Od akciza i putarina prikupljeno 16 milijardi KM, UIO nema kontrolu na… – Klik Jajce\nOd akciza i putarina prikupljeno 16 milijardi KM, UIO nema kontrolu na…\nOd akciza i putarina prikupljeno 16 milijardi KM, UIO nema kontrolu na...\nAnalizom podataka prihoda od akciza vidljivo je da je više sredstava prikupljeno 2017. godine nego 2018. godine iako je došlo do povećanja akciza na cigarete i duhanske proizvode i naftu i naftne derivate.\nOd 2009. zaključno sa 2018. godinom po osnovu prihoda od akciza naplaćeno je 13.114.335.734,13 KM, navodi se u odgovoru Uprave za indirektno oporezivanje BiH koji je Vijeće ministara BiH uputio zastupnici u PD PS BiH Aidi Baručija. U istom periodu ukupno od indirektnih poreza (akcize, putarine za izgradnju puteva i za izgradnju autoputeva) prikupljeno je više od 16 milijardi KM.\nAnalizom podataka prihoda od akciza vidljivo je da je više sredstava prikupljeno 2017. godine nego 2018. godine iako je došlo do povećanja akciza na cigarete i duhanske proizvode i naftu i naftne derivate (posebna putarina za izgradnju autoputeva sa 0,15 na 0,25 po litri derivata).\nTako je 2017. godine prikupljeno 1.472.470.192,03 KM, a 2018. godine unatoč rastu akciza na cigarete i gorivo prikupljeno je 18,5 miliona KM manje. Od 2009. godine najviše prihoda od akciza je prikupljeno upravo 2017. godine.\nZastupnica Baručija zatražila je odgovore na pitanja koliko je sredstava prikupljeno po osnovu akciza, putarina za ceste i putarina za autoceste i gdje je novac usmjeren, odnosno da li je bilo izdvajanja dijela novca za zdravstvo i da li je namjenski utrošen.\nOd 2009. godine najviše prihoda od akciza prikupljeno 2017. godine\nUIO BiH dostavila je podatke o prihodima od putarina za izgradnju puteva pa je od 2009. do kraja 2018. godine naplaćeno 1.937.916.933,48 KM. Prihodi od putarina za izgradnju autoputeva za period od 2009. – 2018. godine iznosili su 1.464.603.796,67 KM.\nUIO BiH u svom odgovoru ističe da se raspodjela prikupljenih sredstava vrši prema korisnicima prihoda, a to su država, entiteti i Brčko Distrikt BiH.\n„Uprava je sve prikupljene prihode od indirektnih poreza i ostalih prihoda i taksi, nakon izdvajanja minimalne rezerve za povrate obevznicima indirektnih poreza, doznačila na račune države BiH, entiteta i Brčko Distrikta BiH, a o daljoj raspodjeli tih prihoda odlučuju korisnici prihoda“, navodi se u odgovoru.\nUIO ne raspolaže informacijama o daljnjoj raspodjeli prihoda od indirektnih poreza na niže nivoe vlasti.\nObjava Od akciza i putarina prikupljeno 16 milijardi KM, UIO nema kontrolu nad tim novcem pojavila se prvi puta na Jajce Online.\nRelated Topics:akcizafeaturedJajce OnlinekontrolumilijardinemaprikupljenoputarinaUIO\nObustava saobraćaja zbog utrke u Jajcu


ZLATKO JELISAVAC: Služba crkvene bezbednosti | Autonomija\nZLATKO JELISAVAC: Služba crkvene bezbednosti\nPosted By admin On 1. februara 2012. @ 21:18 In Autonomija,Izdvajamo,Autori,Zlatko Jelisavac | 1 Comment\nNešto je trulo u SPC. Posle neviđene blamaže oko pomena žrtvama Racije, gde je crkva «zabranila» čelnicima svetovno-gradske vlasti da uđu «iza ograde», u krug privilegovanih, pitam se: kako je to moguće? Kako to crkveni velikodostojnici mogu da zabrane nekome da prisustvuje pomenu jer im to politički ne odgovara? Ne želim ulaziti u odnose crkvenih i gradskih vlasti, ali ne mogu da shvatim/svarim kako popovi smeju ograditi javni prostor, postaviti obezbeđenje i naložiti da se «izvesni» građani ne puštaju u krug privilegovanih. Hoćemo li uskoro videti i crkvenu policiju ili vojsku? Ili ih već imamo?\nPredstavnici SPC očigledno misle da imaju ekskluzivno pravo na Spomenik žrtvama racije i da samo oni odlučuju ko može, a ko ne prisustvuvati pomenu žrtvama. Verujem da je svakom iskrenom pravoslavnom verniku bilo muka od sopstvene crkve jer ponašanje crkvenih velikodostojnika je bilo sramno, bešćutno i ponižavajuće, i to ne toliko zbog nepoželjnih građana već zbog samih žrtava racije. Koristiti ovakav jedan događaj za dokazivanje političke moći i snage crkve jeste u najmanju ruku skandalozno. To se kosi sa svim religijskim kanonima, pravilima, moralom, pijetetom i svime onim što crkva ne bi smela nikada da zaboravi ili stavi ad acta radi političkih interesa.\nNo, svakako nisam iznenađan jer nije prvi put da pravoslavna crkva stoji iza sramotnog ponašanja svojih predstavnika, ali se pitam: dokle i do kada će se trpeti ovakvo ponašanje crkve. Pa zamislite da je neka druga verska zajednica odlučila da «zabrani» dolazak gradskim vlastima, pa to bi bio verovatno i kraj egzistencije te zajednice u Srbiji. Ili zamislite da za neki događaj, u gradu Novom Sadu, gradske vlasti zabrane ili pak proglase za nepoželjne predstavnike pravoslavne crkve. Pa žalili bi se do Moskve, a verovatno i Bogu direktno. Da SPC nije osetljiva na pitanje «grizodušja», bar kada su njeni velikodostojnici u pitanju, uverili smo se već mnogo puta. Setite sa samo raznih pahomija, kačavendi, gavrila i sličnih likova… Da li je iko od tih crkvenjaka osuđen? Eventulno bi prozvani grešnik bio «surovo» kažnjen od strane SPC-a tako što bi ga prebacili iz jednog manastira u drugi. I crkva sita i crkvenjaci na broju.\nNo, problem mešanja «svetog» u svetovno u Srbiji ima svoju pozamašnu i duboku genealogiju. Crkva je u Srbiji oduvek imala i svoju političku ulogu osim za vreme komunizma kada je SPC oduzeta politička moć. Ne mogu naravno opravdavati progone vernika ili sveštenika koji su se događali za vreme «mračne vlasti komunizma», ali tada je, po prvi put u istoriji Srbije, jasno postavljena granica između crkve i države. To je bilo doba kada se ideal Prosvetiteljstva konačno ostvario i na ovim prostorima. Bilo je surovo, bilo je progona i nevinih žrtava, velikih nepravdi i nerazumevanja, ali su konačno podeljeni «atari», i SPC je mogao da se bavi samo verom, ali ne i politikom.\nDevedesetih godina prošlog veka dolazi do radikalnog zaokreta i SPC ponovo postaje politički faktor koji je koketirao ili pak neposredno surađivao i sa vlašću i sa opozicijom. Ali pravi upliv crkve u državna pitanja se desio posle Petog oktobra. Svetovne vlasti uvažavaju mišljenje i stavove SPC (tek retko mišljenje nekih drugih verskih zajednica), a često i popuštaju pred zahtevima crkvenih velikodostojnika. Naravno da ovakvo ponašanje vlasti ili političara uopšte nije prouzrokovano duboko-religioznim osećanjima istih već interesima i borbom za uticaj na javno mnenje. Znali su političari da, ako pridobiju popove, da će samim tim pridobiti i dobar deo vernika za svoje političke ciljeve. Ako SPC da «mig» vernicima za koga da glasaju ili pak kojoj političkoj opciji da se priklone, onda će ti isti vernici verovatno i da poslušaju svoje verske vođe. To je glavni razlog zbog kojeg političari rado koketiraju sa popovima i gledaju im kroz prste kada ovi učine neke nepodopštine.\nMeđutim, političari nisu stali samo na koketiranju sa crkvom već su dozvolili njenim velikodostojnicima da se direktno mešaju u državne interese, da kritikuju ili pak anatemišu pojedine političare (a opet u interesu neke političke opcije). Nažalost, SPC je, u svom politčkom delovanju, po pravilu podržavala retrogradne političke snage koje su svoju ideologiju zasnivale na nacionalizmu, velikosrpstvu, mitovima i ostalim budalaštinama koja su, opet, podvaljivali građanima Srbije. Verujem da u SPC ima dobrih i poštenih ljudi – možda je takva i većina – i da su oni sami zgađeni politiziranjem crkve, ali očigledno je da su crkveni politikanti glasnija i snažnija struja u samoj SPC. Na državi je da konačno preseče te odnose između političara i popova i povuče jasnu granicu između «nebeskog» i «ovozemaljskog» carstva. Crkva to očigledno ne želi da uradi, štaviše njeni apetiti rastu i ona to uopšte ne krije. Crkveni velikodostojnici se, kao i njihovi uzori u politici, vozaju u skupim «mercedesima» i «audijima» dok vernicima, istovremeno, propovedaju o «carstvu božijem». Ako želite skupa auta i političku promociju onda, molim lepo, skinite mantije i krenite da se bavite politikom ili pak biznisom. Ne mogu vera i biznis zajedno. Ne mogu politika i vera zajedno. To ne treba bilo ko da vam govori ili objašnjava, jer sve to možete pročitati u Bibliji, na primer, osobito u Novom zavetu.\nNedavno, u Bugarskoj je otkriveno, nakon otvaranja arhiva tajnih službi, da od sadašnjih 15 mitropolita čak njih 11 su bili saradnici Državne bezbednosti koji su imali zadatak da prate osobe osumnjičene za «antikomunističko ponašanje». Ubeđen sam, ako jednog dana i u Srbiji se obelodane arhivi tajnih službi, da će biti otkrivena imena i mnogih naših crkvenih velikodostojnika koji su radili, iz raznoraznih razloga, za tajne službe. Verujem da će biti «mrtva trka» između broja političara i popova koji su radili za «državu». Možda će to biti način da se pokaže pravo lice koegzistencije crkve i politike i da ćemo konačno shvatiti ko su bili zapravo nosioci ove simbioze. Naravno da nemam iluzija da će se to desiti uskoro jer je očigledno da današnjim vladajućim strukturama, kako u crkvi tako i državi, nikako ne odgovara da se te arhive i obelodane u javnosti. Plaše se mnogi onoga što su činili nekada, a bogami i danas…\nPre izvesnog vremena počnem ja u školi da predajem đacima Prosvetiteljstvo, pa ih, za početak, priupitam da li su oni čuli za nekog od prosvetitelja. – Sveti Sava – kao iz topa su mi odgovorili đaci. – Dobro, sveti Sava, ali on je ipak živeo vekovima pre Prosvetiteljstva. Da li znate nekog našeg savremenijeg prosvetitelja? – pitao sam ja. – Dositej Obradović, samo on je bio peder – odgovorio mi je, ponosan na svoje znanje, jedan đak.\nURL to article: https://www.autonomija.info/zlatko-jelisavac-sluzba-crkvene-bezbednosti.html


Nalaze li se diplomatski odnosi između Rusije i Amerike pred potpunim slomom? Američki zastupnici traže izbacivanje 300 ruskih diplomata, iz Moskve prijete potpunim zatvaranjem američkih diplomatskih predstavništva u Rusiji | advance.hr vijesti\n6. Listopad 2021. | 16:09\nAmerički demokratski i republikanski zastupnici pozvali su tijekom jučerašnjeg dana predsjednika Joea Bidena da izbaci oko 300 ruskih diplomata iz SAD-a ukoliko Moskva ne počne izdavati više viza za američke državljane koji predstavljaju SAD u Rusiji. Reakcija na ovaj prijedlog odmah je stigla iz ruskog ministarstva vanjskih poslova u čijoj se izjavi navodi kako bi implementacija takvog poteza rezultirala "zatvaranjem američkih diplomatskih predstavništva u Rusiji". "Ukoliko do toga dođe SAD-u mora biti jasno da će sami biti krivi zbog toga", ističe se u izjavi. Svakako, ukoliko prijedlog američkih zastupnika bude usvojen bit će to još jedan veliki udarac rusko-američkim odnosima koji se ...\nFoto: Ruska ambasada u Washingtonu (izvor: Asiir / WikiMedia / CC BY-SA 2.5)


Brnabić: Nema potrebe za hitnim merama, zagađenje nije veće nego ranije | Novosti.RS\nBrnabić: Nema potrebe za hitnim merama, zagađenje nije veće nego ranije\nčetvrtak, 16. 01. 2020. u 17:50\nPremijerka Srbije Ana Brnabić izjavila je da nisu potrebne hitne mere zbog zagađenosti vazduha, navodeći da zagađenje nije veće nego prethodnih godina\n"Kao što je navela Agencija za zaštitu životne sredine, zagađenje nije veće nego prethodnih godina. Jeste gore ovih dana u nekim gradovima zbog meteoroloških uslova, magle, zbog toga što nije bilo snega i nema košave", rekla je Brnabić novinarima u Raški gde je obišla postrojenje za preradu otpadnih voda.\nPremijerka je istakala da će se stanje poboljšati kako se budu promenile meteorološke prilike.\nBrnabić je istakla da to, svakako, nije dovoljno dobro stanje životne sredine, ali da će se ono kontinuirano poboljšavati, kako se budu sprovodili planirani projekti za zaštitu životne sredine.\n"I svakako će se unapređivati kako budemo imali više ljudi priključenih na sisteme centralnog grejanja, sa rigoroznijom kontrolom tehničkih pregleda, sa više šuma, gasifikaciju…”, rekla je ona.\nBrnabić je naglasila da niko ne beži od toga da se mora uraditi mnogo toga u oblasti zaštite životne sredine, jer decenijama ništa nije ulagano u to.\nPodsetila je da još uvek oko 10 odsto toplana u Srbiji koristi mazut, što je, kaže, nedopustivo i mora da se promeni\n"Menjali smo, ali 10 odsto je ostalo. Imamo još 15 odsto toplana na ugalj”, primetila je Brnabić.\nPremijerka je podvukla da je upravo zato uloženo 500 miliona evra u gasifikaciju, kao i da se pregovara sa nemačkim KfW za projekat u okviru kojeg bi toplane sa mazuta ili uglja prešle na biomasu.\n“Dakle, ne postoje hitne mere, nema potrebe za hitnim merama”, ponovila je ona.\nOsvrnula se i na preporuku ministra prosvete školama da skrate nastavu, rekavši da za tim nema potrebe.\n"Razumem da svi žele da budu super ministri i da izađu u susret nekim populističkim merama, ali nema potrebe za tim. Izađite i objasnite građanima o čemu se radi, šta radimo i šsta ćemo raditi", apelovala je Brnabić.\nOna je navela da se sve mora gledati na godišnjem nivou koje su zemlje i gradovi najzagađeniji.\n"To što kaže sajt ''Airvisual'' je poređenje ''babe i žabe''. Ne možete da poredite grad u zimskom i grad u letnjem period, uz to merne jedinice u Srbiji nisu iste kao negde drugde", primetila je Brnabić.\nUpitana da li se kasni sa novim merama, Brnabić je rekla da se ne kasni, jer nadležni, kaže, nisu počeli da rade od jučerašnjeg sastanka radne gurpe, već se radi u kontinuitetu.\nBrnabić je navela da je u kontinuitetu uloženo više od 450 miliona evra za filtere za termoelektrane ili 500 miliona evra za širenje gasovodne mreže, upravo da bi se omogućila izgradnja sistem centralnog grejanja, koji je mnogo povoljniji za živostnu sredinu.\nDodala je da su u budžetu predviđene subvencije za kupovinu električkih hibridnih vozila, ali da su, kada se ta vest pojavila, usledile kritike da se subvencioniše najbogatiji sloj stanovništa.\n"Kada ulažemo u obnovljive izvore energije, pitanje je zašto ulažemo u to, kada imamo subvencije za eleektrična vozila - zašto subvencionišemo nešto što će moći da kupe samo najbogatiji, a kada imamo zagađenje - zar niste zakasnili? Ne, idemo svojim tempom, najbrže sto možemo, odgovorni smo prema životnoj sredini", rekla je Brnabić.\nKako kaže, jučerašnji sastanak održan je zato što nije bila zadovoljna kako je vlada do sada komunicirala na ovu temu i što građanima nije predočila šta je sve do sada urađeno.\nBrbnabić je navela da i lokalne samouprave mogu sa “svojom” privredom da vide da privreda ugradi filtere, gde bi možda mogla i država da pomogne subvencijama, te da bi, možda, bila potrebna bolja naplata naknade za zaštitu i unapređenje životne sredine od zagdajivača.\n"Niz je mehanizama koji postoje u zakonima, a nedovoljno se koriste i zato možda treba da postoji jedna radna grupa ili telo koja će ''utegnuti'' to i implementirati sve zakone koje postoje", rekla je Brbnabić i navela da će za to biti dovoljno sredstava.\nBRNABIĆ OČEKUJE USVAJANjE ZAKONA O ADRESNOM REGISTRU\nPremijerka Ana Brnabić izjavila je danas da je vlada usvojila Predlog zakona o adresnom registru i izrazila nadu da će to rešenje biti usvojeno u parlamentu, na vanrednoj sednici, pre prolećnih izbora.\nBrnabić je u Raškoj podsetila da je vlada u prethodnom periodu sa RGZ-om i lokalnim samoupravama uradila elaborate za sve opštine i gradove što je za rezultat imalo 66.480 novih ulica.\n"Kada smo otvorili pitanje da šaljemo ljudima dokumente na kućnu adresu videli smo da 50 odsto građana nema adekvatnu adresu. Tada smo uradili elaborate, ali to govori i koliko je Srbija bila zapuštena", rekla je Brnabić.\nOna je izrazila zadovoljstvo zato što su građani vrlo brzo prihvatili elektronsku upravu, a zahvalila je i lokalnim samoupravama što su pokazale da su spremne da se menjaju.\n"Mi smo i u okviru Kancelarije za informacione tehnologije i e-upravu otvorili kontakt centar za elektronske usluge kao što je e-beba, e-recept ili prijava i plaćanje poreza i imovine elektronski kako bismo pomogli lokalnim samoupravama, kao i za ukidanje pečata i oni to obilato koriste", rekla je ona.\nPodsetila je da je od 1. juna 2017. godine uveden sistem razmene podataka između državnih organa i objasnila da od tada građani "ne izigravaju kurire državi".\n"Mi smo do sada imali preko 6,5 miliona informacija koje su automatski razmenjene. Preko 6,5 miliona papira nisu građani skupljali i donosili javnoj upravi", objasnila je Brnabić.\nBrnabić je poručila da će građani sve više osećati koliko je država njima na usluzi.\nBRNABIĆ OBIŠLA POSTROJENjE ZA PRERADU OTPADNIH VODA U RAŠKI\nPremijerka Srbije Ana Brnabić obišla je danas kontrolnu zgradu i postrojenje u fabrici za preradu otpadnih voda u Raški, gde je poručila da vlada nastavlja sa projektima i ulaganjima u unapređenje životne sredine.\nBrnabić je istakla da vlada sistemski planira projekte zaštite i unapređenja životne sredine što pokazuje i projekat izgradnje postrojenja za preradu otpadnih voda u Raški.\nTaj projekat, kako je pojasnila, finansiran je iz predpristupnih fondova EU, IPA 2013. godine. Vredan je više od šest miliona evra.\nBrnabić je zahvalila partnerima iz EU na finansiranju važnog projekta, te dodala da je sufinansiranje Srbije bilo 10 odsto u oblasti infrastrukturnih radova i 18 odsto u opremi.\n"Nastavljamo sa projektima unapređenja i zaštite životne sredine, a jedan od fokusa je prečišćavanje i prerada otpadnih voda, kako bismo sačuvali naše reke za generacije koje dolaze", rekla je Brnabić.\nOna je podsetila da je u razvojnom programu "Srbija 2025" planirano oko milijardu evra za investicije samo u kanalizacione mreže i sisteme za predadu otpadnih voda, što, kaže, potvrđuje sistemski pristup.\nKao još jednu važnu stvar, Brnabić je rekla da je u decembru vlada usvojila poziciju za pregovaračko poglavlje 27, koje se tiče zaštite životne sredine, i uputila je u Brisel.\nTo poglavlje biće apsolutno najskuplje u celom našem predpristupnom procesu, podvukla je Brnabić.\n"Nivo problema sa kojima se suočavamo, jer je Srbija bila zemlja koja je prethodnih godina imala mnogo prioritetnijih stvari, za sam život ljudi, najbolje pokazuje činjenica da je do sada Srbiji samo oko 10 odsto otpadnih voda imalo tretman", ukazala je Brnabić.\nU tom smislu, navela je da joj je drago što je završeno prvo u nizu postrojenje za prečišćavanje otpadnih voda u Raški i dodala da bi do kraja marta trebalo da bude završeno i postrojenje u Kruševcu u koje je uloženo 14 miliona evra.\nDodala je da je u decembru počela izgradnja postrojenja u Vranju, u koje se ulaže 12 miliona evra, te da su sledeći koraci i najveći projekti - priprema projektno-tehničke dokumentacije za postrojenje u Nišu, koje će koštati 60 miliona, Kragujevac, gde je završena studija izvodljivosti za postrojenje vredno 55 miliona evra, Čačak, vredan 22 miliona evra i najveće postrojenje u Beogradu, gde se završavaju pregovori o finansiranju.\n"Idemo ozbiljno u ovaj posao, koji je veliki i kojim se nismo bavili generacijama, decenijama. Danas je Srbjia ekonomski i finansijski stabilnija, sposobna da se bavi problemom zaštite i unapređenja živnotne sredine", navela je Brnabić.\nTo su, kaže, stvari koje će suštinski promeniti Srbiju.\n"To su skupe stvari, a koje je potrebna jača ekonomija i mi to danas imamo", dodala je Brnabić.\nDodala je da joj je drago što je poseta Raški i obilazak postrojenja za preradu otpadnih voda usledilo danas, kada je zaštita životne sredine aktuelna tema, te da se i danas pokazuje da se planira i radi u oblasti životne sredine i da će Srbija i u tom polju biti bolja u narednim godinama.\nPostrojenje u Raški, sa premijerkom, obišli su i ministar zaštite životne sredine Goran Trivan, šef Delegacije EU u Srbiji Sem Fabrici i predsednik opštine Ignjat Rakitić.\n( 0 ) ( 19 )\nZemlji u kojoj je pre 10-tak godina sve škripalo i bilo haotično ne može se očekivati da odjednom bude sve savršeno,polako i postepeno moramo da rešavamo stvari.\n( 0 ) ( 22 )\nBitno je da situacija nije alarmantna i da se radi na tome da se poboljsa.\nNajbitnije je da su se našle mere kojima će se moći uticati na stepen zagađenosti životne sredine. Ovakvo zagađenje ne treba da čudi, jer mi kao građani još uvek nemamo dovoljno razvijenu svest o zaštiti životne sredine.\n( 1 ) ( 22 )\nNadamo se da ce se sto pre prirodnim putem resiti zagadjenje vazduha.\n( 0 ) ( 37 )\nPremijerka kaže onako kako jeste . Nema potrebe za hitnim merama !\n( 0 ) ( 29 )\nApsolutno se slazem sa premijerkom, ovakvo stanje je posledica trenutnih metereoloskih situacija, sigurno ce uskoro biti bolje.\nDobro i kaze premijerka, dize se panika bez potrebe...\nPravovremena i brza reakcija to je odlika dobre i odgovorne vlade.\nVerujem da ce u ovaj problem biti uskoro resen.\n( 0 ) ( 36 )\nZagadjenje nije vece nego prethodnih godina, nasa drzava je odgovorna i ne treba siriti paniku medju ljudima\nКада би свако од нас водио рачуна о својој средини,другачије би било...\n( 1 ) ( 19 )\nZagadjenja je uvek bilo,samo se sada stavlja akcenat veci nego sto bi inace kako bi okrivili ovu vlast!\nNema potrebe za stvaranjem panike, problemi sa zagađivanjem su se i ranije dešavali, a nadležni organi iznaći će način da rese postojeći problem.\nKako to od jednom da se nekoliko gradova zali na navodno zagadjenje, nije realno a verovatno nije ni istinito.\ndrzavni organi prate i reagovace ako ima potrebe svakako\nPremijerka odgovorno vodi svoju funkciju u korist svih gradjana!\nU Srbiji kao i u celom svetu postoji povećano zagađenje vazduha posebno u zimskom periodu zbog upotrebe raznih energenata a i zbog povećanog broja automobila. Važno je da su preduzete mere na rešavanju ovog problema.\nI ja mislim da su informacije o zagadjenju naseg glavnog grada prenapumpane,cim dune jaca Kosava za vikend stanje ce biti kao pre.\nMnogo smo brate postali kilavi i sve nam smeta, malo magle pa šta zima je loži se i eto i malo dima, sad što su nas bombardovali pa to je još jedan dodatak ali živelo se i ranije kada je bilo mnogo više prerađivačke industrije i kada se na svakom kraju purnjali fabrički dimnjaci i kada se nije toliko kukalo već se radilo i gradilo. Dunuće uskoro i košava i očistiće vazduh a ne treba kukati i na svaku malo veću maglu.\nDrzava ce preduzeti sistemske mere, ali nema mesta panici i sirenju dezinformacija.\nMinistar koji je zaduzen za zastitu zivotne sredine bi trebao polako da nadje resenje da zastitimo vazduh koji nam je neophodan za zivot.\nPreteruju stvarno sa tim zagađenjem, ništa gore nije nego što je bilo i do ovih godina.


▷ se Prese za prenos za prodaju (11 mašine) » Machineseeker.me\nKoristi Prese za prenos\n/ ... / Koristi Prese za prenos\nPočetna Metalworking Machines & Machine Tools Pritisnite taster Koristi Prese za prenos\nPrese za prenos na prodaju\nKONTROLU .. PLC kontrola SIMENS-a DIZAJN ŠTAMPE .. Pogonski sistem: ekscentrični / krank .. Dizajn okvira: 2-stand, monoblock .. Prozor na bočnoj tribini: da .. Sistem brzih promena alatki: da .. Smer toka materijala: levo-desno SNAGE ŠTAMPE .. Ukupna nominalna sila: 315 do PRITISNITE TABELU .. Podloga za stezanje (levo-desno): 2500 mm .. Podloga za stezanje (napred-pozadi): 1250 mm .. Debljina stegnute ploče: 140 mm .. Visina iznad hodnika: 950 mm RAM .. Podloga za stezanje (levo-desno): ...\nKapacitet udaranja: 500 kN kapacitet rezanja : 9,0 t Kontrolu: kontrola: CNC KOCH automatizacija podešavanje ovna: 80 mm potez ovna - fiksni: 170 mm Ne. od moždanih udara: 20 - 120 Hub/min razdaljina između stubova: 1140 mm dayligth: 350 - 430 mm putovanje kolonom -strana: 315 mm površina stola: L x B 1100 x 400 mm površina ovna: L x B 1100 x 400 mm otvor za prolaz u tabeli: 950 x 100 mm visina stola iznad poda: 1100 mm putovanje kolonom -strana: 315 mm Betawcdbvp pogon AC: 230 VAC/24 VDC kW op...\nMax. oblast za buđ 38 x 50 cm elektrika - napon/frekvencija 230 V/Hz Ehf7e2v\nPRESS WEINGARTEN 8O TONA\nPRENOS Qb8bp RADNA STANICA NR.06 MOŽDANI UDAR MM.120 ULOŽAK ZA MOŽDANI UDAR MM.42 POLOVNA MAŠINA\nВЕРСООН ПРЕСС 1250Т Т-ЕС1-1250-66-48Т\nTip pritiska na prenos mašina Made by VERSON USA YOM 1981 Serijski broj 27396 Kapacitet štampe 1250 ToF Formiranje odeljaka 3 Presni potez 356 mm Veličina stola 1676 x 1220 mm Podizanje kapaciteta 50 Do Podešavanje 152 mm Kapacitet jastuka 175 Da Potez jastuka 13 mm Lifting potez 101.6 mm Pqqob Brzina 30-50 otkucaja/min Alatke da Tehnička dokumentacija da Nema rezervnih delova Broj mašina 2 računara. Težina 192 Za 3 automatske radne stanice za presu za hladno pečatiranje nosivih prstenova za rad...\nHidraulična presa za prenos\nUsed hydraulic press SACK & KIESSELBACH TRP 200. Prvobitno korišćena kao automatska štampa za prenos, konvertovana je u ručno 2012. Štampa je i dalje izgrađena i pod snagom i u veoma je dobrom stanju. Pressing force in t: 200 Količina ulja u litrima: 1100 Moždani udar u mm: 300 Dimenzije tabele (lxb) u mm: 600 x 600 Instalacioni prostor u mm: 1000 Potez gornjeg izbacivača u mm: 25 Snaga gornjeg izbacivanja u t: 10 B7wdqoojen Ukupna težina u kg: 12000 Operativni pritisak u baru: 6 Brzo prelaženje...\nKONTROLU .. PLC kontrola SCHNEIDER DIZAJN ŠTAMPE .. Pogonski sistem: ekscentrični / krank Yuk2os .. Broj šok efekata: 11 .. Smer toka materijala: levo-desno SNAGE ŠTAMPE .. Ukupna nominalna sila: 66 do RAM .. Šok sila: 6 da .. Moždani udar: 114 mm STÖSSEL (MECHAN. PRESS) .. promenljiv broj poteza: da .. Stopa moždanog udara min.: 40 /min .. Maksimalna stopa moždanog udara: 130 /min .. Snaga glavnog pogona: 7.5 kW JEDINICA ZA UBACIVANJE PAPIRA .. Tip strip feeda: Roller feed SISTEM PRENOSA...\nМЕХАНИЧКИ ПРЕНОСНИ ПРЕСС\nГлавне техничке карактеристике: Снага: 2000 ТОН. Модел: СЕ4-2000-4500-2500-ЛД Година: 2000 Кинематографија: ПОГОН ЛИНКА Притисак тачака: 4 Клизни помак: 600 мм Горње димензије: 4.500 к 2.500 мм Димензије клизача: 4.500 к 2.500 мм Подешавање клизача: 300 мм Висина калупа од куле држач калупа: 1200 мм помични под: висина 500 мм 2 вагони Т-хитаца по минути: 10-20 ц / мин. Отвор бочних усправних осовина: 2.800 мм Макс. отварање предњих стубова: 5.000 мм Главна снага мотора: 237 Кв Јастук у подруму: ...\nTransfer press *NOVO*\nNova Transfer press linija 300t - 3500t. ISGEC i SOTEC imaju ekskluzivnu saradnju za nove mašine u oblasti formiranja tehnologije. U ponudi imamo nove mehaničke i hidraulične prese za različite aplikacije, pojedinačno prilagođene Vašim potrebama. Dajte nam vaše zahteve i mi ćemo dati atraktivnu ponudu sa instalacijom i uslugom. ISGEC je najveći indijski proizvođač presa i već je isporučio mašine mnogim poznatim kompanijama širom sveta. Onvtb\nKONTROLU .. PLC kontrola DIZAJN ŠTAMPE .. Pogonski sistem: ekscentrični / krank .. Broj udarnih efekata: 12 SNAGE ŠTAMPE .. Ukupna nominalna sila: 36 do RAM Qbgyf .. Šok sila: 3 da .. Moždani udar: 38 mm STÖSSEL (MECHAN. PRESS) .. promenljiv broj poteza: da .. Snaga glavnog pogona: 4 kW PODACI O BILJKAMA (CONVEYOR SYSTEMS) .. Širina lista (max): 50 mm .. Smer protoka materijala: prednji-zadnji deo JEDINICA ZA UBACIVANJE PAPIRA .. Tip strip feeda: Roller feed .. Širina lista (max): 50 mm ....\nDIZAJN ŠTAMPE .. pogonski sistem: servomechanic .. dizajn okvira: H-frame, monoblock .. otvaranja uspravno: da .. broj suspenzija: 2 .. broj radnji slajdova: 1 .. feedstock smer transporta: sleva nadesno SNAGE ŠTAMPE .. ukupna snaga (nominalno): 630 do .. nominalni radni kapacitet: 125 kNm PRITISNITE TABELU .. površina stola (levo-desno): 4000 mm .. površina stola (napred-pozadi): 1800 mm Slajd .. snaga slajda: 630 do .. površina stola (levo-desno): 4000 mm .. površina stola (napred-poza...\nKorišćena Prese za prenos\nOdmah Prese za prenos prodajte


Ahmetović: Saradnici Keljmendija involvirani u koaliciju koja je sada na djelu - Klix.ba\nAhmetović: Saradnici Keljmendija involvirani u koaliciju koja je sada na djelu\n4.6.2012. u 18:13\nU ovom trenutku međunarodne policijske strukture obrađuju podatke koji se tiču osoba direktno vezanih s Naserom Keljmendijem, a takvih osoba u BiH ima puno i oni su involvirani i u ovu koaliciju koja je sada na djelu, kazao je novinarima nakon današnje vanredne sjednice Predsjedništva Stranke demokratske akcije (SDA) ministar sigurnosti BiH Sadik Ahmetović.\nNije želio precizirati o kome se tačno radi i na koga misli, ali je novinare podsjetio da je prije dva dana američki predsjednik Barack Obama potpisao "crnu listu" na koju je kao jedan od vodećih europskih narko-šefova uvršten i Naser Keljmendi.\n"Slijede analize svih koji su vezani za njega i to će vrlo brzo biti poznato", dodao je Ahmetović.\nPodsjetio je da istragu po istom osnovu provodi i Tužilaštvo BiH te da je "ova istraga otišla poprilično daleko".\nEuropska komisija pozdravlja odluku o zabrani pušenja na Euro 2012.\n04.06.2012. u 18:11


Sjeverna Koreja prijeti da će "nemilosrdno opustoštiti" SAD - Moja Hercegovina\nPočetna / Sjeverna Koreja prijeti da će “nemilosrdno opustoštiti” SAD\nSjeverna Koreja prijeti da će “nemilosrdno opustoštiti” SAD\n14. Aprila 2017. 18:26\nVojska Sjeverne Koreje zaprijetila je danas da će “nemilosrdno opustoštiti” SAD ukoliko odluče da napadnu tu zemlju, u vrijeme kada se grupa američkih nosača aviona kreće ka regionu zbog porasta zabrinutosti da bi Pjonjang mogao da izvrši šestu nuklearnu probu.\n“Naš najžešći odgovor SAD i njihovim podaničkim snagama biće preduzet na takav nemilosrdan način da neće dozvoliti agresorima da prežive”, navodi se u saopštenju sjevernokorejske vojske, koji je prenijela državna agencija te zemlje KCNA, navodi Rojters.\nPentagon je odbio da komentariše tvrdnje američke televizije En-Bi-Si njuz.\nAmerički obavještajni zvaničnici su dodali da su postavljena dva razarača SAD 480 kilometara od obale Sjeverne Koreje koji imaju mogućnost lansiranja krstarećih raketa “Tomahavk” na teritoriju te zemlje.\nSjeverna Koreja je već upozorila o “velikom događaju”, a zvaničnici SAD kažu da sve ukazuje da se radi o nuklearnom testu koji bi mogao da se dogodi ovog vikenda uoči 105. rođendana osnivača Severne Koreje Kim Il-Sunga, prenosi En-Bi-Si njuz (NBC news).\nTeški američki bomarderi pozicionirani su u bazi na teritoriji države Guam u slučaju napada na Sjevernu Koreju, a ranije ove nedjelje, udarna grupa američke Mornarice “Karl Vinson” poslata je u region, navodi En-Bi-Si.\nOznakeSAD sjeverna koreja


GLAS OPOVA | info servis - Part 645\nSEFKERINSKI PENZIONERI POSETILI ETNO SELO BABINA REKA I ARANĐELOVAC Sefkerin, 14. april 2014 Mesna organizacija penzionera Sefkerin organizovala je 12. aprila izlet u Etno selo “Babina reka” i Aranđelovac. U…\nApril 13, 2014 - SPORT\nRADNIČKI NA BOD OD PRVOPLASIRANOG Kovačica, 13. april 2014; Danas je ekipa Radničkog iz Barande išla na megdan neugodnoj ekipi Slavije iz Kovačice. Išlo se na sve ili ništa, pobeda…\nBORAC, SPECIJALISTA ZA EKIPE IZ VRHA Sakule, 13. april 2014; Još jednom su sakulski fudbaleri pokazali da igraju najbolje kada je najteže. Pobedom nad Crvenom Zvezdom iz Ruskog Sela, inače…\nFotoreportaža OFK Stenli Vojvodina: DERBI STENLIJA I MUNDIALA\nApril 12, 2014 - SPORT\nDERBI STENLIJA I MUNDIALA Opovo, 12. april 2014 Sunčan dan, odličan teren i raspoloženi dečaci i devojčice OFK Stenli Vojvodine i pančevačkog Mundiala napravili su danas lepu fudbalsku predstavu. Utakmica…\nKošarka KSB pioniri: POBEDA ZA KRAJ LIGAŠKOG DELA TAKMIČENJA\nPOBEDA ZA KRAJ LIGAŠKOG DELA TAKMIČENJA Opovo, 12. april 2014 Zvezdara Crony Opovo – Beko Kotez 72:57 (23:18; 14:06; 18:17; 17:16): Utakmicu su bolje otvorili gosti, koji su na polovini…\nApril 11, 2014 - SPORT\nKOŠARKA U SUBOTU, FUDBAL U NEDELJU Opovo, 11. april 2014 U nedelju Sakuljani igraju veoma bitnu utakmicu koja hipotetički može puno toga rešiti. Samo na 2 -4 boda ispred ekipa…\nApril 11, 2014 - AKTUELNO\nPOVEĆANJE BROJA ZAŠTIĆENIH PODRUČJA PRIORITET I VITALNI NACIONALNI INTERES Opovo, 11. april 2014 Dan zaštite prirode u Srbiji ustanovljen je 2009. godine usvajanjem Zakona o zaštiti prirode. Za Dan zaštite…\n« Previous 1 … 640 641 642 643 644 645 646 647 648 649 650 … 676 Next »\nSeptember 18, 2019, 15:25


O knjizi Rebeke Vest "Crno jagnje i sivi soko"\nBeograd, 26. decembar 2000\nRebeka Vest: Crno jagnje i sivi soko, BIGZ, Beograd, 2000, 4 izdanje, prevod: Nikola Koljević / Rebecca West: Black Lamb and Gray Falcon, BIGZ, Beograd, 2000, 4th Serbian edition, translated by Nikola Koljevic\nBeleška o Rebeki Vest\nRebeka Vest (1892-1983) ide u red onih evropskih intelektualaca između dva rata za koje je pisanje pre svega bilo najpotpuniji oblik moralnog angažovanja u svom vremenu. Kao ni Džordž Orvel, ili Andre Malro na primer, ni ona nije pisac jednog žanra i jed-ne teme, već takav stvaralac koji je svojim delom odgovarao na raznolike izazove epohe. Rođena u Londonu kao Sisili Izabel Fearfild (Cicely Isabel Fairfield), za pseudonim je izabrala ime odlučne heroine iz Ibzenove drame Rozmersholm, koju je još kao učenica srednje škole glumila u Edinburgu.\nVeć 1911. godine Rebeka Vest se u Londonu pojavljuje kao politički publicista i borac za ženska prava u časopisima Slobodna žena i Nova slobodna žena. Njena prva knjiga je kritička studija o Henri Džejmzu (Henry James, 1916). No uskoro počinje da objavljuje i romane među kojima su najzapaženiji Povratak vojnika (The Return of the Soldier, 1918), Sudija (The Judge, 1922), Trska koja misli (The Thinking Reed, 1936), a naročito Fontana koja se presipa (The Fountain Overflows, 1957) i Ptice padaju (The Birds Fall Down, 1966). Osim nekoliko knjiga književnih ogleda, između dva rata Rebeka Vest je objavila i zapaženu biografiju svetog Avgustina (St. Augustine, 1933). Drugi svetski rat doneo je Vestovoj i nove humanističke imperative, tako da je za Njujorker posle rata napisala seriju tekstova o Nirnberškom procesu, koji su okupljeni u knjizi Značenje izdaje (The Meaning of Treason, 1947).\nPo opštem mišljenju, međutim, najznačajnije delo Rebeke Vest jeste njen obimni putopis o Jugoslaviji Crno jagnje i sivi soko (Black Lamb and Grey Falcon, 1941). Čim se pojavila ova knjiga je bila obasuta probranim i krupnim rečima. O njoj se pisalo kao o jednoj od »velikih knjiga duhovne pobune protiv dvadesetog veka« (Njujorker), kao o »monumentalnoj hronici« (Njujork Tajmz) i kao »ljubavnoj aferi« sa Jugoslavijom koja podseća na Hemingvejev zanos Španijom (Njujork Herald-Tribjun). Koliko je interesovanje ova knjiga izazvala u anglosaksonskom svetu svedoči i činjenica da je doživela brojna izdanja, uključujući i najnovije 1987. godine.\nPrilikom izbora iz ovog neuobičajeno obimnog dela prevodilac se rukovodio nekolikim razlozima. Pre svega, za razliku od Rebeke Vest, imao je na umu našeg a ne anglosaksonskog čitaoca. Zato su u ovom izboru izostavljeni opisi onih vidova naše istorije i kulture koji su kod nas odavno postali opšta mesta. Sa druge strane, pojedine digresije Rebeke Vest ne stoje u neposrednoj vezi sa Jugoslavijom kao njenom glavnom temom. Takav je slučaj sa mnogim epizodama austrougarske istorije koje su date veoma detaljno. U ovom izboru one su znatno skraćene. Konačno, valja reći da su prilikom selekcije za prevodioca bili važni, koliko tematski, toliko i književni razlozi. Odabrani su, naime, oni delovi iz originala u kojima su raznoliki darovi ove engleske spisateljice doživeli najčitljivije i najupečatljivije uobličenje.\nTokom 1988-1989. godine najveći deo ovog prevoda Književne novine su objavljivale u nastavcima. Redakciji Književnih novina i interesovanju mnogih čitalaca prevodilac duguje posebnu zahvalnost.\nKao gostujući predavač na nekolikim našim univerzitetima i u engleskim klubovima, Rebeka Vest je prvi put boravila u Jugoslaviji u proleće 1936. godine. A na povratku je svome mužu sa takvim zanosom govorila o toj zemlji da je on, sa razlogom i s ironičnim osmehom, primetio: »Znači, u Jugoslaviji svako je srećan.«\nU svojoj knjizi o Jugoslaviji Rebeka Vest je objasnila najraznolikije vidove tog zanosa. To što u prvi mah nije umela da objasni svoje oduševljenje Jugoslavijom, više govori o snazi i dubini tog zanosa nego i o čemu drugom. Bila je to ljubav na prvi pogled. Ali tako duboka da je drugi pogled postao neizbežan. Drugi susret se desio već sledeće, 1937. godine, opet u proleće, opet na Uskrs - kako Vestova često voli simbolično da nas podseti u svojoj knjizi.\nNo pre tog drugog boravka Rebeka Vest je pročitala o Balkanu sve knjige do kojih je mogla doći. Na kraju svog dela, koje u originalu ima preko hiljadu stranica, engleska spisateljica je navela šezdeset naslova, sa napomenom da je mnoge druge knjige izostavila kao beznačajne ili, po njenom mišljenju, »potpuno pogrešne«.\nTako su se ljubav i znanje nerazmrsivo isprepleli u ovoj knjizi. Ljubav za jednu zemlju i njene ljude izazvala je žeđ za sve većim znanjem, koje bi pomoglo da se svaki lični utisak preobrazi u neku opštiju istinu. U isti mah, široka istorijska i duboka kulturološka saznanja nisu pomogla ovom autoru samo da svoju ljubav povremeno koriguje činjenicama i tako svede na ubedljiviju meru. Više od toga, zavidna obaveštenost Rebeke Vest o tokovima i ponornicama istorije Južnih Slavena pomogla joj je da svoj zanos usmeri ka onim vrednostima koje ga najviše zaslužuju.\nNo osim ovih presudnih, stekle su se i neke druge izuzetne duhovne okolnosti bez kojih Crno jagnje i sivi soko ne bi bila tako čudesna i jedinstvena knjiga da je mnogi Englezi, ti vekovni putnici, smatraju svojim najboljim putopisnim delom.\nNije bez značaja činjenica da je Rebeka Vest na svoje književno i duhovno hodočašće krenula kao novinar i borac za ženska prava već u svojoj devetnaestoj godini. Iz tih dana i takvih opredeljenja potiče njena strast za društvenim angažmanom, bez obzira što će mlada feministkinja stasati u humanistu mnogo širih vidika. Svoju prvu knjigu, kritičku studiju o Henriju Džejmzu, Rebeka Vest je objavila 1916. godine. 1 već tada se videlo da je njen esejistički dar ravan onom Virdžinije Vulf. Staviše, taj dar će joj, u brojnim drugim ogledima, omogućiti da se kreće »na onom nivou intelektualne srčanosti i znanja na kojem je Virdžinija Vulf nikada ne bi mogla slediti«.2 No svega dve godine kas-nije, Rebeka Vest će objaviti i prvi roman, Povratak vojnika, koji će biti tako primljen da već posle mesec dana doživljava i drugo izdanje.\nDvadesetih godina našeg veka Rebeka Vest je nastavila da piše zapažene romane i oglede o književnim, političkim i opštekulturnim temama. Ali malo ko je mogao očekivati da će se ovaj autor 1933. godine okrenuti još jednom žanru koji zahteva drugačije književne i intelektualne kompetencije. Naime, te godine Rebeka Vest je objavila jednu izuzetnu biografiju svetog Avgustina. A takav poduhvat odveo je ovu spisateljicu »u istoriju, religiju i psihologiju i povezao njen duh sa jednim drugim velikim duhom, kao i sa celim jednim misaonim kompleksom koji je na nju ostavio dubok utisak i oblikovao njen način mišljenja do kraja života«.\nDrugim rečima, ova Engleskinja je sa sobom u Jugoslaviju donela i novinarsku strast za otkrivanjem činjenica stvarnosti, i romansijerski dar slikovitog i ubedljivog dočaravanja viđenog, i esejističko usmerenje nadahnutog mislioca, i ubeđenje istoričara da je sadašnjost ono što je prošlost stvorila. Štaviše, Rebeka Vest je dospela u naše krajeve tek pošto je u najličnijem obliku otkrila da religiozna vizija stoji u osnovi svake i svekolike kulture. Otud ona u svome putopisu svaki čas postavlja pitanja krajnjeg smisla mnogih prividno običnih stvari i traži korene tog smisla u starim, nasleđenim verovanjima.\nDakako, svemu ovome treba dodati srećnu okolnost da je Vestova, osim niza zanimljivih, tzv. »običnih ljudi«, u Zagrebu i Splitu upoznala nekoliko vrsnih intelektualaca, a u Skoplju Anicu Savić-Rebac i njenog muža Hasana. No najsrećnija okolnost, koja je dočekala Rebeku Vest i pratila je na celom njenom putu kroz Jugoslaviju, zove se - Stanislav Vinaver, koga nije teško prepoznati u liku Konstantina. Na žalost, nikada nećemo moći tačno znati kolika je i u čemu je sve Vinaverova zasluga za brojne poetske i duhovne uzlete ovog dela. Ali i iz onog što je ostalo zapisano vidi se da je Vinaver za ovu Engleskinju bio mnogo više od nadahnutog sagovornika i najbogatijeg izvora informacija. Kao pesnik, ratnik i evropski obrazovan čovek, Konstantin je u delu Rebeke Vest središnji lik kroz čiju se svest i maštu najbogatije prelamaju raznolike boje njegove zemlje i ljudi. Staviše, Vinaverovo slavenofilstvo i strasna vezanost za duh i oblike naše patrijarhalne kulture neprestano se pojavljuju kao novi podstrekač onog zanosa kojim je Engleskinja već bila ispunjena. Na vatru Rebekine ljubavi za Jugoslaviju Vinaverov duh je stalno dodavao novo ulje. I nije čudo što je ova Engleskinja, objektivnosti radi, poneke zanose našeg velikog zanesenjaka propuštala kroz svoj lucidni kritički filter. No i takva potreba posredno govori o intenzitetu Vinaverovog prisustva u doživljajima iz kojih je nastala ova knjiga. A ogromna sreća Rebeke Vest je u tome što je naišla na čoveka od koga je malo ko drugi, tih poznih tridesetih godina, bio spremniji da više i patriotski strasnije govori o Jugoslaviji, a da u isti mah ima toliko toga značajnog da kaže.\nOvakav sticaj duhovnih okolnosti retko se sreće i teško je ponovljiv. Zato nas i ne čudi što su sunarodnici Rebeke Vest jednodušni u mišljenju da je Crno jagnje i sivi soko njeno životno delo, njen magnum opus. Ali to ne bi bilo tako da se svi pomenuti raznoliki darovi nisu stekli i ujedinili između korica jedne knjige. Jer ta knjiga doista jeste putopis po tome što se zasniva na doživljajima jedne žene prilikom putovanja kroz Jugoslaviju. Ali ta ista knjiga je i putopis-roman pre svega po snazi i upečatljivosti u opisu duha i daha mnogih viđenih prizora: bilo da je reč o panonskoj ravnici koja se oku ukazuje sa Kalemegdana, ili o odnosu između jedne dostojanstvene džamije i kičerske Vijećnice u Sarajevu. Vrline rasne proze ogledaju se i u snazi jezgrovite karakterizacije niza naših ljudi koje je Engleskinja srela. Počevši od prvog Jugoslavena na zagrebačkoj stanici, koji drži kišobran tako da bi od kiše mogao zaštititi onu koju čeka a koje nema, do konobara na Plitvicama koji se romantičarski diči snagom naših oluja i gromova. Ništa manje od toga, ovaj putopis ima romaneskne vrline i po tome što svako novo odredište na njenom putovanju, gotovo po pravilu, donosi jednu novu, celovitu i zaokruženu životnu priču.\nNo te priče, pod perom Rebeke Vest, najčešće prerastaju u takvu esejističku meditaciju koja se ne tiče samo Jugoslavije i Balkana. Jer političke nesuglasice i more ona ne posmatra samo kao naš specijalitet. A ako je reč o odnosu između čoveka i žene, o ulozi muzike i prirodi umetnosti, a posebno o sveukupnom smislu-besmislu istorije, ovaj autor gradi svoju argumentaciju na najdubljim civilizacijskim iskustvima.\nStoga ovaj putopis-reportaža i putopis-roman neizbežno postaje i putopis-istorija. Naime, u svome razmatranju prirode austrougarskog, otomanskog i srednjovekovnog srpskog nasleđa, Rebeka Vest pokušava da otkrije one imperative koji su uslovili životna opredeljenja Južnih Slavena. Zato ovaj putopis ima i vrline nadahnute istoriografske studije koja pomoću novinarskih činjenica, romaneskne evokacije i esejističkih meditacija pokušava da otkrije ukupni smisao postojanja i istorijskog života Južnih Slavena na Balkanu.\nTaj smisao je za Rebeku Vest, da tako kažemo, imao smisla. Kroz celu ovu knjigu taj smisao se provlači, dopunjuje i koriguje onaj početni zanos njenog autora.\nKao duhovna pozicija, u godinama prvog svetskog rata feminizam Rebeke Vest je izrastao u nešto dublje od feminizma u odnosu na ludilo i destrukciju rata. U romanu Povratak vojnika, rat je prikazan kao posledica stravične ljudske »volje za smrću« kojoj se uzalud suprotstavlja »volja za životom« jedne žene, ograničene svojim zatvorenim kućnim i privatnim svetom. U tom smislu Rebeka Vest je otkrivala na koji način Zapadna civilizacija ugrožava samu sebe opravdavanjem 1 predominacijom takvog agresivnog, uslovno rečeno »muškog načela«.\nNo ovakvo iskušenje »volje za smrću« za Rebeku Vest je bilo nešto i univerzalnije i dublje od muške agresivnosti. Ona to isto iskušenje otkriva i kod Avgustina u njegovom pripisivanju religioznog smisla takvim oblicima okrutnosti i patnje, kao što su ideja kazne, ispaštanja ili odvratnosti prema svemu fizičkom. A u svome ogledu o Dejvidu Herbertu Lorensu Vestova slavi ovog pisca pre svega kao takvog poklonika »volje za životom« koji se »nije mogao smiriti sve dok nije otkrio ono zbog čega ljudi toliko žude za smrću«.6\nZanimljivo je, međutim, da ovakvom mračnom ljudskom nagonu - čije su manifestacije istorijski neporecive - Rebeka Vest ne suprotstavlja neku feminističku već estetičku doktrinu. Ona, naime, uzdiže estetsko iskustvo kao vrhunski obrazac »volje za životom«, kao pobedu životvornog načela nad svojim protivnikom, koji i čoveka i ženu vreba na svakom koraku. U ogledu »Ta čudna potreba«7 Vestova brani umetnost kao čovekovog najjačeg saveznika upravo u toj borbi. Jer prava umetnost uvek stvara takvu emociju koja je samoj sebi dovoljna, koja nas ne upućuje na neku spoljnu akciju, već nas privlači sebi i »zadržava u svome krilu«. Otud je umetnost značajna kao duhovni izraz takve životvornosti koja čoveka »prikiva« za doživljaj, ubeđujući ga u njegovu imanentnu vrednost. Umetnost služi životu upravo time što snaži sam nagon za životom kao doživljavanjem.\nAko postoji ijedno stecište najraznolikijih iskustava i zanosa Rebeke Vest u Jugoslaviji, onda je ono pre svega u njenom osećanju da je došla u zemlju u kojoj se takvo životvorno iskustvo estetski samodovoljne emocije može sresti na svakom koraku. Naravno, pre svega u ljudima.\nNa zagrebačkoj stanici - da opet pomenemo taj prvi i letimični utisak - Rebeka Vest je ugledala nepoznatog čoveka koji je na kiši uzalud dozivao svoju Anu. Ali njegovo dozivanje i držanje kišobrana iznad zamišljene Anine a ne svoje glave, Vestovoj su bili dovoljni da kaže: »Bila sam među ljudima koje mogu da razumem.« A ono što tim hoće da kaže jeste da su izgled, držanje i reči tog čoveka za nju bile dovoljno izražajna ljubavnička verzija »volje za životom«, sadržane i izražene u jednom činu. Tim pre što ništa slično nije doživela za vreme dugog putovanja sa nemačkim turistima u vozu.\nPrilikom obilaska jedne crkve pored Sušaka strani posetioci su se zgražavali nad Dalmatincem koji je bučno protestovao zato sto su im naplatili više nego što je pisalo na ulazu. Za razliku od takvih stranaca, Rebeka Vest je u takvom »balkanskom« ponašanju otkrila nešto drugo. Zar se na Balkanu stotinama godina uopšte moglo opstati bez protesta i »vike«? I zar to, onda, nije prirodna i životvorna gesta čoveka koji je otkrio da je prevaren?\nU ovakvim, kao i u istorijski mnogo značajnijim i drastičnijim slučajevima, Rebeka Vest je uspela da otkrije koliko su različiti vidovi nasilja i nasilničkog ponašanja na Balkanu redovno bili isprovocirani spoljnim pritiskom. Stoga za nju to nisu znaci »balkanskog varvarizma«, već životvorne reakcije onih koji nisu dozvoljavali da ih neka moćnija sila uništi i zatre. A takvo svoje ubeđenje Vestova podupire nizom malih i autentičnih primera, onih u kojima ishodišni impuls ponašanja najneposrednije izbija na površinu.\nZa večerom u Splitu Engleskinja je taj impuls osetila čak i u gesti čoveka koji radosno i nemilosrdno biberi sve što jede, verujući da je biber dobar za zdravlje.\nU Sarajevu je na takve primere naišla među Jevrejima. Ali nekoliki portreti zanimljivih ljudi morali su da ustuknu pred slikom Bulbule, žene koja je svojom nadnesenošću nad svakim trenutkom premašila svakog drugog. Zanesena glasom tog »slavuja«, engleska spisateljica verovatno preteruje kada tvrdi da bi malo ko sa Zapada uopšte bio u stanju da oseti lepotu tog glasa. Ali zanimljivo je da to svoje preterivanje i uopštavanje Vestova zasniva na osećanju ugroženosti životvorne emocije intelektom. Jer ljudi sa Zapada »toliko su iskvareni tiranijom intelekta da ne čuju ni jednu poruku koja nije nosilac smisla«. A kada čovek sluša Bulbulin glas, »ima utisak da ljudski rod još uvek živi u svom prvom, neiskvarenom jutarnjem času«.\nZa ženu koja je, bar na svom početku, bila feministkinja nije malo postignuće što je uspela dopreti do životvorne osnove našeg patrijarhalnog obrasca odnosa između čoveka i žene. Ali Rebeka Vest je na sarajevskoj pijaci otkrila tajnu. Kada je srela seljanku »divovskih razmera«, koja je morala biti »Volter u svom svetu«, Rebeka je dokučila smisao patrijarhalne igre. Emancipacijom žene na Zapadu muškarac je »devitaliziran«, kako kaže, jer nema podršku u dokazivanju pred ženom. No balkanski obrazac je za nju uspešan jer joj je pokazao da žene tu podršku ne uskraćuju, ali je shvataju kao nalog života i svojevrsnu igru jedne životvorne forme. Ne uskraćuju je tamo gde je potrebna, ali u isti mah »slušaju zov sopstvene prirode a ne muške naredbe«. A koliko je to tačno znaju samo oni koji su doživeli tu patrijarhalnu sreću da budu »glava kuće«, najčešće blaženi u neznanju da žena, kao vrat, okreće tu glavu malo u svom, ali ipak najčešće u zajedničkom pravcu.\nA šta tek reći o Rebekinom doživljaju Vinaverove »volje za životom«? U Vinaverovoj potrebi da progovori čim se probudi, Rebeka Vest je otkrivala razliku između takvog čoveka i onog kojem je potreban neki intelektualno formulisan razlog da bi progovorio. A u Vinaverovom, koliko detinjastom, toliko j poetskom oponašanju ptice koja igra svoju smrtonosnu igru na peni plivskog vodopada, Engleskinja je doživela lepotu onog istog, tragički ugroženog životvornog čina koji kod Andrića izvodi Aska pred vukom. No u Vinaverovom slučaju desila se još jedna teško zamisliva podudarnost. Sa svojim najličnijim kultom »volje za životom», Rebeka Vest je naišla na Bergsonovog učenika koji je u svemu tražio i iznad svega slavio elan vital svog učitelja.\nOvakve obrasce estetski samodovoljne emocije, kao osnovnog životvornog načela, Rebeka Vest je otkrivala i u mnogim drugim vidovima života Južnih Slavena. U mentalitetu naših ljudi, bez obzira na nacionalne i verske razlike, ona je osetila prisustvo svesti o »unutarnjim pokretačima akcije koji su na Zapadu dati samo intelektualcima«. Verovatno iz toga razloga naši ljudi su toliko spremni na razgovor o najličnijim osećanjima kao pokretačima i usmerivačima akcije. Po tome koliko se mi unosimo u razgovor, ako je već zapodenut, Vestova je uočila spremnost na duhovni eksperiment kojeg na Zapadu, u sličnim situacijama, nema.\nPred našim kulturnim spomenicima ona je i primala poruke i dočaravala poruke te iste »volje za životom« - počev od Radovanovog portala na katedrali u Trogiru do domaće topline tradicionalne islamske arhitekture i duhovne strasti na mnogim freskama pravoslavnih manastira. O svemu tome nepotrebno je govoriti jer ona sama piše i bolje i nadahnutije.\nNo možda je potrebno reći da je ovakvo predstavljanje i duhovno otkriće Jugoslavije za Rebeku Vest, a i za njene čitaoce na Zapadu, imalo jedan izuzetno značajan, univerzalni smisao. Jer pod pritiskom nihilističkog iskustva velikog rata, i u vremenu narastanja fašističke nemani, Rebeka Vest je došla u Jugoslaviju sa strepnjom da je »volja za smrću« preplavila evropsku civilizaciju, i da se njoj primakao kraj.\nNema sumnje da je, iz perspektive takvog osećanja, engleska spisateljica »učitavala« svoju potrebu za životvornim impulsom u mnoge postojeće oblike života kod nas. U nekim stvarima je, verovatno, preterivala upravo zbog takve žeđi i iz takve potrebe. Uostalom, kao i svaki blagorodan putnik, ona je više bila okrenuta onom što može na putu da nađe, a čega kod kuće nema. Ali takva ograničenja putnika, koji ne zna za naličja lica kojima se divi, ne bi smela da nam zamagle pogled na vrednosti koje se mogu otkriti samo sa strane i koje se uvek otkrivaju u krupnom planu, bez obzira na »greške« u detaljima.\nNaime, Rebeka Vest je, za vreme svog boravka u Jugoslaviji, otkrila prevažnu istinu da se civilizacija, kao takva, može održati i spasiti samo ukoliko bude sledila one životvorne obrasce o kojima je ona govorila na primeru i u kontekstu svojih doživljaja u ovoj zemlji. Ukratko, taj obrazac se svodi na životvornost takvih oblika postojanja koji ne teže toliko za ekspanzijom, koliko za koncentracijom i ekspresijom. 1 nije nimalo slučajno što Rebeka Vest na kraju svog dela izražava krajnje, iskustvom podstaknuto, »razočarenje u imperije«. Bez obzira da li je u pitanju Rimska, Otomanska, Austrougarska ili Engleska imperija. Takvo »razočarenje« zasniva se na njenoj neverici u »civilizaciju moći« koja, po definiciji, zahteva ekspanziju i, u krajnjoj posledici, vodi ka nasilju i smrti. Nije li, onda, težnja za što većom moći - bez obzira na svoj privid umnožavanja i rasprostiranja datih oblika života - u krajnjoj liniji izraz nezadovoljstva životom i stoga samo još jedan oblik »volje za smrću«?\nRečju, Rebeka Vest je u imperijalnom impulsu uspela da pročita njegovo mračno naličje i da na bezbroj primera svojih doživljaja na Balkanu evocira i nahvali daleko veću fascinantnost praktikovanja i ispovedanja sasvim suprotne »volje za životom«. Pa čak i da pokaže koliko je Balkan, kao stari evropski sinonim za nasilje, nosilac i predstavnik onih oblika života koji samo životu služe.\nIstini za volju, Rebeka Vest je imala i jedan svoj nesporazum sa Balkanom, koji se tiče naslova kao središnje metafore njenog dela. No koliko karakterističan, taj nesporazum je bar isto toliko bio i prividan.\nI »crno jagnje« i »sivi soko« pojavljuju se u putopisu Rebeke Vest kao simboli jednog rasprostranjenog kulta žrtve koji ona zatiče i kod nas i u sebi. Nije li, uostalom, i njeno delo Crno jagnje i sivi soko jedna svojevrsna duhovna žrtva, štedro davanje sebe, svoje osećajnosti i svekolikih znanja, polaganje sebe na oltar bezrezervne ljubavi za Balkan? Ali ona koja je svojom ljubavlju i razumevanjem optočila tolike ljude i predele u Jugoslaviji, i tako dobro se snalazila u lavirintima naše istorije, ipak ne može da prihvati žrtvu kao moralno valjanu ideju. Stoga ona ustaje protiv Lazarevog opredeljenja za »carstvo nebesko« i, ako se tako može reći, protiv Lazara u sebi. O čemu je reč?\nNa Ovče polju u Makedoniji Rebeka Vest je prisustvovala drevnom običaju žrtvovanja jagnjeta koje su na Đurđevdan donosile nerotkinje, kako bi takvom žrtvom umilostivile više sile i dobile decu. Cela ta scena je za Vestovu ne samo stravična u svojim realističkim detaljima, nego je i primitivno iracionalna jer podrazumeva da se nasilnom smrću može unaprediti život. Žrtvovanje je, dakle, pre svega čin okrutnosti i nasilja koje čovek pokušava da iskupi pripisivanjem nekog naknadnog, simboličnog smisla. Ali ta ideja iskupljenja smrti novim životom i religiozno i politički je duboko uvrežena u nama. Malo ko pristaje da u Hristovom stradanju vidi ljudsku okrutnost i zlo onih koji su ga razapeli. Umesto toga, mi Hristovu patnju tumačimo kao duhovnu uzvišenost onoga koji je bio spreman da se žrtvuje i time iskupi naše grehove. No ta teorija se, kaže Rebeka Vest, »u svim svojim postavkama podsmeva razumu, jer nemoguće je da pravedan Bog oprosti ljudima koji su zli zato što je neko drugi, tako dobar, bio razapet na krst«. U celoj toj priči Vestova ne nalazi dovoljno moralne logike iz zemaljske, smrtničke perspektive. A budući da je sama bila toliko vezana za ideju ljubavi i dobra, i njihovog prisustva u »carstvu zemaljskom«, ona takvo slavljenje tuđe žrtve posmatra kao masku onih koji su, a da to možda i sami ne znaju, u stvari »voleli okrutnost«.\nUpravo stoga Rebeka Vest ne može da prihvati ni drugačiju podelu uloga u ritualu žrtvovanja. Ne može, naime, upravo zbog svoje vere u mogući smisao istorije i moguću pobedu dobra na zemlji. Jer samo najbolji ljudi neće pristati na ulogu dželata, već će radije prihvatiti ulogu žrtvenog jagnjeta.\nTako će se bar ograditi od zla oko sebe, sami će ostati moralno čisti i spasiti bar svoju dušu. Takav stav Vestova vidi i u Lazarevom opredeljenju za »carstvo nebesko« u pesmi Propast carstva srpskoga. Kao glasnik u pesmi, »sivi soko« je simbol takvog moralnog naloga. 1 zato je knez Lazar za Rebeku Vest, poput najboljih ljudi koje je srela u svom veku, »jedan od onih koji drže do časti, slobode i harmonije«. Ali otkud takvim ljudima pravo na takav moralni idealizam koji ih isključuje iz istorije? 1 da li je u pitanju samo idealizam?\nKako, onda, u načelu prihvatiti vrednost opredeljenja za »carstvo nebesko« kada je jasno da istorijski smisao zavisi od moćnog angažmana upravo takvih čestitih ljudi koji su spremni na žrtvu? Znamo da je svaki Cezar do sada bio više Cezar nego što je imao dobrote u sebi. Zato je žrtva, kao odricanje od uspeha u »carstvu zemaljskom«, moralno neprihvatljiva. »Jer sve dok se ne pojavi neki dobrostivi Cezar« - zaključuje Rebeka Vest - »svako živi na svetu biće u opasnosti.«\nAli zar ovakve ideje nisu utopistički neostvarljive pre svega zato što Rebeka Vest traži formulu pomoću koje bi se nekako moglo dobiti i »carstvo zemaljsko« i »carstvo nebesko«? Za nju su dobro i zlo takvi apsoluti koji se mogu i istorijski locirati. Tokom cele njene knjige, Austro-ugarska i Otomanska Imperija pojavljuju se kao nosioci osvajačkog zla za razliku od nedužnih i porobljenih Slavena. Zato je i Lazarevo opredeljenje pogrešno, budući da znači pristanak na poraz dobra od strane zla. No zanimljivo je da takav moralni radikalizam u politici ne može da ne znači i opredeljenje za diktaturu. Nije slučajno sto se tu kao ideal vladara pojavljuje »dobrostivi Cezar«, koji više podseća na hrišćansku varijantu filozofa na vlasti, nego na nosioca demokratskih sloboda. Otud je veliko pitanje da li bi ovakva politička utopija bila poželjna čak i kada bi se mogla ostvariti. Tim pre što su u dvadesetom veku najcrnje istorijsko iskustvo doneli upravo Cezari koji su, pod plaštom utopije, nametnuli svoju tiraniju.\nNe treba zaboraviti, međutim, da Rebeka Vest zastupa ovakva mišljenja 1937. godine kada je i njoj, kao i nekolikim drugim prosvetiteljima, bila jasna stravična opasnost od fašizma. U stvari, svojim utopističkim radikalizmom ona kritikuje engleske liberale koji su bili spremniji da se »žrtvuju« nego da brane jedno bolje »carstvo zemaljsko«, kakvo je britansko u poređenju sa Hitlerovim nesumnjivo bilo. U tome je, čini se, istorijsko značenje moralnog radikalizma Vestove. Jer ako primenjivanje istih merila na »carstvo zemaljsko« i »carstvo nebesko« neizbežno vodi u totalitarni užas, nije ništa manje tačno da potpuno razdvajanje ove dve sfere vodi u defetizam i odustajanje od bitke za istorijski smisao.\nParadoksalno je, ali shvatljivo, da je Rebeka Vest ipak osetila vrednost kosovske vizije iako je eksplicitno negirala moralnu valjanost kosovske žrtve. Naime, zanimljivo je da povodom istrage poturica, odnosno narodne pesme na kojoj je Njegoš zasnovao Gorski vijenac, Vestova kaže »Ja sam na strani Martinovića. Njihovo krvavo delo postaje opravdano kada vidimo šta je tursko osvajanje značilo za Slavene. Čovek nije čovek ako nije spreman da spasava sopstveni soj.« Reč je o drami koja je po svojim ljudskim implikacijama još teža od kosovske. Ali je jasno da se Rebeka Vest, i ne znajući, ovakvim rečima u stvari odziva Lazarevom pozivu, izrečenom u obliku kletve.\nJoš značajnije su nekolike primedbe engleske spisateljice povodom nesrećne sudbine i držanja jedne priproste žene koju je srela kako tumara po crnogorskim goletima. Za tu napaćenu ženu ona kaže da »svoju sudbinu nije primala kao što je primaju zveri, biljke i drveće. Ona nije samo podnosila, već je i ispitivala tu sudbinu«. Ali zar takvim svojim držanjem ta žena ne podseća, zapravo, na guslare koji su, vraćajući se stalno našoj kosovskoj nesreći, uporno ispitivali »šta nam se to desilo«? 1 pevali o onom što se o ljudskoj sudbini može otkriti tek u krajnjim, graničnim situacijama. Podsećajući svoje slušaoce, naravno, da nismo uvek bili »raja«, ali da smo iz raznih razloga sami krivi što smo to postali. Takvo »okretanje sebi«, i preispitivanje sopstvenog udela u svojoj najvećoj istorijskoj tragediji, možda je i najznačajnija duhovna funkcija kosovskog predanja. U svakom slučaju nije reč o duhovnom uzmaku pred istinom, već o upornom traganju za njenim korenima i posledicama. A to je ono što sama Rebeka Vest, u mnogim povodima i na mnogim stranicama svog dela, ističe kao smisao istorijskog iskustva. Otud ona, paradoksalno, mnogo dublje razume smisao kosovske žrtve nego što je toga i sama bila svesna dok je pisala o Kosovu.\nVidi se to i onda kada Rebeka Vest protivreči svojim tezama o »besmislu žrtve« i kada na jednom mestu kaže da je u Jugoslaviji najviše naučila o životu zato što je toliko čula o smrti. 1 to čak upoređuje sa geografijom u kojoj čovek ne može shvatiti kopno »ukoliko ne izučava i more«. Ali takva protivrečja i mestimični previdi, kao i još mestimičnije odsustvo tačnih podataka, višestruko su iskupljeni u delu Crno jagnje i sivi soko. Pre svega toplom čovečnošću, uzletima mašte i bistrinom uma koje je ova žena nesebično poklonila Jugoslaviji.\n1 Treći i poslednji put Rebeka Vest je boravila u Jugoslaviji u leto 1938. godine. Tada je u pismu svome mužu napisala i sledeće: »... Čini mi se da sam otkrila zašto kraj knjige nije dobar i verujem da ću kod kuće moći da je završim kako valja«. Prva verzija ovog putopisa bila je, dakle, već napisana tokom 1937. i 1938. godine, iako je knjiga Crno jagnje i sivi soko prvi put objavljena u Njujorku 1941, a preštampana u Londonu 1942. Od tada je ovo delo doživelo mnoga izdanja, uključujući i najnovije 1987. godine. (Victoria Glendinning, Rebecca West, Macmillan, London, 1988, str. 156.)\n3 Godinu dana pre izlaska ovog romana, američka izdavačka kuća Century Company otkupila je prava za objavljivanje ovog romana u nastavcima, a 1982. godine po ovom romanu je snimljen i film.\n4 Samuel Hynes, nav. delo, str. XIII.\n5 Iz jednog Vinaverovog pisma, koje Viktorija Glendining pominje u svojoj biografiji Rebeke Vest, vidi se koliko je veza između njega i Vestove bila dublja od običnog i zvaničnog poznanstva. O tome svedoči i činjenica da su, po izbijanju rata, Vestova i njen muž ponudili Vinaveru azil u Engleskoj. No Vinaver se na tome ljubazno zahvalio. Tako se jedna duboka duhovna veza završila time što je Rebeka Vest uspela, preko Crvenog krsta, da Vinaveru šalje pakete u zarobljeništvo. (Victoria Glendining, nav. delo, str. 156-7.)\n6 Samuel Hynes, nav. delo, str. XIII.\n7 Isto, str. 373-380.


RT: UN upozoravaju da nekontrolisana veštačka inteligencija i tehnologija mašinskog učenja može kršiti ljudska prava i naneti štetu životima, zahtevajući mere zaštite od zloupotrebe\nŠef UN-a za ljudska prava pozvao je na moratorijum na upotrebu određenih tehnologija veštačke inteligencije, poput masovnog prepoznavanja lica, sve dok ne postoje „odgovarajuće zaštite“ protiv njenog potencijalno „katastrofalnog“ uticaja.\nU svom jučerašnjem saopštenju, visoki komesar UN-a za ljudska prava Mišel Bačelet naglasila je potrebu potpune zabrane aplikacija veštačke inteligencije koje nisu u skladu s međunarodnim zakonom o ljudskim pravima, istovremeno tražeći pauzu u prodaji određenih tehnologija koje izazivaju zabrinutost.\nNapominjući da veštačka inteligencija i algoritmi za mašinsko učenje sada sežu „skoro u svaki kutak našeg fizičkog i mentalnog života, pa čak i u emocionalna stanja“, Bačelet je dodala da tehnologije imaju potencijal da budu „sila za dobro“, ali bi mogle imati i „negativnost, čak i katastrofalne efekte ako se koriste bez dovoljno obzira na to kako utiču na prava ljudi”.\n"Sistemi veštačke inteligencije se koriste za određivanje ko dobija javne usluge, odlučivanje o tome ko ima šanse da bude angažovan za posao, i naravno utiču na informacije koje ljudi vide i mogu da podele na mreži."\nNjeno upozorenje usledilo je nakon što je Kancelarija UN za ljudska prava objavila izveštaj koji je analizirao uticaj sistema veštačke inteligencije, poput profilisanja, automatizovanog odlučivanja i drugih tehnologija mašinskog učenja, na različita osnovna prava, uključujući privatnost, zdravlje, obrazovanje, slobodu izražavanja i kretanje.\nIzveštaj naglašava brojne zabrinjavajuće događaje, uključujući „prostrani ekosistem uglavnom netransparentnog prikupljanja i razmene ličnih podataka“, kao i način na koji su sistemi veštačke inteligencijnj uticali na „vladine pristupe policiji“, „sprovođenje pravde“ i „pristupačnost javnih usluga“.\nDonošenje odluka zasnovano na veštačkoj inteligenciji takođe bi moglo biti „diskriminatorsko“ ako se oslanja na zastarele ili nebitne podatke, dodaje se u izveštaju, takođe naglašavajući da se tehnologija može koristiti za diktiranje onoga što ljudi vide i dele na webu.\nMeđutim, u izveštaju se napominje da je najhitnija potreba „usmeravanje ljudskih prava“ s obzirom na biometrijske tehnologije, koje mere i beleže jedinstvene telesne karakteristike i koje su u stanju prepoznati određena ljudska lica „postajući sve više rešenje“ za vlade, međunarodna tela i tehnološke firme za razne zadatke.\nIzveštaj posebno upozorava na sve veću upotrebu alata koji pokušavaju da „zaključe emocionalno i mentalno stanje ljudi“ analizom izraza lica i druge „predviđajuće biometrije“ kako bi se odlučilo da li je neka osoba bezbednosna pretnja. Tehnologije koje nastoje prikupiti „uvide u obrasce ljudskog ponašanja“ i na osnovu toga predviđaju takođe postavljaju „ozbiljna pitanja“, saopštilo je telo za ljudska prava.\nUkazujući da takvoj tehnologiji nedostaje „čvrsta naučna osnova“ i da je podložna pristrasnosti, u izveštaju se upozorava da upotreba „sistema za prepoznavanje emocija“ od strane vlasti, na primer, tokom policijskih zaustavljanja, hapšenja i ispitivanja, podriva prava osobe na privatnost, slobodu i pravično suđenje.\n„Rizik od diskriminacije povezan sa odlukama vođenim veštačkom inteligencijom, odlukama koje mogu promeniti, definisati ili oštetiti ljudske živote, suviše je stvaran“, rekla je Bačelet i dodala da svet ne može „priuštiti da nastavi da hvata korak“ sa brzim razvojem tehnologija veštačke inteligencije.\nfoto: © Shutterstock / RT/ vostok.rs


Kaufman Golf Course : hoteli blizu, fotografije, adresa, Сједињене Државе plan, blizu, rezervacija\nKaufman Golf Course (Сједињене Државе)\nAdresa: 4829 Clyde Park Sw, mi\nPoÅ¡tanski kod: 49509\nNaziv terena: Kaufman Golf Course (Kaufman Golf)\nU hotelu Super 8 Wyoming/Grand Rapids Area pronaći ćete sve usluge koje treba da ima hotel kategorije dve zvezdice za grad Wyoming: Recepcija otvorena 24 sata, Sobe za nepušače, Besplatan parking, KliNastavakmatizovano. Stil ovog hotela je Povoljan.Pozicija ovog hotela je jugoistok za grad Wyoming, a nalazi se u ulici 727 44th St SW Hwy 131 Exit 79 (44th St), na samo 8 minuta kolima od centra grada.U njemu postoji brza internet konekcija.Deo je lanca Super 8.Uživajte u pogodnostima koje ovaj hotel pruža, kao što je na primer bazen. Ovaj hotel pruža i posebne pogodnosti, kao što je na primer: pogodno za osobe u invalidskim kolicima.Korisne informacije:U ovom hotelu biće Vam na raspolaganju besplatan parking.Sakrijte\nStil hotela Hampton Inn Grand Rapids-South je Povoljan, a pruža pun komfor i usluge kao što su: Recepcija otvorena 24 sata, Teniski teren, Poslovni centar, Perionica, Besplatan parking, Ekspres prijavNastavaka/odjava gostiju, Klimatizovano. Na 22 minuta kolima udaljenosti od centra grada, ovaj hotel se nalazi u ulici 755 54th Street South West, a pozicija mu je jug za grad Grand Rapids. Sve to ga čini idealnim za otkrivanje grada i okoline.U njemu postoji brza internet konekcija.Pripada hotelskom lancu Hilton Hotels.Ovaj hotel pruža i posebne pogodnosti, kao što je na primer: tereni za golf u blizini.Uživajte u pogodnostima koje ovaj hotel pruža, kao što je na primer unutrašnji bazen. Još korisnih informacija:U ovom hotelu biće Vam na raspolaganju parking.Sakrijte\nStil hotela BRIKCRETE MOTEL WYOMING je Povoljan, a pruža pun komfor i usluge kao što su: n.a.. Na 52 minuta kolima udaljenosti od centra, ovaj hotel u ulici 4721 SOUTH DIVISION sa pozicijom jugoistok Nastavakza grad Allendale, idealan je za otkrivanje svih lepota grada, bez obzira da li ostajete samo nekoliko dana ili planirate duži boravak.Sakrijte


DOK PREMIJER ČEKA: Porfirije neće potpisati temeljni ugovor sa Krivokapićem – Portal Luca\nDOK PREMIJER ČEKA: Porfirije neće potpisati temeljni ugovor sa Krivokapićem\nSPC se, neće zvanično oglašavati povodom Krivokapićeve verzije temeljnog ugovora jer bi to, kako su saopštili, bilo krajnje neozbiljno. Za SPC, kako kažu, postoji samo jedan temeljni ugovor koji je usaglašen sa Vladom Crne Gore prije nekoliko mjeseci\nSapunica oko potpisivanja temeljnog ugovora sa Srpskom pravoslavnom crkvom, kojim bi Vlada Zdravka Krivokapića crnogorske svetinje predala u posjed i upravljanje crkvi druge države se nastavlja. Nova verzija ugovora koja je, kako je rekao premijer, „u potpunosti usaglašena sa Ustavom i zakonom“ i koju je prije desetak dana uputio patrijarhu SPC Porfiriju, za Beogradsku patrijaršiju – neprihvatljiva je.\n– Za Srpsku pravoslavnu crkvu je svaka verzija, osim one koja je ranije usaglašena, temeljnog ugovora neprihvatljiva i oni se neće oglašavati povodom pokušaja premijera Zdravka Krivokapića da na mala vrata progura nešto što sa crkvom nije usaglašeno – piše prosrpski portal Borba.\nSPC se, kako je potvrđeno ovom portalu, neće zvanično oglašavati povodom Krivokapićeve verzije temeljnog ugovora jer bi to, kako su saopštili, bilo krajnje neozbiljno. Za SPC, kako kažu, postoji samo jedan temeljni ugovor koji je usaglašen sa Vladom Crne Gore prije nekoliko mjeseci.\n– Nikakve druge dokumente koji se naknadno pojavljuju crkva niti će uzimati u razmatranje, niti će se njima baviti. Za SPC postoji samo jedan jedini temeljni ugovor, a to je onaj koji je usaglašen i koji je premijer Zdravko Krivokapić, nakon velikog skandala koji je napravio u Patrijaršiji, odbio da potpiše. Nakon svega što\nse izdešavalo, ne našim krivicom, temeljni ugovor više nije tema kojom ćemo se baviti – potvrđeno je ovom portalu u Patrijaršiji SPC.\nKrivokapić je 12. jula, u intervjuu Javnom servisu, saopštio da je Vlada prijedlog temeljnog ugovora sa SPC usaglasila sa Ustavom i zakonom i da je o sadržini tog dokumenta upoznala patrijarha Porfirija od koga očekuje da se izjasni.\nKazao je da Vlada do sada nije dobila odgovor SPC, te da se potpisivanje dokumenta očekuje narednih mjeseci.\n– Želimo da zaštitimo i državu i crkvu… Ne želimo da bilo koji član (ugovora) bude problematičan, jer bi neko mogao da se žali Ustavnom sudu. Poslali smo naš prijedlog usaglašenog ugovora i čekamo reakciju druge strane. Mediji spekulišu da znaju kakav je stav patrijarha, a još nijesam dobio takvu informaciju – rekao je Krivokapić.\nNi sa ovom, ali ni sa ranijim verzijama temeljnog ugovora sa SPC javnost u Crnoj Gori nije upoznata. Sve oko ovog dokumenta, kojim se žele trajno otuđiti crnogorske svetinje i predati drugoj državi i njenoj crkvi, radi se tajno.\nTako je Krivokapić od javnosti pokušao da sakrije iznenadnu, noćnu posjetu Beogradskoj patrijaršiji 27. maja, gdje se sastao sa čelnim ljudima SPC. Iz ove crkve tada su saopštili da je jedini cilj ove posjete bilo potpisivanje temeljnog ugovora.\nMeđutim, ugovor nije potpisan, jer je Krivokapić imao neke zamjerke na, kako su tvrdili iz SPC, obostrano potpuno usaglašen tekst dokumenta. Kasnije smo od vicepremijera Dritana Abazovića saznali da niko u Vladi nije bio upoznat sa sadržinom tog teksta, niti ga je Vlada razmatrala.\nDemokratski front, najjača politička grupacija koju je u okviru izborne liste „Za budućnost Crne Gore“ predvodio Krivokapić, odmah je saopštio da on više nema njihovu podršku niti podršku glasača koji su njima dali glas.\nTek 10. juna Krivokapić je javnost obavijestio da nije potpisao temeljni ugovor jer postoje sporna najmanje dva člana. Jedan se, kako je rekao, odnosio na vjerske praznike koji su bili u direktnom sukobu sa Zakonom o vjerskim praznicima u Crnoj Gori. SPC je uvela tri nova praznika Sveti Sava, Sveti Petar Cetinjski i Sveti Vasilije Ostroški.\nDrugi sporni je član 7, odnosno, kako je tada rekao, dio koji se tiče neusklađenosti imovinskih pitanja koji je predviđao dodatno preispitivanje elemenata koji još nijesu katastarski upisani.\nKrivokapić je tada tvrdio i da je dobio informacije nekoliko dana prije odlaska u Beograd da će biti proglašen izdajnikom crkve. Kazao je i da je čuo da se spremalo njegovo hapšenje po nalogu specijalnog državnog tužioca Milivoja Katnića zbog veleizdaje ukoliko potpiše temeljni ugovor.\nKatnić ga je odmah demantovao ističući da nema informacija da je neko pripremao plan za hapšenje Krivokapića.\n– Niti znam šta je premijer radio u Patrijaršiji, niti sam informisan da je planirao da izvrši krivično djelo veleizdaje, niti sam planirao da ga hapsim – kazao je Katnić, napominjući da mu je Krivokapić nanio neprocjenljivu štetu kao čovjeku i profesionalcu kada ga je optužio da je pripremao njegovo hapšenje.\nPobjeda je pisala da Krivokapić te večeri nije potpisao temeljni ugovor sa SPC, jer su ga dva predstavnika ambasada uticajnih zapadnih zemalja i Dritan Abazović upozorili da bi to bila velika politička greška, zato što bi taj čin, osim potencijalnog pada Vlade, značio i destabilizaciju prilika u državi.\nNa koncu, patrijarh SPC Porfirije uzvratio je Krivokapiću „udarac“ i ignorisao premijerovu verziju temeljnog ugovora. Ipak, crnogorski premijer će i dalje strpljivo čekati na poziv iz Beograda – „ako ga se sete, sete“.


Novo vrijeme » Emisari na Kosovu: Gašenje svjetla u balkanskoj krčmi Emisari na Kosovu: Gašenje svjetla u balkanskoj krčmi – Novo vrijeme\n6. Apr 2018. | 07:59 | A. Aljović\nKako su kriza i raspad bivše Jugoslavije počeli i završila sa Kosovom, očito je da buđenje navodnog kosovskog problema znači i pokušaj Aleksandra Vučića da renovira Miloševićevo vrijeme i pokuša ostvariti djelimične velikosrpske ratne ciljeve. Je li moguće renoviranje ludnice, srušene devedesetih godina prošlog vijeka?\nVučić nažalost ide putem destabiliziranja regiona. Već godinama on prijeti ratovima i podiže tenzije. Onda uvodi periode smirivanja kao da je u pitanju nekakva politička psihijatrija. Kakvi su konačni ciljevi te politike? U vrijeme Miloševića sve se činilo preko emisara koji trebaju izazvati sukobe. Sjetimo se silnih afera koje su podizale nivo antialbanske mržnje. Slično se ponovilo i ubistvom pet srpskih mladića u kafiću „Panda“ u Peći, na Kosovu. Kasnije se ispostavilo da iza masakra stoji Državna bezbjednost Srbije i da je cilj bio izazivanje međunacionalne mržnje. Naravno da je uspjelo. I nikada nije istraženo, iako su roditelji uporno tražili istinu o masakru njihove djece.\nVučić zna da je dovoljno jedno gašanje svjetla u krležijanskoj balkanskoj krčmi i da zlo krene.\nDakle, šta je danas u pitanju? Marko Đurić, šef kancelarije Vlade Srbije, nakon hapšenja je po drugi put krenuo među Srbe Kosova. „Pomoć“ na Kosovo je stizala i iz Bosne i Hercegovine, pa su na Kosovo stigli Mladen Ivanić i Milorad Dodik. Oni očigledno pokušavaju preusmjeriti jednu izgubljenu i besciljnu politiku. U isto vrijeme ubiru uobičajene predizborne poene. Jasno je da Ivanić nije smio pustiti Dodika da ide sam na Kosovo, a pogotovo Dodik Ivanića. Dodik se bez pokrića želi nametnuti kao važan faktor u rješavanju kosovskog pitanja?\nSvi dosadašnji pokušaji izazivanja napetosti i destabilizacije Kosova bili su suštinski besmisleni. Sjetimo se voza ukrašenog ikonama srpskih svetaca i ispisanom parolom “Kosovo je Srbija”, kao i dobro režiranog hapšenja Đurića. Sve te navodne napetosti i prosipanje sile i navodne hrabrosti sa srpske i sa kosovske strane postaju smiješne pred “Bondstilom”, najvećom bazom U.S. Army u Evropi.\nSrbija, dakle, ne smije ništa Kosovu sa tolikom američkom vojnom silom, pa očito radi na pokušaju renoviranja običaja stare balkanske krčme.\nU kuloarima se jedno vrijeme govorilo kako je i moguće veliko preseljenje Albanaca iz pograničnih opština Kosova i Srbije, od Preševa do Kačanika i Srba iz sjeverne Mitrovice. To je, međutim, opcija koja može biti pogubna za, prije svega, režim Vučića.\nMnogi su već počeli sa sumnjaju da srpsko povjerenje u Rusiju i nije najbolje rješenje. Naime, Kosovo je Vladimiru Putinu bilo alibi za Krim i to je izgovarano javno. Identično rješenje je i tzv. Donjecka Narodna Republika. Tamo se srpski dobrovoljci bore i ginu, pa nije jasna logika po kojoj ginu za Donjeck i podržavaju Krim, a govore o Kosovu kao dijelu Srbije.\nStvari na Balkanu su previše komplikovane i globalno i lokalno. Previše je onih koji ne znaju prava rješenja i šta bi sa dilemama. Takvi najčešće ugase svjetlo.\nNa Kosovu otvoren put za formiranje Specijalnog suda\n4. Aug 2015. | 09:57


ТРАМПОВО СТРАШНО ОБРАЋАЊЕ: Спремни смо за напад на Иран!\nТРАМПОВО СТРАШНО ОБРАЋАЊЕ: Спремни смо за напад на Иран!\n16 септембра 2019\nДОНАЛД Трамп даао је дозволу да се америчке стратешке резерве нафте користе ако буде потребно да се после напада дроновима на нафтна поља Саудијске Арабије стабилизује тржиште `црног злата`.\nОбјаснио је да је дозволио да се „стратешке нафте“ искористи онолико колико буде потребно да се обезбеди нормално снабдевање тржишта и подизање цена.\nНагласио је да Вашингтон од Саудијске Арабије очекује разјашњење – ко је извео напад дроновима. па додао:\n„Дејствоваћемо у зависности од онога што добијемо од Ријада. Ми верујемо да знамо и без тога ко је напад извео и наше снаге су у пуној бојевој приправности.“\nИран је и пре овог Трамповог наступа открио да стално на нишану држи две највеће америчке војне базе на Блиском истоку. Плу: један ратни брод САД у Персијском заливу.\nКомандант иранских војно-космичких снага, које су у саставу Корпуса чувара исламске револуције, Амир Али Хаџизаде, открио је да се ради о базама Ал-Удејд (у Катару) и Аз-Зафра ( у Уједињеним Арапским Емиратима). И нагласио да ће по тим базама бити нанет ракетни удар уколико САД атакују Иран.\nХаџизаде није открио који је амерички ратни брод „примарна мета напада“, али је навео да се тренутно налази у Оманском заливу.\nХаџизаде је указао да се у домету иранских ракета налази све што Американци имају „у кругу од 2000 километара“.\nАмерички сенатор Линдси Грем јавно је позвао Трампа да нареди „уништавајући удар по иранским рафинеријама“.\nNatanjahu trlja rucice. Vojna industrija, takodje, neko ce opet praviti pare na tudjoj krvi, to se zove demokratija.\nNa sve strane gde god Аmerikanci ratuju ili će tek da krenu u rat - ratuju za bogata nalazišta nafte i gasa. Jedino da simbolično preimenujemo u "naftu" rudno blago KIM i ono veliko rudno blago u Avganistanu. Amerika je za sebe upravo pronašla izgovor da izvrši agresiju na drugu zemlju, i to na Iran na državu koja je izrazito bogata naftom i gasom. Jemen je odavno napadnut i u ratu je, isto zbog otkrivenog velikog nalazišta nafte na njegovoj teritoriji. Napad na saudijske rafinerije najverovatnije jesu izvršili Huti, ali sa ciljem da oslabe opasnog agresora. Ali KSA je dugugodišnji američki partner. ... Rat u Jemenu u vestima se jako malo pominje. Imam utisak da smo odavno u trećem svetskom ratu, samo istoričari moraju da ćute dok traje ova velika gužva.\nBez nuklearnog oružja ne mogu da pobede Iran. A u slučaju napada Iran će da zbriše raketama sve zalivkse zemlje i američke baze u njima, tankeri kroz Hormuz neće ići, verovatno će i Izrael da bude napadnut iz Sirije i samog Irana. Najviše će da zarade petrohemijske kompanije zbog skoka cene nafte, a posle njih vojno industrijski kompleks.\nPretpostavljam da će Iran izdržati vazdušne napade SAD. Zbog neuspelog američkog napada na Iran vojno-industrijski komplekс SAD će samo manje zaradjivati.\nIranci zasad nisu pominjali napade na Izrael kao odgovor na američke napade. Zato što bez vojne sile SAD jasno je da nema ozbiljnog napada na Iran. Baš Amerikancima je i trebalo da kažu STOP sa ginućete u dve baze i na vašem američkom brodu, što su i rekli. Da li će Iran gadjati teritoriju Izraela - zavisi od toga šta sve će se dešavati tokom napada. Ako izraelski lovci budu učestvovali u napadu te lovce će sigurno gadjati. Netanjahu je dovoljno lud da pošalje i izraelske lovce u napad na Iran, a posle toga biće sve izvesnije da i teritorija Izraela biće meta.\nI posle boltona bolton. Mora i Tramp da povede bar jedan rat tokom svog predsedničkog mandata, već je krajnje vreme. ... Da li će tokom američkog vazdušnog napada na Iran biti napadnuta i Sirija? Zašto je Netanjahu na sastanku u Moskvi 12.09.2009. godine povodom bezbednosne kordinacije Ruska vojska u Siriji- Vojska Izraela insistirao na dozvoli da avioni Izraela vrše napade na iranske snage na teritoriji Sirije? Neposredno pre toga Netanjahu je JAVNO pretio napadima na Gazu i Palestinu, ali da li TAJNO tada 12.09.2019. znao da će se dogoditi napad na Iran? U slučaju napada na Iran za koautora Izrael preteća opasnost su napadi iz blizine: 1) Palestinci iz Gaze i Palestinci u raseljenju u Libanu i Siriji, 2) Hezbolah iz Libana i prisutan u Siriji i 3) IRANSKE SNAGE od ranije prisutne na teritoriji Sirije. Svi koje sam nabrojala su sistematski napadani od strane Izraela poslednjih dana, a i mesecima i godinama pre toga. Da bude izvršen napad na Iran - to Izrael odavno traži.\nJel' si ti danas skuvala ručak???\nNisam. Kad? Imali smo od juče.\nDobro kazes, ali bih te zamolio da pogledas mapu Velikog Izraela koju su iscrtali cionisti pre vise od sto godina, ima je na internetu. Bez poznavanja te mape nije lako razumeti desavanja na Bliskom istoku.\nSamo krenite. Jedva čekam.\nTramp je dozvolio da se američka „strateška nafta“ iskoristi onoliko koliko bude potrebno da se obezbedi normalno snabdevanje tržišta. Ali njegova izjava da će napasti Iran imaće psihološki efekat destabilizacije tržišta nafte, zbog te izjave tražnja i cene nafte će skakati bez obzira što otvara "strateške rezerve". O psihološkim efektima na tražnje i cenu u Americi sigurno znaju. Američki naftaši mogu da trljaju ruke.\nПа Америчке велике нафтне компаније увек добро зарађују али увек и највише губе. Досадило им са рушењем СССРа и ниским ценама нафте, па сад опет и зато су здушно помогли долазак Трампа на власт. Ето, све те компаније једва чекају било какву пометњу на светском тржишту да би слободно дизале цене нафте у Америци. Уосталом, ту ће цену платити само делимично амерички народ, јер индустријаска нафта је субвенционисана у Америци и цена може да оде до неба, она за индустрију остаје иста већ скоро 20 година. То значи да за америчку привреду нема неке важности да ли је цена нафте 5 долара или 2 долара по галону а велике нафтне компаније ипак зарађују. Те велике компаније и Руси имају потпуно исте интересе али деле пад профита када амерички политичари сруше цену нафте. Интересантно, али Трамп заиста ради за те бизнис компаније америке а индиректно Русија од тога има само користи.\nСве ми се чини да је и "Бондстил" у домету? Ако је тако , били би захвални Ирану да га малчице поткачи.\nTaman pomislim da je ovo samo nova Trampova pretnja Iranu koja opet neće biti realizovana, kad ono ŠIPAK meni. ... Huti prete Saudijskoj Arabiji novim napadima. ... Pobunjenici na severu Jemena iz pokreta „Ansar Alah“ (Huti) saopštili su da mogu u svakom trenutku da izvedu nove napade na objekte Saudijske Arabije. „Upozoravamo kompanije i strance da se ne nalaze u mestima koja su bila naše mete, zato što ona i ostaju naše mete i mogu opet biti napadnuta u svakom trenutku“, rekao je televiziji „Al Masira“ zvanični predstavnik Huta. On je potvrdio da oni imaju oružje koje može da postigne svaki cilj u Saudijskoj Arabiji kada oni požele, jer Kraljevina treba da računa na to i da prekine svoju agresiju protiv Jemena.\nНе верујем да ће бити неких већих ратних дејстава Америке а поготово не у Ирану све док не прођу амерички избори. А то што ја не верујем, није никакво мерило. Може бити али не мора да значи. Ипак, Америка НЕЋЕ напасти Иран ни данас ни сутра. Ај да видимо колико сам баба Ванга а колико сам у праву. (Трамп је имао боље време за напад на Иран па ипак није напао)\nZa početak,Izrael-USA je i bez kopnene kampanje i postavljanja svog režima u Iranu,za početak dovoljno da iz daljine iz-rokaju Iran toliko da otklone A-opasnost(i općenito vojnu opasnost) po Izrael,računajući da se zbog te"sitnice"neće direktno umiješati Rusija i Kina,a da će jeftino Iran vratiti u kameno doba!I u toj slici je najopasnije to što je zbog toga jako blizak realnosti,odnosno realizaciji,zbog konzervativnih snaga u Rusiji i Kini koje će htjeti izbjeći sudjelovanje u Velikom konvencionalnom kopnenom itd. Ratu koji USA priželjkuje na Blistoku,a ne želi im se ni u Svjetski A-rat, koji najviše paše opet USA!Ali,isto tako se mogu možda neočekivano naći i neke progresivne snage u Rusiji i Kini,koji i bez javne i direktne vojne podrške,odluče ipak"skriveno i pod lažnim zastavama svojih posada"tamo isprobati svoja daljinska oružja,rakete,obučenost itd.,a po Izrael-USA avionima,flotama,čak bazama(izvan Izraela),naftnim poljima SaudiArabije itd.,praveći se blesavima tako duže vrijeme,što i mogu ako budu uspješni u tome uvođenju u taj novi tip rata,diabolički! Ako su tehnički,logistički i voljno sposobni i spremni za to!Ali,vjerovatno nisu spremni!Nego će vjerovatno iznenada shvatiti da nisu spremni ni gledati kako Izrael-USA-Zapad buja i raste na Blistoku i šire njima pred nosom,a da oni to ipak ne moraju gledati ako skinu maske i oni,i bace po tim teritorijima A-bombe itd.,i srede svoja dvorišta temeljito!Pa će Vjerovatno to tako i biti,bez maski i rukavica, primitivno i jasno,dok svima na svijetu istina ne prisjedne i izbije na nos!


Wireless internet se prekida\n[ http://www.elitesecurity.org/t375145 ]\n[ Zeka91 @ 09.09.2009. 16:59 ] @\nImam wireless internet i povezan sam na wireless router.Kada gledam nesto na youtube-u ili slusam radio normalno loadira i radi jedno2-3 minuta,a zatim prestaje loadiranje,kao da se prekinula konekcija samo na trenutak,ali kompjuter ne prijavljuje nikakav prekid konekcije. Nemam viruse,reinstalirao celu maticnu-nista. Zahvaljujem unapred...\n[ pecooou @ 16.09.2009. 14:14 ] @\nProbaj da update-ujes ruter\n[ Boris @ 16.09.2009. 17:23 ] @\nA na ruter si povezan kablom?\nVerovatno ti je prosto loš provajder ili konekcija prema provajderu.\nNe prikazuje ti jer konekcija puca u samom ruteru, ili puca tvom provajderu tamo u njihovoj bazi a to tebi nigde i neće prijaviti nego će ti se manifestovati u obliku pucanja download-a, prekida radio stream-a i slično.\n[ Zeka91 @ 16.09.2009. 19:15 ] @\nI ja sumnjam da je do mene,sve sam reinstalirao,updateovao,upgradeovao i opet nista.Povremeno nestane interneta(kontam da provajder nesto popravlja),pa sve bude u redu par sati,pa opet ne valja i tako...\n[ Zeka91 @ 18.09.2009. 10:22 ] @\nZvao sam provajdera,kaze da nije ni do njega ni do mene vec do telekoma. Kaze da neki "procesi" u telekomu stvaraju taj problem i da bi trebalo da prestane samo od sebe posle nekog vremena. To meni traje vec 2 nedelje,pa ako je neko imao slican problem i resenje neka ga iznese.\n[ Mister Big Time @ 02.10.2009. 03:25 ] @\nA ova tema je, cini se, za Wireless podforum.


E-knjige – Klinički bolnički centar Sestre milosrdnice\nKbcsm / Knjižnica KBCSM / E-knjige\nI. E-knjige (nabava sredstvima Središnje knjižnice KBCSM):\n1. E-knjige OVID – 65 e-knjiga na platformi OVID koje su dostupne za djelatnike KBC Sestre milosrdnice sa svih umreženih računala na sve tri lokacije KBCSM\n2. E-knjige izdavača Springer Nature – kolekcija 797 e-knjiga za djelatnike KBC Sestre milosrdnice dostupna sa svih umreženih računala na sve tri lokacije KBCSM\nNAPOMENA O KORIŠTENJU: E-knjige su dostupne za korištenje uz pridržavanje odredbi Zakona o autorskim pravima za elektroničke knjige i časopise. Sadržaj e-knjiga smije se koristiti samo za osobne potrebe odnosno za potrebe znanstvenog ili nastavnog rada. Zabranjeno je kopiranje cijele e-knjige, komercijalna upotreba teksta kao i mijenjanje, sakrivanje ili uklanjanje oznaka koje ukazuju na porijeklo dotičnog sadržaja ili uvjete korištenja. U slučaju kršenja propisanih pravila korištenja, moguće je ograničavanje ili ukidanje prava na daljnju uporabu.\nII. E-knjige za akademsku i znanstvenu zajednicu RH:\nU nacionalnom paketu za sveučilišta i bolnice u RH kroz sučelje OVID od lipnja 2016. dostupne su 4 e-knjige.\nPristup sa svih umreženih računala u KBC Sestre milosrdnice, a od kuće pomoću korisničkom imena i lozinke (informacije u Središnjoj knjižnici KBCSM te ograncima Knjižnice na lokacijama KBCSM).\nIII. E-knjige u otvorenom pristupu (OA) – slobodno dostupne:\nE-izdanja Vodiča za pacijente (šest naslova, koje su sastavili liječnici KBC Sestre milosrdnice za pacijente sa zloćudnim bolestima) dostupna su na mrežnoj stranici KBC Sestre milosrdnice – Vodič za pacijente/Edukativni materijali za pacijente/Bolesti/Zloćudne bolesti


Faktor | SBB-u kriva OSA jer izlazi iz Sarajeva nisu blagovremeno blokirani?!\nSBB-u kriva OSA jer izlazi iz Sarajeva nisu blagovremeno blokirani?!\n28.10.2018. / 10:40\nKonsultirajući se pri pisanju ovog teksta, zaboravili su u Avazu spoznati da OSABiH ne sprovodi posebne istražne ranje prema vlastitom nahođenju, već na osnovu naloga ili odobrenja nadležnih pravosudnih institucija, onih za čiju se naklonost Radončić u posljednjim godinama uspješno izborio\nDnevni avaz je u bosanskohercegovačkom sigurnosnom sistemu pronašao odgovorne za brutalno ubistvo sarajevskih policajaca te za bijeg njihovih ubica. Nije to blaga kaznena politika. Nije to sporo, neefikasno ili čak korumpirano pravosuđe. Nisu ni kadrovi SBB-a na čelu nadležnih institucija. Za Avaz je kriva Obavještajno-sigurnosna agencija (OSA) BiH.\n- Izlazi iz Sarajeva nakon ubistva prekjučer nisu odmah bili blokirani, a zašto je to tako, razloge treba tražiti u (ne)reakciji OSA-e BiH – piše Avaz, koristivši ubistvo policajaca za nastavak politički motiviranih obračuna sa ovom državnom agencijom.\nNažalost, propustili su pojasniti kako su odgovornost za zakašnjelo blokiranje izlaza iz Sarajeva pronašli u nadležnostima OSA-e BiH. Ako je već postojala potreba da se ta odgovornost pripisuje nekoj instituciji, onda bi to mogla biti ona na čijem je čelu SBB-ov kadar Vedran Mulabdić. Međutim, kako sam Avaz konstatira da je ubice od prelaska entitetske linije dijelilo svega nekoliko minuta vožnje, suvišno je, neracionalno i maliciozno pripisivati odgovornost za njihov bijeg bilo kojoj instituciji ili osobi.\nZa Avaz je OSABiH, pored nepravovremenog blokiranja izlaza iz Sarajeva, kriva zbog toga što, kako kažu, nisu svoje tehničke kapacitete i resurse usmjerili ka automafiji.\n- Zašto poznati kriminalci nisu prisluškivani i zašto se nisu pratile njihove trase kretanja, njihovi psihofizički profili i njihove međusobne komunikacije? A, da je to uradila OSA, pitanje je i da li bi se uopće ovakav zločin mogao dogoditi – navodi list kojem "konsultantske usluge" pruža šef SBB-a Fahrudin Radončić.\nKonsultirajući se pri pisanju ovog teksta, zaboravili su u Avazu spoznati da OSABiH ne sprovodi posebne istražne radnje prema vlastitom nahođenju, već na osnovu naloga ili odobrenja nadležnih pravosudnih institucija, onih za čiju se naklonost Radončić u posljednjim godinama uspješno izborio. U istim tim pravosudnim institucijama moguće je pronaći odgovornost za činjenicu da su osobe koje se sumnjiče za ubistvo, a koje su višestruki povratnici u kriminal, nalaze na slobodi.\nUbistvo sarajevskih policajaca trebalo bi poslužiti kao prekretnica za pokretanje aktivnosti na pooštravanju kaznene politike, jačanju efikasnosti pravosudnih institucija te osnaživanju kapaciteta policijskih agencija, a ne za, što je očigledna namjera SBB-a, obračune sa OSA-om BiH zasnovane na ličnim potrebama političkih zvaničnika kojima je ta državna agencija prepreka za prikrivanje eventualnih nezakonitih aktivnosti.\nZa razliku od pravosudnih zvaničnika koji se svakodnevno glorificiraju na stranicama Dnevnog avaza, a koji su istovremeno izloženi opravdanim kritikama domaće javnosti i međunarodne zajednice, OSABiH je jedna od rijetkih institucija BiH koja se u posljednjim godinama pokazala i dokazala kao pouzdan i sposoban partner međunarodnim faktorima u preveniranju i sankcioniranju krivičnih djela. Upravo u efikasnosti te agencije, ocjenjuje se, leže uzroci kontinuiranih političkih pritisaka koji su prisutni, a koje potvrđuje i pisanje Dnevnog avaza.\nOSAObavještajno-sigurnosna agencija BiHautomafijaDnevni avazSBBFahrudin Radončić\nMigrant uhapšen u Velikoj Kladuši osumnjičen za ubistvo pet osoba


Da li sveštenici SPC imaju imunitet pred sudovima?\nOdmah nakon što je ministar pravde Srbije Dušan Petrović inicirao proveru postupka koji je vodio Opštinski sud u Novom Sadu, pomoćnica minsitra Snežana Malović izjavila je da će po utvrđivanju činjenica u slučaju igumana Ilariona biti doneta odluka da li će ministar tražiti razrešenje sudije zbog nastupanja zastarelosti ovog predmeta:\n“Nakon dostavljenog izveštaja sagledavaće se sve činjenice i ukoliko bude postojala odgovornost pokrenuće se postupak za razrešenje.”\nIstovremeno, danas je našem radiju u Opštinskom sudu u Novom Sadu potvrđeno da Ministarstvu pravde još uvek nije dostavljen bilo kakav izveštaj iz ovog predmeta jer se, kako nam je rečeno i predsednik suda i postupajući sudija nalaze na godišnjem odmoru.\nPodsetimo da je Ilariona Opštinsko javno tužilaštvo u Novom Sadu teretilo da je 2001. u dvorskoj bašti u Sremskim Karlovcima navodio na "nedozvoljene polne radnje" maloletne dečake. Prvu presudu na 10 meseci zatvora Opštinski sud u Novom Sadu doneo je tek pet godina kasnije a konačnu odluku da se predmet vrati na novo suđenje doneo je Vrhovni sud u aprilu ove godine. Međutim, novog suđenja neće biti, jer je nastupila apsolutna zastarelost krivičnog gonjenja. Inače, nakon podizanja optužnice vladika sremski Vasilije smenio je Ilariona sa mesta starešine manastira Hopovo, a on je izvesno vreme proveo u manastiru Orahovica u Hrvatskoj , odakle je proteran jer je i tamo navodno uznemiravao decu.\nSlučajevi Igumana Ilariona kao i proces koji je za slične optužbe vođen protiv vladike vranjskog Pahomija, a koji je takođe oslobođen, otvaraju pitanje da li sveštena lica u Srbiji uživaju imunitet pred sudovima u odnosu na građane kojima postupci teku uobičajenom brzinom pri čemu predmeti gotovo nikada ne zastarevaju. Biljana Kovačević Vučo iz Centra pravnika za ljudska prava ističe da zastarelost bilo kog predmeta gotovo po pravilu ukazuje na činjenicu da sa određenim postupkom nešto nije u redu:\n“Postoji čitav niz mehanizama da se spreči zastarelost tog postupka. Kada dođe do zastarelosti to je, po kriterijumima koji postoje, jedan od prvih indikatora da postoji određeni politički pritisak. Kako se to već ponavlja, za Pahomija i oca Ilariona, mislim da je to jedan ozbiljan signal kojim država, društvo, sudstvo, parlament i svi koji su uključeni u proces reformi moraju da se pozabave. To nije smelo da se dogodi.”\nMinistar vera Radomir Naumov međutim krivce vidi na sasvim drugoj strani:\n“Ostaje jedan ukus da se o tome vrlo tendeciozno piše i već se definiše i presuđuje u napred.”\nPostupak u slučaju igumana Ilariona bio je bitno povređen i zbog toga je VSS ukinuo i prvostepenu i drugostepenu presudu i vratio Opštinskom sudu u Novom Sadu predmet na ponovno odlučivanje, objašnjava za naš program ovakvu odluku PR ovog suda Vesna Dabić:\n“Postupak je bio bitno povređen zbog toga što optuženi nije uredno pozvan na glavni pretres pa samim tim nije ni prisustvovao da bi mogao da se izjasni o dokazima koji su na glavnom pretresu izvedeni.”\nSociolog religije Mirko Đorđević u izjavi za naš program kaže da prema Zakonu o crkvama sveštena lica ne mogu uživati imunitet pred sudovima izuzev ako u svojstvu narodnih poslanika nisu položili zakletvu u Skupštini, ali i naglašava da se u praksi stvari odvijaju drugačije te da sveštenici jesu zašticeni pred sudovima u Srbiji:\n“Neko je čekao da nastupi stanje zastarelosti da ne bi moglo ništa da se uradi. To potvrđuje činjenicu da postoji pritisak izvršne vlasti na domen sudske vlasti. U ovom momentu ministar pravde bi morao da obnovi postupak. On kao ministar pravde bi mogao da opozove sudije. Da li će se to desiti – nisam siguran.”\nSam Ilarion za ishod sudskog postupka zahvalnicu upućuje na više adresa:\n“Ipak je Božija pravda. Ja sam zahvalan Bogu, zahvalan braniocu i naravno sudu, onom koji je na kraju uvideo, shvatio i razumeo. Na koji način je to završeno – da li zastarelošću, ovako ili onako – to je ipaj Božija promisao.“\nNa posletku Mirko Đorđević zaključuje da je i u ovom kao i u slučaju vladike Pahomije problem duboko političke prirode:\n“Izvršnoj vlasti, konkretno koaliciji koja je sada na vlasti, odgovara jedan stepen klerikalizacije ukupnog društvenog života jer u crkvi nalaze oslonac i ona im pruža duhovnu logistiku. Stvari se sada posebno zaoštravaju zbog toga što je stav naše crkve o Kosovu, ovako kako je izraženo u više navrata i službeno i u govorima vladika, nešto odakle vlada pozamljuje svoj stav, svoju strategiju za ove mučne pregovore o Kosovu. Problem je, dakle, politički u onom najtežem smislu reči.”


Mnogi bili uvereni da je između Kejt Midlton i princa Vilijama sve u redu, ali Vilijamova navodna ljubavnica Rouz Hanburi na državnom banketu se pojavila sama i bez prstena na ruci.\nBivša manekenka bila je u palati kao jedna od 170 zvanica, a ovaj detalj raspirio je vatru o glasinama koje kruže već neko vreme.\nTakođe je sumnjivo što su na banketu Rouz i Kejt sedele na suprotnim stranama plesne dvorane. Iako su jednom bile izrazito bliske prijateljice, dosta su se udaljile u poslednjih nekoliko meseci zbog šuškanja o "prijateljstvu" između Rouz i Vilijama, za koje je Kejt rekla da su čiste gluposti.\nU martu se pisalo da je vojvotkinja od Kembridža počela da isključuje Rouz iz društva, a ovaj skandal napravio je toliku frku u kraljevskoj porodici da su morali da angažuju posebnu službu za odnose s javnošću koja se bavi isključivo sa Rouz.\nNJIHOVA LJUBAV KRUNISANA JE VERIDBOM, A KASNIJE I RASKIDOM: Bivša ljubav Leonarda Dikaprija danas je u BRAKU sa ovim BOGATAŠEM!\nTAGOVI: Kejt MidltonPrinc Vilijamdrugaricaljubavnicamanekenka


„Brzi voz” bolji od Doline | Pančevac\n28.03.2015 19:33·0 komentaraPregleda: 257\nUtakmicama 18. kola danas je nastavljena prvenstvena trka za bodove u Srpskoj ligi „Vojvodina”. Bila je to treća „runda” prolećnog dela šampionata, u kojoj je pančevački Dinamo ostvario prvu pobedu u nastavku sezone.\nPo veoma hladnom vremenu, pred oko 300 simpatizera, „brzi voz” je na Gradskom stadionu u Pančevu savladao Dolinu iz Padine sa 2:0. Bio je to pravi južnobanatski derbi, u koji su gosti ušli sa oreolom favorita. Ipak, Novak Šalipurović i njegovi saigrači su odigrali odlično, pa su zasluženo osvojili sva tri boda.\nPrvi pogodak postigao je Aleksandar Čišić u samom finišu prvog poluvremena, a sudbinu gostiju na ovom meču zapečatio je Aleksej Nikolajev golom u 78. minutu.\nOvim trijumfom Pančevci su pokazali da imaju kvalitet za ovaj rang takmičenja i da dobre rezultate od njih tek treba očekivati.