PROJEKAT LESKOVCA I BOTEVGRADA: Rekonstrukcija hola Narodnog muzeja, digitalizacija i muzejski trg - Dnevnik Juga\nPočetna / KULTURA / PROJEKAT LESKOVCA I BOTEVGRADA: Rekonstrukcija hola Narodnog muzeja, digitalizacija i muzejski trg\nSrdjan Stamenkovic 13/03/2019\tKULTURA, Leskovac Ostavi komentar\nGradsko veće Leksovca usvojilo je danas Rešenje kojim su Narodnom muzeju odobrena novčana sredstva za zajednički projekat sa bugarskim Botevgradom.\nProjekat „Heterotopija“ realizovaće Grad Leskovac i Botevgrad u Bugarskoj, preko svojih instituija u oblasti kulture. U Leskovcu će to biti Narodni muzej kojem je danas odobreno 31.128,95 Evra, koliko iznosi 15% vrednosti projekta koji će biti realizovan u Leskovcu. Ukupna vrednost projekta je 207.526,32 evra, a 83% odnosno 176.397,37 evra su bespovratna sredstva odobrena od strane Evropske unije.\nPrema rečima direktorke Narodnog muzeja Mire Ninošević, u Leskovcu će biti realizovano nekoliko aktivnosti.\nPlanirana je rekonstrukcija hola narodnog muzeja, u kome će se nalaziti i informacioni centar za posetioce uključujući i informacije o turističkim destinacijama koje se mogu posetiti.\nDigitalizacija stalne postavke za očuvanje kulturne baštine i turistička i kulturno – istorijska promocija gradova. U planu je i 3D skeniranje stalne postavke, ali i kreiranje edukativne android igre za decu i mlade za zabavno i kreativno upoznavanje sa kulturnim nasleđem.\nMuzejskti trg – Lapidarijum, odnosno muzej na otvorenom biće mesto za kreativni pristup kulturnom nasleđu. U planu je i ostavljanje pokretnih panoa za projekcije, predavanja, koncerte i komunikaciju sa publikom primenm savremenih tehnologija.\nProjekat će biti relizovan tokom 2019. i 2020. godine.\nTagoviBotevgrad Heterotopija IPPA Fond Leskovac Narodni muzej projekat\nPrethodni Sastanak sa porodicama palih boraca u Lebanu\nSledeći ZZJZ: Nizak intezitet virusa gripa


Tukli smo Amere na njihovom terenu, pa „gaučose“ u finalu SP, dobili heroje nacije, možemo li opet? (foto, video) - Sputnjik Srbija\n14:38 08 Maj 2021\n21:20 05.09.2019 (osveženo 00:50 06.09.2019) Preuzmite kraći link\nTimski duh ove ekipe se video od prvog do poslednjeg minuta oba meča.\nTo je bila naša 5. titula svetskih prvaka, i od tad je čekamo punih 17 godina.\nNa domaćem terenu je izbacila reprezentaciju SAD predvođenu NBA zvezdama Redžijem Milerom, Džermejnom O’Nilom, Polom Pirsom...\nA onda su naši nastavili ka svom snu. Ka svetskom tronu, ka medalji najjačeg sjaja, ka besmrtnosti... Želeli su trofej više nego iko. Igrali su za slavu, za svoju zemlju, za navijače koji su pored malog ekrana provodili noći i jutra.\nU samoj završnici, posle povratka iz ambisa, došlo se do produžetaka i dodatnih pet minuta. Cela nacija je bila uz TV ekrane. Očekivao se nokaut protivnika... Verovalo se u svakog pojedinca, u Svetislava Pešića, u njegove odluke. S razlogom, ispostavilo se posle dodatnih pet minuta. Neverovatno borbena Argentina je bačena na kolena. Urlik Šarenca: „Gotovo. Sve je gotovo. Jugoslavija je šampion sveta!“\nHoće li sadašnji „orlovi“ dotaći visine svojih prethodnika? Mogu li Jokić, Bogdanović, Jović, Marjanović da budi novi heroji nacije? Po talentu, želji, umeću, po pristupu u prve dve utakmice — izgleda da mogu. Korak po korak, tek je počelo...\nReprezentacija Srbije pred meč sa Angolom\nkošarkaška reprezentacija, košarkaši, košarka, Kina, Svetsko prvenstvo u košarci 2019


Srbija u bojama duge - Politika i društvo - Ceopom Istina\nSrbija u bojama duge\nNaslovna / Politika i društvo / Srbija u bojama duge\nKategorija: Politika i društvo / Objavljeno: 28/09/2019, 14:09\nOtkako je, pre nešto više od 40 godina, deci ukrala dugu tako što ju je 1978. pretvorila u svoj simbol, LGBT+ zajednica je od marginalizovane društvene grupe uznapredovala do samog mejnstrima američkog hegemonizma u kome se tobožnja briga za ljudska prava koristi kao batina za disciplinovanje neposlušnih širom sveta. Tobožnja, kažemo, jer se briga za spomenuta prava, kao što je poznato, a kome nije poznato neka pogleda kako je, na primer, prošla pokojna Libija, poteže samo protiv onih koji se nađu na putu američkog interesa. A odnekud se i mapa širenja NATO-a i njegovih ambicija upadljivo poklapa s mapom širenja LGBT+ parada ponosa. Čak bi se, a videćemo i zašto, LGBT+ aktivisti, s malim preterivanjem ali zgodno se namestilo, mogli smatrati i svojevrsnom prethodnicom američke vojske…\nBAJDEN, HOMOSEKSUALCI I „NAŠA“ VOJSKA\nElem, najpre da razjasnimo to pre nego što pređemo na sve ostalo. O upotrebljivosti LGBT+ aktivizma za američku spoljnu politiku (ovo +, inače, stoji zbog mahnite hiperinflacije raznoraznih seksualizama koja – hiperinflacija – preti da ovu skraćenicu učini dužom od broja pi) sasvim je otvoreno govorio tadašnji potpredsednik SAD Džozef Bajden.\nIz arhive izvlačimo njegov govor u Los Anđelesu od 25. marta 2014: „Barak (Obama) i ja verujemo da su prava LGBT osoba neodvojivi deo američke promocije ljudskih prava širom sveta… Prva i najvažnija stvar koju je ova administracija uradila je to što je iskoristila svoju nadmoć najmoćnije nacije na Zemlji da stane u odbranu LGBT prava širom sveta… A to znači i da smo svoje diplomate obučili i opremili tako da LGBT prava integrišu u spoljnu politiku Amerike u 21. veku.“\nBajden dalje u svom govoru iznosi pohvale na račun partnera u zaštiti LGBT prava kao što je Albanija – da, Albanija – i kritikuje one koji ta prava ne poštuju po meri američke spoljne politike – pogađate, kritika je pre svega usmerena prema Rusiji i Kini – i sve bi to još možda i moglo da se pomeša sa iskrenom borbom za ljudska prava, doduše, ovde nam na pamet opet pada zlosrećna Libija, samo da je potpredsednik Bajden i jednom rečju, a nije nijednom, spomenuo Saudijsku Arabiju. U kojoj se manifestovanje homoseksualizma – prema izveštajima Bi-Bi-Sija, Gardijana i Vašington posta – kažnjava i mučenjem, doživotnim zatvorom, pa čak i smrću.\nUz ono što je rekao, i ovo što Bajden tada nije rekao govori nam zapravo baš sve što treba da znamo o motivima američkog zalaganja za LGBT+ prava širom sveta. Ta prava su, naime, vredna pažnje samo ako su (geo)politički upotrebljiva. Da je drugačije, Bajden bi o Saudijskoj Arabiji morao da kaže baš sve ono što o njoj nije rekao. Tako da nimalo ne treba da nas čudi što je taj svoj govor u Los Anđelesu, sav posvećen globalnoj američkoj borbi za prava seksualnih manjina, završio rečima: „Neka Bog zaštiti našu vojsku.“ Posle čega je, stoji u zvaničnom transkriptu, usledio aplauz. S tim u vezi, i podudarnost koju smo već nagovestili.\nEPOA – European Pride Organisers Association – organizacija organizatora parada ponosa širom Evrope, okuplja i one zemlje koje se nalaze na nišanu NATO članstva, gotovo bez izuzetka. Od Srbije, Bosne i Hercegovine, Severne Makedonije i naravno Crne Gore, preko Moldavije pa do one dve postsovjetske države u kojima je NATO udar na Rusiju najizraženiji, Ukrajine i Gruzije. Rusija, Belorusija, Kazahstan i tako redom skroz do Kine, prajdova nema tamo gde nema američke ruke u obliku čeličnog stiska, što nas učvršćuje u uverenju da tu uopšte nije reč o samonikloj i spontanoj pojavi već o procesima kojima je dirigovano sa stanovišta o kome je govorio citirani potpredsednik Bajden.\nSve nas to dovodi do Srbije i Beograda koji će, pošto su imali zadovoljstvo da ovog septembra organizuju Paradu ponosa kojoj je – naravno – prisustvovao i odlazeći američki ambasador Kajl Skot, imati i naročito zadovoljstvo da kroz tri godine, 2022, budu domaćini Euro prajda, panevropske Parade ponosa. U nadmetanju za organizaciju toga pobedili smo Barselonu, Lisabon i Dablin.\nI sve to možda ne bi ni bilo vredno naročitog osvrta da organizatori beogradskog prajda, uz svoju prijavu na konkurs za 2022, nisu priložili i pismo premijerke Srbije Ane Brnabić u kome ona u ime Vlade Srbije pruža „punu podršku“ kandidaturi i obećava pomoć u organizaciji ove manifestacije. Zbog koje će, najavljeno je već, „glavna obeležja grada biti dekorisana duginim bojama“ a naš grad, iako nas o tome niko ništa nije pitao, sav razdragan i veseo (eng. gej).\nPremijerka Ana Brnabić u razgovoru sa decom na „Paradi ponosa” u Beogradu, 14. septembar 2019. (Foto: Srđan Ilić/Parada ponosa)\nIako bismo, iz pristojnosti, radije po strani ostavili premijerkino seksualno opredeljenje, njena lična stvar uostalom, to ne možemo već i zbog razložne sumnje da je upala u, takoreći, moralni sukob interesa budući da funkciju koju obavlja koristi za afirmaciju sopstvenih sklonosti.\nAko pak na to dodamo i nesumnjivu činjenicu da ovaj njen potez, da je u medijima dobio pažnju kakvu nam se čini da zaslužuje, svakako ne bi naišao na odobravanje najvećeg dela ovdašnje javnosti, a pogotovo ne onog njenog dela koji glasa za stranku kojoj ima da zahvali što je dospela na premijersku funkciju, i dodatno imamo razloga da se zapitamo zašto je to učinila. Možda, zaista, veruje u plemenitost borbe za prava seksualnih manjina, ali način na koji to čini u prisustvu ambasadora Skota, uz Bajdenovu izgovorenu i neizgovorenu poruku koja svemu tome nudi dopunski smisao, čitavom pregnuću daju i dimenziju koja se više tiče tuđih nego naših interesa, uključujući tu i ovdašnju LGBT+ populaciju.\nDublji pak problem s ovom državnom promocijom LGBT+-izma zadire skroz do pitanja naše nacionalne bezbednosti, onako kako je ona definisana Strategijom nacionalne bezbednosti koja je nedavno dostavljena Skupštini Srbije na usvajanje.\nU njoj se sasvim ispravno upozorava da „sve veći bezbednosni rizik predstavlja stanje u demografskoj sferi koje karakteriše niska stopa nataliteta“, da „problemi demografskog razvoja Republike Srbije“, koji se „ispoljavaju u vidu niske stope nataliteta“, mogu „doprineti (…) starenju stanovništva i, u krajnjem, ugrožavanju samih osnova biološkog opstanka stanovništva Republike Srbije“, zbog čega se i konstatuje da je „razvoj demografskog potencijala od primarnog značaja za Republiku Srbiju i njene građane. U skladu s tim, preduzeće se intenzivno sistemsko delovanje društvenih subjekata u svim sferama demografskog razvitka, i to: povećanja nataliteta, smanjenja mortaliteta i migracija građana (unutrašnjih i međunarodnih) radi povećanja radnog i fertilnog potencijala neophodnog za reprodukciju novih generacija.“\nPa se otuda i postavlja razložno pitanje (na koje je odgovor bolno očigledan) na koji to tačno način promocija LGBT+ vrednosti podstiče populacionu politiku i demografski razvoj društva? I kakva se to društvena klima stvara, ne poštovanjem prava manjina jer uopšte o tome nije reč već ovako agresivnim javnim zagovaranjem opredeljenja koje, takva je naime biološka nužnost, predstavlja slepo crevo kada se radi o „povećanju radnog i fertilnog potencijala neophodnog za reprodukciju novih generacija“, ovo nasuprot „ugrožavanju samih osnova biološkog opstanka stanovništva Republike Srbije“.\nŠto se pak budućnosti ovih procesa tiče, nastave li da idu putem kojim su krenuli, pa, nju već možemo da vidimo tamo odakle nam je i došla. Primera radi, Masačusetski tehnološki institut, čuveni MIT, studentima objavljuje uputstvo za upotrebu rodno neutralnih ličnih zamenica (ni muški, ni ženski, ni srednji rod, izmišljene su neke nove reči), izvesna Kejt Denijels na Bi-Bi-Siju deci predškolskog uzrasta objašnjava da ne postoji samo muško i žensko, bata i seka, nego „više od 100, ako ne i više, polnih identiteta“, a kad smo već kod obrazovanja dece, širom Amerike, pišu Njujork tajms i Gardijan, travestiti po knjižarama deci čitaju priče kao što je Džulijan je sirena, sve to sa ciljem da se „deci daju glamurozni, pozitivni, i nepokolebljivo krivi uzori“…\nA sve je počelo zastavom duginih boja u San Francisku 1978. godine. Da li je ovo budućnost Srbije koju želimo? Ili bi bolje bilo da dugu vratimo deci…\nOstavite komentar na Srbija u bojama duge


Društveni pokreti – ko čini narod - Nenad Dimitrijević - Peščanik\nMadrid, foto: Andrea Comas/Reuters\nDruštveni pokreti kao konstitutivna moć: Ko čini narod i šta treba da se konstituiše\nGovoriću o jednoj praksi i jednoj ideji: o društvenim pokretima i konstitutivnoj moći (constituent power, pouvoir constituant). Aktuelna kriza izoštrila je pitanje njihovog odnosa. Pokušaću da kritički analiziram karakter ovog odnosa.\nStruktura moje prezentacije je sledeća. Počeću sa nekoliko osnovnih, pojednostavljenih definicija glavnih kategorija: društvenih pokreta, konstitutivne moći, krize i političke legitimnosti. Zatim ću ukratko opisati neke od novih španskih i italijanskih društvenih pokreta, fokusirajući se na njihovo originalno tumačenje demokratije. Potom ću se usredsrediti na koncept konstitutivne moći koji zagovaraju ti pokreti. Na kraju ću izneti neke kritičke primedbe o ponuđenoj teoriji demokratske konstitutivne moći.\n1.1. Društveni pokreti\nLiteratura o društvenim pokretima veoma je obimna. Ovde ću izbeći i sâmo pominjanje pitanja oko kojih se vode sofisticirane teorijske rasprave. Naprosto ću slediti klasične definicije društvenih pokreta koje su dali Charles Tilly i Sidney Tarrow:\nDruštveni pokret sastoji se u neprekidnom izazovu nosiocima vlasti u ime populacije koja živi pod njihovom jurisdikcijom, i to tako što stalno iznova javno demonstrira brojnost te populacije, njenu predanost, njeno jedinstvo i njenu vrednost.1\nDruštveni pokreti su… oblici kolektivnog suprotstavljanja koji polaze od zajedničkih svrha i društvene solidarnosti, u neprekidnoj interakciji sa elitama, oponentima i vlastima.2\nRazmotrimo šta to u stvari znači. Društveni pokreti, prema Tillyju i Tarrowu, nisu grupe nego tipovi kolektivnog delanja, usredsređeni na društvenu interakciju. Interakcija je složena, odvijajući se kako unutar pokreta, tako i između pokreta i onih koji su izvan njega. Sadržinski, radi se o akcijama suprotstavljanja. Tarrow koristi metaforu „tuđini pred vratima“3 da bi skrenuo pažnju na to da društveni pokreti osporavaju postojeće normativne granice onoga što su režim i dominantna kultura propisali, sankcionisali ili dopustili. Politika društvenih pokreta je borbena.\nAli, čime se može opravdati ovakvo kolektivno suprotstavljanje? U jezgru opravdanja obično nalazimo eksplicitnu tvrdnju da se društveni pokret bori da ispravi nepravdu, odnosno da uspostavi pravdu za određenu populaciju u određenoj oblasti života. Tako nam se akcija predstavlja kao reaktivna, odnosno kao odgovor na stanje koje se predstavlja kao nelegitimno. Nešto detaljnije, legitimacijski odgovor se fokusira na situaciju koja se predstavlja kao stanje neravnopravnosti, tlačenja ili neopravdanog poricanja određenih socijalnih, političkih, ekonomskih ili kulturnih zahteva.4 Iz tog ugla, društveni pokreti vide se kao izrazito kontekstualizovani datim okolnostima: njihova pojava, postojanje i tip akcija zavise od problema na koji oni reaguju.\nReagujući na uočenu nepravdu, društveni pokret se obraća onima koji su izvan njega. Tilly to obraćanje naziva slanjem BPUD poruke. Poruka glasi: mi smo 1) brojni, 2) posvećeni, 3) ujedinjeni i 4) dostojni.5 Tilly odmah dodaje da je tu reč o nekoj vrsti mistifikacije. Može postojati napetost ili čak kontradikcija između ova četiri elementa. Međutim, to ne znači da je poruka naporosto pogrešna: tu se ne radi o činjeničkim, već o simboličkom tvrdnjama. Akcije su performativne. Iako i druge vrste kolektivnih akcija mogu takođe biti borbene, ključna osobina društvenih pokreta jeste njihova interakcija sa onima koji im ne pripadaju, a koji se vide kao adresati njihove poruke: tiha ili nezainteresovana populacija, oponenti, elite i vlasti.\nDruštveni pokreti događaju se kao konverzacija… Elementarni skup umešanih strana sastoji se od aktera koji iznose zahtev, onih na koje se taj zahtev aktera odnosi i publike koja ima neki interes u vezi sa sudbinom bar jedne od te dve strane.6\n… Premda su unutrašnji životi društvenih pokreta važni sami po sebi, aktivisti biraju svoj repertoar i oblikuju svoje apele u svetlu svojih odnosa na široj mapi kako borbenih tako i rutinskih politika.7\nVratiću se na ova zapažanja. Ovde ću samo primetiti da je ova početna identifikacija tek analitička: ona treba da nam kaže šta to imamo kada imamo društvene pokrete. Tu ništa ne podrazumeva da društveni pokreti imaju neku konceptualnu vrednost, da je dobro imati ih, da se oni zaista bore za pravdu ili da su intrinsično povezani sa demokratizacijom.\n1.2. Konstitutivna moć\nMoja druga kategorija je konstitutivna moć. Središnja teorijska pitanja ovde glase: ko donosi prvi zakon, na osnovu kojih ovlašćenja, kada i kako? Da li je izvorno autorstvo uopšte bitno, na primer za nas kojima je stalo do demokratske legitimnosti?\nU klasičnim razmatranjima iz 18. veka, konstitutivna moć je prikazana kao izvor ustava (ustavotvorna moć). Ali, takođe je bilo jasno i to da se konstitutivna moć ne tiče „samo“ pisanja i donošenja ustava. Tu je reč i o izvoru autoriteta za uspostavljanje prve legalne vlasti u političkoj zajednici. Drugim rečima, teorije konstitutivne moći pitaju o poreklu prve pravne norme, one koja uspostavlja političku zajednicu.\nJedna teorijska primedba pita se šta se događa s nosiocem izvornog autoriteta kada se jednom uspostavi ustavni poredak. Teorije o konstitutivnoj moći često počivaju na teško razumljivom dualizmu između izvorne moći i konstituisanih vlasti: one često pretpostavljaju da konstitutivna moć ostaje izvan granica uspostavljenog ustavnog poretka. Ponekad se kaže da je nosilac te izvorne moći sam narod (nacija) kao predpravna kategorija. Ali narod se takođe vidi i kao krajnji nosilac ustavno oblikovane najviše vlasti: to je izraženo u konceptu konstitucionalizma, prema kome je narod pravno uspostavljen i ograničen entitet. Takva dvosmislenost pri identifikovanju naroda vodi ka cirkularnom rezonovanju („paradoks konstitutivne moći“): krajnji autor ustava je ustavna kreacija. Ta i njoj srodne dvosmislenosti ovog koncepta istisnule su konstitutivnu moć iz središta pažnje ustavne teorije i teorije demokratije. Međutim, pitanje ostaje važno i za teoriju i za političku praksu – izučavanje novih evropskih društvenih pokreta to potvrđuje.\nPonoviću – zanima me odnos između kategorija društvenog pokreta i konstitutivne moći. Ta međuzavisnost uspostavlja se u uslovima krize. Na ovom seminaru mi već nekoliko godina raspravljamo o krizi: vraćamo se pitanju krize delom i zato što je ona tako razorna. Na šta se odnosi kriza?\nOksfordski rečnik definiše krizu u dva koraka:\n1. Vreme intenzivne nevolje ili opasnosti.\n2. Vreme kada mora da se donese teška ili važna odluka.8\nDakle, imamo jedno stanje i vrstu akcije koju to stanje nalaže. Ali, ko odlučuje o tome da je zaista nastupilo stanje koje nazivamo krizom i koje nalaže akciju? Ko treba da dela i kako? Ta pitanja – o odluci, akteru i načinu postupanja u opasnosti – pogotovo su umesna za društvenu i političku krizu. Razlog za to može biti trivijalno očigledan: u pitanju je kriza sistema. Akteri koji treba da donose „teške ili važne odluke“ jesu isti oni akteri koji su doveli do krize ili su barem u velikoj meri doprineli njenom širenju. Država je u središtu naše pažnje. Njeno postupanje u krizi bi trebalo da bude efikasno i normativno ispravno. Ali, čini se da režim nije u stanju da se nosi sa pretnjama i neizvesnostima. Često mere režima ne ispunjavaju zahteve efikasnosti, konzistentnosti, proceduralne transparentnosti i normativne ispravnosti.\n1.4. Kriza političke legitimnosti\nS obzirom na to, kada govorimo o demokratskim režimima, kriza podrazumeva ozbiljnu pretnju po političku legitimnost ili čak i njen krah. Pod legitimnošću podrazumevam poseban oblik odnosa između vlastodržaca i podanika. Pitanje legitimnosti tiče se kapaciteta državne vlasti da zahteva da joj se potčini privatno mišljenje; tom pitanju uvek treba pristupiti iz perspektive pojedinaca na koje se prinuda odnosi. Kao građani demokratije, mi imamo pravo da pitamo pod kojim uslovima dugujemo poslušnost političkim vlastima. Preciznije – u kakvoj državi živimo, kakva je priroda našeg odnosa sa političkim vlastima, da li taj odnos ispunjava određene normativne kriterije i zašto je važno da ti kriteriji budu ispunjeni?9 Postavljanje takvih pitanja treba da nam pokaže da li nosioci vlasti vladaju s pravom i, u vezi s tim, da li mogu s dobrim razlogom da zahtevaju da poštujemo njihove odluke.\nUkratko, podela na vlastodršce i podanike je i empirijska činjenica i normativni izazov. Činjenica moći prevodi se u političku vlast samo pod određenim normativnim uslovima. Ovde ću se osloniti na Ronalda Dworkina, iz razloga za koje se nadam da će uskoro biti jasni. Dworkin tvrdi da je politička obaveza legitimna samo ako je možemo prepoznati kao moralnu obavezu. Mi imamo moralnu obavezu da se povinujemo poretku ako taj poredak poštuje dva principa ljudskog dostojanstva:\nDruštvene prakse stvaraju autentične obaveze samo onda kada poštuju dva principa ljudskog dostojanstva: samo kada su saglasne sa priznanjem da su životi svih ljudi jednako vredni i samo kada ne odobravaju onu vrstu povrede drugih koja je zabranjena prvom pretpostavkom.10\nUkratko, prema Dworkinovom argumentu politička legitimnost zahteva da vlast demonstrira jednaku brigu i jednako poštovanje prema svakom građaninu. To je krajnji izvor prava vlasti da kreira i nameće obaveze, kao i dužnosti građana da se povinuju. Ali, Dworkin nam takođe kaže da legitimnost nije isto što i pravda. Često ćemo biti u situaciji u kojoj nam se konkretni zakon ili politika pokazuju kao nepravedni. Pa ipak, odatle ne sledi nužno tvrdnja o nelegitimnosti. Kao građani ustavne demokratije, mi uviđamo i prihvatamo da je u našem pluralnom društvu malo verovatno da se složimo oko supstancijalnog odgovora na pitanje šta je pravedno u konkretnom slučaju. Stoga će za nas legitimnost biti stvar tumačenja i stvar mere. Kako treba da delamo? Evo kako Dworkin izvodi sažetak dva moguća scenarija za postupanje u situaciji u kojoj smo suočeni s nepravednim državnim politikama:\nTe konkretne politike mogu uprljati legitimnost države a da je ipak sasvim ne ponište. Legitimnost države tada postaje stvar mere: koliko je duboka ili tamna ta mrlja? Ako je ona ograničena i ako su građanima dostupni politički procesi za njeno ispravljanje, onda građani mogu da zaštite svoje dostojanstvo – izbegavajući da i sami postanu tirani – tako što će odbiti onoliko koliko je to moguće da učestvuju u nepravdi, što će nastojati na politikama koje će nepravdu otkloniti ili što će joj se suprotstaviti građanskom neposlušnošću kada je to primereno. Država ostaje legitimna a građani zadržavaju političku obavezu… Međutim, ako je mrlja crna i vrlo raširena i ako je na delu politika koja je štiti od uklanjanja, onda više uopšte nema političke obaveze.11\nDakle, mi koji uviđamo da je neka politika nepravedna procenićemo njenu legitimnost tako što ćemo pitati da li je vlada učinila sve da ispuni dve svoje dužnosti: da zadovolji zahteve jednakog poštovanja i jednake brige. Mi koji sumnjamo, odnosno mi koji verujemo da bi konkretna politika mogla biti nelegitimna, moramo da je analiziramo u institucionalnoj, istorijskoj i moralnoj perspektivi. Treba da pogledamo institucije koje čine politički režim: osnovna prava, podelu vlasti, politički pluralizam, slobodu medija, slobodnu ekonomiju, nezavisno sudstvo; recimo da je s tim sve u redu. Onda treba da pogledamo sopstvenu istoriju: tu ćemo verovatno videti da prošlosti tih institucija nisu bez mrlja, ali su one možda i dalje dovoljno pristojne u svetlu dva pomenuta principa. Istina, politika o kojoj govorimo dodaje tu još jednu mrlju. Ipak, možemo zaključiti da postoji nada da će se – ako mi građani na tome insistiramo dovoljno uporno – država možda povući i vratiti na ispravan kolosek, na kolosek poštovanja ljudskog dostojanstva. Ali rezultat naše deliberacije može biti i drugačiji: možemo zaključiti da je država izgubila legitimnost; tada političke obaveze nestaju.\nDworkin nije mnogo razmišljao o društvenim pokretima; on nije verovao u značaj koncepta konstitutivne moći; u stvari, on je tvrdio da normativna ispravnost politike nema nikakve veze sa svojim izvorom; njegova koncepcija partnerske demokratije nema nikakve veze s nepatvorenim glasom naroda, narodnim suverenitetom, pa ni sa reprezentativnom demokratijom. Pa ipak, verujem da nas on vodi ka središtu našeg problema. Pogledajmo još jednom kakav je izbor pred nama kojima je stalo do ispravnosti: ili ćemo našoj vladi dozvoliti da je podlegla zabludi i boriti se za pravdu unutar sistema, ili ćemo ustati i boriti se protiv sistema.\n2. Neka pitanja u vezi sa španskim i italijanskim društvenim pokretima\nIzneću ovde jedan primer koji se uklapa u Dworkinov analitički okvir: reč je o španskom društvenom pokretu Platforma za žrtve hipoteka. Taj pokret je deo labave asocijacije španskih društvenih pokreta koja je poznata pod nazivom Indignados (Pobesneli). Pokret Platforma čine ljudi koji se bune protiv deložiranja osoba koje ne mogu da isplate hipoteke na svoje domove. Pokret nastupa u ime hiljada žrtava španske krize stambenih kredita.12 Pokret je prvo pokušao da pregovara sa vladom, zahtevajući promenu drakonskih španskih zakona o hipotekama. To je propalo. Potom je preduzimao razne akcije građanske neposlušnosti, organizovao kampanje „escraches“ („razotkrivanja“), koje su se sastojale u protestima ispred domova i kancelarija članova parlamenta iz vladajuće Narodne partije.\nKako je vlada na to odgvorila? Generalni sekretar Narodne partije je izjavio: „Iznuđivanje glasova je puki nacizam.“ Gradonačelnik Gvadalahare je escraches kampanje označio kao „fašistički ili komunistički totalitarizam“.13 Lako je uočiti obrazac koji je vodio ka formiranju središnjeg političkog stava pokreta: pokušaji da se promeni politika su propali; režim koji odbija razgovore vidi se kao neligitiman; nelegitimnost se vidi kao nepopravljiva; to vodi ka gotovo potpunom odbacivanju autoriteta političke vlasti.\nŠta je pozitivna poruka? Indignados Manifesto započinje jednostavnom tvrdnjom:\nMi smo obični ljudi. Mi smo poput vas.\nZavršava se rečima:\nJa sam besan. Mislim da mogu da promenim ovo stanje. Mislim da mogu da pomognem. Znam da zajedno to možemo.\nPogledajmo sad elemente Tillyjeve BPUD poruke u Manifestu:\n„Mi smo brojni“ izražava se ovako – Demokratija pripada narodu, što znači da vladu čini svako od nas.\n„Mi smo posvećeni“ – Ovo su neotuđive istine koje moramo poštovati kao pripadnici našeg društva: pravo na krov nad glavom, zaposlenje, kulturu, zdravlje, obrazovanje, političko učešće i slobodan razvoj ličnosti.\n„Mi smo ujedinjeni“ – Svi smo zabrinuti i ljutiti zbog političke, ekonomske i društvene situacije koju vidimo oko sebe: korupcije među političarima, poslovnim ljudima, bankarima, koji nas čine bespomoćnima i oduzimaju nam glas.\n„Mi smo dostojni“ – Mi smo anonimni, ali bez nas ničega ne bi bilo, jer mi pokrećemo svet.14\nOvde vidimo nameru napuštanja okvira normalne politike i zauzimanja stava protiv institucionalizovane moći uspostavljanjem „paralelnog polisa“, koji bi počivao na onome što njegovi zagovornici vide kao alternativne vrednosti i alternativne načine organizovanja i delovanja. Članovi Indignadosa tvrde da se oni ne suprotstavljaju državi. Ono što čine je neka vrsta antipolitike, što se ugrubo može uporediti sa disidentskim pokretima građanskog društva u poznoj fazi evropskih socijalističkih država. I dok vlada tvrdi da je delovanje pokreta nezakonito, oni sebe predstavljaju kao izuzete od autotiteta zakona.\nOve osobine jednako su vidljive i u italijanskom pokretu Beni comuni (Zajednička dobra). Njima ovaj pokret dodaje i veoma zanimljiv pokušaj artikulacije nepristajanja. Ta artikulacija je normativna, društveno-ekonomska, pravna i politička, nudeći originalnu mešavinu prakse i teorije. Ovde ću pokušati da sažmem ideološku i teorijsku matricu pokreta, da bih potom analizirao njegov koncept konstitutivne moći.\nSredišnja tvrdnja je jednostavna: zajednička dobra su resursi koji pripadaju svakome i nikome posebno. To su voda, šume i čist vazduh, na primer. Ta dobra moraju svima biti jednako dostupna. Niko ne sme da ih poseduje. Odatle sledi da niko ne može imati isključivo pravo da kontroliše te resurse i upravlja njihovim korišćenjem. Garret Hardin je bio u krivu: priča o zajedničkim dobrima neće se završiti kao tragedija.15 Elionor Ostrom je bila u pravu: zajednička dobra zahtevaju adekvatan način samouprave.16\nStavom da „niko ne sme da poseduje“ obuhvaćena je i država. To je važna teorijska tvrdnja, zato što podrazumeva da zajednička dobra nisu javna dobra o kojima država može legitimno da se stara. Ni državno ni privatno vlasništvo nisu prikladni za upravljanje zajedničkim dobrima. Zašto? Pa zato što su i državno i privatno vlasništvo definisani istim tržišnim silama, istom otuđenom i iskvarenom vladavinom kapitala. Odatle dalje sledi da je klasična liberalna distinkcija između privatnog i javnog naprosto lažna:\nU krajoliku posle krize, sama distinkcija između javnog i privatnog sektora postala je upravo besmislena, kao što se vidi… u sukobima interesa koji razotkrivaju jasan dosluh između predstavnika država i globalne vladajuće elite koja stiče dobit od privatizacija.17\nTakođe sledi da nova politika treba da odbaci koncepte individualne autonomije i središnje moderne institucije individualnih prava:\nZajednička dobra su potpuno nespojiva s idejom individualne autonomije kako se ona razvila u kapitalističkoj tradiciji zasnovanoj na individualnim pravima.18\nTo su reči glavnog teoretičara pokreta, profesora prava Uga Matteija. U ovom sažetku uglavnom analiziram njegove stavove. Matteijevi tekstovi nisu preterano teorijski ubedljivi: tu imamo samo jedan skup jakih, ali nedovoljno obrazloženih tvrdnji koje kao da se ponavljaju ad infinitum. Međutim, ne možemo se zaustaviti samo na proceni akademske argumentacije i analitičke preciznosti. Mattei bi da nam ponudi nešto što on vidi kao sažetak jedne prakse. Setimo se šta kažu Tilly i Tarrow: društveni pokreti iznose simbolične tvrdnje o ujedinjenosti, posvećenosti, značaju i ispravnosti. Oni treba da pokažu – i sebi i drugima – da su protiv nepravde. Oni moraju da deluju protiv nepravde. U tom delovanju, oni takođe moraju da izlože alternativu.\nI oni tako i deluju u Italiji. S obzirom na izrazitu kontekstualnu uslovljenost pokreta, treba ukratko opisati njegov nastanak. Pokret Beni comuni nastao je kao rezultat usaglašene akcije više grupa građanskog društva i akademskih radnika koji su ustali protiv onoga što je verovatno s dobrim razlogom identifikovano i razobličeno kao bezobzirna neoliberalna privatizacija. Između 1992. i 2000, Italija je bila vodeća svetska zemlja u privatizaciji: imovina privatizovana u tom periodu vredela je otprilike 140 milijardi Evra. Između 1979. i 2008, Italija je dospela na drugo mestu u svetu (posle Velike Britanije) po vrednosti privatizacija.19 U jednom trenutku čak je i vlada uvidela težinu problema stvorenih neobuzdanom privatizacijom tradicionalno javnih servisa. Godine 2007, predsednik vlade Romano Prodi osnovao je komisiju pravnih stručnjaka i dao joj zadatak da predloži reforme Građanskog zakona koje bi bolje definisale javno vlasništvo i zaštitile javni interes. Danas čuvena Rodota komisija izašla je s radikalnim predlogom: da se zajednička dobra ustanove kao pravna kategorija različita i od privatne i od javne svojine te da se za njih obezbedi posebna pravna zaštita. Predlog je bio napušten, ali je koncept preživeo.\nGodine 2009, vlada je donela uredbu kojom se lokalnim upravama nalaže da primene shemu privatizacije svih usluga koje pružaju lokalne vlasti: javnog transporta, odnošenja smeća, snabdevanja vodom i zdravstvene nege. Pravnici iz komisije Rodota na to su reagovali tako što su formulisali četiri referendumska pitanja i povezali se sa organizacijama građanskog društva da bi prikupili potpise za pokretanje referenduma. Za nas su ovde najvažnija prvo i drugo pitanje. Cilj prvog referenduma bilo je zaustavljanje prinudnog programa privatizacije javnih servisa na nivou opština.20 Drugi referendum bio je danas čuveni „referendum o vodi“, koji je predlagao ukidanje zakona o privatizaciji snabdevanja vodom. Bilo je potrebno mnogo pravničke i političke borbe pre nego što je Ustavni sud konačno odobrio pitanja. U junu 2011, 54 odsto registrovanih glasača izašlo je na referendum. Devedeset pet odsto njih glasalo je protiv privatizacije snabdevanja vodom.\nTako je ideja o zajedničkim dobrima prokrčila sebi put u društvenu i političku stvarnost. Glasanje na referendumu nije značilo samo uspešnu odbranu zajedničkih dobara od agresivne privatizacije; ono je takođe ukazivalo na stvaranje nove vrste političke i društvene solidarnosti među građanima i njihovim udruženjima.21\nČetrnaestog juna, dan posle referenduma, grupa demonstranata zauzela je najstarije rimsko pozorište Teatro Valle. To pozorište bilo je u ogromnim finansijskim problemima i predstojala mu je privatizacija. Prva poruka koju su demonstranti poslali u svet bila je veoma zanimljiva: kultura je zajedničko dobro, baš kao i voda, vazduh i drugi prirodni resursi. Iako je okupacija prvobitno bila zamišljena kao simboličan gest protesta i podrške referendumu, ubrzo se razvila u mnogo ambiciozniji čin. Novi pokret je rođen – Osvojeni Teatro Valle. Proklamovani cilj tog pokreta je njegova transformacija u Fondaciju zajedničkih dobara Teatro Valle. Fondacija zagovara radikalnu društvenu i političku alternativu:\nFondacija Teatro Valle kao zajedničko dobro jeste alternativni ekonomski i pravni model koji polazi od samouprave radnika u umetnostima i kulturi i građana i zasniva se na sistemu neposredne demokratije.22\nObratite pažnju na smer delovanja i razmišljanja: odozdo prema gore. Primetite takođe da to delovanje započinje kao samouprava unutar usko definisanog polja kulture. Pretpostavlja se onda da će se ono horizontalno raširiti na „građane“. Ključno sredstvo za horizontalnu društvenu integraciju jeste „neposredna demokratija“. Takav izbor zahteva konstrukciju “alternativnog ekonomskog i pravnog modela“.\n3. Beni comuni: pravo, politika i konstitutivna moć\n3.1. Pravo i politika\nDakle, tvrdi se da pokret donosi ekonomske, pravne i političke novine. Novina nam se predstavlja kao odgovor na krizu, ali njene svrhe nadilaze puku reakciju. Setimo se tumačenja konteksta, koje kaže da je kriza ogolila suštinu liberalne ustavne demokratije i razotkrila je kao režim dominacije pomoću zakona; primarni cilj te dominacije je zaštita kapitala. Ili, da se poslužimo živopisnom frazom Michaela Hardta i Antonija Negrija iz njihove Deklaracije iz 2012: ljudska bića pretvorena su u masu podanika koji su „potčinjeni, medijatizovani, prezaduženi i reprezentovani“.23 To su četiri kardinalna greha modernosti, među kojima su se kao kompanjoni pomalo čudno zajedno našli potčinjenost i političko predstavljanje. Pred našim očima, to formalizovano nasilje koje konvencionalno nazivamo ustavnom demokratijom stavljeno je u službu zaštite društvenog i političkog zatečenog stanja, sve iako to stanje ne ispunjava minimalne zahteve pravde.24\nStvari mogu da se promene nabolje samo ako se režim vlasništva, njegova država i njegovo pravo odbace i zamene režimom zajedničkih dobara. Evo kako Statut Valle identifikuje pravnu novinu i njen odnos prema starom režimu:\nZajednička dobra su nova pravna kategorija, nezavisna od vlasništva, neposredno povezana sa vrednostima utkanim u Ustav…\nDržavna vlast koja hoće da privatizuje zajednička dobra izneverava svoj ustavni mandat. Okupacija je opravdani odgovor u svetlu italijanskog Ustava.25\nS jedne strane, stvar je u tome da se prekrši zakon kako bi se osporio režim (građanska neposlušnost) i pokazalo širokoj publici zašto pokret smatra da je režim nelegitiman. Ali, kako Mattei kaže, stav društvenih pokreta „prema institucijama države je često strateški, zavisan od okolnosti i oportunistički“.26 Ovde taj oportunistički odnos prema zakonu u velikoj meri podseća ne samo na Lenjinov odnos prema postojećem pravu,27 nego i na stav koji je bio svojstven američkom ustavotvorstvu 18. veka, kada je odvajanje od Britanije bilo opravdano tezom o neophodnosti odbrane britanskog konstitucionalizma.28 Odbacivanje autoriteta države i zakona ide zajedno sa izjavama privrženosti osnovnim normativnim postavkama italijanskog Ustava, dakle Ustava onog režima kome se pokret suprotstavlja.29\nMeđutim, to nije dovoljno. Ostaju dva ključna problema. Prvo, možete koristiti lenjinističku taktiku, ali će vam posle svega biti neophodan ne jedan oportunistički, nego jedan principijelni stav kako biste do kraja opravdali raskid sa realnošću postojećih zakona i politike. Zato pokret osporava legitimnost pravnog i političkog poretka tvrdnjom da su ga karakter i težina nepravde primorali da autonomno donesu tešku, ali jedino ispravnu odluku o istupanju iz pravnog i političkog okvira i prihvatanju statusa „tuđina pred vratima“. Ipak, i to je drugi problem, mora se dati odgovor na pitanje oko koga kružimo sve vreme. Kako zamisliti novi, alternativni zakon i poredak?\nMattei insistira na tome da novi poredak mora nadići lažni dualizam ekonomije i države starog režima. To se može postići jedino kompletnim odricanjem od privatne svojine, individualizma i konkurencije:\nPravni sistem zasnovan na zajedničkim dobrima mora koristiti „eko-sistem“ kao model, gde jednu zajednicu pojedinaca ili društvenih grupa povezuju međusobne horizontalne veze u mrežu u kojoj je moć raspršena; treba u potpunosti odbaciti ideju hijerarhije (i konkurencije, koju proizvodi ista logika) u korist modela učešća i saradnje, koji sprečava koncentraciju moći u jednoj stranci ili jednom entitetu, postavljajući u središte interese zajednice.30\nDakle, ono što nam je potrebno umesto liberalne individualističke paradigme, umesto redukcionističke opozicije „subjekt-objekt“, jeste inkluzivna, sveobuhvatna solidarnost. „Mi-perspektiva“ treba da uživa primat. Ovaj novi kolektivizam, vrlo marksistički po svojoj prirodi,31 ne bi trebalo da guši individualnost. Mi koji smo izloženi tlačenju, liberalno-kapitalistički individualizovani („potčinjeni, medijatizovani, prezaduženi i reprezentovani“), prvo treba da naučimo da je neophodno da se pobunimo protiv datog stanja. Drugo, neophodno je da shvatimo da su kako pobuna, odbacivanje starog režima, tako i pozitivna alternativa, mogući samo ako naučimo da komuniciramo na nov način, kao ravnopravne osobe ujedinjene u jedan alternativni „singularitet“. To je osnovno značenje čuvenog termina mnoštvo [multitude]: istinska sloboda moguća je samo u uslovima nepatvorenog zajedništva, koje je opet moguće samo mimo države, to jest s one strane moderne pravno-političke represije. Mnoštvo se razlikuje od naroda, koji se u kapitalističkoj moderni shvata ili kao grupa sa predpolitičkim supstancijalnim identitetom ili kao grupa sa pravno-proceduralnim identitetom. U oba slučaja narod se pogrešno predstavlja kao grupa koja se sastoji od pojedinaca. Beni comuni odbacuje termin i pojam „individualne osobe“ kao degradiranu modernu kategoriju. Zajedno sa “pojedincem”, i koncept “narod” gubi legitimnost.\nNadalje, umesto lažne vladavine zakona i ritualne podele vlasti, koji se u praksi svode na koncentraciju moći, imali bismo vlast raspršenu kroz složene mreže neposredovanih interakcija ljudi. Umesto hijerarhije tako tipične za liberalni zakon i politiku, stupa organizacioni princip „horizontalizma“. Umesto političkog predstavljanja, gde se uistinu predstavlja samo socijalno privilegovana manjina, imaćemo neposrednu demokratiju. U tom smislu, piše Mattei, „društveni pokreti šire naše razumevanje politike kao nečega što je više od skupa akcija koje se preduzimaju u zvaničnim političkim arenama“.32\n3.2. Konstitutivna moć\nDakle, ovo je radikalno novo shvatanje politike: politika je delanje koje se ne može svesti na skup procesa unutar datog institucionalnog okvira, gde se autoritativne odluke donose u skladu sa unapred ustanovljenim procedurama. Drugim rečima, politika nije stvar pluralizma, deliberacije, konkurencije i odlučivanja u skladu sa poznatim i prihvaćenim pravilima igre. Suština istinske politike, prema Antoniju Negriju, sastoji se u nesputanoj sposobnosti mnoštva da se upusti u „neprekinuti proces stvaranja novog sveta života“.33 Ili – politika je „dinamično, kontinuirano i proceduralno konstituisanje moći“.34\nŠta odavde možemo naučiti? Prvo, demokratska politika je proces u kome mnoštvo samoupravlja. Drugo, nije reč samo o tome da politika proizvodi novi život; ona uvek proizvodi novi život. Demokratska politika je neprekidno konstitutivna. Konstituisanje ne znači donošenje najvišeg akta niti život u skladu sa normama tog akta. Demokratska politika je oblik zajedničkog života koji ćemo najpreciznije razumeti kao konstitutivnu moć koja kontinuirano kreira novum. Konstitutivna moć je slobodni, samoorganizujući, neposredovani i stalni kapacitet mnoštva da definiše uslove svog zajedničkog života. Radikalno demokratsko samoorganizovanje društva izgleda gotovo kao permanentna revolucija.35\nDakle, demokratija=konstitutivna moć=revolucija. Ali, kako dati smisao ovim zavodljivim krilaticama?\nMožda možemo pokušati da ih uporedimo sa teorijama konstitutivne moći koje se smatraju radikalno demokratskim. Na primer, Abbe Sieyes, Carl Schmitt i Bruce Ackerman mogu se razlikovati u mnogim ključnim teorijskim aspektima, ali njihovi pristupi konstitutivnoj moći obično se vide kao radikalno demokratski, zato što oni ne dopuštaju pripitomljavanje konstitutivne moći unutar ustavnog režima: ovi pisci na različite načine insistiraju na primatu konstitutivnog nad konstituisanim. Međutim, iz ugla Beni comuni, radikalni demokratski potencijal ovih teorija nepopravljivo je oštećen manjkavostima koje istinski demokratska konstitutivna moć mora da izbegne. Prva greška je u tome što ovi autori – makar i uslovno – prihvataju pravničku dijalektiku odnosa između konstitutivne moći i konstituisane vlasti. Drugo, činjenica da oni vide normalnost, svakodnevnu politiku kao pravno definisano stanje, podrazumeva da je aktiviranje naroda kao konstitutivne moći vanredan čin. Konstitutivna moć delatna je samo u jednokratnom aktu, kao događaj koji označava novi početak i koji se zbiva samo u vremenima akutne krize. Treće, oni se oslanjaju na političko predstavljanje kao na otelovljenje konstitutivne moći naroda: ustavotvorna skupština kod Sieyesa,36 suveren kod Schmitta,37 ili bilo koja institucija koja ispravno identifikuje i ugrabi konstitutivni trenutak [window of constitutional opportunity] u vremenu krize kod Ackermana.38 Jednom rečju, konstitutivna moć je posredovana.39Četvrto, ove teorije greše zadržavajući koncept suvereniteta. Odavde sledi pogrešno pripisivanje suverene vlasti narodu. Suverenitet mora biti sasvim napušten: u društvu jednakih koje se zasniva na horizontalizmu i solidarnosti nema mesta za najvišu vlast. Ponovimo: u perspektivi Beni comuni, narod je kategorija koja mora da se odbaci u korist koncepta i prakse mnoštva.40 Teorija Beni comuni o konstitutivnoj moći ne priznaje „normalnu politiku“ unutar ustavnog okvira. Za razliku od Sieyesa, Schmitta i Ackermana koji prihvataju postojanje ustava kao najvišeg akta, u Negrijevoj teoriji, te u intenciji i viziji iza kojih stoji Beni comuni, vidimo stalno prisustvo i nesporni primat konstitutivne moći. Oni ne veruju u liberalnu ograničenu vladu koja se povinuje vladavini zakona, i to ne samo zato što je sve to formalizovano otelovljenje kapitala: u suštini, ograničiti vladu zakonom znači ograničiti demokratiju. Sam koncept ustava postaje problematičan, budući da se on shvata kao otelovljenje ideje hijerarhijskog pravnog poretka, kao i otelovljenje onoga što je konstituisano. U krajnjem izvodu, radikalizam ovog stanovišta sastoji se u tome što ono negira i samu mogućnost legitimnog stabilizovanja i “normalne egzistencije” konstituisane vlasti.\n3.3. Problemi sa subjektom\nOvo se može osporiti kritičkim stavom da ponuđena teorija počiva na mehaničkom dualizmu između onoga što se vidi kao rigidnost državno-pravne dominacije i onoga što se pretpostavlja kao autentična spontanost autonomnog pluralnog subjekta. Čini se da je ovaj problem dalje izoštren načinom na koji teorija pristupa analitičkom određenju subjekta. Ako se vratimo Ugu Matteiju i pokušamo da utvrdimo kako on razume subjektivitet Beni comuni, videćemo da on kaže da pokret odbacuje svaki esencijalizam. Sledi da pokret nikako ne može biti konceptualizovan kao nešto što već postoji.41 Jednostavno rečeno, ne možemo identifikovati konkretne aktere radikalne demokratije, niti institucionalni oblik njihovog postojanja. Tu se ide dalje od Marxove analize u Ranim radovima, gde su rascep na državljanina i građanina, koncept osnovnih prava i politička reprezentacija ”razotkriveni” kao juridičke maske kapitala. U Kritici Hegelovog učenja o državi Marx nudi samoupravnu institucionalnu alternativu zasnovanu na kritici režima koji nameće lažno zastupanje stvarnih ljudi:\nDemokratija je rešena zagonetka svakog ustava. U njoj pronalazimo ustav koji se temelji na svojim pravim osnovama: stvarna ljudska bića i stvarni narod; ne samo implicitno i u suštini, nego kao stvarno postojeći u realnosti. Ustav se tako postavlja kao delo naroda. Ustav je po onome što nam se predstavlja isto ono što je i u stvarnosti: čovekova slobodna kreacija.42\nNegri i Beni comuni bi da idu dalje. Odbacujući koncepte autonomne osobe kao nosioca prava i naroda kao suverenog kolektivnog subjekta, oni insistiraju na tome da će karakter projektovanog dinamizma novog sveta života onemogućiti bilo kakvu identifikaciju subjekta u starom – modernom – smislu te reči. Beni comuni ne mogu se odrediti kao stabilni akteri. Upućivanje na zavisnost od konteksta i slučajnog sticaja okolnosti – što ima veliki značaj za društvene pokrete – ovde nije od pomoći. Ne bi bilo lako prihvatiti da tako duboka posvećenost revolucionarnom poduhvatu izgradnje potpuno novog sveta života proističe jedino, ili pre svega, iz kontekstom određenog odgovora na sticajem okolnosti nastali društveno-istorijski izazov. Ova teorija to niti ne pokušava: u njenom fokusu nije opravdanje društvenog pokreta, nego rekonceptualizacija društva i politike.\nTo ne znači da kontekst nije važan. Međutim, zadatak revolucionarnog poduhvata sastoji se u principima rukovođenom prevazilaženju kontigentne datosti. Setimo se kako se ljudi iz Beni comuni pozivaju na temeljne principe italijanskog Ustava. Hardt i Negri dodaju da „mnoštvo, svojim logikama i praksama, svojim krilaticama i težnjama, proglašava jedan novi skup principa i istina“.43\nMeđutim, ovo ostaje problematično. Beni comuni, Hardt i Negri pozivaju se na autoritet eksplicitno izloženih principa. To priziva sećanje na Hannah Arendt, odnosno na njeno ponešto kriptično pozivanje na principe u knjizi O revoluciji. Arendt hoće da konceptualizuje novi početak koji bi bio sposoban da prevaziđe problem cirkularnosti konstitutivne moći. Principi nam služe da identifikujemo moralno i politički ispravno delanje. Čin novog početka brani se od arbitrarnosti time što „sa sobom nosi svoj sopstveni princip ili, preciznije, početak i princip nisu samo međusobno povezani nego su i istovremeni“.44 Tu se upućuje na politički novi početak i na političko delovanje kao na najviše oblik ljudske aktivnosti.45 Principi su imanentni, kao vrednosti koje su sadržane u političkom delanju vrednom tog imena.46\n4. Kritički osvrt\nOvde ću zaustaviti svoju potragu za izgubljenom konceptualizacijom alternative. Naprosto je ne mogu pronaći. Zato ću preći na kritički zaključak. Pokušao sam da ponudim skicu za pažljivo čitanje jedne veoma zanimljive i važne teorije-prakse. Središnja originalnost – i istovremeno središnja slabost – ovog pristupa je dvostruka. Prvo, očigledna je njegova nesposobnost da formuliše pozitivan stav s one strane utopijskih tvrdnji ili da artikuliše alternativu koja bi imala jasan pravni i politički oblik. Reći da pravo i politika moraju biti drugačiji nije dovoljno ako nam se ne ponudi objašnjenje šta to zaista znači.\nDrugo, možda bismo mogli da identifikujemo izvor tog deficita u insistiranju na neprekidnoj dinamici. To je svakako jedna od glavnih crta društvenih pokreta: oni postoje dok god su aktivni. Ali oni obično imaju jasno naznačen konačni cilj. Ovde je, međutim, nešto drugo u pitanju – izgradnja potpuno novog društvenog poretka. A društveni poredak obično razumemo kao međuodnos dinamike i stabilnosti. S jedne strane, podrazumeva se da poredak nikada ne može biti sasvim otvoren. S druge strane, poredak ne stremi ka jasno određenim ciljevima: u tom smislu je on otvoren.\nOvde imamo vrstu pokreta koji hoće više od ostvarenja kontekstualno određenih ciljeva. Beni comuni teži da stvori novi poredak, ali poredak koji bi ipak trajno sačuvao glavne izvorne odlike pokreta: neprekidno dinamični karakter zajedničkog života. Ovo podrazumeva odricanje od stabilnosti kao konvencionalne središnje odlike poretka. Mi narod, mi mnoštvo, postojimo samo ako delujemo. Ta neprekidna akcija se takođe vidi kao glavni uslov same mogućnosti slobode.\nIpak, ovo ostaje donekle obeshrabrujuće neodređeno. Konstitutivna moć mnoštva mora se priznati i sačuvati kao suština novog tipa društvenog i političkog zajedništva. Ali šta to u stvari znači? Reći da politika mora da se poistoveti s konstitutivnom moći na delu jer je to jedini način da se ispuni normativno obećanje nepatvoreno demokratskog procesa kao stalne re-afirmacije zajedničkih dobara – to zabrinjavajuće liči na verbalnu pirotehniku.\nPogledajmo opet ideju o neprekidnoj samoupravi s one strane države i suvereniteta. Možemo je čitati kao još jedan arentovski momenat: napuštanje samog koncepta suvereniteta kao nečega što pripada repozitorijumu potrošenih političkih koncepata. Imam simpatije za ovu ideju, ali valja primetiti da je Arendt svesna kako taj potez nalaže rekonceptualizaciju političkog autoriteta. Međutim, u ovoj teoriji pitanje o karakteru vlasti ostaje bez jasnog odgovora. Drugo, Arendt pravi razliku između novog početka koji se rukovodi isključivo autoritetom principa, s jedne strane, i normalne politike u kojoj i vlast i građanstvo treba da pokažu privrženost tim principima u političkom delovanju u skladu sa važećim pravnim normama, s druge strane.47 Razlika između novog početka kao utemeljujućeg akta, kada deluje konstitutivna moć, i ustava kao institucionalizovanog autoriteta koji se rukovodi ispravnim vrednostima i principima mora biti sačuvana. Ako pogledamo Deklaraciju Hardta i Negrija, izgleda kao da oni prihvataju taj stav kada kažu da „mnoštvo mora otkriti put od deklaracije do konstituisanja“. Konstituisanje se tu odnosi na proces „formiranja novog i održivog društva“.48 Ali zalud ćete tražiti razradu ovog stava.\nČini mi se da je ideja o prevazilaženju dualizma vlastodršci-podanici zaista plemenit san, ali ne više od toga. Imamo dovoljno dobrih razloga da očajavamo nad manjkavostima modernih demokratija i da se zgražamo nad cinizmom brutalne kapitalističke ekonomije isprepletane s političkom vlašću. I imamo sva prava da pitamo šta da se radi. Naše traženje odgovora na to pitanje može biti i analitičko (Šta imamo kada imamo krizu i nepravdu? Šta možemo da uradimo u vezi sa tim?) i normativno (Šta je ispravno učiniti?).\nDa bismo toj slagalici dali smisao, treba da identifikujemo kako ispravne temeljne principe zajednice tako i kriterije za dobro i loše postupanje. U političkim zajednicama ta pitanja se naslanjaju jedno na drugo: koje vrste pravnih i političkih aranžmana su najpodesnije za utvrđivanje i sprovođenje ispravnih izbora? Krajnje opravdanje svake vlasti, bila ona državna ili postdržavna, ostaje konsekvencijalističko: ona treba da stvori i zaštiti prostor za unapređenje moralne jednakosti i dostojanstva svakog ljudskog bića ponaosob i svih njih zajedno. Demokratski autoritet ne može se svesti na stvaranje održivog aranžmana koji se približava ili praktično ispunjava ideal vladavine naroda ili mnoštva. Nema ničeg intrinsično dobrog u neposredovanoj vladavini onih koje konvencionalne teorije identifikuju kao podanike. Prosta činjenica da smo mi narod ili mnoštvo ili podanici ne čini nas moralno superiornima. Mi smo kao podanici moralno superiorni samo ako je naša pozicija ispravna, a pozicija vlasti pogrešna. Ako uspostavljanje moralne jednakosti danas nalaže da se sasvim porekne legitimnost vlasti, hajde da to uradimo. Ali taj revolucionarni gest neće rešiti zagonetku moralne ispravnosti zajedničkog života nakon revolucionarne promene. Kritika i praksa koje sam ovde izložio mogu biti privlačne zbog svog otpora ciničnoj sili moćnih. Ali one ne daju odgovor na pitanje šta to znači živeti dobro i ispravno.\nIz 84. broja časopisa REČ, koji uskoro izlazi u elektronskom izdanju Fabrike knjiga.\nCharles Tilly, “Social Movements as Historically Specific Clusters of Political Performances”, Berkeley Journal of Sociology, Vol. 38 (1993-1994), str. 7.\nSidney Tarrow, Power in Movement. Social Movements and Contentious Politics, Revised and updated 3rd edition (New York: Cambridge University Press, 2011), str. 9.\nSidney Tarrow, Strangers at the Gates. Movements and States in Contentious Politics (New York: Cambridge University Press, 2012).\nAnonymous, Social Movements: Evolution, Definitions, Debates, and Resources\nCharles Tilly, “Social Movements and (All Sorts of) Other Political Interactions – Local, National, and International – Including Identities”, Theory and Society, Vol. 27, No. 4, 1998, str. 467.\nTarrow, Strangers at the Gates, str. 10.\nJanoš Kiš, Neutralnost države (Novi Sad: Izdavačka knjižarnica Zorana Stojanovića, 1986), str. 16.\nRonald Dworkin, Justice for Hedgehogs (Cambridge, MA: Belknap Press, 2011), str. 315.\nIbid., str. 323.\nJudith Sunderland, “Spain’s Attacks on Fighting Back”, Open Democracy, 17. maj 2013, dostupno ovde.\nManifesto, dostupno na http://www.democraciarealya.es/manifiesto-comun/manifesto-english/\nGarret Hardin, “The Tragedy of the Commons”, Science, Vol. 162, No. 3859, 1968.\nElionor Ostrom, Governing the Commons. The Evolution of the Institutions for Collective Action (Cambridge: Cambridge University Press, 1990) [Elinor Ostrom, Upravljanje zajedničkim dobrima. Evolucija institucija za kolektivno delovanje, prev. Marijana Grbeša i Anamarija Musa (Zagreb: Naklada Jesenski i Turk, 2006)].\nSaki Bailey i Ugo Mattei, “Social Movements as Constituent Power: The Italian Struggle for the Commons”, Indiana Journal of Global Legal Studies, Vol. 20, Issue 2 (2013), str. 973.\nUgo Mattei, “The State, the Market, and some Preliminary Questions about the Commons”.\nBailey i Mattei (2013), str. 970.\nIbid., str. 988.\nDario Gentili i Andrea Mura, “The Austerity of the Commons: A Struggle for the Essential”, Open Democracy, 24. 2. 2014, dostupno ovde.\nTeatro Valle Occupato. One Year and a Half of Commoning\nMichael Hardt i Antonio Negri, Declaration, 2012, str. 13, dostupno ovde.\n“Suverena država i korporativno privatno vlasništvo dele model koncentracije moći i isključivanja koji sve više potiskuje javni interes izvan ustavnog prava pomoću neravnoteže koja privileguje garancije privatnog vlasništva na štetu demokratije.” Fred Mills, “Commons & Constituent Power: Notes from the Social Movements and the Struggles in Italy”, 7. novembar 2013, dostupno ovde.\nStatute of Teatro Valle Bene Comune, dostupno ovde.\nBailey i Mattei (2013), str. 978.\nVidi na primer V. I. Lenin, “Two Tactics of Social-Democracy in the Democratic Revolution”, u Collected Works, Vol. 9. Takođe, “Left-Wing Communism: An Infantile Disorder”, u Collected Works, Vol. 31 (Moscow: Progress Publishers, 1962-1977).\nVidi na primer Carl Becker, The Declaration of Independence. A Study in the History of Political Ideas (New York: Alfred Knopf, 1956).\nMattei to naziva “primenom zaštitnih ustavnih mehanizama… kroz anti-hegemonijsku upotrebu prava”. Bailey i Mattei (2013), str. 1102.\nSetimo se poletnog Marxovog komunitarizma iz zaključnog poglavlja trećeg toma Kapitala.\nBailey i Mattei (2013), str. 976.\nAntonio Negri, Insurgencies. Constituent Power and the Modern State (Minneapolis: University of Minnesota Press: 1999).\nAfter Thomas Decreus et al., “The ‘Co-originality’ of Constituent Power and Representation”, Prepared for American Political Science Association 2012 Annual Meeting, dostupno ovde.\nEmanuel Sieyes, “What is the Third Estate?”, u Political Writings: Including the Debate Between Sieyes and Tom Paine in 1791 (Indianapolis: Hackett Publishing, 2003).\nCarl Schmitt, Constitutional Theory (Durham and London: Duke University Press, 2008); Political Theology. Four Chapters on the Concept of Sovereignty (Cambridge, MA: MIT Press, 2008).\nBruce Ackerman, We the People. Foundations (Cambridge, MA: Belknap Press, 1991).\nTo takođe važi za savremene radikalno-demokratske teorije konstitutivne moći. Vidi na primer Juan Colon-Rios, Weak Constitutionalism. Democratic Theory and the Question of Constituent Power (London: Routledge, 2012). Takođe Andres Kalyvas, Democracy and the Politics of Extraordinary. Max Weber, Carl Schmitt and Hannah Arendt (New York: Cambridge University Press, 2008). Up. i Kalyvasov tekst “Constituent Power”, Political Concepts. A Critical Lexicon, Vol. 3, No. 1, Winter 2013, str. 1, dostupno ovde.\nHardt i Negri, citirano prema Bailey i Mattei (2013), str. 971: “… formiranje ujedinjenog političkog entiteta ‘naroda’ je instrumentalno za poništavanje predpolitičkog subjektiviteta ‘mnoštva’ i za stapanje narodne političke volje kao volje suverena, kao i za lišavanje ‘mnoštva’ njegove trajne konstitutivne uloge u konstitucionalnim procesima.”\nVito de Lucia “Law as Insurgent Critique: The Perspective of the Commons in Italy”, dostupno ovde.\nKarl Marx, “Critique of Hegel’s Doctrine of the State”, u Karl Marx, Early Writings (London: Penguin, 1974), str. 87.\nDeclaration, str. 5\nHannah Arendt, On Revoluton (Harmondsworth: Penguin Books, 1973), str. 212.\nHannah Arendt, Vita activa, prev. Visnja Flego i Mirjana Paić (Zagreb: August Cesarec, 1991), Peto poglavlje „Djelovanje“, str. 142-199.\n“Principi akcije su imanentni pošto isključivo proističu iz konstitutivne prakse.” Andreas Kalyvas, “Popular Sovereignty, Democracy, and the Constituent Power”, Constellations, Vol. 12, No. 2, 2005, str. 68.\nArendt (1973), str. 215.\nDeclaration, str. 5.


PC Press » PC #69 | Millentium 200id\nPC #69 | Aleksandar Veljković\nVisoko integrisani setovi čipova za matične ploče stvorili su generaciju PC računara optimizovanih za poslovnu primenu. Ovakve konfiguracije nude maksimum funkcionalnosti za minimum novca, eliminišući ono što je od perifernog značaja za rad u kancelariji. Možda razlika u ceni u poređenju sa nekim sličnim računarom većeg stepena modularnosti na jednom komadu deluje mala, ali ne treba smetnuti s uma da se firme opremaju desetinama ili stotinama radnih stanica, što u zbiru može da donese popriličnu uštedu. S druge strane, firme koje su voljne da investiraju u bolje opremljene radne stanice nastoje da ta investicija bude u funkciji povećanja produktivnosti, a jedan od dobrih načina da se to postigne jeste zameniti monitore sa klasičnim katodnim cevima onima koji imaju TFT ekrane. Na ovaj način se smanjuje zamor osoblja koje provodi sate pred ekranom, povećava efikasnost rada zbog evidentno bolje čitljivosti teksta na TFT monitoru, a ni faktor uštede prostora na radnom stolu nije zanemarljiv. Drastično pojeftinjenje TFT monitora dovešće do talasa njihove nabavke za poslovne sisteme, pre nego što individualni korisnici shvate da nema više smisla „mučiti“ svoj vid CRT monitorom, bez obzira na dijagonalu. Novi Pakom računar iz Millentium familije koncipiran je upravo na opisanim prioritetima.\nRadi se o radnoj stanici baziranoj na AMD Duron procesoru koji radi na 750 MHz i Asus A7S-VM matičnoj ploči – taj spoj nudi odličan odnos između performansi i cene. Ploča je izgrađena na integrisanom SIS 730 setu čipova. Iako je reč o vrhunskom proizvodu kada je u pitanju kvalitet izrade i pouzdanost u radu, ovaj čipset nije namenjen onima koji traže vrhunske performanse, pa su i rezultati koje smo izmerili u skladu sa tim (posebno u domenu brzine memorijskog transfera). Grafika integrisana u SIS 730 nudi samo elementarnu 3D funkcionalnost što, prevedeno u relacije potreba pojedinih grupa korisnika, neće zadovoljiti pasionirane igrače, ali je savršeno dovoljno za poslovne korisnike.\nVisok kvalitet slike ide u prilog uparivanju ovog računara sa Hansol 520F TFT monitorom od 15“, koji je ujedno i najjača komponenta konfiguracije. Sastavni deo opreme čini i PCTel 56k modem, za unos teksta je zadužena Genius multimedijalna tastatura kojoj u pomoć priskače Genius NetScroll miš (sa točkićem), a muziku ćete slušati preko Teac Powermax 80/2 zvučnika. DVD-ROM je još jedna komponenta koja odskače iznad proseka za ovu klasu, a radi se o izvrsnom Asus 12/40x modelu. Računar poseduje 64 MB memorije, od kojih je na raspolaganju 56 MB (8 je odvojeno za grafiku), dok je disk najmanji Quantum iz LCT 20 serije (sub 5400 rpm), kapaciteta svega 10 GB.\nUkupne performanse koje smo izmerili su iznad proseka za klasu kojoj računar pripada, a na softversko-hardversko konfigurisanje nemamo primedbi. Zato zaključujemo da je u pitanju dobar poslovni računar, kome TFT monitor daje natprosečnu ergonomsku vrednost, a ovako osmišljena celina sigurno opravdava uloženi novac.


Anđelković: Dodik nastupio hrabro i argumentovano i rekao svetu istinu - 25.11.2020, Sputnik Srbija\nAnđelković: Dodik nastupio hrabro i argumentovano i rekao svetu istinu\nPolitički analitičar Dragomir Anđelković rekao je da je predsedavajući i srpski član Predsedništva BiH Milorad Dodik nastupio pred Savetom bezbednosti UN... 25.11.2020, Sputnik Srbija\nMilorad Dodik otvoreno o Srebrenici, patrijarhu Irineju i polozaju Srba u Bosni! --- www.youtube.com/watch?v=-7KbVBnfJcw\nDa je Anđelković još i rekao koji Srpski političari ovde govvore jedno a na zapadu su snishodljivi, bio bi super heroj. Naravnno svi u Srbiji znaju o kome je reč.. Posebno kad je Merkelova u pitanju.\n14:36 25.11.2020 (Osveženo: 04:01 26.08.2021)\nPolitički analitičar Dragomir Anđelković rekao je da je predsedavajući i srpski član Predsedništva BiH Milorad Dodik nastupio pred Savetom bezbednosti UN krajnje argumentovano i hrabro, te otvoreno rekao svetu šta se dešava u BiH - da visoki predstavnik deluje kao lobista Sarajeva i gazi sve demokratske norme.\nOn smatra da će ovakav Dodikov otvoreni nastup nekima na Zapadu "otvoriti oči" i da će, sa druge strane, pozvati novu američku administraciju da se realno pozabavi tim pitanjem.\n"Čak i oni koji nam ne misle dobro, kad god misle da smo slabašni i ćutimo, `guraju` svoje, ali kada vide da će naići na otpor, onda postupaju mnogo obazrivije i racionalnije", rekao je Anđelković za agenciju Srna.\n"Dodik se takvom ponašanju već dugo uspešno opire i od 2006. godine sprečava da se nove nadležnosti prenose na Sarajevo i umnogome je obesmislio njihovu akciju", naveo je Anđelković.\n"Mnogi na Zapadu nisu svesni do koje mere politika OHR-a, visokog predstavnika i nekih krugova sa kojima je povezan, guraju BiH u sukob. Jer, strašan rat je završen kompromisom, a kada neko ruši kompromis, priziva novi rat", ocenjuje Anđelković.\n"Republika Srpska to neće prihvatiti, ali da ne bi došli u situaciju da ponovo sve to izazove tenzije, bitno je da se na vreme upozore relevantni centri moći na Zapadu, jer svi nisu u to uključeni", kaže Anđelković.\n"Srpski političari često tako rade kod kuće, ali kad odu pred zapadne moćnike, onda ćute ili su snishodljivi. Dodik je isto, kao što brani srpske interese u Republici Srpskoj i BiH, nastupio i pred Savetom bezbednosti UN i to je za nas jako važan pomak", smatra Anđelković.\n"Na Zapadu postoje oni koji su protiv nas, ali postoje i realni dobronamerni krugovi koji su otvoreni za istinu", rekao je Anđelković.\n25 Novembar 2020, 16:561\n26 Decembar 2020, 12:03


Srpska manjina besna jer se u Mađarskoj uči da je Nikola Tesla Hrvat :: Dešavanja u Bijeljini ::\n23. oktobar 2019. / 23:47\nSrpska manjina u Mađarskoj je nezadovoljna što se u mađarskim udžbenicima istorije Nikola Tesla predstavlja kao naučnik hrvatske nacionalnosti.\nSrbi u Mađarskoj nameravaju da traže ispravku ove tvrdnje.


Vučić: Srbija može da doprinese da EU postane još bolje mesto za život - Društvo - Dnevni list Danas\nPočetna » Društvo » Vučić: Srbija može da doprinese da EU postane još bolje mesto za život\nVučić čestitao Dan Evrope\nPredsednik Srbije Aleksandar Vučić čestitao je briselskim zvaničnicima Dan Evrope, za koji je naveo da predstavlja dan pobede „ideje ujedinjenja različitosti u miru i solidarnosti“.\n49Piše: Beta 09. maja 2020. 09.34\nU pismu koje je uputio predsedniku Evropskog saveta Šarlu Mišelu, predsedniku Evropskog parlamenta Davidu Sasoliju, predsednici Evropske komisije Ursuli fon der Lajen i visokom predstavniku EU za spoljne poslove i bezbednosnu politiku Žozepu Borelu, kao i komesaru za susedsku politiku i proširenje Oliveru Varheiju, Vučić je istakao da postojanje evropske perspektive predstavlja jak podsticaj reformama u Srbiji.\n„Put evropskog jedinstva, koji je započet pre sedamdeset godina vizionarskom idejom Roberta Šumana, još je privlačan nama koji želimo da postanemo deo evropske porodice. Kao što je Šuman u Deklaraciji istakao da će ‘ona izroniti iz konkretnih dostignuća, koji će pre svega omogućiti iskrenu solidarnost’, tako se i mi nadamo da će naša dostignuća na dugom i teškom putu do članstva u Evropskoj uniji biti adekvatno vrednovana“, ocenio je Vučić.\nOn je dodao i da je Srbija ohrabrena porukama sa nedavno završenog Samita Evropske unije i Zapadnog Balkana, kao i da bi reč „perspektiva“ bila zamenjena rečju „proširenje“ predstavljalo jasan odgovor o evropskoj budućnosti Srbije.\n„Nadam se da će Srbija, uz vašu podršku i pomoć, ali i kritiku, postati zemlja koju ćete rado videti kao ravnopravnog člana, jer je to naš cilj. Uporno radimo na tome da Srbija bude uređena i uspešna zemlja. Verujem da i mi, našom podrškom i pomoći, ali i kritikom, možemo da doprinesemo da Evropska unija postane još bolje mesto za život, kao što ćemo, politikom mira i saradnje, nastaviti da se borimo za stabilnost na Zapadnom Balkanu“, poručio je Vučić.\nPredsednik Srbije je u pismu ukazao da će Srbija zauvek poštovati solidarnost koju je EU pokazala u borbi protiv korona virusa.\n„Uveren sam da ćemo kroz saradnju u otklanjanju ekonomskih posledica pandemije, stvoriti uslove da ispunimo zajedničke planove za budućnost“, navodi se u čestitki.\nAleksandar Vučić, dan evrope, EUBeograd\nNe daj bože da se Vučićev doprinos primi u Evropi. Ona je već bila strašni poligon za iživljavanje nacista.\nVučićeva Poltrončina kaže:\nVeć se prima u nekim zemljama.\nKosova ko sova kaže:\n09. maja 2020. u 14.56\nUzeces 100e 15-og maja ?\n09. maja 2020. u 09.44\n09. maja 2020. u 09.45\nPostati ravnopravni deo sveta, da naša deca i unuci imaju svoju budućnost, kako je ne bi tražili u drugim zemljama.\n09. maja 2020. u 09.47\nČerčil je svojevremeno rekao „Ne postoje naši stalni prijatelji i naši stalni neprijatelji, postoje samo naši stalni interesi..“\n09. maja 2020. u 10.22\nZato Srbin , rado ide u gastarbeitere..!? .Da bi u Maticu slao- devizne doznake…Nekad DM , danas evre…??\nMuka mi je od ovih njegovih gluposti. Da je tako odavno bi nas prigrli u Eu.\nTa ponuda je bila na stolu 1992 godine, ali je odbijena od tadašnjeg predsednika Slobodana Miloševića uz svesrdnu pomoć JUL-a i radikala.\n09. maja 2020. u 15.24\nImas u apoteci tablete za povracanje, ajde resi to.\n09. maja 2020. u 17.29\nPošalji mu svoju sliku, biće mnogo delotvornija od tableta.\n09. maja 2020. u 09.55\nVucicu nauci istoriju i ne lazi.\nOtomansko carstvo propalo zbog Srbije. Nemci propali u drugom svetskom ratu jer su pokušali da vladaju Srbijom. Jugoslavije se raspala zbog Srpskih fasista.\nKad uđe u evropsku uniju ona će se raspasti zbog Srbije.\n09. maja 2020. u 09.59\nInfantilni i bedni kaže:\n09. maja 2020. u 14.57\nZbog ovakvog infantilnog humora cete izgubiti vlast.\n09. maja 2020. u 10.07\nNeka neko javi predsedniku da pravosudje ne funkcionise, ne mislim na slucaj sa bakljama, vec uopste na celu mrezu sudija, tuzilaca i advokata koji tvore zastrasujucu mrezu korupcije na svim nivoima koja ne preza od unistavanja gradjana ako ih neko dirne.\n09. maja 2020. u 10.24\n…Rade od kuce , i iz kafica…??\n09. maja 2020. u 10.20\nTo kaze jedan od najvecih diktatora u Evropi. Covek koji je unistio pravnu drzavu.\n09. maja 2020. u 10.37\nNevena V. kaže:\n09. maja 2020. u 10.45\nAvioni pomoci jedoj italiji su nesto sto je pokrenulo mnoge stvari\n09. maja 2020. u 10.47\nDakle ovaj covek je pankosmicka pojava. Bori se jadan svakodnevno za evropske vrednosti i nikako da se izbori !\n09. maja 2020. u 11.00\nZašto mi ustvari NEĆEMO u EU – zato što tamo može mnogo manje da se laže. Za manje mnogo manje greške ode vlada, funkcija, … a možda i krivična odgovornost – ne pomaže ni Žeks, ni Marić, ni Vučićević … a tek ‘nezavisni komentatori’, razbežali bi se kao zečevi !!!\nPlatices Evropska Unijo jednog dana zato sto si dozvolila da ovi fasisticki oposi prisvoje vase vrednosti i banalizuju ih i potpuno obesmisle ili im potpuno premene znacanje. Ako su ovo sada „Evropske vrednosti“ onda su i bivsa SFRJ i Sovjetski savez demokratske zemlje vladavine prava i ljudskih prava.\nSrbija prvo treba da se uredi i postane uredjena pravna drzava , da postane bolje mesto za zivot njenog naroda pa tek onda da razmislja kako bi mogla da doprinese da EU postane bolje mesto za zivot.\n09. maja 2020. u 11.13\nMože Srbija,ali samo bez tebe!-Miči se,rđo!\n09. maja 2020. u 11.18\nRečenicu,koju je izgovorio Vučić,može da se prevrne pa reći:“E U može da doprinese da Srbija postane još bolje mesto za život! Što sada nije slučaj,pošto se Vučićeva kamarila prevrnula na Rusiju i Kinu,kao primer,kako treba da vlada Vučić u Srbiji !\n09. maja 2020. u 11.23\nNa celu sa Vucicem Srbija nikad nece uci u EU. Trenutno su samo nasli budalu koju ce iskoristiti za svoje interese.\n09. maja 2020. u 11.29\nVerovatno,jer u EU za tebe neće biti mesta.\nVučkov Sledbenik kaže:\n09. maja 2020. u 11.36\nMože da doprinese, ali za to bi morao da siđeš sa vlasti u zatvorsku ćeliju. I ti i bata.\n09. maja 2020. u 11.43\nPreterana ptepotentnost A Vučića ,, sa obe amjima da Srbijom EU…\n,“Zajednica RAJA “ , samo što nije tu komparaciju izrekao.\nČoveče , zar misliš da tebi iko veruje ili se zvaničnici EU\nGrohotom.smeju na ove prazne, priglupe ,\nne suvisle reči jednog okorelog radikala,(čitaj fašiste) a danas šefa države ,SNS, gde se ništa promenilo nije\nE Vučiću, zar misliš da ćeš se iza novog naziva radikala , privući kroz iglene uši istine , pravde suda .\nNe, ne pokušavaju ,zaludn e napore .\nPoznat si jedino kao. Šešeljev Radikal .!\nTo ga te ne ce oprati ni u tvoj\n…sa obecanjima ….\nIzvinite na slovnim greškama ..\nNervoza na Vuvicevo lupetanje…\nPa istina je. Svako može da doprinese, ali ako sve sagledamo onda Srbija može samo da izigrava sepričku jamu u Evropi. Odnosno i ne treba da izigrava.\n09. maja 2020. u 11.58\nKako najgore mesto za život može da doprinese da Evropa postane bolje mesto za život?Slaba ti je logika.Radikalska.\n09. maja 2020. u 12.08\nJuce prica o solidarnosti onako, danas prica ovako..sutra ko zna kako..doslednost predsednika..to je politika.\n09. maja 2020. u 12.17\nHAHAHAaaaaaaa ! Sa ovakvim spodobama i i vlastodrscima Srbija moze samo da bude Trojanski konj u Evropi. Samo se nadam da ce to naivni Evropljani prokuziti…Kad god citam ovakve lazi Vucica setim se jadnog Cemberlena (premijera Engleske pred 2 sv. rat) kako nasmejan mase papirom na kojem je potpis Hitlera da nece napasti Poljsku. Posle par dana Hitler i Staljin su raskomadali Poljsku…\nIma jedan tv kanal koji se zove Pikaboo. Bezbedan je za gledanje. Ovaj ga se još nije setio\n09. maja 2020. u 12.37\nEU jedva ceka da im donesemo baklje na krovovima zgrada, da im napravimo plantaze „susenog paradajza“, promenimo sadrzaj televizija…i sto je najvaznije izgradimo im neku fabriku i pokazemo malo ekonomija….\n09. maja 2020. u 12.39\nZa početak, Vučić da demisionira, da bi Srbija bez njega, postala bolje mesto za život!\n09. maja 2020. u 12.57\nNe brini ti o Evropi i ne spašavaj je,daj da Srbija bude normalno mesto za život.\n09. maja 2020. u 13.06\n09. maja 2020. u 13.08\nDali bilo ko ko nije “ totalni idijot“ , veruje ovom p…..stom bilo šta ????\n09. maja 2020. u 13.16\nDa li mi se cini, ili ovo govori NAJVECI DIKTATOR koga je Evropa imala, nakon II sv. rata? Predsednik j(A)edne drzave, koja je na svim LISTAMA medju najgorima, poslednjima, po svim parametrima? Covek koji je, za OSAM godina uspeo da razori drzavu, koja se polako dizala iz mulja. Govori covek, kome svakodnevno stizu ZAMERKE na stanje u drzavi. Takva drzava da pomogne Evropi da postane BOLJE mesto za zivot. Mislis SEFE, da i Evropa udje u ‘ZLATNO DOBA’. Preopznaju oni LAZ,. samo ne znaj, kao ni mi, gde se zavrsava jedna, a pocinje druga laz. Ali, i trebas im, z\n09. maja 2020. u 17.27\nČestitamo Dan Evrope!\n09. maja 2020. u 16.49\nSvi zajedno slavimo Dan Evrope neka nam je srećan!!!!!U ime naših dedova i očeva moramo nastaviti borbu protiv fašizma. A izmedju nasih zemalja praviti neraskidivu vezu.Moramo se ujediniti radi zajednickih ciljeva, biti humani i solidarni jedni prema drugima.\nSrbija je na Evropskom putu!\n09. maja 2020. u 18.42\nSrecan dan Evrope, svima onima koji se zalazu za mir, sigurnost i blagostanje naroda.\n09. maja 2020. u 22.04\nČestitamo Dan Evrope a želja nam je da se što pre približimo EU.


ročište Osmanu Mehmedagiću | Info | Politika\n29. July, 10:10\nOdržano ročište Osmici, odbrana traži da se pusti na slobodu 0 Podijeli Podijeli na facebook Podijeli na twitter Podijeli na viber Pošalji na mail\n16.07.2021. / 12:29\nZavršeno je sudsko ročište o prijedlogu Tužilaštva BiH da se uhapšenom direktoru Obavještajno-bezbjednosne agencije (OBA) Osmanu Mehmedagiću odredi jednomjesečni pritvor, dok odbrana traži da se on pusti na slobodu.\nTužilac Tužilaštva BiH Oleg Čavka na ročištu je zatražio i izuzeće sudije Tatjane Kosović, koja se jutros pojavila na ročištu uz obrazloženje da je zahtjev za izuzeće došao kasno i da je zbog hitnosti predmeta moralo da se održi danas, ali je Čavka ponovio da i dalje ostaje pri svom zahtjevu za njeno izuzeće.\nČavka je rekao da pritvor Mehmedagiću traži zbog osnovane sumnje zloupotrebe položaja ili ovlaštenja, krivotvorenja službenih isprava i pranja novca, te najavio da bi za mjesec dana trebalo da bude podignuta optužnica.\nTužilac je rekao da bi Mehmedagić boravkom na slobodi mogao uticati na svjedoke, te da ima namjeru saslušati još svjedoka, među kojima su i studenti koji su protestvovali zbog Američkog univerziteta i činjenice da već godinu dana nisu dobili diplome.\nČavka je zatražio pritvor za Mehmedagića zbog opasnosti da bi boravkom na slobodi mogao ometati istragu, prikrivati dokaze, te vršiti uticaj na svjedoke ili saučesnike, kao i iz zato što bi njegovo puštanje na slobodu moglo prouzrokovati uznemirenje javnosti i građana, koje se, kako je konstatovao, već desilo.\n"S obzirom na to da su već evidentirani elementi narušavanja bezbjednosti povezani sa lišavanjem slobode osumnjičenog Mehmedagića, njegovo puštanje na slobodu dovelo bi do dodatnog nepovjerenja u rad pravosuđa. Organizator protesta je Jasmin Mulahusić, koji je organizovao nenajavljene proteste ovdje ispred Suda, već je slao prijeteće poruke i Tužilaštvu i Sudu, a na protestima su viđeni i neki političari, što se može smatrati pritiskom na ove pravosudne institucije", rekao je Čavka.\nGovoreći o Mehmedagićevoj diplomi, Čavka je rekao da je on svoju diplomu proglasio "državnom tajnom".\n"Zloupotreba položaja je dokument o stručnoj spremi proglasiti državnom tajnom", ocijenio je Čavka i podsjetio na istorijat diploma koje je Mehmedagić donosio od 2015. godine kada je preuzeo funkciju direktora OBA.\nČavka je naveo da je Sudu već predato 214 dokumenata, da ima namjeru saslušati sve studente koji su protestvovali ispred Američke ambasade zbog činjenice da već godinu dana nisu dobili diplome.\n"Zašto bi neko ko ima pravni fakultet imao potrebu da upisuje taj isti pravni fakultet na nekom drugom mjestu", zapitao je Čavka, govoreći o Mehmedagićevim diplomama kojima se, kako je naveo, ne može ući u trag.\nOn je zaključio da Mehmedagić nije imao pravni fakultet i da "nije imao visoku stručnu spremu".\nČavka je podsjetio da je Mehmedagić zajedno sa Denisom Prcićem falsifikovao vlastiti dokument o stručnoj spremi, da je dokumentacija skrivena na dvije lokacije u Nišićima i Semizovcu i da je u Semizovcu pronađeno 350 ce-deova, određen broj hard diskova...\nČavka je najavio da će saslušati i nekadašnjeg dekana i rektora tog fakulteta i najavio da će dokazati osnov na sumnju.\nGovoreći o pranju novca Čavka je naveo nekretnine i automobil koje Mehmedagić ima i istakao da posjeduje dvije kuće, stan na Dobrinji i automobil velike vrijednosti.\nMehemdagićeva odbrana danas je zatražila da se on pusti na slobodu.\nAdvokat Senka Nožica je nakon izlaska iz sudnice istakla da su protesti građana u Sarajevu, održani što je hapšenje "Mehmedagića bilo nezakonito" i zahvalila, kako je rekla, tim ljudima koji su se borili za pravnu državu.\n"Smatramo da nema ni osnovane sumnje da je naš branjenik počinio djelo koje mu se stavlja na teret, a ne postoji nijedan čvrsti razlog da se on zadrži u pritvoru", rekla je Nožica.


O WordPress hosting usluzi – Mint Hosting\nO WordPress hosting usluzi\nBaza znanja > WordPress Hosting > O WordPress hosting usluzi\nPrvi koraci Nakon aktivacije usluge dobijate obaveštenje koje nosi naziv “Informacije o Vašem WordPress hosting nalogu”. Ovo obaveštenje u sebi pored osnovnih informacije o usluzi sadrži pristupne parametre za logovanje na cPanel. Uz pomoć cPanela\nDa li mi je omoguće shell pristup kako bih izvršavao komande?\nUz sve WordPress hosting pakete omogućen je i takozvani shell pristup putem SSH. Nakon što se autentifikujete i pristupite serveru, imaćete mogućnost da izvršavate odgovarajuće komande među kojima su i WP CLI, npm i composer.\nDa li je WordPress hosting pogodan za WooCommerce prodavnice?\nWooCommerce je jedan od najčešće korišćenih WordPress dodataka i naši WordPress Hosting paketi su pogodni za hosting WooCommerce prodavnica svih veličina i nivoa kompleksnosti.


prvi svetski rat beogradjanka vuka popadic spasila srpske vojnike zarobila austrijance | Info | Društvo\nNAJHRABIJA BEOGRAĐANKA TOKOM VELIKOG RATA: Spasila stotine srpskih vojnika i zarobila 15 austrijskih! 1 Podeli Podeli na facebook Podeli na twitter Podeli na viber Pošalji na mail\n03.02.2021. / 19:52\nAutor Aleksandar Nastevski 03.02.2021. / 19:52\nSmatrajući ih slabijim polom, muškarci su u vreme Prvog svetskog rata, želeći da u najstrašnijim trenucima kod preplašenih žena, a naročito kod dece, izmame osmeh i poprave raspoloženje stalno ponavljali: "Sad će Švaba dum – dum – dum. Bež' te žene u podrum!".\nIpak, bilo je i onih žena koje ne samo da se nisu skrivale već su izlazile na ulice odmah nakon bombardovanja i ukazivale pomoć ranjenima, sklanjale sa ulice one koji su usled bombardovanja ostajali bez krova nad glavom. Jedna od njih je Vuka Popadić.\nPrema predanju, Vuka je izašla iz svog stana da vidi da li u varošici ima još uvek neprijateljske vojske i na uglu Dušanove ulice naletela je na grupu austrougarskih vojnika koji su pokušavali da nađu sklonište od mitraljeza i topovskih zrna kojima ih je srpska vojska gonila.\nStrogim glasom, gospođa Popadić je vojnike pozvala da pobacaju oružje i krenu za njom kako ne bi uludo izgubili glavu. Nakon što je preplašene Austrijance zaklonila u svom domu, svoje zatvorenike je poslužila slatkim i vodom.\nGodinu dana kasnije, 1915. godine na Beograd je palo preko 4.000 zrna iz teških austrougarskih i nemačkih topova, dok se na Dunavskom keju i Dorćolu vodila borba do poslednjeg daha u odbrani glavnog grada.\nU ovom previjalištu koje je bilo u samom centru borbe, Vuka Popadić je previla i okrepila više od stotinu teških ranjenika i pomagala im da dođu do bolnice.\nTime je ova neustrašiva žena spasila život mnogim vojnicima i svojom nesebičnošću zajedno sa sestrom Lelom i ćerkom Jelenom, postala je članica Udruženja branilaca Beograda.\nprvi svetski rat istorija beograd Beograđani žena\n04.02.2021. / 05:36


Tanjug 26. oktobra 2021. 09:44\nMONTE KARLO – Košarkaši Crvene zvezde večeras od 19 sati gostuju Monaku u šestom kolu Evrolige.\n„Monako je osvajač Evrokupa, napravili su potpuno novi tim za ovu sezonu. Angažovanjem igrača poput Motejunasa, Tomasa, pa Džejmsa dali su jasan znak da je dobar tim nadograđen i da postoji kvalitet za dobar rezultat. Već su dosta pokazali u dosadašnjem toku takmičenja, Džejms je jedan od najboljh indiviudalaca u ligi, atletski su dobra ekipa i jasno je da nas očekuje težak zadatak u Monaku“, rekao je trener Dejan Radonjić.\n„Očekuje nas jedna jako neugodna utakmica protiv Monaka, jedne odlične ekipe. Oni mnogo trče, potrebno je da energetski budemo na potrebnom nivou i da probamo da se nadigravamo. Sigurno nam najveća opasnost preti od Majka Džejmsa i Vila Tomasa, dva sjajna evroligaška igrača“, zaključio je Uskoković.


Otvoren rekonstruisani objekat Vazduhoplovne akademije - Studio B\nOtvoren rekonstruisani objekat Vazduhoplovne akademije Beoinfo\n22. 10. 2019. 14:41:21\nOtvoren rekonstruisani objekat Vazduhoplovne akademije, koji će služiti za potrebe školovanja učenika ove srednje škole u konceptu dualnog obrazovanja. Vazduhoplovna akademija broji skoro 900 učenika i svi se školuju po ovom sistemu.\nDogađaju su prisustvovali član Gradskog veća Dragomir Petronijević, sekretar za obrazovanje Slavko Gak, pomoćnica ministra prosvete za dualno obrazovanje Gabrijela Grujić i ekspert za dualno obrazovanje Ursula Renold.\nDragomir Petronijević poručio je tom prilikom da će u ovakvim uslovima uspesi dece biti još bolji u budućnosti.\n– Četvrta industrijska revolucija je u punom jeku, a ono što vidimo kao šansu jeste da obrazovanjem, ovakvim srednjim stručnim školama i centrima za obuku uhvatimo korak sa Evropom i svetom. Dovodimo iz godine u godinu sve više investitora, ali naša dodata vrednost jesu upravo naši mladi ljudi. Želimo da im omogućimo da i ovde mogu da uče kao bilo gde drugde – rekao je Petronijević.\nSlavko Gak je precizirao da je Grad Beograd u prethodne dve godine u ovu školu uložio više od 70 miliona dinara.\n– Učenici ove škole postižu vrhunske rezultate, a verujemo da će u novim, znatno boljim uslovima, biti još i bolji. Do kraja ove godine izdvojićemo još 11,5 miliona dinara u opremanje, a tokom sledeće godine plan je da škola dobije i veliki trening centar – rekao je Gak.\nKada je reč o obrazovnim ustanovama, on je naveo da je u toku veliki investicioni talas, radi se 365 dana u godini, a u 2019. uloženo je bezmalo 800 miliona dinara u osnovne i srednje škole, kao i u predškolske ustanove, i dodao da će se u ovo pravcu nastaviti, jer naša deca zaslužuju odlične uslove za učenje, poručio je Gak.\nGabrijela Grujić je iznela podatak da Vazduhoplovna akademija već dugi niz godina uspešno obrazuje kadrove za potrebe vojske i policije, ali i kompanije „Er Srbija”, Aerodroma „Nikola Tesla” i JAT tehnike.\n– Najvažnije je da filozofija obrazovanja postane filozofija života svakog mladog čoveka koji se školuje u Srbiji. Vazduhoplovna akademija postaje trening centar za razvoj vazduhoplovstva i, nadam se, lider u regionu. Ovo predstavlja još jedan dokaz da dualno obrazovanje doživljavamo kao dodatu vrednost na kvalitetno srpsko obrazovanje – navela je ona.\nDirektor akademije Goran Cvijović naglasio je da je povod za današnji događaj s jedne strane obnova objekta, a s druge potpisivanje ugovora o dualnom obrazovanju sa MUP-om. To je misija Vazduhoplovne akademije kao stručne škole – da u svakom trenutku bude spremna da odgovori na zahteve kompanija i tržišta, s krajnjem ciljem da mladi ostanu u zemlji.\nUrsula Renold je navela da je veoma impresionirana onim što je videla u rekonstruisanom objektu, te da bi i Švajcarska mogla da se pohvali ovakvom obrazovnom ustanovom. Ona je čestitala Gradu Beogradu i resornom ministarstvu i najavila da je mnogo toga urađeno, ali da predstoji još posla da se ojača dualno obrazovanje koje donosi mnoge prednosti za ekonomiju zemlje. Takođe, dodala je da model Srbije mnoge zemlje iz regiona žele da slede.\nDogađaju su prisustvovali i prestavnici kompanije „Festo”.


Novi testovi | Auto škola Pravo\nAuto škola “PRAVO” Vam je omogućila preuzimanje i korišcenje zvaničnih testova za polaganje pismenog dela vozačkog ispita, a sve u cilju boljeg razumevanja saobraćajnih pravila i propisa i uspešnije pripreme za polaganje. Ovde možete preuzeti najnovije testove za vožnju i rešenja za polaganje A, B, C i D kategorije za 2014. godinu. Sve što je potrebno je da kliknete na željenu oblast ispita. Odnedavno smo napravili i odgovore na sva pitanja koja možete preuzeti sa našeg sajta.\nAndroid aplikacija. Testovi za Vas mobilni telefon\nSaobraćajne situacije. Stavite se u ulogu vozača\nNaučite saobraćajne znakove ili ih se barem podsetite\nRute za polaganje vozačkog ispita svih kategorija\nPitanja su razvrstana po kategorijama i oblastima (NAPOMENA: testove vežbajte preko Google Chrom pregledača)\nPitanja 1. deo Pitanja 2. deo Pitanja 3. deo Pitanja 1. deo Pitanja 2. deo Pitanja 3. deo Pitanja 4. deo Pitanja 1. deo Pitanja 2. deo Pitanja 3. deo Pitanja 4. deo Pitanja 1. deo Pitanja 2. deo Pitanja 3. deo Pitanja 4. deo Testovi za B kategoriju\nTest 07 Test 08 Test 09 Test 10 Test 11 Test 12\nTest 19 Test 20 Test 21 Test 22 Test 23 Test 24\nTest 25 Test 26 Test 27 Test 28 Test 29 Test 30\nTest 31 Test 32 Test 33 Test 34 Test 35 Test 36\nTest 37 Test 38 Test 39 Test 40 Test 41 Test 42\nTest 01 Test 02 Test 03 Test 04 Test 05 Test 06 Test 07 Test 08 Test 09 Test 10 Test 11\nTest 12 Test 13 Test 14 Test 15 Test 16 Test 17 Test 18 Test 19 Test 20 Test 21 Test 22\nTest 23 Test 24 Test 25 Test 26 Test 27 Test 28 Test 29 Test 30 Test 31 Test 32 Test 33\nKAZNE I KAZNENI POENI Testovi iz prve pomoći – možete polagati u našoj auto školi (cena je 5.500,00 dinara)\nKako se polažu NOVI testovi za vožnju\nkategorije A1, A2, A i B ukupan broj bodova je 100. Minimum 90 bodova je potrebno kako bi se položio ispit.\nZa kategorije C1, C, D1 i D ukupan broj bodova je 130. Minimum 117 boda je potrebno kako bi se položio ispit.\nTest se sastoji od 3 lista: prvi sadrži 11 pitanja (22 poena, za A kategorije 20), drugi 18 pitanja (44 poena) i treći 13 pitanja (34 poena, za A kategorije 36). C i D kategorija imaju još jedan list, koji nosi 30 poena.\nZa sve kategorije rešavanje testova traje 60 minuta. Napominjemo da se testovi rešavaju zaokruživanjem slova ispred ponudenih odgovora. Ukoliko se pitanjem zahteva odgovor na dva ili više rešenja (piše ispod pitanja), potrebno je zaokružiti toliko slova ispred rešenja.\nPrimeri zaokruživanja tacnih odgovora\nAuto škola “PRAVO” organizuje i pripremu za polaganje testova u našoj učionici pre termina polaganja, o čemu se možete informisati lično ili putem telefona škole. Naš predavač će Vas upoznati šta se na testu očekuje, koje su karakteristične greške ili odgovoriti na Vaša pitanja.\nAuto škola “PRAVO” Vam želi uspeh u radu i uspešno polaganje testova !\nCopyright © 2015 Auto škola Pravo - .\nDesigned by Nemanja\tSN Facebook Like


USK / Blokada GP Maljevac do daljnjeg: Građani uznemireni zbog višesatnih čekanja\nDešavanja oko migrantske situacije na GP Maljevac – Velika Kladuša ne prestaju, a policijske patrole osiguravaju i blokiraju prilaz samoj granici, dok su građani koji su u koloni zbog nedostatka informacija vidno uznemireni. Neki od njih čekaju i već nekoliko sati. Migranti, njih više od 100, su i dalje stacionirani u neposrednoj blizini graničnog prijelaza, a kako neslužbeno saznaje portal Radio Kladuša, nema informacija o eventualnoj deblokadi i rješenju situacije. Jedan dio migranata koji su tokom dana pokušavali doći do zemalja EU vratio se u grad i kamp, dok su…\nMinistarstvu sigurnosti BiH tražilo je od Vlade FBiH informacije o objektu u vlasništvu Agrokomerca za privremeni smještaj migranata u Velikoj Kladuši. Riječ je o objektu Akofarm, nekretnini u vlasništvu privrednog društva Agrokomerc koja se nalazi u mjestu Polja, dva kilometra od Velike Kladuše. “Objekt i ekonomsko dvorište su ukupne površine 8.000 metara kvadratnih. Objekt je djelimično devastiran, trenutno bez struje i vode, ali postoji mogućnost brzog prključivanja na elektroenergetsku i vodovodnu mrežu. Za sva potrebna ulaganja potrebna je stručna osoba koja bi dala realnu procjenu ulaganja u ovaj objekt da…\nViše od stotinu migranata i dalje se nalazi u neposrednoj blizini graničnog prijelaza Maljevac u Velikoj Kladuši, zbog čega se saobraćaj na ovom prelazu odvija jako usporeno. Ranije u toku dana oko 200 migranata je pokušalo da pređe granični prelaz, ali nakon što su ih u tome spriječili pripadnici Granične policije BiH i Hrvatske, uz podršku MUP-a USK, pojedini su odustali od svog nauma. Ministar unutrašnjih poslova USK Anel Ramić kazao je za “Klix.ba” da su migranti i dalje u blizini granice, da je neki pokušavaju čak i preći, međutim…\nSvjedok Rasim Dizdarić iz Bihaća rekao je da mu je tužilac Idriz Begić pomogao “da riješi problem” na sudu i da za to nije uzeo naknadu. Dizdarić se prisjetio da je 2015. godine imao saobraćajnu nesreću u kojoj je bio kriv i zbog koje je protiv njega podignuta optužnica. Na pitanja Begićeve advokatice Sabine Hota-Ćatović odgovorio je da ga je “Sud uputio u bihaćko Tužilaštvo”. Dizdarić je kazao da nije imao advokata i da je Begiću rekao da želi da prizna krivnju. – Pomogao mi je da riješim taj problem.…\nMnogo ogorčenosti izazvala je fotografija Ive Sanadera iz Kalinjingrada gdje je hrvatska nogometna reprezentacija igrala prvu utakmicu na Svjetskom prvenstvu, a sada se otkrilo ko se to slikao s optuženikom za najtežu korupciju. Podsjetimo, fotografiju bivšeg premijera i predsjednika HDZ-a kojem se sudi za goleme korupcijske afere kako pozira među nekoliko navijača za stolom u restoranu objavio je PR stručnjak Vedran Strukar. – Ova slika govori više od hiljadu riječi. Ćaća kao najveći selebriti s navijačima kao akreditirani VIP uglednik u Kalinjingradu…”, napisao je Strukar uz fotografiju. Ko je Sanaderu…\nSkupština Unsko-sanskog kantona usvojila je na danas održanoj vanrednoj sjednici rebalans ovogodišnjeg budžeta, kako bi se osiguralo 200.000 maraka za povezivanje radnog staža radnicima iz osam ovdašnjih preduzeća u kojima je proveden stečaj. Služba za zapošljavanje FBiH ranije je obezbijedila 450.000 maraka za ove namjene, a prema riječima premijera USK Huseina Rošića, ovim sredstvima će radni staž biti povezan za ukupno 500 radnika. “Riječ je o radnicima koji su ostali u svojevrsnom vakuumu, odnosno bez stečenih zakonskih prava iz radnog odnosa. Oni su radili u preduzećima koja su otišla u…\nJedan migrant u Izbjegličkom centru Salakovac jutros je zboden nožem, saopšteno je iz MUP-a Hercegovačko-neretvanskog kantona. U saopštenju se navodi da je radnik Centra u Salakovcu jutros oko 7.00 sati prijavio policiji da je došlo do sukoba migranata. “Nakon provedene istrage i urađenog uviđaja policijskih službenika Policijske uprave Mostar, utvrđeno je da je nakon fizičkog sukoba dva državljanina Pakistana jedan zadobio povrede nožem u predjelu leđa”, dodaje se u saopštenju. Iz MUP-a ističu da je osumnjičeni lišen slobode i da je o svemu obaviještena Služba za poslove sa strancima Mostar.…\nOko stotinu migranata koji su pokušali da pređu granicu BiH i Hrvatske, na GP Maljevac, pristalo je da se vrati u Veliku Kladušu, potvrdio je ministar unutrašnjih poslova Unsko-sanskog kantona Anel Ramić. “Mogu reći da se situacija smiruje i očekujem da se sve uskoro vrati u neko normalno stanje. Za svaki slučaj, angažirali smo jake snage, pripadnike više policijskih stanica, kao i pripadnike specijalne jedinice MUP-a. Na svu sreću nije bilo potrebe za primjenom bilo kakve sile”, rekao je Ramić. Podsjećamo, oko stotinu migranata jutros je organizovano krenulo prema Graničnom…\nUlazak BiH u EU podržava 70 posto ispitanika u FBiH i 30 posto u RS-u\nVijeće ministara BiH usvojilo je Informaciju Direkcije za evropske integracije o rezultatima istraživanja javnog mnijenja. Istraživanje pod nazivom “Stavovi građana o članstvu u Evropskoj uniji i procesu integracija u Evropsku uniju” provedeni su u martu i aprilu 2018. godine. Ulazak u EU podržava 70,6 posto ispitanika iz Federacije Bosne i Hercegovine, 30,3 posto ispitanika iz Republike Srpske te 75,5 posto ispitanika iz Brčko Distrikta BiH, navodi se u saopćenju Vijeća ministara BiH.\nMinistar Ramić: MUP USK nema kapacitete da se nosi sa problemom migrantske krize\nPovodom zadnjih dešavanja u Krajini i ubistva 24-godišnjeg migranta iz Maroka, te sve češćih kritika koje Ministarstvo unutrašnjih poslova dobija u posljednje vrijeme kada je u pitanju migrantska kriza, danas je u Ministarstvu unutrašnjih poslova Unsko-sanskog kantona održana konferencija za medije. Anel Ramić, ministar unutrašnjih poslova Unsko-sanskog kantona, obratio se medijima istaknuvši da MUP USK nema materijalno-tehničkih kapaciteta niti nadležnosti da se nosi s cijelom situacijom. – Jutros sam kontaktirao Mektića, ministra sigurnosti BiH, od kojeg sam zatražio da se najproblematičniji migranti koji su vršili određena krivična djela prebace u…


PRIVEDEN MLADIĆ OSUMNJIČEN DA JE ZADRANINU (21) PROBIO LOBANJU: Tokom hapšenja oduzet mu nož, policija otkrila detalje napada\n12:48h POTVRĐENO I DOKAZANO: Omikron stigao u Hrvatsku, registrovan kod dva pacijenta, zarazio ih strani učesnik stručnog skupa\nFoto: Beata Zawrzel/NurPhoto / Shutterstock Editorial / Profimedia\nkris kris 25.11.2021. 18:44h\nPolicija je uhapsila 23-godišnjaka koji se sumnjiči za napad na Duju Hrgovića Štefanića, 21-godišnjeg Zadranina koji je napadnut s leđa i teško ranjen u noći s 12. na 13. novembra ispred Medicinske škole u Zadru, piše Zadarski.hr.\n"Policijski službenici kriminalističke policije, Službe kriminalisitčke policije i Druge policijske stanice Zadar, dovršili su kriminalističko istraživanje nad 23-godišnjim hrvatskim državljaninom zbog sumnje na počinjenje kaznenog dela ubistvo u pokušaju. Sumnjiči se da je 13. novembra 2021. godine oko 02.30 sati u Ulici dr Franje Tuđmana u Zadru, prilikom verbalnog sukoba i fizičkog guranja između više mlađih osoba, iz džepa odevnog predmeta izvadio nož kojim je oštećenom 21- godišnjaku zadao ubodnu ranu u predelu glave, nakon čega se udaljio s mesta događaja", saopšteno je u četvrtak posle podne iz zadarske policije.\nU saopštenju se ističe da je 21-godišnjaku pružena lekarska pomoć u Opštoj bolnici Zadar gde je utvrđeno da je zadobio teške telesne povrede.\n"U okviru istrage i prikupljanja svih relevantnih činjenica i saznanja o događaju, osumnjičeni je juče uhapšen na području Brodsko-posavske županije, te priveden u policijsku stanicu. Tom prilikom oduzet mu je preklopni nož. Protiv njega se podnosi krivična prijava nadležnom državnom tužilaštvu za krivično delo 'ubistvo u pokušaju', a on će u toku dana biti predat pritvorskom nadzorniku Policijske uprave zadarske", kazali su iz policije, piše Zadarski.hr.\nPOTRAGA ZA LOPOVOM U MEĐIMURJU: Muškarac pretio nožem prodavačici! Nije htela da mu da novac pa odneo celu blagajnu\nNESREĆA NA BRAČU: Lovio fazane pa upucao ženu koja je brala masline\nBOMBA IZ ITALIJE! UHAPŠEN PREDSEDNIK SAMPDORIJE! Čovek koji želi Dejana Stankovića na klupi završio u zatvoru!\nZA POPOVIĆA NEMA KRIZE: Saša kupio polovnog MAJBAHA za 300.000 evra! (FOTO) 102\t1.6k\nJUČE HTEO DA DOVEDE DEKIJA, DANAS ZAVRŠIO IZA REŠETAKA: Uhapšen vlasnik Sampdorije!\nBOGATSTVO I UKUS! Zavirite u LUKS DOM Marijane Mateus: Ovakvu dekoraciju NE MOŽE da ima baš SVAKO! (FOTO)\nANA IVANOVIĆ I BASTIJAN ISPRATILI ANGELU MERKEL U PENZIJU!