Революционни традиции | | Страница 2\nCategory Archives: Революционни традиции\nПубликувано в Революционни традиции\t| Leave a reply\nPosted on 10.01.2019 by Administrator\nБакунин прокламира недвусмислено своето анархистическо кредо за пръв път в Италия, след бягството си от Сибир и краткия престой при Херцен в Лондон. Преди него анархизмът е само една социално-икономическа теория и философия. Макар и да не е първият анархист, с Бакунин започва революционният анархизъм. Той създава социалната концепция, според която анархизмът не може да се откаже от революционното насилие, което трябва да завърши с установяването на анархията. Неговата идея за анархизма може да се резюмира в една дума – СВОБОДА. Той остава верен на убеждението си, че разрушението из основи на съществуващото общество е първото условие за създаването на един по-добър свят. Той е съхранил и своята идея, че свободната федерация на комуните, регионите, страните и народите е единствената организационна форма, която може да реши социалните и национални проблеми на човечеството. Но над всички тях трябва да стои свободата. Всички индивиди и групи имат абсолютното право да се съюзяват или да се разделят, когато това им изглежда по-добрият вариант. Никоя сила, която се опитва да наложи своята воля на другите, не е легитимна. Теорията за революционната диктатура, макар и временна, няма място в бакуниновата система. Обратно, първостепенната задача на анархистите е безкомпромисната борба срещу всяка власт и преди всичко срещу всяка държава, която в модерното общество представлява най-висшата форма и най-съвършената организация на господството. Логично, тази теория се противопоставя най-решително на всякакви “социализми“, които искат да си послужат с държавата или да наложат някаква “революционна“ власт в името на “строителството на новото общество“. Като анархист, Бакунин е абсолютен антиавторитарист. Той не се задоволява само с развиването на своите мисли, защото е човек на действието и теорията сама по себе си няма особена стойност в неговите очи. Бакунин прави всичко, за да я реализира. Неговата анархистическа програма е в същото време програма на една организация. Такава е Интернационалното братство, една от множеството тайни и нелегални организации, с които той е жалонирал своя път на революционер.\n“Това Братство – казва той – има за цел победата на Социалната революция в целия свят, тоест радикалното премахване на всички съществуващи религиозни, политически, икономически или социални организации и институции, и създаване най-напред на европейското, а след това и на универсалното общество върху основите на свободата, разума, справедливостта и труда.“\nБратството е съставено от една интернационална и от множество национални фамилии. Има активни и почетни членове по примера на италианските карбонари. Членските вноски са според възможностите на членовете, но ако един брат не изпълнява задълженията си, неговият случай се разглежда в негово присъствие на открито заседание от останалите братя. Тук са налице всички характеристики на тайните общества, като тържественото приемане на нови членове, клетвата и тайните белези, по които братята се разпознават, шифрите, паролите и бойните имена, нелегалните и конспиративни методи на борба и т. н.\nТова днес може да изглежда странно, но не трябва да забравяме, че Бакунин се намира в Италия във време, в което тя е обетованата земя за тайните организации. И макар да е обграден с революционери от всички страни като поляка Мрожковски или княгиня Оболенска, чийто съпруг е висш царски функционер, повечето от другарите му са италианци. Тук са Фанели, Гамбуци, Фрискиа, Драмио, Тучи – все имена, които ще играят изключителна роля в италианското работническо движение. Почти всички са минали през школата на Мацини и имат вкуса и навиците на конспиратори. Братството се пригажда към италианските революционери, но трябва да се признае, че и Бакунин винаги е предпочитал тази форма на организация. Ако се занимава с Италия, то не е само защото в момента живее там. Едва обединено, италианското кралство през тази епоха преживява тежка икономическа и социална, както и политическа и морална криза. Особено засегнати от нея са селскостопанските работници. Те са крайно недоволни от това, че смяната на режима не е донесла никакви промени в живота им. В средна Италия са събрани всички елементи за една аграрна революция и Бакунин вярва, че тук ще намери онази отправна точка на Социалната революция, която е търсил безуспешно в Германия и Франция или в Бохемия и Полша. Той мисли още, че събарянето на стария свят ще бъде причинено от бедняците и италианските селяни му изглеждат не без основание също толкова бунтарски (днес биха казали екстремистки) настроени, колкото руските от времената на Стенка Разин и Емелка Пугачов. Той е първият, който се заема активно с организирането им на полуострова.\nНеговата оптимистична перспектива се уповава върху голямото разочарование, което цари сред бившите привърженици на Мацини. Мнозина от тях са започнали да се съмняват в своя вожд и слушат с изострено внимание теориите на Бакунин, който декларира, че религиозните концепции на Мацини са реакционни и че всяка чисто политическа революция е обречена на дегенерация. Доста по-късно Бакунин ще атакува открито Мацини, но глухата битка между двамата революционери вече е започнала и макар водена в рамките на добрия тон, Мацини не пропуска случая да настройва партизаните си срещу “своя забележителен приятел“.\nЗа да разшири влиянието си, Бакунин влиза даже в масонската ложа, която е изиграла немалка роля за обединението на Италия и с която той е бил в контакт още от времето на престоя си в Париж. Той няма никакви илюзии по отношение на масонството и казва: “Да търсиш сериозни действия с неговите адепти е толкова лекомислено, колкото да търсиш утеха във виното“. Все пак се надява да си послужи с масонството като с маска или “паспорт“ и между другото успява да привлече някои от привържениците му за членове на Интернационалното братство. За поставените си цели Бакунин намира симпатизанти и сред Обществото на легионерите на италианската социална революция. Така той става един от създателите на италианското социално-революционно движение и на неговата секция в Първия Интернационал, придавайки ѝ чисто анархистически характер.\nСвоите обяснения за “пристрастеността“ си към конспирацията и нелегалността Бакунин е изложил в един неиздаден текст от същата 1864 г.:\n“Една организация, която си е поставила за цел да въвлече възможно най-голям брой недоволни бунтари в революционното движение, чиято крайна цел е ни повече, ни по-малко извършването на всеобщата Социална революция, може да бъде конституирана само тайно (нелегално). Създадена открито, тя може да произвежда само думи, не и дела. А срещу Свещения съюз на владетелите на Мира сега са необходими действия. Никой истински революционер не ще започне да заговорничи публично на пазара срещу държавата, чийто поданик е. Такъв само би се компрометирал ненужно, без да бъде полезен на каузата, защото всички подобни проекти, предадени чрез легалността, ще бъдат удушени в зародиш от властта, чиито материални сили винаги ще превъзхождат нашите. Ето защо тайната е абсолютно необходима. Но не само тя. За да стане възможен един такъв съюз, тези които го образуват, трябва да имат убеждения и цели, които съвпадат. Иначе те никога няма да постигнат съгласие. А ако въпреки разликите, които ги разделят, с цената на взаимни отстъпки постигнат временно разбирателство, техният съюз ще се разпадне, преди да са постигнали поставената цел. Историята ни показва с хиляди примери безполезността, дори бих казал вредата от хетерогенните съюзи. Егоизмът, суетата и глупостта правят толкова трудно сериозното разбирателство между хората, дори когато имат еднакво мнение. Добавете към това и разликите в интересите и идеите и вашият съюз не ще трае и шест месеца. Прибавете още и скептицизма, който посреща с иронична или горчива усмивка всяко великодушно начинание, безразличието, което толкова често замества екзалтацията и моментните увлечения, отвращението, което обикновено идва от твърде интимния контакт между хората, които си имат своите големи или малки слабости, всекидневните, но ужасни страсти, които прояждат корена на всяка дълготрайна акция, болезнени страсти, които могат да бъдат победени само от едно дълбоко и сериозно убеждение и т. н., и т. н. и тогава ще кажете заедно с мен, че за да създадем един жизнен и ефикасен международен съюз, той трябва най-напред да бъде таен и да се постави в основата му един велик принцип, достатъчно общ, широк и извисен, за да стане за тези, които го приемат тяхна вътрешна същност, която ще им даде достатъчно вътрешни сили, за да се борят срещу трудностите, преградите, умората и ежедневната отврата. Принцип, който ще им вдъхне готовността да пожертват собствената си суета и интереси“.\nЦелта на такава тайна организация като Интернационалното братство, както казва Бакунин, е да разпространява идеите на социалната революция, да съгласува, координира и концентрира нейните сили във всяка страна, да чертае акциите и да ги провежда, увличайки всички ентусиасти, недоволни, потиснати и унизени, нежелаещи да се примиряват със съдбата, която са им отредили господарите на днешния свят.\nДнес можем да кажем, че важността на Братството е била не толкова в неговата дейност, колкото в програмата и устава му, чиито съществени части се съдържат в “РЕВОЛЮЦИОННИЯ КАТЕХИЗИС“. Като издига лозунгите на АНАРХИЯТА, катехизисът е по същество отговор на “КОМУНИСТИЧЕСКИЯ МАНИФЕСТ“ от Маркс и Енгелс, на който не отстъпва по своя революционен размах и ентусиазъм и далеч го превъзхожда в организационно и програмно отношение. Програмата и уставът са изцяло дело на Бакунин и в същото време те са верую, духовна и идейна основа на международното анархистическо движение. Важността на този документ заслужава цитирането на широки откъси от него, което ще направим в следващите страници на този текст. Бакунин резюмира основните си идеи в програмата и устава на организацията на Интернационалното братство, които публикуваме тук.\nПРОГРАМА НА ИНТЕРНАЦИОНАЛНОТО БРАТСТВО\nНие нямаме друго отечество освен световната революция! Нито друг враг освен тиранията във всичките ѝ форми: политическа, икономическа, социална или духовна (религиозна или доктринерна). Ние нямаме друга цел, освен създаването на един човечен и свободен свят на свободни хора, основан на доброволния и свободен труд, на равенството и солидарността между всички човешки същества.\nЗа постигането на тази цел ние считаме за необходимо:\nРазрушаване на всички политически, юридически, икономически, религиозни и социални институции, които образуват днешния буржоазен ред.\nСъздаване на автономна и съвършено свободна организация на освободените маси на мястото на разрушения държавен апарат.\nВ революцията ние сме врагове на всичко, което принадлежи на властническата система, на всички, които се стремят към политическо ръководство на народа. Ние сме преди всичко врагове на така наречената революционна диктатура и на всяко “временно правителство“. Защото сме убедени, че всяка власт, колкото и революционна и временна да се нарича тя, няма друга цел, освен да се увековечи. Революцията се прави от народа и революционна организация е само тази, която му помага да я извърши. Истинската революция може да бъде само народна. Всяка власт е власт над народа и е неизбежно враждебна към него.\nНие вярваме в инстинкта на народните маси и разбираме революцията като организиран взрив на това, което наричат революционна стихия и страст към разрушаването на всичко, което на езика на буржоазията и политиците се определя като обществен ред.\nНие призоваваме към анархия – тази форма на организация на народния живот. От нея, чрез свободата, трябва да възникне действителното равенство на всички, новият ред на нещата, основан върху всестранното развитие на всеки, върху свободното и доброволно организиране на труда. От анархията ще се роди и силата на революцията!\nОт гледна точка на отрицанието и разрушението, ние искаме незабавно: унищожение, пълна ликвидация и банкрут на държавата и на всичко, което поддържа нейното съществуване. Анулиране на всякакви закони и плащания на частни и колективни дългове или прехвърляне на наследствата. Унищожение на всички данъци, събирани от държавата. Унищожение на цялата висша и низша държавна администрация и бюрокрация, на армията, полицията, съда, духовенството, университетите, монопола и привилегиите на частната собственост и на всички институции и прояви на буржоазния ред.\nКато най-близко средство за постигането на тази цел считаме изгарянето в първите дни на революцията на всички свидетелства и актове за собственост, ренти, ипотеки, парични знаци, концесии, брачни, кръщелни и други свидетелства, паспорти, лични карти, дипломи и т. н.\nНие искаме пълното унищожение на политическото, юридическото и законодателното право и замяната им навсякъде чрез революционните факти и волята на народа.\nЗавземане на всички предприятия, поземлена собственост, мини, оръдия на труда, суровини, производство, държавни или църковни сгради, жилища, скъпоценни метали и камъни, бижута.\nС оглед създаването на новия социален и икономически строй, ние сме за формирането на организирана, въоръжена революционна сила чрез обединението на бойните групи от цялата страна. Тази сила е нужна на въстаналите маси в борбата им с реакцията в името на техните искания. Ние сме за организиране на въоръжените въстанали маси в революционни комуни, без да се държи сметка за днешните административни деления и държавни граници.\nНезабавно изпращане на делегати от революционните комуни с императивни мандати в огнищата на революцията и организиране на Федерация от тези общини и революционни огнища. Трябва да се поддържат постоянни барикади и да се разгаря революционният подем в цялата страна с оглед общата защита. Накратко, трябва да се създаде траен съюз на народните сили, организиращи се за самостоятелна борба!\nМасата от излъчени делегати, снабдени с императивни мандати, трябва да се раздели на отделни комитети, които трябва да се съгласуват, да се допълват взаимно и да се подпомагат всеки път, когато това е нужно. Например, локални и федерални комитети по революционната защита, експроприацията на капиталите и предаването им в ръцете на индустриалните и земеделски колективи, по организацията на труда, на пътищата, транспорта, съобщенията, снабдяването и продоволствието, просветата и образованието, връзките между комуните и отношенията с пролетариата от другите страни, революционната пропаганда и т. н.\nВсичко това ще образува Великия съюз на революционните сили, който трябва да действа под непосредственото вдъхновение на въоръжените народни маси, под техния строг контрол и незабавна санкция.\nНие ще обявим световната социална революция за създаване на действителен съюз и солидарност или по-точно за братско сплотяване на всички социалреволюционери от всички страни против реакцията и най-вече срещу тези, които под маската на революцията ще се опитат да създадат своя власт, църква или диктатура, тоест контрареволюция!\nОСОБЕНАТА ЦЕЛ НА ИНТЕРНАЦИОНАЛНОТО БРАТСТВО\nЗа формирането на всички тези революционни организации и комитети, необходими за триумфа на народното дело, за тяхното активизиране, стимулиране и ръководство от една страна, и от друга за предотвратяване на израждането им или превръщането им в правителство, макар и временно, очевидно е необходима една организация в средата на самия народ, която, като невидим колектив, сплотен с помощта на една обща революционна програма, която следва докрай и същевременно се въздържа от всякакви открита изяви и официално вмешателство, ще може винаги да упражнява своето мощно и ефикасно идейно влияние върху спонтанното движение на въстаналите маси, върху техните акции, както и върху всички революционни мерки на делегатите на тези маси и техните комитети.\nЕдновременно с това, самата тя ще бъде страшен и безпощаден отмъстител за враговете на свободата.\nСледователно, тази организация няма за задача само подготовката на революцията, тя трябва да се съхрани и по време на революцията, за да може, като действа в средата на самия въоръжен народ, да замени с него всяко правителство или диктатура.\nЗа нас, цялата многовековна история на човечеството е доказателство, че всяко правителство, всяка власт, по необходимост задушава революционните движения на масите и завършва с възстановяване на държавността, следователно на бюрокрацията, на военния и полицейски гнет, на експлоатацията, тоест завършва с едно ново класово владичество.\nЗатова, интернационалните братя ще трябва да се сплотят още по-тясно на втория ден на революцията, за да организират и засилят анархията и страшния взрив на революционната стихия, като се ръководят от инстинкта на масите. Интернационалното братство трябва да постави върху революционното движение във всички страни печата на всеобхватността, да му придаде световен характер, вън от който нито едно национално или локално движение не може да се задържи и неизбежно ще абортира.\nСамо по този начин може да се създаде непобедимата революционна вълна, която ще залее и разруши всички изкуствени държавни граници и ще съедини в едно пролетариата от всички страни в името на народните искания, за да се положат основите на великото отечество на световната революция срещу единствената чужбина и единствения враг – световната реакция.\nТази революционна сила ще обяви война на живот и смърт на световната реакция и не ще престане да бъде войнстваща и разрушителна, докато някъде на земята продължават да съществуват неравенството, гнетът, деспотизмът и експлоатацията, слугите и господарите.\nРЕВОЛЮЦИОННАТА ТАКТИКА НА ИНТЕРНАЦИОНАЛНОТО БРАТСТВО\nОрганизацията, в която ви зовем, не ще има никаква друга цел, освен подготовката и организацията на социалната революция така, както тя е дефинирана в нашата програма с изложените в нея отхвърлящи и утвърждаващи практически мерки.\nНикога и под никакъв претекст тя не ще позволи да бъде увлечена от водещите към тържеството на реакцията моментни опортюнистически съображения, сметки или т. нар. благоразумие, което се проповядва от буржоазните псевдореволюционери. Нашата пропаганда, акции и организация трябва винаги и навсякъде да бъдат в унисон с нашата цел. Ние сме сред народа и сме длъжни да вървим напред, без да позволим да бъдем отклонявани от своя път – за нищо на света и от никого! Ние никога не ще подадем ръка на друга революция, освен на нашата. Ние никога не ще сключим съюз с направления, които са ѝ противоположни или дори само различни от тези, които произтичат от нашата програма.\nНие ще оставим буржоазните “революционни“ партии да вършат своето дело и всеки път, когато това е възможно, ще се възползваме от създадената от техните брожения и борби обстановка, без никога да им подаваме ръка – нито пряко, нито непряко!\nВсяка сделка и сговор с тях са абсолютно забранени за нас! Ние не ще позволим на никой индивид, принадлежащ на чужди партии, да проникне в нашата “светая светих“, нито да упражни и най-слабото влияние върху народните маси, защото всяка друга цел и направление, различни от нашите, може само да заблуди, дезориентира и подведе масите, тласкайки ги към действия, враждебни на собствените им интереси.\nНие не ще приемем никога сред себе си тези, които не са се отказали от буржоазните привички; които са радикални и революционни само защото днес това е мода. Даже тези, които са съгласни с нас теоретически, но не са съумели да се откъснат от господарското или еснафско славолюбие, самолюбие и честолюбие, ще останат чужди за нас. Ние ще ги следим зорко, защото те са по-опасни от когото и да било. Действията ни срещу тях трябва да бъдат най-енергични. Ние ще ги разобличаваме навсякъде и винаги, като смъкваме лъжереволюционните им маски и ги показваме на народа в тяхната истинска светлина. Ние ще ги покрием с позор, от който никога не ще се очистят. Наш брат може да стане само този, който е подложен на преследвания и гнет, който е останал бездомен и безприютен, както сме самите ние, и не е капитулирал пред тихия или открит терор и глад, на които са го подложили властниците и капиталистите!\nИстинската, единствено легитимна революция не е онази, която води до политическия триумф на една или друга партия и личност, а тази, чиято цел е пълното социално освобождение на масите. Такава е нашата единствена цел и всяка друга революция, еволюция, реформа или трансформация и мутация са абсолютно враждебни към нея, тъй като те могат само да забавят социалната революция. Затова всеки сред нас, който подаде ръка на една друга революция, ще бъде считан за предател спрямо нашата. Ако сме осъдени да чакаме, нека имаме честността, куража и мъжеството да чакаме. Революциите не трябва повече да се правят за удовлетворяване на тщеславието на всевъзможни „революционни вождове“, а за реалното освобождение на трудовите маси. За да триумфира социалната революция, масите трябва да се подготвят, да се вдигнат и да я извършат. Нека бъдем търпеливи в очакване на времето, когато пролетариатът ще превърне в развалини всяко царство на господари и роби, и нека всеки ден и всеки час работим енергично и честно за приближаването на това велико време!\nНашата революция, по самата си природа може да бъде само световна. Но определени страни, поради особеностите на своето историческо, икономическо и политическо положение са по-предразположени и способни да я започнат, отколкото останалите. Поради това интернационалните братя (без да пренебрегват в никакъв случай работата и пропагандата в останалите страни) трябва да концентрират по-голямата част от енергията си върху страните, които са “привилегировани“ от гледна точка на революционната перспектива. Започне ли веднъж революцията в тях, те трябва да станат огнище на революционната пропаганда и борба във всички останали страни!\nОт само себе си се разбира, че първата страна, която ще има щастието да извърши тържествуваща революция, незабавно ще се превърне в център на тази интернационална пропаганда. В нея ще се създаде комитет за революционна пропаганда, съставен от интернационални братя, на който членовете на нашето братство във въстаналата или въстаналите страни, ако са няколко, ще имат незабавния и неотменен дълг да окажат всякаква помощ и средства, необходими за тържеството на революционната анархистическа пропаганда. Помощ не само с материални и морални средства, но и с действия.\nКогато социалната революция избухне в дадена страна, не само че не е необходимо революционерите от другите страни да формират и изпращат легиони, но повече от всеки друг път трябва да останат и да активизират работата на революционната организация при тях, тъй като е очевидно, че не с формирането на няколко чуждестранни легиона, а само с едновременния подем и въстание в собствените им страни може да се окаже ефикасна помощ на страната, извършила революцията!\nВ своя “Революционен катехизис“ (1864 г.) Бакунин пише и за необходимите качества на революционера, желаещ да влезе в Интернационалното братство. Както може да се види, те се различават съществено от “Изискванията на революционера към себе си“, съдържащи се в “Катехизиса“ на Нечаев. С този документ се ражда революционният анархизъм! По това време той е на 50 години и идейната му еволюция е към своя край. В по-късните си трудове, Бакунин не ще прибави нищо съществено към програмните си, уставни и организационни възгледи, ако изключим работите му за Парижката Комуна, която е едно практическо потвърждение на анархистката теория за социалната революция. Новите събития на европейския хоризонт ще го привлекат и той ще напусне Италия, за да защити публично, с думи и дела, пред целия свят своите идеи. Бакунин влиза през 1868 г. с другарите си в Първия Интернационал, където води своята последна борба срещу опортюнистическото и авторитарно крило на Маркс и марксистите в Първия Интернационал по време на Френско-Пруската война и на Комуната (1870-1871 г.) за цялостното освобождение на пролетариата.\nСледващата част от “Революционния катехизис“ на Бакунин, която публикуваме тук, може да се разглежда, като преход между Програмата и Устава. Тя представлява един разгърнат абзац, в който са формулирани условията за членство в една анархистическа организация и би могла да се нарече\nЗАДЪЛЖЕНИЯТА НА АНАРХИСТА:\n“Освен необходимите качества за всеки член на Интернационалното Братство, като характер, искреност, кураж, предпазливост, дискретност, постоянство, твърдост, решителност, безгранична преданост към каузата на Социалната революция, отсъствие на суетност и лични амбиции, честност и практична интелигентност, кандидатът за членуване в Братството трябва да е приел с цялото си сърце, воля и мисъл фундаменталните принципи на нашия Революционен катехизис.\nТой трябва да бъде атеист и да иска заедно с нас за всеки човек, тук и сега, на земята всичко, което религиите са пренесли на небето и приписали на техните богове: истината, свободата, справедливостта, щастието, великодушието, добрината. Той трябва да признае, че моралът, независимо от всяка теология и божествена метафизика, няма друг източник освен колективното съзнание на хората.\nКато нас, той трябва да бъде смъртен враг на принципите на властта и авторитета и да ненавижда и презира всички техни приложения и следствия, било в сферата на морала и интелектуалния живот, било в света на политическите, икономическите или социалните отношения.\nПреди всичко друго, той трябва да обича свободата и справедливостта и да приеме заедно с нас, че всяка политическа и социална организация, основаваща се на отрицанието или ограничението на този абсолютен и велик принцип на свободата, води по необходимост до хаос и несправедливост и че единствената рационална и справедлива обществена организация, съвместима с човешкото достойнство и щастие е тази, чийто дух, закон и върховна цел е свободата.\nТой трябва да е проумял, че няма свобода без равенство и че реализацията на най-голяма свобода в условията на най-съвършено фактическо равенство в социалната, икономическа и политическа сфера е справедливостта.\nТой трябва да бъде федералист като нас, както вътре в страната си, така и вън от нея и да разбере, че свободата е несъвместима със съществуването на държавата. Вследствие на което, той трябва да се стреми към разрушението на всяка държава и същевременно на всички религиозни, политически и социални институции като официалните църкви, постоянните армии, полиции и съдилища, централизираните и йерархизирани власти, бюрокрация и правителства, всевластните парламенти, държавните банки и университети, както и аристократическия или буржоазен монопол в обществото. За да можем да изградим върху техните развалини свободното човешко общество, което да се организира занапред не както е сега отгоре надолу и от центъра към периферията чрез принудителното единство и централизъм, а тръгвайки от свободния индивид, от свободната асоциация и от автономната комуна – отдолу нагоре и от периферията към центъра посредством свободната федерация.\nТой трябва да е възприел на теория и на практика следния принцип с цялото богатство от негови последици: всеки индивид, асоциация или комуна, всяка провинция, регион или нация имат абсолютното право да разполагат със себе си, да се съюзяват или да скъсват всеки съюз, да се асоциират или разделят с когото си искат, без да зачитат така нареченото историческо право или сходните нему права на съседите си. И да постъпват по един или друг начин в зависимост от силата на естествените си и присъщи нужди или влечения, осветени от свободата. Така новите федерации (съюзи) на комуни, на региони или нации ще станат истински силни, взаимно плодотворни и неразривни.\nСледователно, той трябва да редуцира така наречения национален принцип, принцип на двуличието, изпълнен с лицемерие и капани, принцип на държавността с нейните исторически амбиции и апетити, и да го замени с много по-широкия, по-прост и единствено легитимен принцип на свободата: всеки индивид или колектив, който е или трябва да бъде свободен, има възможността да бъде самия себе си и никой няма правото да му налага своите нрави и обичаи, своя език, мнения и закони. Всеки трябва да бъде абсолютно свободен в своя дом. Ето до какво се свежда, ако сме откровени и искрени, така нареченото право на нациите. Всичко, което отива отвъд посочените граници, не е утвърждаване на собствената ни национална свобода, а е нейното отрицание за другите. Кандидатът за член на Интернационалното братство трябва да ненавижда като нас всички тесногръди, смешни, престъпни и убийствени за свободата идеи за национално величие, амбиции и слава, които са по мярката на монархията и олигархията, както и на едрата буржоазия, защото те им служат да мамят народите и да ги насъскват едни срещу други, за да ги поробят по-лесно.\nТой трябва да изтласка от сърцето си патриотизма, предоставяйки мястото му на любовта към справедливостта и свободата и в случай, че собственото му отечество би имало нещастието да се отдели от великия общочовешки съюз, никога да не се колебае да застане срещу него – нещо, което няма да му струва толкова скъпо, ако той е истински убеден, както би трябвало да бъде, че прогресът и величието на всяка страна се измерват чрез нейната справедливост и свобода.\nНай-после, той трябва да бъде убеден, че благоденствието и щастието на неговата страна, далеч от това да бъдат в противоречие с тези на всички останали страни, имат нужда от тях за собствената си реализация и развитие и че между съдбите на всички народи съществува неизбежна и всемогъща солидарност, която, трансформирайки постепенно тесногръдото и най-често несправедливо чувство на патриотизъм в една по-всеобхватна, по-великодушна и рационална любов към човечеството, ще създаде в края на краищата всеобщата Федерация на всички нации на планетата.\nТой трябва да бъде колективист/социалист/комунист в смисъла, даден на тези понятия в нашия Революционен катехизис, и заедно с нас да признава за легитимна и справедлива, да желае с цялото си сърце и да бъде готов да допринесе с всичките си сили за нейното тържество, една социална организация, в която всички личности, мъже или жени, ще получат средства за съществуване, образование и обучение през детството и юношеството си, а по-късно, достигнали пълнолетие, ще намерят всички необходими и достатъчни социални, икономически и политически условия, еднакви за всички, за да могат да създадат собственото си благополучие, като прилагат в работата си различните сили и способности, с които природата ги е дарила и които едно, еднакво за всички, обучение е развило максимално у всички тях.\nТой трябва да разбере, че принципът на справедливостта изисква да бъде отхвърлено “правото“ на наследяване на имуществата, че след като мъртвите не съществуват повече, те не могат да имат воля над живите и че, казано накратко, социалното, икономическото и политическото равенство, което е цел и отправна точка в живота на всеки и абсолютно условие за свободата на всички, е несъвместимо с правото на наследяване, с наследствената собственост.\nТой трябва да бъде убеден, че трудът е единственият производител на общественото богатство и че всеки, който се ползва от него, без да работи, е експлоататор, паразит и крадец на чуждия труд и тъй като трудът е фундаментът на човешкото достойнство – единственото средство, чрез което човекът създава и придобива реално свободата си – всички политически, икономически и социални права занапред ще принадлежат само на тружениците.\nТой трябва да приеме, че земята, безплатен дар на всеки от природата, не може и не трябва да бъде нечия собственост. И че нейните плодове, като резултат от труда, следва да принадлежат само на тези, които са ги отгледали с ръцете и с ума си.\nТой трябва да бъде убеден заедно с нас, че жената, различна, но равна с него по интелект, работеща и свободна като мъжа, е с еднакви политически и социални права. Че в свободното общество религиозният и гражданският брак трябва да бъдат изместени от свободната любов и че поддръжката, образованието и обучението на всички деца трябва да бъде еднакво за всички и за сметка на обществото, без то, като ги предпазва от глупостта, небрежността или злата воля на родителите, да може да ги разделя в “разряди“ по каквито и да било признаци и качества. Малолетните не бива да принадлежат нито на обществото, нито на своите родители, а на своята бъдеща свобода и настойничеството над тях и училището не могат да имат друга цел или мисия спрямо тях, освен да ги подготвят чрез едно рационално и морално образование, основано върху справедливостта, уважението на човека и култа към труда.\nТой трябва да бъде революционер. И да разбира, че една толкова всестранна и радикална трансформация на обществото, неизбежно сриваща всички привилегии, монополи и установени власти, естествено не би могла да се извърши с мирни средства. Че поради същите причини, тя ще обедини срещу себе си всички властници, богаташи и мракобесници и ще бъде подкрепена във всички страни единствено от народа и онази интелигентна и истински благородна част от младежта, която, макар и да принадлежи по рождение към привилегированите класи, по силата на своите възвишени убеждения и пламенни копнежи, е прегърнала на дело народната кауза.\nТой трябва да разбере, че тази революция, чиято единствена и върховна цел е реалното социално, икономическо и политическо освобождение на народа, подпомагана от тази младеж, в крайна сметка може да бъде извършена само от народа. Че всички други религиозни, национални или политически въпроси вече са изчерпани исторически и че днес остава един-единствен въпрос в който се резюмират всички останали – социалният въпрос, който оттук нататък единствен е способен да раздвижи народите. Че всяка друга т. нар. революция, било за национална независимост като последното полско въстание или като онова, което днес проповядва Мацини в Италия, било изключително политическа, конституционно-монархическа или дори републиканска, като последното абортирало движение на прогресистите в Испания, че всяка подобна революция, извършваща се без народа и поради това неспособна да победи, без да се облегне на някоя привилегирована класа, представляваща изключително собствените си интереси, по необходимост ще се обърне срещу народа, ще бъде едно ретроградно, гибелно и в крайна сметка контрареволюционно движение.\nСледователно, като презира и разглежда като фатална грешка или недостойна измама всяко странично движение, което няма за своя непосредствена и пряка цел социалното, икономическо и политическо освобождение на трудовите (низшите) класи, тоест народа, като остава враг на всяко съглашателство и всяко помирение, станали оттук нататък невъзможни, и като отхвърля всяка измамническа коалиция с тези, които по силата на класовите си интереси са естествени врагове на този народ, той (кандидатът за членство в Интернационалното братство) трябва да вижда спасението за целия свят единствено в социалната революция.\nВ същото време той трябва да разбере, че тази революция, също толкова интернационална и всеобхватна по същество, каквито са справедливостта и свободата, не може да възтържествува, ако не се развихри като един световен пожар над тесните национални бариери и не разруши всички държави по своя път, като обхване най-напред цяла Европа, а след това и останалите континенти.\n… Той трябва да разбере, че един съюз, организация, имаща тази революционна цел, по необходимост, разбираща се от само себе си, може да се формира само като тайно, нелегално общество в интерес на каузата, на която служи, и на ефикасността на своите действия, както и с оглед сигурността на всеки от своите членове. Поради същите съображения, тези членове трябва да възприемат най-строгата дисциплина, която не е нищо друго, освен сбито изражение и чист резултат от взаимния ангажимент, приет от всички тях, и следователно е условие на чест и дълг за всеки да я съблюдава.“\nПриятели и братя,\nТези редове, които вашият приятел Николай Платонович Огарьов току-що написа по отношение на Полското въстание, стигнаха до онзи искрено и безкрайно посветен на великата кауза на нашето национално робство и общо освобождение на поробените. Той трябва да признае, че частичното, преждевременно въстание на полския народ заплашва да спре развитието на напредъка във всички робски държави, особено в Русия. Състоянието на духа в тези страни, както и в цяла Европа, ни оставя със смътни надежди за успех на тази революция; поражението на бунтуващата се партия в Полша неизбежно трябва да доведе до временен триумф на деспотизма на царя в Русия. От друга страна, положението на полския народ е непоносимо; това е приемливо наказание, за да ги накара търпеливо да изчакат своята загуба.\nС жестока, системна репресия, както и с позорни средства, руското правителство изглежда иска да провокира бунт в Полша; поради тази причина ще бъде също толкова полезно за полския народ, колкото и за руснаците да се въздържат. Това отлагане на по-благоприятно време ще бъде също толкова полезно и за двете страни. Затова трябва да съсредоточим усилията си по този въпрос, без обаче да отречем на полския народ неговите свещени права и неговото национално достойнство. Правете всичко възможно, за да ги убедите да чакат, когато обстоятелствата позволяват това, но въпреки това не губете време; направете активна пропагандна кампания и се организирайте така, че да сте готови, когато пристигне критичният момент. Когато, в края на тяхното търпение, вашите нещастни полски братя се надигнат, вие също ще се надигнете, не за да се биете с тях, а за да вървите с тях; вие ще се надигнете в името на честта на Русия, в името на вашия дълг към славяните, в името на националната руска кауза, крещейки „Да живее Земята и Свободата!“. Ако ще да сте победени в тази борба, ако ще да умрете, това ще бъде в служба на общата кауза.\nИ Бог знае! Може би, противно на всички прогнози, вашият героизъм ще бъде увенчан с успех…\nPosted on 09.01.2019 by Administrator\nСледователно, самостоятелните добродетели в тях са малко. Трябва, ползвайки бедственото им положение и независимата от волята им добродетелност, с постоянна пропаганда и със силата на организацията да събудим, да възпитаме и укрепим в тях тази добродетел, превръщайки я в страстно-съзнателна. Как да се морализира този свят? Възбуждайки в него пряко, съзнателно и укрепвайки в умовете и сърцата му единствената, всепоглъщаща страст на всенародното и общочовешко освобождение. Такава е новата и единствена “религия”, с чиято сила могат да се раздвижат душите и да се създаде спасителната колективна сила. Такова трябва да бъде от днес единственото съдържание на нашата пропаганда.\nЩе ме попитат, откъде да се намерят такива хора, нима в Русия, пък и в Европа са много? В това е и работата, че в моята система съвсем не са нужни много, защото те няма да образуват армия, а само щаб на революцията, както казахме. Такива хора, вече са почти готови. Може би, ще се намерят десетина, а способни да станат, като тях или готвещи се за това поприще, има поне още 50, 60 човека, които първоначално са достатъчни. Вие, Нечаев, сам, въпреки всичките ви грешки и пропуски, въпреки отвратителната поредица от пошли и глупави измами, в които ви е въвлекла фалшивата йезуитска и макиавелистична система, разбира се, не от лично честолюбие, щеславие и корист, вие сам принадлежите към числото на тези редки хора. И това е единствената причина за моята привързаност и вяра във вас. Независимо от всички ваши страшни недомислия и недостатъци, аз виждам във вас умния, силен, енергичен, способен на хладни разсъждения човек, напълно отрекъл се от себе си и всецяло предан и отдал се на делото на народното освобождение. И ако вие сте това, то, без съмнение, в Русия ще се намерят поне още десет души, подобни на вас…\n10) Този Комитет се избира за неопределен срок. Ако организацията – ще я наричам Народно братство, е доволна от дейността на комитета, то го оставя да продължи работата си. Всеки член на Народното братство и всяка областна група са длъжни да се подчиняват на комитета, с изключение на случаите, когато неговите предписания противоречат на общата програма или на основните правила, или на общия революционен план за действия, които са известни на всички, защото всички братя са участвали в тяхното обсъждане и приемане.\n11) В последния случай членовете и групите са длъжни да преустановят изпълнението на комитетските предписания и да призоват комитета на съд пред общото събрание на Народното братство. Ако то е недоволно от комитета, винаги може да го замени с друг комитет.\n12) Всеки член, както и всяка група, могат да бъдат съдени от общото събрание на Народното братство.\n16) Всички членове на областното братство се знаят един друг, но не знаят за съществуването на Народното братство. Известно им е само, че съществува централен комитет, който им предава своите предписания за изпълнение чрез областния комитет.\nТакива са главните линии в плана на тайната революционна организация, така, както аз я виждам. Разбира се, този план трябва да бъде развит, допълнен, понякога видоизменян, съобразно обстоятелствата и характера на средата, в която го прилагаме и дефиниран много по-ясно. Но същността му трябва да се съхрани, ако искаме да създадем действителна колективна сила, способна да служи на делото на народното освобождение, а не на новите властници и експлоататори на народа.\nСпоред моя план, Народното братство никога няма да наброява повече от 50 – 70 членове. Първоначално, то може да се състои от 10 души, даже и от по-малко, като състава му се разширява постепенно, приемайки в средата си един след друг следващите членове, подлагайки предварително всеки на най-строго и щателно проучване и изпитание. Приемането изисква единодушното съгласие на всички членове на Народното братство или на не по-малко от 3/4 членове на братството. Не може да не се намерят в продължение на 2 – 3 години 30 или 40 души, способни да бъдат народни братя.\nPosted on 08.01.2019 by Administrator\nГ-жа Бакунина до Огарьов: Бедствието чука на вратата ни\n9 февруари 1872, Локарно\nБедствието чука на вратата ни. Ако не бяхме платили наема си от 317 франка вчера, нашият наемодател щеше да ни изгони. Вече бяхме принудени да напишем полица за 300 франка, за която поехме ангажимент да изплащаме на Националната банка в Локарно в края на месеца. Ако не бяхме направили това, щеше да се наложи да се изправим пред съдия-изпълнител. Николай Платонович, можете да разберете моето отчаяние, моя ужас. Не е страхът от загубата на цялото ни имущество, което ги въодушевява, но след такъв скандал не би било възможно повече да останем в Локарно. Вече изчерпах всичките си възможности и не знам какво да правя. Михаил не притежава нищо и въпреки всичко имам две деца, за които да се грижа. Николай Платонович, вие, който сте стар приятел на Михаил, направете каквото можете, за да ни спасите; спасете ни от горчивия срам на посещението от съдия-изпълнител. Моля ви, моля ви, отговорете ми бързо. Моля ви в името на всичко, което е свято за вас.\nПростете непоследователността на моето писмо, но съм толкова напрегната, че вече не мога да мисля ясно. Пиша ви без знанието на Михаил, който би се противопоставил на изпращането на това писмо.\nФедерализъм (Джеймс Гийом, 1871 г.)\nСтаринна карта на Швейцария\nВъв втория брой на Solidarité, датиран от април 1871 г., Джеймс Гийом вмъква това произведение за федеративния принцип в контекста на Парижката комуна. Обърнете внимание на употребата на прудоновата концепция за „колективната сила“.\nИстинският характер на революцията, която беше осъществена в Париж, беше очертан по такъв очевиден начин, че дори вие, умовете най-незапознати с политическите теории, сега можете да го възприемете ясно.\nРеволюцията в Париж е федералистка.\nПарижани искат да имат свободата да се организират, когато възнамеряват, без останалата част от Франция да се намесва в парижките дела; и в същото време от своя страна те отказват всякаква намеса в делата на департаментите, в пълнотата на общинската автономия.\nРазличните организации, които по този начин биха били свободно учредени, биха могли свободно да се обединяват, за да гарантират взаимно своите права и своята независимост.\nВажно е да не се бърка федерализмът, както се разбира от Парижката комуна, с така наречения федерализъм, който съществува в Швейцария и Съединените американски щати.\nШвейцария е просто федеративна държава и тази дума вече изразява всички различия между тези две системи. Швейцария е държава, т.е. национално единство; и в резултат на това, въпреки федеративния облик, суверенитетът се приписва на нацията в нейното общо впечатление. Кантоните, вместо да бъдат разглеждани като отделни индивидуалности и абсолютно суверенни, се предполага да бъдат само части от цялото, което се нарича швейцарска нация. Кантонът няма свободно разпореждане: той може до известна степен да управлява своите собствени дела; но той не притежава истинска автономия, неговите законодателни способности са ограничени от федералната конституция; а федералната конституция не е договор в истинския смисъл на думата; тя не е приета индивидуално от всяка от страните: тя е наложена на кантоните съгласно вота на мнозинството. Кантонът няма право да прекратява федералния договор; забранено е напускането на федерацията; забранено е дори, както виждаме в момента от случващото се в Тесин (кантон в Южна Швейцария – бел. пр.), да се стига до отделяне, за да се формират нови кантони. Най-малкото политическо и социалистическо движение, например стачката, може да докара федералните войски в кантона.\nПо този начин федерацията в Швейцария е само на думи. Това не е федерация, която е истинското име на швейцарската система, а това е децентрализация. Швейцария реализира близко системата, която беше установена във Франция от конституцията през 1791 г., и предлага да се възстанови Версайската асамблея, „вдъхновена от великите принципи на 1789 г.“, за да изглежда да се предаде на федералистките стремежи.\nФедерализмът в смисъла, даден му от Парижката комуна, и който му беше даден преди много години от големия социалист Прудон, който първи научно очерта теорията, е преди всичко отрицание на нацията и държавата.\nЗа федерализма няма повече нация, няма повече национално или териториално единство. Съществува само агломерация от обединени общини, агломерация, която за своя определящ принцип има само интересите на договарящите страни и следователно няма отношение към въпросите на национализма или на територията.\nСъщо така няма повече държава, няма повече централна власт над групите и внушаване на своя авторитет на тях: има само колективната сила, произтичаща от федерацията на групите, и тази колективна сила, която действа за поддържане и гарантиране на федералния договор, – този път истински взаимно зависим договор, уговорен индивидуално от всяка от страните, – тази колективна сила, казваме ние, никога не може да стане нещо по-важно и по-висшо от федерираните групи, нещо подобно на това, което е държавата днес за обществото и общините. Централизираната и национална държава няма повече да съществува и общините ще се наслаждават на пълната си независимост, като това е истинска ан-архия, липса на централна власт.\nНо нека не вярваме, че след като потиснем държавите и национализма, федерализмът ще доведе до абсолютен индивидуализъм, до изолация, до егоизъм. Не, федерализмът е социалистически и за него солидарността е неделима от свободата. Общините, докато остават абсолютно автономни, се чувстват, по силата на нещата, солидарни; и без да жертват каквото и да е от свободата си или, да го кажем по-добре, по-хубаво да гарантират свободата си, те се обединяват плътно чрез федерални договори, където определят всичко, което засяга общите им интереси: големите обществени услуги, обменът на продукти, гарантирането на индивидуалните права и взаимопомощта в случай на агресия.\nНека френският народ, събуден най-накрая от нещастието си, да отвори очите си към светлината на истината: нека през 1871 г. французите бъдат инициаторите на федералистката и социална република, както бяха през 1793 г. провъзгласители на правата на хората; и в Европа, запазена от готическата реставрация, с която Германската империя я заплашва, ще изгреят в близко бъдеще дните на свобода и равенство.\nПубликувано в Италия, Революционни традиции\t| Leave a reply\nСент Имие – Конгресът на Антиавторитарния Интернационал\nМястото на основаване на Антиавторитарния Интернационал: Hôtel de la maison de Ville в Сент Имие (днес: Hôtel Central).\nСлед изгонването на анархистите от Конгреса на Международната асоциация на работниците (Хага, 2-7 септември 1872 г.), Михаил Бакунин, Джеймс Гийом и членовете на различните анархистки федерации и секции се срещат в село Сент Имие (Швейцарска Юра) и приемат някои резолюции на това, което ще бъде известно като Конгрес на Антиавторитарния Интернационал.\nПозиция на заседанието на федерациите на Конгреса в Сент Имие във връзка с резолюциите на Хагския конгрес и Генералния съвет\nВзима се предвид, че автономията и независимостта на работническите федерации и секции са първото условие за освобождението на работниците. Тогава цялата законодателна и нормативна власт, дадена на Конгреса, би била явно отричане на тази автономия и свобода:\nКонгресът отрича по принцип законодателната власт на всички конгреси, независимо дали те са общи или регионални, и не признава никаква друга мисия освен представянето на стремежите, нуждите и идеите на пролетариата от различните населени места или страни, за да може тяхната хармонизация и обединение да се реализират колкото е възможно повече. Въпреки това, в никакъв случай не трябва да бъде позволено мнозинство във всеки конгрес да налага своите резолюции по отношение на малцинството.\nОсвен това се взима предвид, че създаването на Генерален съвет в Международната асоциация на работниците е, по своя характер и неизбежност, вероятност да се стигне до постоянно нарушаване на тази свобода, която трябва да бъде основата на нашата голяма Асоциация;\nИма се предвид, че актовете на лондонския Генерален съвет, които сега са разтрогнати, през последните три години, са видимо доказателство за недостатъците, присъщи на тази институция;\nЧе за да увеличи силата си, първоначално много ограничена, той прибегна до най-отвратителните интриги, лъжи, клевети, опитвайки се да омаловажи репутацията на всички, които се осмеляват да му се противопоставят;\nЗа да постигне окончателното изпълнение на своите възгледи, той отдавна подготви Хагския конгрес, в който мнозинството, организирано нарочно, нямаше друга цел освен установяването в рамките на Международната асоциация на влияние на авторитарната партия; и че за да постигне тази цел, той не се поколеба да стъпче всякакъв вид благоприличие и справедливост.\nТози Конгрес не може да бъде израз на пролетариата от страните, които бяха представени там; Конгресът на делегатите от Испанската, Италианската, Юрската, Американската и Френската федерации, събиращи се в Сент Имие, обявява, че той напълно отхвърля резолюциите на Хагския конгрес и не признава по никакъв начин властта на Генералния съвет, избран от Конгреса. С цел да защитят своите федерации от правителствените претенции на Генералния съвет, освен спасяването и по-нататъшното укрепване на единството на Международната асоциация, делегатите създадоха основите на проект за солидарен пакт между тези федерации.\nПакт за приятелство, солидарност и взаимна защита между свободните федерации\nВзима се предвид, че голямото единство на Международната асоциация не се основава на изкуствената и винаги злонамерена организация на всяка централизирана власт, а, от една страна, на истинската общност на интересите и стремежите на пролетариата във всяка страна и, от друга страна, на спонтанното и абсолютно свободно обединение на федерациите и свободните секции от всички страни;\nВзимайки това предвид, че в рамките на Международната асоциация има тенденция, открито проявена на Хагския конгрес от авторитарната партия, която е немският комунизъм, да се замени нейният контрол и властта на нейните лидери със свободно развитие и спонтанна и свободна организация на пролетариата;\nВзима се предвид, че мнозинството от делегатите на Хагския конгрес цинично се е отказало от всички принципи на Международната асоциация, само за да следва амбициозните цели на тази партия и нейните лидери; и че новият Генерален съвет, избран от този Конгрес и осигурен с още по-големи правомощия от онези, които е получил на Лондонската конференция, заплашва да унищожи единството на Международната асоциация чрез своите атаки срещу свободата;\nДелегатите на Испанската, Италианската, Юрската, Френската и Американската федерации и секции, срещайки се на този Конгрес решиха от името на тези федерации и секции, и при условие за неговото окончателно приемане и утвърждаване, да направят пакт за приятелство, солидарност и взаимна защита, както следва:\nИспанската, Италианската, Френската, Юрската и Американската федерации и секции, както и всички онези, които биха искали да станат членове на този алианс, ще имат сред тях редовна и пряка комуникация и кореспонденция, напълно независими от какъвто и да е правителствен контрол;\nКогато една от тези федерации или секции е подложена на атака по отношение на свободата, било то от мнозинството на Генералния съвет, от правителството или Генералния съвет, избран от мнозинството, всички други федерации и секции ще се обявят напълно в съгласие с тази федерация.\nФедерациите и секциите гласно заявяват, че създаването на този пакт има за своя основна цел здравето на това голямо единство на Международната асоциация, което е застрашено от амбицията на авторитарната партия.\nЕстество на политическото действие на пролетариата\nВзима се предвид:\nЧе стремежът към налагането на една линия на поведение или единна политическа програма на пролетариата като единствения път, която може да доведе до неговото социално освобождение, е абсурдна и реакционна форма на самонадеяност.\nЧе никой няма право да лишава автономните федерации и секции от тяхното неоспоримо право да решават сами за себе си и да следват линията на политическо поведение, която смятат за най-добра, и че всеки подобен опит неизбежно ще доведе до най-отвратителния догматизъм;\nЧе стремежите на пролетариата не могат да имат друга цел освен установяването на абсолютно свободна икономическа организация и федерация, основани на труда и равенството на всички и абсолютно независими от всички политически правителства, и че тази организация и тази федерация могат да бъдат само резултат от спонтанното действие на самия пролетариат, на търговските и професионални органи и на автономните общини;\nСчита се, че нито една политическа организация не може да бъде друга, освен организация на господство с цел печалба на една класа и в ущърб на масите, и че пролетариатът, ако пожелае да вземе властта, сам би станал управляваща, експлоататорска класа;\nКонгресът, събран в Сент Имие, заявява:\n1. Че унищожаването на цялата политическа власт е първото задължение на пролетариата.\n2. Че всяка организация със самозван временен и революционен авторитет с цел да гарантира, че такова унищожение може да бъде нищо друго, освен една измама, би била толкова опасна за пролетариата, колкото всяко съществуващо сега правителство;\n3. Че, избягвайки всички компромиси в постигането на социалната революция, пролетариите от всяка страна трябва да установят солидарност на революционното действие отвъд всяко буржоазно политиканство.\nОрганизация на работническата съпротива – статистика\nСвободата и трудът са в основата на морала, силата, живота и богатството на бъдещето. Но, ако не се организира свободно, трудът става потискащ и непродуктивен що се отнася до работника; и това е причината, поради която организацията на труда е съществената предпоставка за автентичното, пълно освобождаване на работника.\nТрудът обаче не може да продължава свободно без достъп до суровините и целия капитал на обществото, и не може да бъде организиран, освен ако работникът, свободен от политическа и икономическа тирания, не придобие правото на пълно развитие на всичките си способности. Никоя държава, тоест никакво правителство отгоре надолу или ръководство на масите, основаваща се на бюрокрацията, армиите, шпионажа, духовенството, не може да създаде общество, организирано въз основа на труд и справедливост, тъй като нейната организация по своята същност е неизбежно принудена да потисне първото и да отрече второто.\nКакто виждаме, работникът никога няма да може да се освободи от вековното потисничество, освен ако не замени тази ненаситна, деморализираща организация със свободна федерация на всички групи производители на основата на солидарността и равенството.\nВсъщност на няколко места вече бяха направени опити да се организира трудът по такъв начин, че да се подобрят условията на пролетариата, но най-малкото подобрение скоро беше погълнато от привилегированата класа, която завинаги се опитва, без ограничения или лимити, да използва работническата класа. Обаче, такива са предимствата, които предлага тази организация, така че, дори при настоящите обстоятелства, хората не биха знаели как да се справят без нея. Все по-често тя интегрира пролетариата в общност от интереси, обучава го в колективен живот и го подготвя за върховната борба. Освен това, тъй като свободната и спонтанна организация на труда е това, което трябва да замени привилегията и авторитета на държавата, след като веднъж бъде въведена, тя ще осигури постоянна гаранция за поддържането на икономическия организъм над политическия орган.\nСледователно, като оставим детайлите на позитивната организация да бъдат разработени от социалната революция, ние възнамеряваме да организираме и изложим ясна съпротива в широк мащаб. Считаме стачката за ценно оръжие в борбата, но нямаме илюзии за нейните икономически резултати. Ние я приемаме като продукт на антагонизма между труда и капитала, необходима последица от която е оживяване все повече и повече на работниците в пропастта, която съществува между буржоазията и пролетариата, за да се укрепи организацията на работниците и чрез обикновените икономически борби да се подготви пролетариатът за великата и последна революционна борба, която, унищожавайки всички привилегии и всички класови различия, ще даде на работника правото да се наслаждава на пълния продукт на своя труд и по този начин да развива в общността своите интелектуални, материални и морални сили.\nКомисията предлага Конгресът да назначи комитет, който да представи на следващия Конгрес проект за универсална организация за съпротива и подробни статистически таблици за работата, които ще хвърлят светлина върху тази борба. Комисията препоръчва испанската организация като най-добра към този момент.\nКонгресът предлага да изпрати копие от всички Конгресни резолюции и „Пакта за приятелство, солидарност и взаимна защита“ на всички работнически федерации по целия свят и да действа съвместно с тях по въпроси от общ интерес за всички свободни федерации.\nКонгресът приканва всички федерации, които са дошли да формират този пакт за приятелство, солидарност и взаимна защита, да се консултират незабавно заедно с всички федерации или секции, които биха искали да приемат този пакт, за да определят естеството и датата на техния международен Конгрес, надявайки се, че ще го свикат не по-късно от шест месеца.\nУчастниците в Конгреса в Сент Имие (15 делегати)\n6 делегати от италианските секции\nКарло Кафиеро (1846-1892)\nАндреа Коста (1851-1910)\nЕрико Малатеста (1853-1932)\nДжузепе Фанели (1827-1877)\nЛудовико Набруци (1846-1920)\n4 делегати от испанските секции\nКарлес (Карло) Алерини (1842-1877)\nРафаел Фарга-Пелисер (1844 ??-1890)\nНиколас Алонсо Марселау\nТомас Гонзалес Мораго (??-1885)\n2 делегати от френските секции\nКамил Каме (1850-??)\nЖан-Луи Панди (1840-1917)\n2 делегати от Юрската федерация\nДжеймс Гийом (1844-1916)\nАдемар Швицгебел (1844-1895)\n1 делегат от американските секции\nГюстав Льофрансе (1826-1901)\nПубликувано в Революционни традиции, Швейцария\t| Leave a reply\nПроектна декларация към полския народ (Михаил Бакунин, 1861 г.)\nвие често сте се бунтували, за да си върнете свободата и благословената родина, предизвиквани в такава неравностойна борба от най-лошото правителство; това в Санкт Петербург. Ние, руският народ, винаги сме били твърдо убедени, че независимостта на Полша и свободата на нейните деца са неразделни от нашата собствена руска кауза и освобождението на нашата страна. Ние ненавиждаме толкова, колкото и вие, не, повече от вас, тази германска империалистична петербургска буржоазия (petersbourgeoisie), която убива Русия и Полша при предаването им на прусаците и германците; възмущаваме се от крайностите и трудностите, на които нашите нещастни войници са подложени в Полша, бидейки заслепени в своята интоксикация и винаги под командването на тези същите германци, техните началници. Идваме при вас, за да споделим вашето положение; да се борим заедно с вас в името на нашата и вашата свята свобода или да умрем с вас в опита. И ако е необходимо, ние с радост ще дадем живота си, защото умирайки, ние бихме осъзнали, че идеята за свобода никога не може да умре с нас и че скоро освободената Полша ще протегне своята братска освободителна ръка към Русия.\nLa Correspondance de Michel Bakounine, Lettres A. Herzen et A. Ogareff, Paris: Librairie Academique Didier, 1896.\nPosted on 03.01.2019 by Administrator


Суроватъчен Протеин Концентрат 80 Прах Цена | KFD Nutrition\nНачало » Premium WPC 80 Powder 30/700/900 гр | KFD Nutrition\nPremium WPC 80 Powder 30/700/900 гр | KFD Nutrition\nКод на продукта : Premium WPC 80 Podwer 30/700/900 g\n700 (54.49 лв.)\n900 (61.49 лв.)\nНе съдържа вредни подсладители\nГолямо разнообразие от невероятни вкусове\nСуроватъчен Протеин Концентрат 80 на прах е на топ цена от KFD Nutrition\nКакво знаем за Суроватъчен Протеин Концентрат?\nСуроватъчният протеин често се използва за изграждане на мускули и предотвратяване на загуба на мускулна маса. Той стимулира изгарянето на упоритите коремни мазнини. Когато се комбинира с упражнения, суроватъчният протеин е отличен инструмент за увеличаване на Вашите мускули, така и стимулира загубата на тегло.\nСуроватъчният протеин е смес от протеини, открити в често изхвърлената течна порция, произведена по време на процеса на направата на сирене. Той се намира в млякото. Богат е на витамини, минерали и незаменими аминокиселини, необходими за растежа на мускулите. Заедно с много други незначителни протеини, ⍺-лакталбуминът и β-лакталбуминът са двата основни протеина, открити в суроватката.\nPremium WPC 80 Powder 30/700/900 гр на идеална цена от KFD Nutrition е суроватъчен протеин концентрат, произведен чрез метода на микрофилтрация – този метод щади протеиновите фракции и запазва биоактивността на всички аминокиселини в протеина.\nКак действа Суроватъчен Протеин Концентрат на прах?\nТози изцяло натурален и много сладък продукт се предлага с различни вкусове. Може да опитате разнообразието от вкусове, като ги съобразите с Вашите предпочитания. Суроватъчният Протеин Концентрат 80 на прах на изключителна цена от KFD Nutrition е висококачествен протеинов продукт, осигуряващ големи количества бързо и лесно смилаеми аминокиселини. Суроватъчният протеин насърчава по-големия мускулен растеж поради наличието на тези аминокиселини, явяващи се градивните елементи за Вашите мускули.\nМускулният растеж може да се постигне само ако скоростта на изграждане на мускулите е по-голяма от разграждането на мускулния протеин. Суроватъчният протеин съдържа голямо количество от аминокиселината цистеин, която е предшественик на глутатиона, мощен антиоксидант, произведен от организма. Той може да Ви предпази от развитието на злокачествени заболявания, включително и от рак.\nВидове суроватъчен протеин:\nИзолиран (WPI) - тази форма е най-концентрираната форма на суроватъчен протеин (90-95%), като същевременно съдържа малко лактоза и мазнини; WPI е чудесен за тези с непоносимост към лактоза, но обикновено се предлага на по-висока цена.\nКонцентрат (WPC) - популярен сред спортистите поради големия обхват на протеиново съдържание (25-89%), много мазнини и биологично активни компоненти.\nХидролизиран – получава се, когато горещата киселина и/или ензимите разграждат суроватъчните протеини до по-малки, по-бързо и лесно смилаеми протеини. Този „предварително усвоен“ протеин подобрява синтеза на мускулни протеини.\nВ комбинация със силови тренировки, суроватъчен протеин увеличава силата и чистата мускулна маса. Той спомага за увеличаване скоростта при бягане при активни спортисти.\nСилата и мускулната маса намаляват с напредване на възрастта. По време на диета с ограничаване на калориите тялото използва съществуващите протеини за енергия и като гориво. Суроватъчен Протеин Концентрат на прах ще даде на тялото Ви аминокиселините, необходими за поддържане на мускулната маса по време на този тип диета.\nАминокиселината левцин е движещият фактор за мускулния растеж. Тя съставлява 12% от аминокиселините в суроватъчния протеин и функционира чрез стимулиране на мускулния растеж в тялото Ви.\nНачин на употреба: разтворете 1 доза от 30 гр. (1½ мерителна лъжица) в 200-250 мл вода или мляко и разбъркайте. Използвайте веднага след приготвяне, но не повече от два пъти дневно.\nДози в опаковка: 1/23/30\nЕнергийна стойност 125 ккал\nПротеин 23,7 гр **\nСол 0,5 гр **\nКонцентрат от млечен протеин 29,1 гр **\nСъстав: концентрат от млечен протеин (от мляко), какао (за шоколадов вкус), естествени аромати, лимонена киселина, сол, сукралоза, ставиол гликозиди\nПредишен артикулHair, Skin & Nails Gum...\nСледващ артикулH2O Infusion различни ...


Лютви Местан: Бойко Борисов отне от трапезата на най-бедните хора - България | Vesti.bg\nСпоред лидера на ДПС зад забавената кампания за тютюна стои натиск върху тютюнопроизводителите за по-ниски цени\n7 януари 2014, 09:08, oбновена в 11:01\nУ правлението на ГЕРБ бе тотално престъпно спрямо тютюнопроизводителите. То отне от трапезата на най-бедните хора в България средно между 3500 и 4000 лева.\nТова изчисли лидерът на ДПС Лютви Местан в сутрешния блок на Би Ти Ви.\nТой посочи, че между 2001 и 2009 г. тютюнопроизводителите не са имали никакъв проблем с началото и края на кампанията по изкупуване на продукцията. Те не са плащали данък общ доход и са получавали от фонд "Тютюн" по 4,3 лв. допълнителна премия върху цената, на която са продавали стоката си. Финансовият министър в кабинета на Бойко Борисов – Симеон Дянков, обаче е свалил доплащанията до под 3 лв.\nПри нашето управление тютюнопроизводителите плащаха едва 241 лв. годишно социални и здравни осигуровки. Престъпление е това, че Дянков и Борисов увеличиха дължимите социални и здравни разходи на тютюнопроизводителите на 830 лв. Това означава 1660 лв. осигуровки за двама души, посочи Местан.\nАз твърдя, че управлението на Борисов отне от трапезата на най-бедните хора в България средно му 3500 и 4000 лв. Всичко друго са брътвежи и политическа наглост, каза той.\nзад забавената кампания за тютюна стои натиск върху тютюнопроизводителите за по-ниски цени.\nНе приемаме обясненията, че качеството е ниско, затова купувачите дават ниски цени. Миналата година много време нямаше дъжд, това означава, че качеството е по-добро, обясни Местан. Търговците не започнаха кампания, защото нищо не ги задължава. Това са пораженията, които ГЕРБ нанесоха с тоталната либерализация. Заради особения характер на продукта, навсякъде в света има някаква регулация. България отиде най-далеч при Борисов и Дянков – тотална либерализация. Сега\nтютюнопроизводителите пият горчивата катранена чаша на Бойко-Борисовото управление,\nзаяви Местан. Ако либерализацията беше решение, сега не би трябвало да има проблем, подчерта лидерът на ДПС.\nИма нужда от възстановяване на отношенията търговец-производител, по закон трябва да е защитен интересът на тютюнопроизводителя, който трябва да е сигурен, че договорът, сключен с търговеца, ще бъде коректно изпълнен. А именно: кампанията за тютюна да започне най-късно на 1 ноември и да завърши на 31 януари. Търговецът трябва да е задължен да плаща в срок и по цени, които да покриват стандартите за качество, каза Местан.\nКосвено и пряко от тютюн се прехранват близо 100 хил. български семейства и на места това производство е безалтернативно поради характеристиките на почвата, отчете още той.\nПо-рано в предаването депутатът от ГЕРБ Цвета Караянчева каза, че\nтютюнопроизводителите имат допълнително заплащане от държавата благодарение на ГЕРБ.\nМиналата година с 2 лева национални доплащания цената на тютюна бе 9,50 лева, посочи тя. Според нея фирмите не започват изкупвателна кампания, защото чакат, тъй като държавата е в пълен хаос. Хората си искат цените от миналата година, което означава, че те са били доволни от ГЕРБ, каза тя. Караянчева обвини "октопода” на ДПС, че държи смесените райони в страната трайно бедни, за да ги манипулира. Така хората, които са "взели въздух” при управлението на Бойко Борисов ще повярват на предизборния рефрен, че ГЕРБ са виновниците са ситуацията в тютюневия сектор, каза тя.\nМестан коментира, че думите на Караянчева са "най-безумното твърдение, което може да влезе в книгата на "Гинес". На аргумента, че изкупните цени са се повишили, той отговори, че може и да има повишаване, но то не компенсира нанесените загуби.\nПо политическите теми Местан коментира, че има\nкриза на аргументацията на атаките срещу кабинета "Орешарски".\nСега се появи митичната фигура на коалиционното споразумение и колко е лошо, че го няма. Имаше съзнателно въздържане от коалиционно споразумение, защото подписването на междупартийно коалиционно споразумение щеше да влезе в противоречие с основната характеристика на кабинета "Орешарски" – че той е експертно-политически кабинет, а не политико-експертен. Тоест акцентът пада върху експертното начало, обясни лидерът на ДПС.\nАко бяхме тръгнали с такова споразумение, щяхме да бъдем обект на атака, че със споразумението парцелираме властта. Ние избрахме друг подход – партиите да запазят своите различия, особено, когато те са непреодолими, и да се обединим около програмата "Орешарски", подчерта той.\nНа въпрос как се вземат решенията в коалицията, Местан отговори: "Бих искал да чуя един аргумент, който да подплати тезата за прекомерна власт на ДПС. Нека видим сред тези 17–18 министри колко са министри и зам.-министри на ДПС? Трима са изявени като министри, които гравитират около ДПС. Двама от тях – Искра Михайлова и Марияна Георгиева, дори не са членове на партията. Член на ДПС е само Хасан Адемов.\nМестан коментира и темата за нова Конституция. Според него тя се явява заместител на изчерпването на аргументи за предсрочни избори.\nСпоред нас няма условия, в които да се реализира нова Конституция. Една нова Конституция трябва да бъде предмет на много широко политическо съгласие. При тази остра политическа конфронтация да търсим решението на проблемите в нова Конституция, струва ми се, че не е достатъчно сериозно, каза Местан.\nЛютви Местан ДПС тютюнопроизводители


Академия за вампири - Мийд Ришел - чтение книги бесплатно\nМийд Ришел - Академия за вампири - скачать книгу\nУсетих страха й, преди да чуя писъците й. Кошмарът й запулсира в мен, изтръгвайки ме от съня ми, свързан с плаж и някакъв готин тип, който разтриваше плажно масло по кожата ми. Образите — нейните, а не моите — се натрапиха в съзнанието ми: пламъци и кръв, миризма на дим, смачкани ламарини на кола. Картините ме обсебиха, задушиха, докато някаква все още рационално мислеща част от ума ми се опитваше да ми припомни, че това не е моят сън.\nСъбудих се трепереща. По потното ми чело бяха полепнали дълги кичури черна коса.\nЛиса лежеше в леглото си, като се мяташе и крещеше. Скочих от моето и забързано прекосих двата метра, разделящи леглата ни.\n— Лис! — извиках и я разтърсих. — Лис, събуди се.\nПисъците й стихнаха, изместени от приглушени стенания.\n— Андре — простена тя. — О, Господи.\nПомогнах й да се надигне.\n— Лис, ти вече не си там. Събуди се.\nСлед няколко мига очите й се разтвориха и на слабата светлина видях, как в тях започнаха да се появяват проблясъци на съзнанието й. Учестеното й дишане се успокои, тя се наведе към мен и отпусна глава на рамото ми. Обвих ръката си около раменете й, а с другата я погалих по косата.\n— Всичко е наред — заговорих нежно. — Всичко.\n— Сънувах нещо.\n— Да. Зная.\nНяколко минути останахме така смълчани една до друга. Когато усетих, че се поуспокои, се пресегнах към нощното шкафче между леглата и включих лампата. Светеше слабо, но нито тя, нито аз се нуждаехме от по-силно осветление. Подплашен от светлината, нашият съквартирант, котаракът Оскар, скочи върху перваза на прозореца.\nПосле слезе оттам, но ме заобиколи отдалеч — поради някаква причина животните не харесват дампирите — скочи върху леглото при Лиса, потри глава в нея и нежно замърка. Животните нямат проблеми с мороите, а пък специално към Лиса бяха особено привързани. Тя се усмихна и го почеса по брадичката. Усетих, че почти се е успокоила.\n— Кога се храни за последен път? — попитах аз, докато се вглеждах в лицето й. Светлата й кожа беше по-бледа от обичайното. Под очите й имаше тъмни кръгове и изглеждаше слаба и крехка. Тази седмица в училището беше доста напрегната и не можех да си спомня кога за последен път й бях дала от кръвта си. — Беше май… преди повече от два дни, нали? Или три? Защо не си ми напомнила?\nТя сви рамене, като отбягна погледа ми.\n— Беше заета. Не исках да…\n— Зарежи това — прекъснах я, като се наместих по-удобно. Нищо чудно, че изглеждаше толкова слаба. Оскар, който не искаше да го доближавам, скочи на пода и се върна при прозореца, откъдето можеше да ме следи от безопасно разстояние. — Хайде. Да го направим.\n— Хайде. Ще се почувстваш по-добре.\nИзвих глава и отметнах косата си назад, за да оголя врата си. Видях, че тя се поколеба, ала откритият ми врат и това, което й предлагаше, бе твърде неустоимо. По лицето й се изписа глад. Устните й се разтвориха леко, разкривайки кучешките й зъби, които тя обикновено криеше, когато живееше сред хората. Тези кучешки резци контрастираха странно с останалите й черти. С прелестното си лице и с нежната си руса коса тя приличаше повече на ангел, отколкото на вампир.\nЩом зъбите й се доближиха на един дъх разстояние до оголената ми кожа, усетих как сърцето ми заби бясно от смесените чувства на страх и трепетно очакване. Мразех се заради това усещане, но нищо не можех да сторя. Това бе слабост, на която не можех да устоя.\nЗъбите й се впиха в мен, силно, остро, а аз извиках от краткото болезнено пронизване. После болката стихна, заменена от прекрасната и неповторима наслада, разляла се по тялото ми. Беше по-хубаво от замайването от алкохола, от блаженството на наркотика. Беше по-добре и от секс дори — или поне така си представях, тъй като никога не съм го правила. Това беше нещо като воал от най-чистото и прекрасно удоволствие, който те обгръща, който ти обещава, че навсякъде и всичко в този свят ще бъде наред. Сега и завинаги. Химията на слюнката й отпуши прилив на ендорфини в мен и аз загубих представа за света около мен, забравих коя съм.\nНо после за жалост всичко свърши. Беше продължило по-малко от минута.\nТя се отдръпна, изтри устните си с ръка и се вгледа изпитателно в мен.\n— Аз… да. — Отпуснах се на леглото, замаяна от загубата на кръв. — Имам нужда само да поспя. Добре съм.\nБледозелените й нефритени очи ме следяха загрижено. Тя се надигна от леглото.\n— Отивам да ти донеса нещо за ядене.\nПротестите ми замряха на устните ми, и тя излезе, преди да пророня и дума. Вълнението от ухапването й бе намаляло, щом тя се откъсна от мен, но част от него остана във вените ми и усетих как глупава самодоволна усмивка разцъфтя на устните ми. Извърнах глава и погледнах към Оскар, който още седеше на перваза на прозореца.\n— Не знаеш какво пропускаш — осведомих го.\nВниманието му обаче беше привлечено от нещо навън. Присви се и черната му козина настръхна. Опашката му започна неспокойно да се върти.\nУсмивката ми се стопи и се надигнах с мъчително усилие. Светът се завъртя пред очите ми и аз изчаках, докато всичко отново си дойде на мястото, преди да стана. Когато най-после го сторих, отново ми се зави свят. Все пак имах достатъчно сили, за да се довлека до прозореца и да надникна навън заедно с Оскар. Той ме измери с подозрителен поглед, сетне се отдалечи на известно разстояние от мен и отново се върна към заниманията си.\nЩом се надвесих от прозореца, необичайният за Портланд по това време на годината много топъл бриз разроши косата ми. Улицата, сравнително спокойна, тънеше в мрак. Беше три през нощта. Тъкмо времето, когато кампусът най-после утихваше или поне донякъде. Къщата, която обитавахме през последните осем месеца, по-точно една стая под наем, се намираше на една от главните улици в града, с нижещи се в редица стари сгради в най-различни стилове. Уличните лампи едва мъждукаха, сякаш в следващия миг ще изгорят. Но все пак бе достатъчно светло, за да мога да различа очертанията на колите и сградите. Затова сега можех да видя дърветата и храстите в двора.\nИ силуета на един мъж, който ме наблюдаваше.\nОт изненада се дръпнах рязко назад. Фигурата стоеше до едно дърво в нашия двор само на десетина метра от прозореца ни. Беше толкова близо, че ако хвърлех нещо по него, щях да го улуча. И със сигурност достатъчно близо, за да види какво бяхме направили двете с Лиса преди малко.\nСенките го прикриваха така плътно, че въпреки острото си зрение не успях да различа чертите му, освен височината му. Беше висок. Наистина много висок. Остана там само за миг, едва различим в тъмното, след което отстъпи назад и изчезна сред сенките, хвърляни от дърветата в далечния край на двора. Бях почти сигурна, че зърнах още някого там наблизо, който се присъедини към него, преди мракът да погълне непознатата двойка.\nКоито и да бяха тези двамата. Оскар не ги хареса. Като не броим мен, той обикновено се сприятеляваше с повечето хора и настръхваше само щом подушеше непосредствена опасност. Онзи непознат отвън с нищо не заплашваше Оскар, но котаракът долови нещо, което го изправи на нокти.\nНещо подобно на това, което усещаше в мен.\nОбзе ме вледеняващ страх и почти — но не съвсем — изтри прекрасното блаженство от ухапването на Лиса. Отдръпнах се от прозореца и грабнах джинсите, които намерих захвърлени на пода, като едва не се спънах и не паднах, докато ги нахлузвах. След това грабнах палтото си, както и палтото на Лиса заедно с портмонетата ни. Обух първите обувки, които се изпречиха пред очите ми, и се втурнах към вратата.\nЗаварих я в тясната кухня на долния етаж да рови в хладилника. Един от съквартирантите ни, Джереми, седеше на масата, подпрял чело с ръка, вторачил тъжен поглед в учебника по висша математика. Лиса ме изгледа изненадано.\n— Не биваше да ставаш.\n— Трябва да тръгваме. Веднага.\nОчите й се разшириха и след още един миг проблеснаха — знак, че ме е разбрала.\n— Ти… наистина ли? Сигурна ли си?\nКимнах. Не можех да й обясня защо бях толкова сигурна. Просто го знаех.\nДжереми ни следеше с любопитство.\nВнезапно ме осени едно хрумване.\n— Лиса, вземи ключовете на колата му.\n— Ама вие какво…\nБез капка колебание Лиса пристъпи към него. Страхът й се преля в мен чрез нашата телепатична връзка, но имаше и още нещо: нейната непоколебима вяра, че аз ще се погрижа за всичко, че ще бъдем в безопасност. Надявах се, че заслужавам това доверие.\nТя се усмихна широко и впи поглед в очите му. За миг Джереми остана нямо загледан в нея и все още смутен. И тогава видях как тя го покори напълно. Очите му се замъглиха и той вече я съзерцаваше с неприкрито обожание.


40 неща, за които да внимаваме след 40 години | Az-jenata.bg\n40-те години в живота на мнозина се струват страшни, преломни, началото на старостта. Но в днешно време с развитието на медицината, терапиите и разширените възможности за здравословен начин на живот 40-те ни години всъщност могат да се окажат златния ни период. За да му се насладим в цялата му прелест е важно да се грижим за своето здраве – физическо, емоционално, психическо. В основата на осъществяването на тази цел има 40 неща, които е важно да следим и наблюдаваме след навършване на 40 години.\nВръзките ни. След тази възраст е важно любовните ни връзки да са възможно най-хармонични и спокойни, за да се чувстваме добре и да не вредим на емоционалното си здраве.\nФизическата активност. Навлизайки в 40-те става все по-задължително да се движим повече, да спортуваме и да бъдем активни, за да се поддържаме във форма.\nУпотребата на телефон. Не бива да прекаляваме с използването на телефона, а да наблегнем на контакта очи в очи с приятели и близки.\nЗдравето на червата. Една известна поговорка гласи, че здравето е в червата. Много болести тръгват именно оттам – затова се грижете за здравето им и ще бъдете добре.\nЕмоционалното ни състояние. Нестабилното емоционално състояние ни вреди много повече, когато сме в зряла възраст, затова е препоръчително да следим за него.\nНивата на стрес. Опитайте се да контролирате стреса в живота си и да го ограничите, защото с напредъка на възрастта той ще подкопава доброто ни здраве.\nПроизводството на колаген и еластин. За съжаление, с годините в тялото ни намалява производството на колаген и еластин, които отговарят не само за красивата ни кожа, но и имат важно значение за костите и ставите.\nСъстоянието на кожата ни. Грижете се с повече внимание за кожата си след 40-те години.\nСъзнанието ни. Работете активно върху здравето на мозъка ви. Може да включите занимания като йога и медитация, за да се освободите от стреса, който му влияе негативно.\nЗа кого даваме времето си. Когато разпиляваме времето си, ние раздаваме и своята енергия. А губейки тези ценни ресурси, ние вредим на себе си, на емоционалното си здраве. Затова преценявайте добре на кого да отдавате времето си.\nЩастливи ли сме в работата. След навършване на определена възраст е препоръчително да обръщаме повече внимание на професионалната си заетост в посока прави ли ни щастливи и удовлетворени. Ако сме нещастни в работата, това неминуемо ще влияе и на здравето ни.\nМетаболизмът ни. С годините метаболизмът се забавя и е добре да предприемем стъпки по неговото подобряване.\nПриемът на въглехидрати. С напредването на възрастта и забавеният метаболизъм килограмите ще се натрупват все по-бързо. Затова е препоръчително да избягваме приема на въглехидрати и да го контролираме внимателно.\nПрием ли достатъчно вода.\nОтпуснали ли сме коремче? Натрупването на излишни килограми не е проблем само от естетически причини, но най-вече, защото увеличава рисковете за здравето ни. Затова следете талията си и се стремете да не образувате коремче.\nСтрадаме ли от депресия?\nСпим ли достатъчно. Вие сте човекът, който може да определи ритуалите за сън и добрите практики. Като например, да не консумирате храна поне 2-3 часа преди сън, да не гледате телевизия или пък да сърфирате в интернет непосредствено преди лягане, защото тези навици вредят на качеството на съня ви и ще се будите сутрин с усещането, че не сте се наспали добре.\nХормоналният ни баланс.


Цели бански Stop Levemente - Марка Blueman\nSale up to 80% OFF & 15% extra with the code ENJOY - Ends in 57h 28m\n> Бански Дамски > Цели бански > Monokini > STOP LEVEMENTE\nMix & Match STOP LEVEMENTE Blueman. Съчетайте и намерете перфектната комбинация! Сътворете Вашия уникален бански, избирайки размер, кройка, цветове и щампи! Голям избор, отлично качество и най-новите тенденции - само при Brazilian Bikini Shop!\nСпецификация STOP LEVEMENTE Blueman\n• Комбинирай и съчетай този артикул с: Top tahity levemente, Top pacifico levemente\n• BBS Идентификационен номер: 185907\n• Справка за доставчик: Pr.01.1054\nПрепоръка на размер и мярка за: Цели бански Blueman Stop Levemente\nИнструкции за грижа за: Blueman Stop Levemente


Хотел Мартин в Чепеларе на цени от 32 лв, отзиви, снимки, информация - Почивка.бг\nИнформация за Хотел Мартин\nХотел Мартин, Чепеларе разполага с леглова база от 33 места.\nЦенови диапазон: 32 лв. - 57 лв. на легло при наемане на цяло помещение - виж цените\nХотел Мартин се намира в сърцето на Родопите - град Чепеларе. Разположен на 1 200 м надморска височина и се намира на 230 км от столицата на България – София, на 80 км от хилядолетния град Пловдив и на 10 км от световноизвестния зимен курорт Пампорово.\nХотел Мартин предлага минимален капацитет от 33 легла на своите гости и възможност за увеличение до 45 легла при пълен капацитет с разтегателни легла в своите единични, двойни, тройни стаи и апартаменти.\nЕдиничните стаи са без тераси. Единият апартамент е с две тераси и вана. Всички останали стаи са с душ кабини, самостоятелен санитарен възел и сателитна телевизия. Разполагаме с интернет връзка на рецепцията. По желания на туристите - рум сървиз и масаж.\nХотелът разполага с безплатен паркинг. Типичната родопска кухня и българската традиционна кухня са застъпени широко в менюто на ресторанта. Лятна програма със включени екскурзии, пешеходни турове, забавни игри, конна езда. Зимата, лицензираното ски училище Мартин предлага обучение по ски и сноуборд за всяка възраст на всички нива, индивидуално обучение в група, независими ски - вечери и снежни дни.\nИзпратете до Хотел Мартин\nОферти за Хотел Мартин\nHB от 34 лв »\nHB от 32 лв »\n3 оферти в Чепеларе\n4* Хотел Родопски дом (550 м)\nСемеен хотел Белона (550 м)\n4* Спа Хотел Орфей (7.5 км)\nСемеен хотел Айвън, Чепеларе (100 м)\nВилно Селище Родопски Къщи,… (200 м)\nХотел Борика, Чепеларе (250 м)\nАпартамент Кали, Чепеларе (350 м)\nСемеен хотел Каров, Чепеларе (450 м)\nСемеен хотел Метеор, Чепеларе (450 м)\nМузей на родопския карст (600 м)\nМузей на спорта и ските (650 м)\nЛифт Мечи Чал (1.5 км)\nАстрономическа обсерватория… (5.5 км)\nБорика (ресторант) (250 м)\nЙола (ресторант) (1000 м)\nGloria Mar (ресторант) (7.5 км)\nРодопски Чанове 1 (ресторант) (8 км)


Покривни и фасадни решения представя „Технопанел” на строителната седмица\n08.03.2018 / 15:30 - CityBuild.bg\n18-то издание на изложението продължава до 10 март в Интер Експо Център в София.\nМногобройни са покривните и фасадните решения, които компанията „Технопанел" дава по време на изложението Българска строителна седмица.\nЩандът на "Технопанел" е C2 в зала 3 в Интер Експо Център\nБългарската компания "Технопанел" разработва и произвежда покривни и фасадни ограждащи системи от сандвич панели. Сред тях са трислойните панели, тип сандвич, съставени от изолационна сърцевина от пенополиуретан (PUR), минерална вата (МW) или пенополиизоцианурат (PIR) и завършващи слоеве (вътрешен и външен) от поцинкована ламарина, защитена с полиестерно цветно покритие.\nСандвич панелите TTOP-покривни панели и TFACE-стенни панели са изработени от висококачествени материали, осигуряващи им отлични свойства, поради което имат широк спектър на приложение. Въпреки ниското си собствено тегло, те притежават значителни якостни свойства, а това води до спестяване на носещата конструкция от 2 до 4 пъти. Монтирането им е бързо и лесно, а плътността на връзките между отделните панели гарантира водонепроницаемост и топлоизолационна надеждност.\nТоплоизолационните качества на продукта се дължат на физичните свойства на полиуретановата твърда пяна (PUR), която притежава най-ниските топлопроводни свойства сред обичайно използваните изолационни материали. Минералната вата е негорима и е с високи звукоизолационни качества. Полиизоциануратната твърда пяна (PIR) съчетава предимствата и на полиуретана, и на минералната вата. Тя се характеризира със също толкова добри топлоизолационни свойства като полиуретановата пяна, но е със силно подобрени показатели на огнеустойчивост.\nПанелите ТЕХНОПАНЕЛ са сертифицирани за огнеустойчивост, реакция на огън, якост, топлоизолационни качества, звукоизолационни качества, здравна оценка за приложимост. Доказаните качества подлежат на постоянен качествен контрол.\nСнимки: CityBuild.bg и "Технопанел"\n11.03.2019 / 10:55 - БАИС и ЕнЕфект организират обучителен семинар


Криско изпрати жената при свекървата - България Днес\nКриско изпрати Цвети при родителите си\nТанцьорката, която дари музиканта с дете, е на гости на родителите на певеца в родния му Габрово, научи "България Днес".\nЦвети бе забелязана да бута сама количката в града на хумора.\nНай-вероятно младата майка има нужда от помощ в отглеждането на първородната си рожба. Затова Криско решава, че е най-добре за бебето да помага майка му, която има нужния опит.\nВ същото време нисичкият рапър работи по нов проект. В няколкото дни без Цвети и бебето той усилено записва поредното си парче, което да се превърне в истински хит.


По-колко пъти на ден е най-добре да тренирам? - Spodeli.net\nПо-колко пъти на ден е най-добре да тренирам?\nпреди: 1 месец, 16 часа, прочетена 608 пъти\nЗдравейте, момиче на 15 съм. В момента съм 59 килограма, минала съм на диета и започнах да тренирам. Свалям най-вече за ръце, искам да попитам дали по 2 пъти на ден е добре да се тренира като се има в предвид, че аз всеки един ден от седмицата тренирам? Благодаря предварително, очаквам вашите съвети!\n1. Чак толкова често не е препоръчително. Пропускай понякога по един ден. Тялото ти има нужда от почивка. Успех.\n2. Не е добре да се тренира всеки ден. Тренира се само веднъж на ден какви са тия измислици?\n3. Мило момиче, в желанието да свалиш килограми възможно най-бързо, в момента правиш една от най-често срещаните грешки на начинаещите спортисти.\nПрочети повече за претренирането (пренатоварването на мускулите), за да разбереш защо, като всяко нещо, което се прави повече от необходимото на тялото, не ти помага особено и до какви проблеми може да доведе (костно-ставни - като остри болки в колената или лактите, хормонални - като липса на менструация, сърдечно-съдови - като прескачане на сърцето и задух, проблеми със съня и прочие). Това може да ти се случи поради факта, че в момента не даваш на тялото си достатъчно почивка, за да се възстановява от натоварването, на което си го подложила. Когато на тялото му липсва качествена почивка, то реагира на стреса по гореописаните начини, за да ти даде сигнал, че нещо не е съвсем наред.\nНе си писала какво тренираш, нито колко време ти отнема една тренировка, но ако е повече от половин час дневно силно активно физическо натоварване, това си е чисто претрениране на мускулите.\nЕто ти една схема: 3 пъти в седмицата трениовки по 45 минути всяка.\nЕто ти друга схема: 5 пъти седмично тренировки по 25 минути всяка.\nТи си избери кое ти допада повече. По този начин тялото ще има времето и възможността да се възстанови и да си почива.\nПо отношение на храненето, зарежи диетите (не действат в дългосрочен план, а и в краткосрочен често) и мини на разумен калориен дефицит (-15%) и меню, пълно с много свежи салати, варени яйца, нискомаслена извара, маслини, гъби, печено пилешко, пуешко и немазна риба. Леките супи, студени и топли, също са част от препоръчителното меню.\nХрани се тогава, когато усетиш глад, и често, на всеки 4 часа, но не в огромни количества. Хапвай така, че след хранене да ти е леко на стомаха, като същевременно не ставаш гладна от масата. Ти ще усетиш момента, в който е време да се оттеглиш. Хубаво е да се научиш да вечеряш преди 8:30 вечерта, за да си легнеш с лекота в стомаха.\nОт свежите салати може колкото пожелаеш, когато пожелаеш. Ако пиеш кафе, нека е с мляко, не със сметана. Ако ти се пие газирана напитка, нека е газирана вода с лимон. Ако ти се хапва сладичко, вземи си черен шоколад с червена боровинка и стевия (има наполовина по-малко калории от обикновените шоколади, а вкусът е доста приятен) и си чупи по едно парченце. Пий много чиста вода, ако можеш и по 1 литър дневно.\nПо този начин свалих много килограми, когато бях на твоята възраст. В момента съм на 25 г. и тежа 47 кг. при ръст 163 см., така че можеш да ми се довериш.\n4. Какво доказваш. Познавам професионален инструктор препоръката му е 2 пъти седмично, за да може6да се възстанови организма.\n5. Една основна и това е.\nАко бягаш сутринта, правиш някакви леки упражнения, това е малко по-различно.\nНо ако плануваш, да блъскаш 2 часа във фитнеса 5 сутрнта, после след работа/училище да блъскаш още 2 часа, се откажи, чащото ще си навредиш серизоно и когато усетиш щетите, ще е късно.\n6. Съсипваш си здравето, нищо друго няма да постигнеш. Когато го съсипеш, може би ще се сетиш за този коментар...\n7. По 4, 5 пъти в седмицата е напълно достатъчно, а търпението и постоянството са най- важните неща! Ако тренираш всеки ден и по няколко пъти на ден, ще претренирваш, няма да можеш да се възстановяваш от тренировките и бързо ще загубиш желание и мотивация!\nпреди: 29 дни, 34 мин.\n8. Прекалено е. Нужна е и почивка иначе нито ще успееш да е достатъчно дълго, нито ще се разминеш без последствия.\n9. По 5 пъти най-малко.... Много странен въпрос, но ще опитам да помогна. За тия години и килограми, тренирай веднъж на ден, всеки ден в седмицата, без един, примерно Събота или Неделя. Пробвай в единия ден да правиш малко клекове, коремни, лицеви и такива със собствена тежест или ластици, но интензивно, примерно 15-20 минути максимум. В друг ден просто прави кардио тренировки. Пробвай ако можеш да тичаш по малко(вече ти трябва да видиш колко ти понася) или да плуваш. Но да ти кажа, почти всичко е в храненето. Ти дори само разходка да правиш и дето се казва физическо да играеш, си горе-долу ок с движението, ама ако ядеш боклуци, то няма да стане. А за храненето има много да изчетеш и най-вече трудното е да следваш някакъв режим, който и да ти е начин на живот. Тоест, не да свлаиш 5 кг с диета и после да минеш на дюнери и пици, защото си чао :)\nПробвай тия неща за 2-3 месеца, тренирай, ако ти идва много, почивай 2 или 3 дни в седмица, не трябва и да се претоварваш, но не повече. Храни се с качествени неща и не прекалявай, не яж вечер късно и махни сладкото и тестеното газираното. Прави го това 2-3-5 месеца и после вече мисли за фитнеси, допълнителни режими, тренировки и т.н.\n10. Здравейте отново, не съм изяснила по колко време искам правя тренировките. Аз искам да правя 3 различни тренировки за различни зони, които са по 7 минути. Та въпросът ми беше дали може да се тренира 2 пъти от, които за едната тренировка която е 7 минути сутрин, а другите 2 общо 14 минути, вечер или след обяд?