Ja, antiteista | Poneka misao\n← Slepi kolosek…\nPogledaj bagru, anđele… →\nPosted on May 7, 2013\tby markoek\nNe mali broj puta moram ljudima da objasnim šta je to antiteista i zašto sam i ja jedan od njih. Neko razume, neko ne razume, neko makar želi da razume, neko uopšte ne želi da razume. Neko ne želi ni da razgovara… ima i toga.\nDa budem iskren, ne marim… ne mislim da je u životu presudno to koliko će me ljudi razumeti ili možda podržavati, da ne kažem voleti, ali je ipak dobro da znaju ko sam i šta sam. Čist račun, duga ljubav… ili bar duga i široka praznina između nas.\nDa bih onome ko želi da sasluša, eventualno i razume, objasnio zašto sam antiteista, moram obično prvo da objasnim šta je uopšte antiteista, a neretko i šta sve nije antiteista.\nAntiteista je, najkraće rečeno, ateista koji se pride i suprotstavlja, protivi delovanju organizovanih religija, odnosno prepoznaje ih kao nešto štetno za čovečanstvo…. i o tome uglavnom ne ćuti.\nU redu, ali to nije dovoljno… neophodno je da objasnim i šta je to ateista. Nije prvi put, a ponavljanje samo može da pomogne da se neke predrasude razbiju.\nAteista je dakle, najjednostavnije i jedino ispravno posmatrano, suprotnost od teiste. Kako je teista osoba koja veruje u neko božanstvo, ateista je neko ko ne veruje ni u jedno teističko božanstvo. Nadam se da je malo jasnije… ako nije, mogu da budem i slikovitiji.\nDakle, to što ne verujem ni u jedno teističko božanstvo konkretno znači da ne verujem ni u Jahvea, ni u Alaha, ni u Odina, Zevsa, Tora, Mut. Hator, Lokija, Artemidu, Demetru, Junonu, Freju, Atinu, Neptuna, Plutona, Tritona, Višnu, Seta, Raa, Peruna, Vesnu, Dažboga, Sekmet, Hejmdala, Valkire, Triglava, Hretu, Sigin, Anua, Enkija, Seta, Ozirisa, Izidu, Ninlilu, Ptah, Horusa, Nanabožoa, Ceresa, Atum, Koatlikve, Izanagija, Virokoču, Hefesta, Apolona, Manitua ili Merkura… i još par desetina hiljada drugih viših ili nižih božanstava koje su ljudi izmislili u poslednjih nekoliko hiljada godina da bi uobličili svoje strahove, sumnje i neznanje.\nIzaberite… platiš jednog, dobiješ dva!\nNakon ovog osnovnog opisa šta ateista i antiteista jeste, mislim da je neophodno da objasnim i šta sve ateista i antiteista nije. Deluje vam čudno? Da se susrećete gotovo svakodnevno sa morem predrasuda, shvatili biste zašto je i to tako potrebno.\nDakle, antiteista nije sektaš. Sektaš je pripadnik sekte, dabome, a sekta je podgrupa neke verske zajednice, političke grupe ili čak filozofskog sistema verovanja, a antiteista niti je vernik, niti se bavi politikom kao opredeljujućom delatnošću, niti je antiteizam filozofija. Šta više, hrišćanstvo je sekta judaizma, pravoslavlje je sekta hrišćanstva, a takozvano “svetosavlje”, odnosno učenje Srpske pravoslavne crkve (SPC) je sekta pravoslavlja… ovo stavlja stvari u drugu perspektivu, zar ne?\nJoš ako vam kažem da današnje hrišćanstvo ima oko 33’000 sekti, odnosno denominacija, može da vam se i zavrti u glavi.\nGruba podela hrišćanstva\nPotom, antiteista nije satanista. Satanisti su obožavaoci Satane, jednog od niza božanstava koje su ljudi izmišljali, a kako antiteista nije vernik, ne veruje ni u Satanu, taman kao što ne veruje ni u Jahvea ili Zevsa.\nOnda, antiteista nije komunista. Komunizam je politički, revolucionarni socijalistički pokret, zasnovan na idejama besklasnog društva sa zajedničkom svojinom nad materijalnim dobrima, što nema apsolutno nikakve veze sa onim što je antiteista. Samo zato što je bilo (i biće) komunista i socijalista koji se smatraju ateistima i antiteistima, ni na koji način ne implicira da su i ateisti i antiteisti komunisti.\nI ne, ja nisam komunista.\nDalje, ateisti i antiteisti nisu vernici, vernici koji veruju da bog ne postoji. Logički je sasvim pogrešno brkati onoga ko ne veruje da nešto postoji, sa nekim ko veruje da nešto ne postoji. Čak i ako neko ne razume prostu definiciju da je a-teista samo i jedino ne-teista, odnosno ne-vernik, ne treba da pravi logičke vratolomije i da pokušava da “dokaže” da je i ateista ili antiteista vernik. Ako je koncept boga komplikovan za razmatranje u tom kontekstu, preporučujem da zamislite sledeće dve konstrukcije i u njima lako pronađete nesaglasje – “Ja ne verujem da imaš zmaja u svojoj garaži” i “Ja verujem da nemaš zmaja u svojoj garaži”. Prvi iskaz je puko neverovanje, bez vrednosnog suda o istinitosti postojanja zmajeva, čak i nekakvih čudesnih zmajeva koji su “imuni” na bilo kakvo racionalno testiranje njihovog prisustva, dok drugi povlači prividno dublje razmatranje, nagoveštaj nekakvog “znanja” i pretpostavku da zmaj postoji, sve to zasnovano samo na slepoj veri.\nDa bih dodatno zakomplikovao, moram da kažem da postoje i takozvani hrišćanski ateisti. Da, da, dobro ste pročitali, hrišćanski ateisti. To su ateisti koji veruju da je postojao čovek, a ne bog, Isus iz Nazareta, čije moralne vrednosti su nešto što je vredno poštovanja i usmeravanja sopstvenog života u tom pravcu. Deluje bezopasno, gotovo humano, zar ne? Ipak, čak i među njima postoje sekte, pa tako ima i onih hrišćanskih ateista koji veruju da je bog nekada postojao, ali da je umro, kako to Niče opisuje. Blesavo, priznajem, ali ljudska mašta nema granice.\nZatim, antiteisti ne veruju u nauku. U nauku se ne veruje, zato što za time nema potrebe. Nauku razumete ili ne razumete i to je to. Takođe, ne možete razumeti ČITAVU nauku, ali možete razumeti određene principe, odnosno zakonitosti na kojima se zasniva. A ako i ne razumete, a želite da saznate, to je svakako bolji pristup nego da samo klimate glavom i govorite da vam je jasno, dok u stvari samo slepo verujete da je to što ste čuli ili pročitali tačno.\nPa onda, antiteisti ne negiraju postojanje boga… bilo kog boga. Ne, mi smo zaista beskrajno sumnjičavi što se toga tiče, ali ostavljamo mogućnost da bog, neki od bogova, stvarno i postoji, iako uporno odbija da se samo jednom, makar na kratko javi i time uništi ateizam i antiteizam na vrlo lak način. Prosečan ateista i antiteista samo daje beskrajno malu mogućnost tome da bog postoji, ali nema znanje (gnosis) o tome, kao uostalom i prosečan vernik, te smo po tome, i mi antiteisti kao i vernici, agnostici.\nIskreno, ja bih baš voleo da bog postoji i da se javi da popričamo, imao bih štošta da ga pitam… ili nju. Ali eto, pokondirio se ili se pokondirila nešto u poslednjih par hiljada godina.\nE, a onda i ono takođe jako važno, antiteisti se ne zalažu za fizičko nasilje prema vernicima ili za uništavanje verskih objekata. Naprotiv, kao što želimo da naše neverovanje bude prihvaćeno, nemamo apsolutno ništa protiv bilo čijeg verovanja u šta god želi. Dokle god to verovanje ne nameće meni ili bilo kome drugom, svaki vernik je potpuno prihvatljiv kao sagovornik, prijatelj, kolega. Takođe, kao antiteista, ja sam siguran da bi se sredstva koja se izdvajaju za izgradnju verskih objekata mnogo pametnije iskoristila za izgradnju škola, vrtića, pozorišta, biblioteka, bioskopa, kanalizacionih čvorišta ili za uređenje parkova, ali ukoliko vernici žele da sami sakupljaju sredstva i daju ih crkvi za izradu bogomolja, meni je to sasvim OK. Ja samo ne želim da na bilo koji način budem obavezan da plaćam za verske objekte, niti želim da država moje poreske doprinose na taj način arči.\nDa dodam, čak i istorijski, nije bilo zločina činjenih u ime ateizma ili antiteizma, ali ih je bilo i te kako mnogo, činjenih u ime religije. Bilo je zločina koji su činjeni u ime ideologija koje su propagirale između ostalog i ateizam, ali su ti zločini, poput onih u bivšem SSSR-u, činjeni uvek zbog protivljenja ideologiji ili “velikom vođi”, a ne zbog ateizma. Da je bilo zločina zbog ateizma, ne bi najveći broj Staljinovih žrtava došao upravo iz Komunističke partije, niti je Komunistička partija nastala iz ateizma, već iz želje za promenom državnog uređenja i uklanjanjem klasnih razlika.\nAko ubijaš svoje neprijatelje u ime boga, onda je OK\nAko smo razrešili te osnovne stvari, mislim da možemo da idemo dalje, uz opasku da ateista zaista nije ništa više od osobe koja samo i jedino ne veruje ni u jedno teističko božanstvo.\nNeko će reći da je sasvim dovoljno biti nevernik, odnosno ne verovati ni u jedno teističko božanstvo, a da se sve ostalo svodi na “ne diram te, ne diraj me” princip.\nTeoretski, to je zaista tako. U praksi, ne baš uvek ili ne baš često, ili pak ne uopšte, naročito u Srbiji.\nU Srbiji, zemlji da prevrne i da druga postane sudija, da se epski izrazim, mnogo toga nije onako kako bi trebalo da bude. Ništa novo, reći ćete, možda uz poslovično sleganje ramenima, obaranje pogleda ili uzdah. Znam… ali u moru stvari koje ne funkcionišu onako kako bi trebalo, pokušaću da ostanem skoncentrisan na ono što se odnosi na moju odluku da budem antiteista, ne negirajući time masu drugih problema srpskog društva.\nRepublika Srbija je nominalno sekularna država. Kada kažem “nominalno”, mislim na to da je najviši državni pravni akt, Ustav Republike Srbije, tako definiše.\nČlan 11 tog Ustava vrlo je precizan:\nDeluje beskrajno jednostavno, vrlo očigledno i sa malo prostora za nagađanje, zar ne?\nRekao bih da je Ustav jasan, ali bi me praksa tragično demantovala. Naime, stvarno stanje je takvo da je Republika Srbija samo formalno svetovna država, da su skoro sve crkve i verske zajednice odvojene od države i da se skoro nijedna religija ne može uspostaviti kao državna ili obavezna. Uz ovu, naizgled eufemizaciju, stvari počinju da dobijaju svoj pravi oblik.\nRepublika Srbija je svetovna država – ukoliko je Republika Srbija svetovna država, onda visoki funkcioneri verskih zajednica ne mogu obavljati poslove u državnoj administraciji u svojstvu visokih funkcionera svoje verske zajednice. Sa druge strane, mogli bi da obavljaju svaki državni posao za koji su kvalifikovani, u svojstvu tako kvalifikovane osobe, bez obzira na i bez pozivanja na položaj u svojoj verskoj zajednici. Međutim, u Srbiji imate potpuno drugačiji slučaj, gde je na čelu Saveta Republičke radiodifuzne agencije (RRA) Prvoslav Perić, u svojstvu i sa titulom “vikarnog episkopa jegarskog” i sa imenom “Porfirije”, koje je zakonski validno samo u okviru njegove verske zajednice, Srpske pravoslavne crkve (SPC), odnosno za državu ima značaj kao i bilo čiji nadimak. (link ka sajtu RRA: http://www.rra.org.rs/cirilica/episkop-jegarski-dr-porfirije-peric-predsednik-saveta)\nČlanove Saveta RRA bira Skupština Republike Srbije, pa se stiče utisak da ako greška postoji, ona ide “na dušu” poslanika, ali čak i da je tako, sam Zakon o radiodifuziji je jasno prekršen, kao i Ustavom zagarantovan princip svetovnosti države. Naime, u tom Zakonu, u njegovom članu 22, jasno se navode kriterijumi za članstvo u Savetu RRA:\nSavet Agencije (u daljem tekstu: Savet) ima devet članova koji se biraju iz reda uglednih stručnjaka iz oblasti koje su od značaja za obavljanje poslova iz nadležnosti Agencije (medijski stručnjaci, stručnjaci za oglašavanje, pravnici, ekonomisti, telekomunikacioni inženjeri i drugi).\nPrvoslav Perić, svršeni student Pravoslavnog bogoslovskog fakulteta i doktor teologije, koji je to zvanje stekao odbranom doktorske teze „Mogućnost poznanja Boga kod apostola Pavla po tumačenju Svetog Jovana Zlatousta“, na Bogoslovskom fakultetu Univerziteta u Atini, jednostavno nije niti obrazovan niti kvalifikovan za člana Saveta RRA, a kamoli za njegovbog predsednika. Onima koji se pozivaju na to da je on jedan od onih “drugih” iz pomenutog člana Zakona, moram razvejati iluzije – to “drugi” se odnosi na prethodno navedeno, a u vezi sa, citiram Zakon, “uglednim stručnjacima iz oblasti koje su od značaja za obavljanje poslova iz nadležnosti Agencije”. A Prvoslav Perić, čiji doktorat se bavi temom koja bi na Elektrotehničkom fakultetu recimo odgovarala podsmešljivoj, sumanuto hipotetičkoj doktorskoj tezi “Razmišljanja Nikole Tesle o struji prema tumačenju Džordža Vestinghausa”, svakako nije obrazovan i kvalifikovan za tako odgovoran posao. Napokon, sadržaji i kvalitet TV programa u Srbiji vrlo očigledno govore o diletantskom pristupu kako Perića, tako i ostatka Saveta RRA.\nOnim vernicima koji njegovu poziciju brane što time da je izabran po zakonskoj proceduri, što time da je on “vladika i kada jede i kada spava i kada sedi u Sinodu i kada predsedava RRA”, postavio bih pitanje da li bi bilo u redu da neki drugi član neke druge NVO (kako se SPC predstavlja kada joj to odgovara), to svoje zvanje i uniformu, iliti haljinu koristi tokom obavljanja državne službe? Zamislite da je na mestu predsednika Saveta RRA, “Njegovo preuzvišeno svedržiteljstvo, prvi ministar treće oblasti galaktičkog saveta za međuplanetarnu saradnju, visokouvaženi protektor prstena radosti i zaštitnik granica Mlečnog puta, Ksigibul III”, inače svršeni frizer Milojko Čeperković, sa završenim doktoratom iz “Metodologije brze ondulacije i ćaskanja sa mušterijama” u “Frizerskoj akademiji Panjković”, obučen u mantil sa šarenim frizerskim printovima.\nDa sam hirurg, bio bih u zelenom mantilu sa maskom preko lica, u čemu je problem?\nBilo bi smešno? Ne, bilo bi tragično, podjednako kao što je i postavljenje neobrazovanog sveštenika SPC na mesto predsednika Saveta RRA.\nCrkve i verske zajednice su odvojene od države – pa sad, neke jesu. Zapravo, skoro sve jesu. U stvari, sve osim jedne suštinski jesu!\nPrema uticaju koji ima na dnevnu politiku, SPC svakako nije odvojena od države. Uz već pomenuto stolovanje RRA, tu je i veronauka u državnim školama, vojni sveštenici pri oružanim snagama (većinski sveštenici SPC), osobađanje od poreza, megalomanska zahvatanja iz budžeta države i lokalnih samouprava, od države sponzorisana izgradnja verskih objekata SPC, plaćanje penzionih i zdravstvenih doprinosa sveštenicima (opet većinski SPC), čiji prihodi su inače izvan poreskog sistema, postavljanje bogomolja u krug državnih bolnica, savetovanje sa predstavnicima SPC oko državnih pitanja, prednost pri restituciji i niz drugih primera iz svakodnevnog života.\nValjevska bolnica… ne, crkva… ne, bolnica… ma ne, crkva!\nZvuči potpuno neverovatno Ustavna odredba po kojoj su crkve i verske zajednice odvojene od države, u situaciji u kojoj izabrani predstavnici naroda nakon izbora idu po “blagoslov” kod čelnika SPC, deluje zaista samo kao mrtvo slovo na papiru. Čak i da je taj čelnik SPC zaista čovek izuzetnih znanja i mudrosti, izabrani državni službenici ne bi smeli da se savetuju sa njim, a kada znamo da je u pitanju neobrazovana osoba koja širi samo predrasude i stravično neznanje, stvari postaju prilično tragične. Koliko zaista vredi “blagoslov” i podrška osobe koja smatra da je homoseksualnost bolest, da je vreme stalo 1912. godine i toleriše pedofiliju, kao i tu istu homoseksualnost koju smatra bolešću, ali i finansijske malverzacije u sopstvenoj verskoj zajednici? Ne vredi ništa, šta više, sramotna je.\nDe-de, biće bolje… čim nam uplatiš još koje milionče, stiže sajam automobila…\nKako je to SPC odvojena od države, ako ta ista država nameće svim građanima, bez obzira na versko (ne)opredeljenje, obavezu plaćanja doplatnih markica za izgradnju svojevrsnog “Skadra na Bojani”, hrama sv. Save na Vračaru, koji već 28 godina nikako da bude dovršen, a u koji je uložena neverovatna suma novca, dovoljna da verovatno svaka škola u Srbiji dobije savremeni računarski kabinet, direktan brzi Internet ili makar mokri čvor. Kao poređenje, navešću samo da je Aja Sofija, dugo vremena najveća pravoslavna crkva na svetu, u današnjoj veličini u potpunosti izgrađena u periodu od februara 532. godine do decembra 537. godine, dakle za manje od šest godina, bez danas dostupne tehnologije i savremenih građevinskih materijala.\nCrkva ili “Diznilend”?\nKao višnju na tortu, dodaću i to da svake godine, SPC iz budžeta Srbije, na račun toga što se na tom hipotetičkom šalteru pojavljuje u svojstvu NVO, uzima 2-4 puta više novca od jednog Crvenog krsta Srbije. Kada svemu tome dodate i neprestano mešanje u državnu politiku, od zaštite haških optuženika i osvedočenih krvnika, pa do pritisaka vezanih za kosovske pregovore, a sve iz lagodne pozicije nedodirljivog, premda pervertiranog, lažnog moralnog autoriteta, dobijate pravu sliku “odvojenosti” crkve od države. Zapravo, država je odvojena od crkve i ne meša se u njena unutrašnja pitanja, što je jedan deo principa sekularnosti, ali je crkva i te kako umešana u državna pitanja, čime je princip sekularnosti potpuno pogažen.\nKo je čiji gost?\nCrkva u čelu stola, državi šta dopadne\nJedina razdvojenost crkve i države je ona u kojoj crkva ne polaže nikakav račun za svoje finansijske malverzacije, a često ni za krivična dela definisana državnim zakonima, gde naprasno iz svojstva NVO, SPC postaje “institucija”, “duša naroda”, “majka crkva”.\nNijedna religija ne može se uspostaviti kao državna ili obavezna – zvuči sjajno, zar ne? Divna civilizacijska odredba koja nas direktno razdvaja od mračnog Srednjeg veka, savremenih islamističkih džamahirija i štetne prakse državne religije, kao pokrića za sprečavanje svakog napretka.\nDa, zvuči sjajno… na papiru.\nU stvarnosti pak, u Srbiji je, što na mala, što na velika vrata, pravoslavlje kakvo promoviše SPC uvedeno kao de facto, delimično i de iure državna religija. Nakon uvođenja veronauke u državni školski sistem, što je uzgred budi rečeno, uz zanemarivanje izveštaja o ugroženosti sopstvene bezbednosti, jedan od najtragičnijih poteza Zorana Đinđića, stvari su se otele kontroli. Tako je uskoro nakon tog nasilnog našivanja stranog, nekroznog tela na najbitnije zdravo tkivo jedne države, na njenu mladost, Pravoslavni bogoslovski fakultet, kao oličenje svega što obrazovanje nije, priključen Univerzitetu u Beogradu. Visoko školstvo je tako degradirano i unazađeno, sve uz scenografiju koju čini prava inflacija proslavljanja seoskih, opštinskih, gradskih i prigradskih Slava, ali i Slava državnih firmi i institucija, naravno, budžetskim sredstvima.\nPravoslavna Slava svih stanovnika hrišćanskog bogorodičinog grada… seems legit…\nTako se ponovo svi građani Republike Srbije primoravaju da budu finansijeri jedne verske zajednice, naravno SPC, te da ovako ili onako učestvuju u njenim verskim obredima i proslavama. Od “školske slave”, odnosno proslavljanja sv. Save u školama na način koji je iz godine u godinu sve više isključivo verski obojen, pa do procesija, odnosno litija na ulicama Beograda, Niša, Novog Sada ili Kragujevca tokom proslavljanja “gradske slave”, svi građani Srbije postaju prisilni učesnici u obredima samo jedne verske zajednice. U zvaničnom kalendaru praznika u Republici Srbiji (link ka sajtu Ministarstva: http://www.minrzs.gov.rs/latinica/drzavni-i-verski-praznici-republike-srbije.php), među 15 dana koji se što radno, što neradno slave, čak 7 su praznici SPC, dok im treba dodati i nezaobilaznu Slavu, koja za katolike, Jevreje i muslimane ipak ima predviđeni neradni pandan. Nadalje, svi građani Republike Srbije, kao poreski obveznici, finansiraju direktno i vojne sveštenike, njih za sada 15, od kojih 13 čine sveštenici SPC, ali i doprinose za zdravstveno i penziono osiguranje 2’000 sveštenika, gde ponovo SPC ima značajnu prednost od čak 1’700 privilegovanih kadrova.\nDan duhovnosti ili verski obred?\nMožda to i ne bi bilo toliko tragično, da ta ista SPC makar na neki minimalan način vraća ono što dobija i uzima. Ali to izgleda više nije deo crkvenih učenja, uprkos patetičnim, bezmalo bezobraznim porukama koje uoči svih većih crkvenih praznika, njeni čelnici šalju javnosti, u kojima pozivaju na solidarnost, međusobnu pomoć, deljenje, saosećanje. Kada vas na deljenje i saosećanje poziva neko ko jedva stoji pravo pod teretom zlatnih lanaca na sebi, ili po Srbiji putuje u luksuznom automobilu kakav možete da vidite samo u VIP sekciji sajma automobila, ne možete da ne osetite gađenje.\nMmmmm… volim da se budim uz miris zlata…\nUkoliko shvatate na koliko beskrupuloznih načina je taj jedan, vrlo kratki i sasvim jasni član Ustava prekršen, nadam se da će vam biti jasnije i zašto sam antiteista, sve i da ne pričam o tome koliko je zla organizovana religija načinila čovečanstvu i slobodi misli samo u poslednjih 2’000 godina.\nNe verujem u boga, niti jednog od svih njih nekoliko desetina hiljada, a verske zajednice vidim kao nazadne strukture, namenjene indoktrinaciji, zaluđivanju, sticanju bogatstva, štetočinskom političkom delovanju, širenju neznanja, širenju mržnje, predrasuda i licemerja, sve pod maskom božanskog nadahnuća, milosti i predodređenosti.\nNema ničega božanskog u pedofiliji koja hara crkvom, nema ničeg ljudskog i moralnog u ogromnom bogatstvu izgrađenom na bedi naroda u koji se crkva kune, nema ničeg rodoljubnog u guranju sopstvene zemlje u nove sukobe i dalje od mirenja i saradnje, nema ničeg uzvišenog u sveštenicima podvodačima, popovima sa puškomitraljezima, blagosiljanju ubica, promovisanju ideologije krvi i tla.\nKako pobogu imati i jednu lepu reč o crkvi koja blagosilja “Škorpione” i zločin u Srebrenici, kako poštovati versku zajednicu koja za svece odabira Nikolaja Velimirovića i Milorada Vukojičića “Macu”, paradigme svega lošeg što možete zamisliti? Kako voleti organizaciju koja promoviše antisemitu, protivnika kulture, nauke i higijene u sveca i koja mu rame uz rame stavlja osvedočenog ubicu čiji nadimak samo naizgled ukazuje na nežnost, a zapravo je tek eufemizam za macolu kojom je ubijao svoje žrtve?\nKako ne biti protiv jedne takve grabežljive, samožive, štetočinske interesne grupe?\nZapravo, kada se malo bolje pogleda, tu crkvu već odavno ne čine ljudi… tu je samo gomila staraca, frustriranih svojim straćenim životima, przničnih i bestidnih, agresivnih, besprizornih i nedostojnih.\nDošli smo po pare, duše nam ne trebaju… može i neki dečkić pride…\nI štetnih, jako štetnih.\nMislite o tome ako me budete pitali zašto sam antiteista…\nI da se razumemo, da sam Italijan ili Španac, najviše bih zamerki imao na Rimokatoličku crkvu, da sam Englez, kritikovao bih najviše Anglikansku crkvu, da sam Jevrej, ne bih štedeo judaizam, da sam Arapin, najviše bih govorio o štetnosti islama… ali nisam, iz Srbije sam i zato kritikujem najviše SPC, kao najveću versku zajednicu u mojoj državi.\nAko žele najviše privilegija, onda moraju da imaju i najviše odgovornosti.\nTo treba da traže od njih pre svega vernici, od kojih žive i koje uspešno teraju od sebe dan za danom.\nO tome ne moram da govorim samo ja… ja, antiteista.\n245 Responses to Ja, antiteista\nMi, ljudi, treba da imamo onaj pravi zar ljubavi da bi mogli izdrzati stvari koje nam se ne svidjaju da bi postali boljim ljudima. Neki kazu da postoji bolji nacin, no da li on zaista postoji? Odustati od ljubavi to sigurno nije bolji nacin. Ustrajati u ljubavi, to je Bozji nacin i ako stvari cinimo na Bozji nacin, onda ne postoji bolji nacin.\nZa vreme Isusovih najmracnijih sati bio je ponizavan, progonjen, udaran, proboden, napusten. Bio je sam, ali nikad nije izgubio srcanost i ljubav. Do samog kraja on je verovao Bogu. “Oce oprosti im ne znaju sta cine.” Isus nam daje poruku da ne odustanemo kada sve izgleda crno, da ne izgubimo srcanost i ljubav. On nam je pokazao put, istinu i zivot. On je svetlo sveta.\nRimsku imperiju nije srusio gvozdeni mac vec ljubav i drveni stub.\nRimsko Carstvo su srušili korupcija, nepotizam i nadmoćnost germanskih plemena… doduše, tačno je, korupcijom, netolerancijom i nepotizmom su i hrišćani tome doprineli.\nEh, pokušavam da se “ubacim”, ali … nekako ne ide!? Dok ne “savladam i ovaj medij” pozdrav iz Urugvaja!\nČitam tekst, čitam komentare. O tekstu ne bih previše govorila, ukratko slažem se od prvog do zadnjeg slova. No, skrenuli su mi pažnju komentari pojedinih vernika ( pretpostavljam da jesu zbog agresivnog komentarisanja ). I tako čitajući, po hiljaditi put dokazujem da takvi vernici ( čast izuzecima ) ne znaju argumentovano da vode raspravu, a iz toga se može videti nedostatak znanja i svesti. Kao i svi ateisti i ja nemam ništa protiv verujućih ljudi. Ali ovakvi nastupi, koji se mogu videti na svakom tekstu čija je ovakva tematika, samo dodatno me uveravaju u svu ispraznost njihove priče. Čak ih više i ne žalim, a ni rasprave odavno nemaju svrhu.\nVama Marko svaka čast na mudrom odgovaranju na provokativne komentare, ali pre svega na zdravom ( razumnom ) stavu koji ste pokazali u svom postu. Pozdrav.\nHvala, još samo kada bi oni radikalni među vernicima shvatili da niko od nas ne želi da im ruši crkve i da ih na bilo šta prisiljava, gde bi nam kraj bio…\nTako je, ali mi je nekako najtužnije što ih toliko brane, a ne vide/ne shvataju da su izmanipulisani do krajnjih granica. Prosto rečeno narod jedva sastavlja kraj sa krajem, a oni se ubiše da dokažu uzvišenost SPC. I to najčešće ”dokazuju” napadom na neistomišljenike, koji samo kažu ,,ne verujem” i ,,eventualno ne želim da učestvujem na bilo kakav način u održavanju te kvaziinstitucije”.\nJa sam svakako odustala od svake dalje rasprave sa takvima, a imala sam ih hiljadu. Ipak utešno je videti i pročitati i stavove ”naše” strane.\nPrvo, Bog postoji, al Bog nije crkva i sve ono sto danas predstavljaju crkve. Drugo, nisi sigurno nastala slucajno… Iz tzv. “Big Benga”… (A ako kazes, da su te stvorili “tvoji roditelji”, pa ako te pitam ko je njih stvorio? reci ces, da su njih stvorili njihovi roditelji… I to tako moze do beskonacnosti da ide, po tebi i tebi slicnima) a tako ipak nemoze. A da si nastala kao sto sam rekao vec, slucajno, tj, iz eksplozije, gliste itd… Onda te je bas neko izmajmunisao, kao recimo Darvin i njemu slicni…\nPreporučujem udžbenik biologije za 7. i 8. razred osnovne škole. Katastrofalne rupe u znanju možeš donekle dopuniti odatle, pa ćeš tada eventualno razumeti koncept evolucije i abiogeneze.\nZa tvrdnju o postojanju boga, morao bi da predočiš objektivne, proverljive i ponovljive rezultate ispitivanja. Bez toga, tvrdnja je samo smešna i podjednako je primenljiva na nevidljivog ružičastog jednoroga, Zevsa, Manitua, Odina, Višnu, itd.\nPročitao sam dosta teksta ovde i morao sam i da ispoljim neka svoja mišljenja. Kao prvo dali verujem u Boga moram priznati da verujem u neko uzvišeno biće moglo bi se reći Boga, stim da više verujem u Boga i Isusa opisum iz knjige Dena Broauna (Dan Brown) Davinčijev kod, nego po opisu Vatikana ili SPC. Neminovno je istorijske činjenice da je bukvalno od dolaska “Hrišćanstva” na vlast u Rimskoj imperiji pa do dana danas u ime Boga crkva vodila razne ratove, uništavanja, genocide …… Da krenemo od najstarijeg datuma uništavanje Aleksandrijske biblioteke (preporučujem da se pogleda film Agora), ubijanje i proganjanje neistomišljenika (pagana, muslimana, jevreja…). U današnje vreme se Islam pomoviše kao neki bauk, do hiljadite godine naše ere Islamske škole (Medrese) su imale po 40-tak hiljada knjiga iz kojih su učenjaci mogli da uče, dok najveće hrišćanske katedrale su imali jedva 1000 naslova. Ljudi su spaljivani na lomači zato što su rekli da je zemlja okrugla, a još u Aleksandriskoj biblioteci je dokazano da je zemlja okrugla, I da ne nabrajam još u novijoj istoriji šta se radilo u ime Boga, krsta i crkve.\nNajiskrenije sam odusevljen tekstovima i odgovrima! Komunikacija sa Ljubisom-Buljisom me je nasmejala do suza 🙂\nUostalom mislim da ateiste i antiteiste, te aveti mrznje i zla od kad je sveta i veka, treba demontirati i to odmah, jer pokazalo se kroz istoriju da kada se ta stvar ostavi za kasnije uvek bude kasno i zastrasujuce visokom cenom, merena milionima zrtava biva placena.\nDemontirao si ti svoj mozak, sasvim je očigledno…\nDa li ima neke razlike u uticaju religije na bilo koju drugu drzavu na svetu u poredjenju sa Srbijom, ukoliko se izuzmu Severna Koreja, Kina i slicnih komunistickih drzava gde je kult vodje dignut na nivo na koji je dignut?\nDa li je bolji covek koji veruje u Boga, koji veruje u nebesku pravdu, koji veruje da ako dobro cini dobro ce mu se i vratiti, koji veruje da ce ga Bog kazniti za lose postupke od onoga koji ne veruje u Boga (kako god ga nazivali) i radi sve prema svojoj savesti koju ima ili nema?\nDopadalo se to nekome ili ne, hriscanstvo je osnova sadasnje zapadne kulture kojoj pripadamo i mi i Rusi itd.\nDa li je religija zloupotrebljavana kroz istoriju – jeste.\nDa li su u ime zeligije pocinjeni brojni zlocini – jesu.\nDa li su u borbi antiteista protiv religije pocinjeni brojni zlocini – jesu.\nSto se tice velikih antiteista navescu samo dvojicu Lenjin, Staljin.\nRusili Crkve, ubijali monahe i to na hiljade pod izgovorom da je religija opijum za narod.\nIma razlike, naravno. U nekim zemljama je sekularnost više od mrtvog slova na papiru, što je slučaj u Srbiji. U nekim zemljama postoji crkveni porez koji je dobrovoljan, a ne obavezni namet za sve građane. U nekim zemljama postoji porez koji verske zajednice plaćaju na imovinu i na svoje poslovne poduhvate, dok su u Srbiji verske zajednice (onih 7 iz zakona) oslobođene plaćanja poreza i na imovinu i na poslovanje. U nekim zemljama postoji krivična odgovornost sveštenika, umesto složnog državno-crkvenog zataškavanja, pa tako negde u svetu crkve plaćaju odštetu za pedofilsko zlostavljanje od strane sveštenika, a u Srbiji se političkim igrama pedofili oslobađaju. U malo kojoj zemlji su svi građani obavezni da evo već 28 godina plaćaju izgradnju hrama jedne verske zajednice, uprkos tome što je u VI veku, Aja Sofija recimo kompletno dovršena za nepunih 6 godina. I tako dalje.\nU zemljama u kojima postoji kult vođe, nema naročite razlike u odnosu na bilo koje versko organizovanje. Čitava scenografija i ponašanje nakon smrti Kim Il Sunga i Kim Džong Ila je to pokazala u Sev. Koreji. Šta više, pozivali su se upravo na razne mitološke i stare verske običaje iz tih krajeva.\nČovek koji veruje u boga nije a priori bolji od onog koji ne veruje. Moral nije izum crkve (bilo koje), niti crkve imaju tapiju na moral. Problem je doduše u tome kada ljudi uprkos sposobnosti da koriste savest, veruju da je moral koji propisuje crkva jedini ispravan, s obzirom na to da iz takvog poimanja morala mogu nastati i brojni zločini, o čemu svedoče brojni ratovi vođeni u ime verske “istine” i “pravde”.\nOsnova sadašnje zapadne kulture su pre svega prosvetiteljstvo, humanizam i renesansa, odnosno pokreti koji su upravo uprkos verskim dogmama, ponudili čovečanstvu izlaz iz mračnog Srednjeg veka, koji se naziva mračnim upravo zbog najcrnjeg verskog dogmatizma.\nIpak, lični osećaj religioznosti nije ni najmanje sporan. Šta više. Problem je u nametanju svima jednog modela ponašanja, upodobljenog verskom modelu jedne ili više verskih zajednica. Onda kada religioznost sa ličnog biva preseljena na državni, sistemski nivo, dobijamo zloupotrebu a često i potpuno sumanutu devijaciju nekadašnjih običaja, pa se tako danas u Srbiji slave i slave državnih ustanova, izmišljaju se gradske slave, pod pritiskom huligana koji podršku dobijaju iz vrha jedne od verskih zajednica se guše ljudska prava i slobode, odnosno nameće se zaostali, anahroni pogled na svet jedne verske zajednice, koja čak ni kalendar ne želi da upodobi, čak i ne svetu, već onome što je vrsni naučnik, Milutin Milanković, naučnom metodom inovirao.\nDakle, lična verovanja nisu sporna, sistemsko nametanje jednog modela verovanja svima jeste.\nLenjin i Staljin nisu bili antiteisti, nego politički oportunisti. U SSSR-u je bilo periodičnih sistematskih monstruoznih progona religije, ali i periodične sistematske harmonije između crkve i države, onda kada je to vlastodršcima bilo oportuno. Primera radi, kada su nacisti napali SSSR, Staljin je pozvao crkvene velikodostojnike da kroz Moskvu šetaju ikonu bogorodice, da bi moral naroda bio podizan, potom je 1943. obnovio Moskovsku patrijaršiju, a jedan od potonjih patrijarha, Pimen, bio je jedan od najodlikovanijih građana SSSR-a, odlikovan dabome svetovnim, sovjetskim odlikovanjima. Dakle, ne postoji crno-beli pogled čak i na prilike u SSSR-u, već je u pitanju najobičniji oportunizam i pragmatičnost vlastodržaca. A svakako jedan zločin nije opravdanje za drugi zločin.\nZločini sovjetskih vlasti prema sveštenicima i vernicima ne mogu biti opravdani i u istom su rangu monstruoznosti kao i inkvizitorsko delovanje u Španiji Srednjeg i Novog veka, ili svojevrsnoj ruskoj inkviziciji XVIII i XIX veka.\nUzgred, gledajući po tome koliko je koga ubio, Staljin je pre bio antikomunista, jer je istrebio ogroman broj komunista… on je jednostavno bio psihopata, nema to veze sa religijom ili ateizmom.\nPa iz ovoga sto si sam gore napisao moze se izvesti sledeci zakljucak:\nProblem nije u veri ili religiji vec u coveku samom. Da li se slazes?\n– Ono sto je radjeno u Nemackoj u drugom ratu nema veze sa religijom vec sa jednim bolesnim covekom ili grupom\n– Ono sto je radjeno u SSSR-u ima slicnu konotaciju\n– Ono sto je radjeno u Americi posle drugog rata (npr. namerno izlaganje crnaca sifilisu i pracenje razvoja bolesti i smrti ljudi) takodje nema veze sa religijom\n– Zlocini katolicke crkve kroz istoriju (od genocida u Svetoj Zemlji u prvim krstaskim ratovima, preko napada na Konstantinopolj, preko genocida u Juznoj Americi, inkvizicije, podrske Franku u Spaniji ili desavanja u NDH u drugom ratu) su opet bili rukovodjeni zeljom jednog ili vise ljudi za vlascu a ne verom u Boga\n– Zlocini u stogodisnjem ratu u Nemackoj (izmedju katolika i protestanata, u kome su inace pocinjeni najgori zlocini u istoriji evrope) su takodje bili vodjeni zbog zelje za vlascu ne zbog Boga\n– Sukob u Ruskoj Pravoslavnoj Crkvi koji je po obimu ipak bio daleko iza inkvizicije, mada\npo surovosti verovatno nije, je opet bila borba za vlast.\nDa li ti ne prihvatas koncept Boga, a ako sam pravino citao ovo sto si gore napisao ti si protiv koncepta organizovanih religija a ne Boga kao tvorca?\nKako se moze procitati u Kratkoj istoriji vremena od S. Hokinga, nista sto je do sada nauka postigla ni na jedan nacin ne negira tvorca, vec samo definise trenutak kada se tvorac umesao. Ako je na pocetku bila jedna cestica beskonacne gustine iz koje je sve postalo, postavlja se pitanje odakle ta cestica koja je izazvala veliki prasak? Na ovo nauka nema odgovor.\nAko razgovaramo o organizovanim religijama danas, SPC definitivno nije ni priblizno upletena u politiku drzave koliko je Katolicka crkva u pojedinim zemljama, kao sto je Austrija npr. ili cak Nemacka u kojo zivis. Italija je takodje pod veikim uticajem Katolicke crkve.\nE sada ono sto me pomalo ljuti je tvoja recenica da se boris protiv Boga.\nDa li shvatas da se ovo moze tumaciti samo na sledece nacine:\n– ili si previse umisljen da sebe stavljas na nivo tvorca na kome sigurno niko od nas nikada nece biti\n– ili sebe stavljas u poziciju da si pametniji od svih ostalih jer najveci svetski umovi (poput S.Hokinga) nisu u stanju da dokazu da Bog ne postoji\nReenica da moral nije definisala religija – cista zabluda.\nUniverzalni moral zapadne kulture kojoj i mi pripadamo je zasnovan na hriscanstvu.\nU Staroj Grckoj ili Rimu su mnoga trenutna moralna nacela bila negirana, blud je bila mnogo vise rasprostranjena itd.\nDopadalo ti se to ili ne tako je.\nDanasnji moral se u korenu zasniva na konceptu smrtnih grehova.\nKako bi rekao fizičar Stiven Vajnberg – Religija je uvreda za ljudsko dostojanstvo. Sa ili bez nje, dobri ljudi bi radili dobre stvari a loši ljudi loše. Ali da bi dobri ljudi radili loše stvari, moraš da imaš religiju.\nTako, religija i od dobrog čoveka može da napravi zločinca, ukoliko on odluči da se vodi “verskim moralom”. Religija sama po sebi podrazumeva zanemarivanje zdravog razuma, pa jeste štetna. Instruiranje i indoktrinacija verskim dogmama su štetni, naročito kada je to indoktriniranje sistematsko, podržavano od strane države. Dabome, isto važi i za ideološka indoktriniranja. Kada ljude koji su vernici ubediš da su zbog svoje vere bolji od drugih ljudi, otvaraš vrata za zločina počinjene u ime vere. Kada takve ljude ubediš da je bogougodno da urade nešto u ime svoje vere, onda si ih uspešno izmanipulisao. I da, sve vreme se radi o organizovanim religijama i njihovoj štetnosti, a ne o bilo čijem privatnom osećanju. Dakle, još jednom, nemam ništa protiv da veruje ko god hoće u kog god od oko 100’000 bogova hoće, ali kada se to sistematski i sistemski zloupotrebljava i šteti celom društvu, tiče se i mene.\nJa ne mogu da budem protiv ideje boga kao tvorca, zato što je to isto kao da sam protiv ideje Spajdermena kao zaštitnika slabih ili Crvenkapice kao devojčice koja voli svoju baku i beži od zlog vuka. Svi ti koncepti (i mnogi drugi) nemaju nikakvo utemeljenje u stvarnosti, a boriti se protiv bajki je besmisleno. Nisam nigde napisao da se borim protiv boga, zato što ne mogu da se borim protiv proizvoda ljudske imaginacije.\nTakođe, dokazivanje negacije je još jedna logička greška. Teret dokaza je na vernicima. Ako bog postoji, morali bi za to da postoje objektivni, ponovljivi i proverljivi dokazi, a njih nema. Dakle, ja ne moram da dokažem bilo šta, a posebno ne da dokazujem negaciju. Dokaz pozitivne tvrdnje (“bog postoji”) ne postoji, tako da je besmisleno da dokazujem da ne postoji bog. Posebno što se nismo dogovorili koji bog – Zevs, Manitu, Višnu, Perun ili neki drugi od njih 100’000 je u pitanju.\nKratka istorija vremena je napisana 1988. godine, a u međuvremenu je Hoking odustao od tog deističkog koncepta i danas ga smatra utemeljeno besmislenim. U jednom novijem dokumentarcu (“Radoznalost – Da li je bog stvorio univerzum”) objašnjava da je pojam tvorca potpuno nepotreban za stvaranje. Samim tim što nauka za sada nema odgovor na nešto, ne implicira se da je odgovor bog… ma koji od oko 100’000 bogova u opticaju. To je logička greška i naziva se “God of the gaps”.\nPitanje stepena upletenosti SPC u poslove države, ne podnosi gradaciju kada je u pitanju sekularno društvo. U sekularnom društvu (a Srbija je po Ustavu sekularna) nema mešanja države i crkve. Po mom mišljenju, SPC je nedopustivo mnogo umešana u rad države Srbije, a u Nemačkoj, u kojoj privremeno boravim, crkva nije ni približno umešana na način kao u Srbiji. Šta više, u Nemačkoj građani imaju slobodno pravo da odluče da li će plaćati porez crkvi, dok su u Srbiji svi građani obavezni da plaćaju prinadležnosti sveštenika (penzije i doprinosi za zdravtsveno osiguranje, markice za hram sv. Save, itd.), dok crkva ne plaća porez ni na šta. Pozivanje na druge države je takođe logička greška, jer se za primere sekularnog društva moraju uzimati takva, a ne ona koja na papiru to jesu, a u praksi nisu.\nŠto se morala tiče, potpuna je i notorna glupost da bez religije nema morala. Tvrdnja da je blud bio rasprostranjeniji u antičko vreme nego danas je poprilično smešna, posebno imajući na umu koliko su bludničenju skloni upravo sveštenici, koliko bludnih sadržaja je dostupno u medijima i kako se ljudi inače ponašaju. Da podsetim, prema verskom moralu supružnici u brak treba da ulaze nevini, a tvrditi da je danas to pravilo, vrhunski je smešno.\nGledajući današnju civilizaciju, ona se zapravo zasniva na negaciji “smrtnih grehova”, koji su sami po sebi besmislica, posebno ako navodno dolaze od boga ogrezlog u krv, nasilje, genocid, ljubomoru i ponašanje koje bi ga u kliničkoj praksi okarakterisalo kao psihopatu.\nŠta bi uopšte bio “pravi koncept boga”? Ulaženje u tu priču opet vodi ka novoj logičkoj grešci – No true Scotsman.\nUloga SPC, onako kako si je ti definisao, nema naravno veze sa stvarnošću. SPC nije nastala da bi narod opstajao kroz strašna iskušenja koja je imao. Šta više, istorija nas uči da je hrišćanstvo nametano Srbima kroz IV stoleća (od IX do XIII veka) na izuzetno brutalan, krvav način. Dakle, upravo je hrišćanstvo, satirući stara verovanja, narod izlagalo iskušenjima. S obzirom na nasilje koje je sprovođeno i potonje oportuno i pragmatično ponašanje crkve, moralne vrednosti su bile zadnja rupa na svirali, kako tada, tako i kroz dalju istoriju SPC. Hrišćanstvo je upravo uništavalo tradiciju predaka, jer su preci, da podsetim, verovali u Peruna, Vesnu, Dažboga itd., što je sasvim suprotno hrišćanstvu, koje se donekle prilagodilo tako što je asimiliralo neke od običaja, nakon što nije uspelo da ih uništi ni nakon ta IV veka nametanja svojih dogmi. Međusobna harmonija je zapravo uništena hrišćanstvom, s obzirom na to da su stara verovanja ljude držala u harmoniji sa prirodom, dok hrišćanstvo nema tu crtu u sebi.\nSPC je naravno, kao i druge crkve, radila aktivno i agresivno na pokrštavanju drugih, kad god je imala priliku to da čini. Istrebljivanje bogumila je značajan primer za to ponašanje, odnosno za vođenje verskog rata. Pod Turcima dabome nije imala priliku to da radi, a pozni XIX i XX vek su došli dovoljno nakon prosvetiteljstva (protiv kog je SPC takođe bila, poznato je koliko su prezirali Vuka Karadžića, kao i to zašto je Dositej napustio versku službu) da bi crkva napokon bila nemoćna da se bavi tim štetočinštvom. SPC kao institucia nije zvanično podržavala zločine, ali su se sveštenici SPC isticali u tim zločinima, da bi neki od njih vremenom postali i svetitelji te verske zajednice, dok su drugi recimo aktivno učestvovali u zločinima u poslednjim ratovima na prostoru bivše Jugoslavije. Preporučujem knjigu Milorada Tomanića, “Srpska crkva u ratu i ratovi u njoj”, gde se dokumentovano i precizno ukazuje na ratno huškanje i učešće u ratu visokih predstavnika SPC.\nNaravno da su to zločini SPC, zato što blagosiljanje “Škorpiona” nije obavljao neko drugi nego sveštenik SPC, a na “osvetu Turcima” nije pozivao privatno lice Ljubomir Kačavenda, nego vladika SPC Vasilije. Primera je mnoštvo, dabome i to sve jesu zločini SPC, jer su ih obavljali sveštenici SPC, upravo u svojstvu sveštenika.\nI dabome da se SPC bavi politikom, vrlo aktivno. Kako recimo objasniti to da je jedan neobrazovani i nestručni sveštenik na čelu RRA? Potpuni paradoks u društvima u kojima se ceni stručnost, a opet, potpuno normalna stvar u Srbiji u kojoj se ceni uticaj. Da ne govorimo o “blagosiljanju” političara i sličnim glupostima.\n“Tkivo” koje gaji pedofile, finansijske manipulante, mizogine štetočine i budžetske parazite, ne može biti zdravo.\nIstorijska uloga SPC pod Turcima jeste u najvećoj meri pozitivna.\nVerovanje/neverovanje jeste lična stvar i to pravo apsolutno poštujem i zalažem se za puno poštovanje istog.\nVernik nije bolji čovek od nevernika, jer je upravljanje strahom izuzetno pogrešna stvar, a onaj ko je sklon da se njime upravlja strahom, biće iz straha i zloupotrebljen. Uostalom, kakav bi to sumanuti bog bio, kome je draža kukavica, koja mu je lojalna iz straha, od nekoga ko koristi razum i argumente?\n“Hrišćanske moralne vrednosti” nisu izum hrišćanstva. Koliko je to besmisleno govori nam upravo logika, jer da to jeste istina, pre hrišćanstva bi bilo moralno ispravno ubijati, krasti, lagati, vršiti preljubu itd., dok od nametanja hrišćanstva nadalje, to više ne bi bilo prihvatljivo, za šta nas stvarnost i istorija dabome demantuju.\nNe postoji definicija antiteiste kao nekoga ko se bori protiv boga. Antiteista se bori protiv štetnog uticaja organizovanih religija,a borba protiv boga, Crvenkape, Supermena, Aragorna, Sarumana, Voldemora i drugih imaginarnih bića nije deo te definicije.\nTakođe, mislim da si pogrešno razumeo prirodu privremenih ugovora o radu u inostranstvu, koji ne podrazumevaju dobijanje državljanstva države u kojoj radiš, ili bilo čega tome sličnog. Dakle, dokle god sam državljanin Republike Srbije (kao i moja deca), sva pitanja vezana za ono što se dešava u mojoj državi i te kako me se tiču, a štetni i štetočinski uticaj SPC na prilike u Srbiji mi je izuzetno značajan, te ću mu i nadalje posvećivati dužnu pažnju.\nIpak sam obavezan da svojoj deci pokušam da obezbedim priliku da žive u boljoj državi od one kakva je sada.\nDa li ijedna religija zastupa pravi koncept Boga? Verovatno ne.\nDa li SPC zastupa pravi koncept Boga? Verovatno ne.\nDa li je uloga SPC da to ucini? Realno govoreci nije.\nPosmatrajuci ulogu SPC kroz istoriju ona ima mnogo prizemnije ciljeve:\n– da definise nacin zivota tako da narod opstane kroz strasna iskusenja koja je imao\n– da izadje moralno cist iz tih iskusenja\n– da ostane ono sto jeste, dosledan tradiciji svojih predaka\n– da zivi u medjusobnoj harmoniji\n– itd. itd\nMozemo da diskutujemo da li je ovo uspela ali delovanje u ovom pravcu je ocito.\n– SPC je bila svetionik nacionalne svesti u periodu pod Turcima\n– kroz citavu svoju istoriju nikada nije propagirala pokrstavanje drugih naroda (religija)\n– nikada nije podrzavala zlocine nad drugim narodima (npr. komandant Jasenovca je bio Katolicki svestenik u jednom trenutku)\n– SPC nikada nije imala nista malik inkviziciji\n– SPC nije podrzavala verske ratove\n– SPC se nije stavljala na stranu bilo kog politicara ili partije (za razliku od Katolicke crkve u Spaniji koja je aktivno pomagala Frankomv rezim i ucestvovala u zlocinima)\nDa li je bilo zlocina u kojima su ucestvovali pripadnici SPC? – Sigurno da jeste\nDa li ovo definise SPC kao losu? – Naravno da ne, pa i to su samo ljudi kojih ima boljih ili losijih\nAko se vratimo na koncept Boga tvorca, slazem se da Biblija (Stari i Novi Zavet) definisu Boga na malo cudan nacin. Mnoge stvari posebno iz Starog Zaveta se mogu tumaciti i ovako i onako.\nAli kada su ovi tekstovi pisani? Ko ih je pisao?\nOvo sto mi danas citamo je prepisivano i prepisivano stotine i stotine puta.\nKoliko se izmenilo u tom procesu?\nMnoge stvari su definisane znacajno kasnije na Crkvenim Saborima. Da li to apriori znaci da su to Bozije reci? Ne, definisali su ih i pisali ljudi.\n– SPC ima svojih i dobrih i losih strana ali je u odnosu na ostatak drzave znacajno zdravije tkivo nego bilo koja druga institucija, organizacija ili bilo sta drugo slicno.\n– SPC ima istoriski pozitivan karakter (moje licno misljenje) jer je pomogla ocuvanju ovog naroda kroz vrtlog istorije.\n– Da li covek veruje u Boga tvorca ili ne, i na koji nacin je njegova licna i intimna stvar.\n– Kojoj ce religiji da se prikloni ako i jednoj je takodje njegova licna i intimna stvar.\n– Da li je verujuci covek u proseku bolji od onoga koji ne veruje? Verovatno jeste jer se plasi vise instance koja sve vidi i koja ce da mu sudi.\n– Da li je svaki verujuci covek bolji od svakog ateiste? Sigrno da nije. Verujem da ima mnogo ateista koji su sustinski vodili moralan zivot iako se on bazira na hriscanskim moralnim vrednostima ili vrednostima neke druge religije (ukoliko nisu ziveli u zapadnom sveru kao mi). Ipak su te vrednosti na kraju krajeva i logicne.\nOno sto mi se licno ne dopada je definicija antiteiste kao nekoga ko se bori protiv Boga.\nZasto se boriti protiv necega u sta ne verujes?\nAko se ovo svodi na borbu protiv SPC, tada bih te zamolio da to ostavis ljudima koji zive u Srbiji a ti se fokusiraj na neku versku zajednicu u Nemackoj, gde zivis, i odnos Nemacke drzave prema njoj. Ipak ti tamo vaspitavas decu i desavanja u toj drzavi mnogo vise uticu na tebe i tvoju porodicu negu u Srbiji\n“Mnoge stvari su definisane znacajno kasnije na Crkvenim Saborima. Da li to apriori znaci da su to Bozije reci? Ne, definisali su ih i pisali ljudi.”\nI odakle onda Bog ? Covek ga je izmislio. Tumacio je ono sto ne zna tamo nekim visim bicima ili silama. Nauka je posle dokazala da to nema veze sa istinom i da su u pitanju prirodne pojave a ne bozja dela. Stvaranje sveta – da, slazem se, nauka objasnajva sve od trenutka Velikog praska pa na dalje. A religija “zna” i ko je to uradio iako nema nikakav dokaz za to, kao ni za ono sto se desavalo posle – jedan nepoznat fizicki fenomen objasnjava nekim drugim “nepoznatijim”. Sve o cemu pricas su izmislili ljudi i nista od toga nije bozje delo. Ljudi su smislili boga a ne bog ljude … razmisli malo racionalno pa ces videti da to sto ne znas objasnjenje za nesto ti ne daje za pravo da kazes da postoji nesto “nadprirodno” vec da je razvoj ljudske civilazacije i nauke u ovom trenutku takav da ne moze da objasni neku pojavu.\nPero, od trentka kada je postao razuman covek (kako god da verujemo da je nastao) on pokusava je da pronadje objasnjenja za prirodne pojave i sebe.\nNeka objasnjenja nalazi kroz veru.\nDo dana danasnjeg sem Boga kao tvorca nema drugog objasnjenja za:\n1. Kako je postala cestica iz koje je proizasao veliki prasak?\n2. Kako je ziva materija nastala od nezive?\n3. Kako je nastao covek? – i dalje imamo kariku koja nedostaje\nNemamo cak ni tacnu spoznaju svih sila u svemiru (univerzumu, vaseljeni) kako god da ovo nazovemo jer sila gravitacije ima nekako razlicita svojstva od drugih sila itd.\nOno sto je problem jeste da mi nemamo fundsmentalno znanje, nismo ukapirali sta je pocetak, pa moze da se desi da 90% nasih pretpostavki nisu tacne.\nBog nije natprirodan ako je tvorac vec nedto iz cega priroda kao takva proistice.\nSlazem se sa tobom da su 99% hriscanske religije stvorili ljudi a ne Bog.\nPostoji verovatnoca da je Bog nesto sasvim drugacije.\nOno u sta ja duboko verujem je da Bog postoji a pravoslavno hricanstvo ispoveda sustinski slicna zivotna nacela kojima i sam tezim, te u kombinaciji sa tradicijom i vaspitanjem je prirodno da je to nacin na koji ispovedam svoju veru.\n1. Odgovor, u nedostatku onog koji je potkrepljen činjenicama, može da bude bilo šta, a ne samo bog (koji od njih oko 100’000 u opticaju?). Dakle, može da bude i nevidljivi ružičasti jednorog i leteće špageti čudovište i čudotvorni čajnik, itd. Odgovori na pitanja za koja nauka trenutno nema adekvatan stav nisu bog… a sa druge strane, ako nas istorija nečemu uči, to je da se do odgovora pre ili kasnije dođe, da bi vernici potom mahom odustajali od te teme i svog “boga praznina” premeštali u drugu mišiju rupu…\n2. Naravno da postoji objašnjenje i već dugo postoji i analizira se – zove se abiogeneza.\n3. U evoluciji čoveka nema nedostajućih karika, iako teoretičari zavera vole da tvrde tako nešto. Antropologija daje odličan pregled evolucije čoveka, sve sa ostacima naših direktnih evolutivnih predaka koji to potkrepljuju.\nIzvini na kasnjenju sa odgovorom, mada ce ovo biti poslednje od mene.\nU diskusiji o razvoju univerzuma posle velikog praska A. Ajnstajn kaze da se Bog sigurno nijevigrai kockicama i da je sve uredjeno od njegove strane.\nIz ovoga se moze zakljuciti da je i Ajnstajn verujuci.\nZlocine su cinili ljudi a ne crkva.\nDa li je zlocina bilo, jeste, ali su ih cinili ljudi a ne Bog ili crkva kao skup vernika.\nDa li su lideri crkve uvek bili dobri ili u pravu, verovatno ne.\nDa li su gresili, verovatno da.\nDa li ovo znaci da je SPC kao takva losa, ne, samo da s vremena na vreme u njoj ima losih ljudi.\nDa li je svestenik blagosiljo Skorpione pre ili podle onoga sto su uradili?\nDa li je znao sta ce da urade iki su uradili?\nU Srbiji su mnogo vise zlocina od crkve u drugom ratu a i posle njega pociniki komunisti predvodjeni Udbasima isl. koji sigurno nisu verovali u Boga.\nOtimaki, ubijali, slali na Goli otok…\nDanas nam preziveli Udbasi ili njihovi potomci drze predavanja o moralu, vrte ogromne pare (pogledaj ko su bili ocevi skoro svih tajkuna i gde su radili) itd. a ne govore o tome da su svu imovinu koju su stekli njihovi preci ili oni sami udtvari prisvojilin (ili bolje reci pokrali) od svojih zemljaka koji nisu nuzno bili protiv njih vec su samo zaradili vise (u najvecem broju slucajeva pisteno, koliko su mi savremenici pricali nista nije moralo da se dojazuje).\nDa li ovo znaci da su svi ljudi koji ne veruju u Boga losi – ne.\nSamo ponavljam, oni se sustinski ne plase da ce ih snaci kazna na onom svetu a verujuci se pkase.\nNazovimo to jos jednim stepenom represije koji je kod verujucih prisutan.\nSto se tice knjige o zlocinima crkvenih lica u toku drugog rata, da li si siguran da je ista tamo tacno. Mozda je i to pisala Udba ili Ozna, ili pribavila dokumentaciju na osnovu koje je napravljena?\nVerujem da je zlocina bilo ali su Patrijarh SPC i npr. Nikolaj Velimirovic zavrsili u Nemackom logoru – pa je govoriti o organizovanom ucescu SPC u zlocinima nad narodom u drugom ratu iluzorno.\nSa komunistima sigurno SPC nije bila a Nemci su je proganjali.\nDa li verujem da je bilo obracuna sa Bogumilima u nekom obliku, verujem, sta se stvarno desavalo nemam pojma jer su istoriju o tome pisali neprijatelji Srbije i SPC – Austrijanci i komunisti.\nIsto vazi i za to kako su Srbi prihvatili Hriscanstvo.\nDa li je bilo represihe – verovatno. U kom obimu i obliku nemam pojma.\nIpak nesto govori cinjenica da samo 100 ili 200 godina kasnije dolaze Turci a Srbi se vracaju na staru veru. Verovatno ova nova i nihe tako tesko nametnuta kada je narod nastavio da je se drzi, niti je SPC bila tako losa kada je narod nije napustiou vecem broju.\nMeni su konkretno mnogo spornija putanja od ovih istoriskih:\n1. Zasto je crkva prihvstila da se njoj vrati imovina koju su oteli komunisti pre nego sto je vracena narodu? Ili\n2. Kako moze Veselin Boskovic da bude sahranjen u crkvi?\nOvo se desava skoro i verovao ili ne ni moj paroh to ne odobrava ali ni on a ni ja necemo napustiti crkvu zbog ovoga, jer svi gresimo, svi smo gresni…\nNazalost ljudi poput Kapicica i slicni se ponose svojim nedelima.\nOn covek nije verovao u Boga.\n(Imao sam jak utisak o njemu poslednjih par godina kada je poceo da se pojavljuje u novinama pa do smrti).\nUkoliko du istoriski izvori kojima imam pristup tacni, moral u starom Egiptu, staroj Grckoj ili Rimu je bio drugaciji.\nPedofilija je bila znacajno rasprodtranjena npr., pojedinci su u bukvalnom smislu imali dozvolu da ubiju isl.\nOvo se sa razvojem hriscanstva u velikoj meti izgubilo.\nNazalost ratovi nisu postali manje surovi jer izgleda da se ni verujuci ne boje Boga dovoljno a ni oni niti ne verujuci nemaju dovoljno svesti da je to sto su radiki i rade lose. Zivotinja u coveku nastavlja da prevladjuje.\nUgovore o privremenom radu u inostransvu veoma dobro poznsjem, jer sam obijao iste cetiri puta do sada. Radim za strane firme ali iz Beograda, moze se reci da sam imao i imam srece jer sam imao tu mogucnost.\nIskustvo mi je pokazalo da privremeno predje u stalno sto se meni nije dopadalo pa sam zato odbijao.\nNije mi bilo milo da mi deca postanu nesto drugo do Srbi.\nPrema onome sto sam ja video veatili su se samo oni koji se tamo nisu snasli. Ako roditelji ostanu, povratak dece je na nivou statisticke greske.\nPosto trenutno zivis, radis i gajis decu u Nemackoj, pretpostavljam bez konkretnog datuma vracanja, zasto ne sacekas da se prvo vratis u Srbiju (sa privremenog rada) pa onda nastavi svoje delovanje protiv SPC koja toliko ugrozava tebe i tvoju porodicu i sada jer imate Srpske pasose a mogu tek zamusliti sta ce biti kada se vratite (izvinjavam se u napred ako je sala neslana).\nMeni trenutno odajes utisak nekoga ko pokusava da soli pamet sa strane.\nSustina je prosta ili verijes ili ne – svako ima pravo na izbor i oko ovoga se ne sporimo koliko vidim.\nDa li je SPC dobra ili nije je pitanje za njene vernike.\nDa li je uticaj SPC na nase drustvo veci nego sto treba da bude predlazem da ostavis za trenutak kada se vratis u Srbiju. Nemoj na to trenutno da gubis vreme vec uci decu maternji jezik, da ga znaju kada dodju.\nInace ako nisi ukapirao ovo je Filip, tvoj kolega sa faksa.\nMeni se pokvario telefon, zato te nisam zvao oko Nove godine, nemam vise tvoj broj.\nZvrcni me kada dodjes u Srbiju na odmor ili za stalno, pa da popijemo kafu (caj) zajedno i razmenimo slike dece :-).\nNaravno da znam ko je, video sam ime i prezime u mejlu 🙂\nAnštajn je bio deista, ništa neobčno, niti je to dokaz za bilo šta… to što je neko genijalni naučnik, ne čini ga imunim na sujverje. Eto, Njutn se zaluđivao alhemijom, pa je opet ne neki način otac savremene fizike.\nCrkva koja odobrava zločine ili ne čini ništa ili gotovo ništa da ih spreči, saučesnik je u istima. Kada na zločine podstrekavaju velikodostojnici te crkve, onda je to aktivno učešće same crkve. Kada crkva za svece bira zločince (Milorad Vukojičić, Slobodan Šiljak), onda se jasno stavlja na stranu zla. Ako želiš da budeš naivan, pa da veruješ da su “Škorpioni” počinili samo taj jedan, snimljeni zločin, to je tvoje pravo, ali je činjenica da su ruke okrvavili i mnogo pre tog zločina, kao i nakon njega. Sveštenik je vrlo dobro znao koga blagosilja i za šta se bore, a borili su se za ono što je govorio kako Mladić, tako i Kačavenda, da se osvete “Turcima”… dabome, zločina je bilo na svim stranama, to nije sporno, ali je uvek uputnije čistiti svoje nego tuđe dvorište. Što se tiče teorije o tome da je UDBA fabrikovala dokaze o npr. Vukojičiću i Šiljku, džaba, previše je očevidaca koji nisu bili ni partizani, ni komunisti ni bilo šta osim običnih ljudi, koji su ovoj dvojici zlikovaca došli pod macolu ili nož. Na njih su se žalili čak in okupatoru, tako da je ideja o fabrikovanju više nego nategnnuta. Umesto toga, preporučujem Okamovo klatno, jer lako objašnjava zašto nema potrebe za preteranim teoretisanjem.\nŠto se tiče komunista i UDBA-e, Goli Otok je raspušten 50-ih, a ako se ne varam, sve srednjevekovne crkve i manastiri po Srbiji, kao i sve crkve po gradovima, uključujući tu i Beograd, nisu dirane. Pre neki dan sam čitao krivični zakonik FNRJ (postojala do ’63), gde je jasno predviđena kazna za ometanje verskih obreda, kao i za neovlašćeno vršenje istih. Obe kazne su iste, godinu dana zatvora.\nMit o velikim zločinima komunista je drag SPC, iako je samo mit, zato što na njemu mogu da kukumavče o svom mučeništvu, iako nije bilo progona sveštenika niti masovnog rušenja crkava, kao što se dešavalo u SSSR-u na mahove. Šta više, u mojoj porodici se slavila Slava bez ikakvih problema, u porodici sam imao i sveštenike koji su savršeno normalno živeli i tada.\nKada spominješ moralisanje potomaka udbaša i njihovu imovinu, moram da se iskreno nasmejem, jer nam morališe daleko više od tih ljudi, upravo SPC, o čijoj imovini i sticanju iste može svašta da se kaže. Za početak, imaju prednost u restituciji, a ne plaćaju nikakve poreze. Sjajan primer morala, poput onoga kada im je jedan od njihovih maznuo milion evra u kešu, iz blagajne patrijaršije, ali se niko nije previše potresao. Što se tiče tvog paroha ili tebe, ta sporna pitanja neće biti nikada rešavana, baš zato što se vi vernici ponašate kukavički prema njima – bune vas privatno, ali javno nema reči o tome. Ako crkvu čini narod, zašto narod ne pita vrkvene čelnike, koji valjda nisu bolji od samog naroda, zašto tako čine?\nSuština neverujućih nije u tome da se mi ne plašimo kazne na “onom svetu”. Pre svega, ne postoji “onaj svet”, da bi o njemu uopšte razmišljali u smislu straha ili hrabrosti. Nismo skloni bajkama, a kako ih ima jako mnogo, kada se vi verujući dogovorite ko je jedini među vama u pravu, pošto nikako ne možete svi da budete u pravu, javite, pa da onda krenemo dalje.\nDalje, Dožić i Velimirović su u Dahau proveli oko mesec i po dana, u oficirskom delu, bez prinudnog rada, sa pristupom oficirskoj menzi i medicinskoj službi. Nakon puštanja, smešteni su u luksuzni hotel u Beču, gde su tretirani kao VIP gosti, da bi od januara ’45 i aktivno učestvovali u organizovanju preostalih kolaboracionista i drugih izdajnika, u pokušajima otpora oslobodiocima Jugoslavije. Šta više, patrijarh je blagosiljao srpski SS odred, promptno formiran pred nastupajućim raspadom okupacionih snaga, a nakon što je osvedočeni zlikovac Dimitrije Ljotić poginuo, opelo mu je držao Velimirović. Povlačili su se i bežali zajedno sa nacistima, a pred saveznicima. Toliko o njihovim “patnjama”.\nIstoriju Srbije nisu pisali Austrijanci i komunisti, jer bi to značilo da nije ostao niti jedan pisani trag iz perioda vladti Nemanjića, što je nebulozno. U Žitiju sv. Simeona, njegov sin Stefan piše upravo o istrebljivanju bogumila, kao što su o tome, dakako pohvalno, pisali i Romejski izvori tog doba, kao i bosanski hroničari, jer su se preostali bogumili sklonili u Bosnu. Teorije zavere o izmišljenoj istoriji su mi izuzetno duhovite, mada su u rukama šarlatana poput Deretića svakako i opasne.\nStepen napuštanja hrišćanstva u vreme Turaka je relativan. Česta je zabluda to da su Turci došli sa namerom da sve poturče. Istina je ipak drugačija, Turcima je odgovarao veći broj “nevernika”, jer su oni plaćali porez kog su muslimani bili oslobođeni. Naravno, nije bilo sprečavanja prelaska u islam, ali nije bilo ni ohrabrivanja. Devširma je Turcima bila sasvim dovoljna, a sa druge strane, kako se pravoslavlje srpske redakcije prilagodilo u tolikoj meri da je niz starih slovenskih običaja preveden u hrišćanske, ne bez truda i muke, ali zato je pokrštavanje i trajalo 400 godina, nije postojala logika da se neko ko je pokršten pre 200 godina (to je u to vreme značilo nekih 8-10 generacija) vraća nečemu što više ne postoji. Turci nisu Srbe oslobodili hrišćanstva, nego su uveli još jedan činilac – islam i svoju državnu upravu.\nŠto se morala tiče, hrišćanski moral je jedan, u najmanju ruku, politička i politizovana kategorija. Kako drugačije objasniti to da je npr. kralj Milutin, osvedočeni pedofil, istovremeno i svetac SPC. Moral koji se tobož nameće narodu, kroz uopštene floskule o tome šta je greh a šta nije, svakako nije izum hrišćanstva. Moral kao takav je nezavistan, promenljiv i apstraktan, tako da je iluzorno pokušavati da ga se uklopi u verski okvir. Hrišćanskog morala se ne drže ni sami hrišćani, od običnog vernika, pa do najviših crkvenih velikodostojnika. I hrišćanstvo vrlo olako dopušta ubijanje, ukoliko je to u interesu same crkve, iako tako nije bilo sve do IV veka i čuvenih Konstantinovih reformi i pretvaranja hrišćanstva u religiju koja je, mislio je naivno, po meri vladara. Zapravo je oslobodio duha iz boce, stvorio papocezarizam i otvorio vrata užasnom nasilju koje su u narednih par stotina godina, hrišćani počinili nad svima onima koji nisu verovali u njihovu, sada već dobrano editovanu, bajku. Ubistvo Hipatije je možda jedan od ilustrativnijih primera.\nŠto se tiče mog boravka u Nemačkoj, činjenice su uvek bolje od pretpostavki. Imam datum povratka, a pošto je Srbija sve samo ne normalna država, dabome da ću se potruditi da se ne vraćam, pre svega zbog dece. Takođe, mesto boravka ili rada ne može da bude merilo patriotizma. Eto, mnogi u Srbiji vole da se busaju Teslom i Pupinom, američkim državljanima, ili još više Đokovićem, momkom koji ima stalno prebivalište u stranoj državi. Ja nisam baš toliko napredovao kao pomenuti, imam samo privremeni boravak, vezan za ugovor o radu, a što se tiče pokušaja šale, kada pomislim na svakodnevnu količinu pretnji koje dobijam od primitivnih i zatucanih vernika, gde se preti kako meni lično, tako i mojoj porodici, zašto bih se vraćao, ako ne moram, u takvu septičku jamu? Na koji način privlači sredina u kojoj neko preti da će ti silovati majku ili ćerku od dve godine? Doduše, ja možda ne razumem vas pravoslavce dovoljno i možda to jeste deo tog hrišćanskog morala, ali svejedno, malkice je onako… bolesno.\nOno što govorim i pišem sada, govorio sam i pisao i dok sam bio u Srbiji, tako da utisci o soljenju pameti sa strane ne stoje. Ima tekstova, postova, video zapisa i sličnog i iz prethodnih godina, pa se jasno može videti da nije u pitanju neka čudesna transformacija, već je u pitanju ista osoba.\nPitanje toga da li je SPC dobra ili ne, biće pitanje samo za vernike onda kada ta crkva ne bude nakačena na državni budžet u koji novac uplaćuju svi građani. Pitanje toga da li je SPC dobra ili ne, biće pitanje samo za vernike onda kada ta crkva ne bude vršila uticaj na političke prilike u državi. Pitanje toga da li je SPC dobra ili ne, biće pitanje samo za vernike onda kada ta crkva ne bude nametala svoje viđenje morala svim građanima. Pitanje toga da li je SPC dobra ili ne, biće pitanje samo za vernike onda kada ta crkva bude običan pravni subjekat i neprivilegovana grupacija. Pitanje toga da li je SPC dobra ili ne, biće pitanje samo za vernike onda kada ta crkva bude živela samo od priloga svojih vernika, a ne recimo i od doplatnih markica koje su obavezujuće za sve građane… i tako dalje.\nDo tada, odnosno dokle god ta verska zajednica parazitira na budžetu i nameće svoje mišljenje kao na bilo koji način merodavno, postojaće i opravdana kritika.\nČujemo se oko Uskrsa 🙂\nSvaka čas` na ovako dobrim tekstovima, Marko.


Primed Dijabetes, doživotni pratilac. - Primed\nDijabetes, doživotni pratilac.\nOd dijabetesa, bolesti koja nastaje usled nedostatka insulina u organizmu, može oboleti svako, u bilo kom životnom dobu. Ovo hronično oboljenje postaje doživotni pratilac obolelog, a najčešći simptomi su opšta slabost organizma, brzo zamaranje, gubitak telesne težine, suvoća usta…\nDijabetes prati kardiovaskularne bolesti\nDijabetes je oboljenje koje nastaje usled poremećaja delovanja hormona insulina. Ispoljava se povišenim nivoom šećera u krvi i predstavlja kompleksan metabolički poremećaj u organizmu, koji osim šećera obuhvata još i masti i povišeni krvni pritisak. Ukoliko se na vreme ne prepozna i ne leči može dovesti i do invaliditeta. Najčešće posledice nelečenog dijabetesa su slepilo, popuštanje bubrega do te mere da je potrebna transplantacija, amputacija nogu i neuropatije, odnosno obolevanje perifernih nerava. Osim toga, dve trećine bolesnika sa infarktom miokarda ima dijabetes, ili stanje pred pojavu ove bolesti. To znači da se dijabetes najčešće javlja „udruženo“ sa kardiovaskularnim smetnjama, povišenim krvnim pritiskom i moždanim udarom.\nDijabetes tip 2, češći oblik dijabetesa\nDijabetes tip 2 od kojeg boluje između 80 i 85 odsto pacijenata, po pravilu se javlja u starijoj životnoj dobi, bez značajnijih simptoma. U Srbiji, prema okvirnim procenama, beleži se porast oboljenja za oko 20 procenata u poslednjih osam godina. Ovaj tip dijabetesa zahteva vrlo ozbiljno lečenje i najčešće se dobija zbog prekomerne i neizbalansirane ishrane, nezdravog načina života koji podrazumeva puno sedenja, stresa i mnogih drugih fatora.\nMogućnost prevencije dijabetesa tipa 2\nU poslednje vreme postoje metode za utvrđivanje rizika, kao i za sprečavanje bolesti. Ipak, iako bolest ne može uvek da se spreči, može se barem odložiti. To se postiže pre svega promenom načina ishrane i uvođenjem svakodnevne fizičke aktivnosti. Pod fizičkom aktivnošću podrazumevaju se brze šetnje, vožnja bicikla, trčanje, plivanje, u trajanju od 30 minuta do sat vremena. Ali, iako je ovo osnova svake uspešne terapije, ona, nažalost, ponekad nije dovoljna.\nVažna je i kontrola hipertenzije\nLečenje povišenog nivoa šećera i masti, kao i hipertenzije veoma je važno, a suština je da se vrednosti dovedu u referentne što pre, kako bi se izbegla pojava bolesti. Da bi se postigao potpuni efekat terapija dijabetesa tip 2 mora da bude trostruka. To znači da istovremeno mora da se reguliše nivo šećera, masti i povišen krvni pritisak, bez obzira na to da li su se komplikacije javile ili ne. Takođe, terapija je prilagođena svakom pacijentu ponaosob. Samo pod ovakvim uslovima dijabetes tip 2, iako ne može da se izleči, može da se drži pod kontrolom.\nTerapiju je potrebno menjati\nPokazalo se da lekovi jedno vreme budu efikasni, ali onda njihovo dejstvo slabi i moraju da se zamene. Praktično, ne postoji jedinstven način lečenja, već se terapije menjaju i kombinuju u određenim vremenskim periodima. Tragajući za što efikasnijim lekovima, poslednjih nekoliko godina, istraživači rade na inkretinskom konceptu.\nInkreatinski konceps lečenja dijabetesa.\nDo sada su lekovi ili podsticali pankreas da luči insulin, ili je insulin davan spolja. Sada su istraživači ustanovili da postoje inkretini, grupa hormona iz creva koji imaju sposobnost da podstiču stvaranje insulina iz pankreasa, a istovremeno i štite ćelije u pankreasu koje luče ovaj hormon. Pacijenti sa dijabetesom tipa 2 imaju sniženi nivo ovih inkretina koji se veoma brzo razgrađuju pod delovanjem određenog enzima. Stručnjaci su napravili sintetske molekule slične inkretinima, koji se injekcijama daju obolelom. Podižu nivo inkretina u cirkulaciji i podstiču pankreas da luči insulin. Drugim pristupom došli su i do velikog broja lekova u tabletama. Ovim postupkom sintetizovali su supstance koje koče razgradnju inkretina, odnosno utiču da ga ima što više.\nCoprinus comatus je jedna od medicinskih gljiva sa dugogodišnjom upotrebom u tradicionalnoj medicini. Pokazuje mnoga blagotvorna dejstva u organizmu čoveka u prevenciji i kao pomoć u tretmanu različitih poremećaja zdravlja. Posebno se izdvaja pozitivnim delovanjem na regulaciju povišenog nivoa šećera u krvi. Aktivni sastojci gljive povoljno deluju na oslobađanje insulina iz pankreasa. Ispoljavaju antioksidativno, zaštitno i regenerativno dejstvo na ćelije pankreasa od oštećenja slobodnim radikalima. Kod dijabetesa tip I, upotreba Coprinus comatus može da ima povoljno dejstvo u smanjenju rizika od pojave komplikacija dijabetesa. Povoljno deluje na regulisanje povišenog nivoa holesterola i triglicerida. Sadrži značajan procenat vlakana koja povoljno utiču na varenje i probavu i pomažu u regulisanju telesne težine.\nTags: coprinus comatus, dijabetes tipa 2, inkretini, insulina iz pankreasa, kardiovaskularne bolesti, nedostatak insulina u organizmu


EFFIE BILTEN - IAA | Serbian chapter\nOdlukom stručnog žirija, koji je činilo ukupno 45 članova, dodeljeno je ukupno 6 bronzanih, 3 srebrna i 1 zlatni trofej.\nVažno je napomenuti i da, bez obzira na to da li su osvojili neku nagradu, svi finalisti nacionalnog takmičenja dobijaju poene u okviru Effie Index-a, koji identifikuje i rangira najefikasnije agencije, oglašivače, brendove, mreže i holding kompanije, analizirajući podatke finalista i pobednika sa takmičenja Effie Awards širom sveta.\nPosebnu zahvalnost za realizaciju ovogodišnjeg Effie programa organizator (IAA Serbian Chapter) duguje sponzorima: Coca-Cola, A1 Srbija, Banca Intesa, Carlsberg Srbija, kao i partnerima: Direct Media United Solutions i Orange Studio.\nBudući da je cela Effie 2021 sezona u znaku online formata, upravo je objavljen je i prvi online EFFIE BILTEN. U dokumentu se nalaze sve najvažnije informacije o svim fazama ovogodišnjeg takmičenja, ali i detalji u vezi sa radovima koji su ušli u finale i onim koji su nagrađeni: Effie bilten 2021.


Kina za precizno rezanje cijevi Proizvodnja i tvornica |FUTURE METAL\nProizvodi za rezanje bešavnih čeličnih cijevi uglavnom se koriste u mnogim poljima kao što su automobili, kamioni, putnički automobili, specijalna vozila, poljoprivredna mehanizacija, brzi vozovi, zrakoplovna oprema, brodogradnja, lučke mašine, tekstilne mašine, električna energija, geologija i rudarstvo , hemiju i precizne instrumente.\nEkskluzivna mašina za sečenje cevi visoke preciznosti kompanije Future Metal HC-6800D omogućava rezanje cevi bez kidanja i neravnina.Ova oprema je precizna u veličini rezanja, sa tolerancijom između 0,001-0,005.\nPraksa je pokazala da ako se za rezanje ili striženje preciznih cijevi koristi druga oprema niskog kvaliteta, proces rezanja i striženja može proizvesti sitne pukotine u presjeku, što će uticati na trajnost i snagu reznih dijelova, što će uzrokovati probleme u uzvodni lanac snabdijevanja.\nSrećom, ne postoji rizik od smicanja ili vješanja neravnina jer Future Metal koristi najbolju opremu za rezanje svih cijevi, a zatim koristi oštrice za krajnje i OD/ID ikone.\nOsim toga, naše mašine seku, obrađuju i kosi u jednoj operaciji, povećavajući protok i optimizujući troškove.\nspecifikacija za precizno rezanje cijevi:\nProfesionalni proizvođač čeličnih cijevi u Kini:\nNaša fabrika ima najvišekompletna proizvodna linija čeličnih proizvodainajstroži proces testiranja proizvoda kako bi se osigurala 100% stopa prolaznosti proizvoda;najvišekompletan logistički sistem isporuke, sa sopstvenim špediterom,štedi vam više troškova transporta i garantuje 100% robe.savršeno pakovanje i dolazak. Ako tražite najkvalitetnijeg proizvođača čeličnih limova, čeličnih zavojnica, čeličnih cijevi u Kini i želite uštedjeti više logističkog tereta, kontaktirajte nas, naš profesionalni višejezični prodajni tim i tim za logistički transport će vam pružiti najbolju uslugu čeličnih proizvoda kako bismo osigurali da dobijete 100% zagarantovan proizvod!\nPrethodno: EN10305-4 E235 E355 Hladno vučena bešavna precizna cijev\nSljedeći: Precizna cijev od legiranog čelika\nLSAW zavarene čelične cijevi od ugljičnog čelika\nStrukturalne cijevi Bešavne strukturalne ugljične čelika...\n© Autorsko pravo 20022022 : Sva prava pridržana. Colored Coil Color Coated Steel Roll Corrugated Metal Panels Galvanized Steel Pipe Galvanized Corrugated Sheet Colorful Steel Coil Color Coated Coil Ppgi Steel Coil Ppgi Coil Ppgl Coil Ppgi Steel Coils >


AMBASADOR IRANA U KANTONU - TESANJ.NET\nAmbasador Islamske Republike Iran, nj.e. Seyed Hossein Rajabi sa svojim saradnicima posjetio je danas Vladu Zeničko-dobojskog kantona gdje je održan zajednički sastanak predstavnika kantonalne vlasti i predstavnika Općine Zenica.\nO aktuelnoj situaciji u Zeničko-dobojskom kantonu nakon katastrofalnih poplava ambasadora je upoznao Edin Terzić, komandant Štaba civilne zaštite ZDK, a o stanju u poplavljenim područjima Zenive detalje je iznio Husejin Smajlović, načelnik zeničke Općine.\n-Došao sam u posjetu sa svojim saradnicima i predstavnicima organizacija koje djeluju u BiH kako bih izrazio žaljenje zbog nesreće koja je zadesila vašu zemlju. Takođe želim da izrazim spremnost IR Iran da pomogne u obnovi stradalih područja,- kazao je Rajabi.\nPozdrave i zahvalnost iranskom narodu prenio je ministar Terzić naglašavajući da je svaka pomoć dragocjena jer se u Bosni i Hercegovini desiloa najveća prirodna nesreća u njenoj istoriji.\n-Prijateljima se dolazi u nevolji i u lijepim trenucima -kazao je zenički načelnik Husejin Smajlović i nastavio riječima – da je Bosna puna paradoksa. Jedan od njih je i Zenica u kojoj nema poplava, ali su vode ostavile više od 150 klizišta koja ugrožavaju naseljena mjesta. Nemilski kraj, gdje živi više od deset hiljada stanovnika je najugroženiji. Tamo je uništeno ili oštećeno oko 10 kilometara puteva, porušeno 30-tak stambenih objekata, a 250 je sa neizvjesnom budućnošću zbog oštećenja i ugroženosti. Za tri sela je pitanje hoće li ostati.\nSmajlović je takođe posebno govorio o potrebi konsultacija oko humanitarne pomoći koja je valjana tek onda ako je neophodna onima kojima se pruža u pravom obliku.\nO ukupnoj situaciji na Zeničko-dobojskom kantonu u oblasti poljoprivrede , vodoprivrede i šumarstva informaciju je podnio resorni ministar Bojan Bošnjak. O stanju zdravlja ljudi govorila je dr Senka Balorda, ministrica zdravlja, o o štetama u oblasti školstva podrobno je izvjestio Mirko Trifunović, ministar obrazovanja, nauke kulture i sporta u Vladi ZDK.\nNakon sastanka u Kantonu , delegacija IR Iran je u pratnji domaćina obišla poplavama i klizištima stradala područja.\nPrethodna Otvoreno pismo gosp. Izudinu Ahmetliću\nSlijedeća Sastanak sa predstavnikom Instituta za geologiju


Sve utakmice 30. kola m:tel Prve lige FBiH u nedjelju 05.06.2022. godine Komisija za takmičenje NS Federacije BiH donijela je odluku o promjeni termina utakmica 30. kola m:tel Prve lige Federacije BiH.\nObrazac ispisnice/istupnice igrača\nm:tel Prva liga FBiH Delegiranje 29. kola m:tel Prve lige FBiH Komisija za takmičenje i Komisija za suce i suđenje NS FBiH izvršili su delegiranje službenih lica na utakmice 29. kola m:tel Prve lige Federacije BiH.\nOdluka Izvršnog odbora NS FBiH Takmičarska sezona 2022/2023 m:tel Prve lige FBiH počinje 13/14.08.2022. godine Izvršni odbor Nogometnog saveza Federacije BiH, na sjednici održanoj 20.05.2022. godine razmatrao je pitanje početka takmičarske sezone 2022/2023 m:tel Prve lige Federacije BiH i Druge lige Federacije BiH.\nm:tel Prva liga FBiH Rezultati 28. kola m:tel Prve lige FBiH Odigrane utakmice 28. kola m:tel Prve lige Federacije BiH (25.05.2022.)\nZavršeno takmičenje Prve ženske lige FBiH SFK Libero Goražde prvak Prve ženske lige FBiH za sezonu 2021/2022 Utakmicama 22. kola završena je takmičarska sezona 2021/2022 Prve ženske lige Federeacije Bosne i Hercegovine.\nm:tel Prva liga FBiH Delegiranje 28. kola m:tel Prve lige FBiH Komisija za takmičenje i Komisija za suce i suđenje NS FBiH izvršili su delegiranje službenih lica na utakmice 28. kola m:tel Prve lige Federacije BiH.\nm:tel Prva liga FBiH Rezultati 27. kola m:tel Prve lige FBiH Odigrane utakmice 27. kola m:tel Prve lige Federacije BiH (21/22.05.2022.)


Piloti su izvršavali letačke zadatke na određenim intervalima i distancama, izveli su jednostavnije i složene akrobatske figure u zadatoj zoni, a takođe su uvežbavali borbeno pokrivanje jedinica koje su učestvovale u evakuaciji lica u nevolji.\n- Cilj ove vežbe je obuka zajedničkih posada Rusije i Srbije na avionima MiG-29, helikopterima Mi-8 i Mi-35 za izvršavanje zadataka prema nameni. Juče je održana teorijska obuka, a danas smo počeli sa praktičnim letovima tokom kojih smo uvežbavali usklađenost posada prilikom grupnih letova, tokom izvođenja složenih figura, sletanja na nepripremljeno mesto koje piloti sami biraju iz vazduha, izjavio je pukovnik Konstantin Surikov.\nU okviru vojnih vežbi „Bars 2021“ posade uvežbavaju borbeno manevrisanje i vazdušnu bitku u paru, napadanje ciljeva male brzine pomoću lovaca MiG-29, desant i evakuaciju jedinica u nevolji, izvođenje složenih figura i druge zadatke predviđene za helikoptere Mi-8 i Mi-35.\nTaktičke vojne vežbe „Bars 2021“ trajaće do 16. oktobra 2021. godine. Ukupno će biti uključeno desetak jedinica vazduhoplovne tehnike Vazduhoplovstva i PVO Srbije.\nVojska Srbije Srbija i Rusija Ruska armija Mi-35 jurišni helikopteri Mi-35 helikopter mi-35


Javna preduzeća u Bijeljini imaju više od 75 miliona KM duga - Akta.ba\n19.06.2021. 09:19 / Izvor: Fena\nIstraživanje je predstavljeno jučer u Bijeljini na konferenciji „Rezultati poslovanja i politički uticaj na rad javnih preduzeća u Gradu Bijeljini“ u organizaciji CCI.\nManjak transparentnosti, nedostatak kontrole i izostanak odgovornosti za rezultate poslovanja, kao i politizacija javnih preduzeća, bili su povod organizacije konferencije koja je okupila predstavnike izvršne i zakonodavne vlasti, javnih preduzeća, i druge.\nNa konferenciji se razgovaralo o rezultatima rada javnih preduzeća, razmatranju izvještaja o radu, imenovanjima rukovodećih kadrova i dostupnosti podataka o radu javnih preduzeća u Gradu Bijeljina.\n"Kada je riječ o prethodnom šestomjesečnom periodu, mi smo u Gradskoj upravi preduzeli inicijativu da se uvođenjem eksternih revizija i jedinice interne revizije uđe u trag poslovanju, narodnom novcu i da u skladu sa revizorskim izvještajem i analizom finansijskog poslovanja posegnemo i za krivičnim prijavama kada se ustanovi osnov sumnje da se nenamjenski trošio novac, da su se namještali tenderi i da imamo sistem sumnjivih javnih nabavki. Mi ćemo koristiti pravne lijekove i u narednom periodu i očekujemo rad drugih nadležnih institucija da takvo poslovanje i sankcionišu", izjavio je Petrović.


Region Archives - Page 372 of 375 - Index.ba\nPredrag Lucić ispraćen uz pjesmu “Always Look on the Bright Side of Life”\nHiljade ljudi ispratilo je danas na posljednje počivalište Predraga Lucića, novinara, satiričara, pisca i jednog od pokretača kultnog sedmičnika Feral Tribun. Ispraćaj je počeo u podne, a već sat vremena ranije na splitsko gradskog groblje počeli su dolaziti Lucićevi...\nJean Claude Juncker: Do kraja mandata ove Evropske komisije niko s Balkana neće ući u EU\nPredsjednik Evropske komisije Jean Claude Juncker izjavio je da do kraja ovog manadata trenutne Evropske komisije niko neće ući u EU porodicu jer nisu ispunjeni svi uvjeti za to, ali poručuje da će tokom narednog mandata EK svakako na tome raditi bliže i...\nDirektor Hrvatskih auto-puteva Boris Huzjan izjavio je da se na nivou cijele Evropske unije priprema promjena sistema naplate korištenja auto-puteva. "U kontekstu razvoja modela naplate putarine za sve vrste vozila, važno je istaći da je prijedlogom nove direktive Evropskog parlamenta...\nMinistar finansija Hrvatske: Razmišljamo o smanjenju PDV-a\nMinistar finansija Zdravko Marić gostujući jučer na HTV-u najavio je smanjenje poreza na dodanu vrijednost, piše index.hr. Rekao je kako je porezna reforma za ovu godinu već definirana te da će sada razmišljati kako dalje rasteretiti građane i poduzetnike, a...\nHrvatske plaže zatrpane smećem: Pronađena mina, plastika, leš kornjače\nDijelovi Jadranskog mora puni su smeća. Nakon što su Hrvatsku obišle fotografije dubrovačke obale zatrpane smećem, onečišćenje se preselilo sjevernije, na Korčulu, prenosi index.hr. Podsjetimo, u decembru je jugo na obalu i poznatu dubrovačku plažu Banje izbacilo gomilu smeća, mahom...\nIvica Todorić tužio Hrvatsku Evropskoj komisiji: Ovo je tužba protiv jedne nerazumne politike\nOsnivač koncerna Agrokor Ivica Todorić objavio je na svom blogu da je podnio tužbu Evropskoj komisiji zbog nesuglasja "lex Agrokor" sa zakonodavstvom Evropske unije. Tužba je, naveo je Todorić, dostavljena i predsjedniku Evropske komisije, a s njezinim će sadržajem upoznati...\nAkcija VBA, Vojne policije i MUP-a: Uhapšen pukovnik Vojske Srbije\nPripadnik Vojske Srbije pukovnik V. S. priveden je u akciji Vojne policije, VBA i MUP-a. Saslušano više osoba zbog sumnje da su izvršile krivična dela trgovina uticajem i zloupotreba službenog položaja. Vojna policija je u saradnji sa Vojnobezbjednosnom agencijom Ministarstva...\nHrvatska: Kako znamo da cijepljenje ne uzrokuje epidemije?\nU emisiji "Otvoreno" na HTR-u raspravljalo o cijepljenju i povratku zaboravljenih bolesti. Naime, u Hrvatskoj je troje ljudi umrlo od gripe, a u epidemiji ospica u Srbiji više je od 800 zaraženih. U Sloveniji je 250 ljudi u izolaciji....\nRazgovor o granici Hrvatske i Slovenije u februaru\nPremijer Hrvatske Andrej Plenković najavio je na početku današnje sjednice Vlade skori susret s predsjednikom Europske komisije Jean-Claudeom Junckerom kako bi mu pojasnio situaciju u vezi s problemom razgraničenja sa Slovenijom u području Savudrije Plenković je ponovio hrvatski stav o...\nSrbija bi mogla ostati bez trećine stanovnika do 2041. godine\nU narednih četvrt vijeka, prema statističkim projekcijama, najveće smanjenje broja stanovništva doživjeće južna i istočna Srbija, a do 2041. godine nestaće čak trećina stanovnika ovih oblasti. U posljednjih 10 godina u Srbiji /bez Kosova/ godišnje se u prosjeku rodi 67.459...\n1...371372373...375Stranica 372 of 375


Hromatska aberacija - Forum Sveta kompjutera\n2.5.2006, 21:54 #1\nMoze li neko da mi objasni sta se podrazumeva pod ovim pojmom i da ako je moguce,stavi sliku gde je to primetno.Cesto nailazim na ovaj termin u tekstovima,ali pojma nemam sta oznacava.\nPoslednja ispravka: Dimo (6.5.2006 u 21:13)\n2.5.2006, 22:31 #2\nRe: Hromatska aberacija\nSvetlost se prelama razlicito u zavisnosti od talasne duzine, najlakse se prelama ljubicasta a najteze crvene.Ovo obicno mozes da primetis na prelazu iz tamnije u svetliji boju, tj po ivicama nekog objekta se vide crvena sa jedne strane i plava se druge.\nHromatska aberacija se izbegava smanjenjem otvora bledne, time ujedno dobijas i vecu dubinsku ostrinu, ali ekspozicija je duza, pa cesto moras da koristis stativ.\n2.5.2006, 22:38 #3\nlepo ti rece covek. jos se zove i purple fringing. moze dosta da smeta.\nstativ moras da korsitis samo ako je vece, ako su hromatske aberacije od sunda, onda znaci da je sunceva svetlost najverovatnije dovoljno jaka da ne moras da koristis stativ.\n5.5.2006, 16:03 #4\nEvo i primera. Ovde se to ne vidi bas najbolje, ali bolji primer nisam mogao da nadjem. Ne obracajte paznju na to sto je slika malo mutna i malo zrnasta, to nema veze sa hromatskom aberacijom. Obratite paznju na plavicastu liniju na prelazu izmedju trupa aviona i neba i na crvenkastu liniju (malo se slabije vidi) na ivicama prozora na kokpitu.\n5.5.2006, 17:13 #5\nma na toj slici su zanemarljive...\nvidis ovde, oko drveca gore, onaj ljubicasto-plavi preliv? to je to.\n5.5.2006, 20:27 #6\nE,momci,puno vam hvala na trudu,ukapirao sam\nSamo me jos jedno interesuje,koliko je ova hromatska aberacija znacajna pri izboru fotoaparata,da li njeno pojavljivanje na fotografijama predstavlja znacajnu manu fotoaparata ili se ne uzima mnogo u obzir?\n5.5.2006, 22:56 #7\nНаравно да претставља, и то велику ману. Међутим код данашњих апарата скоро и да се не примећује, иако је немогуће уклонити.\n6.5.2006, 13:29 #8\nmoze da bude veliki problem, i kod aparata sa losijom optikom jeste veliki problem. jedno je ako gledas smanjenu sliku, ali ako gledas sliku u punoj rezoluciji, onda su itekako vidljive. Nije najveca mana, i ako je sve ostalo dobro, onda nije problem, zavisi koliko je ima. kod skoro svakog aparata se pojavljuju, samo je pitanje koliko.\n6.5.2006, 21:11 #9\nEvo da ne otvaram novu temu,moze li neko da mi ukratko objasni(i potkrepi objasnjenje slikom ako je moguce) sledece izraze,posto sam totalni laik za digitalne fotografije:\nBlenda(tj. otvor blende )\n6.5.2006, 23:42 #10\nISO осетљивост је осетљивост чипа. Пре, када су у употреби били филмови, могао си да купиш филмове разних осетљивости. Сада можеш на апарату да подешаваш осетљивост чипа. Мања осетљивост је погодна за снимање кад има доста светла. Већа осетљивост је погодна за снимање када има мање светлости, нпр. по мраку, међутим, тада се шум појачава.\nБленда се налази у објективу и она се шири као зеница. При већем отвору бленде може да уђе више свтлости, а при мањем мање светлости, и то је погодно за стварање дубине поља.\nЕкспозиција је време за које је чип (или филм) изложен светлости. Дужа експозиција је погодна за снимање при мањој количини светлости, а краћа при већој количини светлости. Исто тако, када се снима неки објекат у покрету, потребно је изабрати што краћу експозицију, да не би остали обриси на слици.\n7.5.2006, 20:41 #11\nLepo ti je sve Milos objasnio.\nSamo, ekspozicija se kao termin kod nas upotrebljava za ono sto je Milos opisao, a u svetu se za to koristi termin "Brzina zatvaraca", dok ekspozicija oznacava osvetljenost (kad je fotka tamna - onda je podeksponirana, svetla - preeksonirana). to je direktno povezano sa brzinom zatvaraca, ali nije ista stvar. Ekspozicija se uglavnom automatski podesava u aparatima, pa su slike pravilo eksponirane.\nDacu ti neke konkretne primere:\nrecimo da si napolju, predvece.\n1. slucaj: iso 100 - brzina zatvaraca je 1/60\n2. slucaj: iso 400 - brzina zatvaraca je 1/250\n3. slucaj: iso 800 - brzina zatvaraca je 1/350\n1/60 znaci da je to shezdeseti deo sekunde.\nminimalna brzina za slikanje iz ruke BEZ ZUMIRANJA (optickog, naravno - digitalni je sarena laza koja nicemu ne sluzi osim da zamaskira oci neupucenima) je oko 1/30 - 1/50 (za svakog drugacije). Minimalna u smislu da se sa tom brzinom moze napraviti ostra fotografija, bez zamucenja.\nza fotografisanje sa zumiranjem je potrebna veca brzina zatvaraca - brzina zavisi od zum-a. aparati sa velikim optickim zumom zato cesto imaju:\n1. opticku stabilizaciju, koja umanjuje posledice potresivanja ruke - pomeranjem objektiva.\n2. dobro kontrolisan shum i visoke ISO vrednosti, da bi se ubrzala, povecanjem ISO vrednosti brzina zatvaraca.\npod tim veliki zum podrazumevam zum od 8x pa navise. ne moraju da imaju ni jedno ni drugo, ali je onda upotreba velikog zuma ogranicena na vedro dnevno vreme, a u drugim slucajevima uslovljena upotrebom stalka.\nveliki otvor blende se oznacava manjim brojem da tako kazem (f2, f2.8 f3.2), i on omogucava da jedan objekat bude izostren a drugi objekti, koji su blize ili dalje od izostrenog, da budu mutni, tj neizostrni.\nmali otvor blende (f7.1 f8 ...) omogucava da isostren predmet i predmeti dalje od njega budu prakticno jednako izostreni.\npri vecem otvoru blende aparat moze da primi vise svetlosti, tojest brzina zatvarace je brza (pri dnevnom svetlu, iso 100, recimo - brzina zatvaraca 1/350, pri otvoru blende f2.8), dok je kod manjeg otvor blende sporija (pri dnevnom svetlu, iso 100 - brzina zatvaraca 1/60, pri otvoru blende f8).\nKao sto vidis ti pojmovi (ekspozicija, brzina zatvaraca, ISO, i otvor blende) su medjusobno povezani.\n12.5.2006, 17:33 #12\n20.5.2006, 21:23 #13\nČlan od: 20.5.2006.\nSamo da se nadovezem: veci otvor blende daje meksu sliku, sa nesto ispranijim bojama i manjom dinamikom... kako se smanjuje otvor blende (povecanje f broja) slika ce biti ostrija uz vece zasicenje boja i kontrast, i uz malo jacu dinamiku. Ovo vazi za digitalne aparate (mislim na dinamiku i boje). Cisto da znaju ljudi sta da ocekuju kod digitalaca sa manuelnim podesavanjima.\nKompaktni digitalci imaju izuzetno veliku dubinsku ostrinu, i los bokeh, tako da cete retko uspeti da dobijete sliku gde je subjekat izostren perfektno dok je sve iza i ispred skroz zamuceno. Izuzetak su prosumer digitalci (recimo Sony DSC-R1, Fuji, Panasonic, Canon i Nikon ultrazoom aparati). Jedan od razloga velike dubinske ostrine je mali senzor i objektivi koji su ugradjeni u kompakte.\nNajbolja dubinska ostrina (najmanja) se postize samo na DSLR aparatima, zbog veceg senzora prvenstvetno i zbog objektiva.\nIsto tako povecanje ISO osetljivosti dovodi do povecanja suma. Vecina kompaktnih digitalaca ima mali senzor 1/1.8inch ili 1/2.5inch, samim tim povecanjem osetljivosti, povecava se i elektronicki sum, tako da vecina digitalaca daje podosta sumovite slike na ISO400. Sada se konkretno krenulo malo napred, senzori su poboljsanji, pogotovo novi Fuji senzori - koji daju izuzetno upotrebljivu sliku i na ISO800 (Fuji F10 i F30 recimo u rangu kompakta). Opet vazi pravilo - veci senzor, manje suma, veci dinamicki raspon, bolja dubinska ostrina - APS-C i CMOS senzori su daleko veci, Canon ima i full frame senzore koji daju izuzetno malo suma i na ISO1600, a slike su upotrebljive cak i na ISO3200.\nPocetak teme: hromatska aberacija - svaki objektiv ima manje ili vise tih aberacija, negde su primetne negde ne. Kompaktni digitalci, zbog losih objektiva, pate od aberacije, mada se sad ugradjuju malo kvalitetnija stakla, sam aparat procesira sliku i uklanja neke artifakte, pa cete se na kraju sresti sa jako malo aberacija u realnom slikanju. Izoblicenja su isto jedan faktor na koji morate racunati kod kompaktnih digitalaca (i zamucenje na coskovima). Kod DSLR aparata vazi pravilo - koliko para toliko muzike - sto bolji objektiv, to manje izoblicenja i aberacija.\nSlanje lične poruke korisniku cosmo\nPronađi još poruka od korisnika cosmo\n21.5.2006, 0:57 #14\nsamo sto je ipak sa deeselarovima sve skuplje.\naps je format senzora, a cmos tip, zar ne?\ndakle, mozemo imati ccd cip aps formata, i cmos cip aps formata.\nvelicina senzora kod nedeeselarova, tj kompaktnih aparata i prosumera su od 1/2.7 do 1/1.6 (i 2/3 kod prosumera, sto je priblizno 1/1.6)\n1/x.x znaci koji je to deo inca. sto je veci x.x broj, cip je manji.\nza iso smo sve rekli vec, za f10 i novi f30 se slazem, najnesumovitiji kompakti.\n21.5.2006, 13:25 #15\nLepo, lepo i poucno nema sta.\nKada bi bilo na forumu vise ovakvih strukovnih razgovora a ne tipa ATI vs NV forum bi dobio na znacaju. Momci samo napred. I sam sam naucio nesto iz vasih postova o digitalcima.\nZapravo sve ja to znam jos od vremena anlognih aparata ( 20 godina bavljenja fotografijom ) ali tada nije bilo iso, cmos, aps... i ostali nazivi. Aberacija je poznat termin i veze se za fizicka dejstva svetlosti koja se ne mogu uprkos najsavremenijim aparatima izbeci.\nZakrivljenost zemaljske kugle i svetlosni zrak koji pada pod odredjenim uglom dovodi do prelamanja svetlosti gde se prvo razlazu ljubicasta, plava...crvena talasna duzina svetlosti. Sto je kraca to je vidljivija ( nebo plave boje ) a sto je duza to je intenzivnija ( crveno nebo u sutonu ). Za primere koje ste naveli ljudskom oku ne smetaju jer ih mozak isuvise sporo detektuje. Za 25 slika u sec. mozete reci da je film a ne slajdshow fotografija vecom brzinom.\nOko kao socivo je savrseno dok sociva na fotoaparatima nisu. Cesto ce te videti fotke gde se zgrada nakrivila kao krivi toranj i Pizi. Naravno da postoje specijalni objektivi koji kompenzuju ovu manjkavost i kace se na aparate ( riblje oko recimo ).\nMozda ovo sto sam napisao je off topic a mozda i nije. Toliko toga moze se razgovarati o foto tehnikama i trikovima da bi ovaj topic mogao po mom skromnom misljenju da se nastavi jer sve je nesumnjivo vezano za fotografiju i ne moze se deliti na pod topice.\nEvo jedan trik kada snimate nocu bilo kamerom ili fotoaparatom. Cest problem je neonsko osvetljenje koje "cveta" pa smeta opstem utisku. Moze se to otkloniti do zadovoljavajuce mere koristeci manuelne modove ali se onda gubi na opstem kvalitetu slike.\nDakle dovoljno je parce stakla ( cisto naravno ) koje potopite u ulje ili zejtin paorski receno u Vojvodini. Sacekaj te da se iscedi pa stavite ispred sociva kada nesto snimate nocu kao sto je recimo ulica, trg, osvetljena zgrada.\nEfekat je vise nego ocigledan. Uostalom probaj te pa javite kako vam se cini. To sam naucio od jednog profesionalca sa RTS-a pa vam prenosim njegova i licna iskustva.\nPozdrav pa da se nastavi ova vrlo interesantna tema o digitalcima i upotrebi manuelnih modova. Mnogi ubedjen sam koriste automatiku a ne znaju da iskoriste svoj digitalac do maksimuma za koji su dali novac.\n21.5.2006, 22:36 #16\naps je format senzora, a cmos tip, zar ne? dakle, mozemo imati ccd cip aps formata, i cmos cip aps formata.velicina senzora kod nedeeselarova, tj kompaktnih aparata i prosumera su od 1/2.7 do 1/1.6 (i 2/3 kod prosumera, sto je priblizno 1/1.6)1/x.x znaci koji je to deo inca. sto je veci x.x broj, cip je manji.\nDa, zaboravih da stavim ccd i cmos... posto sam bio na DSLR-ovima a Canoni imaju CMOS...\nCanon i Nikon kompakti uglavnom imaju senzore 1/2.5" i 1/1.8", jedini od prosumer (ne DSLR) aparata koji ima senzor APS-C velicine je Sony DSC-R1 - odlican aparat, ali ipak malo skup...\n22.5.2006, 10:42 #17\nima nikona sa 1/2.7, cini mi se....a ne znam koliki je sezor kod canona pro 1, i nikona 8(400,700,800), mislim da je 2/3, ili priblizno 1/1.6, koliko je velik senzor mog fujija (s9500). kod pro 1 je sigurno 2/3 R1 jeste odlican, ali je stvarno preskup. ja sam veoma zadovoljan mojim s9500, ako ovladate njime (za sta je potrebno vremena, NE zbog komplikovanih menija, vec da bi ste se navikli na aparat), onda je stvarno odlican.\nInace, koji canon koristis?\n22.5.2006, 10:44 #18\n@Astralogos: hvala na podrsci, i tebe ocekujem ovde.\nmozda bi bilo lepo kada b se tema promenila u pitanja vezana za fotoaparate, ili tako nesto...posto samo pricali o raznim stvarima, ne samo o hromatskim aberacijama.\n22.5.2006, 13:04 #19\nKoristim vise aparata... od Nikona 3100 (i dalje odlican kompakt aparat za svakodnevno zezanje) i Fuji S7000 (dosta dobar zoom prosumer, sasvim zadovoljavajuci kvalitet) kuci do Canona 30D i Nikona D200 na poslu. Ovaj poslednji mi je i najomiljeniji\nA za privatnu upotrebu su mi planovi (kranje je vreme da se ta dva aparata zamene): Fuji F10 kao kompakt, ne bih uzimao ultrazom, vec bi mi neka pocetna stavka bila D200 sa 18-200VR (savim solidan i jako upotrebljiv objektiv) + jos neki (ili dva) dobar objektiv (treba mi jedan dobar makro objektiv)... mada bih poceo sa nekim dobrim objektivom i kasnije kupio telo aparata, ali D200 mi je prirastao za "oko" i "prst" pa bih poceo od njega u privatnoj reziji...\n22.5.2006, 18:23 #20\nblago tebi, sve odlicni aparati.\ngledao sam slike sa 30D, i stvarno su jawdroperske. d200 ima takodje sjajno robustno kucieste i sve... na DZ se dosta pricalo o ovim modelima, a ja redovno gledam testove i sve.\nJa imam naslednika s7000 ,s 9500, i jako sam zadovoljan, dopada mi se sto mu slike nisu prenabudzene i u samoj kameri preostrene, a ima manuelno zumiranje i fokusiranje i odlicno se nosi sa shumom na iso 400, najbolje u klasi...na 800 vec sum postaje preteran za moj, anti-sumoviti ukus. (pretvori se ova tema u "zasto i koliko volim moj aparat" )\nInace, F30 se jos bolje nosi sa shumom...mozes njega da sacekas. nosi se sa sumom dosta bolje od mogu, po drugim stvarima dosta naprednijim aparatom.


Egipat - Južna Afrika\nSubota, 06/07 - Fudbal, Međunarodni, Afrički kup nacija\n06/07Egipat vs Južnoafrička Republika1X2tip: 1\nNastavljaju se mečevi osmine finala na afričkom Kupu nacija, a ovog puta smo za vas izdvojili meč između domaćina i jednog od glavnih favorita za osvajanje turnira Egipta i Južne Afrike. Duel između ove dve ekipe je zakazan za 21 čas.\nEgipat je bez većih problema došao do plasmana u osminu finala, uostalom mora se priznati da se to i te kako i očekivalo od domaćina turnira. Odlično su Mo Salah i drugari igrali u prvom delu turnira, pošto su ostvarili sve tri pobede i to bez primljenog gola, čime su pokazali da su jedan od najozbiljnijih kandidata za osvajanje ovog turnira. U prvom kolu su Egipćani imali najviše problema kada su teškom mukom savladali žilavu reprezentaciju Zimbabvea, da bi u nastavku bilo dosta lakše pošto su bez većih problema slavili u duelima sa reprezentacijama Konga i Ugande.\nMora se priznati da smo i od Južne Afrike očekivali plasman među 16 najboljih ekipa na turniru, i oni su to i opravdali. Ipak, treba biti realan pa reći da je njihova grupa bila i te kako teža od one u kojoj je bio Egipat, pa onda i ne treba da čudi što su do osmine finala došli teškom mukom. U prvom kolu su poraženi od Obale Slonovače sa minimalnim rezultatom, da bi u drugom malo popravili stanje pošto su trijumfovali sa takođe minimalnim rezultatom protiv reprezentacije Namibije, da bi u poslednjem kolu doživeli poraz od Maroka, ali su se ipak nekako dokopali plasmana u nokaut fazu.\nNema sumnje da su Egipćani jedni od najvećih favorita za osvajanje ovog turnira, ne samo zbog toga što su domaćini, već i zbog toga što za ovu reprezentaciju nastupa jedan od najboljih fudbalera na svetu Mohamed Salah. Što se tiče Južne Afrike, ova selekcija se provukla nekako u nokaut fazu, ali teško da će to uspeti da urade u duelu sa domaćinom koji odlično igra na ovom turniru. Zbog svega toga vam predlažemo da odigrate 1 koji kladionica Bet365 plaća sa kvotom 1.53.


Hladan vosak u patronama\nProdavnica Karika Beograd Centar: 011 / 3346 270 Prodavnica Karika Novi Beograd: 011 / 2607 794\nPorudžbine: 011 / 3246 961\nOvde ste: Početna » Arhiva za VOSAK I OPREMA ZA DEPILACIJU » Hladan vosak u patronama\nAzulen vosak 40 gr\nKategorije: Hladan vosak u patronama\nSedef vosak 40 gr\nFilmepil topilica za 4 patrone 40 gr\nGreje patrone od 40 gr sa i bez aplikatora. Na bazi je ugrađ\nen regulator temperature sa podeocima od 1 do 10.\nOliva vosak 40 gr\nZlatan vosak 40 gr\nAzulen vosak 40 gr sa rol aplikatorom\nAplikatori 40 gr širi i uži\nUkoliko se odlučite da depilaciju osetljivih delova tela radite hladnim voskom, Depilève patrone od 40 gr i aplikator-špatula biće vaš odličan partner. Pritiskom na kožu, aplikator-špatula potpuno kontroliše debljinu voska. Ovakva kombinacija patrona i aplikatora pogodna je za delove tela koje imaju krivinu ili osetljivu kožu, npr. prepone, nausnice. Depilacija započinje kada se iz patrone […]\nJing Jang vosak 40 gr sa rol aplikatorom\nBronzani vosak sa aplikatorom, 100 gr\nKarakteristike hladnog Depilève voska u patroni 100 gr sa aplikatorom: • Sa velikom lakoćom skida sve vrste dlačica. • Povlači se celuloznim trakama i zajedno sa njima baca. • Prijatan je jer je radna temperatura približna telesnoj i ne razvija neprijatne mirise pri zagrevanju. • Dragoceni sastojci neguju kožu i deluju protivupalno. • Jing jang […]\nUniverzalni duo pištolj\nUniverzalni duo pištolj • Sastoji se od baze i dva pištolja. • Pištolji su univerzalni za sve vrste patrona od 100 gr, sa ili bez aplikatora. • U jedan pištolj staju i dve patrone od 40 gr. • Zagrevanje voska je regulisano automatski. Zbog toga zagrejanost voska mora da se nadgleda od strane kozmetičara. • […]\nVosak i oprema za depilaciju\nHladan vosak, konzerve\nHladan vosak, patrone\nUkoliko želite da Vam pošaljemo štampani katalog i obaveštenja o našim akcijama molimo Vas registrujte se ovde.\nOptimizacija sajta by Linkom-PC d.o.o.\nCopyright © 2019 KARIKA GROUP