Najnoviji dogadaji iz raspuštenog harema smenjenog "sultana" Etnografskog muzeja u Beogradu, Miroslava Tasica\nNeko je oklevetao Sulejmana\nKo je sve i zbog cega pretrpeo težak duševni bol. Ko je nakon smene najuren iz kancelarije od 50 kvadrata. Ko je i zbog cega dobio nadimak Muzejska Ledi Godiva. Zbog cega se krije jedna fakultetska diploma. Ko je prežderavanjem istraživao nematerijalnu baštinu. Ko je strefio bolovanje i Šancovu kragnu a gde je održan boks mec dostojan knjiga Bore Cosica. Ko je trideset godina radio bez položenog pravosudnog ispita. Zašto je udruženje Cincara pokušalo da se useli u zgradu Etnografskog Muzeja i kako su upuceni na adresu glavnog Cincara. Ko u muzej dolazi sa saksofonom i šta bi na njemu trebalo odsvirati kao ekvivalent pravosudnog ispita.\nU Etnografskom muzeju u Beogradu, gde je nakon imenovanja dr Mirjane Menkovic za vršioca dužnosti direktora, nastala konsternacija ravna panici u parku droga, najzastrašeniji su bili smenjeni sultan Miroslav Sulejman Tasic i njegove hanume sultanije Vesna Mahidevran Marjanovic , Vesna Hurem Barišic Duškovic, te neizbežna sultanija Vilma majka Niškanovic.\nNastala je nevidena panika, ko god je to mogao, zbrisao je na razne strane, slobodne dane, godišnje odmore i godišnje umore a neki i na bolovanje, pošto je vrlo brzo usledilo dovodenje muzeja u red. Tako je, recimo, sultanija Vesna Mahidevran Marjanovic, nakon dugogodišnjeg nerada na utešnom radnom mestu nacelnika Prvog odeljenja, hitno smenjena i još uz to premeštena iz kancelarije od 50 kvadrata u mnogo manju.\nInace, poslednjih dana, medu kolegama se procula i nova plemicka titula sultanije Vesne Mahidevran Marjanovic, koja je postala poznata i kao muzejska Ledi Godiva. Za neupucene Ledi Godiva, bila je stvarna anglosaksonska plemkinja, najpoznatija po tome što je projahala Koventrijem na konju, zaogrnuta samo svojom kosom pošto je njen suprug, Leofrik III nametnuo velike poreze. Kada više nije mogao Godivine molbe za smanjenje, rekao je da ce ukinuti poreze, ako ona projaše gola gradom, što je ona i ucinila.\nMedutim, muzejska Ledi Godiva stekla je taj nadimak zahvaljujuci neobicnom obicaju da se na terenu iz cistog mira svuce do gola plašeci pritom svojom nedepilisanom pojavom sve ocevice koji su nakon višegodišnje torture od strane sultana Miroslava Sulejmana Tasica napokon smogli snage da progovore o svemu o cemu se ranije nije smelo pricati.\nTakode je izišla na videlo još jedna dugo skrivana tajna a to je cinjenica da nakon više od 13 godina Ledi Godiva uopšte nikada nije predala svoju diplomu Filozofskog fakulteta u personalni dosije, pod izgovorom da je ostala u Muzeju Vojvodine. Kako doznajemo iz dobro obaveštenih izvora sa Filozofskog fakulteta, ova diploma se krije iz prostog razloga, jer je ovdašnja Ledi Godiva diplomirala etnologiju sa prosekom jedva nešto vecim od 6 te da je poslediplomske studije, za koje je kao uslov bio potreban daleko veci prosek, uspela da upiše tako što su joj objavljeni radovi priznavani kao ekvivalent nedostajucem proseku.\nŠto se proseka studiranja tice, ni strucnjakinja za pletene carape, Dušica Živkovic, nije se nešto narocito proslavila tokom studija, jer je njen prosek jedva nešto veci od 6, 80. Zato je za nepoznate zasluge najpre dovedena za direktorku Etnografskog muzeja da bi nakon tri meseca postala državni sekretar u Ministarstvu kulture, gde se proslavila svojom istrajnom saradnjom sa cistacicom, koju je svako jutro konsultovala- da li je tog dana crveno slovo u crkvenom kalendaru, kako zbog te, za gradansko društvo veoma važne cinjenice, tog dana ne bi donosila nikakve odluke niti potpisivala bilo kakva rešenja. To joj, pak, nije smetalo kada je iz Budžeta Ministarstva, nemilice upumpavala beslovesne svote novca.\nZaposlenici "plemenitog kova"\nSve u svemu, muzej je sve više poceo da podseca na fajtersku arenu o cemu svedoci cuveni slucaj boks meca, poput onog opisanog u "Ulozi moje porodice u svetskoj revoluciji", Bore Cosica, gde se u detalje opisuje boks mec susetke Darosave i njenog najnovijeg ljubavnika. U slucaju Muzeja, radi se o tome da je muzejski savetnik Ranko Barišic zatekao sultaniju Vesnu Hurem Duškovic, kako pretura po kancelariji vd direktorke Vilme Niškanovic, na šta ga je ona gadala i rasekla! On joj se revanširao, nakon cega je Sulejman Tasic pozvao policiju kojoj se Vesna Hurem Duškovic predstavila kao Vesna Hurem Barišic Duškovic, verovatno tako pokazujuci svoju podsvesnu želju!\nO tome da se tamo dešavalo baš svašta, zaposleni su se iz dana u dan gotovo svakodnevno upoznavali nakon smene Sulejmana Tasica. O tome govori cinjenica da su u najmanje deset navrata u Muzej dolazili razni clanovi udruženja gradana, odnosno, srpsko cincarskog društva Lunjina, koji su tražili od radnika Muzeja da ih odvedu u društvene prostorije. O tome niko živi u Muzeju pojma nije imao da udruženje Lunjina uopšte ima sedište u muzejskoj zgradi!\nMedutim uvidom u dokumentaciju u Agenciji za privredne registre ustanovljeno je da je ovo udruženje zaista registrovano sa sedištem u palate beogradske Berze , te im je nakon toga receno da odu kod glavnog Cincara Sulejmana na adresu Vlajkoviceva 5. Što se samog Sulejmana Tasica tice, pokazalo se da svemu dode kraj pa i njegovim marifetlucima. Tasic nikada nije obavljao poslove pravnika valjano, cemu su dokazi nepostojeci ugovori o radu zaposlenih, koji ovde rade više od 20 godina, kao i to da nikada nije položio pravosudni ispit! Trideset godina je primao izuzetno visoku platu, kao da je stvarno položio pravosudni ispit, te se godinama lažno predstavljao i redom gubio sve moguce sporove koje je Muzej pokretao!\nPokazalo se da Tasic bezocno laže, pa je tako ustvrdio kako se posle dugog odsustva radi obavljanja funkcije državnog sekretara u Ministarstvu kulture, i rukovodenjem Muzeja u svojstvu vršioca dužnosti direktora, vratio na svoje predašnje radno mesto, o cemu je sa Muzejem zakljucio ugovor o radu te u nastavku moli da mu se omoguci nesmetano obavljanje poslova sekretara. Naime, poznato je da je Tasic izbacen iz Ministarstva kulture, zato što se otimao za parking mesto koje finansira Ministarstvo kulture, jer stanuje u zgradi pored nje.\nZbog toga se cak pobio sa vozacem Ministarstva kulture, koji nije imao gde da parkira službeni automobil, dok je drug Tasic bio na funkciji državnog sekretara. Svoju dugu karijeru u Ministarstvu kulture, Tasic je završio za citavih 7 meseci i 21 dan. Dalje, Bratislav Petkovic, tadašnji ministar kulture, koji se nije proslavio u svojoj karijeri upravo zato što je funkciju državnog sekretara dodelio svom drugu iz kraja, nakon pomenutog skandala koji je Miroslav Tasic svojom bahatošcu priredio za širu javnost, šalje istog u Etnografski muzeju u Beogradu - Ustanovu kulture od nacionalnog znacaja, kao po kazni, na mesto vršioca dužnosti direktora.\nMiroslav Tasic u svoj svojoj osionosti i ludilu na, ponovo, lažnoj funkciji vršioca dužnosti direktora, ponašajuci se kao da sa zaposlenima iz Muzeja nikada nije radio, ne trepnuvši, trošio je i otimao sva namenska sredstva, te se „ugradivao" sa 10% u projekte kustosa, koje je Ministarstvo kulture finansiralo 2013. i 2014. godine po redovnom planu i programu rada, o cemu se otvoreno „nagadao", te kao „pravnik" pravio izložbe „Njegoš", „Masoni", skidajuci pritom izložbu „Bosanska soba", autora Irene Gvozdenovic, višeg kustosa Etnografskog muzeja u Beogradu, te je otvarao kafice sa svojim pajtosima, koje je potpuno, bez ikakvog pravnog osnova zapošljavao u Muzeju.\nTako je zaposlio Milana Calea, kome je otvorio dva privatna kafica u galerijskom prostoru Etnografskog muzeja, zbog cega su podignute optužnice, kako Tužilaštvu, tako i Agenciji za borbu protiv korupcije, jer je u osnivackom aktu udruženja „Žurnal", jedan od potpisnika i sam Tasic. Dalje, zaposlio je i Milana Žilovica, policajca u penziji na mesto preparatorke Zvezdane Pavkovic, koju je pre toga primorao da potpiše sporazumni raskid ugovora o radu. Zaposlio je i Slobodana Radovica na mesto higijenicara, koji taj posao nikada nije obavljao ali je zato lascivno dobacivao zaposlenima šaljuci im pozive na seks u taštinoj kuci u Obrenovcu , da bi ova aktivnost najpre privremeno bila obustavljena zbog poplava, a trajno kada ga je neko, možda žena oklagijom, nacisto polomio, tako da je nosio šancovu kragnu. Razbio glavu i napravio frakturu lobanje!\nInace, u široj javnosti je gotovo nepoznato da je drug Miroslav Tasic najpre radio u Zavodu za poljoprivrednu kontrolu u Beogradu u Topcideru, u prvom pokušaju citavih 5 meseci i 27 dana, da bi u istom Zavodu, u drugom pokušaju istrajao cak citava tri dana. Kasnije je prešao u Gradevinsku radnu organizaciju „Krajina", gde je isti posao uspeo da zadrži punih 11 meseci. Nakon toga, uspeo je da se zaposli u Etnografskom muzeju, gde je vecina zaposlenih „plemenita kova", zbog cega se samo zahvaljujuci takvom stanju svesti, zadržao citavih 30 godina. Za tih 30 godina u Etnografskom muzeju u Beogradu, g. Miroslav Tasic je cinio nedopustive stvari, poput toga što je otvarao privatne kafane u prostoru Muzeja i za to uzimao „tal", što je javna tajna u Muzeju, uspeo je da u centralnom galerijskom delu republicke ustanove, uglavi i privatnu galeriju „Artmedija", koja je u prostorima Muzeja opstala oko 15ak godina.\nOdbrana integriteta, dijagozom "F"\nMiroslav Tasic je zasnovao radni odnos u Etnografskom muzeju u Beogradu davne 01.07.1983. godine Odlukom radnickog saveta Etnografskog muzeja na osnovu koje je izdato Rešenje broj 682/1 od 06.07.1983. godine. Zvuci neverovatno ali istinito da od tada pa do 09.08.2012. godine, kada je imenovan za državnog sekretara Rešenjem Vlade RS broj 119-4817/2012, drug Miroslav Tasic uopšte nije imao Ugovor o radu u Etnografskom muzeju. Prvi Ugovor o radu broj 227/1 od 12.04.2013. godine u Etnografskom muzeju je dobio za radno mesto sekretara Etnografskog muzeja, nakon pomenute tuce ispred Ministarstva kulture i Rešenja o razrešenju državnog sekretara broj 119-2541/2013 od 28.03.2013. godine, koje je potpisao Ivica Dacic, tadašnji predsednik Vlade. Dakle, imenovani ni samom sebi nije bio u stanju da sroci Ugovor o radu citavih trideset godina.\nIz ove situacije je kristalno jasno kakav je pravnik bio drug Miroslav Tasic. Onda, nakon mesec dana, od tadašnjeg ministra Bratislava Petkovica, stiglo je famozno Rešenje o imenovanju vršioca dužnosti direktora broj 119-3711/2013 od 20.05.3013. godine, ciji je potpisnik Ivica Dacic, predsednik Vlade, zbog cega Miroslav Tasic dobija novi Ugovor o radu u Etnografskom muzeju. Odredena mu je funkcija vd direktora Etnografskog muzeja u Beogradu, koja je trajala do petka trinaestog, kada je stiglo Rešenje o razrešenju Vlade RS broj 119-5362/2014 od 13.06.2013. godine, koje je potpisao Aleksandar Vucic, sadašnji predsednik Vlade.\nZbog toga, isti ugovor prestaje da važi i pored toga što u tacki 3. piše da zaposleni zasniva radni odnos na neodredeno vreme, što je greška, ili tacnije, nedovoljna promišljenost da se dosegne prava formulacija koja bi trebalo da glasi: „zaposleni zasniva radni odnos za vreme trajanja funkcije vršioca dužnosti direktora"!\nInace, nevezano za tacku 3, isti ugovor nikada nije ni bio validan zbog samih potpisnika. Ugovor su potpisali: za Upravni odbor Irena Gvozdenovic, koja jeste bila clan Upravnog odbora ali nepostojeceg, iz razloga što je prof. Živko Mikic, predsednik istog tog Upravnog odbora, koji je došao u „paketu" sa strucnjakinjom za pletene carape Dušicom Živkovic, tadašnjim vršiocem dužnosti direktora, dao ostavku ubrzo nakon postavljenja. Nakon toga, isti Upravni odbor nikada više nije ni funkcionisao.\nDrugi potpisnik je g-dica Tijana Dimic, pravnica, koja je bila na zameni samog druga Miroslava Tasica, i koja uopšte nije bila u stalnom radnom odnosu u Etnografskom muzeju. Treci potpisnik je Ljiljana Ristanovic, šef racunovodstva, koja uopšte nije imala pravo potpisa. Kasnije, kada je stigao novi Upravni odbor u „paketu" sa drugom Miroslavom Tasicem, on se nikada nije setio da zahteva da njegov Ugovor o radu potpišu moguci potpisnici, koje je sam odabrao. Tasicev nerad i nemar najocigledniji je na njegovom primeru, cime se objašnjava cinjenica da je Etnografski muzej zahvaljujuci toj cinjenici izgubio više sporova nego što ih je pokrenuo!\nIz svega proizilazi da, trenutno, g. Miroslav Tasic jedino ima Aneks ugovora o radu broj 1075/2 od 26.08.2014. godine, dakle, Aneks nevažeceg Ugovora o radu broj 381/2 od 27.05.2013. godine, koji je strmoglavo potpisao na oglasnoj tabli, izvodeci performans pritom, nakon skoro tri meseca nejavljanja, nedolaženja u Etnografski muzej, vracanja pošte koju mu je Etnografski muzej slao na kucnu adresu u više navrata i kojom su slata razna obaveštenja i informacije o radnom odnosu...Izmedu ostalog, i Rešenje o prestanku mirovanja radnog odnosa broj 726/1 od 23.06.2014. godine, prema kome je imao rok samo 15 dana da se izjasni da li se vraca na radno mesto sekretara, kao i novi Ugovor o radu koji nije potpisao, prkoseci vršiocu dužnosti direktora, dr Mirjani Menkovic, i ostalim službenicima koji se bave radnim odnosima.\nDakle, Tasic je potpisao Aneks nakon nešto više od dva meseca, tacnije 26.08.2014. godine, dok je za to vreme donosio doznake iz Doma zdravlja „Stari grad", na kojima je stajala dijagnoza „F" . Nakon toga, daje sebi za pravo, ne razgovarajuci sa direktorkom, kao ni sa ostalim radnicima iz Sekretarijata muzeja, da koristi nepostojeci godišnji odmor na kome su falsifikovani potpisi! Na kraju, ispostavlja se da g. Miroslav Tasic nema ugovor o radu zato što ga nije ni potpisao, kako tvrdi u dopisu broj 1194/1 od 26.09. 2014 godine.\nCena duševnih bolova\nIz navedenih razloga, Etnografski muzej u Beogradu nije izvršio odjavu sa mesta vršioca dužnosti direktora u nadležnim institucijama, odnosno u PIO fondu, zato niko nije mogao da zna da li se Sulejman Tasic vraca u Etnografski muzej kao sekretar, dok su njegovi pajtosi bili ubedeni da se nece vratiti „jer je njemu ispod casti da se vrati u Etnografski muzej", kako su govorili, kao i zbog toga što je sve vreme bio na bolovanju, zbog cega je muzej bio primoran da u PIO fondu interveniše tek 09.09.2014. godine, kada je Tasic zakljucio bolovanje. te da se nakon tri meseca uradi odjavu po Rešenju o razrešenju Vlade RS od 13.06.2014. godine, mada je rok za prijave i odjave samo tri dana. Tom prilikom, službenici u PIO fondu su morali da ponište zdravstvenu knjižicu koju je imao po osnovu „postavljenog lica" i da urade prijavu na mesto „organizatora pravnog poslovanja" što je potpuno drugi osnov, i zbog cega je trebalo izvaditi novu zdravstvenu knjižicu.\nZa to vreme imenovani se javio na tri konkursa za mesto direktora, nadajuci se da ce svojim „neprikosnovenim znanjem i imanjem kojekakvih masonskih veza", uspeti da se uglavi, makar na jedno od tih mesta. Najviše se nadao Pedagoškom muzeju. Medutim, Miroslav Tasic je, kako u Pedagoškom, tako i u Kulturnom centru grada, ispao u prvim krugovima. Nakon svih neuspelih pokušaja, vraca se u Etnografski muzej u trenutku kada je sam zakljucio da mu je istekao godišnji odmor koji je sam sebi odobrio falsifikovanim potpisima 23.09.2014. godine, noseci pritom i saksofon. Od tada pocinje da dolazi svaki dan, u vreme kada njemu odgovara, uvek noseci saksofon sa sobom, i da odlazi, takode, u vreme koje njemu odgovara, ne radeci pritom apsolutno ništa.\nOnda, pocinje da sve oko sebe „smara" dopisima, dostavljajuci ih skoro svakoga dana.\nNakon prvog dopisa, Zahteva za izdavanje i overu zdravstvenih knjižica broj 1194/2 od 09.10.2014. godine, službenici Etnografskog muzeja su pokušali da pribave potrebnu dokumentaciju od imenovanog. To su kopije licnih karata, za njega i sina, kao i potvrda da je sin student, koju g. Tasic nije hteo da dostavi a obrazac M koji je uredno popunjen uzeo je sam.\nNakon deset dana se ponovo obraca direktorki dopisom broj 1194/3 od 20.10.2014. godine koji se zove „ponovljeni zahtev za izdavanje i overu zdravstvene knjižice" i u kome ne okleva da laže da njegov sin ima upalu slepog creva. O tome da je to ordinarna laž najbolje govori cinjenica da redovna procedura ipak traje neko vreme, a da je upala slepog creva stvarna, Tasic bi izvadio zdravstvene knjižice „glavom bez obzira" i ne bi imao vremena da se dopisuje sa Opštom službom Etnografskog muzeja.\nDana, 23.10.2014. godine, drug Tasic obaveštava dr Mirjanu Menkovic, vd direktora dopisom broj 1375/1 da je bio u Republickom zavodu za zdravstvenu zaštitu gde je obavio razgovor sa Snežanom Nikolic, višim referentom, koja mu je saopštila da je odjavljen 14.06.2014. godine, mada je Tasic trebao i sam da zna da mu se zbog Rešenja o razrešenju vršioca dužnosti direktora koje je doneto 13.06.2014. godine od strane Vlade RS, staž nastavlja od 14.06.2014. godine, ali po sasvim drugom osnovu. U istom dopisu g. Tasic pominje i datum 27.06.2014. godine kada mu je „brljano" po evidencionoj dokumentaciji od strane službenika Muzeja kojima je on dao ovlašcenje za elektronski potpis, što je istina koju bi mogla da mu otkrije Snežana Nikolic, viši referent u Zavodu za zdravstveno osiguranje ili eventualno sud stvarne nadležnosti.\nŠto se elektronskog potpisa tice, g. Miroslav Tasic ne zna šta to znaci i cemu zapravo služi, iako ga je uredno tražio i za sebe, pored toga što na racunaru ne zna da radi, te mu je isti poslednjih 10 godina, uvek služio iskljucivo kao stona lampa. Naime, elektronski potpis postoji samo zbog toga da po evidencionoj dokumentaciji ne bi moglo da se „brlja", te da se tacno zna ko je ulazio u Centralni sistem.\nKonacno, nakon Upozorenja na postojanje razloga za otkaz ugovora o radu broj 1301/1 od 16.10.2014. godine, Miroslav Tasic podnosi Tužbu Višem sudu u Beogradu 27.10.2014. godine, radi utvrdenja zlostavljanja na radu, zabrane daljeg zlostavljanja i uklanjanja posledica zlostavljanja vrednosti 300.000,00 dinara, u kojoj navodi sve pomenute dosadašnje dopise kao dokaze. Iz svega navedenog, postavlja se pitanje ko koga zapravo zlostavlja u Etnografskom muzeju?\nDrug Tasic koji saksofon ostavlja u Etnografskom muzeju šeta oko Etnografskog muzeja, noseci vazda saksofon, koji, naravno, ne zna da svira, sedi sa nekim olinjalim oblajhanim advokatom koji mu leci duševne bolove kako bi mu se bi se zbog minulog rada kao ekvivalent polaganja pravosudnog ispita moglo naložiti da na saksofonu odsvira „Žikino kolo", „Moravac" i „Cacak" !


Sencor SWK 1504RD Ketler za vodu kapaciteta 1.5 litara\nSencor SWK 1504RD Ketler\nSencor SWK 1504RD Ketler kapaciteta 1.5 litara, sa dvostranim indikator nivoa vode, ergonomskom drškom i filterom za nečistoću i kamenac koji se skida i pere. Uređaj se veoma lako koristi a uz paletu boja koju smo pripremili za vas, sigurno će se savršeno uklopiti uz svaki kuhinjski enterijer.\nSencor SWK 1504RD Ketler ima trostruku, zaštitu od pregrevanja tokom rada bez vode, automatsko isključivanje kada voda počne da vri i automatsko isključivanje kada se skloni sa baze, tako da su poptpuno bezbedni za rukovanje. Ovakav postupak štedi Vam i vreme i električnu energiju jer električni bokal isti posao obavlja za neuporedivo kraće vreme od šporeta.


Aruvan je naveo da savezna vlada prikuplja podatke o broju otetih osoba, prenosi Rojters.\nStanovnik Kadune Sarkin Mota rekao je za Rojters da je njegov sin među otetima, kao i troje njegovih nastavnika.\n- Oni su kidnapovani rano jutros kada su nastavnici i učenici dolazili u školu - naveo je Mota.\nNAJMANJE 30 UČENIKA KIDNAPOVANO: Naoružani napadači oteli studente - četvrti ovakav slučaj u Nigeriji od decembra\n12. 03. 2021. u 11:48\nČETIRI SNAŽNE EKSPLOZIJE RAZORILE GRAD BATA: Kuće razrušene, ljudi sumanuto trče - uznemirujući snimci obišli svet (VIDEO)\n07. 03. 2021. u 18:39\nNigerija kidnapovanje kidnapovani nastavnici i učenici otmica nastavnika i učenika Sarkin Mota\nPONOS AMERIČKE MORNARICE: Super nosač aviona vredan 17 milijardi dolara stoji u brodogradilištu\nKURDI UPALI U ZASEDU ISIS: Pobijen veliki broj pešmerga, spaljeno selo\nISIS-ova novinska agencija "Amak" objavila je fotografije nedavnog napada terorističke grupe na selo Kadir DŽidžah u regionu Iračkog Kurdistana.


I ON JE PROKUPAČKA ZVEZDA – SLOBODAN ORBOVIĆ | Prokuplje na dlanu\nI ON JE PROKUPAČKA ZVEZDA - SLOBODAN ORBOVIĆ\nОбјављено: 06.02.2016 u 22:40 | Аутор: Biljana Roganović 0 коментар(a)\nJedan od nasupa,foto:fb strana Slobodan Orbović\nProkupčanin Slobodan Orbović jedan je od onih koji su se oprobali u Pinkovim zvezdama i koji su na taj način proslavili naš grad i pokazali kako se zaista peva. Slobodan je prvi pu nastupio u projektu “Srbija u ritmu Evrope” kada je na Trgu topličkih junaka pevao sa bratom blizancem. Kasnijeje predstavljao grad u Beogradu. Bio je i u “Prvom glasu Srbije” gde je dospeo u top 100 kandidata od 5.000 prijavljenh ucesnika i ostavio jak utisak.\nU Pinkovim zvezdama je skoro slučajno ušao,pošto je sa prijateljima krenuo d aim pravi društvo na audiciji.\n- Nakon toga ubrzo sam bio obavešten da sam ušao u takmičenje. U prvom krugu sam se pojavio u prvoj emisiji i ostavio najjači utisak pored jake konkurencije. Nisam ni znao ko je u žiriju, a spremao sam pesmu Harisažinovića “Rano je za tugu” . Našao sam se zatečen kada sam se pojavio na snimanju i video Džinovića. Osetio sam jaku tremu-priseća se svog prvog nastupa Slobodan.\nKasnije,kako dodaje Slobodan,sve je išlo lakše.Jeste da je trema uvek prisutna,ali je pozitivna i pomaže da se koncentriše. Na njega najjači utisak je ostavila pesma “Sve još miriše na nju” Parnog Valjka, koja trenutno ima 1.194.000 pregleda na youtube-u (https://www.youtube.com/watch?v=4MLYst-JEeU ).\n-Ne mogu opisati osećaj na sceni. Kada je Haris ustao zajedno sa Borom, a Bora na nogama ostao do kraja pesme, prosto nisam mogao da verujem. Svidelo se i publici, a ja sam zadovoljan njihovim komentarima. Nista lepše nisam doživeo,a drago mi je da me osim mojih sugrađana podržavaju mladi ljudi iz cele Srbije i dijaspore- ponosan je Slobodan.\nOn naglašava da je ovo njegovo najlepše dosadašnje iskustvo,jer je produkcija bila odlična I sve je savršeno funkcionisalo.\n-Najlepše je to što na ovakvim takmičenjima steknete jako dobre prijatelje sa kojima sam i dan danas u kontaktu. Uspeo sam da dodjem do trećeg kruga,tada sam ispao, ali naravno nikada ne odustajem jer od malena volim muzku- završava Slobodan.\nZa sam kraj ovog razgovora on priznaje da ostaje veran svom najvećem snu- da ostane na sceni i dalje se muzički usavršava.\nSa ansamblom iz Prokuplja koji se zove “Omega Projekt” učestvovao je u Nišu u humanitarnom koncertu i nadalje će kada se pokaže potreba da i humanitarnim radom pokazuje koliko je zapravo jaka njegova ljubav prema muzici i čoveku.


Fizika je laka za svakog đaka: Marija Kiri\nMarija Kiri (1867-1934), poljsko-francuska fizičarka i hemičarka, dobitnica nobelove nagrade iz fizike 1903. i hemije 1911.\nMarija Skladovska-Kiri, završila je fiziku na Sorboni kao najbolji student u klasi 1893. Prva žena koja se istakla u naučnom svetu. Shvatila je fenomen radioaktivnosti i 1898. otkrila elemente plutonijum i radijum. Godine 1903. je dobila Nobelovu nagradu iz fizike koju je delila sa svojim suprugom Pjerom kirijem i Henrijem Bekerelom.\nMarija Kiri dokazala je radioaktivnost kao osobinu retkih elemenata. utvrdila je da uranijumova ruda ima viši stepen radioaktivnosti od čistog uranijuma, na osnovu čega je izvela zaključak da uranijumova ruda mora sadržati još neke elemente, koji su jače radioaktivni, prema tome skriveni. I zaista, našla je polonijum.\nS obzirom na to da se radijum nalazi u veoma malim količinama u rudi uranijuma, Marija i Pjer Kiri su 1902. morali da prerade tone uranijumove rude da bi dobili tek desetinu grama radijuma. Tada je Marija Kiri izračunala atomsku težinu radijuma i utvrdila njegove osobine. Ostalo joj je nedovršeno istraživanje porekla radioaktivnosti, koje je dovršio Ernest Raderford (1871-1937), objasnivši značenje čestica alfa, beta i gama.\nMarija Kiri je dokazala da se radijacija sastoji od najmanje dve vrste zračenja, različitih osobina. Za to je dobila drugu Nobelovu nagradu 1911., ovog puta iz hemije, i tako postala prvi dvostruki nobelovac. Na žalost, radeći sa radioaktivnim materijalima ozračena je dobila leukemiju, od čega je umrla 1934. godine.\nу октобар 09, 2014\nKretanje i sila\nFizika za one koji žele znati više!\nNaučnici zaslužni za naelektrisanja u kretanju\nPODELA ZADATAKAGrupe su ranije formirane.Unapred j...\nDa li ste znali ??????


Notice of Decision by the Supervisor to Lift the Ban Imposed on Ismet Dedeić by Supervisory Order dated 23 March 2007 | Brčko Supervision\nHome › Nalozi supervizora › Notice of Decision by the Supervisor to Lift the Ban Imposed on Ismet Dedeić by Supervisory Order dated 23 March 2007\n1. Razrješenje, zabrana i ograničenje, utvrđeni u Nalogu supervizora od 23. marta 2007. godine, prestaju da važe. Gospodinu Dedeiću se ovim putem dozvoljava da obavlja bilo koju dužnost u bilo kojoj javnoj instituciji Brčko distrikta, bilo da je ta dužnost zvanična ili nezvanična, izborna, dužnost na koju se imenuje ili neka druga dužnost po bilo kom drugom osnovu. Pored toga, ukida se i zabrana ulaska u prostorije javnih institucija Brčko distrikta u koje je pristup dozvoljen samo službenim licima izrečena Nalogom supervizora.\n2. Ovom odlukom se g. Dedeiću ne daje pravo da se vrati na funkciju sa koje je smijenjen na osnovu Naloga supervizora od 23. marta 2007. godine. Pored toga, ovom odlukom se g. Dedeiću ne daje pravo na odštetu po osnovu bilo koje naknade, drugih oblika neostvarenih novčanih beneficija ili privilegija odnosno statusa koje je izgubio kao rezultat Naloga supervizora od 23. marta 2007. godine\n3. Kako bi se izbjegle sve nedoumice, ovom odlukom ne dovodi se u pitanje validnost Naloga supervizora od 23. marta 2007. godine, a ista odluka ne predstavlja ni amnestiranje nego prospektivno ukidanje Naloga od 23. marta 2007. godine. Taj Nalog se ne briše i ostaje kao integralni dio zakonodavne evidencije.\n‹ Obavijest o Odluci supervizora da ukine zabranu izrečenu Đorđu Popoviću Nalogom supervizora od 15. februara 2008. godine\nObavijest o Odluci supervizora da ukine zabranu izrečenu Slobodanu Kataniću Nalogom supervizora od 15. februara 2008. godine ›


Blog - Pred činjenicama i bogovi ćute!\nPre neki dan sam odgledao video Why Facts Don't Convince People (Zašto činjenice ne ubeđuju javnost) na kanalu Social Good Now Aleksa Sekva, u kome se sa psihološkog aspekta objačnjava zašto ovaj koncept postiže slabe rezultate.\nČinjenice znače racionalno razmišljanje. Logično je da, ako nam neko izloži činjenice/dokaze, mi treba da ih razumemo i prihvatimo. Međutim, to se često ne događa. Mi ljudi nismo toliko racionalni. Naše odluke i komunikaciju zasnivamo više na drugim faktorima, nego na činjenicama. Najveći faktor ili barijera koja utiče na neprihvatanje činjenica je identifikacija sa grupom kojoj pripadamo (plemenski instinkt), to jest društvena pripadnost i privrženost našem društvenom okruženju. Mi više reagujemo na društvene i plemenske paradigme, nego na intelektualne analize – bez obzira na činjenice, ako neki sistem (grupa) veruje da je nešto tačno ili nije tačno, pripadnici grupe će više verovati sistemskom iskazu nego činjenicama. Dokazano je da je bezbednije prikloniti se našem plemenu i njegovoj ideologiji, nego biti činjenično u pravu.\nAutor takođe kaže da naš mozak konstantno štiti naš pogled na svet i naš identitet, naše principe i verovanja ukorenjena duboko u nama. Kada je naš pogled na svet pred izazovom, aktivira se isti centar u mozgu koji nas štiti od fizičke opasnosti. Zato ljudi često reaguju agresivno na činjenice koje dokazuju da nisu u pravu.\nI zato je često teško voditi inteligentnu političku debatu. Dodatno, tu je i “Backfire Effect” (povratni efekat) – kontriranje činjenicama suprotnim našim verovanjima i stavovima. Odbijanjem činjenica, mi smo sve više ubeđeni u svoje i povećavamo barijeru prema sagovorniku. Kada koristimo činjenice u razgovoru sa osobom koja ima ignorantski / odbrambeni stav, isto je kao da bacamo benzin na vatru.\nNedostatak empatije je takođe velika barijera u razumevanju sa drugima. Kada pripadamo grupi, istraživanja kažu da imamo manje saosećanja prema pripadnicima drugih grupa (rase, nacionalnosti, pola, uzrasta, imidža, stranke, sportskog kluba…). I uvek ćemo smatrati da smo u pravu mi, a ne sagovornik.\nŠta možete da uradite kada nekome želite da izložite činjenice:\n- Identifikacija sa sagovornikom – Ti i ja pripadamo istoj grupi. Mozak mora da se osigura da nismo neprijatelji. Moramo da se identifikujemo da smo iz istog „plemena“ - grupa/strana (roditelji, fudbalski klub, ista profesija, stranka, interesi...).\n- Priznavanje greške – Ako vi sami priznate da vaše činjenice možda nisu tako relevantne, smanjujete barijeru sagovornika i modelujete njegovo mišljenje da je prihvatljivo da se ponekad i pogreši.\nDodao bih još:\n- Profilisanje – prvo utvrdite kojoj grupi pripada sagovornik kako bismo znali kako da se postavimo pre izlaganja činjenica. Da li je racionalan tip, emocionalan ili motorički/instinktivan.\n- “Backfire Effect” (povratni efekat) – ako se nađete u ovakvu situaciju, meni koristi tehnika duboke analize slučaja. Umesto da pređemo u “flight” (bežanje) od situacije, suočavate se direktno sa sagovornikom i analizirate svaki detalj i deo razgovora.\nKada razgovaramo da bismo čuli i razumeli, a ne kako bismo nametnuli svoje, gradimo most preko koga možemo mnogo lakše da postignemo sporazum. Korak po korak, postajemo majstori uspešne komunikacije.\nČitajte Tip of the week #1 priručnik (sada je na letnjem popustu 20%) i blogove koje objavljujemo svakog četvrtka!


Fabrici posetio Zabelu | N1 Srbija\nFabrici posetio novoizgrađeno odeljenje ženskog zatvora u Požarevcu\n14.10.2019. |15.39 >18.54 |\nŠef Delegacije Evropske unije u Srbiji Sem Fabrici posetio je novoizgrađeno odeljenje ženskog zatvora u Požarevcu za smeštaj do 160 osuđenica u okviru otvorenog, poluotvorenog i prekršajnog odeljenja, saopšteno je iz EU info centra.\nZa rekonstrukciju tog jedinog ženskog zatvora u Srbiji EU je izdvojila tri miliona evra, a Fabrici je istakao da će izgradnjom novog paviljona biti unapređeni uslovi života i rada osuđenica, sa posebnim akcentom na žene s decom.\nZatvorski sistem u Srbiji je za EU važan iz dva razloga - prvi je staranje o tome da svi koji su osuđeni zaista i odsluže kaznu, a drugi je staranje o tome da budu tretirani na odgovarajući, pravičan i humani način, rekao je on.\nU prethodne tri godine, EU je izdvojila sedam miliona evra za rekonstrukciju i nabavku opreme, kao i obuku i jačanje kapaciteta zatvorskog osoblja i zatvorenika.\nPrilikom posete Zabeli, Fabrici je obišao i novoizgrađen paviljon za smeštaj muškaraca, kapaciteta do 216 osuđenika, kao i radionice za varenje i izradu pekarskih proizvoda, koje zapošljavaju zatvorenike nakon završene obuke.\nCarević zahvalio EU na podršci, pokrenuto više programa obuke\nDirektor Uprave za izvršenje krivičnih sankcija Dejan Carević naglasio je da je novim paviljonom u ženskom zatvoru u Požarevcu rešeno pitanje smeštajnih kapaciteta za osuđenice i unapređeni su uslovi u kojima one borave i rade.\n"Danas sam mogao da vidim proizvode koje prave osuđenici, poput nameštaja i posteljine, i zaista sam zadovoljan što će zahvaljujući pomoći EU osuđenici steći obrazovanje i veštine koje će im uvećati šanse za pronalaženje posla u budućnosti", rekao je Fabrici.\nU novom paviljonu u KPZ za žene, površine 2.600 kvadrata, biće smešteno otvoreno, poluotvoreno i prekršajno odeljenje.\nVrednost radova iznosi 1,7 miliona evra, od čega je 85 odsto finansirala EU.\nSem Fabrici Evropska unija zatvor\nSređujete zatvore, a bolnice k'o štale\nDevenport je za ovog bio zakon!👍\nSenjore Fabricio, cela Srbija je zenski i muski zatvor zajedno, za slobodoljubive, postene, vredne i pametne grdjane Srbije. Samo je vam znano zasto podrzavate dikatatora i diktaturu nepismene, bahate i agresivne manine (25%).


Opština Alibunar - oficijelna prezentacija - OPŠTINA ALIBUNAR DANAS POTPISALA 140 UGOVORA SA POLjOPRIVREDNICIMA\nUgovori koje su potpisali bili su na osnovu konkursa:\n- Investicije u poljoprivrednu imovinu gazdinstva - nabavka opreme za pčelarstvo\n- Kreditna podrška - finansiranje odnosno sufinasiranje kamate za poljoprivredne kredite\n- Sufinansiranje troškova veterinarskih usluga i nabavke lekova\n- Osiguranje useva, plodova, višegodišnjih zasada, rasadnika i životinja\n- Regres za reproduktivni materijal.\nTakođe u proteklom periodu lokalna samouprava bila je na raspolaganju svim zainteresovanim poljoprivrednicima u vidu pružanja informacija koje se odnose na pomenute konkurse. Shodno tome da je opština Alibunar pretežno orijentisana na poljoprivrednu proizvodnju ovaj program podrške ima svrhu da u što većoj meri razvije ovaj segment i unapredi poslovanje i položaj poljoprivrednika sa njene teritorije.\nPredsednica opštine Alibunar, Zorana Bratić, ističe da je neophodno da kroz adekvatne programe podrške razvijamo ono što jeste najveći potencijal u našem okruženju, jer na taj način gradimo uspešniju opštinu orijentisanu na više ciljeve i njihovu realizaciju, a samim tim gradimo i jači standard naših sugrađana. Takođe Bratićeva je naglasila da lokalna samouprava i sledeće godine planira podsticaje u poljoprivredi, uz prethodni sastanak sa poljoprivrednicima kako bi se uvidelo kakva su iskustva i potrebe i koje bi mere donele najbolje efekte.\nУкупан број посетилаца736077


Kasno materinstvo - prednosti i mane - Pripreme za zatrudnjivanje - Ringeraja.rs\nDonedavno se u akušerstvu koristio termin starija prvorotka. To su bile žene koje su svoju prvu bebu donosile na svet posle tridesete. Danas se taj termin više ne koristi, a sa stanovišta savremene medicine, poznim materinstvom se smatra prvi porođaj žene starije od 35 godina.\nMane kasnog materinstva\nNije tajna da upravo žene koje se odluče da rode dete u poznijim godinama imaju brojne probleme vezane za mogućnost da začnu i donesu na svet zdravo dete, a da pri tom ne naude vlastitom zdravlju. Praktično nema žene koja oko četrdesete ne pati od neke hronične bolesti.\nPolazeći od bioloških kriterijuma, smatra se da je za ženu najbolje vreme za rađanje između 20. i 29. godine. Posle 35. sposobnost začeća i donošenja trudnoće do kraja smanjuje se pre svega zbog toga što je ovulacija ređa, hormonski status se menja, snižava se reagovanje materice na hormone, a jajna ćelija stari. Što je jajna ćelija starija, to je veći rizik da će se u složenom procesu razvoja ploda desiti greške. Nepobitno je utvrđeno da se rizik od hromozomske patologije, naročito u pogledu Daunovog sindroma, znatno povećava sa starošću majke. Dok se kod žena u starosnoj grupi od 20. do 23. godine na 500 do 800 zdrave dece rađa jedno s Daunovim sindromom, dotle ta proporcija posle 40. iznosi jedno bolesno dete na 120 do 130 zdravih. Pri tom nije bitno da li je ženi to prvo ili treće dete.\nOsim toga, posle 35. godine povećava se opasnost od vanmaterične trudnoće, raznih komplikacija kao što su prevremeni porođaj ili preneta trudnoća, toksikoza u drugoj polovini trudnoće, prevremeno curenje plodove vode, slabost trudova. Hipoksija ploda (kad dete nema dovoljno kiseonika za vreme porođaja), koja u većini slučajeva zahteva carski rez, javlja se kod starijih prvorotki sedam puta češće nego kod mladih žena. Treba napomenuti da se starije prvorotke najčešće porađaju carskim rezom.\nPorođaj starijih mama komplikuju i razne bolesti, recimo srčane tegobe, povišen pritisak ili dijabetes, koji u trudnoći mogu da se ispolje intenzivnije nego inače i zato predstavljaju ozbiljnu opasnost kako za ženu, tako i za bebu. Žene koje rađaju prvo dete posle 35. češće imaju problem s dojenjem, pa su prinuđene da prehranjuju bebu ili sasvim pređu na veštačku ishranu. Međutim, koliko god da su te formule dobre, one ne mogu da zamene majčino mleko.\nJedna od glavnih prednosti kasnog materinstva jeste činjenica da žena između 35 i 40 godina po pravilu planski rađa svoju prvu bebu koju očekuje s ogromnom radošću, a ne kao obavezu. Naučnici su otkrili da su kao posledica toga deca mlađih žena slabije razvijena u psihoemocionalnom pogledu nego mališani starijih majki koji su došli na svet posle problematične, a često i patološke bremenitosti. Zašto? Zato što se takvoj deci poklanja mnogo više pažnje, vremena i truda jer su došla na svet uz mnogo muke i odricanja.\nDokazano je da je u fiziološkom pogledu optimalni uzrast za prvu trudnoću 29 godina, dok je psihološki i emocionalno žena zrela za materinstvo otprilike deset godina kasnije. Zato žene koje su začele i rodile dete posle 30 godina, mnogo pozitivnije prihvataju svoje stanje i ređe pate od depresije. Starije mame se ozbiljnije i odgovornije odnose prema bebi, trudnoći i porođaju. One redovno posećuju lekara i strogo se drže svih njegovih preporuka.\nPostoje i čisto medicinske prednosti. U kasnijoj trudnoći može doći do pada holesterola, pa se smanjuje opasnost od šloga i infarkta. Starije mame ređe pate od urogenitalnih infekcija, lakše prolaze kroz menopauzu i dešava se da kasnije ulaze u klimaks.


Pljačka, korupcija i širok spektar kriminalnih radnji u Republičkoj radiodifuznoj agenciji\nKo pljačka, i Bog mu pomaže\nPosao Republičke radiodifuzne agencije (RRA) trebalo je da bude suzbijanje piraterije. Umesto toga, vrh Agencije štiti ilegalne emitere kasirajući godišnje milione evra od međunarodnih fondova čiji je glavni cilj zaglupljivanje građana Srbije\n"...Savet Agencije ima devet članova koji se biraju iz reda uglednih stručnjaka iz oblasti koje su od značaja za obavljanje poslova iz nadležnosti Agencije (medijski stručnjaci, stručnjaci za oglašavanje, pravnici, ekonomisti, telekomunikacioni inženjeri i drugi). Članove Saveta bira Narodna skupština Republike Srbije na predlog ovlašćenih predlagača iz raznih oblasti javnog života, i to nadležni odbor Skupštine, teritorijalne autonomije, Konferencija Univerziteta, udruženja novinara i drugih umetničkih asocijacija, domaće nevladine organizacije i tradicionalne crkve i verske zajednice. Članovi Saveta su izabrani na mandat od šest godina. Predsednika biraju članovi Saveta, a on istovremeno obavlja i funkciju direktora Agencije."\nVeć tada je postalo jasno da bi Porfirije bio idealna zamena za već kompromitovanog Cekića, koji se leto pre toga pijan pojavio u jednoj televizijskoj emisiji pokušavajući da gledaocima objasni zašto su neki dobili dozvole za emitovanje, a drugi nisu. Narod obično ne sumnja u poštenje visokih sveštenih lica, tako da bi za dalje sprovođenje medijskog porobljavanja Srbije episkop bio podobniji od pijanca, posebno što Porfirije nije krio da voli kako novac, tako i sva čulna zadovoljstva koja mogu da se kupe. On je, naime, da bi finansirao svoje bahanalije u Las Vegasu, od RRA naplatio ne samo višestruko uvećane dnevnice za put i boravak u Americi, već je lažno prikazao kako je na putu bio mnogo duže nego što je to zaista bio slučaj.\nJoš od devedesetih godina prošlog veka većinu elektronskih medija u Srbiji kontroliše, ili pomaže neka od fondacija koju je osnovao Džordž Soroš, američki milijarder mađarsko-jevrejskog porekla. Cilj ovih fondacija je da narod u ovoj zemlji potpuno oglupi i otupi kako bi bio prijemčiviji za političke manipulacije. Jedan od načina da se to postigne je i emitovanje besmislenih serija iz inostranstva pomoću kojih se gledaocima uporno prenosi neka od poruka političkih krugova okupljenih oko Soroša. Još u vreme najveće inflacije i najstrašnijih sankcija nametnutih našoj zemlji, između 1992. i 1995. godine Sorošove fondacije su za emitovanje jedne epizode neke njihove sapunice plaćali do milion nemačkih maraka televizijama spremnim na saradnju.\nPošto je posle petooktobarskog puča došlo do zakonskog regulisanja medijskog neba u Srbiji, stvorio se još povoljniji prostor za delovanje Soroševih fondacija. Stvaranjem RRA svi emiteri radio ili televizijskog programa u Srbiji morali su da dobiju dozvolu za dalji rad, a to je za rukom pošlo isključivo onima koji su narodu ispirali mozak za pare dobijene od Soroša. Oni emiteri koji su nekim čudom uspeli da dobiju dozvolu iako nisu ispunjavali ovaj uslov ubrzo su se suočili sa problemima zbog kojih su morali ili da promene svoju uređivačku politiku ili da se povuku iz posla.\nZoran Majdak je državljanin Hrvatske i istaknuti pripadnik LGBT lobija u Srbiji. U našoj zemlji se bavi ne samo radio piraterijom, već i klasičnim prevarama. Posle četiri godine nesmetanog piratskog rada Majdakovih radio stanica Savet RRA je izdao nalog Službi za izvršenje da iste isključi iz etra. Nalog je, međutim, sadržao usmenu klauzulu da se kontrola ima izvršiti samo na jednoj lokaciji, koja je dogovorena između Majdaka i njegovih zaštitnika iz RRA, a ne, kako zakon to predviđa, svuda gde postoji osnovana sumnja da se odatle vrši nelegalno emitovanje radiodifuznog programa. Trik je bio u tome da se javnosti predstavi kako državni organi nešto rade, a da se istovremeno ne osujeti hrvatski gej aktivista.\nDržeći se zakona i pismenog naloga, a ignorišući usmene sugestije, pripadnici Službe za izvršenje su otkrili odakle se zaista emituje program Majdakovih radio stanica i iste zatvorili na užas Porfirija i ostalih podmićenih članova Saveta RRA. Posle toga za Službu više nije smelo da bude milosti, pa se ista od tada do gašenja koristila samo da zatvori benigne seoske radio stanice koje emituju bez dozvole, dok su se slučajevi osetljivi kao Majdakov predavali nekom drugom ili se uopšte nisu ni procesuirali.\nPrema tadašnjim navodima krivične prijave Službe za borbu protiv organizovanog kriminala, ovim osobama se stavljalo na teret da su kao pripadnici organizovane kriminalne grupe organizovali lažne kvizove i nagradne igre. Oni su navodili gledaoce i slušaoce više radio i TV stanica "da, pozivajući studio ili šaljući SMS, preko takozvanih kratkih brojeva učestvuju u simulovanim kvizovima i nagradnim igrama". Cene poziva i poruka preko tih brojeva bile su znatno više od redovnih tarifa , a svi pozivi gledalaca i slušalaca držani su na čekanju kako bi se uvećao broj impulsa, odnosno troškovi osoba koje su se javljale. Smatralo se da su članovi Majdakove bande građane Srbije oštetili za 32 miliona evra, mada su upućeni verovali kako je suma daleko viša.\nOsim što je organizovao lažne igre na sreću Majdak je bio i vlasnik većeg broja nelegalnih radio i TV stanica: Narodnog radija, MHC televizije, MHC TV - Prve ženske televizije, a zloupotrebljavao je i radio Centar koji je protivpravno stavio pod svoju kontrolu otimajući ga od pravog vlasnika.\nNajveća prevara koju je izveo Porfirije za račun Soroša jeste gušenje zemaljskih emitera i forsiranje kablovskog prenosa. Najvažniji provajderi kablovskog prenosa radio i televizijskog programa, među njima na prvom mestu sveprisutni SBB, čvrsto su u rukama Soroša. Zbog toga zemaljski emiteri plaćaju pedeset puta više naknade Republičkoj radiodifuznoj agenciji od onih koje plaćaju kablovski emiteri. Sa druge strane, samo desetak odsto ukupnog programa se danas preuzima putem klasičnih antena, dok ostatak ide preko kablovskog sistema.\nKontrolišući kablovske provajdere Soroš u suštini kontroliše i emitere. Najbolji primer za to je TV Jerina iz Smedereva kojoj je kablovski provajder Kopernikus onemogućio emitovanje, jer je uporno izveštavala o srpsko - ruskom prijateljstvu. Kada neki emiter napusti uređivačku šemu koju su mu nametnuli Soroševi saradnici, kablovski provajder ga jednostavno isključi uvodeći na taj način u Srbiju ponovo cenzuru.\nPošto je on daleko manji donosilac para od Majdaka, sa njim kontakt ne održava Porfirije, već njegov zamenik Karadžić kome je Jajić, osim para, poklonio i džip. Pripadnici Službe za borbu protiv organizovanog kriminala su svojevremeno po nalogu Tužilaštva za organizovani kriminal pratili Jajića i jednom prilikom ga snimili kako u kafani prijateljski razgovara sa Karadžićem. Fotografiju ekskluzivno objavljujemo, a istraga protiv Jajića je momentalno obustavljena kada je postalo jasno da će tim putem da se stigne do podmitljivih članova Saveta RRA.\nPosle više neuspeha, odnosno ponuda koje su bile ispod dva miliona evra, konačno se pojavila mušterija spremna da ispuni episkopova finansijska očekivanja. Radilo se o TV Nova iza koje stoji kapital nepoznatog porekla, mada se veruje da je većinski vlasnik i finansijer istaknuti član neoustaškog pokreta. Preuzevši od ove kompanije dva miliona evra Karadžić je za sebe zadržao pola miliona, dok je ostatak, umesto Porfiriju, odneo Aleksandru Vučiću. Posle ovoga se odnos SNS-a prema Karadžiću bitno promenio, a Vučić je izdejstvovao da većina frekvenciji koje je koristila TV Avala budu dodeljene TV Novoj. Porfirije se nije bunio da ne bi sukobom sa osvetoljubivim prvim potpredsednikom Vlade ugrozio ostale svoje prihode.\nTako su dozvole za emitovanje dobili sledeći emiteri: Radio Zlatousti (Eparhija šumadijska srpske pravoslavne crkve, odgovorno lice: protojerej Stavrofor dr Zoran Krstić, a glavni i odgovorni urednik: protojerej Milić Marković), Radio Mileševa (Eparhija mileševska Srpske pravoslavne crkve, odgovorno lice: episkop mileševski Filaret, glavni i odgovorni urednik: arhimandrit Nektarije Janković), Radio Istočnik (Radio pravoslavne eparhije Valjevske istočnik, odgovorno lice: episkop valjevski Milutin, glavni i odgovorni urednik: jerej o. Milovan Teovanović)... Ukupno SPC ima 11 legalnih radio stanica na teritoriji Republike Srbije.\nPostoje mnogobrojni slučajevi kada je Savet RRA, umesto da ugasi piratske stanice, istima na volšeban način izdao dozvole. Poznati su sledeći slučajevi, mada ih ima daleko više: 29. 12. 2008. izdata dozvola za TV 24 -Društvo za posredovanje, trgovinu i usluge R-24-Beograd- (vlasnik Zoran Majdak, bivši Radio 024), 31.8.2010. doneta odluka o izdavanju dozvole za Udruženje Roma Novi Sad - Radio Romano King (vlasnik Zoran Jajić), kao i za Radio i TV Jocker 88,10 FM (vlasnik Radiša Stokić pr, Srednjevo, Veliko Gradište - pretio bombom i razbijanjem vrata - zabeleženo u stanici MUP-a Stari Grad), 06.03.2013. data dozvola emitovanja za privredno društvo Radio Tornado FM d.o.o, Lazarevac - Radio Tornado (vlasnici Melka i Vuk Mirković, Radio Kosmos, krivično gonjeni zbog povrede pečata, Melka pretila spaljivanjem ispred zgrade Vlade)...\n"...Dovedni su ljudi sa raznih strana, ne po znanju i umeću, već po "moralno-političkoj" podobnosti i postavljeni na rukovodeće pozicije. Pri tom, u praksi se pokazalo, da su to ljudi koji zaista ne poseduju, ponekad ni elementarno znanje o zakonu, emiterima, a da ne pričamo o "ekspertskom "znanju, kako je to verovatno prezentovano članovima Saveta. Treba samo pogledati izveštaje o nadzoru nad radom emitera, na sajtu, treba sagledati vremenske okvire koji su potrebni za izradu takvih izveštaja, jer ne postoje normativi po kojima se radi, nego se na primer tokom predizborne kampanje 2012. godine iz dana u dan menjaju odrednice, finalni izveštaji prekrajaju i po 5-6 puta...zavisno od naloga i naravno od stranke koja će pobediti na izborima....\nNa sajtu postoje izveštaji i iz 2003. i 2004. godine koji su "ručno" urađeni, pregledanjem VHS kaseta, merenjem vremena klasičnim tajmerima...propuštajući programe kroz "Softver" specijalno za to urađen, niti se dobijaju validni rezultati, niti ta nadogradnja softvera ima smisla, nego verovatno nekome služi kao dodatni prihod ili referenca, za neki drugi posao....Sigurno postoje bolji i jeftiniji softveri, univerzalniji, ljudi su išli na sajmove, istraživali po internetu...


Priručnik za praćenje fizičkog razvoja i motoričkih sposobnosti učenika u nastavi fizičkog vaspitanja - (Kritički osvrt) - Sportski blog - Savremenisport.com\nNaslovna :: Sportski Blog :: Priručnik za praćenje fizičkog razvoja i motoričkih sposobnosti učenika u nastavi fizičkog vaspitanja - (Kritički osvrt)\nPriručnik za praćenje fizičkog razvoja i motoričkih sposobnosti učenika u nastavi fizičkog vaspitanja - (Kritički osvrt)\nNa samom početku ovog, za našu struku veoma značajnog projekta, izrečena Je brilјantna misao o fizičkom vaspitanju u školi, ovim rečima: “On predstavlјa pedagoški proces kojim se omogućuje integralni razvoj uma tela i duha te je potrebna njegova dalјa afirmacija kao baznog nastavnog predmeta.”(23), koji je oduševio autora ovog testa , ali kada je stigao do kraja, sa velikom žalošću je morao da konstauje, da je realizacija ovog stava u sadašnjim okolnostima i ovakvom pristupu problemu, malo verovatna. Razloge za ovakav stav, autor će izneti u tekstu koji sledi.\nKada su komunisti osvojili vlast u našoj zemlјi, govorili su “...naša istorija počinje 41…”. Izgleda da su Demokrate, posle 2000., prihvatile isto, bar kada je fizička kultura u pitanju. Na tom planu u prve dve decenije ovog veka, dogodili su se veliki zaokreti i promene. Istina u zakonu o sportu, na samom početku stoji: “...sport je deo fizičke kulture…”(31) ali se zato ona više nigde ne pominje i administrativno više ne postoji. (28,30.) Prema programima kadrovskih škola, stručnim i naučnim radovima, zvanjima... mi se više ne bavimo fizičkim vežbanjem - treniranjem, već fizičkim aktivnostima, ne interesuju nas fizičke, već motoričke sposobnosti čoveka, nonsens svakako pretstavlјa činjenica da je naša politička i intelektualna elita, prihvatila stanje u kome je fizičko vaspitanje praktično izbrisano iz našeg sisitema vaspitanja i obrazovanja, jer uvođenjem informatike, zdrastvenog vaspitanja i sporta u škole, na račun časova fizičkog vaspitanja, ono ostaje beznačajni faktor u njemu. (1,5,6,9,1o,13,19,20,24,27.). Na naučnom planu stanje je još gore. Nismo uspeli da definišemo šta izučavamo, koja je naša nauka, koji je predmet njenih izučavanja, imali smo svoju stručnu i naučnu terminologiju, danas je više, praktično ne koristimo. Oduvek smo imali našu istoriju fizičke kulture, danas je više nemamo ni kao predmet na studijama.\nPriručnik za praćenje fizičkog razvoja i motoričkih sposobnosti učenika u nastavi fizičkog vaspitanja je zaista neophodan i koristan za uspešno sprovođenje nastave. Nјegova izrada predstavlјa značajan napredak u našoj struci. Međutim, prilikom biranja pristupa njegovog kreiranja, napravlјena je neoprostiva greška, što je za uzor odabrana koncepcija zapadnog, a u potpunosti zanemarena druga strana sveta, posebno naša kapitalna dostignuća na tom planu (2,3,4,7,12,14,15,16,17,18,19,20,21,32,33.). Pored toga, u priručniku se jasno insistira na pokrivanju i brizi o zdravlјu i sportu učenika a fizičkom vaspitanju to nije primarni cilј ni zadatak u vaspitno - obrazovnom sistemu naše države.\nSistem koji bi obezbedio permanentno praćenje u Priručniku se samo hipotetski postavlјa, bez ikakve vizije kako bi on trebalo da funkcioniše i šta da pokriva. Ako će se Sistem zasnivati na stavovima iznetim u poglalјu: “Način tumačenja kriterijumskih referentnih vrednosti.” i sledećim objašnjenjem: “Nastavnik prati određenu kolonu za uzrast i prema učenikovom ostvarenom rezultatu svrstava ih u jednu od ovih zona. Učeniku treba objasniti šta znače dobijeni rezultati u odnosu na kriterijumske vrednosti i posavetovati ga na osnovu dobijenih rezultata kako da održava ili popravi zatečeno stanje.” Iz datog teksta može se zaklјučiti da nastavnik treba diskretno da razgovara sa svakim učenikom o njegovom zdrastvenom stanju i stanju njegovih motoričkih sposobnosti. Takav zahtev se može svrstati samo u zonu iluzija a nikako u realne mgućnosti nastavnika u školi. Sistem mora počivati na nekim drugim postulatima, jer problematika zdravstvenog stanja i fizičkih sposobnosti ne može biti briga samo nastavnika fizičkog vaspitanja u školi. Pored toga, davati bilo kakve ocene, procene,preporuke ili savete o zdrastvenom stanju učenika, na osnovu podataka dobijenih ovom baterijom testova, zaista je, logički, stručno i naučno ne prihvatlјivo. Drugo, profesori fizičkog vaspitanja, nisu kompetentni da daju bilo kakve, zvanične informacije o zdravlјu učenika, niti bilo ko to može tražiti od njih.\nIma i drugih enigmatskih pitanja u vezi sa predhodnim. Kako i zašto je uzrast učenika kao biološka kategorija, zamenjen sa oganizaciono – pedagoškom kategorijom, razredom. Šta je sa 1. i 2. razredom i sa srednjom školom? Od koga i na koji način će se dobijati Kritgerijumske referentne vrednosti? Praktično, ocene o fizičkom razvoju i razvoju fizičkih sposobnosti učenika neće se davati na bazi dobijenih rezulata testiranja ovim putem, već? Ko će davati takvu ocenu? Čemu služi priručnik s obzirom na: rezultati se ne saopštavaju učeniku, ocenjivanje ne, trostepena skala vrednovanja? Šta je sa srednjom školom? Zona, umesto kategorije? Jedini predmet koji neće imati objektine pokazatelјe svoje delatnosti o učeniku? Da li to znači da stanje fizičkog razvoja i razvoja fizičkih sposobnosti naših učenika , nikog ne interesuje?\n3. BATERIJA TESTOVA.\nZa bateriju odabranih testova, ima mnogo toga da se kaže, jer ona uslovno rečeno, može da se prihvati ili odbaci, što zavisi od definisanog prostora, koji ona pokriva i o kome treba da daje relevantne informacije. Šta može da se kaže o njoj:\nAutori baterije, smatraju da su izabranim testovima pokrili: informativni, stručni i naučni prostor fizičkog vaspitanja u našoj zemlјi. To je takođe relativno. Ako autori smatraju da zdravlјe i sport, pripadaju tom prostoru, onda je sve u redu. Međutim, da li je to tako? Objektivno rečeno nije, jer zdravlјe pripada Ministarstvu za zdravlјe a profesori za fizičko vaspitanje, nisu kvalifikovani da daju bilo kakvo mišlјenje o zdrastvenoim problemima učenika. (oslobađanje učenika od nastave fizičkog vaspitanja, dozvola za bavlјenje sportom...). Sport, pripada ministarstvu za sport i s obzirom na društveno uređenje, on pripada privrednoj delatnosti (5,6,9,1o,24,25,28,30,31,) a samo, jedan mali deo, te ogromne i moćne “mašinerije” pripada našoj struci, za šta jesmo ovlašćeni da dajemo stučno mišlјenje, ali na žalost, cilјevi i zadaci sporta, nikako ne mogu da se indetifikuju sa cilјevima i zadacima fizičkog vapitanja u školi (6.9.24,25,28,3o,31.), a ono pored toga, pripada Ministarstvu prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, Republike Srbije.\nPosle ovoga ostaje, ako se držimo predmeta ove rasprave, da smo mi kompetentni da merimo, analiziramo, zaklјučujemo, dajemo savete, samo o nekim parametrima antropološkog prostora i fizičkim sposobnostima, kako ih mi zovemo ili motoričkim sposobnostima učenika, kako ih sada nazivaju.\nNa osnovu predhodno iznetog, o bateriji testova možemo reći i sledće: - Prostor telesnog razvoja je dobro pokriven, ostaje diskutabilno da li je varijabla: Masna komponenta telesnog sastava, bolјa od varijable Deblјina masnog tkiva na m.tricepsu, koju smo do sada merili, za koju smo kompetentni i imamo obilјe podataka za veoma važnu komparaciju.\n- Prostor motoričkih sposobnosti nije dovolјno pokriven. Test: trčanje na 20 m.... za procenu kardiorespiratorne izdržlјivosti, veoma je diskutabilan, posebno sa dva aspekta: kardiorespiratorna sposobnost (po nama) ne pripada motoričkom već funkconionalnom prostoru čovekovih sposobnosi a drugi je, kompetentnost, jer mi nismo kompetentni da dajemo procene i ocene kardiovaskularne izdržlјivosti. Iz ovoga proizlazi, da je za procenu i ocenu, motoričkihih sposobnosti dovolјno tri testa. Mi mislimo da nije, jer prema našoj kapitalnoj zaostavštini, neophodno ih je sedam, da bi se pokrio prostor fizičkih sposobnosti čoveka. Pored toga, pojam agilnost, ne pripada prostoru fizičkih, već psihičkih sposobnosti čoveka, pa se postavlјa pitanje, šta merimo testom 4h1o m.? (4,10,19,20.). Naravno, izneto mišlјenje podrazumeva da smo pojam Motoričke sposobnosti, identifikovali sa sinonimnin pojmom, Fizičke sposobnosti učenika. U našoj kapitalnoj zaostavštini, taj termin, za ovu problematiku, nije bio u upotrebi. Međutim, ako naša savremena teorija i praksa zna njegovo značenje i kakve veze ima sa motoričkim spsosobnostima, onda ostajemo bez teksta.\nGeneralni pristup u nameni priručnika je “...briga o zdravlјu učenika”(23.), motoričkim sposobnostima i Kriterijumske referentne vrednosti na bazi Evropskih standarda. Na žalost, objektivno procenjujući tu želјu, može se zaklјučiti, da to realno nije moguće, iz sledećih razloga: Prvo, profesori fizičkog vaspitanja nisu kompetentni da daju bilo kakve, ocene, procene, savete, uputstva o zdravlјu učenika. Drugo, na bazi rezultata merenja ovom baterijom testova, ne mogu se davati bilo kakve procene o zdravlјu učenika, jer učenik može da pokaže odlične rezultate a da nije zdrav i obrnuto. Ovde treba dodati još jednu značajnu pretpostavku, koju su autori, prilikom kreiranja baterije imali u vidu, pa ako su prilikom toga, mislili da testovi: Masna komponenta telesnog sastava i Trčanje na 20 m. progresivnim povećanjem brzine, treba da daju relevantne podatke na osnovu kojih se može govoriti i zaklјučivati o zdrastvenom stanju učenika, onda još jasnije treba odrediti ko će to činiti? Tabelu 1, treba korigovati jer u njoj ima dva testa manje za fizički razvoj i dva za fizičke sposobnosti. Pored toga, učenik 3. razreda sa rezultatom 15,8 za test BMI dobija ocenu, ispod proseka, ali sa istim, rezultatom ulazi i u zdrastvenu zonu. Učenik sa rezultatom 19,7 takođe, iz zone proseka ulazi i u zonu iznad proseka, koja je u ovom testu izuzetno obojena crvenom bojom. Isto pravilo važi i za ostale testove s tim što je kod njih za ocenu iznad proseka data žuta boja? učenik sa ovim rezulatatima može da dobije dve ocene na primer: 15,8 može da bude ispod proseka ali i u proseku a 19,7 može da bude u proseku i iznad proseka ???\nPriručnik je svakako neophodna i veoma korisna priručna literatura i sredstvo, za unapređivanje nastave fizičkog vaspitanja, pa se njegovo pojavlјivanje u našoj praksi može samo pozdraviti, sa želјom da bude prihvaćen i koristan. Međutim, koliko će on, zaiasta tome doprineti, zavisi od mnogobrojnih faktora, koji prate realizaciju programa fizičkog vaspitanja u našim školama i stvarnim želјama, potrebama i mogućnostima naših učenika. Zbog toga će ovaj deo izlaganja biti posvećen, tom problemu.\nNajozbilјnija zamerka kreatorima Priručnika je potpuna ignoracija naše kapitalne zaostavštine. Zatim, dodavanje zadacima fizičkog vaspitanja: brigu o zdralјu učenika i sportu. Da krenemo redom:\n- Relativno, davno (*, naša teorija i praksa je definisala prostor kojim naša struka i nauka treba i može da se bavi. Mi smo odredili da je to: fizički razvoj, fizičke i funkcionalne sposobnosti čoveka. Osnovni cilј je bio, održavanje i negovanje fizičkih sposobnosti na egzistencijalnom nivou a oasnovno sredstvo i metode rada su bili: fizička vežba i fizičko vežbanje – treniranje. Naravno da je takva delatnost u globanom, društvenom planu, kao krajnji cilј, imala negovanje zdravog živlјenja i očuvanje zdravlјa čoveka.\nPromenom društvenog sistema, mnogo toga se moralo promenuti u našoj teoriji i praksi ali nikako, kapitalna dostignuća koja smo do tada postigli. Tako, cilј fizičkog vaspitanja je prilagođen društvenom uređenju, to je normalno i tako mora da bude, ali ne mora da bude: da se prilikom, kreiranja: Priručnika, Sistema i Baterije testova, “preslika” (* Prva merenja učenika Beograda i Niša, obavlјena su 1952.,po zamisli i rukovodstvom: Polič,B.i Smodlaka,V.) viđenje ove problematike sa aspekta zapadne civilizacije a u potpunosti zapostavi naša kapitalna zaostavština. (12,14,15,16,17,18,19,20.). Tako na primer, “Sistem povratnih informacija…”(2,7,8.) koji je trajao 29 godina, godišnje obuhvatao preko 220 000 dece i omladine, uzrasta 0d 5 – 19 godina. Obradio i sačuvao podatke o 29 generacija ili oko 6.500.000 izmerenih i obrađenih učenika. O stanju fizičkog razvoja i fizičkih sposobnosti izmerenih, obeveštavani su: učenici, njihovi roditelјi, škola i Skuptšina Grada Beograda. O njemu su znali: Polјaci, Japanci, a obaveštena je i svetska javnost. (* Pored toga, sistem se periodično proširivao i na ostale delove naše zemlјe: Prokuplјe, Vranje, Novi Pazar od 1978 – 1882. Zatim: Kralјevo, Požarevac, Smederevo, od 1998 – 2002. U isto vreme i Slovenija je imala sličan Sistem na nivou cele republike (32,33.). Umesto korišćenja dragocenih podataka, koje je pomenuti sistem prikupio i iskustva koje je stečeno tokom 29 godina rada, on se samo pominje u negativnom kontekstu, bez relevantnih podataka, čak o njemu u korišćenoj literaturi, nije zapisana ni bibliografska jedinica.\nŠto se tiče istraživačkog prostora, koji ovaj Priručnik i nagovešteni Sistem, treba da pokrije, vema je ambiciozan i diskutabilan. Naime, on bi trbalo da pokrije oblasti: zdravstva ,fizičkokg vaspitanja i sporta. Sada, nastupa problematika kompetentnosti. Mi smo kvalifikovani da planiramo, kreiramo, organizujemo, sprovodimo procese fizičkog vežbanja – treniranja, odnosno brigu o fizičkim sposobnostima čoveka a to znači, negovanje i razvijanje fizičke kulture, odnosno kulture fizičkog vežbanja – treniranja, svakog pojedinca i društva u celini sa osnovnim cilјem: očuvanja prirodnih sposobvnosti kretanja čoveka na egzistencijalnom nivou. (27,28,30.). Za zdravlјe nismo kompetentni a za (*Ivanič S. Fizičeskoe razvitie i fizičeskie sposobnosti učaščihsja belgradskih škol v vozraste ot 7 do 19 let. Vsemirni naučni kongres: “Sport v sovremennom obšestve.”1o – 16 ijulja, 1980. Tbilisi, SSSR.) Sport, samo fragmentarno (24,25,30.). U takvoj situaciji, mi možemo meriti sve parametre ali ih ne možemo, analizirati ni interpretirati, ne zato što za to nemamo dovolјno znanja i pameti, već zato što nismo kompetentni. Prema tome, nama ostaju samo tri varijable za prostor fizičkih (motoričkih) sposobnosti. Da li je to dovolјno? Mi mislimo da nije.\nPrema našoj, kapitalnoj zaostavštini (3,4,15,16,17,21,32,33.) istraživački prostor naše struke prostire se na: fizički razvoj, fizičke i funkcionalne sposobnosti čoveka. Naš prostor su fizičke sposobnosti čoveka, za ostala dva, mada smo dovolјno edukovani, ipak nismo kompetentni, pa zbog toga moramo da tražimo pomoć od nauka koje se njima bave.\nOstaje nam, dakle, da se zadržimo na problematici našeg istraživačkog prostora. Mi smo ga davno ograničili na prostor prirodnih kretanja čeveka, neophodnih za njegov biološki opstanak i egzistenciju. Nјegovu strukturu smo identifikovali kao sposobnost: hodanja, trčanja, skakanja, bacanja, dizanja, nošenja, penjanja, plivanja, skijanja… za šta su mu neophodne funkcionalne sposobnosti njegovog organizma. Strukturu tog prostora smo definisali sledećim komponentama: brzina, izdržlјivost, snaga, okretnost, preciznost, spretnost i vitost. (4,19,20.). Prema našem iskustvu i saznanjima, smatramo da je za relevantno istrživanje, analiziranje i zaklјučivanje o fizičkim sposobnostima čoveka neophodno imati podatke za svaku od pomenutih komponenti od najmanje jednog testa.\nPonovni pokušaj da se fizičkom vaspitanju nametne, briga o zdravlјu učenika je bezsmislen, jer mi nismo kompetentni za taj deo problematike školske populacije. Ukazivanje na zdrav život, nije zadatak samo fizičkog vaspitanja, već svih predmeta koji se predaju u školi. Na tu temu imamo i veliko praktično iskustvo. Negde, šezdesetih godina prošlog veka, uveden je Zdravstveni karton, koji su trebali da vode nastavnici za fizičko vaspitanje u svim školama, na Fakultetu za fizičko vaspitanje, na predmetu Biologija razvoja čoveka, studenti su bili detalјno edukovani kako to treba da rade, pa ipak je taj pokušaj, doživeo fijasko. Pored toga, na bazi rezultata testiranja pomenutim testovima i onim prikazanim u tabelama, ne mogu se davati relevantni podaci o zdravlјu učenika.\nSlična situacija je i sa sportom. Školski sport, pratično ne postoji. Sport u njegovom izvornom značenju, takođe više ne postoji a savremeni sport se nikako ne može uklopiti u stvarne: želјe, mogućnosti i potrebe, naših učenika, jer se u ovom slučaju može govoriti samo o: nadmetanju, dokazivanju, druženju, pomaganju putem fizičkog vežbanja – treniranja. Savremeni sport, nikako ne može biti “inkorpotiran” u fizičko vaspitanje učenika iz mnogobrojnih razloga (5,6,9,10,24,25,27,31.). Ovde će se navesti samo neki:\n- Savremeni sport pripada privrednoj delatnosti.\n- Cilјevi sporta se nikako ne mogu izjednačavati sa cilјevima fizičkog vaspitanja, jer cilј sporta je obrt kapitala i profit, koji se ostvaruje, između ostalog i sportskim takmičenjima na kojima je jedino važno, pobediti, biti najbolјi, dok su kod fizičkog vaspitanja: stvaranje navika za svakodnevnim fizičkim vežbanje, druženje, igranje, nadmetanje, dokazivanje, pomaganje, razvijanje higijenskih navika i zdrav život.\n- Metode i sredstva. Dok se u fizičkom vaspitanju oni ostvaruju putem fizičkog vežbanja – treniranja u sportu to više nije moguće, jer samo fizičkim vežbanjem – treniranjem više nije moguće postizati vrhunske sportske rezultate. Danas, za tako nešto je neophodno koristiti “Stimulativna sretstva”. Da li to znači da u okviru realizacije “Školskog sporta” nastavnici treba da daju svojim učenicima “stimulativna sretstva”?\n- Davno je poznato da se u školi, sportom bave “sportisti”, to jest, učenici koji se aktivno bave sportom u klubovima, ostali su indiferentni prema toj aktivnosti. “Sportisti” pretstavlјaju školu u svim sportovima a samo mali broj ostalih učenika uspeva da uđe u ekipu “sportista”. Takvih učenika ima oko 10%. Kada se ovome doda i činjenica, da jedan deo učenika, iz raznoraznih razloga ne želi da se bavi sportom, onda se mora konstatovati, da se od “školskog sporta” ne može očekivati da značajno može uticati na rešavanje zadataka fizičkog vaspitanja u školi. Iz ovoga proizlazi da se savremenim sportom u školi može baviti oko 10% učenika, dok ostalima treba pružiti mogućnost da se putem fizičkog vežbanja – treniranja: druže, igraju nadmeću, dokazuju, pomažu jedni drugima i stvaraju higijenske navike, spremaju za budući život.\nŠto se tiče Sistema, on je u hipotetskoj fazi i o njemu možemo govoriti tek kad se pretoči u stvarnost. Međutim, ostaje da Priručnik bez njega, neće mnogo vredeti.\nNa osnovu svega do sada iznetog, mogu se izvući sledeći zaklјučci:\n1.Pojava priručnika u našoj teoriji i praksi, može se samo pozdraviti. On ima svoje pozitivne i negativne strane. U pozitivne svakako spada sama činjenica njegove pojave a u negativne: potpuno prihvatanje zapadne koncepcije ovog problema a totalno ignorisanje druge strane sveta, naročito naše kapitalne zaostavštine.\n2.Baterija testova pokriva i one prostore, koji ne pripadaju fizičkom vaspitanju u školi, za koje smo mi dovolјno edukovani ali nam u praksi niko neće dozvoliti da interpretiramo i koristimo te podatke. Pored toga, prostor fizičkih (motoričkih) sposobnosti nije pokriven dovolјnim brojem testova.\n3.Sistem je konceptualno dobro zamišlјen ali se o njemu može govoriti tek kad bude zvanično prihvaćen.\n4.Ljudski organizam nije motor već živo biće. Mozak nije kompjuter, mišići nisu federi a još manje klipovi u motoru koji proizvode kretanje, kosti nisu štangle, srce nije motor, nervi nisu žice, zubi nisu drobilice, želudac nije vodenica, creva nisu kanalizacione cevi, koža nije odelo, krv nije voda... već živi organi lјudskog tela. Sve što o njima učimo i moramo da znamo, samo nam služi da bolјe i efikasnije kreiramo trenažne procese, koji jesu osnovni predemet svih naših interesovanja i nastojanja. Zato termini naše struke moraju biti prilagođeni čoveku kao živom biću u kome ništa nije mehanički, hemijski ili psihički određeno, već relativno u skladu sa njegovim potrebama, mogućnostima i egzistencijalnim potrebama, a sve to mora biti u skladu sa prirodom i njenim zakonostima.\n1.Ivanić,S.:Pojmovna trilema jednog naučnog skupa, Fizička kultura, Beograd, 1992.Vol.46,br.4,46-48.\n2.Ivanić,S.Metodologija,Gradski sekretarijat za sport Beograda, Beograd, 1996.\n3..Ivanić,S.:Predselekcija.Republički zavod za sport Gradski sekre tarijat za omladinu i sport Beograda, Beograd, 1999.\n5.Ivanić,S.:Fiziča kultura ili sport, Politika,o7.o7.2o14.\n6.Ivanić, S.: Razlozi zbog kojih se neki zadaci fizičkog vaspitanja još uvek ne mogu realizovati, Fizička kultura, br.4, Beograd,1977.\n7.Ivanić,S.:Stalno praćenje fizičkog razvoja,fizičkih i funkcionalnih sposobnosti učenika i učenica osnovnih i srednjih škola Beograda.”Kosmos”,Beograd,1978.\n8.Ivanić, S. i saradnici:Izveštaj o realizaciji Sistema stalno praćenje fizičkog razvoja i fizičkih sposobnosti beogradske dece i omladine,JZFKMS, Zavod za fizičku kulturu, Beograd,1989.\n9.Ivanić,S.:Limitirajući faktori za razvoj sporta u školi,Zbornik radova,:”Sport u školama Srbije”, Cavez olimpijskih sportskih igara školske omladine Srbije,Beograd, 1990:61-67.\n10.Ivanić,S.: Neprihvatlјivi pojmovi za našu struku i nauku,Fakultet fizičke kulture Univerziteta u Beogradu, Godišnjk br.5, 1993. 11.Ivanić,S.:Iskustva i rezultati dvadesetogodišnje realizacije sistema:”Stalno praćenje fizičkog razvoja i fizičkih sposobnosti dece i omladine Beograda”,Simpozijum sa međunarodnim učešćem:”FIS komunikacije 93”. Filozofski fakultet u Nišu, STUDIJska grupa za fizičku kulturu, Niš,\n11 12 juna, 1993.\n12.Ivanić,S.:Kriterijumi za procenu fizičkog razvoja i fizičkih sposobnosti dece i omladine uzrasta od 7 do 19 godina. (Normativi),Gradska samoupravna interesna zajednica fizičke kulture,Beograd, 1988.\n13.Ivanić,S.: Upotreba pojmova motorna i fizička sposobnost čoveka,Fakultet fizičke ulture Univerziteta u Beogradu,Godišnjak br.6, Beograd,1994.\n14.Ivanić,S.:Istraživanje fizičkog razvoja i fizičkih (motoričkih)sposobnosti učenika i učenica između 11 15 godina u nerazvijenim opštinama:Novi Pazar, Vranje i Prokuplјe, metodom longitudinalnog preseka.(Dr. Disertacija),Beograd, 1985.\n15.Jugoslovenski zavod za fizičku kulturu:Fizički razvitak i fizičke sposobnosti školske omladine SFRJ, sv.1,Beograd, 1964.\n16.Jugoslovenski zavod za fizičku kulturu:Fizički razvitak ifizičke sposobnosti školske omladine SFRJ,sv.2,Beograd,1965.\n17.Jugislovenski zavod za fizičku kulturu:Fizički razvitak i fizičke sposobnosti odraslih zaposlenih građana SFRJ,Beograd,1966.\n18.Jugoslovenski zavod za fizičku kulturu:Neobjavlјeni statistički podaci o fizičkom razvitku i fizičkim sposobnostima ženske omladine SFRJ.\n19.Jugoslovenski zavod za fizičku kulturu:Terminologija iz oblasti fizičkekulture(1.deo),Beograd,1970.\n20.Jugoslovenski zavod za fizičku kulturu:Terminologija iz oblasti fizičkekulture(2.deo),Beograd,1971.\n21.Kurelić, N. i sar.:Struktura i razvoj morfoloških i motoričkih dimenzija omladine,Institut za naučna istraživanja Fakulteta zafizičko vaspitanje Univerziteta u Beogradu,Beograd,1975.\n22.Momirović,K.:fAKTORSKA struktura antropometrijskih varijabli,Institut za kineziologiju, Zagreb,1969.\n23. Priručnik za praćenje fizičkog razvoja i motoričkih sposobnosti učenika u nastavi fizičkog vaspitanja, Službeni glasnik Republike Srbije – Prosvetni glasnik, 10, Beograd, 2oo4.\n24. Sava Ivanić:Aktuelni termini u savremenom sportu, Googl, s avremenisport. Com, o2.o9. 2o16.\n25.Sava Ivanić:Sport i vrhunski(takmičarski)sport,Googl, savremenisport, com,23.o3.2o16.\n26. Sava Ivanić: Evolucija čoveka sa aspekta jednog Difovca, Googl,savremenisport. com,21.o3,2o17.\n27. Sava Ivanić: Fizičko važbanje . treniranje,Googl,savremenisport. Com,23.o7.2o16.\n28. Sava Ivanić: Fizička kultura,Googl,Savremenisport. Com.21.o8.2o15.\n29. Sava Ivanić,Vera Ivanić: Fizičke sposobnosti čoveka,Googl,Savremenisport.Com,o5.12.2o16.\n30.SavaIvanić:O struci i nauci u fizičkoj kulturi, Googl,Savremenisport.com,16.o7.2o14.\n31. Sava Ivanić: Paradoksi zakonѕa o sportu,Googl,Savremenisport. Com,o3.1o.2o16.\n32. Strel,J. Šturm,J.:Model informacionog sistema za ustanovlјavanje i menjanje motoričkih sposobnopsti i morfoloških karakteristika školske omladine u SR Sloveniji,Fizička kultura,Beograd,35, (1981.)\n33.Šturm,J.i Strel,J.:Tendece sprememb v motoričkem in motfološkem statusu osnovnoškolske mladine b SR Sloveniji b leth 1970. – 1983. u:Zbornik del ”Spremlјene in vrednotenje telesne zgoje iz obrazevatelјnem procesu”,Kranjska Gora,1985. 283 – 305.\nDatum: 02.04.2018. Autor: Prof. dr Sava Ivanić


Papagalos Hotel - Neos Marmaras | Sitonija smeštaj | Nikana.gr\nHotel Papagalos se nalazi u prvom redu do mora i na jednoj od najboljih lokacija u centru Neos Marmarasa, najvećeg turističkog mesta na zapadnoj obali Sitonije. Renoviran je skoro pa kompletno, opremljen sa ukusom, kvalitetnim i modernim nameštajem, a porodica koja vodi hotel će u duhu grčkog gostoprimstva biti tu za sve što vam je potrebno da se tokom boravka osećate prijatno.\nMore i luka su prekoputa, gradska plaža i plaža Paradisos su udaljene nešto manje od 1km, a na 500-ak metara od smeštaja postoji i jedna mala, neuređena plaža. Idealna lokacija hotela pruža gostima lak pristup brojnim restoranima, barovima i prodavnicama udaljenim samo nekoliko minuta hoda.\nHotel na dva sprata raspolaže sa 14 soba koje gledaju na Toronski zaliv ili planinu. Reč je o osam dvokrevetnih i trokrevetnih soba, kao i pet potpuno novih deluks soba za dve i tri osobe.\nDvokrevetne sobe imaju jedan francuski ili dva singl ležaja, a trokrevetne po jedan francuski i singl ležaj. Neke imaju nova kupatila, a neke stara, sa tuš-kadom i zavesom. Deluks sobe imaju kupatila sa hidromasažnim tuš kabinama.\nSobe su komotne, svetle, čiste i uredne. Klimatizovane su, imaju TV, WiFi internet, frižider, fen za kosu i privatni balkon sa tendom i garniturom za sedenje. Održavanje soba se obavlja svakodnevno, dok se posteljina i peškiri menjaju na 2-3 dana.\nU prizemlju se nalaze recepcija i kafe bar, a gostima je na raspolaganju i lift. Takođe, moguće je uplatiti i obrok po želji.\nNemaju uređeno dvorište, ali se iza hotela nalazi neveliki prostor sa roštiljem koji gosti mogu da koriste. Nemaju ni privatni parking, ipak, besplatan javni parking je udaljen 300m.\nHotel ćete pronaći odmah pored pošte, ako u Neos Marmaras skrenete kod prvog ulaza iz pravca Nikitija, a zatim se spustite do luke.\nHotel Papagalos je pogodan za kratak ili duži boravak, za porodične ljude, parove koji žele da uživaju gledajući romantični zalazak sunca i mlade željne provoda, jer su svi sadržaji na dohvat ruke.\nHotel sa tri zvezdice Papagalos ima 14 soba, kafić, bežični pristup internetu (WiFi) i lift, a nalazi se u samom centru Neos Marmarasa. Sobe u hotelu Papagalos nude TV, frižider, kupatilo i panoramski pogled sa balkona.\nMinimalni boravak u julu je 5 dana.\nMinimalni boravak u avgustu je 7 dana za sve tipove soba, osim deluxe double room garden view i standard double room garden view, gde je 5 dana.\nZa rezervacije u Standard Double Room, Garden View BB (NRF), za period od 01.05.2021 do 30.09.2021,\nvaže sledeći uslovi: Depozit u iznosu od 30% od ukupne cene rezervacije je obavezan da bi se potvrdila rezervacija. U slučaju otkazivanja u bilo kom trenutku uplaćeni novac neće biti vraćen.U slučaju ranijeg napuštanja smeštaja, 50% preostalih dana će biti naplaćeno.\nZa rezervacije u Deluxe Double Room, Sea View BB (NRF), za period od 01.05.2021 do 30.09.2021,\nZa rezervacije u Deluxe Triple Room, Sea View BB (NRF), za period od 01.05.2021 do 30.09.2021,\nZa rezervacije u Deluxe Double Room, Garden View BB (NRF), za period od 01.05.2021 do 30.09.2021,\nZa rezervacije u Deluxe Triple Room, Garden View BB (NRF), za period od 01.05.2021 do 30.09.2021,\nPapagalos Hotel Neos Marmaras, sitonija


Rezervni Deutz f4l1011 dijelovi za prodaju rezervni dijelovi, transportna vozila - Mascus Hrvatska\nVi ste ovdje: Mascus Hrvatska > Transportna vozila > Deutz > Deutz f4l1011\nOvde je kompletna lista polovnih Deutz f4l1011 rezervni dijelovi za prodaju. Mozete da dodate strane među svoje omiljene strane ili upoređujete zanimljive proizvode klikom na polja za potvrdu pored polovnih/og Deutz f4l1011 rezervni dijelovi koji su Vam zanimljive, uz korišćenje opcija koje se nalaze iznad. Ako zelite da promenite pretragu, vratite se na vrh strane i koristite opciju “nova pretraga”, onda definišite brend, model, cenu i/ili lokaciju polovne/ih Deutz f4l1011 rezervni dijelovi koje Vas interesuju.


Neuspeh kadeta u derbiju\nKadeti Crvene zvezde poraženi su u utakmici 16. kola Kadetske lige Srbije u okršaju sa Partizanom rezultatom 1:0. Naši talenti su ostali na prvom mestu Kadetske lige sa 40 osvojinih bodova.\nStrelac: Obradović u 57. minutu.\nPartizan: Gočmanac, Bojat, Jevtić, Stanković, Obradović, Ilić, Jovanović (od 50. Ostojić), Petković (od 86. Mulić), Krstić (od 90. Milovanović), Petrović (od 84. Đorđević), Mićić ( od 65. Vlahović).\nCrvena zvezda: Ćopić, Krstić, Radojević (od 46. Lazić), D. Petrović, Đurić, Miletić, Ćurić (od 68. N. Mituljikić), Stanković (od 63. Borović) , Lazetić, J. Mituljikić (od 19. Branković), Knežević (od 83. B. Petrović).\nIzabranici Marka Neđića posle deset vezanih pobeda doživeli su poraz od ekipe Partizana. Iako je naš tim bio mnogo dominantniji, naročito u prvom delu, tri boda su ostala na Teleoptiku.\nPrvo poluvreme otvorio je naš tim odličnom prilikom za Jovana Mituljikića u drugom minutu, ali je golman domaćih bio brži od našeg ofanzivca i pokupio loptu. U 7. minutu Ćurić je posle solo prodora uputio snažan, ali neprecizan udarac. Sledeća prava prilika na meču bila je za Kneževića u 15. minutu, koji je probao da iskoristi dodavanje Stankovića, međutim udarac Zvezdinog napadača sa ivice šesnaesterca je otišao pored gola. U 18. minutu Partizan je imao stopostotnu priliku, kada je Krstić obišao našeg golmana i šutirao na prazan gol, ali je David Petrović stigao do lopte i otklonio opasnost.\nIgrao se 26. minut kada se Lazetić sjajno snašao u šesnaestercu gostiju i okrenuo Obradovića, koji ga tom prilikom ruši na zemlju, a sudija Široki opravdano pokazuje na belu tačku. Kapiten ekipe Andrej Đurić je preuzeo odgovornost, ali je njegov nedovoljno jak udarac ukrotio Gočmanac. U 34. minutu je veliku priliku imao Marko Lazetić. Izašao je sam pred golmana Gočmanca, obišao ga i šutirao u praznu mrežu, ali je Obradović stigao do lopte i sa gol linije je izbacio u korner. Do kraja poluvremena Zvezda je konstantno napadala i bila mnogo bolji rival, ali nije bilo gola. 0:0\nDrugi deo meča započet je organizovanom igrom našeg tima. Naši kadeti su probali preko krilnih igrača da dođu do konkretne šanse za gol, ali su domaći defanzivci pravovremeno intervenisali. U 57. minutu Partizan je došao do vođstva. Posle centaršuta iz kornera Obradović je bio najviši u skoku i glavom savladao golmana Ćopića (1:0). Probao je Stanković u 62 minutu odličnim udarcem sa leve strane, ali je Gočmanac neutralisao ovaj pokušaj.\nUsledio je period lošije igre i jednih i drugih, bez završnog pasa, osetio se i mali umor kod igrača. Naš tim je preko Lazića i Brankovića kreirao napade, ali bez konkretnog šuta na gol.U 81. minutu odličan udarac Brankovića sa 18 metara ponovo je Gočmanac neutralisao. Golman Partizana je najzaslužniji što u mreži večitog rivala nije bilo golova. Vlahović je u 83. minutu izašao sam pred Ćopića, ali se naš čuvar mreže istakao sjajnom intervencijom. Domaći su odugovlačili u poslednjim minutima meča, pa naš tim nije imao previše vremena za napade. U nadoknadi vremena Branković je iz slobodnog udarca pogodio prečku, lopta se odbila ka petercu, ali u toj gužvi naši fudbaleri nisu uspeli da postignu pogodak.\nIako su naši momci poraženi u duelu sa večitim rivalom, idalje se nalaze na prvoj poziciji Kadetske lige Srbije sa 40 osvojenih bodova.


Koja je uloga bureta? - vino.rs\nnedelja, 08 decembar 2013 12:53\nLjubica Radan, sve o vinu, slavonski hrast,\nHrast koji se koristi u Srbiji je hrast kitnjak iz okolina Majdanpeka. Taj kraj je posebno poznata po jako dobrom hrastu koji nije porozan, odnosno ima dobru gustinu I, što je najvažnije, izuzetan aromatski potencijal.\nOno što je najčešći problem kod domaće proizvodnje jeste nedostatak finansijskih sredstava da se proizvodnja obavi kako treba. Dakle, sušenje se ne obavlja prirodnim putem, već u sušnicama, drvo se ne cepa, već reže, čime dolazi do povreda godova, što kasnije uslovljava curenje vina kroz duge. Tu je i problem načina tostiranja, odnosno nagorevanja drveta, koji je izuzetno važan za aromatizaciju drveta. Naime, drvo nema arome koje mi osetimo kasnije u vinu, već se tokom tostiranja oslobađaju mirisni aldehidi.\nKod korišćenja novih barika, puno je stvari o kojim treba voditi računa. O kvalitetu vina, nivou nagorelosti bureta, krajnjem cilju šta se želi postići... U nekim slučajevima, vinar koristi samo novu burad za određeno vino, a nekad deo vina odležava u novim, a deo u dve ili tri godine staroj burad, nakon čega se kupažiraju. Takođe, treba imati na umu da određene sorte grožđa, tj. vino proizvedeno od njih, ne trpe drvo.\nVeličina drvenih sudova takođe je jedna od stvari na koju treba obratiti pažnju, jer nije isti uticaj na vino. U većim buradima manja je kontaktna površina, pa je manja ekstrakcija aroma, manji kontatk sa kiseonikom i time su pogodniji za manje taninska vina. Dok je kod manjih buradi situacija obrnuta, veća kontaktna povrišna, veća ekstrakcija aroma, veći uticaj kiseonika, brže sazrevanje vina. Stoga, za ovakvu proizvodnju treba biti dobro pripremljen.


Izvješće Stožera civilne zaštite Međimurske županije za četvrtak, 6. siječnja 2022. – Međimurje info\n6. siječnja 2022. – Prema podacima Zavoda za javno zdravstvo Međimurske županije u protekla 24 sata obrađeno je 228 uzoraka, od čega je evidentirano 64 pozitivnih nalaza na SARS-CoV-2 virus u Međimurskoj županiji, što je 28,1% pozitivnih od broja testiranih. Iz drugih županija javljeno da je PCR-om dokazan SARS-Cov-2 kod 3 osobe s prebivalištem/boravištem u Međimurskoj županiji.\nU protekla 24 sata oporavilo se 46 osoba. Broj pozitivnih osoba u Međimurskoj županiji na današnji dan je 429. Do danas je u mikrobiološkom laboratoriju Zavoda za javno zdravstvo uzeto 93 793 uzoraka, ne računajući testiranja naših građana u drugim ustanovama unutar i izvan Međimurske županije.\nU Županijskoj bolnici Čakovec hospitalizirano je 59 pacijenata pozitivnih na SARS-CoV-2 virus. U protekla 24 sata hospitalizirana su 3 pacijenta, otpuštena su 4 pacijenta, 2 pacijenta su na invazivnoj respiraciji. Preminula je 1 osoba, ženska osoba stara 87 godina.\nZbog kašnjenja isporuke cjepiva Pfizer u petak, 07. siječnja 2022. cijepljenje će se provoditi samo Moderna cjepivom, 1.,2., i 3. dozom i Janssen (J&J) cjepivom.\nDanas, 6. siječnja 2022. ne obavljaju se PCR testiranja i testiranja brzim antigenskim testovima.


Na Međunarodnom uvoznom sajmu u ŠANGAJU i 12 kompanija iz Srbije, među njima i MLEKARA ŠABAC – Plodna Zemlja\nSrpski štand u Šangaju\nPrivredna komora Srbije i Razvojna agencija Srbije, i ove godine, organizovali su nastup srpskih kompanija na Međunarodnom uvoznom sajmu „China International Import Expo” (CIIE), koji se do 10. novembra održava u Šangaju. Na sajmu se predstavlja 12 kompanija iz Srbije, a kineski partneri i ostali posetioci sajma, i pored otežanih uslova zbog pandemije COVID-19, imaće priliku da se upoznaju sa ponudom srpske prehrambne industrije. Sajam je tradicionalno otvorio predsednik NR Kine, Si Đinping, a predsednik Srbije Aleksandar Vučić i lideri drugih zemalja obratili su se, putem video linka, na ceremoniji otvaranja.\nU hali za prehrambene proizvode, na štandu Srbije površine 200m², predstavljeni su proizvodi kompanija: “Van Drunen Farms Europa” DOO, Banatsko Karađorđevo “Mlekara Šabac” AD, ITN Group DOO, Zemun, BMN Malinas DOO, Požega, “Damar Confit” DOO Beograd, “Fruškogorski vinogradi”DOO, Banoštor, “Rubin” AD, Kruševac, “Frikom”, Beograd, Nova Sloga DOO, Trstenik, “Simex Original” DOO, Subotica, „Vinarija Čoka plus“ DOO, Subotica, “Aronija Vita” DOO, Krnješevci.\n„Mlekara Šabac zahvalna je Privrednoj komori Srbije i Razvojnoj agenciji Srbije na prilici da se kao, jedina mlekara iz Srbije, predstavi potencijalnim kineskim partnerima. Sa 60 odsto plasmana mlečnih proizvoda na 13 tržišta od Rusije, preko Evrope do Amerike, mi smo vodeći izvoznik mlečnih proizvoda, a cilj nam je da naši kvalitetni proizvodi stignu i do potrošača u Kini“, istakla je Maja Bađin Georgijević, direktorka korporativnih komunikacija. Posetioci sajma u Šangaju moći će da upoznaju brendove „Mlekare Šabac“ kao što su „Sirko“, „A la Kajmak“, „Mediteraneo sir“ i druge koji nastaju od najkvalitetnijeg domaćeg mleka uz primenu svetskih standarda u proizvodnji hrane, dodala je Bađin Georgijević.\n“Učešće na međunarodnim sajmovima uz podršku Privredne komore Srbije je, kroz ostvarene kontakte, doprinelo da naša kompanija godišnje izvozi preko 10 000 tona duboko zamrznutog voća”, rekla je Mirjana Nikolić, direktor prodaje ITN GROUP.\nSajmovi su, po njenim rečima, mesta kako ostvarenja i razvoja poslovnih kontakata tako i stvaranja novih ideja i praćenja svetskih trendova.\nTagoviAronija vita BMN Malinas Damar Confit Frikom Fruškogorski vinogradi ITN Group Izvoz Kina Međunarodni uvozni sajam Šangaj Mlekara Šabac Nova Sloga Privredna komora Srbije Rubin Simex Original Van Drunen Farms Europa Vinarija Čoka plus


Izlazi li ubica na slobodu: Sud ukinuo smrtnu kaznu osuđenom za ubistvo Danijela Perla\nTERORIZAM Kazna smanjena na sedam godina\nIzvještaj koji je objavio "Pearl Project" na Univerzitetu "Georgetown", navodi da su u zatvoru pogrešne osobe\nAdvokat Naved potvrdio odluku\nPakistanski sud ukinuo je smrtnu kaznu za teroristu Ahmeda Omara Saeda Šeika (Ahmed Omar Saeed Sheikh), koji je prethodno osuđen za ubistvo američkog novinara Danijela Perla (Daniel Pearl) 2002. godine.\nŠeikov branilac Kavja Naved (Khawja Naveed) rekao je za AFP da je kazna njegovom klijentu smanjena na sedam godina zatvora.\n- Budući da je Šeik u zatvoru od 2002. godine, očekivalo se da će biti pušten, ali sud još nije izdao to naređenje - dodao je Naved.\nPerl (38) bio je šef biroa za Južnu Aziju za "The Wall Street Journal" kad su ga 2002. godine oteli i obezglavili u Karačiju dok je istraživao priču o islamskim militantima, prenosi AFP.\nŠeik: Sud još nije izdao naređenje o puštanju Foto: AFP\nŠeik je uhapšen 2002. i antiteroristički sud osudio ga je na smrt, dok je troje drugooptuženih dobilo doživotnu zatvorsku kaznu. No, u januaru 2011. izvještaj koji je objavio "Pearl Project" na Univerzitetu "Georgetown", navodi da su pogrešne osobe osuđene za Perlovo ubistvo.\nIstraga koju su vodili Perlova prijateljica i bivša kolegica Asra Nomani te profesori s Univerziteta, utvrdila je da je reportera ubio Halid Šeik Mohamad (Khalid Sheikh Mohammad), navodni tvorac napada od 11. septembra 2001., a ne osuđeni Šeik.\nMohamad, poznatiji kao KSM, uhapšen je 2003. godine u Pakistanu i zatočen je u zatvoru Gvantanamo. Američki psiholog, koji je razgovarao s KSM-om, izjavio je da mu je zatvorenik rekao da je ubio Perla.\nU Srbiju stigle nove grupe migranata iz Sirije i Pakistana\nDaniel Pearl Karači Pakistan


Radio Šumadinac > Forum > OPŠTI FORUMI > Prirodne Lepote > Etno Sela > Etno selo - Gucevski vajati\n22.03.2017 16:27 #1\n4 Sata 41 Minuta 9 Sekunde\nEtno selo otvoreno je 2008. godine, ovaj etno kompleks je naprosto utopljen u\nprirodno okruženje ovog kraja. Okruženo gustom šumom pruža pravo utočište od\nužurbane svakodnevnice. U blizi se nalaze staze za šetnju, utabana staza\ndo Banje Koviljače koja je udaljena 4 kilometra, staze do vrha planine gde\nje spomenik srpskim junacima iz Prvog svetskog rata.\nKapacitet restorana je 50 mesta sa predivnom galerijom i otvorenom baštom\nsa 150 mesta. Prenoćiste - u tradicionalnim vajatima koji predstavljaju spoj\nprirode i komfora i u kome preovladava drvo, kamen, cigla.Vajati su kompletno\nopremljeni(1/2,1/3,TV,TWC,A/C,kuhinja), tako da zadovoljavaju potrebe\nBy Rada in forum Etno Sela\nZadnji Post: 27.02.2017, 19:01\nZadnji Post: 31.01.2017, 11:42\nZadnji Post: 30.01.2017, 19:06\nZadnji Post: 30.01.2017, 18:37\nZadnji Post: 30.01.2017, 18:31


Simbol Beograda: Avalski toranj – 10naj\nSimbol Beograda: Avalski toranj\nJedan od najlepših simbola Beograda i nepogrešivi znak da se približavate prestonici Srbije građen je dva puta, šezdesetih godina prošlog veka i prvih godina ovog stoleća. Avala je bila bez tornja od kraja aprila 1999. godine, kada ga je srušila NATO raketa, do aprila 2010. godine, kada je svečano otvoren novi toranj.\nPredstavljamo vam 10 zanimljivih činjenica o Avalskom tornju:\nIzgradnja starog toranja koji je napravljen na osnovu projekta arhitekata Uglješe Bogunovića i Slobodana Janjića, započeta je 1961. godine, a završena je 1964. godine. Toranj je za posetioce otvoren godinu dana kasnije.\nStari avalski toranj srušile su rakete NATO u agresiji na Srbiju i Crnu Goru 29. aprila 1999. godine u 22.40h.\nDanašnji toranj na Avali građen je od 2006. do 2009. godine, a svečano je otvoren 21. aprila 2010. godine. Verno odražava arhitektonsku formu, inženjersku konstrukciju i orginalnost prvobitnog tornja, osim što je viši za 2 m od starog (ima tačno 204,68 m).\nTri noge tornja simbolizuju srpski tronožac (vrsta starinske drvene stolice za sedenje).\nNoge tornja su visine po 17,10 m, a ukopane su 8,20 m ispod platoa i uronjene su u okna antičkih rudnika. Spojene su armirano-betonskom pločom, na visini od 19,1 m, odakle počinje stablo tornja.\nAvalski toranj nije podignut na vrhu Avale čija je visina 511 m, nego nešto niže, na visini od 439 m.\nUkoliko dođe do jačih udara vetra (preko 13 metara u sekundi), toranj se privremeno zatvara za posetioce.\nGondola tornja ima sedam nivoa od kojih su dva predviđena za turiste, a ostali su namenjeni tehničkim uređajima.\nNa visini od 122, 64 m nalazi se terasa sa vidikovcem. Samo 3 m ispod vidikovca, na 119,20 m, nalazi se kafe-bar.\nDo vidikovca i bara posetioci se prevoze nepunih 40 sekundi, pomoću dva lifta, kapaciteta po 850 kg (11 osoba), brzinom 3 m/s, bez drhtaja.\nNa tornju možete popiti kafu, a gde još u Beogradu, na visini, možete popiti kafu, pročitajte u tekstu o beogradskim kafe-vidikovcima.\nFotografije su preuzete sa sajtova:\nwww.politika.rs (srušeni toranj)\nAvalaavalski toranjkafe bar na avalskom tornjulift avalski toranj\nPrethodni članakTalentovani i neponovljivi glumački ekscentrik\nSledeći članakLedeni dijamantski grad\nNajoriginalniji murali na svetu\nRaj sakriven na kraju sveta\nVečiti raskoš i neprolazna tradicija


Zašto novac koji se daje hraniteljskim porodica ne dobijaju biološki roditelji?\nNajveći broj mališana u hraniteljskim porodicama bili su žrtva nasilja, zapostavljanja i zlostavljanja i osnovni zadatak hranitelja je da im pomognu da prevaziđu traume.\nSiromaštvo nikada nije jedini razlog zbog kojeg se deca oduzimaju biološkim roditeljima i smeštaju u hraniteljsku porodicu. Najbolja potvrda te teze je činjenica da oko 400.000 dece u Srbiji živi u apsolutnom siromaštvu, dok se u hraniteljskim porodicama nalazi 6.186 mališana i mladih do 26 godina koji su na redovnom školovanju, naglašava Mirjana Novakov, predsednica Asocijacije centara za porodični smeštaj i usvojenje. Naša sagovornica podseća da je hraniteljstvo privremeni oblik zaštite deteta i da je osnovni zadatak hranitelja da pomognu deci koja nose pun „kofer” trauma i ožiljaka na telu ili na duši, da ponovo „stanu na noge”, dok se nagomilani problemi u njihovoj biološkoj porodici ne razreše. I dok se neki roditelji trude da se dete što pre vrati u porodični dom, nekima to nikada ne pođe za rukom, pa mališani provedu sa hraniteljima celo detinjstvo i mladost.\nU protekle dve nedelje javnost je potresao slučaj oca Đorđa Joksimovića iz Kragujevca koji je pešačio do Beograda da bi se susreo sa nadležnima u nadi da će mu deca, koja se nalaze u hraniteljskoj porodici već pet godina, biti vraćena, jer smatra da je ispunio uslove za to.\nNekoliko dana kasnije društvene mreže bile su preplavljene video-snimkom na kojem su socijalne radnice nasilno pokušale da dvoje dece izmeste iz porodice Dačević iz Suvog Dola kod Blaca, gde su živeli sa bakom u drugu srodničku porodicu.\n„Kad god se u javnosti otkrije neki slučaj u čijem se središtu nalazi dete koje je oduzeto od bioloških roditelja i smešteno u hraniteljsku porodicu, mi se nalazimo u delikatnoj situaciji, jer o tome ne smemo da govorimo. Nekoliko zakona nas obavezuje da štitimo identitet deteta – počev od Zakon o socijalnoj zaštiti, Porodičnog zakona, Krivičnog zakonika, pa sve do Zakona o zaštiti podataka o ličnosti. Razumljivo je da javnost od nas očekuje jasne odgovore, jer smo svi osetljivi na zlosrećne dečje sudbine, ali mi o konkretnom slučaju nikada ne smemo da pričamo. Međutim, naš „zavet ćutanja” često se zloupotrebljava i neretko se kreira atmosfera u kojoj se socijalni radnici predstavljaju kao prestupnici, hranitelji posmatraju kao profiteri, čime se deca koja odrastaju u hraniteljskim porodicama mogu dovesti u sumnju da li se nalaze u rukama časnih ljudi”, ocenjuje naša sagovornica.\nOna dodaje da je najveći broj dece na hraniteljstvu bio žrtva nasilja, zapostavljanja i zlostavljanja i naglašava da se mališani nikada ne izmeštaju iz bioloških porodica samo zbog jednog, već zbog niza razloga. Kada se proceni da je dete višestruko ugroženo, pokreće se postupak za privremeno ili trajno lišavanje roditeljskog prava.\nOdgovor na pitanje zašto novac koji se daje hraniteljima ne dobijaju biološki roditelji je jednostavan i glasi – zato što nedostatak para i teška materijalna situacija nije razlog za oduzimanje deteta od bioloških roditelja. Ako mališan nije izdvojen iz porodice zbog siromaštva, već zbog neke porodične patologije, onda nije rešenje dati novac biološkim roditeljima, jer ga oni neće upotrebiti na pravi način. Pojednostavljeno rečeno, ako je dete izdvojeno zbog bolesti zavisnosti, nije rešenje dati novac majci ili ocu, jer će ga oni potrošiti na drogu i alkohol, a ne na dete.\n„Mesečna naknada za izdržavanje deteta je 31.189 dinara, a naknada za rad hranitelja 21.479 dinara, ali je važno reći da ovaj novac hranitelj ne može da iskoristi za lične potrebe – on mora da pravda svaki dinar, a savetnici svakog meseca obilaze hranitelje kako bi se uverili da li se sredstva namenski troše za dete. Ako se ustanove zloupotrebe i nepravilnosti, hranitelju se oduzima podobnost za tu aktivnost – podaci Ministarstva za demografiju pokazuju da oko 0,5 odsto ukupno smeštene dece u toku jedne godine bude izmešteno iz hraniteljskih porodica zbog neostvarivanja svrhe hraniteljstva”, kaže Mirjana Novakov.\nPodaci Ministarstva za demografiju i brigu o porodici, koje je od Ministarstva rada preuzelo resor porodično-pravne zaštite, svedoče da je polovina dece odvojena od biološke i smeštena u hraniteljsku porodicu zbog ozbiljnog zanemarivanja bazičnih potreba mališana. Nasilje u porodici je drugi razlog za učestalo izdvajanje dece, sledi sprečenost roditelja da obavlja roditeljsko pravo zbog problema sa mentalnim zdravljem ili drugih bolesti. Na listi razloga zbog kojih se deca izdvajaju iz bioloških porodica sledi odsustvo roditelja u dužem vremenskom periodu i smrt roditelja. Podaci takođe pokazuju da je u 2019. godini podneto 339 tužbi sudu za potpuno ili delimično lišenje roditeljskog prava za 524 mališana – statistika za prethodnu godinu se još obrađuje i biće dostupna polovinom godine.\nbioloska porodicahraniteljska porodicaporodoca


U kom mesecu treba da začnete dete da bi postalo odličan učenik - Ženski magazin - Horoskop, ljubav, fitness i zdravlje\nNaučnici su otkrili da je količina sunčeve svetlosti primljena u prvom trimestru trudnoće od najveće važnosti. Istraživači sa Univerziteta u Velikoj Britaniji analizirali su performanse 420 hiljada učenika, a zatim uporedili broj sunčanih sati u mesecu u kojem su deca začeta, kao i tokom cele trudnoće svake majke.\nKada se uporede činjenice, ispostavilo se da deca začeta zimi, kada u Velikoj Britaniji ima malo sunca, imaju mnogo veći rizik od poteškoća u učenju nego njihovi vršnjaci začeti u proleće i leto. Ovaj rezultat je posledica činjenice da se proizvodnja vitamina D od strane tela smanjuje kao rezultat nedostatka ultraljubičastog zračenja tipa B, koji igra značajnu ulogu u formiranju i razvoju fetalnog mozga. A na početku trudnoće, kada se osnovni organi i sistemi za održavanje života tek formiraju, takav deficit je posebno akutan za budući život deteta.\nOsim toga, leti je toliko svežeg povrća i voća, koje su biljni izvor vitamina i mikroelemenata, dok zimi trudnice moraju pronaći dodatne izvore takvih hranjivih elemenata.\nPROČITAJTE SLEDEĆI TEKST: Šta je i zašto je bitna emocionalna inteligencija?


Koje su tajne uspješne prezentacije na stranom ili hrvatskom jeziku saznajte ovdje! - Didasko BlogDidasko Blog\nKao i svaki put, radujemo se vašim komentarima!\nPredhodni članak Recept za uspješan esej na državnoj…\nSljedeći članak Jeste li više formalni ili neformalni…


Izabrali ste kategoriju: najave\nPrvi put u istoriji moto-sporta u Srbiji, jedna trka u okviru FIM Hard Enduro Svetskog prvenstva voziće se u našoj zemlji. Oko 300 vozača iz celog sveta učestvovaće na XROSS HARD ENDURO reliju, koji se od 18. do 21. maja održava na Tari, Mokroj Gori i Zlatiboru Jedna od izazovnijih disciplina u motociklizmu jeste Xross […]\nDatum: 10 / May / 2022 0\nNASTAVAK MX ŠAMPIONATA U GLOBARIMA\nAko se po jutru dan poznaje, MX sezonu 2022 obeležiće veliki broj takmičara, a što je još bitnije, među njima je zaista veliki broj dece. Nakon otvaranja sezone trkom u Arilju kojoj je prisustvovalo gotovo 80 takmičara, dolazimo i do druge trke sezone. Narednog vikenda, od 13. do 15. maja, u Globarima pored Kruševca, ponovo će se […]\nDatum: 27 / Apr / 2022 0\nMX sezona počinje u Arilju\nNajbrži motokrosisti Srbije počeli su sa pripremama u 2022. godini čim se sneg otopio, a prvomajske praznike proslaviće na stazi u Arilju gde otpočinje motokros prvenstvo otvorenog šampionata Srbije. Trkački vikend otpočeće u subotu 30.04. slobodnim treninzima koji počinju od 11 časova, nakon čega sleduju kvalifikacije. Prva trka startuje u nedelju 01. maja od 10:30 […]\nDatum: 06 / Apr / 2022 0\nRR ŠAMPIONAT POČINJE ZA VIKEND U SERRESU\nPredstojećeg vikenda, od osmog do desetog aprila, na stazi Serres u Grčkoj voziće se prve dve trke BMU evropskog prvenstva RR discipline. Ova trka bodovaće se i za otvoreni šampionat Srbije u RR disciplini. Više od 20 takmičara iz Srbije najavilo je da će uzeti učešće na predstojećem trkačkom vikendu. Trkački vikend počinje još u […]