17.02.2019 27.07.2021 admin Science\nA feature film adaptation of the self-help book, 'The Secret', which focuses on the power of. Rhonda Byrne: A year ago, my life had collapsed around me. The Great Secret of Life. It has been. The Secret is a best-selling self-help book by Rhonda Byrne, based on the earlier film of the same name.\nAuthor: Meztilmaran Vokazahn\nTransakciona analiza u psihoterapiji je knjiga u kojoj je Bern prvi put izneo osnovne principe svog metoda. Taj put je opisan u ovoj knjizi. Broj strana: Pismo: Latinica Format: 21 cm Godina izdanja: Ta se razlika, pre sve ga, ogleda u pristupu osnovnim temama ove knjige — istoriji i civilizaciji — koji se zasniva na izvodima iz odabranih izvora.\nPovez knjige : tvrd Strana : Pismo : latinica. Nisam ja privukao ovog klijenta koji me maltretira. Broj strana: 96 Povez: Hardcover Format: ID: A Building virtuoso: The exploration and iconoclasm of an Italian master While some architects have a signature style, Renzo Piano seeks to apply coherent ideas to extraordinarily different projects. His buildings impress as much for their individual impact as for their diversity of scale, material, and form. Piano rose to international prominence with his codesign of the Pompidou Center in Paris, described by The New York Times as a building that "turned the architecture world upside down.\nThis essential introduction travels from Osaka, Japan, to Bern, Switzerland, and through many cities, structures, and islands in between, to explore the staggering scope of the Renzo Piano repertoire. From the "inside-out" Pompidou to the airy shells of the Tjibaou Cultural Center in Noumea, New Caledonia, this is a thrilling journey through the beauty of architecture, where, in Piano's own words, "each time, it is like life starting all over again.\nMastered at Rico Sonderegger-St. U dobrom stanju! Umesto toga, Njegovo isticanje u naukama bilo je rezultat sistematskog rada. Do svoje Svoje studije u Bernu Nikolaj je, u svojoj XII Suplent Bogoslovije Kao suplent Bogoslovije Sv.\nSave u Beogradu Nikolaj je predavao filosofiju, logiku, psihologiju, istoriju i strane jezike. No on nije mogao ostati u okvirima Bogoslovije. U sudbonosnim danima ratova, od Misija za vreme Prvog svetskog rata u Americi i Engleskoj Aprila meseca I od tada se on posebno sprijateljio sa Anglikanskom i Episkopalnom crkvom. Tih godina slan je u mnoge crkvene i narodne misije: u Atinu i Carigrad, u Svetu goru, u Englesku i Ameriku. Posebno je na Vladiku Nikolaja delovao drevni Ohrid. Ipak, januara Maja Dana Ipak, i u Americi je Nikolaj nastavio svoj crkveni rad, pa je putovao po Americi i Kanadi.\nNikolaj je i u Americi nastavio svoju spisateljsku i bogoslovsku delatnost, kako na srpskom tako i na engleskom jeziku. Vladika Nikolaj je u Americi i povremeno predavao: u privremenoj srpskoj bogosloviji u manastiru Sv.\nTihona u Saut Kananu, u Pensilvaniji. U ovoj poslednjoj ga je i smrt zatekla. Iz manastira Sv. Godine I evo u Njegova dela su: Uspomene iz Boke, Iznad greha i smrti, Mesto Srbije u svetskoj istoriji eng. Serbias place in human history , Srbija u svetlosti i mraku eng. Serbia in light and darkness , Paterik Manastira svetog Nauma, Ohridski prolog, Pesme molitvene, Misionarska pisma, Srpski narod kao Teodul, Kosovo i Vidovdan, Molitve na jezeru, Tri aveti evropske civilizacije, O Bogu i o ljudima, Nacionalizam svetog Save, Indijska pisma;  Iznad Istoka i Zapada , Nove besede pod Gorom, San o slovenskoj religiji, Knjiga o Isusu Hristu, Ustanak robova, Simvoli i signali, Carev zavet, Ljubostinjski stoslov, Cvetnik, Nauka o zakonu, O Evropi; Duhovni preporod Evrope, Tip rezultata.\nOglasi Prodavnice Sve kategorije. Kolekcionarstvo i umetnost. Opseg cena RSD. Min cena. Objavljeno u proteklih. Transakciona analiza u psihoterapiji. Prati cenu. Jezovnik 1 Berni Rajtson.\nTajna - Ronda Bern. Identitet i refleksija - Vladimir Milisavljevic. Nije potrebno kreiranje naloga. Prethodne promene cene. Instant slanje. Dnevno slanje. Nedeljno slanje.\nRhonda Byrne Tajna Film!\nCreate a Ning Network! Muslim girl sex video sof2 mp test wbot 26 interview with the devil pdf download dc unlocker client 1. Views: Share Tweet Facebook.\nRhonda byrne tajna knjiga download\nTajne Zavodjenja Knjiga Pdf Free. Tajna ronda bern pdf download.. Ronsa we will discuss and share the link of the secret book. Add a review and share your thoughts with other readers. Fundamentals in Information Knjjiga knjiga tajna ronda bern Coding. File Zip Archive Source Type:. Find a copy online Links to this item deposit.


Facebook uzvratio Apple-u drugom “provokativnom” reklamom! - PametniTelefoni.rs\nHome / Vesti / Zanimljivosti / Facebook uzvratio Apple u drugom “provokativnom” reklamom!\nZanimljivosti | 02. mart 2021 | Marjan Stojanović\nFacebook i Apple nastavljaju “rat” povodom poslednjih izmena u Apple-ovoj politici privatnosti. Pogledajte o čemu se radi.\nFacebook je nedavno pojačao svoju kampanju protiv Apple-ovih promena privatnosti drugim oglasom na celoj stranici u novinama. Ovaj novi oglas tvrdi da će Apple-ove promene privatnosti u iOS 14 „promeniti Internet kakav poznajemo“ i primorati veb lokacije i blogove da „počnu da vam naplaćuju pretplatu“ ili da dodaju kupovine u aplikaciji zbog nedostatka personalizovanih oglasa.\nZatim se sličan oglas pojavio na celoj strani u časopisima The Wall Street Journal , New York Times i Washington Post.\nApple planira da izvrši promene na iOS-u 14 početkom 2021. godine koje će zahtevati od programera da zatraže dozvolu za prikupljanje podataka i praćenje korisnika u mobilnim aplikacijama i web lokacijama na iPhone-u ili iPad-u. Apple je otkrio kako će od korisnika iOS-a 14 biti zatraženo da donesu odluke o praćenju u aplikacijama, napominjući da programeri poput Facebook-a mogu korisnicima objasniti zašto bi trebalo da dozvole praćenje.\nOve promene će uticati na unosno oglašavanje na Facebooku, ali gigant društvenih mreža ih predstavlja kao nešto daleko veće što bi moglo uticati na mala preduzeća. Nije iznenađujuće što se Apple ne slaže. „Verujemo da je ovo jednostavno zalaganje za naše korisnike“, rekao je Apple-ov PR reagujući na prvi Facebook-ov oglas u novinama na celoj stranici. „Korisnici bi trebalo da znaju kada se njihovi podaci prikupljaju i dele u drugim aplikacijama i veb lokacijama - i trebali bi imati mogućnost da to dozvole ili ne.“\nIzvršni direktor Apple-a Tim Cook je nedavno branio stav kompanije u tvitu. „Verujemo da bi korisnici trebalo da imaju izbor između podataka koji se o njima prikupljaju i kako se koriste“, rekao je Cook.\nFacebook se očigledno ne suzdržava u svojoj PR kampanji, a ovaj najnoviji opglas u novinama pokušava da potakne čitaoce da se Apple-ove promene više odnose na premeštanje web lokacija i aplikacija u plaćeni model, gde Apple ima koristi od kupovine u aplikaciji i pretplata. Oglasima na celoj stranici u The Wall Street Journal-u, New York Times- u i Washington Post-u, Facebook takođe vrlo jasno pokušava da ubedi regulatore (tj. Ljude koji i dalje čitaju novine u papiru) da pogledaju Apple-ove promene privatnosti.\nFacebook je takođe udario protiv Apple-ovih App Store politika ranije ove godine, stvarajući sve veći industrijski pritisak protiv Apple-ovih ograničenja u cloud igranju. Facebook je pozdravio novi EU zakon o digitalnim tržištima (DMA) i Zakon o digitalnim uslugama (DSA) ove nedelje, nadajući se da će DMA „takođe postaviti granice za Apple“.


Putovanje u svet budućnosti\nU punu konferencijsku salu uleće biciklista, vozi krug oko sale, brzo, još brže... Bicikl je za par sekundi na stolu, skače na stolicu, zuji... Smeh, vriska, aplauzi... Tomas Uler (Ohler), trajlbejker, svetski prvak. Bio je to neobičan uvod u jednu od prezentacija najnovijih dostignuća u oblasti telekomunikacija u poslovnim prostorijama centrale „Mobilkom Austrija grupe” u Beču. Ovaj šou samo je deo brojnih, izuzetno interesantnih predstavljanja upriličenih specijalno za studente iz Srbije.\nTalentovani akademci, stipendisti kompanije „Vip mobajl”, bili su, kako sami kažu, na četvorodnevnom studijskom proputovanju kroz budućnost. Posetili su sedište austrijskog A1 operatera koji je, kao i kompanija čiji su stipendisti, deo „Mobilkom Austrija grupe”, centralu „Telekoma Austrija”, telekomunikacioni centar „Arsenal”, odakle se nadgleda kompletan fiksni, mobilni i IP saobraćaj Austrije i Institut za telekomunikacije Tehničkog univerziteta u Beču.\n- Fascinantno je koliki je napredak u ovoj oblasti. To što smo mi sada ovde videli pre samo par godina verovatno bi zvučalo nestvarno i stručnjacima. Ne znam šta me više oduševljava. Činjenica da mogu na licu mesta da vidim kako u praksi funkcioniše to što smo mi na fakultetu teorijski izučavali, novine do kojih su njihovi naučni timovi došli ili način na koji su ih nama predstavili - kaže Branislav Popović sa Fakulteta tehničkih nauka u Novom Sadu koji će zahvaljujući stipendiji „Vipa” nastaviti doktorske studije.\nOn je jedan od dvadesetoro akademaca koji su uspeli da se u velikoj konkurenciji izbore za status „Vip studenta”. Bio je dobar student, prošao tri kruga selekcije i ušao u najuži izbor. Tako se sa kolegama sada „zatekao” u Beču.\n- Možda nam se malo i posrećilo, ali smo i uložili dosta truda. Više od 150 studenata konkurisalo je i sve nas je vodila velika želja da se dalje obrazujemo - objašnjava Branka Kostadinović sa Fakulteta organizacionih nauka u Beogradu.\nNjene koleginice Suzana Raović, takođe sa FON-a, Milica Ruvidić sa beogradskog Elektrotehničkog fakulteta i Iva Stanić sa Ekonomskog fakulteta iz Subotice kažu da se trud isplatio. Prezadovoljne su praksom u „Vipu” kroz koju su mnogo naučile i društvom koje su tu upoznale.\n- Kada sam došao na praksu, mislio sam biće „ajde dečko idi kupi nam burek”, a ja sam odmah seo za kompjuter i počeo da radim. Imao sam savršenog mentora, mladog, vrhunskog profesionalca, prvi put sam video šta znači timski rad, dobio celokupan uvid u funkcionisanje jedne velike kompanije i ne mogu da verujem da je ovo što vidim stvarnost - priča Uroš Sikimić sa Tehničkog fakulteta u Novom Sadu gde će nastaviti master studije i to iz telekomunikacija i iz oblasti menadžmenta.\nU „Mobilkomu Austrija” studenti su imali priliku da vide najsavremenije sisteme koje trenutno nudi vodeći mobilni operater na prostoru centralne i istočne Evrope. Ljubazni domaćini su se potrudili da na prijemčiv i zanimljiv način predstave postojeće usluge po kojima su poznati kao evropski lider u inovacijama, ali i nove pilot projekte koji će tek zaživeti na tržištu. Tako su videli kako je moguće samo dodirom preko mobilnog telefona kupiti kartu za metro ili čaj iz automata, gledati TV program na svom mobilnom, ugraditi mini kućnu baznu stanicu koja omogućava brži protok interneta u mestima gde je slab domet…\n- Mene je najviše impresionirala integracija mobilne telefonije i interneta koja će nam omogućiti besplatno telefoniranje iz bilo kog kraja sveta, preko računara a da se zadrži vaš broj. U „Telekomu Austrija” bio sam oduševljen samom činjenicom da njihova IPTV usluga nudi više od 900 TV kanala i 300 radio-stanica i dopao mi se njihov inovativni „mediabox” koji povezuje televizor, mobilni telefon i računar - kaže Nikola Ivković iz Aleksandrovca koji je upravo diplomirao na Elektrotehničkom fakultetu u Beogradu, gde će nastaviti master i koji je već profesionalno angažovan u „Vipu”.\nPersa Ja imam dosta godina ali sam presrećna zbog ovih mladih ljudi koji mogu da prošire svoja znanja i da rade posao koji vole. A nigde ni jednog komentara. Zašto ćutimo na ovu divnu vest, na radost ovih ljudi kojima se pružila takva prilika... Srećno vam svima bilo u budućnosti...


HALIDOV SIN NAPRAVIO DETE MALOLETNICI? Folker postaje deda u januaru: A ONA se već preselila u kuću Muslimovića U PRIJEDORU! - NEMOJ SRATI\nHALIDOV SIN NAPRAVIO DETE MALOLETNICI? Folker postaje deda u januaru: A ONA se već preselila u kuću Muslimovića U PRIJEDORU!\nZanimljivo November 8, 2019\nSin Halida Muslimovića, Enis (27), za tri meseca postaće otac! Kako Kurir Stars saznaje, naslednik folk pevača iz Bosne i Hercegovine čeka dete sa sedamnaestogodišnjakinjom M. A. iz Banjaluke, sa kojom je izvesno vreme u vezi, a odnedavno i žive zajedno.\nInače, o ovoj temi već izvesno vreme spekuliše se estradom, pa smo rešili da se raspitamo malo više o tome.\n“Enis se osam godina zabavljao sa jednom devojkom i trebalo je da se oženi njom, međutim, upoznao je M. A., zaljubio se u nju, kao i ona u njega. Znao je da ona ima samo 16 godina, ali mu to nije smetalo. Ta devojčica još ide u srednju školu, ali verovatno će morati da pauzira, s obzirom na to da u januaru treba da se porodi. Ona se već preselila u kuću Muslimovića u Prijedoru, mada su se njeni protivili tome da se tako mlada uda”, kaže naš izvor.\nKontaktirali smo i sa Halidom, koji je poslednjih nedelja u žiži javnosti zbog suđenja sa bivšom ljubavnicom, pa je zbog toga dosta nepoverljiv prema novinarima. Pitali smo ga da li je istina da postaje deda, što je on potvrdio.\n“Posle kiše sunce, oko mene i u meni sve je lepo. Ja sam u onom ružnom svetla strana, još malo, sud će reći svoje, a onaj odozgo, dragi bog, najveći je sud. A vi ništa ne znate, ali još malo… Hvala na čestitki, pozdrav za Kurir, kakav-takav je”, napisao nam je Halid.\nInače, bosanski mediji pisali su o vezi maloletne M. A. i Enisa, a kako navode, njih dvoje neće u skorije praviti svadbu. Ipak, Halid i njegova supruga podržavaju svog sina, a pomažu mu i s renoviranjem novog doma, gde će budući roditelji živeti sa naslednikom. Kurir.rs/J. Stuparušić/Foto: Damir Dervišagić\nTagged enis muslimovichalid muslimovic\nMay 23, 2020 326\nNevina u 70. godini: Spremna…\nSpremnija nego ikad, ŠAHA puni 70 godina…\nFeb 21, 2019 66918\n“Sperma me je OPAMETILA”: Svaki…\nDvadesetšestogodišnja Alicia Franklin postala je u septembru…\nOct 10, 2017 44011\nBANDITI SU NAPALI KAMIONDŽIJU: Ali…\nVideo gde ruski vozači kamiona tuku lopove…\nMar 2, 2017 25241\nObiteljski pas odgrizao penis i…\n„Nikada nisam čuo ništa slično. Krikovi koji…\nDec 11, 2019 25049\nSrbijanski vojnik uzima psa u…\nNa Facebook stranici "Fondacija Pokret Levijatan" pojavio…\nSep 12, 2018 20712\nMislila je da se goji,…\nDvadesetčetvorogodišnja devojka iz Meksika na stomaku je…\nMar 22, 2017 20159\nCovjek kukavica ubijo psa i…\nOvaj čovek je ubio psa i ponosno…\nMar 8, 2018 18763\nVlasnik brutalno udara psa do…\nU Hebejevoj županiji Xiong, neki ljudi provode…\nDec 7, 2017 17528\nCopyright © 2020 Nemoj Srati


IZNENAĐUJUĆI SAVEZ U SRBIJI, UDRUŽILI SE DAČIĆ I ŠEŠELJ: 'Možda se nismo slagali, ali...' | Slobodna Bosna\nIZNENAĐUJUĆI SAVEZ U SRBIJI, UDRUŽILI SE DAČIĆ I ŠEŠELJ: "Možda se nismo slagali, ali..."\nNa lokalnim izborima u opštini Mionica 24. decembra na zajedničkoj listi nastupiće Srpska radikalna stranka, Socijalistička partija Srbije i Jedinstvena Srbija.\nLideri tih stranaka, Ivica Dačić, Vojislav Šešelj i Dragan Marković Palma održali su tim povodom u Mionici predizborni skup ove koalicije.\n"Možda se ponekad nismo slagali, ali jedno je sigurno - nikada nismo bili izdajnici", rekao je Dačić.\nDačić je rekao da su ti izbori i važni iz ugla potrebe jačanja "patriotskog bloka", jer, kako je primijetio, sve je više onih koji bi da destabilizuju Srbiju i region, sa čime je saglasan bio i Vojislav Šešelj koji je dodao da bi "bila dobra i neka šira patriotska koalicija na republičkim izborima".\nPodsjećamo, na republičkom nivou radikali su u opoziciji, a socijalisti i Jedinstvena partija Dragana Markovića Palme su na vlasti.\n"Naša politika je principijelna. Jesmo za EU, ali ne po cijenu naših državnih interesa i teritorijalnog integriteta. Ako neko misli da se unutrašnji dijalog vodi u Srbiji kako bi se priznalo nezavisno Kosovo, onda se grdno vara. Kosovo nikada neće postati član UN dok je naših prijateljskih odnosa sa Rusijom i Kinom", rekao je Dačić .\n"Dačić je zaslužan što Kosovo nije ušlo u Unesko i što je srpsko kolo priznato u Unesku kao naša kulurna nematerijalna baština" rekao je Marković.\n"Slažem se svim sto je Palma rekao. Nikada neću dozvoliti da 'dosmanlije' dođu na vlast i zato bi bila dobra i neka šira patriotska koalicija i na republičkom nivou", rekao je Šešelj i ocenio da je Mionica zato "na neki način eksperiment".\n"Mi smo ovde da pariramo naprednjacima i da posle izbora uđemo u razgovor sa SNS sa što vise odbornika", rekao je Šešelj.\nOsim toga, Dačić je u Mionici izjavio i da se ne bi se iznenadio da "uz lokalne izbore budu održani i parlamentarni".\n“Da izađemo na izbore i ostvarimo što bolji rezultat kako bismo mogli što bolje da se dogovaramo sa naprednjacima poslije 24. i kako bismo imali veći uticaj u Mionici. Daj bože da taj rezultat bude dobar i na drugim izborima koji se očekuju, a ne bih se iznenadio i da bude parlamentarnih izbora u Srbiji. Što da ne, kad već idemo na izbore, da idemo...“, rekao je Dačić, nakon čega je dobio aplauz.


Svedok na suđenju Mustafi pričao o nehumanim uslovima u pritvoru\nHronika Autor:Beta12. okt. 202117:34\nSalih Mustafa Foto:EPA-EFE/SEM VAN DER WA\nSuđenje bivšem oficiru OVK Saljihu Mustafi (Salih) nastavljeno je danas pred sudom za zločine OVK u Hagu iskazom zaštićenog svedoka optužbe koji je izjavio da su ga u aprilu 1999. borci OVK držali pod neljudskim uslovima u pritvoru u selu Zlaš kod Prištine.\nMustafa (49), tadašnji komandant OVK u području Lab, optužen je u četiri tačke za proizvoljno lišavanje slobode, okrutno postupanje, mučenje i ubistvo Albanaca, koje je OVK smatrala „kolaborantima“ i „špijunima“, u improvizovanom pritvoru u Zlašu u aprilu 1999.\nU današnjem iskazu, čiji se veći deo odvijao iza zatvorenih vrata, zaštićeni svedok pod pseudonimom 3594 opisao je kako su ga „dvojica uniformisanih i maskiranih“ pripadnika OVK dovela i zatvorila u štalu jedne kuće u Zlašu.\nU štali su, po rečima svedoka, već bila četvorica drugih pritvorenika.\nNa pitanje tužioca Filipa de Minićisa (Filippo de Minicis) kakve su oznake na uniformama nosile osobe koje su ga privele, svedok je odgovorio:\n„Imali su ambleme OVK i zastavu na uniformama“.\nTužilac: Dokazaćemo da je Mustafa kriv za zločine nad Albancima\nUpitan kakvi su uslovi bili u štali u kojoj je bio pritvoren, svedok je kazao:\n„Uslovi su bili nehumani. Kad neko uđe tamo, tretirali su ga kao životinju, a ne kao čoveka. Ne mogu da opišem kako to izgleda“.\nNasuprot navodima optužnice o nedovoljnoj količini hrane i vode koje su pripadnici OVK davali pritvorenicima u Zlašu, svedok je izjavio da je „bilo dovoljno hrane i vode s obzirom na ratne okolnosti“.\n„Ubeđen sam da su i oni (borci OVK) jeli istu hranu kao i mi“, rekao je svedok koji je iskaz dao skrivenog lica i uz elektronski izmenjen glas.\nTokom javnog dela današnjeg sudskog zasedanja, čulo se još samo da je svedok u pritvoru OVK u Zlašu bio „od 4. do 18. ili 19. aprila“ 1999. kada su ga pustili na slobodu.\nIsti svedok optužbe nastaviće i sutra da svedoči.\nProces Mustafi prvi je pred sudom koji je je, pod zvaničnim nazivom Specijalizovana veća Kosova, 2015. osnovala Skupština Kosova pod međunarodnim pritiskom izazvanim izveštajem Saveta Evrope o zločinima OVK na Kosovu i u Albaniji.\nMustafa je optužen za zlodela nad najmanje šest Albanaca pritvorenih u Zlašu od 1. aprila do 19. aprila 1999. Jedan zarobljenik je bio ubijen, a ostali su, posle zlostavljanja i mučenja, bili pušteni na slobodu.\nOptuženog su 24. septembra prošle godine u Prištini uhapsile snage Euleksa. Sutradan je Mustafa bio prebačen u Hag.\nU prvom pojavljivanju pred sudijom, Mustafa je izjavio da nije kriv.\nHagsaljih mustafaSuđenjeSvedokZločini OVK


Berlin i dalje očekuje blagi rast ekonomije u 2019.\nTanjug 14. avgusta 2019. 15:31\nBERLIN – Vlada nemačke kancelarke Angele Merkel i dalje veruje da će nemačka ekonomija ove godine ostvariti blagi rast uprkos padu koji je registrovala u drugom kvartalu, izjavila je danas portparolka vlade.\n„Kao što je kancelarka već rekla, vlada trenutno ne vidi potrebu za daljim merama za stabilizaciju privrede. Fiskalna politika nemačke vlade je već ekspanzivna“, dodala je portparolka, a prenosi agencija Rojters.\nNemački ministar ekonomije Peter Altmajer izjavio je ranije danas da Nemačka još uvek nije u recesiji i da bi je mogla izbeći ako preduzme odgovarajuće mere.\nBruto domaći proizvod Nemačke, najveće evropske ekonomije, pao je za 0,1 odsto u periodu april-jun 2019. godine, nakon rasta od 0,4 odsto u prva tri meseca ove godine, pokazali su danas objavljeni podaci nemačke Federalne kancelarije za statistiku.


Milan Rašić i Borislav Petrović sa ACH Volejom iz Ljubljane osvojili osmu titulu pobednika Kupa Slovenije – Rašić najbolji bloker\nACH Volej iz Ljubljane, za koji igraju Milan Rašić i Borislav Petrović, osvojio je osmu, sedmu uzastopnu, titulu pobednika Kupa Slovenije. ACH Volej je u finalu, odigranom u Mozirju, savladao Salonit Anhovo sa 3:0, po setovima 27:25, 25:22 i 25:23. Milan Rašić, reprezentativac Srbije, proglašen je za najboljeg blokera Finalnog turnira Kupa Slovenije.\nMilena Rašić, Ana Antonijević i Brankica Mihajlović sa Kanom osvojile turnir u Bazelu – Ana Antonijević najbolji tehničar\nObjavljeno 30 decembar 2012\nSENIORKE – 24. MEĐUNARODNI TURNIR „TOP VOLLEYBALL“ – BAZEL 2012.\nNa 24. Međunarodnom turniru „Top Volleyball“, koji je sinoć završen u Bazelu, u Švajcarskoj, trijumfovao je Kan iz Francuske, za koji igraju Milena Rašić, Ana Antonijević i Brankica Mihajlović, reprezentativke Srbije. Ana Antonijević, tehničar Kana, proglašena je za najboljeg tehničara turnira. Kan je sinoć, u dvorani „Sent Jakob“, u finalu savladao Sesi iz Sao Paula, iz Brazila, sa 3:1, po setovima 25:19, 23:25, 25:20 i 25:16.\nTrofej za Dragana Stankovića, Marka Podraščanina, Sašu Starovića i Lube iz Maćerate\nSENIORI – SUPER KUP ITALIJE 2012.\nLube iz Maćerate, za koji igraju srpski reprezentativci Dragan Stanković, Marko Podraščanin i Saša Starović, osvojio je titulu pobednika Super Kupa Italije 2012. Lube, aktuelni prvak Italije, pobedio je Trentino, pobednika Kupa Italije, u meču Super Kupa, koji je odigran u dvorani Palapanini u Modeni sa 3:2, po setovima 25:23, 19:25, 28:26, 20:25 i 15:11, posle 135 minuta igre.\nIvan Miljković sa Fenerbačeom osvojio titulu prvaka Turske – Miljković najbolji igrač i smečer\nSENIORI – PRVENSTVO TURSKE 2012.\nFenerbahče iz Istanbula, za koji igra Ivan Miljković, osvojio je četvrtu, treću uzastopnu titulu prvaka Turske, pošto je u finalnoj seriji sa 2:1 u pobedama savladao Arkaš iz Izmira. Fenerbahče je sinoć u Čanakkaleu, u odlučjućoj, trećoj utakmici finala, savladao Arkaš sa 3:0, po setovima 25:23, 25:20 i 25:21, posle 81 minuta igre. Ivan Miljković je proglašen za najboljeg igrača (MVP) i najboljeg smečera finala plej – ofa.\nJovana Vesović, Marina Vujović, Darko Zakoč i Predrag Zucović prvaci Rumunije\nSENIORKE – PRVENSTVO RUMUNIJE 2012.\nTomis Konstanca iz Rumunije, za koju igraju Jovana Vesović i Marina Vujović, a treneri su Darko Zakoč i Predrag Zucović, osvojila je drugu uzastopnu titulu prvaka Rumunije. Tomis Konstanca je u finalnoj seriji sa 3:0 u pobedama savladala Stintu iz Bakaua. U trećem meču, odigranom sinoć u Konstanci, Tomis Konstanca je pobedila sa 3:0, po setovima 25:15, 25:23 i 25:19.


Trinkijeri našao dobre stvari u kontraritmu svoje ekipe - Infobrif\nTrinkijeri našao dobre stvari u kontraritmu svoje ekipe\nObjavljeno 3.03.2019. u 21:10\nZadovoljan je bio Andrea Trinkijeri uprkos poraza od Crvene zvezde, rekavši da je njegov tim igrao loše, ali je bio do kraja u meču, za koji kaže da mu je falila jedna odbrana i jedan napad.\n„Čestitam Zvezdi. Mi smo loše igrali, imali smo mnogo igrača u kontra ritmu, ali je ekipa to nekako sakrila. Igrali smo do kraja bez dobre igre, to je dobra stvar, a na kraju su nam falili jedna odbrana i jedan napad.\nJedini igrač koji nam je smetao bio je Odžo, za koga nismo našli rešenje, ali inače ekipa je bila solidna. Nismo pogodili otvorene šuteve i na kraju smo imali šansu da dobijemo, ali je nešto falilo, uvek nešto fali„, rekao je Trinkijeri.\nZvezda je dobila 70:68, a Partizan je imao šut za pobedu.\nEvrokup – Partizan u najtežoj grupi, ali imaće…\nNeočekivani problemi za Trinkijerija, mora da menja plan…\nEmotivni i besni Trinkijeri o „srcu“, pozvao…\n„Zvezda ima vrhunsku ekipu, mnogo kvaliteta. Mi smo greške napravili kada nije trebalo, Regland pet poena u poslednjem minutu, razbio nas je. Ali, bili smo ekipa sve vreme, loše smo igrali, ali smo ostali u meču glavom i telom„, rekao je Trinkijeri.\nBilo je nekoliko propusta u finišu meča, koji je mogao da ode na bilo koju stranu, ali trener nije želeo da izdvaja nijedan poseban trenutak.\n„Vaš posao (novinarski) je da nađete jednu akciju, ali nije tako. Mi smo pogrešili tri zaredom u odbrani, a jedna je bila dovoljna da bude drugačiji rezultat. Zvezda je počela sa namerom da nas razvali, a nije nas razvalila. Mnogo važnih igrača je bilo u kontraritmu i uvek sam tražio nešto drugo. Moramo u tome biti bolji„, rekao je Trinkijeri.\nNovinari su pitali trenera da li se možda zna šta je sa Renfrom, koji je izašao zbog povrede, a trener je odgovorio u svom stilu: „Nemam pojma. Nije poginuo„.\nIVANA, ZLATO NAŠE!\nMinistar Udovičić: Ivana je najbolja među najboljima (FOTO)\nEvrokup – Partizan u najtežoj grupi, ali imaće priliku za “osvetu“!\nNeočekivani problemi za Trinkijerija, mora da menja plan pojačanja, ni “kuća na…\nEmotivni i besni Trinkijeri o „srcu“, pozvao navijače da ovo ne rade\nPartizan kažnjen sa 108.000 dinara, Trinkijeri zbog ovoga mora da plati 6.000


Atomski fudbal na minhenskoj "Alijanc Areni": Mbape i Nejmar oborili aktuelnog šampiona - 24sedam\nAtomski fudbal na minhenskoj “Alijanc Areni”: Mbape i Nejmar oborili aktuelnog šampiona\nFrancuski prvak i Bajern odigrali jednu od najlepših utakmica ove sezone\nFudbaleri PSŽ na revanš u Pariz donose velikih 2:3 iz Minhena ostvarenih protiv aktuelnog šampiona Evrope, ekipe Bajerna. U jednoj od najlepših utakmica Lige šampiona golove za Parižane postigli su Mbape u 3. i 68- i Markinjos u 28. minutu, dok su pogotke za domaće postigli Čupo-Moting u 32. i Miler u 60. minutu.\nParižani su pravim blickrigom doveli Bajern do ivice katastrofe. Već u 28. minutu semafor na Alijanc areni pokazivao je 0:2, ali realnost je bila potpuno drugačija. Tačno je da su gosti iskoristili dva pada koncentracije da preko Nejmara kao asistenta povedu sa 2:0 golovima Mbapea u 3. i Markinjosa u 28. minutu, ali je uprkos tome bavarski tim držao konce igre.\nTo pokazuje i statistika, gde je ostalo zapisano da su igrači Bajerna šutirali čak 16 puta, od čega šest u okvir gola, dok su njihovi protivnici bili stopostotni – dva šuta, oba u mreži Nojera. Zato nije bilo znakova predaje. Čupo-Moting smanjio je u 37.minutu na 1:2 i vratio nadu da bi i oslabljeni Bajern bez povređenog Roberta Levandovskog mogao do pozitivnog rezultata pred revanš na Parku prinčeva.\nNastavak meča predstavio je fudbal kakav se dugo nije video u Ligi šampiona. Timovi, poput boksera, spuštenih gardova. Nezainteresovani za to koliko će da ih boli udarac protivnika. Bilo je važno udariti jednom više i jače. Prvo je Nejmarov udarac sa linije skinuo Dejvis, da bi pred golom Navasa započela kanonada udaraca Pavara, Komana, smenjivali su se šutevi, ali fantastični Kostarikanac pada tek u 60. minutu.\nDrugačije nije ni moglo, jer za Milerov udarac glavom nije bilo leka – 2:2. Tek od izjednačenja ritam ovog atomskog fudbala doveden je u normalu, na svega nekoliko minuta, budući da su gosti u 68.minutu kontrom preko Mbapea vratili vođstvo – 2:3.\nCrvena zvezda slavila u 164. večitom derbiju: “Čekalica” koju je rešio Mirko Ivanić\nĐuričićeva asistencija nedovoljna da se zaustavi šampionski Inter, Juventus konačno slavio\nČelsi iz Portugala nosi 0:2 (0:1) i odličnu priliku da u revanšu na Stamford bridžu sa pozitivnim rezultatom izbori plasman u polufinale Lige šampiona. Golove za “plavce” postigao je Maunt u 32. i Čivel u 86. Marko Grujić je odigrao celu utakmicu za Porto i bio je jedan od najboljih u svom timu.


Tajni projekat Forza developera je open-world akcioni RPG\nDosta je bilo vožnji\nUpdated petak 24 11 2017 13:49:55\nPosted petak 24 11 2017 13:40:00\nForza Horizon razvojni studio Playground Games, trenutno zapošljava ljude za svoj tajni projekat, koji bi po svemu sudeći mogao da bude open world akcioni RPG!\nKako je preneo Gamesindustry.biz, studio je zaposlio ljude koji su pre toga radili u EA DICE, Rockstar North i Ninja Theory razvojnim studijima, koji bi trebalo da im pomognu na njihovom slećem naslovu koji je za sada poznat kao 'Project 2', za koga je već potvrđeno da neće biti trkačka igra.\nSada se spominje kao akcioni RPG, a ako uzmemo u obzir kakve kadrove tim dovodi, možemo da pretpostavimo u kom će se pravcu sve odvijati. Sean Eyestone koji je novi član Playground Games, prethodno je radio na Star Wars Battlefront 2 kao i Metal Gear Solid V: The Phantom Pain. Will Kennedy je došao iz Rockstar Northa, gde je radio na Grand Theft Auto V. Takođe, Juan Fernandez di Simon se priključio timu prošlog meseca, a njegov prošli angažman je bio na Ninja Theory naslovu Hellblade: Senua's Sacrifice.\nPriča se da Playground trenutno priprema prostor za svoj drugi studio, koji će ukupno brojati preko 200 zaposlenih. Oni bi trebalo da budu odgovorni za 'Project 2', dok će deo tima naravno ostati da radi na narednim naslovima u Forza serijalu.\nZa naše mišljenje o njihovom poslednjom projektu, proverite IGN recenziju za Forza Horizon 3 Hot Wheels ekspanziju.


Mali automobili sa malom potrošnjom izgleda da su vozila budućnosti\nKako se pokazalo na ovogodišnjem Tokijskom sajmu automobila, kako cene nafte postepeno rastu tako, nekada futuristički prototipovi, postaju sve popularniji.\nEkološki čista vozila privukla su najveću pažnju. Kabina Nisanovog troseda Pivo, sa pogonom na struju, može da se rotira 360 stepeni, čime je izbegnuta vožnja unazad kod parkiranja. To je moguće zahvaljujući bežičnim vezama izmedju kabine i šasije. Model Pivo još je eksperimentalan pa će se pojaviti u prodaji tek kroz nekoliko godina.\nBliži realnosti je Tojotin, do sada najsavremeniji model, na hibridni pogon. Fajn iks ima pogon na vodonične ćelije koje ne zagadjuju vazduh, dok je jedini uzgredni proizvod vodena para. Vozilo takodje može da se rotira oko svoje ose, a točkovi se okreću nezavisno, jer svaki ima sopstveni elektromotor.\nHondin potpuno bešumni model Ef-ce-iks, prvi eksperiment te firme sa pogonom na vodonik, već se sreće na putevima. Nisko postavljeni cilindri sa vodonikom snizili su težište vozila, a mali motor omogućio je da dublja i udobnija sedišta.\nU unutrašnjosti isti video ekran pokazuje vozaču mape, dok putnici mogu da gledaju neki video, jer, u zavisnosti od ugla gledanja mogu da se vide dve različite slike.\nHonda je prikazala i model WOW, namenjen vlasnicima pasa. Manji psi imaju odgovarajući boks, dok veći mogu da se smeste pozadi, u sedište sa pojasevima. Petina japanskih porodica ima pse i Honda kaže da potražnja za ovakvim vozilima raste.\nVeliku pažnju privuklo je i Tojotino individualno vozilo aj-sving - kombinacija savremene mehanike i veštačke inteligencije. Aj-sving pamti i prilagodjava se navikama svog vozača. Pri maloj brzini kreće se uspravno, na dva točka, a pri većoj spušta se i oslanja na treći točak.\nNajvažnija poruka ovogodišnjeg salona bila je da će vozila sa velikom potrošnjom morati da ustupe primat štedljivijim i ekološko čistijim automobilima.


Iz života Arbanasa - Marks21 | Solidarnost\nIz života Arbanasa\n1. Postojbina i rasprostiranje.\nPostojbina Arbanasa je u glavnom jedan splet gorostasnih planina koje odvajaju plodne kotline Stare Srbije i Makedonije od Jadranskoga Mora. Ona se spušta na morsku obalu od Skadra na severu pa na jug do grčkoga naselja; ali taj relativno dugačak primorski pojas je ne samo uzak već i podbaran i malaričan. Najpovoljnije uslove za život pružaju mestimično proširene plodne doline Drima, Maće, Semene, Škumbije i Devola. Ali oblast planinskih klanaca sa omanjim rečnim lukama i ravninama je i danas prava postojbina arbanaskih plemena koja uporno čuvaju odnose i navike života davnašnjega porekla.\nPreko toga planinskoga zemljišta prolazili su nekada vrlo važni putevi kulturnoga sveta, među kojima se naročito ističu na jugu Via Egnatia: Drač, Elbasan, Struga, Ohrid, Bitolj i dalje za Solun i Carigrad i na severu Via di Zenta, Zetski put, koji se od Skadra probijao dolinom Drima ka Prizrenu i dalje vodio u unutrašnjost Balkanskoga Poluostrva. Tragovi nekadašnjega značajnoga privrednoga i kulturnoga kretanja koje je teklo tim putevima i njihovim ograncima sačuvani su do danas u većinom porušenim utvrđenjima i još očuvanim monumentalnim mostovima; njih je puna Arbanija. Ali putevi su danas opusteli. Po malim zasutim stazama koje su mestimično teško prolazne jedva im se trag nazire. A dalje od njih desno i levo caruje tolika primitivnost života, kao da su se uticaji nekadašnjega kulturnoga kretanja zadržavali na prvim grebenima karsta kroz koji su se ti putevi s mukom probijali. Zar nam pre ciglih nekoliko godina jedan putnik po Severnoj Arbaniji ne veli u svojim beleškama kako je pucnjima iz revolvera „objavio seir na daleko što je prvi put noga Evropljaninova stupila na vrh Kunorin i što je prvi put Evropljanin gledao luijanska jezera“? Kao da čujemo radostan glas ispitivača Centralne Afrike.\nSudbina ovih oblasti nerazdvojno je skopčana sa sudbinom Jadranskoga Mora. Dokle je Jadransko More, kao što ćemo docnije videti, bilo jedan veliki kanal kroz koji je tekao ceo ogromni saobraćaj Zapada sa Istokom, jadranska obala je u privrednom pogledu bila vrlo živa. Tragovi toga privredno-trgovinskoga života vide se u arbanaskim primorskim gradovima kao i na ponekim starim rudokopima. Skretanjem trgovinskoga saobraćaja sa Sredozemnoga Mora na Atlanski Okean, o čemu opširnije govorimo u trećoj glavi, pogođeno je celo Balkansko Poluostrvo, pa i Arbanija. U toku vremena luke Jadranskoga Mora gube stari značaj za svetski saobraćaj sa Carigradom i Istokom, usled toga i transverzalni putevi kroz Arbaniju, a unutrašnji saobraćaj na poluostrvu počinje usled mnogih političkih i privrednih promena gravitirati sve više Solunu na jug i Srednjoj Evropi na sever. Ovamo, ka Solunu, okreće se i trgovina svih varoši pored Drima, od Korče do Peći, u kojima još živi stara trgovačko-zanatliska generacija koja je nekada radila isključivo sa Dračom, Krojom i Skadrom.\nTako je prirodna otsečenost arbanske postojbine pojačana skoro apsolutnom kulturno-saobraćajnom iskljućenošću, a Turska, inaće kruta za sprovođenje i obezbeđenje saobraćaja, samo se radovala što je ova plemena mogla skinuti s vrata, ostavljajući ih samima sebi, pljačci i međusobnom istrebljivanju.\nPlemena su se namnožavala, uprkos besnenju krvne osvete, a u planinama i gudurama sa starim načinima rada hleba ne dostiže. Iz te teskobe Arbanasi su tražili izlaza i, kao što uvek u istoriji narodnih seoba biva, oni su se kretali tamo gde priroda pruža više sredstava za život, ka plodnim kotlinama Stare Srbije i Makedonije. Na ovu stranu ih je uostalom vodio i nov pravac saobraćaja, jer su danas varoši s ove strane Drima, snabdevane espahima preko Skoplja, Bitolja i Soluna, postale pijacama čak i onih arbanaskih plemena koja žive duboko u Arbaniji.\nO tom prodiranju Arbanasa na istok u nas se mnogo pisalo, jer se jako ticalo srpskoga naselja u severozapadnim oblastima Turske. To je i danas glavno sredstvo kojim šovinistička štampa izaziva kod srpskoga naroda mržnju prema „divljim“ Arnautima, prikrivajući kao guja nokte divljaštva koja je srpska vojska prema njima počinila. Koliko je samo suza proliveno što je istorisko Kosovo preplavljeno Arnautima. Oni su prošli i dalje i opasali staru srpsku granicu, u velikom broju su nađeni u novooslobođenim okruzima i, nažalost, iz njih najureni, da u toliko bude jači arnautski pojas oko granice; spuštali su se i u Makedoniju, jako proželi tetovsku kotlinu i sišli na Vardar; sa severozapada su opasali Skoplje.\nMi se ne možemo ovde upuštati u pitanje: u koliko je proređenost srpskoga elementa u ovim krajevima neposredan rezultat arnautske navale a u koliko je posledica opštega, utvrđenoga kretanja srpskoga naroda s juga na sever? Naseljavanje Šumadije je bez svake sumnje došlo raseljavanjem jugozapadnih krajeva. Istoriski je utvrđeno da se srpski živalj iz ovih krajeva povlačio u masama uz austriske trupe, kada god su ove u 17. i 18. veku morale obustavljati svoja nadiranja na jug i povlačiti se. Naposletku, odakle su Srbi po Staroj Vojvodini i ko ih je i zbog čega preveo? Kada bi se o svemu tome i mnogo koječemu drugom htelo voditi računa, onda krvna osveta koju danas vlasnička Srbija prema Arbanasima propoveda i vrši ne bi bila ni toliko opravdana koliko ona na koju se Balkanicus i D-r Vladan zgrožavaju. Ako bi, uostalom, stajalo da je srpski elemenat prosto na prosto potisnut arbanaskim, zar bi to bio prvi slučaj u istoriji da navala nekih plemena čvršće organizacije ili drugih preimućstava potisne neki narod sa njegova ognjišta? Zar slovenska plemena nisu potisla starosedioce ovih zemalja sredstvima o kojima istorik nema ni malo lepo mišljenje? I zar, naposletku, nisu Turci potiskivali i njih i druge pokorene narode, pa ih uprkos toga zvanična Srbija smatra danas za najveće ljubimce svoje u novim krajevima?\nArbanasi su se rasprostrli na istok na račun Slovena, to je istina. Ali ispitivanje uzroka toga arbanaskoga prodiranja još manje daje za pravo osvetničkom držanju prema njima. Pre svega, na koji su način Arbanasi osvojili ove krajeve: potiskivanjem ili pretapanjem? Na kom su polju bili jači? Naravno da oni za pretapanje, za asimilaciju tuđega elementa nisu imali uslova, jer su kulturno stajali ispod svih suseda, pa čak i Crnogoraca. Prof. Cvijić je našao na Kosovu svega 140 poarbanašenih kuća! Arbanasi su se dakle nastanjivali na mestima koja su drugi silom ili milom napuštali, sa kojih su starinci otišli ili potisnuti. To napuštanje je, nema sumnje, vrlo velikim delom posledica nesnosnoga susedstva primitivnih, pljačkaških, neobuzdanih arnautskih plemena ili čak njihova gruba pritiska. Nesigurni sa imovinom, neobezbeđeni sa životom, sprečeni u slobodi rada i raspolaganja proizvodom svoga rada, starinci su se sa svojih ognjišta morali uklanjati.\nS druge strane, česte migracije su odlika života u Turskoj uopšte, a ne samo u graničnim oblastima prema Arbanasima. A uzrok tako lakom i čestom seljakanju leži u begovskom sistemu privrede. Kao god što je stočarsko zanimanje Arbanaca osnov njihovoj lakoj pokretljivosti i nomadskim navikama, tako isto je feudalni sistem svojine zemlje bio glavni razlog što su se starinci toliko rešavali na seobu. Oni nisu bili vezani za ognjišta svojinom, najčvršćom vezom za koju se u društvu zna. Prema tome ispitivanje ovoga pitanja mora nas dovesti do uverenja: da je martinka „divljih“ Arnauta u svakom pogledu nedovoljan razlog za objašnjenje procesa arbanaskoga ovlađivanja i prodiranja na istok, već da se taj proces vršio na osnovici ekonomskoga sistema koji je bio do današnjega dana realna podloga celokupnoga života u Turskoj.\nU koliko su drugi uzorci tome pripomagali, kao napr. osećaj nesigurnosti i gruba sila, oni su ležali u sistemu vladavine u Turskoj, u opštoj anarhiji uprave i nezaštićenosti raje. Turski režim je gledao kroz prste kada Arbanasi vrše gruba nasilja prema hrišćanima, kao što ih je opet nemilosrdno kosio ako svojim pustupcima povrede vlasničke interese režima. Nisu Arbanasi jedino pleme sa kojim je turski režim postupao kako mu je kada bilo potrebno. Takvi su i Kurdi, susedi Jermena.\nProdiranjem na istok arbanaski elemenat se ne samo jako izmešao sa srpskim naseljem, već je gotovo potpuno ovladao u nekim oblastima, kao što su Metohija i Peć, u kojima je do pre nekoliko vekova bilo političko i crkveno središte srpskoga naroda pod Turcima. Najlepši spomenici srpske srednjevekovne kulture nalaze se danas u sredini skoro isključivo arbanaskoga naroda. A ta mešavina živih ljudi i starih spomenika, koja je pri ograničenju Arbanije prema Srbiji dala toliko posla Londonskoj Konferenciji, postala je ukrštanjem dva pravca kulturnoga i narodnoga kretanja: prvi, stariji, za vreme trgovinskih veza srednjevekovne srpske države sa Jadranskim Morem, izazivao je prodiranje srpskoga naroda ka primorju, i mrtvi spomenici toga prodiranja nalaze se po celoj Severnoj Arbaniji; drugi, noviji, nastao je kao posledica povlačenja srpskoga naroda severoistočno, dublje u unutrašnjost i bliže severnoj granici. Stopu u stopu za tim povlačenjem nastupao je arbanaski elemenat.\nU prvom periodu pobeđivala je politička i kulturna nadmoćnost srpskoga naroda, u drugom periodu pobeđivala je kulturna zaostalost i osamljenost arbanaskoga naroda u kojoj je plemenska organizacija bila sačuvala punu snagu. Turska ne samo da nije ništa učinila da Arbanase iz osamljenosti izvede i kulturnim merama pokuša uvesti u zajednički život, već je u suštini svoga sistema vladavine nosila sve uslove za konzerviranje arbanaske primitivnosti kao što je kočila razvitak u svakom drugom pogledu. To je sada, kada nema više turskoga režima, potrebno u toliko jače naglasiti što su vlasnički krugovi balkanskih državica, kao naslednici turske vlasti, već pošli putem ne naučnoga principa: da se sa promenom ustanova i uslova života menjaju i ljudi, već putem varvarskoga načela, kojim se čak ni Turska nije u tolikim razmerama služila: da su grobovi i vešala veći učitelj od novih ustanova.\n2. Plemenska organizacija i krvna osveta.\nProdiranje Arbanaca na istok je od velikoga istoriskoga značaja. Ono je odlučilo sudbinu srpskoga naroda u celoj oblasti na južnoj granici pređašnje Srbije. Ono je stvorilo onaj poznati arnautski pojas koji je vrlo verovatno mogao biti jedan od uzroka što naša narodna revolucija 1804. nije otišla dalje na jug, ali koji je u svakom slučaju sprečavao docnije uticanje života slobodne Srbije na potištene slovenske mase u Turskoj.\nAli to arbanasko prodiranje na istok upućuje nas da posumnjamo u čvrstinu plemenske organizacije društvenoga života kod njih. Naime, ono je posredan dokaz da se plemenska organizacija kod Arbanasa iživljava i da ne drži više svoje članove sigurno u ruci, jer ona nije više u stanju da zadovolji njihove životne potrebe.\nU Severnoj Arbaniji društveni život Arbanasa vrši se još uvek u granicama plemena kojih po frateru Mihačeviću ima dvadeset i sedam.1 Istina kretanjem i iseljavanjem stanovništva ovih brda plemena su često puta teritorijalno rasturena, ali krvno srodstvo se i posle toga oseća. Krasnića ima napr. u prizrenskoj okolini, na Kosovu, u Ostrozubu, u đakovičkoj nahiji, pećskoj i beranskoj, u Malesijama i t. d.2 Ma da se Krasnići u svima tim krajevima drže svoga plemenskoga imena i srodstva, ma da se svi ti rastureni delovi jednoga plemena smatraju kao jednoplemenici ili arnautski kušerini, sasvim je prirodno što udaljavanje ovih ljudi sa njihove prvobitne plemenske baze slabi njihovu plemensku privrženost, postepeno gasi plemenske tradicije i stare navike života. Ako ti doseljenici dođu u krajeve u kojima vlada državni zakon, kao što je to vardarska dolina, kod njih vrlo brzo plemensko srodstvo, plemenske navike života, krvna osveta i t. d. ustupaju mesta opštem zakonu i novom načinu života. Kada stranac putuje kroz te krajeve, teško će po načinu rada, obrađenosti zemlje i vođenju gazdinstva moći primetiti da ima kakve razlike između ovih arnautskih doseljenika i slovenskih starinaca.\nKod plemena koja su ostala na svojem plemenskom ognjištu, bilo cela ili glavnom masom, plemenska organizacija predstavlja još uvek jednu živu društvenu silu. Kod izvesnih plemena naći će se još i danas plemenske starešine koji uz pripomoć nekoliko starijih i viđenijih ljudi rukovode opštim poslovima plemena. Još uvek postoji plemenska organizacija sudske vlasti, bilo u vidu plećnije (starost), skupa dvanaestorice koji se biraju od slučaja do slučaja za rešenje krupnijih sporova, bilo u vidu sudova dobrih ljudi ili naročitih izabranih sudija. Za izbor ovih plemenskih funkcionera kao i za druge plemenske poslove služe narodni skupovi čije su odluke apsolutno obavezne. Ali kao najkarakterističnija manifestacija plemenskog života kod Arbanasa postoji još uvek krvna osveta, od koje je, kao što Engels lepo veli, naša smrtna kazna samo civilizovana forma. „Za svoju bezbednost pojedinac se oslanjao na zaštitu plemena, i to je mogao činiti; ko njemu kakvo zlo učini, čini ga ćelom plemenu. Iz toga, iz krvnih veza plemena ponikla je obaveza krvne osvete, koja je kod Irokeza bila bezuslovno priznata. Ako član tuđega plemena ubije jednoplemenika, celo pleme ubijenoga bilo je obavezno na krvnu osvetu. Najpre se pokuša izmirenje; pleme ubice drži veće i čini plemenu ubijanog predloge za izmirenje, obično nudeći izjave sažalenja i velike poklone. Ako se oni prime, stvar je time svršena. U obratnom slučaju povređeno pleme naimenuje jednoga ili više osvetnika koji su obavezni da ubicu gone i ubiju.“3\nMa kako se mislilo o sadašnjem autoritetu ovih plemenskih ustanova prema članovima plemena i o sadašnjoj svežini starih plemenskih tradicija, nesumnjivo je da se plemena još i danas javljaju jedna prema drugima kao izvesna samostalna politička tela. Mnogi prirodni i društveni uzroci, karakter zemljišta, naseljavanje, oskudica u zemlji, seoba i t. d. uticali su da se ove zajednice krvnog srodstva najrazličnije kombinuju sa regionalnim zajednicama koje vezuju mnogi važni lokalni interesi, zajednicama ljudi različnih plemena nastanjenih u jednoj oblasti, kao što su to barjaci i krene. Ali preko svih tih veza i interesa još uvek važi: što je iza okvira plemena tuđe je. U tim plemenskim okvirima Arbanasi nalaze najsigurnije zaštite, jer se još uvek celo pleme zalaže za svakoga jednoplemenika.\nAli i ako plemena u Severnoj Arbaniji predstavljaju jedna prema drugima zasebne „države“ koje čuvaju svoje granice kao svetinju, i ako krvna osveta još uvek radi, ipak se mora priznati da je ekonomska podloga plemenskoga života i kod Arbanasa odavna iščezla. Pre svega zemlja više nije zajednička plemenska svojina. Izvršena je deoba zemlje, ali ta deoba još nije otišla do kraja. Kao zajednička svojina su još samo šume, i to ne uvek, ispaše, vode i t. d.; sva ostala ziratna zemlja svojina je zadruga koje su u Severnoj Arbaniji veoma razvijene. Kao tip jedne takve zadruge izneo nam je Marko Miljanov4 „nedijeljenu familiju“ Jaka Matina iz Miridita koja „ima okolo stotine čeljadi, među kojima je okolo šezdeset vojnika pod oružjem“. Pet, deset, petnaest i dvadeset odraslih ljudi u kući su vrlo česta, upravo redovna pojava kod Arbanasa.\nBez obzira na veličinu ovih zadruga, sa deobom zemlje plemenska organizacija je izgubila osnov unutrašnjeg jedinstva i harmonije. Pojedine porodice su bile u mogućnosti da na račun drugih zahvate veći i bolji deo plemenske zemlje. A kako je – što je za raspadanje plemenskih organizacija naročito važno – novčana privreda svuda više ili manje prodrla, jače i bogatije zadruge su mogle svoje bogastvo uvećavati prikupljivanjem zemlje, pljačkom, otmicom, trgovinom i svima drugim sredstvima kojima novčana privreda i proizvodnja espapa otvara širom vrata.\nKao što je prelaskom zemlje iz plemenske svojine u zadružnu i razvitkom novčane privrede razdruzgana istinska podloga unutrašnjega plemenskoga jedinstva, tako je i oskudica u zemlji i stešnjenost u severoarbanskim krševima natovarila plemenima na leđa stalnu borbu oko zemlje i plemenskih atara. U cvetu svoga razvitka plemenska organizacija pretpostavlja vrlo nerazvijenu proizvodnju i vrlo retku naseljenost u prostranoj oblasti. Dokle pleme ima na raspoloženju dovoljno nezauzete zemlje koja se sa namnožavanjem članova prosto zauzima i uvlači u obradu, dotle su svađe i borbe oko zemlje izlišne, dotle oskudica u zemlji ne uvlači pleme u stalne sukobe sa susednim plemenima, dotle i privatna zadružna svojina zemlje nije po jedinstvo plemenske organizacije tako opasna. I u tom pogledu je plemenska organizacija kot Arbanasa izgubila realnu podlogu.\nTakve pojave za istoriju ljudskoga društva nisu ništa neobično. Organizacija ljudskog društva, oblici zajedničkog života upravo i idu za ekonomskim promenama, kao posledica istih, nikako obrnuto. A kako će se i kojom brzinom vršiti proces prilagođavanja oblika društvenog života oblicima rada i proizvodnje, to sad zavisi od mnogih drugih istoriskih faktora.\nU tom pogledu za arbanaska plemena je veoma karakteristično: prvo, što je sadašnja njihova postojbina izključivo krševita, planinska, besplodna oblast Severne Arbanije; drugo, što je ta oblast po prirodnoj otsečenosti u saobraćajnoj isključenosti možda najizolovanija stopa zemlje u Evropi. Eto na toj stopi zemlje plemena su se sačuvala i namnožavanjem uzajamno stešnjavala, osećajući tešku oskudicu u zemlji u toliko jače što su najbolje delove zemljišta u granicama plemena prigrabili pojedinci, istaknuti prvaci, poneki beg i bogate zadruge. Međutim okolina ove krševite postojbine i prema primorju i sa juga i od plodnih polja Makedonije i Stare Srbije na istoku bila je zauzeta velikim čitlucima čije granice su čuvali svim svojim autoritetom moćni begovi i državne vlasti. U granicama plemena dakle pojedinci nisu više imali obezbeđenu egzistenciju kao nekada, a svaki njihov pokušaj da nađu opstanka širenjem plemenskoga atara dovodio ih je u oštar sukob sa susednim plemenima i državnim vlastima. Jedini rezultat svakoga takvoga pokušaja bio je povećanje broja svađa i neprijatelja.\nU toj teskobi, kao u kakvoj krletci, nastao je nov život u plemenima i između njih. Pre svega apsolutno nepoverenje prema svakome. Svi putnici po Arbaniji saopštavaju sa koliko surevnjivosti ovi gorštaci bde nad integritetom svoga atara i sa koliko nepoverenja i sumnje predusreću svakog stranca, bojeći se da nije došao da uzme nešto od njihovih brda! Borba oko granica i izpaša počela je da besni. Sa celim susedstvom u krvnoj osveti. Zatvoreni sa svih strana, pljačka je bila još jedini spas ovih gorštaka. I pljačka je postala njihovim glavnim izvorom života, a redovno zanimanje zasede, učene putnika i trgovaca, otmica stoke, praćeni ubistvima i ubistvima za ubistva, dobro organizovani pljačkaški pohodi prema primorju ili u plodne krajeve na istoku. Sve nas to potseća na ono stanje u kome su se nalazila grčka plemena u doba propadanja plemenske organizacije i za koje Engels veli: „Stari rat plemena protiv plemena već izvrgnut u sistematsku hajdučiju na suvu i na moru za osvajanje stoke, roblja i blaga; ukratko bogastvo se ceni i poštuje kao najveće dobro, a stara plemenska organizacija se zloupotrebljava za opravdanje nasilne otmice bogastava“.\nTom bednom stanju ovih gorštaka Turska je – čuvala stražu! Da bi plodne krajeve primorja i istoka zaštitila od njihove pljačke, ona je na izlazima iz klanaca postavljala vojničke posade, sprečavala svaki prolaz i zatvarala im pristup na pazare. Ukupna slika je sada ovakva: svaki pojedinac zarobljen u svojoj kuli krvnom osvetom, svako pleme zarobljeno neprijateljstvom susednih plemena, a sva ukupno, cela Severna Arbanija, jedna prostrana tamnica na čijim kapijama stražare turski vojnici.\n3. Ekonomske prilike.\nArbanasi su čisto zemljoradnički narod sa stočarstvom kao daleko pretežnijom granom zanimanja. Sredstva za život oni dobijaju obradom zemlje a poglavito gajenjem stoke.\nKako u pogledu proizvodnosti tako u pogledu savršenstva oruđa i načina rada postoji velika razlika između zarobljenih severoarbanskih plemena i plodnih krajeva koje su Arbanasi kolonizirali ili onih na jugu, u primorju i oko reke Drima, Semene, Delova, Škumbije i Maće u njihovom donjem toku. Ta granica se upravo poklapa sa granicom čitlučkog sistema. Čifluci su pritisli sve one krajeve koji imaju dovoljno prirodnih uslova za rentabilan poljoprivredni rad; oni se prostiru do samih izlaza severoarbanskih klisura i klanaca a preko tih granica su vrlo retki, i što ih ima obično su svojina plemenskih dinasta, bogatijih ljudi ili katoličkih crkava i mitropolija.\nPod stegama plemenskih tradicija i pod nesnosnim teretom plemenskoga rata i krvne osvete, poljoprivredni rad se poglavito držao starih obiknutih oblika i načina koji stoje na stepenu najveće primitivnosti. Na putu kroz Arbaniju gledao sam vrlo često drvenu ralicu koja po samoj površini drlja, a mogu se proći čitavi krajevi a da se ne vidi drugog useva osim kukuruza. O značaju promene useva, ovde se izgleda, ništa ne zna. Ako ih zapitamo zašto ne seju druga žita osim kukuruza i mogu li ona da uspevaju, odgovaraju vam kako je tako taj svet naučio!\nGlavno bogastvo ovih ljudi bilo je nekada u stoci. Stoka je vrlo rđave rase. Koze su izgleda najrasprostranjenija domaća životinja ovih gorštaka. A malo, čupavo, žuto, divlje goveče, koje smo viđali u čoporima po arbanskim brdima, kao da je prvi potomak staroga izumrloga tura, rodonačelnika našega domaćega govečeta! Ali sa delenjem zemlje, prodiranjem novčane privrede i opštom nesigurnošću stoke je svakim danom sve manje. Stoka je postala glavni predmet trgovine; sa njom se Arbanas javlja na trgu; prodajom stoke dolazi do novca koji mu je potreban za kupnju žita, za plaćanje interesa i krvnine. A kako severoarbanski krševi ne mogu da pruže ni približno dovoljnu količinu žita za ishranu, novac je postao neminovno potreban za samo održanje života, i ovi gorštaci su se poglavito stokom i pljačkom branili od umiranja od gladi.\nPored javne nesigurnosti i opštega osiromašavanja glavni udar stočarstvu zadalo je zatvaranje izlaza na primorju i u ravnije i toplije predele. Pritisnuvši sve dobro zemljište begovski sistem je ostavio ovim gorštacima da se od plemena do plemena kolju oko svake gudure, svake planine, svakoga krša, pa makar on ne vredeo ni sto groša. On im je sve više zatvarao izlaze i stoci. A kako se stočno bogastvo ovih krajeva, bogatih u pašama ali siromašnih u livadama, zasnivalo na tome što se stoka preko zime sjavi u planine u primorje i toplije predele, kao što to rade i Kucovlasi sa Pindosa i po Makedoniji, to je političko i privredno hapšenje ovih plemena u njihovim krševima i planinama upropastilo stočarstvo kao glavni izvor materijalnoga života.\nVelika nasušna potreba za novcem, s jedne, i presušivanje izvora da se do novca dođe, s druge strane, učinili su da se razvije bresprimerno strašan zelenaški sistem. Po beleškama mnogih putnika lihva se kreće između 40 i 60 od sto. Varoši su postale centri te trgovine novcem; one su zadužile i velikim interesima porobile okolinu tako da ovi ubogi đavoli stalno snose svoje plodove rada u varoši, a iz njih se vraćaju praznih šaka.\nKakva se beda u tim „gnezdima slobode“ zacarila naslikao je vrlo živo njihov najbolji poznavalac Marko Miljanov. O životu Kuča, crnogorskog plemena koje je u najtešnjem srodstvu sa arbanaskim plemenima i apsolutno na istom stupnju kulture i u istim prilikama, Marko Miljanov piše:\n„Što su imali svoje zemlje i kuća po Nahiji i po Zeti, sve Turci prisvojiše. Pazare im zatvoriše. Svako oko Kuča zarati š-njima, jednako ko klanja ili se krsti. Tako i oni nikoga oko sebe nisu štedili: bili su, plenjivali, grabili, palili svakoga a nji' svako. Svaka ih je oskudica stješnjavala”.\n„Tako kad im najveća muka od gladi dođe u zimu, kad nema nikakve zelene trave da se njome pomognu, brojili su kočanje kupusa u zgrade (gradine) da vide mogu li š-njime dočekat’ proljeće, pa koji ne može s kupusom, on kopa korijenje od raznijeh trava (gomulice, kaćuna, visibabe) ili skida koru kunovu i t. d. Od kila, od kozalca i kunovije kora najviše su pravili ljeb. Bukova kora nije valjala, no su ispod nje strugali i jeli mazgu.“5\n„Pritiješnjeni mukama od gladi, Kuči su željeli boja, pa i kad ne bi ko nji’ zadijeva, oni bi zađevicu tražili, teke da pljačkaju… No koliko su god oni zli bili svakome, toliko je i njima svatko i tako su i’ stjesnili, da su im i planinu neprijatelji pritisli da niđe nisu imali od svoje planine, no su ljetovali u Žijevo i Labednicu, đe su ljudi zaboravili svoju muku, gledajući kako se životinja muči od gladi i žeđi.“ (str. 109)\nToj bedi ovih plemena odgovara užasna nerazvijenost njihovih kulturnih potreba, uopšte nizak nivo života. Živeći među Arbanasima, Marko Miljanov je bio iznenađen ne toliko bedom u kojoj taj narod živi koliko lakoćom sa kojom on tu bedu podnosi. I kako ponositi vojvoda, možda poslednji predstavnik srednjevekovnih ritera, nije mogao da prozre da se beda života ne ocrtava na duši i držanju ovih ljudi samo zbog nerazvijenosti njihovih potreba, on je ushićen tom pojavom nazvao takvo držanje „junačkom siromaštinom“. Sretneš li neko bedno čobanče, „nešto između čeljadeta i đavola“, priča Miljanov, moraš se diviti „kako se on sam sebe dopada da se s carem ne bi promijenio, ni mu se s puta uklonio da ga srete“.6\nI država koje pođe da od ovih svojih sužnja kupi harač nije mogla ni očekivati drugi odgovor nego što ga je redovno dobijala. Žene su govorile svojim muževima: „Ginite, ne podaračite se, ili dajte puške nama ženama, puste vi ostale!“ A kada su Mladoturci naumili da sredstvima bez izbora saviju vrat ovih gorštaka u jaram poreskih i vojnih nameta, onda je u okolini Đakovice za vreme arnautskoga pokreta 1908. pevana u narodu pesma:\nUblažite arbanaški nesrečni udes!\nU ostalim krajevima Arbanije ekonomske prilike, kao što smo već istakli, znatno su drukčije. U tim krajevima Arbanasi ne uživaju u šumskoj slobodi i ne nose ponosito pušku kao gorštak iz Severne Arbanije, ali i ne trpe permanentnu glad. Kao čifčije na begovskim dobrima oni imaju redovan posao, a dodirom sa susednim slovenskim stanovništvom naučili su se pačalbarstvu. Vrlo veliki broj Arbanasa radi grube poslove, obično nosačke i testeraške, po varošima balkanskih država, a iz nekih krajeva, kao što je to okolina Prizrena, u masama počinju odlaziti u Ameriku. Sve je to učinilo da se između Arbanasa u tim krajevima i njihovih slovenskih i drugih suseda često puta ne primećava nikakva razlika ni u pogledu načina obrade zemlje kao ni u pogledu kulturnosti života.\nAli u ekonomskom pogledu ti se krajevi razlikuju od Severne Arbanije poglavito po begovskom sistemu. Taj prvorodni greh Turske, čini mi se najstrašnije je pogodio baš Arbaniju. Na putu kroz Srednju Arbaniju vidite, na jednoj strani, kuće pripete uz samu stenu kao lastina gnezda i ljude gde žive u kršu i vrleti u kojoj će se koza otisnuti, na drugoj strani, u plodnoj dolini Semene, Delova i Škumbije čitave ravnice pritiskao trnjak kroz koji je teže proći nego kroz neprijateljski streljački stroj i u kome divlja svinja i zverinje caruju. Naselja vrlo retka. Retko posejana sela su obično oličena u desetak petnaest bednih čifčiskih kuća koje su prava suprotnost ponositim kamenim kulama severnih krajeva. Kada sam u selu Čiragi, između Devola i Škumbije, ušao da razgledam gde taj svet živi, našao sam se u pravim slepomišnim rupama: zidovi od trnja a planina nad selom; nikakva prozora; usred dana sam morao zapaliti sveću da vidim gde sam; o kakvom nameštaju i redu ne može biti ni reči. Prema ovim rupama čifčiske kuće Makedonije, u kojima se inače ogleda sva težina i nesnosnost begovskog sistema, predstavljaju prave palate. A izgledu kuća potpuno odgovara i izgled ljudi koji u njima stanuju. Po svojoj fizičkoj onakaženosti i tupom blesavom izrazu lica ovi su prava suprotnost prema severnim gorštacima ponosita stasa i oštrih crta. U celoj Makedoniji nisam nigde dobio tako strašnu sliku do koga stepena begovski sistem može da upropasti svoje roblje.\nPo svemu izgleda da su ovi krajevi eldorado begovske eksploatacije. Više feudala ima na desetine sela, a najveći feudalni sopstvenik na svetu, Abdul Hamid, imao je baš u svom kraju preko stotine svojih sela. Granice svojih feudalnih poseda oni su razmicali kako su hteli, jer nisu nailazili ni na kakav otpor, a potrebnu radnu snagu dobijali su iz planina sa kojih su gorštaci bežali od krvne osvete ili gladi. Što bez ikakvih melioracija može da se obrađuje, oni su dali u obradu, a po prostranim ravnicama pod trnjem pasu im stada, i ako bi se uz male, vrlo male napore mogla pretvoriti u prave žitnice. Verna slika pustošnoga dejstva begovskog feudalizma.\n4. Karakter naroda i duhovni život.\nArbanasi su bez sumnje jedini narod u Evropi kod koga još živi plemenska organizacija, taj posle porodice prvi oblik ljudske zajednice uopšte. Ko stvari istoriski posmatra, dovoljno je samo to pa da za njega ne bude više nikakve sumnje: da ovde imamo posla sa narodom koji od svih naroda na Balkanu stoji na najnižem stupnju razvitka i koga od ostaloga kulturnoga sveta razdvajaju čitavi vekovi najbržega napretka i velikih društvenih preobražaja.\nAli primitivan život i nizak stupanj razvitka nije merilo sposobnosti za kulturni život i razvitak uopšte, kao što se to u političkoj književnosti imperijalističke buržoazije rado uzima. Jer, ako su neki narodi blagodareći povoljnim istoriskim prilikama, činili brže napretke od drugih, ako idu na čelo ljudske civilizacije dokle drugi ostaju u primitivnom stanju, to ne daje pravo braniocima zavojevačke kapitalističke politike da te zaostale, slabe, bezotporne narode smatraju za slabiju, nesposobniju, nižu inferiornu rasu, da im odriču svaku kulturnu sposobnost i da ih oglašuju za večitoga maloletnika kome je potrebno njihovo „kulturno“ tutorstvo. Ta izobličena reakcionarna odbrana kapitalističke zavojevačke politike gubi iz vida da su kroz oblik plemenske društvene zajednice i primitivna stanja prošli svi kulturni narodi. Ali to naročito ne bi smeli gubiti iz vida predstavnici zavojevačke buržoazije balkanskih naroda koji još nisu skinuli sa sebe vrlo vidne tragove nedavne plemenske organizacije. Da crnogorska plemena nisu mnogo odmakla arnautskim, to je video i lepo izneo najbolji poznavalac jednih i drugih, Marko Miljanov, savetujući svakom Srbinu: „neka znaš da nije muka s Arbanasima, ka što se tebi čini, da si ti daleko od njega, i on od tebe.“\nPa ipak Balkanicus i Dr. Vladan napisali su po jednu čitavu knjigu sa očitom željom da smožde ovaj bedni arbanaski narod i da dokažu njegovu nesposobnost za kulturan i nacionalan život.7 Pojava tih dela zaslužuje veću pažnju nego sama dela. U kapitalističkim državama ta književnost je stara koliko i zavojevačka kapitalistička politika. Kada su interesi kapitalističkih klasa nalagali da evropske države otpočnu politiku kolonijalnoga zarobljavanja, književnu pijacu je otpočela da plavi književnost à la spisi Balkanicus-a i Dra Viadana. U Austro-Ugarskoj je ta književnost narasla posle okupacije Bosne i Hercegovine i ispunjena je onom istom argumentacijom koju su u nas počeli unositi Balkanicus i Dr. Vladan. Ta argumentacija je istina drsko pljuvanje u lice zakonu razvitka u čiju je moć buržoaska nauka bezuslovno verovala i na kome je zasnovala svu svoju borbu sa plemstvom i crkvom, ali zar zavojevačka kolonijalna politika kapitalističke buržoazije nije isto tako bezobzirno bacanje pod noge svih nacionalnih ideala o nezavisnosti, oslobođenju i ujedinjenju? Pojava tih spisa čini eru u našoj književnosti kao što pohod srpske vojske na Arbaniju čini eru u politici Srbije.\nSa lica srpskog naroda buržoazija počinje svlačiti veo jedne potištene nacije koja se jedino uzda u moć nacionalnoga razvijanja. Gledište Balkanicus-a i Dra Viadana odgovara preživelom i davno oborenom kastinskom duhu u kome je plemstvo i sveštenstvo nekada branilo svoje privilegije, dokazajući da je ono pozvano da upravlja sudbinom naroda zato što je od njega duhovno razvijenije. U borbi protiv privilegija buržoazija je nekada znala na to odgovoriti: da su plemstvo i sveštenstvo duhovno razvijeni ne zato što su prirodno obdareniji ili bogom izabrani, već zato što su imali bolje prilike za umni rad, i da te prilike treba pružiti i ostalom narodu pa da se duhovno razvije. Danas ona, buržoazija, odriče proletarijatu jednaka politička prava na osnovu istih davno odbačenih „teorija“ koje je nekada plemstvo primejnivalo prema njoj i protiv kojih je ona dala svoje najjače ljude.\nKada je buržoazija takva prema svojoj „braći“, svojim sunarodnicima radničke klase i proletarizovanih narodnih masa, što se drugo od njenih predstavnika može očekivati kada govore o Arbanasima? U cilju da dokažu da taj narod kao rasa nema smisla za kulturan i samostalan život, oni sve ono što u primitivnosti toga naroda postoji predstavljaju ne kao izraz istoriskoga stupnja na kome se on nalazi i kroz koji su svi drugi narodi prošli, već kao izraz njegove rasinske nepodobnosti za kulturan razvitak uopšte. Najpovršniji istoriski pogled na razvitak čovečanstva pokazuje da je krvna osveta jedan oblik javne kazne, da je kao takva vladala kod svih naroda na stupnju plemenskoga života i čak se održavala prilično dugo posle toga, pa ipak se ona upotrebljavala protiv Arbanasa kao dokaz neke urođene krvoločnosti tih plemena. Kad to protiv njih ističe Dr. Vladan, nazivajući ih „repatim ljudima“, zar neki Arbanas ne bi imao prava da ga potseti kako je do skora Dalmatinka čuvala krvavo rublje svoga muža i pokazujući ga sinu na krilu zaklinjala ga na krvnu osvetu?\nU istoj nameri Balkanicus prelistava sve moguće konverzacione leksikone, da bi našao što ružniju ocenu karaktera Arbanasa. Razni pisci i putnici predstavljaju nam Abranasa čas kao čoveka koji gine za svoju reč čas kao čoveka koji ubija drugoga iz puške koju od njega uzme da razgleda. Iz života Šaljana, jednoga netaknutoga gorštačkoga plemena, Miljanov nam saopštava ova dva karakteristična slučaja. Jednoga Šaljanina, povedena na gubilište, vezir zaustavi u trenutku kada je iskeženi Ciganin sa zamahnutim jataganom stajao iza njega, i zapita ga: „Kazuj junački, jesi li ti bio kad na ovaku muku?“ Abranas reče: „Dva put su mi prijatelji došli u kuću, kad nijesam ljeba ima da i’ dam, no su mi bez večere konačili; to je oboje bilo teže za mene od današnjega, jer će ovo današnje proj, a ono neće nikad.“8 Jednom drugom prilikom skadarski vezir je tražio od svoga sluge, opet Šaljanina da mu izda svoje zemljake. Kako drukčije nije uspeo, stavi ga na muke i dovede mu majku ne bi li se sažalila i sina svetovala da učini veziru po volji. Majka će reći: „Koljo! Koljo! Čuva’ pamet i čast! Ne žali dvije užice krvi što će ti vezir prosut!“9 Na drugoj strani poznati austriski konzul Prohaska crta Arbanase na osnovu ličnih doživljaja u Ljumi kao najverolomniji narod.\nNašavši se pred tako protivurečnim mišljenjima Balkanicus-u nije bilo teško da se odluči, jer se upravo bio unapred odlučio. Birajući između Marka Miljanova i Prohaske, on je izabrao Prohasku. On nije uočio da su ta protivurečna mišljenja o karakteru Abranasa baš dokaz da se njihov društveni život nalazi u prelaznoj fazi: plemena gube svoj stari moćni uticaj a novi odnosi još nisu isformirani. Ovo marksističko posmatranje stvari Balkanicus-u nije nepoznato; na osnovu njega on je ponekad hteo i nama da očita poneku lekciju. Ali to gledište nije nikako zgodno za opravdanje reakcionarne politike buržoazije, a u ovom slučaju specijalno izdalo bi tajnu o relativnoj istoriskoj vrednosti karakternih osobina ovih plemena i zavisnosti tih osobina od stupnja društvenoga života.\nKrećući se u uskom krugu plemena, Arbanasi su iz te uske sredine dobili one karakterne osobine koje se kod njih najviše ističu: besa, pobratimstvo, gostoprimstvo, ponositost, častoljubje. Nešto slično tome našao je i Morgan kod američkih plemena Indijanaca, ističući da kod njih „svako priznaje nesalomljivi osećaj nezavisnosti i lično dostojanstvo u držanju“. Kao i kod Indijanaca i kod Arbanasa su karakterne osobine čedo prostote odnosa plemenskoga života. Od svih ispitivača znamo da ovi ljudi žive zadovoljno sa minimumom materijalne i duhovne kulture, a pošto su merila o životu isto tako skromna kao što je uska cela njihova sredina, to svako bedno čobanče može biti opevano kao heroj, dika i ponos plemena i uzdignuto narodnim predanjem na najvišji stepen časti i slave. U koliko je društvena sredina narazvijenija, u toliko se jače vidi svaka ličnost, ona stoji iznad celine, prati se svaki njen pokret, vidi se svako njeno delo i pamti se ako je ko dobra gosta dobro dočekao, prijatelja osvetio ili pevajući sačekao da mu turski jatagan skine glavu s ramena. A kao što ga narodno predanje diže u nebesa za sve ono što mu se svidi, tako ga isto strogo i neumitno obara ako ne postupi po uobičajenom očekivanju. Pod tom stegom drži se zajednica.\nAli kao što su iz plemenske zajednice ponikle, te karakterne osobine se sa plemenskom zajednicom i gube. Sa prodiranjem novčane privrede, razvitkom proizvodnje espapa i grabeži oko zemlje pleme gubi stari silni uticaj na delanje i mišljenje svakoga pojedinca, i mesto prostih moralnih vrlina počinju zauzimati novi moralni pojmovi. Fridrih Engels lepo veli: „Moć ovih prvobitnih zajednica morala je biti srušena – ona je srušena. Ali ona je srušena uticajima koji nam se unapred pokazuju kao degradacija, kao pad u greh sa proste moralne visine staroga rodovskoga društva. Novo, civilizovano, klasno društvo osvećeno je najnižim instinktima: prostom pohlepnošću, žudnjom za uživanjem, prljavom sujetom, samoživom otmicom opšte svojine; neklasno društvo je potkopano i oboreno najgorim sredstvima: krađom, nasiljem, prevarom, izdajom“.10 Do koga je gde stepena stara društvena organizacija postignuta novom, do toga je stepena izvršen taj „pad u greh“, do toga su stepena iščezle proste vrline plemenskoga morala. A kako je taj razvitak u raznim krajevima Arbanije došao do različnih tačaka, otuda su i mišljenja putnika i poznavalaca o karakternim osobinama Arbanasa vrlo različna. Ta razlika je dakle posledica promena koje trpi moral sa raspadanjem plemenske organizacije. Mogu, prema tome, imati pravo i oni koji su videli jedno, kao i oni koji su videli drugo; mogu imati pravo i Marko Miljanov i Prohaska. Ali nemaju prava ni oni koji na osnovu tih zapažanja crtaju Arbanase kao osobito simpatičnu rasu, kao ni oni koji joj na osnovu toga spore pravo da bude u zajednici kulturnog sveta.\nKako moralni pojmovi i lične vrline tako i ceo duhovni život Arbanasa nosi otisak plemenske organizacije i uskih granica župe. Balkanicus je obratio pažnju i na narodnu poeziju. Svaka narodna poezija se kreće u granicama narodnoga iskustva, a narodno iskustvo Arbanasa, kao i svih drugih plemena, ograničeno je uskim vidokrugom plemenskoga života; kroz nju govore osećanja, želje i težnje ljudi čiji se duhovni život ne može da uzdigne iznad sredine u kojoj se oni kreću. Za potvrdu toga ni nemamo nikakve zbirke arbanaskih narodnih pesama, ali imamo zbirku pesama plemena Kuči koje potvrđuju još nešto više, naime da drukčiji karakter nema ni poezija crnogorskih plemena. Sakupili se, naprimer, Kuči u jednoj mehani i, kao svi junaci piju vino i čine dogovor za svoje veliko delo! Jedan će reći:\nNijesmo i’ puškom osvetili...“\nKako ćemo njima udariti.\nA kamo li izagnati ovce “.\nNeka niko ne misli da je to sadržaj samo jedne pesme; ne, kroz celu tu zbirku najradije se peva o podvizima pri otmici ovaca! A to samo pokazuje da su ta plemena preživela vekove u međusobnoj borbi oko svake planine, svake gudure, svakoga brava. Da li će Balkanicus na osnovu toga odreći i crnogorskim plemenima sposobnost da žive u samostalnoj državi? Nasuprot tome naša narodna poezija nema ničega zajedničkoga sa tim duhovnim proizvodima doživotnih ovčara, jer je ona proizvod naroda čiji život nije bio ograničen plemenskom isključenošću ni ispunjen pljačkaškom borbom za opstanak, a zatim što je ona ponikla na širokoj istoriskoj podlozi koju daje uspomena na nekadašnji moćan državni život.\nSvaka umotvorina Arbanasa imala je da se bori sa uskim plemenskim i lokalnim granicama. Preko tih granica njoj je bilo teško prenositi se, jer između pojedinih plemena i župa nije bilo kulturne uzajamnosti. Ali i tu Balkanicus vodi stvar ad apsurdum kada tvrdi da Arbanasi nemaju pojma o njihovoj najvidnijoj istoriskoj ličnosti, Skender-begu, da su ga zaboravili i da o njemu nemaju nijednu pesmu. Ja za tim pesmama nisam naročito tragao, pa sam ipak za nekoliko dana bavljenja u Elbasanu saznao za jednu karakterističnu pesmu o Skander-begu, koja se ovako počinje:\nArbanskoga kralja Skendre-bega, velikog imena?\nOn je dobar junak, za Arbaniju je umro;\nTek kada je u grob legao, bili su ga slobodni.“\nRevnost Balkanicus-ova u potcenjivanju arbanaskoga naroda kao rase ide dotle da istorisku ulogu Skender-bega pripisuje njegovu poreklu od Srpkinje Vojislave! A do kakvih kurioznih protivurečnosti dovode te davno preživele teorije, neka pokaže ovaj primer. Jedan od najvaljanijih priznatih predstavnika srpske istoriske nauke, g. Jovan Tomić, iznosi u svojoj knjizi o Arbanasima: Da je od arnautskoga plemena Klimenta jedan deo doseljen u naš Rudnik i dao nekoliko vrlo viđenih ličnosti u narodnoj revoluciji 1804.\nMi ne znamo na koga g. Tomić misli, ali se mnoga ispitivanja slažu da je vođ te revolucije, rodonačelnik dinastije Karađorđevića, Kara-Đorđe Petrović, arbanaskoga porekla!\n1. Vid. Fra. Lovro Mihaćević. Po Albaniji. Dojmovi s puta. Str. 21—24. ^\n2. Vid. „О Arnautima“. Pismo od M. Č. Borba god. 1912. Br. 15. ^\n3. Vid. Friedrich Engels, Ursprung der Familie, des Privateigenthums und des Staats. S. 78.\nO krvnoj osveti kod Arbanasa Mihačević Veli: „Krvna se osveta ne smije zaboraviti, ona se mora, htio ne htio, osvetiti . . . Ubojica, da se bar za neko vrijeme očuva od krvne osvete, mora ostaviti svoju kuću i seliti u drugo selo. Ali rodaci ubijenoga imaju pravo ubiti ne samo baš ubojicu, nego i ma koga muškarca iz njegove kuće i iz njegove svojte, a i pored toga uvijek ostaje dužnost ubiti ubojicu. Pa budući osveta osvetu izaziva, to se dogada, da se gomila krv na krv, te se ubijaju, da čitave porodice ostaju bez muške glave i tako utrnu. Osveta traje do pet, deset, dvadeset, pa gde i više od pedeset godina “. Krvna osveta se izbjegava plaćanjem ili praštanjem. Sastanu se predstavnici jedne i druge strane, dvanaest ili više, u kući ubice na zbor na kome događaj raspravljaju. Ako se sporazum postigne, uvode ubicu vezanih očiju i ruku, pa zovnu uvređenoga da mu oprosti i u znak toga odreši oči i ruke. Drugi način izmirenja je ovakav. Ubica ode u pratnji dva tri prijatelja kući uvređenoga i vezanih ruku pada pred njim na koljena i moli za oproštaj. U znak praštanja uvređeni mu odreši ruke i vodi ga u kuću na čast. („Ро Albaniji“, str. 103—105.) ^\n4. Vid. Život i običaji Arbanasa. Str. 47. ^\n5. Vid. Vojvoda Marko Miljanov: Pleme Kuči u narodnoj priči i pjesmi. Str. 105 i 106. ^\n6. Vid. Voj. Marko Miljanov: „Život i običaji Arbanasa“. Str. 15. ^\n7. Balcanicus: Albanski problem i Srbija i Austro-Ugarska. Str. 111. Dr. Vladan Đorđević: Arnauti i Velike Sile. Str. 188. ^\n8. Vid. Marko Miljanov: „Život i običaji Arbanasa“. Str. 10. ^\n9. Isto djelo. Str. 32. ^\n10. Vid. Fr. Engels: Ursprung der Familie. Str. 92.\nMarko Miljanov navodi za crnogorsko pleme Kuča ovaj karakterističan slučaj. Kada je jednom prilikom skadarski vezir poslao pare za potkupljenje Kuča, neko upita nekoga Ola Pranova: „Oćeš li, striko Ole, izdat’ Drekaloviće?“ – „Ne, tako mi duše“. „Ada oćeš li da ti dadem pulju (para)?“ – „Oću tako mi duše“. ^\nOstali članci iz ove oblasti: « Predgovor\tAutonomija Arbanije »


Jačanje Opatije kao turističke destinacije\nPočetna - IZDVOJENO - Jačanje Opatije kao turističke destinacije\nObjavio: Boško Županović 15/07/2015\t0 728 Pregleda\nTuristički rezultati ostvareni u prvoj polovici godine, koji bilježe značajan rast u odnosu na isti period lani, značajan su pozitivan trend, koji je definitivno jedan od potvrda atraktivnosti Opatije kao turističke destinacije, koja potvrđuje svoju kvalitetu na ovome zahtjevnome dijelu tržišta, te očito jača svoju poziciju.\nUlaganja koja je realizirao Grad proteklih godina, primarno ih usmjerivši u obogaćivanje turističke infrastrukture, ali i u sređivanje ostale (komunalne) infratrukture, pokazala su se kao putokazi i jj.drugima; mnogi privatni investitori odabrali su tako upravo Opatiju, kao mjesto za plasman svojih investicija i širenje posla u sektoru turizma.\nUz to, Opatija je, vidimo iz godine u godinu, ponovno postala zanimljiva filmašima. Naime, treća sezona poznate serije Crossing lines Film United-a (u vlasništvu producenta Ratova zvijezda i Indiana Jonesa) snimala je krajem travnja ove godine na raznim lokacijama u Opatiji.\nOvih dana u centru Opatije snima se nekoliko reklama, a početkom kolovoza u Opatiji započinje Solo Positivo Film Festival, koji se ove godine preselio u Opatiju.\nDodajmo k tome i informaciju koju su ovih dana objavili domaći tiskani mediji, na naslovnici (Novi list), kako prodajna cijena nekretnina u Opatiji premašuje one dubrovačke.\nUspješni ostvareni turistički rezultati u prvoj polovici godine svjedoče o jačanju poslovanja izvan sezone, što Opatiji kao destinaciji s cjelogodišnjim poslovanjem samo ide u prilog, točnije njezinom sektoru ekonomije, ali i ukupno.\nTome su pomogle i značajne,masovne, kvalitetne i zanimljive manifestacije koji su zahvaljujući kvaliteti i atraktivnosti izborile svoje stalno mjesto u kalendaru događanja, ali i bitna kulturna događanja koja redeovno privlače brojne goste i turiste.\nPrethodna: Izložba slika – Kastav pub\nSljedeća: Liburnia Film Festival pokrenuo crowdfunding kampanju


Amerika ide ka ivici provalije i vuče svet za sobom\nThe United States is heading for a cliff over the need for Congress to lift the ceiling on how much the US government can borrow. If things go wrong, the reverberations will be felt far beyond US shores. | Analysis by @StCollinson https://t.co/XvZpMZjqJo — CNN (@CNN) September 28, 2021\nA ako SAD ne mogu da plaćaju kamate za svoje dugove, kamatne stope na pozajmljivanje novca verovatno će porasti - što znači da će poskupeti i hipoteke, krediti za automobile i računi za kreditne kartice. Milioni Amerikanaca verovatno bi izgubili posao, a usporeni oporavak od pandemije bi se urušio, navodi se u tekstu.\nNepojmljive razmere ovakvih posledica razlog su zbog kog zaraćeni političari Vašingtona, uglavnom posle perioda tvrdoglavog natezanja i iznjuđivanja ustupaka, obično postignu konsenzus i u gluvo doba noći izglasaju podizanje gornje granice duga. Ali, ovaj put je drugačije, navodi se u analizi.\nAli, republikanci žele da "operu ruke" od odgovornosti i optuže demokrate da su državu doveli do bankrota, jer Bajden gura investicioni program od 4,0 biliona dolara za preoblikovanje ekonomije kako bi pomogao manje imućnim Amerikancima. Budući da je toliko toga u pitanju, republikanci znaju da demokrate na kraju neće imati drugi izbor nego da sami usvoje podizanje limita za zaduživanje - i plate političku cenu, zaključuje se u tekstu Si-En-En-a.\nAmerika ekonomija DŽo Bajden zaduživanje


Prijedlog odluke o davanju ovlaštenja punomoćniku za zastupanje Vlade Federacije Bosne i Hercegovine na Skupštini Privrednog društva JP Elektroprivreda BiH d.d. Sarajevo\nPrijava za učešće u radu i odlučivanju na Skupštini Privrednog društva JP Elektroprivreda BiH d.d. Sarajevo\nPunomoć za učešće u radu i odlučivanju na Skupštini Privrednog društva JP Elektroprivreda BiH d.d. Sarajevo\nMaterijali za Dnevni red Skupštine Privrednog društva JP Elektroprivreda BiH d.d. Sarajevo


Gradonačelnik nemačkog grada Vorms Mihael Kisel stavljen je pod policijsku zaštitu jer mu je prećeno nakon što je, kako se sumnja, jedan građanin Tunisa ubio devojku ranije ove nedelje u tom gradu.\nKisel je pozvao na smirenost posle ubistva 21-godišnje devojke, čije je telo u sredu pronađeno sa nekoliko ubodnih rana u kući njenih roditelja. Osumnjičeni za ubistvo, 22-ogodišnji građanin Tunisa, s kojim je ona bila u vezi, uhapšen je u četvrtak, preneo je AP.\nOn je ranije osuđen za kraju, dok mu je zahtev za azil odbijen, što je podstaklo optužbe na društvenim medijima da vlasti ne čine dovoljno da deportuju kriminalce, koji dolaze iz drugih zemalja.\nPrijatelji i članovi porodice ubijene devojke planiraju da održe "tihi marš" u njenu čast kasnije.


VAKCINACIJA JE JEDINA PRAVA ZAŠTITA OD COVID19 - Jefimija TV, Kruševac\nIako je epidemiološka situacija povoljnija nego što je bila u prethodnih mesec dana, još uvek je nepovoljna, a tome svedoče podaci o broju zaraženih i hospitalizovanih zbog komplikacija usled infekcije virusom Covid19. Na bolničkom lečenju na infektivnom odeljenju u Kruševcu trenutno je više od 80 pacijenta, kaže Dušan Todorović iz gradskog Sektora za vanredne situacije.\nKada je reč o imunizaciji, u Kruševcu je prvu dozu primilo oko 32000, a obe doze preko 53000 građana. Kada je reč o ostalim opštinama Rasinskog okruga, odziv nije zadovoljavajući, te je tako u Trsteniku do sada prvu dozu vakcine primilo oko 8200 lica. Jedina prava prevencija protiv koronavirusa je vakcinacija što većeg broja ljudi u što kraćem vremenskom roku, svakodnevno ističcu lekari.\nPodsećamo da, osim centra za imunizaciju u Hali sportova, vakcinacija se vrši i u seoskim ambulantama na teritoriji grada i okruga. Takođe, omogućena je vakcinacija bez prethodnog zakazivanja za sve koji su se odlučili za Sinofarmovu vakcinu.\nPrethodno: METEOS: U SREDU TOPLIJE, ALI PONOVO MOGUĆA KIŠA\nSledeće: U KRUŠEVCU SE GRADI NOVI GRADSKI “CENTAR 3”


Audi Servis - Brčko Gas\nDobrodošli u Brčko Gas, Vaš ovlašteni Audi partner.\nServisne usluge i proizvodi\n- 3 (tri) godine bez nedostataka laka na karoseriji, - 12 (dvanaest) godina bez prohrđavanja bez ograničenja pređenih kilometara. Proizvođač pored osnovne dvogodišnje garancije, za sva novoprodana Audi vozila kupljena u ovlaštenoj mreži u BiH nakon 01.01.2011.godine obezbjeđuje dodatno produženu garanciju od 2 (dvije) godine. Produžena garancija počinje teći, odnosno aktivira se, nakon isteka osnovne dvogodišnje garancije ili pređenih 120.000 km, ovisno o tome šta prije nastupi. Tokom perioda trajanja produžene garancije kupci će imati isti nivo usluga kojeg su imalu tokom osnovnog dvogodišnjeg perioda garancije i to za sve štete/nedostatke koji se smatraju opravdanim u smislu garancije.\nAko imate pitanja vezana za proizvode i usluge koje Vam servis Brčko Gas nudi ili trebate rezervisati termin za servis, budite slobodni kontaktirati nas. Naše ljubazno osoblje Vam stoji na raspolaganju.\n© Audi - Brčko Gas


Danas šest novozaraženih korona virusom u Zvorniku, blago smanjenje pacijenata u COVID odjeljenju i aktivno zaraženih - Zvornicki.ba\nDanas šest novozaraženih korona virusom u Zvorniku, blago smanjenje pacijenata u COVID odjeljenju i aktivno zaraženih\nU nastavku prenosimo pristiglo saopštenje iz Gradske uprave Zvornik pristiglo nakon zasijedanja Štaba za vanredne situacije\nNa području grada Zvornika u prethodna 24 časa evidentirano je još šest Zvorničana zaraženih virusom korona. Aktivna su 222 slučaja. U kućnoj izolaciji je 667 lica, a istekla je za 4474 osobe, podaci su Higijensko epidemiološke službe Doma zdravlja.\nU COVID odjeljenju zvorničke Bolnice smješteno je 20 bolesnika od kojih devet iz Zvornika i 11 iz Srebrenice, Šekovića, Vlasenice i Bratunca. Hospitalizovano je još šest pacijenata sa upalom pluća koji čekaju rezultate PCR testa. Odgovornim ponašanjem dajte svoj doprinos u sprečavanju širenja virusa u našoj zajednici.\nPrimjenjujte preventivne mjere: koristite zaštitnu masku, držite fizičku distancu, održavajte ličnu higijenu, upotrebljavajte sredstva za dezinfekciju na javnim mjestima. Izbjegavajte okupljanja i proslavljajte samo u krugu svoje porodice.


Često postavljana pitanja | IAESTE - Serbia\nIAESTE - Serbia\nKako se rangiraju kandidati za odlazak na praksu?\nRang liste kandidata sastavljaju fakulteti, i takve dostavljaju IAESTE-u Srbije. Kandidati se rangiraju na osnovu prosečne ocene, a kao dodatni kriterijum vrednuje se ocena sa ispita iz poznavanja stranog jezika.\nKako se odvija sama raspodela?\nRaspodeli praksi za određen fakultet prisustvuju svi prijavljeni kandidati sa tog fakulteta. Kandidati dobijaju informacije o aktuelnim ponudama i uslovima koje treba da ispunjavaju za svaku ponaosob. Nakon toga, u skladu sa pozicijom na rang-listi, student bira jednu od ponuđenih praksi.\nKakvu prednost mi daje dobra ocena sa ispita iz poznavanja stranog jezika?\nSvaka praksa traži određeni nivo poznavanja engleskog jezika, zavisno od želje poslodavca. Tako npr. student koji je prvi na rang listi svog fakulteta, ali sa ocenom iz engleskog jezika nižom od one koju je odredio poslodavac, NE MOŽE da odabere datu praksu na raspodeli.\nU kom periodu se obavljaju prakse, i koje su dužine trajanja prakse?\nTrajanje prakse, kao i period u kom data praksa treba da se obavi, definiše poslodavac. U većini slučajeva u pitanju je letnji period, u trajanju od 2 do 3 meseca. Minimum trajanja prakse je 6 nedelja, a maksimum 18 meseci.\nDa li mogu da odem na praksu ako ne ispunjavam uslove konkursa?\nDa. Odlazak na praksu je moguć ako student ne ispunjava uslove konkursa, ali samo na tzv. rezervisanu praksu. U tom slučaju, student treba sam da pronađe poslodavca u inostranstvu koji će da mu obezbedi stručnu praksu, nakon čega IAESTE Srbije pomaže u dobijanju potrebne papirologije.\nDa li mogu da odem na praksu ako moj fakultet nije obuhvaćen konkursom?\nDa. Studenti državnih fakulteta koji nisu obuhvaćeni konkursom IAESTE-a Srbije, kao i studenti privatnih univertziteta imaju mogućnost odlaska na praksu. U ovom, kao i u prethodnom slučaju, radi se o rezervisanoj praksi. Na osnovu iskustava iz prethodnih godina, više desetina studenata je na ovaj način obezbedilo praksu.\nKoje troškove snosim ako odem na praksu?\nStudent pokriva troškove odlaska na praksu, odnosno transport, troškove konkursa i eventualne troškove izdavanja vize (za određene države IAESTE studenti su oslobođeni plaćanja vize). Sponzorstva studenata su jedan od mogućih načina za pokrivanje ovih troškova.\nŠta ako ne dobijem praksu na raspodeli?\nProcenat studenata koji na raspodeli dobiju praksu varira od fakulteta do fakulteta, ali po pravilu nikada ne bude 100%. Oni studenti koji ne dobiju praksu na raspodeli u februaru imaju mogućnost naknadnog dobijanja praksi, koje iz nekog razloga nisu raspodeljene u nekim drugim zemljama. U tom slučaju, najčešće je potrebno brzo reagovati slanjem sve potrebne dokumentacije našeg studenta, zbog čega je vrlo važno imati spreman CV, preporuku sa fakulteta, spisak položenih predmeta i pismo o namerama.\nGde ću biti smešten kada odem na praksu?\nNa ovo pitanje ne postoji jedinstven odgovor. Organizacija smeštaja zavisi od zemlje do zemlje. U nekim su studenti smešteni u studentske domove, u nekim u privatni smeštaj, dok su u nekim zemljama smešteni u porodice. U većini zemalja IAESTE obezbeđuje smeštaj.\nIAESTE - Srbija