove eksperimente: "Znam da u ovom poslu nema kontradikcija, ali u mom viđenju ovo sadrži određenu nerazumnost." Ali kasnije je priznao da kvantna mehanika nije logički iznimna. Možda je to tako, ali ja sam proveo svoju celu karijeru proučavajući osnove života. Imam veru u život, ne u skup jednačina.\nBez sumnje jednačine su u pravu, ali možda je mudrije interpretirati prirodu terminima života umesto terminima talasnih funkcija. Za mene je moja interakcija sa stvorenjem iz livade bilo komplikovanije, i ta interakcija će na kraju probiti dublje ka tajni univerzuma nego svaki eksperiment koji je se ikad odvijao u laboratoriji.\nTek sa padom objektivnosti su naučnici opet počeli da razmatraju staro pitanje o sagledavanju sveta kao forme uma. Ajnštajn, na putu ka svom domu, je pitao Abrahama Paisa da li zaista veruje da mesec postoji samo kad gleda u njega. Od tog vremena, fizičari su revidirali svoje jednačine u jalovom pokušaju da dođu to izjave o prirodnim zakonima koja ne zavisi od okolnosti posmatrača. Ali u ovim danima nepovezanih teorija, jedna stvar izleda da je sigurna: priroda kosmosa ne može biti razdvojena od prirode samoga života. Zaista, kvantna teorija implicira da svest mora da postoji, i da je sadržaj uma vrhunska realnost. Samo čin posmatranja može dati oblik i formu realnosti--maslačku u polju ili u semenu.\nAli to nije sve. Poštovani fizičar Hajnz Pagel je jednom komentarisao: "Ako negiraš objektivnost postojanja sveta ukoliko ga ne posmatraš ili nisi svestan njega (kao što je većina naučnika uradila), onda završavaš sa solipsizmom -- verovovanjem da je tvoja svest jedina koja postoji." Ovo vas možda neće uznemiriti, možda osim kada stojite na livadi dok je sve oprano takvim prečistim svetlom. Ali eto tamo sam bio, a stvorenje na nekoliko štapova od mene, sa pogledom uprtim u moje.\nTada sam znao da je Pagelov zaključak o solipsizmu tačan. Samo što nije moja svest bila jedina postojeća, ona je bila zajednička. Nije bilo nikakve sumnje da je svest koja je postojala iza mladićem koji sam ja jednom bio, takođe postojala iza marmote. Da, postoji iza svakog uma svakog stvorenja koje postoji u vremenu i prostoru (i izvan vremena i prostora) i iza svih inteligencija u drugim realnostima koje ne možemo dokučiti.\nVeliki antropolog, Loren Ejslej je napisala: "Postoji veoma malo mladih danas koji će zastati, na povratku sa časa biologije, da taknu prstom žuti cvet ili da prijateljski dotaknu kornjaču pored školskog puta, i koji su sposobni da kažu sebi, 'Mi smo svi jedno - stopljenji zajedno.'"\nJa sam pomislio da sam smo svi jedno. Čulo se pucketanje grančica, i ja sam skočio uplašen. U sledećem momentu sam uskočio dole u veliku marmotovu rupu pod kamenom. Dole, dole u čudan svet, čudnji nego što ga je čak Luis Karol zamislio."\nRobert Lanza A Commentary on the Nature of Life\nThings are queerer than Einstein and Lewis Carroll ever imagined\ncane 23:08 10.07.2014\no cemu je ovaj 'blog'?\noskar-z-wild 00:08 11.07.2014\nMarmot that hitched ride to San Francisco released back into Yosemite\nsima2000 00:01 11.07.2014\nNi prvi ni poslednji koji pokušava da profitira pravljenjem čorbe od kvantne teorije i istočnjačkih filozofija.. Sve je ovo isprazno mlaćenje prazne slame..\nNije moguće da dokazati da realnost postoji, a ni da ne postoji. Što se tiče egzistencije objektivne realnosti, tu svako može da zauzme kakav god stav hoće, a da se ništa ne promeni ni u jednoj naučnoj teoriji.\nMeđutim, činjenica je da se Svet (bio on realan, ili imaginaran) ponaša po određenim zakonitostima i da nam otkrivanje tih zakonitosti pomaže da predvidimo buduće događaje u Svetu. Nauka je ljudska delatnost pronalaženja zakonitosti, naučna teorija je pisani zapis o istoj. Dokazana teorija je ona koja uspešno predviđa buduće događaje, opovrgnuta je ona koja to radi neuspešno. Tako na primer teorija "svet je proizvod svesti" se ne može ni dokazati ni opovrgnuti, pa samim tim nije nešto čime se nauka može baviti. Što naravno ne smeta piscima beletristike da ovu ideju masovno koriste. Sa druge strane teorija "tela koja imaju masu se međusobno privlače" vrlo uspešno predviđa da će predmet koji ispustim iz ruku pasti na zemlju.\nBiologija, fizika, hemija, psihologija,.. su naučne discipline koje proučavaju različite segmente Sveta koji nas okružuje. U tom smislu "teorija svega" bi bila neka bazična, osnovna i suštinska teorija iz koje bi sve ostale mogle da se izvedu kao specijalan slučaj. Biocentrizam, čiju si suštinu opisao u ovih 7 principa, ne može ni u najluđem snu da bude kandidat za "teoriju svega" jer stvarno ne vidim kako bi mogao recimo zakon gravitacije da se izvede iz njega.\nTeorija svega još uvek nije pronađena, dok god se to ne desi mi ćemo biti prinuđeni da parcijalne delove realnosti opisujemo različitim teorijama uz čestu pojavu da teorije koje odlično opisuju jedan aspekt realnosti ne daju nikakva predviđanja (ili čak pogrešna) ako se primene na neki drugi deo našeg Sveta.. Ovo naravno ne znači da je Nauka kao takva pogrešna, da je treba odbaciti pa zameniti sa nekakvim nju_ejdž_istočnjačko_kvantnim besmislicama.\nKvantna teorija je teorija koja pripada fizici (a ne biologiji) i opisuje pojave koje se dešavaju na nivou elementarnih čestica. U makro svetu u kome naša tela postoje, umovi razmišljaju i čula percepiraju, kvantna teorija je neupotrebljiva. Ispravite me ako grešim, ali mi se čini da ne postoji ni jedan proces u ljudskom organizmu (metabolizam proteina, električni impulsi u nervima, trasport kiseonika, deoba ćelija,...) koji se na bilo koji način može dovesti u vezu sa kvantnom teorijom. Tačno je da se u praznom prostoru, bukvalo ni iz čega mogu stvoriti dve elementarne čestice (pozitron i elektron), ali to nikako ne znači da se u golom vakumu može iz čista mira pojaviti vekna hleba.\nNaravno postoji mogućnost da su dešavanja na nivou elementarnih čestica na neki način povezana sa različitim fenomenima u živom svetu, ali dok se ne pojavi teorija koja bi dala neka proverljiva predviđanja (što ni kvatna teorija, ni biocentrizam ne daju) sve ostaje na nivou beletristike i ispraznog filozofiranja..\nA o tome što si biocentrizam (wannabe teoriju svega) povezao sa nacionalizmom (sociološka pojava), zaista nemam ništa pametno da kažem..\nPreporuka: 714 / Link / Replika: 9 / Molimo vas da se ulogujete ili registrujete da biste mogli da šaljete komentare.\noskar-z-wild 00:24 11.07.2014\nDr. Robert Lanza je daleko od toga od pisca koji želi da profitira. Meni to zvuči kao kad bi rekli da su Nils, Bor, Ajnštajn, Hajzenbert, Šrodinger samo hteli da profitiraju od svojih pisanija. Ovde se govori o jednom od vodećih afirmisanih svetskih naučnika ovog doba.\nMislim da je nepotrebo da ti dajem linkove koje sam možeš pronaći na netu. Pogledaj na Amazonu publikacije u prodaji.\nOvde je samo provokativno povezivanje sa nacionalizmom, ako govorimo o teoriji svega on ništa ne treba izostaviti, zar ne? Ali to je samo radi blog diskusije.\npredatortz 07:15 11.07.2014\nČini mi se da se naš domaćin do te mere primio, da jednu teoriju pokušava da izdigne na nivo religije.\nsima2000 10:49 11.07.2014\nRobert Lanza je naučnik koji se bavi istraživanjima matičnih ćelija. Ne znam koliko se razume u kvantnu mehaniku, ali svakako mnogo manje od naučnika koje si naveo i koji su postavili njene temelje.\nKvantna mehanika je jedina naučna teorija koja posmatraču daje moć da odredi osobine posmatranog objekta. Kod svih ostalih teorija "posmatrač" samo registruje osobine objekta koje su od posmatrača nezavisne i postoje u objektivnoj realnosti.\nNaš biloški mozak, koji je navikao da funkcioniše u svetu makroobjekata, ne može intuitivno da razume kvantnu mehaniku. Nama je neshvatljivo da od nas kao posmatrača može da zavisi da li je Sunce loptasto ili kockasto. Podrazumeva se da geometrijski oblik Sunca od nas ne zavisi i da će Sunce biti lopta i kad nas ne bude bilo na ovom svetu.\nIako je uloga posmatrača u kvantnim efektima neosporna, to nikako ne znači da posmatrač mora da bude svesno biće. Ovaj eksperiment pokazuje da mehanički uređaj kao posmastrač utiče na osobine posmatranog objekta i da od njegove preciznosti zavisi stepen interferencije elektrona, a ne od prisustva ili odsustva čoveka.\nKvatna teorija je u suprotnosti sa zdravim razumom, uloga posmatrača je samo jedan od paradoksa, a ima ih više, pa je to dovelo do različitih interpretacija kvantne mehanike.\nRobert Lanza se uhvatio za jednu od interpretacija, pojmu posmatrača dodao pridev "svestan" (bez ikakvog uporišta u samoj kvantnoj teoriji) i oko nje izgradio čitav filozofski sistem. Kako je on ipak jedan nju ejdž filozof, a ne tamo neki iz 19. veka, on je u svesna bića uključio i sve životinje. Samo još da nam kaže da li je jedna bakterija dovoljna za stvaranje univerzuma (kolaps talasne funkcije), ili je za to potrebno neko složenije biće? :)\nKako god bilo za sad nije moguće u laboratoriji proveriti ni jednu interpretaciju kvantne mehanike, sve su podjednako i tačne i pogrešne, pa tako više pripadaju filozofiji nauke nego samoj nauci.\ndr.wagner 12:05 11.07.2014\n-I meni je to više "Klerik Lanza" ....\n-Naravno , svi se "primimo" na nešto ... jedni na ovog , drugi na onog (boga)...\n... a Milan i ja odemo u podrum , malo razgrnemo ugljen ... pa odmotamo sliku ...\npredatortz 12:11 11.07.2014\nPravo da ti kažem ja, u tom pogledu, dalje od folklora ne idem. Popovi se, svojom pričom i nastupom, od mene ovajditi neće. Neki običaji tipa Božića, Vaskrsa, slave, mogu da budu lep povod da se čovek seti korena. Sve preko toga, a to je više tvoja struka, kažu da je problematično kada se lice starije od osam godina obraća imaginarnom prijatelju.\ndr.wagner 13:18 11.07.2014\n... Popovi se, svojom pričom i nastupom, od mene ovajditi neće....\n-Nisam baš religiozan ...\n... a i da jesam isto bi bilo ... sam Papa bi me izopćio zbog poligamije ...\n-Znači ... opet jedino Marx ...\noskar-z-wild 16:53 12.07.2014\nSimo govoriš NONSENSE. Baš me interesuje kakva je ta "moć" koju poseduje neko ko poznaje kvantnu mehaniku. Može da je obesi Šredingerovom mačku o rep.\nSa druge strane, šta je potrebno po tebi, osim mozga, da bi neko razumeo kvantnu mehaniku, neko je razume sa 13. godina a neko sa više. Robert Lanza je jedan od onih a la Ajnštajn koji razumeju sa 13.\nNo, u svakom slučaju daj nemoj koristiti te adolescentne načine opovrgavanja i negiranje nečijeg znanja. Postoje oni koji su jednaki tebi, i koji pokušavaju da postavljaju nova pitanja i podstaknu diskusiju.\nLanza je naučnik, nije NJU EJDŽER, i to eksplicitno pominje. Međutim jasno mu je da neke njuejdžerske filosofije dolaze do istih zaključaka kao on. Pretpostavljam da je i Emanuel Kant NJU EJDŽER u ovom kontekstu.\nAli suština je da se fizika vrti u krugu već mnogo decenija, i da dodavanjem dimenzija matematičkim formulama ne vodi većem razumevanju sveta. Možda čovek i ne treba više da pokušava da razume?\nŠto se tiče:\nKvantna mehanika je jedina naučna teorija koja posmatraču daje moć da odredi osobine posmatranog objekta.\nProblem je javlja kad posmatrač ne posmatra. Onda je objekt u neodređenom stanju. To je vrlo interesantno i kontradiktorno. Fizičari su rešili da priznaju taj rezultat eksperimenata, ali nisu sigurno kako da ga upotrebe jer nas u mehanicističkom smislu interesuju samo određena stanja tj. kako izazvati određenu reakciju - šta nas briga za neodređene?\nNaš biološki mozak, koji je navikao da funkcioniše u svetu makroobjekata, ne može intuitivno da razume kvantnu mehaniku.\nOno što je nekad bila intuitivno znanje danas postaje konkretno znanje.\nRecimo, pogledaj ovaj digitalni prikaz replikacije DNK koji tek napravljen tek u ovom veku. To više nije intuitivno znanje u pitanju.\nNe znam koja profesija na svetu nas može približiti atomskoj i molekularnoj dimenziji ako ne istraživanje matičnih ćelija.\nLanza je imao tu sreću u životu da bude student i saradnik drugih velikih naučnika (uključujući i psihologa Skinera) tokom svog školovanja i profesionalnog rada.\nČinjenica je da jedan naučnik-filozof kao Dipak Chopra najviše shvata biocentrističku teoriju (VIDI NJIHOV RAZGOVOR: ovde )\nNamerno sam spomenuo Dipaka Čopru jer smo mi kao ljudi veoma spremni da etiketiramo i nonšalantno odbacujemo, ne ono sa čime se ne slažemo, već ono što nismo ni pročitali samo zbog drugih ljudi koji su asocirani sa temom. Zato sam i ubacio Čopru u diskusiju, a mogao sam da ga prećutim. Treba postati svestan sopstvenih predrasuda da bi se išlo dalje.\noskar-z-wild 17:33 12.07.2014\noskar-z-wild 17:45 12.07.2014\nOvaj eksperiment pokazuje da mehanički uređaj kao posmastrač utiče na osobine posmatranog objekta i da od njegove preciznosti zavisi stepen interferencije elektrona, a ne od prisustva ili odsustva čoveka.\nSimo, kao što piše u tvom linku:\nOne of the most bizarre premises of quantum theory, which has long fascinated philosophers and physicists alike, states that by the very act of watching, the observer affects the observed reality."\nNe radi se preciznosti "mehaničkog uređaja", možeš uložiti $40,000,000,000 (u CERN) ali nećeš dobiti drugi rezultat. Radi se o prisustvu posmatrača tj. o funkciji posmatranja. Sam po sebi, čin posmatranja atoma utiče na atom. I to je to.\nDakle četvrti princip biocentrizma kaže:\nBez svesti, "materija" obitava u neodređenom stanju verovatnoće. Svaki univerzum koji je mogao prethoditi svesti je samo postojao u stanju verovatnoće.\nAlbert Ajnštajna je pitao Abraham Pais-a da li on stvarno veruje da mesec postoji samo kad se u njega gleda... pitanje dakle nije besmisleno, ako se čak i papa Albert nećkao.\ndocsumann 04:50 11.07.2014\nsam ja to govorio\nnego, svijest je primarna u opštoj postavci stvari, čak i u odnosu na sam život. ona je izvorište svega.\nu kosmosu ( i van njega) postoje abiotički, odnosno, bolje rečeno amaterijalni oblici svijesti.\ndakle svjesnocentrizam prije nego biocentrizam.\noskar-z-wild 17:21 12.07.2014\nRe: od kad\nU izvesnom smislu svjesnocentrizam, ali bez biološkog tela nema rasprave.\nPrimer. Ako drvo padne u šumi i ako nema prisutnog posmatrača, da li to znači da drvo pada bez proizvodnje zvuka?\ndocsumann 00:09 13.07.2014\nDr M 07:10 11.07.2014\nLanza i Louis XV...\n...su mislili slično, samo što je francuski kralj bio koncizniji:\nPosle mene, potop!\noskar-z-wild 17:11 12.07.2014\nRe: Lanza i Louis XV...\nMi mislimo da više nismo primitivne životinje. Međutim jesmo, u potpunosti zavisimo od naših čula. Međutim Lanza ide dalje, već dodaje vreme i prostor našim čulima. Ta čula su na višem nivou od običnih čula vida, dodira, mirisa već su u funkciji moždane prerade naših čuvstvenih informacija.\nPas možda vidi crno belo, ali to mu je dovoljno da prepozna svog gazdu. Neka bića samo vide svetlo i tamo.\nLanza sam kaže da ne sme još uvek da objavljuje daljnje zaključke svoje teorije jer bi ga naučni svet sasvim diskreditovao. Naime, nazire se da smrt nije konačno stanje posle kojeg dolazi "potop" već da su varijante postojanja neograničene. Po meni zastrašujuće saznanje.\ndetermined 07:20 11.07.2014\nНисам сигуран у све ово !\nУвек задржавам дозу скептичности при појави свезналица који објашњавају свет на начин - да је све ово до њих "без везе".\noskar-z-wild 17:30 12.07.2014\nRe: Нисам сигуран у све ово !\nJok. Ne radi se o sveznalicama jer to je termin za diskvalifikaciju nekoga. Radi se o ljudima koje imamo od pre Aristotela preko Marksa do danas. Niko od njih nije sebe smatrao sveznalicom već misliocem. Svako od njih je pokušavao da stvori "teoriju svega" tj. objašnjenje sveta.\nGlupo bi bilo misliti da su na svetu nestali filozovi-naučnici-mislioci, i to upravo danas kada su naučni prodori prevazišli sve što su ljudi znali do danas.\n20. vek se može shvatati kao vek fizike, međutim ta fizika je došla to jednog nivoa sa kojeg se ne miče. 21. će po nekim indikacijama biti vek biologije i u tom smislu Lanza nudi diskusiju.\nVraćanjem na Dekarta (COGITO ERGO SUM), Kanta i na transcedanaliste (poputo Thoroa i Emersona) Lanza upravo ne diskredituje čovekove umotvorine i saznanja iz prethodnog doba. Ali da dovodi u pitanje materijalizam to je istina.\ngolubica.bg 11:58 11.07.2014\nRobert Lanza zapravo prodaje vrlo šuplju priču umotanu u velike reči. Ne sporim da je obrazovan, ali njegova "teorija svega" - to nije. Ko je zainteresovan za konkretne argumente, može ih naći recimo OVDE.\nS druge strane, interesantan mi je deo o nacionalizmu. Ako samo malo proširimo originalni zaključak, doći ćemo do toga i da ne postoje dva Srbina koji imaju zajedničko nešto više osim toga da tako sebe imenuju. Da karikiram: Srbin iz Čikaga i Srbin iz Čačka verovatno imaju mnogo manje zajedničkog od Srbina i Bošnjaka iz Sarajeva. Na stranu to što je sam koncept nacionalnog identiteta krajnje imaginaran i veštački konstruisan. Kulturne razlike i te kako postoje, na svetu se govori preko 6000 različitih jezika, ali ništa od toga nema nikakve veze sa zamišljenim linijama koje volimo da nazivamo državnim granicama. Stoga poricanje nacionalnog identiteta kao takvog nikako ne dovodi do globalizacije, već omogućava poštovanje razlika nezavisno od "države", "nacije", pa zašto ne i "religije".\nDisclaimer: Savršeno sam svesna da post-nacionalni i post-religiozni svet o kome govorim nema nikakve veze sa trenutnom realnošću niti ima izgleda da će postati realnost u budućnosti.\nPreporuka: 306 / Link / Replika: 46 / Molimo vas da se ulogujete ili registrujete da biste mogli da šaljete komentare.\nsima2000 12:31 11.07.2014\na svetu se govori preko 6000 različitih jezika, ali ništa od toga nema nikakve veze sa zamišljenim linijama koje volimo da nazivamo državnim granicama. Stoga poricanje nacionalnog identiteta kao takvog nikako ne dovodi do globalizacije, već omogućava poštovanje razlika nezavisno od "države", "nacije", pa zašto ne i "religije".\nPet familija sa sitnom decom se nalazi na plaži na Tasosu. Niko nikog ništa ne razume, deca se igraju i nekako mimikom sporazumevaju, odrasli retko progovaraju, a kad je neophodno onda se to radi na engleskom. A svi živimo ne dalje od 1500 km od Tasosa.\nZamislite kako bi nam život bio bogatiji, koliko bi nam se vidici proširili, koliko bi različitih knjiga mogli da čitamo i muzike da slušamo, koliko bi prilika za biznis stvorili kada bi makar mi južno-istočni sloveni govorili istim jezikom. Prosto je besmisleno da svaka grupica od 3-4 miliona na ovim prostorima ima svoj jezik. ne možemo ni da zamislimo u kolikoj prednosti su ljudi na engleskom, španskom ili kineskom govornom području gde više stotina miliona, pa do milijardu ljudi govori istim jezikom.\nMaksimalno podržavam globalizam koji poništava razlike koje su same sebi svrha, tj.koje ne stvaraju nikakvu novu vrednost..\nfreehand 12:35 11.07.2014\nKoje su razlike same sebi svrha? Jezik? Kultura?\ngolubica.bg 12:40 11.07.2014\nA zašto ne i jare i pare? Neka vrsta globalnog jezika (već je očigledno da će to najverovatnije biti engleski), uz lokalne koji se koriste sa pripadnicima iste jezičke zajednice. Dokazano odavno da je bilingvalizam odličan za vijuge\nsima2000 12:47 11.07.2014\nRazlike između srpskog, češkog, bugarskog i slovenačkog jezika su same sebi svrha. Kultura je mnogo širi pojam od jezika, kulturne razlike obogaćuju, jezičke sputavaju.\ngolubica.bg 12:49 11.07.2014\nRazlike između srpskog, češkog, bugarskog i slovenačkog se prevazilaze uz samo malo vežbe. Razlike između srpskog, hrvatskog, bosanskog i crnogorskog su same sebi svrha.\nfreehand 12:59 11.07.2014\nRazlike između srpskog, češkog, bugarskog i slovenačkog se prevazilaze uz samo malo vežbe.\nNije pitanje šta se i kako prevazilazi nego da li postoji i kako je nastalo.\nRazlike između srpskog, hrvatskog, bosanskog i crnogorskog su same sebi svrha.\nRazlika između srpskog i hrvatskog takođe nije sama sebi svrha ali je njeno produbljivanje do potpunog razdvajanja čista politika.\nNo to bi se, opet, moglo reći i za sujetnu božiju intervenciju onomad u "Vavilonu na vodi".\nKultura je mnogo širi pojam od jezika, kulturne razlike obogaćuju, jezičke sputavaju.\nDragi Simo, koliko god se sa tobom slagao oko onoga što si rekao o Lanzi toliko moram da primetim da sa ovim ponovo širiš skojevske ideje sa nekog marksističkog kružoka. Internacionala i esperanto zaista na prvi pogled deluju kao velike ideje i plemeniti poduhvati. ali su, kao i većina drugih Velikih ideja, naješće opasno oružje u rukama diletanata i voluntarista spremnih da usreće čovečanstvo, koliko god to koštalo u mrtvim glavama.\ngolubica.bg 13:32 11.07.2014\nNe znam, ovaj tvoj argument mi opasno liči na "šta će nam slikarstvo sad kad imamo fotografiju? a i koja je poenta te umetnosti uopšte..."\nJezičke razlike omogućavaju različit način promišljanja koji dolazi iz poznavanja više jezika: svest da su koncepti koji drugačije podeljeni u reči, reči se drugačije organizuju u rečenice, pisma koriste neku drugu vrstu znakova i logiku uopšte. Sve to daje misaonu širinu koja je baza za inovacije. Poznavanje što više što različitijih jezika ima brojne pozitivne uticaje na kogniciju uopšte. A to što je jezik sastavni deo kulture da i ne pominjem. Ako smatraš da kulturne razlike obogaćuju, po ekstenziji, to bi trebalo da misliš i za različite jezike. Ili prosto da tvrdiš da su i kulturne razlike ekonomski neisplative te ih treba ukinuti.\nMilan Karagaća 13:56 11.07.2014\nS druge strane, interesantan mi je deo o nacionalizmu. Ako samo malo proširimo originalni zaključak, doći ćemo do toga i da ne postoje dva Srbina koji imaju zajedničko nešto više osim toga da tako sebe imenuju. Da karikiram: Srbin iz Čikaga i Srbin iz Čačka verovatno imaju mnogo manje zajedničkog od Srbina i Bošnjaka iz Sarajeva.\nNacije su inače veštačke tvorevine kao i države, a sve je stvarano isključivo radi proširenja teritorije koju vladajuće grupe državne i crkvene eksploatišu.\nOno što je, međitim, evidentno je da političke, kulturne i verske glavešine i dalje iza nacija i njihovih kao posebnosti pa još svojoj ekslukzivnosti po najimoozantnijoj istoriji , kulturi , identitetu i druge đarene laže za narod, neprestano drže narod u tim mahlama kao mi najbolji oni najgori, oni nas ugrožavaju.\nKada bi se shvatilo između ljudi ne postoje nikakve razlike osim u tome koliko su ljudi i da svi imaju isto poreklo jer potiču iz maternice materine, da ne bih drugačije rekao, i bilo bi malo drugačije. To ne znači da ne bi bilo i dalje budala ali im ne treba pripisivati nacionalni predznak jer , kao što kaže onaj 4. Njutnov zakon "Budale ostaju budale bez obzira na pređeni put".\nSamo nacionalna odrednica ništa ne znači ako čovek ništa nije uradio u životu da kod sebe razvije istinske vrednosti.\nPrema tome, nacija je samoodređenje prema pripadnosti određenoj grupi a nacionalizam je već bolest jer podrazumeva mentalni poremećaj da mu ta pripadnost daje neku posebnost u odnosu na civilizacijske i ljudske vrednosti.\nDakle, "Nacionalna pripadnost nikome još nije pomogla da bude bolji čovek, niti ga je spasila toga da je budala."\na lepo je rekao i Rabindranat Tagore\n“Nacija je najveće zlo za naciju, jer je organizovana sebičnost koja se nužno zatvara u nepodnošljivo društvo. Nacionalizam kopa grob vlastitioj naciji.”\nhajkula1 14:18 11.07.2014\nZamislite kako bi nam život bio bogatiji, koliko bi nam se vidici proširili, koliko bi različitih knjiga mogli da čitamo i muzike da slušamo, koliko bi prilika za biznis stvorili kada bi makar mi južno-istočni sloveni govorili istim jezikom.\nNekada je bio jedan jezik, staroslovenski, odvajanje (od) jezika je i gubitak identiteta, odvajanje od korena (postaju kao tikve bez korena).\nNeki misle da bi nestajanjem različitih nacija i religija nestali razlozi za sukobe, ratovanje. Greše. Sukobi i ratovi su se vodili zbog politike, nametanja moći jedne grupe ljudi nad ostalima i zbog pljačke materijalnih dobara.\ndocsumann 14:24 11.07.2014\nčitao sam o njemu prije jedno 2-3 godina, mislim da je to bilo u Politikinom Zabavniku (ovo nisam napisao u smislu omalovažavanja, pošto u PZ znaju da objave odlične tekstove o aktuelnim naučnim teorijama i otkrićima).\nkoliko se sjećam nešto mi se nije dojmio, iako je teorija koju iznosi bliska onom o čemu i sam ponekad pišem na blogu.\npostoji među naučnim teorijama i tzv. kvantna teorija svijesti, čiji je autor Rodžer Penrouz.\nThe concept of using quantum physics to explain human consciousness really took off with Roger Penrose's 1989 book The Emperor's New Mind: Concerning Computers, Minds, and the Laws of Physics (see "Books on Quantum Consciousness" . The book was written specifically in response to the claim of old school artificial intelligence researchers, perhaps most notably Marvin Minsky, who believed that the brain was little more than a "meat machine" or a biological computer. In this book, Penrose argues that the brain is far more sophisticated than that, perhaps closer to a quantum computer. In other words, instead of operating on a strictly binary system of "on" and "off," the human brain works with computations that are in a superposition of different quantum states at the same time.\nThe argument for this involves a detailed analysis of what conventional computers can actually accomplish. Basically, computers run through programmed algorithms. Penrose delves back into the origins of the computer, by discussing the work of Alan Turing, who developed a "universal Turing machine" that is the foundation of the modern computer. However, Penrose argues that such Turing machines (and thus any computer) has certain limitations which he doesn't believe the brain necessarily has.\nSpecificially, any formal algorithmic system (again, including any computer) is constrained by the famous "incompleteness theorem" formulated by Kurt Godel in the early twentieth century. In other words, these systems can never prove their own consistency or inconsistency. However, the human mind can prove some of these results. Therefore, according to Penrose's argument, the human mind cannot be the sort of formal algorithmic system that can be simulated on a computer.\nThe book ultimately rests on the argument that the mind is more than the brain, but that this cannot ever be truly simulated within a conventional computer, no matter the degree of complexity within that computer. In a later book, Penrose proposed (together with collaborator, the anaesthesiologist Stuart Hammeroff) that the physical mechanism for the quantum physical interactions in the brain are "microtubules" within the brain. Several formulations of how this would work have been discredited and Hameroff has had to revise his hypotheses about the exact mechanism. Many neuroscientists (and physicists) have expressed skepticism that microtubules would have this sort of effect, and I've heard it said in off-hand ways by many that his case was more compelling before he proposed an actual physical location.\nsem da sam pristalica ideje da svijest nije u mozgu, o ovoj teoriji ne mogu nništa posebno da kažem. misim... mehanizam na koji se poziva i koji objašnjva je van mog dmeta razumjevanja stvari.\na i u naučnim krugovima nije naišla na neko odobravanje.\ngolubica.bg 14:56 11.07.2014\nEbemu miša, ja imam osećaj da u poslednjih par decenija svako ko hoće na brzinu da se proslavi uzme bilo koji fenomen, nalepi mu pridev kvantno i bum! imamo novi bestseler...\ndocsumann 15:36 11.07.2014\npa Rodžer Penrouz nije baš bilo ko u svijetu nauke, i najmanje što mu treba je neka instant slava stečena nabrzinu sklepanom kvantnom teorijom koječega\nmada poprilično si u pravu za ovo kvantasvaštara fenomen.\nsima2000 19:10 11.07.2014\nEvo kako Stiven Pinker odgovara Perouzu. Koga zanima nek procita i jednu i drugu stranu. Ja sam se bez mnogo dvoumljenja opredelio za Pinkerove argumente:\nThe other attack on the computational theory of mind comes from the mathematical physicist Roger Penrose, in a best-seller called The Emperor’s New Mind (how’s that for an in-your-face impugnment!). Pen-rose draws not on common sense but on abstruse issues in logic and physics. He argues that Gödel’s famous theorem implies that mathematicians—and, by extension, all humans—are not computer programs. Roughly, Gödel proved that any formal system (such as a computer program or a set of axioms and rules of inference in mathematics) that is even moderately powerful (powerful enough to state the truths of arithmetic) and consistent (it does not generate contradictory statements) can generate statements that are true but that the system cannot prove to be true. Since we human mathematicians can just see that those statements are true, we are not formal systems like computers. Penrose believes that the mathematician’s ability comes from an aspect of consciousness that cannot be explained as computation. In fact, it cannot be explained by the operation of neurons; they’re too big. It cannot be explained by Darwin’s theory of evolution. It cannot even be explained by physics as we currently understand it. Quantum-mechanical effects, to be explained in an as yet nonexistent theory of quantum gravity, operate in the microtubules that make up the miniature skeleton of neurons. Those effects are so strange that they might be commensurate with the strangeness of consciousness. Penrose’s mathematical argument has been dismissed as fallacious by logicians, and his other claims have been reviewed unkindly by experts in the relevant disciplines. One big problem is that the gifts Penrose attributes to his idealized mathematician are not possessed by real-life mathematicians, such as the certainty that the system of rules being relied on is consistent. Another is that quantum effects almost surely cancel out in nervous tissue. A third is that microtubules are ubiquitous among cells and appear to play no role in how the brain achieves intelligence. A fourth is that there is not even a hint as to how consciousness might arise from quantum mechanics. The arguments from Penrose and Searle have something in common other than their target. Unlike the theory they attack, they are so unconnected to discovery and explanation in scientific practice that they have been empirically sterile, contributing no insight and inspiring no discoveries on how the mind works. In fact, the most interesting implication of The Emperor’s New Mind was pointed out by Dennett. Penrose’s denunciation of the computational theory of mind turns out to be a backhanded compliment. The computational theory fits so well into our understanding of the world that, in trying to overthrow it, Penrose had to reject most of contemporary neuroscience, evolutionary biology, and physics!\ntasadebeli 20:08 11.07.2014\nА ако не желите да на Тасосу проговарате на енглеском, том мрском језику окупатора и крвопија читавог света, онда позовете Тасу који ће вам за врло јефтине паре преводити све што треба за комуникацију и у кафани наручивати храну и пиће и комуницирати са келнером на грчком језику.\nМорам и ја од нечега да живим! (и да летујем!)\nА ја максимално подржавам апел да се пре свега мало обавестиш о ономе о чему желиш да пишеш.\nЗнаш ли ти, Симо, када су уопште настале разлике између појединих јужнословенских језика?\n(Не причам овде о српском, хрватском, бошњачком, црногорском, ускоро можда и војвођанском - те глупости, то је измишљотина Титових пионира, некадашњих успешних полазника политичке школе у Кумровцу, који нам сада свима седе на грбачи.)\nПричам о разликама између српског и бугарског... Или o разликама између осталих словенских језика. Или o разликама између индоевропских језика...\nТе језичке разлике су почеле да настају још у доба када нико од садашњих европских нација није био нација. То је почело још у време када су садашње нације биле племена (словенска племена: Љутићи - од њих воде порекло сви ови баксузи на овом блогу B92 , Бодрићи, Кишани, Прекопјенци, Долечани, Рујанци,...)\nИ те језичке разлике су настајале не због неког осећања националног, како ти то кажеш, јер национално као појам тада није ни постојало. Лепо ти рече Карагаћа мало ниже:\nЈезичке разлике су настајале због различитих разлога, а најчешћи разлог за то је географија, односно просторна удаљеност, односно због географских препрека које су се во времја она тешко прелазиле (српски језик - Стара планина - бугарски језик; пре раздвајања, тј.силаска на ове просторе српски и бугарски били један језик.).\nЈезик није замрзнута слика у времену, неки фриз-фрејм, који се не мења. Мења се он стално. Свакога дана. Већ тај српски којим говоре твоја деца неће бити исти српски којим говориш ти. Али ће комуникација и даље бити могућа, а то и јесте примарна функција језика (културна и уметничка су ту од секундарног значаја).\nИ због тих промена током времена, две групе људи које говоре исти језик, али живе на великој географској удаљености и немају никаквих контаката или су ти контакти слаби, вероватно ће једнога дана у будућности говорити различитим језицима и то толико различитим да ће им чак и комуникација бити немогућа (као ви на Тасосу).\nДакле, намера ми је да те разуверим, нису језици узрочник зла које се чини у име неке нације данас. Узрочник зла су пре свега људи, као што су то увек и били.\nА нација је само етикета. Вештачка (хвала гос'н Карагаћа још једаред!). И ту етикету је много, много касније од различитих језика створио опет човек.\nЗарад профита, наравно, а због чега би другог... Профита којем се и данас клањамо као богу и због којег мислимо да нам је све опроштено. Зато је Голубица у праву када каже:\nSavršeno sam svesna da post-nacionalni i post-religiozni svet o kome govorim nema nikakve veze sa trenutnom realnošću niti ima izgleda da će postati realnost u budućnosti.\nОва сокоћала која тренутно користимо, тај убрзани проток информација (од чега је 90% ђубре од информација, мислим да се ту сви слажемо), само нам дају илузију да се и човек суштински променио. А није. И због тога ти мислиш да ће некаква глобализација која поништава разлике које су саме себи сврха бити корисна. Али је проблем у томе што та глобализација успут поништава и оне разлике које су хлеб и со човековог живота. И то сваког појединца.\nЗбог тога су неки паметни људи, много паметнији од тебе и од мене, већ почели да се боре да се сачувају те разлике које су значајне. Па то раде и са језицима.\nСрпски језик, на твоју и моју срећу и на срећу наших потомака још увек не спада у предмет интересовања ових иницијатива. Али како се односимо према њему (и како га неки његови говорници којима је он матерњи језик, о благи боже, мрзе из дна душе), није искључено да ће једнога дана постати предмет оваквих иницијатива. Надајмо се да неће. Један језик је жив докле год је жив и његов последњи говорник којем је то матерњи језик.\nА планета у језичкој глобализацији (под тим подразумевам изузетно проширену могућност комуницирања говорника најразличитијих матерњих језика) ће вероватно са овим моћним сокоћалима, као што то лепо рече Голубица, једнога дана доживети да постане планета двојезичњака (матерњи језик + некаква лингва франка, језик за глобално споразумевање).\nЗнаш ли да сами Енглези, лингвисти и професори енглеског, свој језик већ пар деценија не зову инглиш него глобиш? Јасно ти је због чега... И свесни су да тај енглески језик више није један језик, већ мноштво варијанти једног језика (арапски енглески, кинески енглески, руски енглески итд.). Дакле, и ту опет упоредо са процесом језичког унифицирања планете тече и процес дисперзије једног језика на много варијанти. Али та дисперзија не треба да забрињава док год тај дисперзирани енглески, односно енглески у више варијанти, не омета основну функцију језика - комуникацију. Дакле, у читавом том процесу глобализације која поништава разлике које су саме себи сврха, матерњи језици не нестају. Енглески не замењује друге језике по свету, него им се додаје. И при томе, наравно, и сам трпи промене. Не може глобално да остави свој траг на локално, а да при томе локално не узврати својим утицајем на глобално.\nАли није добро када се то ради на силу, путем медија, јавне комуникације (Послушај само колико конструкција из енглеског данас имаш у самом српском језику и то на РТС-у - говорио је газда Милутин на ТЕД-у пре неког времена о томе; ја пошизим када чујем конструкције типа одлазећи селектор репрезентације; чуј, одлазећи(!!!); типично енглески склоп којег у српском није било до пре пар година.)\nХоћу да кажем, Симо, бићемо сви ми двојезичњаци једног дана (матерњи језик + лингва франка), али тај процес повезивања међу људима (глобализација по Оскару) не треба да подразумева да се одрекнемо и онога што носи своју вредност у тај будући свет.\nП.С. - За разлику од Голубице, ја не мислим да та будућа глобална лингва франка мора да буде обавезно енглески језик. Лингве франке се мењају током векова. Пре само сто година лингва франка за цео свет је био француски језик, а на турском двору вековима после Косовске битке лингва франка за споразумевање са странцима је био српски језик. (EDIT: По записима савременика, Сулејман у Европи назван Величанствени, век и по после битке је користио у свакодневној комуникацији само турски и српски. И то у комуникацији са посланицима из европских земаља. Па после нека мрзитељи кењају и даље како је измишљотина оно са златним виљушкама боц-боц... )\nХоћу да кажем да не мора да значи да ће говорници којима је енглески језик матерњи језик једнога дана и у будућности имати у својим рукама сву политичку, економску, технолошку, војну и сваку другу премоћ као што је имају данас и због које је данас инглиш постао глобиш.\nВремена се мењају, ко зна шта носи сутра... Како то лепо рече Џиво Гундулић на чистом српском језику пре неколико векова:\n"Коло од среће уоколи\nвртећи се не пристаје,\nтко би гори ето је доли,\nа тко доли, гори остаје."\nMilan Karagaća 20:19 11.07.2014\nSukobi i ratovi su se vodili zbog politike, nametanja moći jedne grupe ljudi nad ostalima i zbog pljačke materijalnih dobara.\nTačno, a religija i nacija služili samo kao opijum za budale koje će da ginu za druge koji ratovima stiču ličnu korist.\nma nema ni toi veze, inače bi svi koji govore engleski i koji su recimo katolici bili jedna a oni koji su protestanti a isto govore engleski bili druga nacija.\nmilisav68 22:24 11.07.2014\nPa su zato neki prešli na ideologije.\nnaša borba zahtijeva\nkad se gine da se pjeva\nDanas je to širenje demokratije i ljuCkih prava.\ndocsumann 23:08 11.07.2014\njoš će da ispadne kao da ja zastupam Penrouzove stavove povodom ove teorije\ntaj komentar je samo bio reakcija na\nU makro svetu u kome naša tela postoje, umovi razmišljaju i čula percepiraju, kvantna teorija je neupotrebljiva. Ispravite me ako grešim, ali mi se čini da ne postoji ni jedan proces u ljudskom organizmu (metabolizam proteina, električni impulsi u nervima, trasport kiseonika, deoba ćelija,...) koji se na bilo koji način može dovesti u vezu sa kvantnom teorijom.\nkao što si i sam naveo mnoge od ovih teorija, kao uostalom i teorije o multiverzumu, M teorija ... su (za sada) eksperimentalno neprovjerljive. odnosno ostaju u sferi spekulacije i teorijskih obzervacija.\npotpuno irelevantno, ali da pojasnim - ja vjerujem u nezamislivo\nMilan Karagaća 00:09 12.07.2014\na kao oćeš da kažeš da je pravo ono\nza Krst časni i\npa koja je razlika, ideologija je zamagljivanje a religija je obmanjivanje.\nNarodu se isto vata ako ga mobiliše. E a odbrana od onih koji u ime ideologije ili religije tj. nacije ubijaju druge je časna i tu se dolazi do one definicije pravednih i nepravednih ratova, odnosno odbrambenih i osvajačkih.\nOut of Beirut 06:47 12.07.2014\nТо за религију као опијум: Маркс је био тај који је рекао да је религија опијум за народ. Век и по након почетка губитка тог опијума, просветљени борци за толеранцију су заменили реч народ речју ,,будале."\nМаркс је то написао средином 19. века. У то време, опијум је служио за умањење тегоба у етаблираној медицини. Као што Курт Вонегaт указује, играо је уулогу коју данас игра аспирин. Тешко је замислити да је Маркс то пренебрегавао.\nmilisav68 09:14 12.07.2014\nNe, samo sam dopunio spisak, ali postoji razlika u agresivnosti i prilagođavanju, pa tako danas imamo (relativno) uspešne države gde je religija sastavni deo društva jer nije agresivno sklanjana u stranu, za razliku od Srbije i SPC koja je sistematski uništavana, pa danas izgleda tako - kako izgleda (i Srbija i SPC) - kao karikatura.\nE a odbrana od onih koji u ime ideologije ili religije tj. nacije ubijaju druge je časna i tu se dolazi do one definicije pravednih i nepravednih ratova, odnosno odbrambenih i osvajačkih.\nPa i to je podložno manipulaciji, danas Amerikanci tvrde kako se brane u Avganistanu, Iraku, Libiji.....ili kako brinu za ljudska prava jednih na uštrb drugih, pa ih tako danas ne interesuje što Srbi na Kosovu žive u konc-logorima...\nOut of Beirut 12:21 12.07.2014\nРазмотрићу, из пажње и обзира, сваки део реченице понаособ.\nNacije su inače veštačke tvorevine kao i države\nИ људи су вештачке творевине: прво, створени су од људи; друго, процеси путем којих се стварају, од избора партнера па до матуре, су сложени и деликатни. И у том прављењу људи има и неискрености. Добро, и шта с тим - рећи ће неко. Па, рецимо ово. Тагоре је цитиран - Nacija je [...] organizovana sebičnost. Е, па, породицa је такође организована себичност. Скоро никад се није појавио љубавни пар који није мислио пре свега на себе и своје потомство. Отуд, ви изгледа да нисте свесни да нас аргуменат ...е нација вештачка себичност ... поставља на курс радикалних и забрињавајућих последица.\na sve je stvarano isključivo radi proširenja teritorije\nДржаве су настајале у слабо документованој прошлости, по целом свету, и зато је веома тешко бити сигуран да је разлог њиховог настајања био свуда тај један исти.\nvladajuće grupe državne i crkvene eksploatišu\nИ будистичке групе, бизнисмени, и тако даље....\nРецимо да је нација настала због похлепе неких олигархија. Ако су те олигархијске групе навеле масу појединаца да се ~*~самоодреде~*~ на начин који је одговарао једино њима, олигарсима, то нас наводи на питање\nИма ли људско биће уопште неки интегритет -\n- неки део мозга или душе који је недодирљив на спољашње и негативне манипулације?\nПошто, судећи по чињеницама(*), тешко да га има, поставља се и питање:\nШта је људски појединац? Чему тај појам?...\nЗаглушен сам тишином по овим питањима.\nnacionalizam je već bolest jer podrazumeva mentalni poremećaj\nНазвати нешто "ментални поремећај" је сјајан начин да се дисквалификује оно што се доживљава као туђе. За то се та фраза и употребљава. Да ли је појам менталне поремећености понекад меродаван? Тешко је рећи, сви смо ми у историји, усред ковитлаве реке историје (2), немамо перспективу из које се све зна и види.\nmu ta pripadnost daje neku posebnost u odnosu na civilizacijske i ljudske vrednosti.\nТо се врти укруг: цивилизацијске и људске вредности имају само један начин настајања - уопштавањем посебних вредности. Када нам посебан случај каже да је генерална истина погрешна, то ствара контроверзу. Генерално и Посебно су ту као учесници двобоја. Могући арбитар звани наука решава спорове споро и пипаво, а многи људи хоће да је све јасно данас и стају на страну једног или другог. Рећи да је генерализована истина исправнија од специфичне представља нешто што ви толико осуђујете: догму.\noskar-z-wild 18:53 12.07.2014\nGolubice, šteta što si nam ubacila LINK ZA DEBUNK a nisi napisala na šta konkretno misliš. Iako te ne zanima mnogo ovaj aspekt priče, prepričaću ti deo Lanzove knjige koji se zovi Goldilocks Universe.\nNaime postoji stara engleska bajka o baki koja se zove Goldilocks (Devojčica Maša - na ruskom). Mala Maša ulazi u kuću u kojoj nalazi tri zdele sa kašom, proba svaku, i zaključi da joj treća odgovara najviše; dolazi do tri stolice i proba svaku, i treća joj najviše odgovara; i nailazi do tri kreveta, proba svaki i treći joj odgovara.\nTako se o čovek ponaša u ovom univerzumu što se tiče teorija o njemu.\nČovek nalazi da je ovaj univerzum na svakom nivou savršeno skrojen za njega - tu teoriju naučnici zovu "Goldilocks Principle" ili "Mašin princip", zato što univerzum nije suviše radioaktivan, preterano hladan, ili slično, već je taman kako treba da bude da bi mi opstojali u njemu.\nŠezdesetih godina naučnici su zaključili da je Veliki prasak slučajno bio samo za jedan milioniti deo brži nego što je bio, kosmos bi se raspao suviše brzo i zvezde ne bi mogle da budu stvorene. Lanza dalje navodi koje sve sile univerzuma i njihove konstante moraju da budu sasvim zadovoljenje da bi se stekli ovi uslovi za naše postojanje. Promeni u formulama bilo koju od poznatih konstanti i svet neće postojati.\nLanza nabraja još devet konstanti i nastavlja dalje o antropiji, slabim, jakim silama, itd. I onda dolazimo do John Wheelera (1911-2008) čoveka koji je stvorio termin "crna rupa" koji je tvrdio u svom Participatory Anthropic Principu (PAP): POSMATRAČ JE POTREBAN DA BI UNIVERZUM DOŠAO U STANJE POSTOJANJA.\nVilerova teorija kaže bi svako postojanje zemlje pre nego što se život pojavio na njoj, bilo postojanje u neodređenom stanju, kao Šredingerova mačka. Jednom kad se pojavi posmtrač, apsekti kosmosa koji su u razmatranju, prelaze u jedno stanje, stanje koje podrazumeva planetu zemlju pre postojanja života.\nTo znači da kosmos pre života može postojati samo retroaktivno posle fakta o postojanju svesti. (Pošto je vreme iluzija svesti, ceo ovaj govor o pre i posle nije strogo tačan ali nam daje način da vizualizujemo stvari.) Strana 90, BIOCENTRIZAM\nAko kosmos postoji u neodređenom stanju do onog momenta kada je prinuđen da "se odredi" zbog posmatrača, i ako je ovo neodređeno stanje uključivalo utvrđivanje raznih fundamentalnih konstanti, onda bi određenje obavezno bilo takvo da uračunava posmatrača, sledi da su konstante određene na takav način da dozvoljavaju život. Biocentrizam dakle podržava teoriju John Wheelera i dograđuje na njegovim zaključcima o kvantnoj teoriji i daje rešenje problemu antropije koje je novo i razumnije nego alternative. str. 90.\noskar-z-wild 19:26 12.07.2014\nNacija i nacionalizam mogu biti zlo ali sami po sebi to nisu.\nNa ovoj planeti nastanjenoj raznim plemenima ili vrstama, na primer u vreme kada su Krapinci postojali istovremeno kao i Sapiensi, bilo je potrebe da se osnuju sigurne teritorije, što je samo po sebi objašnjivo.\nI dan danas su potrebne sigurne teritorije kao na primer na Levantu - od Sirije do Irana i Izraela i Palestine.\nMislim da su neki narodi kao Japanci i Britanci imali veliku sreću što su im preci izabrali ostrva sa tako odbranjivim i idealnim pridodnim resursima za život.\nZato su i stvorili visokocivilizovane nacije sa svojim odlikama. Japan je bio prilično zatvoren za strance pa nije do sada stvorio kosmopolitske prilike, ali na primer njihove žene žive najduže na svetu (verovatno zato što ne žive sa svojim muževima, kako istraživanja pokazuju.) (Što produžava život i muškarcima).\nAli Britanci su stvorili i stvaraju jednu neverovatnu tolerantnu i kosmopolitsku civilizaciju baziranju na poštovanju individue i svega onog što ta individua nosi sa sobom - osim nasilja.\nNasilje je ono što diskvalifikuje svako osobu i automatski joj oduzima svako daljnje pravo na jednakost.\nNa primer, ako se u opštini, banci, pošti, bolnici neko razdere na službenike - ta institucija automatski prestaje da pruža usluge tim ljudima. Svaka daljna komunikacija se onda mora odvijati pod strogo kontrolisanim uslovima - učešćem posrednika, predstavnika, policije i slično.\nU nedostatku takvog kodeska ponašanja u Srbiji, kojeg je veoma lako ustanoviti, svako nasilno ponašanje bilo službenika bilo klijenta, stvara netolerantnu i nasilno ponašanje i oponašanje.\nJaril 21:04 12.07.2014\nМогуће је и да јесу. Нација и национализам се заснивају на националном идентиту, а национални идентитет је празан скуп. Тј. национални идентитет се заснива на празним знаковима, на химни, застави и грбу. Да би национални идентитет имао некакав садржај, потребно је да постоји неко својство које би имали сви они који се одређеном нацијом идентификују. Једино својство би било говорење језика, што отвара комичан проблем. Ако је говорење одређеног језика = припадност одређеној нацији, онда сам ја велики Србин, мали Енглез и испрдак од Руса? Ако се припадност нацији одређује матерњим језиком, онда су сви србисти Велики Срби, а ми остали - пилићи?\nДакле, национални идентитет је празан скуп.\nЗашто је онда празан скуп зло?\nПрема Јунгу и Чиксентмихаљију, премала стимулација мозга (која је увек спољна) повећава психичку ентропију. Да би стимулација мозга била велика, потребно је да долази из интеракције са уређеним системом. Пошто је национални идентитет потпуно неуређени систем, мозак се у судару са њим препушта ентропији. Што онда производи негативне мисли и негативна расположења. Могуће је да је то разлог због ког су националисти незадовољни(ми заслужујемо више...), надркани (ми ћемо показати свету...), у стању кајања (е да смо 1914...), самопрекора (ал'зато наш народ никако...), па последично и агресивног понашања и т. сл.\nЕ сад, ова тврдња да је национани идентитет зло само по себи се може обарати тиме што се зло рађа из интеракције човека (мозга) са националним идентитетом, ал' ти си тај који је рекао да се појам рађа кроз интеракцију са њим.\nJaril 21:13 12.07.2014\nRe: Mašin princip\nTo znači da kosmos pre života može postojati samo retroaktivno posle fakta o postojanju svesti.\nМислим да је овде јасно где је логичка грешка читавог овог система: у покушају да се концепти људске свести припишу ентитетима који људску свест немају.\nКосмос нит' постоји, нит' не постоји пре свести, јер је концепт "постојања" концепт човека, а не космоса. Чак и кад је човек свестан "постојања космоса", космос и даље нит' постоји, нит' не постоји. То су човекове играчке, а не космосове.\nЧовекова космичка трагедија јесте што је затворен унутар сопствене свести и зато многе религије живот виде као затвореништво, а смрт као ослобођење.\ntasadebeli 21:13 12.07.2014\nНаравно поготово што су дуго, веома дуго били империја у којој сунце никада не залази, са мноштвом колонија и присилних поданика њеног краљевског величанства, па су у тим колонијама отпуштали свој вентил за насиље када би притисак код куће постајао неиздржив. Зато су се после на свом острву могли понашати ненасилно, цивилизовано и толерантно.\nА и касније, одакле год да су се повукли на своје острво у том процесу деколонизације половином 20. века, свугде су задржали неко своје империјално право да муте воду и изазивају крваве сукобе.\nОскаре, мислим стварно! Разумем ја да си ти директни сабџект њеног величанства (ја сам индиректни, преко ових властодржаца које у свом животу претурам преко главе овде у Србији), али не претеруј у извртању истине.\nРазмисли мало када говориш о британској толеранцији и ненасиљу... Азија, Африка, Блиски Исток,... Сви су стењали и још увек стењу од те чувене британске толеранције...\nШто се мене тиче, ово ми је сасвим довољно да не верујем у ово што кажеш...\nИли ово... (ЛИНК)\nДа опростим некако и могу... Али да заборавим никако...\nИли, 'ајмо на поље свакодневног живота, то боље пије воду него историја...\nНије ваљда да мислиш да је поштовање индивидуе у томе што ја радим овде неки посао за пар стотина евра, док Енглез тај исти посао ради за пар хиљада евра, а при томе инвестициони фонд, који је основао руски Јеврејин, са седиштем у Лондону и регистрован на Гибралтару, држи монопол на тржишту млека у Србији?\nЗнаш ли колико сељаку у Србији плаћају за литар млека? Откупна цена: 18-25 динара.\nЗнаш ли колико тај литар млека кошта у продавницама?\nDugotrajno mleko, sa 2,8 odsto mlečne masti, najpovoljnije je pazariti u Sloveniji i RS, gde litar staje od 51 do 52 dinara. U BiH je 56, a u Crnoj Gori i Hrvatskoj nekoliko dinara skuplje. U Makedoniji je od 64 do 69 dinara, a kod nas litar ovog mleka košta od 65 do 80 dinara.\nЧудно им то поштовање индивидуе... ЛИНК\nА колико је литар млека код вас у Лондону?\nП.С. - Колико сам видео, 4 пинте млека (око 2 литре) кошта 1,15 фунти. Дакле, литар млека плаћамо скоро исто... Добро, добро, ви малкице скупље.\nАли тичер у Британији месечно прима као плату око 1800 фунти, а ја овде у Србији као тичер 353 фунте месечно (кад прерачунаш). Да конвертујемо у евриће: енглески тичер - око 2250 еврића; српски тичер - 450 еврића месечно.\nА литар млека кошта скоро исто.\nХладно, а? Ал' стандард, јебига!\nМа најважније је да ми овде у Србији постанемо толерантни и космополите као и Британци. Због тога и дозвољавамо Салфорду да нам овде држи монопол на тржишту млека.\nПоштовање индивидуе? У оваквој ситуацији и са оваквим стањем ствари у Британији и у Србији?\noskar-z-wild 22:00 12.07.2014\nTasose, drago mi je da sam te inspirisao za ispleteš svoj najduži čaršaf do sada. Hajde da proanaliziram čvorove.\nĐe mi nađe Dživu da citiraš - tu smo istomišljenici ti i ja. Ali to je perspektiva koje se drži jedna posebna škola, koja je eto stigla i do 21. veka.\nIngliš je jezik ekonomije. Ekonomija je important što nas je naučio čika Karlo Marks koji je živeo i skapao u Londonu.\nTo što se protiviš novim rečima je po meni tvoj problem odnosa prema novom. Treba da kečapiraš sa svetom a ne da kaskaš. (Mislim "catch up" a ne ketchup naravno).\nBritanci kao pametan narod imaju komisiju koja stalno radi na proširenju Oksfordskog rečnika tako što prate štampu, blogove, i druge medije i ubacuju nove reči u sferu komunikacije. Neke reči se prime neke ne.\nNe razumem šta ti to znači da se reči i konstrukcije ubacuju "na silu". Misliš da te kljukaju ko gusku? Ipak si ti slobodan da biraš šta ćeš prihvatiti a šta nećeš. "Odlazeći selektor" je veoma jasan izraz bez obzira da li neko govori engleski ili ne. Ne razumem zašto se buniš. Kapacitet jezika da se proširuje i prilagođava je ono što održava taj jezik.\nPogledaj onaj period kada su Srbi Dositej, Solarić i Atanasije Stojković pisali. Meni je žao što nisam u nekoj školi naučio da čitam taj jezik bez prevoda. Mislim da kada bi se učio taj jezik, kao i crkvenoslovenski, da bi sadašnji jezik prešao na viši duhovniji nivo, i postao rezistentniji.\nStalno razmišljam kako bi se prevela jedna reč koja bi bila veoma dobra za tebe. Kako da umesto čaršafa pišeš "bitesize" postove, tj sažete postove.\nBajtsajz je nešto što veličine jednog zalogaja.\nAli bajtsajz je takođe suština onog što deca moraju da znaju o nekom predmetu, oblasi ili knjizi kad izađu iz škole. Znači sažetak, ali istovremeno reč sažetak nije kul, nema privlačnost nove reči, nije komercijalna, ne privlači decu ili kupca. Ne možeš reči sažeti kapkejk, na primer.\noskar-z-wild 22:22 12.07.2014\nBajtsajz odgovori za Tasu\nTvoj ustaljeni mehanizam razmišljanja, koji mnogi imaju u SVETU i na ovom blogu je veoma uočljiv.\nJa govorim o današnjoj Britaniji, a ti pokušavaš da natovariš celu istoriju na bremena današnjih Britanaca. Tačno je da su Britance stvorili sve okolnosti u kojima su se našli, ali ti želiš a nabaciš krivicu današnjim Britancima radi prošlosti.\nTo je isto ono što neki radi sa Srbima, nabacuju svim krivicu za razne stvari iz prošlosti. Sa Srbima su asocirana razna ubistva i kriminalne radnje. Da li to znači da Srbi nikad neće moći da napreduju ili da budu cenjeni po sadašnjim ili starijim zaslugama?\nZnamo da su nas Britanci bombardovali, ali treba razumeti zašto i koji Britanci - Blerova levica da budem kokretan. Sa druge strane moraju se prevazići stare uvrede da bi čovek mogao da ide dalje. U ovom slučaju Srbi moraju da oproste svetu koji je bio protiv njih da bi mogli da se razvijaju dalje. Zapad može da se razvija i bez Srba, ali Srbi bez Zapada ne mogu.\nIsto je važno Bošnjacima da oproste Srbima, a ne da internalizuju taj bol za vreme vjekova. Oni ipak neće oprostiti, jer ne pada iver daleko od klada.\nTreba se setiti kako smo posle drugog svetskog rata rešavali pitanja sećanja na zločine i nepravdu. Nešto smo glorifikovali, podigli smo neke spomenike - na primer u Kragujevcu - ali nismo kao narod napravili od smrti i nepravde neizlečivu ranu "u duši" kako bi se reklo ili "kult smrti" i što čini mi se rade Bošnjaci.\nBritanija je bila veoma drukčija već pre 30 godina, bila je nepravednija i nasilnija. Ali promene su se brzo dešavale, držali su korak sa eksplozijom promena koje su se desile u poslednjih trideset godina sa sve masovnijim dolaskom stranaca.\nTu dinamiku promena može izdražati samo društvo koje može brzo da zaboravlja.\noskar-z-wild 22:44 12.07.2014\nMislim da si zaboravio da je važno postojanje naconalnog prostora (teritorije istorijske, trenutne ili buduće).\nPostoji i vremenska dimenzija - istorija, kolektivni doživljaji.\nTeritorija je naravno uvek imaginarna jer je niko nikad nije ni video kao predmet, ali je definisana raznim međunarodnim i narodnim aktima. Istorijskim osvajanjima i pripajanjima.\nNe treba imati averziju prema nečemu što ipak postoji na razne načine, u obrazovanju, u državnom sistemu, političkim spisima, i kao nešto što utiče na razmišljanje i ponašanje.\nPoenta je da "bolesnik" shvati svoju "bolest", da bi mogao da se "leči". Negiranjem ne postižemo išta.\nSa druge strane, nacionalizam je samo jedna od ideologija od milijardu na kub, ideologija koje su ljudi sklopili sa manje ili više uspeha. Nacionalizam i religije su jake ideologije jer su povezane sa problemima od osnovnog ljudskog značaja, problemi opstanka i lek za strahove pred nasiljem, svetom, nepoznatim...\noskar-z-wild 22:49 12.07.2014\nKomonvelt, pa čak i Anglikanska crkva se održavaju bez primene nasilja.\nMislim da su svi mladobosansci najviše cenili britanski monarhistički parlamentarizam još početkom 20 veka.\nOva simplifikacija raznoraznih političkih vrednosti koja se dešava je samo simplifikacija i nedostatak iskustva.\nTo nije samo tvoj problem jer si u Srbiji, znam mnoge ovde u Britaniji koji uživaju blagodeti ovog sistema i to nesvesno. A svesno su veliki protivnci masona, Bildberga, i sličnih Aždaja.\noskar-z-wild 23:04 12.07.2014\nPitanje je teško pošto se mleko prodaje u pintama, pakovanje od 0.5 pinti sadrži 568ml mleka. I košta me oko 60 penija ali zavisi sasvim od toga gde ga kupuješ, da li je obrano, ili poluobrano, ili punomasno, organsko ili neorgansko, da li kupuješ kod Turaka, Pakistanaca, Poljaka, Lidla, Asde, Marksa i Spensera, Arapa Harrodsa, i tako dalje.\nNisam siguran da li još uvek isporučuju mleko u staklenim flašama do vrata, mislim da ne. Ali možeš ga naručiti internetom od lanaca, ili čak direktno od farmera ako hoćeš na primer nepasterizovano (mada je to pod zabranom negde).\nZašto ne držiš kozu negde?\noskar-z-wild 23:11 12.07.2014\nOvim paragrafom si za mene diskvalifikovan da budeš "tičer". Izvrdavaš kontekst, zajebavaš se i ubaciješ toliko mnogo stvari bez ikakve logičke veze. Ako tako učite decu, nije ni čudo što mnoga postaju zatupasta.\noskar-z-wild 23:42 12.07.2014\nBilo be lepo kad bi mogli da sve rešimo ovom prečicom. Stvar je u tome što se mnoge stvari iz naučne fantastike obistinjuju, što je stara stvar poznata iz slučaja Žil Verna.\nKosmos je rezultat ŽIVOTA (beskičmenjaka, bakterija i ljudi).\nŽivimo u multiverzumu. I dobro je što postoje ovi "zastareli" koncepti da nam održe iluziju o životu u prostoru i vremenu.\nAli ovde se radi o tome da se pokazuje da stvarno možemo uticati na budućnost vraćanjem u prošlost, i ne samo to, već da to radimo stalno ali nismo svesni toga.\nPostoji mnogo kosmosa, neki kosmosi su zajednički jer su delovi velikog kolektivnog doživljaja. U velikim kolektivnim dešavanjima, dolazi do objedinjavanja velikog broja kosmosa.\nKada su susretnu dva kosmosa, recimo kosmos Dr. Roberta Lanze i kosmos marmote, dobija se jedan presek, jedan trenutak kosmičkog zajedništva ta dva kosmosa dotle i otad odvojena. Ali postojanje marmotovog kosmosa je stiglo i u knjigu Roberta Lanze i čak u tvoju svest preko ovog bloga. Dakle ovaj Robert Lanza kao mnogi mislioci pre njega stvaraju perspektive i načine gledanja i razumevanja univerzuma. Aristotel je uticao na ljude već više od 2400 godina. Hrist nešto manje od 2000 godina. Buda oko 2600 godina - i on je možda bio najbliži istini. Sve je iluzija.\nPostoji i čitav kosmos kosmosa u kojem Gavrilo Princip nije ubio Ferdinanda i zato nije ni došlo do velikih svetskih ratova.\ntasadebeli 23:44 12.07.2014\nRe: Bajtsajz odgovori za Tasu\nДоооброооо... Ипак ми ниси одговорио овим својим бајтсајзовима на моје чаршафе...\nЗашто ја плаћам млеко по истој цени као и британски тичер који има 5 пута већу плату од мене док монопол на тржиште млека и млечних производа у Србији контролише инвестициони фонд чије је седиште у Лондону?\nЗбог толеранције и поштовања индивидуе?\nКозе забранио Тито, миљеник енглеске круне, одмах 1945. Једва смо их опет некако запатили по Србији у последње време, нема их довољно за све. А и ту се трти Салфорд да исконтролише шта може...\nО језику не бих пошто видим да не схваташ о чему причам. Говорити више језика не значи истовремено и да схваташ шта је језик.\nУгодно је из даљине и удобности кењати сиротињи како је неука, приглупа, нецивилизована, нетолерантна...\nП.С. - И немој да ме вређаш са тим масонима, билдербергерима и осталим маглама... Уопште не причам о томе... Знаш ти врло добро на шта мислим док пишем о овој теми - Британија, земља у којој свако цвеће цвета, а нарочито инвестициони фондови.\noskar-z-wild 16:45 13.07.2014\nTaso, ne mogu ti pomoć konketno osim savetima.\nKao prvo mislim da ti nešto kriješ. Naime kada si napisao kolika ti je plata mislim da si sakrio veliki deo plate koji ti ide na porez i penziju ali da si uključio to u platu svog engleskog kolege.\nSa druge strane, ne govoriš da li ti još neko u familiji zarađuje, na primer da li vaši roditelji redovno pomažu tvoju nuklearnu familiju.\nMislim da je važno da podigneš nivo kvaliteta svog života. Preporučujem ti redovnu fizičku vežbu, ali onu koju možeš nastaviti duboko u starost i čak do smrti. Na taj način češ možda zaobići skupe doktore i lekove.\nMožda ne misliš na Bilberg, masone i slično, ali očigledno misliš da te Britanija zakočila, ranije Tito, siromaštvo, te ovo te ono... Važno je da si ti digitalizovan i spreman za priču. Pozdrav.\nJaril 18:50 13.07.2014\nКако то територија, историја и колективни доживљаји формирају национални идентитет?\nПС: Овде сам мало злочест. Наводим те на клизање, јер знам да је сваки одговор који понудиш оборив.\noskar-z-wild 19:39 13.07.2014\nVeoma jednostavno: da bi imao ličnu kartu treba ti država dakle teritorija. Uz taj osnovni identitet se može napakovati još puno toga iz istorije i kulture što će nabiflovati priču. Naravno pomaže ako se oni sa drugih teritorija doživljavaju kao neprijatelji i krvici za Tasino "siromaštvo".\ntasadebeli 21:10 13.07.2014\nЏабе, Оскаре, сви твоји савети...\nИ даље не одговараш на постављено питање... (порез и пензијско у Србији сигурно не гура до 2000 фунти по тичеру).\nМожда ја немам оригинално мишљење, али ми до тога није баш ни стало.\nА теби је стало до оригиналности, али не вреди... Не иде ти то баш од руке.\nПоздрав и за тебе! (Без икаквих савета, наравно, знаш ти и сам већ шта ти је чинити... Само буди оригиналан, молим те, и толерантан са поштовањем индивидуе онако како само Британци то умеју.)\nJaril 06:32 14.07.2014\nda bi imao ličnu kartu treba ti država dakle teritorija.\nТи стварно мислиш да психички садржај идентитета има икакве везе са идентификационим документима?\nmilisav68 11:12 14.07.2014\nPa naravno, kako bi se osećao da dobiješ USA pasoš sa tvojim imenom?\noskar-z-wild 12:26 14.07.2014\nPošto sigurno nećemo moći da u ovom blogu proanalizimo sav sadržaj identiteta, rekoh da počnemo od neki sitnih kockica.\noskar-z-wild 12:28 14.07.2014\nŽao mi je taso... tvoje pitanje se izgubilo u čaršafima... vreme kratko...\nJaril 10:40 15.07.2014\nАмерички пасош у свом значењу има приступ америчком државном систему (тржиште рада, здравствени, образовни и други системи). Психички утицај америчког пасоша на мене би био у томе што бих имао отворене још неке опције за рад, промену животног простора и т.сл. Какве везе технички услови имају са идентитетом и његовим психичким садржајем? Осим индиректно: што се под утицајем нових услова живота постојећи идентитети могу развијати, а можда и усвојити неки нови.\nИдентитети се, у човеку, граде у непосредном (и да подвучем: непосредном) додиру појединца са културом непосредног окружења.\nПодизање историје, језика и искуства на "заједнички" ниво је погрешно и ту национални идентитет пада, јер историја Војводине и историја Шумадије су различите. Историја Новог Сада и историја Суботице су различите. Додир сваког појединца са историјом свог најближег окружења (улице) је различит и сви имају различито искуство са историјом, језиком, условима живота.\nЗато национални идентитет постаје тачка раскола у једном друштву, уместо алат обједињавања (сетити се хајки на презимена деведесетих).\noskar-z-wild 13:17 15.07.2014\nWiki srpski: Национализам или народњаштво је концепт који у суштини представља приврженост сопственом народу и држави. Gellner (1983)\n"Српски национализам", "руски национализам", "енглески национализам"... су посебне политичке идеологије лабаво повезане са личним идентитетом.\nWiki sh: "Identitet je trajno osećanje celovitosti i postojanosti ličnosti uprkos promenama u njoj i oko nje. Osećanje identiteta počinje da se formira u detinjstvu, a posebno tokom adolescencije kada postoje i najveće krize identiteta. Kada osoba postavlja sebi ključno pitanje „ko sam ja”, „čemu težim”, „odakle sam” i sl. Poseban značaj u procesu formiranja identiteta imaju osobe iz najbliže okoline, ali i sistem socijalnih vrednosti zajednice u kojoj pojedinac živi. Prema Eriksonu, osećanje ličnog identiteta zasnovano je na zapažanju samoistovetnosti i neprekidnosti postojanja u vremenu i prostoru" (Биоцентрично поимање времена и простора...има простора за имагинацију).\n"In psychology and sociology, identity is a person's conception and expression of their own (self-identity) and others' individuality or group affiliations (such as national identity and cultural identity). The concept is given a great deal of attention in social psychology and is important in place identity."\nPostoje različite vrste identiteta kao što znaš.\nДодир сваког појединца са историјом свог најближег окружења (улице) је различит и сви имају различито искуство са историјом, језиком, условима живота.\nКад се говори о нацији и нацонализму обично се не мисли на улицу, град, округ, провинцију - већ на државу. Сходно томе не говори се о локалној или породичној историји већ о "народним" историјима - а те историје су веома селективне и променљиве приче (наративи), и зависе од других идеологија (социјалних вредности)- демократије, аутократије, монархије, социјализма, расизма...\nMilan Karagaća 14:42 16.07.2014\nJeste bre, govorili da nije Srbin ko nije na ić, pa još bolji je Srbin ako je na vić, te sam im morao navoditi primere da su im po njihovom budalastom šovinističkom kriterijumu najbolji Srbi Izetbegović, Silajdžić, Muratović, Kovačević sve tri nacije, a nikakav Srbin Šešelj upravo njihov vođa.\nKraju to što ti tipovi koji o svemu pričaju uglavnom ni o čemu nemaju pojma osim površnih floskula koje im je neko kao u kasetaš uvalio, e to je karakteristika većine nacionalista, šovinista, desničara.\nInače, nacionalna i verska pripadnost su samo jedan segment identiteta.\nNeko gore pomenu pasoš američki, pa kako to da veliki Srbi, Bošnjaci, Hrvati toliko jure da dobiju upravo američki, nemački, francuski ili pasoš neke države na Zapadu, i ne smeta mu što na američkom pasošu piše njegovo ime.\nmilisav68 18:22 16.07.2014\nPomenuo ja - namerno*, a kako to da su veliki komunisti slali decu na školovanje u truli kapitalizam?\n*A kako nekome - ko se bori za ljudska prava - ne smeta da dobije američki pasoš, a zbog američke spoljne politike gine mnogo ljudi, i nemaju "Lj" od ljudskih prava - neću dalje - kako žive Srbi na Kosovu.\nTo se u mom selu kaže - prodavanje muda za bubrege....\nIli pljuvanje po svojoj zemlji - to samo u Srbiji ima....\nanfieldroad 18:27 11.07.2014\nDozivljaj sa zivotinjkom na travnjaku je rezultat, cini mi se pre svega zajednickih osobina svih zivotinja, kao i opstim jezikom prirode, svima razumljivim. Primeri su brojni. Boje otrovnica su uvek u jakom kontrastu zute i crne, crvene i crne itd. Svakom je jasno o cemu se radi, sto ne znaci da se usled gladi ili nepaznje poneko ne prevari pa bude ujeden ili opecen. Pogled u oci znaci pretnju kako psu, tako i mrmotu. Isto vazi i za ljude, pa se tako pred mec bokseri preteci gledaju pravo u oci i tako dalje. Sve vise zivotinje poseduju amigdalu, deo mozga koji se naziva i reptilskim. To samo znaci da se sav zivot na nasoj planeti razvijao pod istim ili vrlo slicnim uslovima. Preneti to na citav svemir, nasu svest pretpostaviti svemu sto postoji i nazvati to teorijom svega je vrlo ambiciozno, ali ne bas uverljivo.\nUticaj posmatraca na ponasanje cestica na kvantnom nivou samo je posledica slabosti nase trenutne tehnologije. Nikako ne dokazuje da taj svet postoji samo zato sto ga mi "posmatramo" ili da nije postojao dok ga nismo bili svesni. Sve to samo govori o tome da smo mi, uz pomoc naucnih metoda sve vise svesni sveta oko nas. Tako cemo u buducnosti spoznati i ono cega sada nismo svesni, sto ne znaci valjda da to sto ne znamo- na postoji ?\noskar-z-wild 20:45 12.07.2014\nRe: mrmotova amigdala\nPogled u oci znaci pretnju kako psu, tako i mrmotu.\nNe slažem se sa ovim zaključkom. Ako putuješ kroz safari parkove u Africi doživljavaš nešto što je nepojmljivo ako ne doživiš. Male i velike životinje staju i gledaju posmatrače u oči. Bez obzira da li se radi o nekim malim mrmotima ili ogromnim kravama. Naravno to je zato što ne očekuju paljbu kaljašnjikova iz turističkih džipova. Tako da pogled može da znači mnogo, ako su gladni onda si dobra klopa.\nOnda, u Britaniji, na primer u Hajd Parku, videćeš mnoge ptice koje su pritomljene i primaju hranu od prolaznika. Psi takođe ne očekuju nasilje od ljudi tako da gledaju ljude u oči sa interesovanjem. Možeš komunicirati sa njima na različite načine. Ako na primer namigneš, mnogi psi će odmah namignuti nazad, kao i mačke. Čini mi se da je to kao neke HELLO! Barem za mene.\nDok kad odeš u Srbiju, veliki deo životinja već ima lošeg iskustva sa ljudima, i odatle reaguje shodno. Ako se sagneš pred psom u Beogradu, na distanci, on odmah misli da ćeš ti baciti kamen pa zato beži.\nNaravno što se tiče Lanzinog susreta sa marmotom, on je taj susret opisao više anekdotski, kao momenat nekog idejnog otkrovenja.\nLanza voli da piše o svom detinjstvu. Živeo je blizu prirode kod Bostona, a pošto su mu roditelji bili kockari, pijanice i probisveti koji su mu zabranili da provodi vreme u kući osim kad je vreme za obrok ili spavanje, on je sam istraživao prirodu.\nKao dete iz takve kuće nije se od njega mnogo očekivalo, najstarija sestra je postala delikvent i trajno mentalno oštećena zbog roditelja. Kao učenik u školi javio se da za Dan nauke u svojoj školi pretvori bele kokoške u crne kokoške manipulacijom genetskog materijala. Bilo mu je potrebno neko znanje, i otišao je krišom na Harvardov kampus pobegavši iz svog gradića na dan. Tamo mu ga je jedan čovek u prolazu pitao kako je, i on je počeo da priča da vrši eksperimente i da mu je potrebno da pita nekog profesora nešto u vezi DNK i nukleoproteina, mislevši da razgovara sa čistačem. Ovaj čovek ga je odveo u harvardsku laboratoriju, Harvard School of Medicine, i upoznao ga sa jednim istraživačom sa kojim je proveo celo popodne. Na kraju je dobio što je hteo, pretvorio je dvadeset belih kokošaka u crne kokoške.\nTaj čovek u parku je bio Dr. Stephen Kuffler, čovek koji je skovao reč "neurobiologija" i bio šef katedre za neurobiologiju spojivši elemente medicinskih disciplina fiziologije, biohemije, histologije, anatomije i elektronske mikroskopije u jednu grupu.\nIstraživač u laboratoriji koji mu je pomogao je bio Josh Sanes, sadašnji Akademik i direktor Center for Brain Science harvardskog univerziteta. Tako je Lanza ušao u svet naučnika. Kansije je bio njihov učenik, i učio je iz njihovih knjiga. Kasnije će mu poznati psiholog B.F. Skinner postati dugogodišnji mentor.\nOvo sve zvuči kao ona neverovatna priča koju će cinici pojesti za doručak i izbaciti iz organizma sutradan. Međutim ova rečenica iz knjige Biocentrizam mi je ostala u pamećenju.\n"Jednom, pošto mi je sestra bila izbačena iz škole, direktor je rekao mojoj majci da nije sposobna da bude roditelj. Iskrenim trudom, sam verovao da ću poboljšati moju situaciju. Imao sam viziju da ću jednog dana primiti nagradu ispred svih tih učitelja i učenika koji su se smejali kad sam rekao da ću učestvovati na Danu nauke. Prihvatio sam se novog projekta..."\nEvo kako ga Dipak Čopra predstavio u svom programu:\nDeepak Chopra: My special guest is Dr. Robert Lanza and his extraordinary mind, I just finished reading his book Biocentrism and I said to myself, “Finally, aha, somebody that I can totally relate to.” The book is Biocentrism it’s in the bookstores and online bookstores. I actually have it on my Kindle because I read it over and over again. Let me just tell you who Dr. Lanza is if you haven’t heard about him and you should have. Dr. Lanza is considered one of the leading scientists in the world, he’s currently chief scientific officer at Advanced Cell Technology and adjunct professor at Wake Forest University School of Medicine. He has hundreds of publications and inventions and over 20 scientific books. Among them Principles of Tissue Engineering which is recognized as the definite reference in the field. I could go on for a long time giving his credentials. You can just go on Wikipedia and check him out. Dr. Robert Lanza. You know, but some among the few things that really are extraordinary, Dr. Lanza has cloned the world’s first embryo for the purpose of generating embryonic stem cells. In 2001 he was also the first to clone an endangered species (a Gaur) and in 2003, he cloned an endangered wild ox from the frozen skin cells of an animal that had died at the San Diego Zoo nearly a quarter-of-a-century earlier. So take these cells, this information from an animal that no longer exists and create a, resurrect literally an endangered species. Dr. Lanza and his colleagues were also the first to demonstrate that nuclear transplantation could be used to reverse the aging process and to generate immune-compatible tissues, including the first organ tissue engineered from cloned cells. [b]Recently he has generated along with other colleagues something called induced pluripotent cells, so the pluripotential cells are cells that have all possibilities in them. They haven’t committed themselves to each other which is what stem cells are, but human iPS cells that Dr. Lanza created came from skin cells, never been done before, by direct delivery of proteins, this eliminating the harmful risks with genetic manipulation.\nRead more at http://www.beliefnet.com/columnists/intentchopra/2010/06/robert-lanza-interview-by-deep.html#iI2IxXrS6koWwGFf.99\nInteresantno je da za kulturu "pluripotentnih ćelija" (ćelije koje mogu stvoriti bilo koje organe, u zavisnosti od okolnosti) one prvo počinju da stvaraju tkiva čulnih organa, na primer oka! Ćelije žele da budu posmatrači! QUEER!\nanfieldroad 01:57 13.07.2014\nSimpaticno i karakteristicno mudrovanje iz officea. Bio sam u prilici da se krecem safari parkovima po Africi. Dakle, ono sto je "nepojmljivo dok ne vidis" mozda vazi za Lanzu i tebe, ali za mene ne, nikako. Pokusaj van Hajd Parka da pogledom razgovaras sa leopardom ili pavijanom.\nA sto se tice uticaja posmatraca na atome, molio bih da mi objasnis kako to tvoj pogled na atom vodonika utice na njega. Please ! Isto vazi i za cestice na kvantnom nivou. Voleo bih da mi razjasnis kako tvoj pogled utice na njih. Bez ikakve ironije, nemoj pogresno da me razumes. Kad mi objasnis kako utices na atome posmatranjem, nastavicemo pricu o Lanzi, obecavam.\noskar-z-wild 16:34 13.07.2014\nJa lično ne vršim oglede na atomima.\nAli, link za taj ogled je ovde: Double slit - WIKI\nA Šredingerova mačka je OVDE WIKI\nanfieldroad 02:15 14.07.2014\nNi jedan ni drugi ogled nemaju veze sa pitanjem. Izvini sto sam se mesao u tvoj dijalog sa samim sobom. Sada konacno i ja,( ispade da sam poslednji ukapirao ) provaljujem da to nema smisla. Sorry.\noskar-z-wild 12:23 14.07.2014\nNe znam šta si očekivao. Da pomeram atome? Ali mogu da mrdam ušima.\nJaril 14:16 12.07.2014\nШта је Рус?\nВиктор Пељевин, "S.N.U.F.F."\nВозити немачки аутомобил, гледати азијски порнић, плаћати америчким новцем, веровати у јеврејског бога, цитирати француске дискурсмонгере, поносно се дистанцирати од "лопова на власти" - и стално покушавати нешто украсти, бар у дигиталном облику. Речју, срце света и универзална синтеза свих култура.\nНаша стара руска традиција управо је грађена на томе да нема ништа своје осим језика, на којем се одвијало осмишљавање тог "ништа". Нечим сличним су се бавили Јевреји, али они су своју празнину називали Богом и успели су добро да је продају глупљим народима. А ми?\nМи смо покушавали да човечанству продамо одсуство Бога. С метафизичке тачке гледишта то је много моћније, и испрва нам је чак добро ишло - зато су се наши народи некада и сматрали мистичким супарницима. Али ако се на Бога може ставити национални печат, како га ставити на оно чега нема? Ето отуда и потиче стара цивилизацијска криза мојих предака, проблеми са самоидентификацијом и ниским самопоштовањем, који су стално водили ка доминацији црквено-бирократске опскурности и аналној тиранији.