Част 1, Глава 2 » Книга за времето\nЧаст 1, Глава 2\nот Kalina Stefanova | фев. 3, 2019 | content | 0 коментари\nПРИЯТЕЛ, ВРАГ ИЛИ ЗАЩО НЕ ПАРТНЬОР\nНека да ви разкажа една случка за една среща с двама мои колеги – тя и той. Ще им запазя анонимността, че са известни имена. Та имаме среща пред кино „Одеон“. Това беше „в зората“ на мобилните телефони. Та, отишла съм аз точно навреме, даже малко по-рано. Така са ме учили. И се почва едно чакане, защото те закъсняват. Чакам си аз, прилично изчаквам, след което звъня на единия – не вдига. Тя пък ми отговори, ама каза, че е близо и след малко е при мен… Няма да ви отегчавам с цялото си чакане, че знам – и на вас ви е досадно. В крайна сметка, тя дойде с час закъснение, а той дори и не се появи. На другия ден го питам:\n„Какво стана? Нали каза, че ще дойдеш?“\n„Да и щом съм казал, че ще дойда, значи ще дойда… все някога…“\nЛюбими са ми и двамата. Не се сърдя за такива неща, а и двамата са много смешни и ми носят радост в живота. Естествено, никога повече не си уговорих среща с тях. Това е единият ми урок от случката. Другият е, че каквото и да показва часовникът, Времето за различните хора е различно. Май е точно като тях? Дали времето МИ е някой като мен или… друга личност? Коя?\nКогато времето не ни стига, имаме усещането, че сме се провалили. Провален си, когато си победен. Победен си, когато е имало битка и не са ти стигнали ресурсите – ти да си успелият. С кого се бием, с кого сме във война, с какво е надпреварата?\nТо – Времето, все „лети“, „препуска“, „убягва ни“, „изпускаме го“…\nКакво е Времето? Кой и кога е решил, че то е противник? А, защо му е да ми е враг? Какво му причинявам аз, че то да иска да воюва с мен? Всъщност, всичко това е илюзия, несъществуващо, нереално… Защо да сме от различни отбори?\nТака са ни научили. В това сме повярвали. Така е открай време.\nА, какво, ако Времето ни е партньор? Кой решава това?\nАз. Сега. Каня го на приятелски разговор, като партньор с партньор.\nИ така, какво е нужно преди това?\nПърво: Да осъзнавам кой съм аз, какво мога да предложа и от какво се нуждая?\nВторо: Какво е партньорство?\nТрето: Какво е разговор между партньори?\nПовечето хора, които са сами, си търсят партньор. Така се казва, но всъщност малцина осъзнават какво означава да си имаш партньор. Най-вече това е възможно, ако и ти си партньор. Ще се съгласите, че най-често искаме някой да се грижи за нас, да получим любов. Е, да и ние да се грижим за него/нея, да дадем любов. Звучи толкова просто и възможно, а на практика, съвсем не е най-лесното и дълговечно нещо. Защо? Защото не са много хората, които са наясно със себе си. Как става така, че разбираме истината едни за други, когато се разделяме например? Става, защото едва тогава я изговаряме. Накрая. А е добре да започнем от нея. Партньорството започва с истинските ни лица. Най-често се опитваме да го уподобим с „лицето“, което вярваме, че ще се харесва.\nВеднъж спрях във въртележката и след препускането, с едва дишащо тяло, казах на Времето:\n„Не мога повече.“\nЗнаете ли, какво ми отвърна Времето:\nИмах усещането, че То – Времето, ме разбираше най-добре в този момент. Заникъде не бързаше. Спря с мен, поседна и разбрах, че то е С МЕН. Винаги е било и ще бъде. Аз дали съм със себе си – това е въпросът.\nАз като партньор\nДа осъзнавам кой съм аз, какво мога да предложа и от какво се нуждая? Този въпрос е единственият, за който носим 100 % лична отговорност. Той е най-лесният за отговаряне и същевременно, най-трудният. Реално погледнато това е въпрос, чийто отговор е процес. Отговорът, който се актуализира своевременно, според променящите се ние. Не спираме да се откриваме, развиваме и е добре да осъзнаваме кои сме, отново и отново. Кой съм аз днес, мога да отговоря само днес. Всеки ден е ново днес. Именно „кой съм аз днес“ определя „какво е за мен Времето днес“.\nВъзприятието ни за време е базисно начало в тази книга. Частта Логично за Времето ще ни помогне да сме в точни отношенията с времето, което е постоянна величина, измервана в единици. Познанието за нашите мисли и това как ни влияят, е безценно за осъзнаването, поемането на отговорността и управлението не просто на времето, а на свободата в живота ни. Например, всеки е наясно, че липсата на време ни стресира, но поемането на нашата отговорност за нивото на стрес, което си създаваме, е пряко свързана с имането или недостига на време. Всъщност, всичко включено в тази първа книга, ще ви води плавно и приятно по пътя към Себепознанието. Тук се срещате не само с вас и вашето Време, а също и с „противниковия отбор“ в частта Саботьори на Времето. За това си има и Антидот накрая – нашата мотивация.\nКакво е партньорство?\nСъчетаване на дадености за по-добри общи резултати. Тези дадености сме Аз и Времето. Себе си опознаваме и избираме. Времето приемаме като параметри – секунда, минута, час, денонощие и т.н., но също така създаваме в себе си като идея. Това е личност, която ние изграждаме в представите си, за да обслужи „легендата“ за нас самите. Ето тази част е променимата. Тази част в нашия партньор е общото ни с него. В тази част Аз съм Времето и Времето съм Аз. Това е частта, в която откриваме общото между мен и партньора ми. Това ни събира и вдъхновява да изградим такива отношения помежду си, че да творим заедно, обединявайки различното.\nКакво е разговор между партньори?\nЗависи от партньорите. По пътя в тази книга ще осъзнавате повече и повече какъв партньор сте вие и какъв партньор за вас е вашето творение – личността Време. Как сте общували досега? Какво да запазите? Какво да промените? Отговорите на тези въпроси са и ще бъдат винаги уникални за вас. Ние вярваме, че не съществуват непременно работещи формули, решения, стратегии за управление на времето. В тази книга ви предлагаме множество практики, упражнения, идеи, подходи, които са просто банка с инструменти. Някои от тях са ви познати, навярно, други не. Едни твърдите, че работят, други не. Предлагаме ви да освободите досегашните си вярвания и предубеждения от рамките на „правилно и грешно“. Бъдете свободни да пробвате, да избирате и да разполагате с всичко. Ползвайте това, което е най-подкрепящото ви в този момент и не забравяйте, че във всеки миг ние сме по-новите себе си. Днес едно работи за мен, утре – друго. Всичко е успешно, ако умеем да познаваме себе си, партньора си и отношенията си с него – Времето.\n„Все сме в надпревара с времето. Само не мога да разбера аз ли го гоня, или то ме преследва? Как така не мога да го стигна, а то пък ме притиска в гърба?…“\nПрактика „Каква личност е моето време?“\nТова упражнение ще ви помогне да си изясните „с кого всъщност си имате работа”. Каква личност е „Вашето Време“? Отговаряйки на въпросите, ще разберете как се случва вашето партньорство с Времето. Случва ли се всъщност? Изберете някой от вариантите, който ви привлича най-много, или всички, ако имате време и желание!\nОпишете времето в кратък текст.\nНарисувайте го така, както можете.\nНаправете си колаж от части за сглобяване – шапка, очила, дрехи и т.н.\nИзползвайте въпросите, които ви предлагаме, за да си представите възможно най-пълно образа и характера. И не се ограничавайте с тях, нека само ви насочват. Развихрете фантазията си, водени от своите чувства.\nКой е моето Време?\nМъж, жена или дете?\nНа каква възраст е, как изглежда?\nС какво се занимава, каква е професията му/ѝ?\nБогат или беден човек е?\nВ какво здраве е?\nКакъв/каква е по характер?\nНа кого прилича от моите познати?\nА сега си представете взаимоотношенията помежду ви:\nКакви емоции предизвиква общуването ми с него/нея?\nХаресвам ли Времето? Забавно ли ми е с него/нея или напрегнато?\nМога ли да работя в един екип с него/нея?\nИскам ли да отида с него/нея на почивка и ще си изкараме ли добре?\nПо-скоро партньори или по-скоро противници сме?\nКакво ми причинява, с какво не мога да се примиря?\nИска ли ми се да променя нещо в тези отношения?\nПриятел, враг или партньор-08.42\nПрактика-Каква личност е моето време-02.42


🚢 7 дни Италия, Испания, Франция - UNLJ | Crusit.bg\n7 дни Италия, Испания, Франция - UNLJ\nвъншна € 1578\nс балкон € 1778\nапартамент € 2778\n€ 1178 € 1578 € 1778 € 2778 Избери\n24.04.2022 от € 1178\nс балкон €1778\nКаляри (Cagliari) е древен град с богата история. Бил е част от 7 различни цивилизации. Днес изпълнява роля на административна столица на остров Сардиния, Италия. Макар че е сравнително голям град, той е много красив, чаровен, италиански град и се смята за най-“зеленият“ на Ботуша с множество красиви паркове. В Каляри може да посетите „стария град“, древния замък там, базиликата Сатурнино; може да отидете на хубав плаж или да отидете на дневен тур до античния Римски град Нора.\nИспания 14:00 22:00\nИталия 09:00 17:00\nДен 3 - Сардиния (Каляри)\nДен 4 - Палма де Майорка\nпристига в 14:00 - заминава в 22:00\nДен 5 - Валенсия\nДен 6 - Марсилия


проект за смяна на предназначение | Механджиев архитекти\nДом за възрастни – Своге\nПреустройство на магазин в дом за възрастни хора, село Батулия, край Своге.\nНачини за преустройство и задигане на съществуващи тавански помещения в подпокривни етажи чрез капандури, кули и надстрояване: Много къщи, жилищни блокове и кооперации, построени преди повече от 30 години имат обширни тавански помещения, които не се използват пълноценно. Това се дължи на старите строителни технологии, налагащи определен наклон на покрива (30-50 процента), допълнителни […]\nСмяна на предназначение и адаптация на зала от бивше котелно помещение в СБАЛНП ”Св.Наум“. Помещение на парокотелна централа се адаптира в конферентна зала с 90 места и съответни обслужващи помещения: фоайе, санитарни възли, стая за превод и др, подходящи комуникации ( коридори, стълбища, евакуация) и системи ( вентилация, климатизация, осветление). Разгънатата площ за реконструкция е […]\n„Голямата мааза“ представлява три складови постройки от края на 19ти век, построени на калкан една до друга на ул.”Хан Омуртаг” в историческия център на Варна. След поредица преустойства и промени от оригиналните и ценни от архитектурно-историческа гледна точка здания в наши дни са оцелели до голяма степен единствено външните каменни контурни стени. Те са на […]


Глаукома /"тихият крадец на зрение"/\nГлаукомата заема едно от първите 3 места като причина за слепота. Заболяването е генетично предопределено. Глаукомата се характеризира обикновено с повишено вътреочно налягане, прогресираща атрофия на зрителния нерв и типични промени в зрителното поле, които ако болният не се лекува, постепенно се увеличават до пълно ослепяване.\nДо глаукомни промени могат да доведат и съдови дисрегулации, вазоспастичен синдром и др. без повишено вътреочно налягане - т.нар. глаукома с ниско налягане.\nНезависимо от вида на глаукомата, промените в диска на зрителния нерв и зрителното поле са еднакви.\nКонгенитална глаукома - най-често се среща първична конгенитална откритоъгълна глаукома. Заболяването се проявява в 50% при раждането и в 80% до края на първата година. Оплакванията са сълзотечение, фотофобия, блефароспазъм /спазъм на клепачите/, вътреочното налягане е повишено, уголемяване на окото, постепенно намаление на роговичната прозрачност.\nЛечението е предимно оперативно.\nВ детска и юношеска възраст протича подобно на глаукомата при възрастните, без промени в предния очен сегмент.\nЛечението също основно е оперативно.\nПървична глаукома - бива:\n- откритоъгълна /проста/ - най-разпространената форма на заболяването. Основна причина за възникването й е повишеното вътреочно налягане поради влошаване на отока на вътреочната течност през дренажната система на окото в преднокамерния ъгъл.\nОбикновено с диагнозата се закъснява поради това, че липсват съществени симптоми и оплаквания. Единственото оплакване е от намаление на зрението и често болният открива това късно, при случайно затваряне на едното око.\n- закритоъгълна /конгестивна/ - характерни са пристъпите от силно повишено вътреочно налягане, виждане на цветни кръгове около лампата, намаление на зрението, болки в окото и съответната половина на главата, гадене, повръщане.\nЗаболяването е двустранно и засяга по-често жени след 40-годишна възраст. Обикновено причина за заболяването е анатомично по-плитка предна камера. Това затруднява оттичането на вътреочната течност от задната към предната камера, ирисът се избутва напред, камерния ъгъл се затваря и се появява глаукомен пристъп. Причина за това може да е продължителна работа в наведено положение или разширение на зеницата при работа на тъмно. При преглед се установява силно увеличено вътреочно налягане. Окото е зачервено, зеницата разширена, зрителния нерв е подут, с неясни граници. Зрението е намалено. Между пристъпите вътреочното налягане е нормално и болният няма оплаквания. След всеки пристъп остават трайни сраствания в камерния ъгъл.\nЛечението на глаукомния пристъп обикновено преминава в очна клиника.\nВторична глаукома - налице е повишено вътреочно налягане вследствие на редица други очни заболявания, травми на окото, следоперативни състояния вследствие на новообразувани съдове, при болни от диабет, тромбоза и др.\nЛечението включва лечение на основното очно заболяване. Прилагат се и оперативни интервенции.\nВ Медицински център ЛОРА можете да се прегледате при специалист-офталмолог по този проблем, както и да получите съвети за преодоляването му!


Дупка във врата, не се паникьосвайте! Повредата може бързо да бъде маскирана, ако използвате правилния продукт за материала на вратата.\nпаста от фибростъкло.\nРемонтирайте дървена врата\nОтстранете малките парчета дърво, все още заседнали в отвора на вратата.\nШлайфайте очертанията на отвора, за да избегнете изпъкнали ръбове.\nАко процепът не е дълбок, запълнете дупките в дървото с дървесен пълнител и шпатула. Ако дупката е дълбока, поставете парче дърво с размера на дупката или най-близо до дупката, преди да използвате пълнителя за дърво.\nШлайфайте пълнителя за дърво.\nБоядисайте дървото с първи слой боя.\nШлайфайте с фина пясъчна хартия.\nНанесете втори слой боя.\nРемонт на врата от шперплат\nСледвайте първите две стъпки.\nИзползвайте дървесен пълнител както преди. Можете също така да смесите дървени стърготини с вода. Изчакайте 24 часа. Включете същия обем лепило за дърво (бяло лепило), докато получите хомогенна паста.\nНаправете същите покрития като преди.\nРемонтирайте PVC врата\nИзползвайте епоксидна шпакловка, за да запълните дупката.\nШлифовайте шпакловката, когато изсъхне, с фина шкурка.\nНанесете два слоя боя. Не забравяйте да шлайфате много леко между всеки слой.\nРемонтирайте метална врата\nАко имате умения, заварете парче от същия метал като вратата. В противен случай използвайте хартия от фибростъкло: залепете фибростъкло върху отвора със специална паста от фибростъкло. Нанесете покритие, за да скриете стъкления плат. Накрая пребоядисайте вратата.


Дора в свят без аромат\n22-годишна Дора Донкова е родена без обоняние и предпочита да няма такова\nВсе пак мечтае да усети аромата на морето\nМирисът на успеха е потта, убедена е младата дама\nКазва, че ще откачи, ако изведнъж започне да усеща миризмите на живота\nНастръхна ли от аромата на първия пролетен дъжд? Хипнотизира ли те соленият полъх на необятното море? Коледа не е ли нищо повече от уханието на мандарини върху печката? Есента събираш ли две шепи, вдишвайки чаша какао? Дора Донкова има друго усещане за сезоните и за целия живот. 22- годишната пловдивчанка е родена без обоняние. Работи в сладкарничка, но се учи да бъде по-различния водещ на сватби, под менторството на Ивайло Манев. Интересно как Патрик Зюскинд би разказал нейната история като контрапукнт на „Парфюмът“… Как изглежда светът без аромата му разказва с чувство за хумор и почти невидима нотка на тъга самата Дора.\n– Кога разбра, че нямаш обоняние?\n– Като малка правех много бели. Растях половината година, прекарвайки на село, другата в Пловдив. Подобно на всяка селска къща от онова време и моята беше със стари контакти, стари щепсели. В кухнята беше телевизорът, печката, пералнята, всичко събрано на едно и се живееше реално в една стая. Забавлявах се, пускайки уредите наведнъж и си варих чай, бях 1-ви клас. Караниците в следствие на това завършваха с „Тук пак мирише на бакелит“. Аз не го разбирах. „Мирише на бакелит“ и до ден днешен не ми е ясно какво е. При редица подобни случки, започнах да осъзнавам, че нямам обоняние. И около 5-ти клас, когато хората ми казваха, че дадено ястие ухае добре, започнах да разбирам, че не чувствам същото като тях. Виждах, че излиза пара от чинията, но за мен беше само цвят и вкус. Не знаех, че храната трябва да има мирис, знаех го само на теория.\n– Как научиха твоите родители?\n– Майка ми се разрева, когато разбра. Един ден й казах: Спри, да ми даваш да мириша разни неща. Бях около 12-годишна и се бях разбунтувала, че постоянно ми дава да помириша това и онова, а аз нищо не усещах. Първо сама го усетих за себе си. Не реагирах на въздуха, който ме заобикаля, на цветята. Започнахме да ходим по лекари. Нямах нищо запушено. Всичко беше, както си трябва. Заляха ме с медицински термини, които не разбирах и никой не ми обеща, че ще ми върне обонянието.\n– Бабините гозби не знаеш как ухаят?\n– Нито баба ми, нито майка ми, нито аз сме надарени с големи кулинарни възможности. Баба ми си следваше ритъм на готвене. Ден от седмицата означаваше конкретно ястие. Понеделник забъркваше едно, вторник друго, всяка неделя правеше спагети със зеленчуци и соев сос. Тоест, моят детски спомен с манджите на баба беше свързан с графика какъв ден е днес, за да знам какво ще ядем.\n– В училище подиграваха ли ти се децата, че нямаш обоняние?\n– В предучилищната нямам спомен, защото и аз не го осъзнавах. По-нататък децата не ми вярваха, а и аз не можех да им го обясня. Смееха се, защото и аз се смея.\n– Чувстваш ли се специална?\n– Не. Нито ми пречи, нито ми помага.\n– Имаш ли спомени от детството, свързани с темата за аромата?\n– Дълги години плувах. Всички казаха, че около басейните мирише на хлор, косата мирише на хлор, и то силно. Но аз не го усещах. Само че когато се потапях, около устните имах специфичен вкус от водата. И с това помня част от детските ми години. Никога няма да го забравя. Тогава бях 3-ти клас.\n– Когато излизаш на срещи с мъже, това интересна тема на разговор ли е?\n– Винаги е интересна тема. Обяснявам как не мога да разбера, че нещо има аромат. До късни години не знаех, че храната има мирис, а не е само парата, която излиза от топлата чиния.\nЦялото интервю може да видите в Под тепето.\nMore in this category: « Активните жени на Пловдив: Запознай се с Валерия Александрова\tАмериканският писател Гарард Конли: Омразата е често абстрактна »


Immobilien in Bulgarien, Дома в Болгарии : Къща 120 кв.м., парцел 800 кв.м., 5 км. от Черно Море, Къща за Продажба, България, Варна, с. Осеново\n> Недвижими имоти / Къща 120 кв.м., парцел 800 кв.м., 5 км. от Черно Море\nБългария / Варна / с. Осеново - ID 2579647\nКъща на три етажа. Състои се от;\nПърви етаж: спалня, баня, веранда, гараж.\nМансарда: спалня, баня.\n67,4% събираемост на данъка върху недвижими имоти в Община Варна за първото полугодие на 2017-та27/09/2017


Гуми за кал COOPER DISCOVERER SST - OFFRoad-Bulgaria.com\nГуми за кал COOPER DISCOVERER SST\nПродавам: Гуми за кал COOPER DISCOVERER SST\nГумите са на 6 години.\nДебелина на грайфера 10 12 мм.\nГумите са без балони.\nЦената е за 4-те гуми.\n0878 843 023 - Митко\nОт: Гуми за кал COOPER DISCOVERER SST\nЗдравей,запазвам ги-ще се чуем по тел.\nГумите са продадени. Честито на новия собственик.Безаварийни километри в калта!!!!!


Разрушават недовършена 40 г. почивна база в Минерални бани\n– 27.11.2017Публикувано в: Slideshow, Актуално1, Хасково\nНай-високата сграда в община Минерални бани ще бъде премахната. Това реши на последното си заседание местния парламент. От 1982 година строежът на сградата е замразен и ако я оставим така може да си остане още 40 години\nСградата е потенциално опасна и ние дълго време търсихме начин да предприемем необходимите мерки, защото тя е собственост на ПРО ЕАД, каза кметът на общината Мюмюн Искендер. Строежът е започнат като почивна станция, но сегашните собственици явно нямат средства нито да го довършат, нито да го разрушат. Сградата е построена върху два декара общинска земя и след решение на общинския съвет, ние можем да предприемем тези превантивни мерки. На територията на националния курорт има още няколко такива сгради, които в най-скоро време ще последват нейната съдба, каза още общинския кмет. На тяхното място вече има инвестиционни проекти за модерни 5-звездни хотели.\nTags: безопасност, Минерални бани, община


Свободната зона - само за животни! • Виж темата - Хирургично лечение на туморите на отделителната система\nХирургично лечение на туморите на отделителната система\nот meri » Съб Мар 20, 2010 3:48 pm\nВ момента, оперативно лечение на тумори на отделителната система, рядко се използват в практиката за лечение на кучета и котки. Това е свързано отчасти и с това, че тумори на тези органи се срещат много рядко.Например, туморите на бъбреците отстъпват по честота на тумори с друга локализация. Друга причина е разбира се сложността на диагностициране и оттам голям брой изостанали случаи,и когато говорим за лечение вече е късно.\nТрудностите в диагностиката постепенно отиват в миналото и хирурзите се срещат с тези тумори все по-често.\nБъбречните тумори представляват голям проблем за премахване, поради тяхната чревна локализация. Те се диагностицират тогава, когато тумора е достигнал значителни размери.Поради това, често по време на операцията вече е заразена бъбречната капсула и прилежащите й структури: лумбалната мускулатура, уретера, каудалната вена, аортата, черния дроб, панкреаса, надбъбречната жлеза. Отстраняването на тумора в левия бъбрек е малко по-лесно, отколкото в десния. Операцията включва следните правила:\n1. Ревизия на втория бъбрек, защото често може да се забележи двустранно поражение.\n2. Ревизия на коремната кухина за метастази.\n3. Проверка, а по-добре премахване на параорталните лимфни възли, където е възможно регионално лимфно метастазиране.\n4. Отстраняване на бъбрека заедно с прилежащата перинефронна мазнина.\n5. Пикочопровода на засегнатия бъбрек се отстранява в своята цялост поради възможен рефлукс.\nАко има място на поражение на каудалната вена на левия бъбрек, има възможност да се премахне левия бъбрек заедно с резекция на каудалната вена, тъй като при това може да се развие колатерален оток по системата на двете вени. Над устието на дясната бъбречна вена каудалната вена не трябва да се резецира.\nСрещат се много по-често от тумори на бъбреците, освен това диагностиката на тумор на пикочен мехур при кучетата и котките е добре развита с приложението на УЗ, отчасти и цитология на урината.\nПри хирургично отстраняване на туморите трябва да се вземат под внимание особеностите на неговото разпространение. При обширно поражение на ретроперитонеалната параорална метастаза в лимфните възли, операция не е препоръчителна. Същото може да се каже и за общото му участие в туморния процес, както и формирането на пикочния мехур на дебелото черво, както се прави при хората,за животните не се използва активно, а трансплантация на уретера в дебелото черво вероятно ще доведе до инфекция на бъбреците.\nПри еднични тумори, инвазиращи в мускулния слой, се извършва ограничена резекция на стената на пикочния мехур в максимално възможни граници. Оставащата част пикочен мехур се възстановява с помощта на серо- мускулен шев, без проникване в лигавицата. Разбира се от гледна точка на онкологичния радикализъм това не е правилно, трябва да се премахне целия пикочен мехур, но компромис трябва да има. Съмнителните ретроперитонеални лимфни възли по възможност също се премахват, това може да бъде свързано с много трудности.\nПри разпространение на тумора до устието на уретера не е задължително да се отстранят и бъбреците. Провежда се частична резекция на дисталния край на уретера и реплантацията му в пикочния мехур. Това вече е реалност.\nЧесто трябва да се справят с един или повече тумори, засягащи лигавицата на пикочния мехур- полипи. Това е често явление, при такава ситуация се провежда медиална цистотомия, изважда се лигавицата на пикочния мехур и се изпълнява електрорезекция на увредените участъци до подлигавичния слой включително. При образуването на големи дефекти в лигавицата е целесъобразно да се поставят отделни шевове от тънък разграждащ материал. Това ще подобри регенерацията.Раните на пикочния мехур за затварят както е описано вече.\nТумори на уретрата се срещат при кучета, рядко се регистрират от страна на половите органи, например рак на устието на уретрата при женските. Туморите разположени там, представляват трансмисивна саркома и се лекуват консервативно.


Покупката на спортни екипи в настоящия момент\nПочти всички спортни екипи, които купуваме по магазините, имат за цел на първо място да надминат разнородните потребности на отделните хора. За да сте напълно задоволени от всички спортни екипи, които ще купите, по-важно е да сте се запознали с всичко на пазара. Ние сме фирма, която разчита на качеството на всички наши спортни екипи и не го понижава с цената. Пазарът в днешно време до известна степен определя и отношението на много производители и търговци към клиентите им, но за нас най-значим е крайният потребител и желаните от него спортни екипи.\nПредпочелите нас клиенти са значими за нашия магазин, затова ние предлагаме спортни екипи, които да са от значение за тях\nНашите спортни екипи имат качествата, от които имате потребност. В нашата фирма сме уверени, че щом нашите спортни екипи подхождат на необходимостите и на очакванията на заложилите на нас потребители, то те със сигурност ще се множат. Удовлетворените потребители за нас са онзи фрагмент, който ни тика към усъвършенстване и ни подсказва да сме горди с това, което сме реализирали. Подразбира се, че, ако не останете с прекрасни впечатления от създадените от нас спортни екипи, ние ще се чувстваме изключително признателни ако оставите обратната си връзка, за да разберем как да отстраним грешките си и да бъдем по-успешни в изпълняването на това, от което имате нужда.\nСдобиването с одобрените от вас спортни екипи присъства като дейност, на която е за предпочитане да се гледа всъщност внимателно. При положение, че цялата база спортни екипи, които се разпространяват в магазина са страхотни, това значи, че артикулите са отличителни, вълнуващи и нови. Цялата база спортни екипи, които ние предлагаме, са впечатляващи, атрактивни и несравними.\nНашите спортни екипи имат за цел да направят деня си по-хубав\nПредлагаме разнообразни спортни екипи, които са изцяло съобразени с специалните нужди, които потребителите ни имат. Ние вярваме, че спирайки се на нас, вие всъщност залагате на качествен съюзник по всяко време. Избирайки да станете един от клиентите ни, вие всъщност предприемате крачка към по-смисления живот.\nПерфектни спортни екипи за уникални клиенти\nМатериалите, които използваме за направата, не застрашават околната среда. Огромната грижа и отношението към нашите потребители прави и нашите спортни екипи такива. Всичките ни спортни екипи са най и това също прави огромно впечатление.\nСтремглавото развиване на пазара довежда до стремително усъвършенстване на всеки от нашите спортни екипи\nУсъвършенстването на пазара амбицира идеята ни за развитие и в тази връзка ние се фокусираме върху предоставяне на по-добро качество на страхотни цени съобразно всеки от вас. Нашата компания е целеустремена към непрекъснато подобряване и затова всички иновации за исканите от вас спортни екипи можете да откриете точно в нашите магазини. Ние сме амбицирани да осигурим на клиентите, които ни се доверяват най-съвременните спортни екипи в синхрон с времето.\nУсъвършенстване на всички наши спортни екипи\nПроизвежданите от нас спортни екипи постоянно се актуализират в синхрон с времето. В нашия екип търсим начини да правим по-добри разпространяваните от нашето производство спортни екипи непрестанно, за да бъдат артикулите ни в синхрон с времето си. Когато пазарувате при артикулите ни, вие пазарувате модерното и най-доброто в контекста на света днес.\nНашата задача е да оказваме помощ на потребителите ни да направят дните си по-добри. В нашата фирма искаме купувачите ни да останат осведомени и запознати с предлаганите от нас спортни екипи, за да достигнат до най-правилното решение за нуждите си. Изгодното купуване има опцията да се ориентирате към най избор и ние се стараем да ви окажем помощ именно в името на добрата покупка. Не е от значение дали търсите спортни екипи за повод, или като част от ежедневните ви занимания, от нашата фирма сме насреща да ви съдействаме. Нашата фирма е безценен съюзник, който всеки е хубаво да държи на своя страна. Желанието, което притежавате в себе си е духът, който от нашата фирма полагаме в нашите спортни екипи.


Как австрийците се грижат за хората с увреждания | Вестник "ДУМА"\n01 Юни 2020понеделник02:45 ч.\nВиена ме посрещна ослепителна и величествена. Цяла вечер се разхождахме из широките булеварди, потопени в неповторимата атмосфера на интимност и задушевност. Улични музиканти спокойно и с удоволствие свиреха и пееха наоколо. Времето ни беше ограничено и напрегнато. Присъствахме на Министерската конференция, организирана от Икономическата комисия към програмата за развитие на ООН. Българското посолство във Виена бе любезно да ни организира посещения в дома за възрастни незрящи хора и със силно увредено зрение "Йохан Вилхелм Клайн Хаус" и във Федералния институт за възпитание, образование и грижи за незрящи деца от 3 до 22-годишна възраст. Носят едно и също име, защото са създадени от Йохан Клайн, посветил се в помощ на незрящите.\nМисията на живота на този бележит човек е била да се грижи за незрящите, за тяхното образование, обучение. През 1804 г. Клайн започва да преподава на незрящото момче Яков Браун, което го вдъхновява да основе института за слепи. След изграждането на училището и дома те са преминали на издръжка на държавата по негово настояване. Това се случва през 1816 г., когато институтът се преименува в Кралски институт за слепи, а през 1949 г. става Федерален институт на слепите. Клайн издава и учебник за преподаване на незрящи и през 1825 г. самият той става преподавател в дома за възрастни.\nТова, което видях във Виена, по нищо не може да се сравни с нашите специализирани училища и старчески домове. Навсякъде, където влязох, имаше спокойствие и уют, голяма чистота и изключително любезен обслужващ персонал. При посещението ми във Федералния институт ме впечатлиха условията, в които се обучават и живеят децата. Освен слънчевата детска градина има и училище, в което децата се занимават и с професионално обучение още от ранна възраст. Някои от питомците са с много допълнителни увреждания и към тях се подхожда индивидуално. Обучението им е свързано с най-елементарните неща - ориентация, обличане, хранене, придвижване. Институтът разполага със зали за различни дейности, голям плувен басейн, разкошен двор за игри и разходки. Тук е единственият по рода си музей за незрящи хора с множество експонати - първите приспособления за обучение, книги на Брайл, набори на символи по геометрия, карти, глобуси, животински модели, пишещи брайлови машини, различни технически пособия за работа. Децата се обучават и по активна ехо локализация и далекосъобщения. Разполагат с програми по туризъм, хорова дейност, дизайн, курсове по готварство.\nЗапознахме се с директорката на института - г-жа Алтенедер, и с един от учителите - г-н Шмидт. Двамата са постъпили на работа в един ден. Самият Шмидт е незрящ, средното си образование завършва в този институт, после завършва и висше. С него дълго разговаряхме за възможностите, които се предлагат в Австрия за децата с увреждания и той ни обясни, че много малко са висшистите с увредено зрение, защото матурите при тях са трудни. Професиите, които може да се усвоят тук, са тъкачество, дърводелство, кошничарство, масаж и др. Шмидт има малък компютър с Брайлов дисплей, който струва много скъпо, но е извоюван от министъра на Федералното министерство на труда и социалните грижи. По оживените улици на Виена и в метрото той се движи уверено, защото в града има набраздени обособени пешеходни линии и всеки незрящ може да се придвижва с лекота. Може да разчита и на говорящите устройства на касите. Голямата страст на Шмидт са музиката, шахът, обича да пътува, да се забавлява с децата, посетил е много държави, включително България.\nБяхме също и в дома за незрящи възрастни хора, който се намира в края на града, но се стига до него бързо с удобното метро. Асансьорите навсякъде работят и са удобни и лесни за ползване от хора с увреждания и майки с деца. Посрещнаха ни приветливи хора и един специалист, който се занимава с ориентирането и мобилността на обитателите на дома. Д-р Малечек ни разведе навсякъде, показа ни салоните за спорт, козметика, фризьорство, кафенето, трапезарията. Тук хората живеят в самостоятелни и уютни стаи със собствен санитарен възел. Получават медицински грижи и посещават интересни културни прояви. Занимават се с изработката на различни приложни изделия, които след това се продават. Говорихме с ведри и приятни жени, които не показаха да изпитват неудобство заради факта, че живеят в специализиран дом, далеч от близките си. Седяха отвън около масите в кафенето и весело и оживено разговаряха. Всеки обитател носи на врата си медалион и при нужда го натиска и разбира къде се намира, а ако не може да се справи сам, чрез него вика човек от персонала, за да му помогне. Видяхме и малък компютърен уред, на който хората с увредено зрение могат да си водят бележки, да слушат музика.\nД-р Малечек е помогнал на мнозина да се върнат към живота. По народност е чех, но владее добре немски и е много търсен от хората, които в по-късна възраст са загубили зрението си и се нуждаят от специализирани услуги. Той се гордее, че само за шест месеца пациентите му се изправят и се движат самостоятелно, домакинстват и се обслужват както някога.\nСлед Виена си мисля, че и в България може да бъдат положени усилия, за които понякога не се изискват средства, а са достатъчни една добра дума и нагласата да помогнеш на хората с увредено зрение да се почувстват достойно.


Чуй песента на вятъра / Пинбол от Харуки Мураками — цена, мнения, откъс и Електронна книга — Colibri\nХаруки Мураками - „Чуй песента на вятъра”\n„Идеален текст не съществува! Точно както няма и идеално отчаяние!“\nДуми на писател, с когото се запознах като студент. Проумях напълно смисъла им много по-късно, но въпреки това твърдението му, че няма идеален текст, ми донесе утеха.\nИ все пак се отчайвах всеки път, когато седна да пиша. Съумявах да се справя с твърде ограничен тематичен обхват. Способен бях да напиша нещо за слон, да кажем, но главата ми нищо не раждаше за треньора на слона. Такива работи.\nОстанах в клещите на тази дилема осем години… Осем години. Дълго време.\nАко те движи принципът, че всичко е поучителен опит, тогава остаряването не е непременно толкова мъчително. Така поне ни внушават.\nОт двайсетата си година нататък се стараех да живея съгласно тази философия. В резултат ме мамеха и разбираха погрешно, употребяваха ме и злоупотребяваха с мен, и то неведнъж. Освен това обаче имах и немалко необикновени преживявания. Всякакви хора ми разказваха своите истории. После си тръгваха и не се връщаха, сякаш не бях нищо повече от мост, по който прекосяваха отвъд. Аз обаче си държах езика зад зъбите. Затова моите истории останаха с мен, докато не започна последната година от десетилетието на моите двайсет.\nА сега е време да ви разкажа своята история, струва ми се.\nРазбира се, това не означава, че съм разрешил дори един свой проблем, нито че ще бъда различен, след като приключа. Може би изобщо няма да съм се променил. В крайна сметка писането не е широка крачка към самоизцелението, а мъничко и колебливо пристъпване в тази посока.\nДа пишеш откровено обаче, е адски трудно. Колкото по-откровен се старая да бъда, толкова по-навътре в мрака потъват думите ми.\nНе го приемайте като извинение. По-хубаво от това в момента не мога да разкажа историята си. Нямам какво да добавя, обаче не преставам да си мисля следното: ако всичко мине благополучно, може да настъпи момент след години или дори след десетилетия, когато ще бъда спасен, избавен. Тогава слонът ще се върне в саваната, а аз ще разкажа историята на света с много по-красиви думи.\nМного от нещата, които знам за писането, научих от Дерек Хартфийлд. Почти всичко всъщност. За жалост, като автор Хартфийлд беше стерилен във всеки смисъл на думата. Достатъчно е да прочетете нещо от него, и ще се уверите. Прозата му е заплетена, сюжетите му са небрежни, темите му са детински. Той обаче беше борец като малцина други, човек, който си служеше с думите като с оръжие. Според мен му се полага високо място в бойната йерархия, редом до Хемингуей и Фицджералд. За жалост обаче, той така и не проумя напълно срещу какво се бори. Допускам, че в крайна сметка точно това означава да си стерилен.\nХартфийлд води безполезната си битка осем години и два месеца, после умря. През юни 1938 година в слънчева неделна сутрин скочи от Емпайър Стейт Билдинг, стиснал в дясната си ръка портрета на Адолф Хитлер, а в лявата – чадър. Ала малцина забелязаха – той се оказа пренебрегнат и в смъртта, както и приживе.\nПрез последната ми лятна ваканция в прогимназията – време, белязано в спомените ми от неприятни гъбички в слабините – ми попадна отдавна изчерпаната дебютна книга на Хартфийлд. Чичото, който ми даде книгата, почина три години по-късно от рак на червата. Когато го видях за последен път, лекарите така го бяха накълцали, че от цялото му тяло стърчаха пластмасови маркучета, които вливаха или отвеждаха течности. Беше се съсухрил и кожата му беше станала червеникавокафява, заприличал беше на хитра стара маймуна.\nИмах всичко на всичко трима чичовци. Единият загинал край Шанхай няколко дни след края на Тихоокеанската война, когато стъпил на противопехотна мина, поставена от самия него. Единственият ми жив чичо работи като фокусник в японския цирк по топлите минерални курорти.\nЕто какво казва Хартфийлд за доброто писане: „На практика писането е установяване какво е разстоянието между самите нас и нещата, които ни заобикалят. Нужна ни е не чувствителност, а измерителна линийка“ (От „Какво лошо има да се чувстваш добре“, 1936).\nЗапочнах плахо да оглеждам околния свят с измерителна линийка в ръка в годината, когато застреляха Кенеди, преди вече петнайсет години – петнайсет години, прекарани в изхвърляне на едно подир друго. Като самолет с повреден двигател най-напред изхвърлих товара, после седалките, накрая – клетите стюардеси, отървах се от всичко, без да взема нищо ново.\nПравилно ли беше така? Откъде да знам, по дяволите! Разбира се, животът е по-лесен по този начин, но аз се уплаших, когато си представих как ще остарея и ще застана на прага на смъртта. Какво ще остане, след като изгорят трупа ми? Дори костица няма да има.\nПокойната ми баба казваше: „Хората с тъмни сърца имат тъмни сънища. Онези, чиито сърца са още по-тъмни, изобщо не могат да сънуват“.\nВ нощта, когато тя почина, най-напред протегнах ръка и нежно склопих очите ѝ. И в този момент всички сънища от нейните седемдесет и девет години изчезнаха беззвучно (пуууф) като летен дъжд върху нагорещен път. Нищо не остана.\nИ последно за писането.\nЗа мен писането е много мъчително. Способен съм цял месец да не напиша нито ред, или да пиша три денонощия без прекъсване, а накрая да установя, че написаното не става за нищо.\nВъпреки това обичам да пиша. Да приписваш смисъл на живота е фасулска работа в сравнение с това действително да го живееш.\nБях юноша, струва ми се, когато го установих, и толкова се изумих, че цяла седмица мълчах като риба. Имах усещането, че ако си поразмърдам мозъка, ще принудя целия свят да се подчини на волята ми, ще отхвърля ценностната система и ще променя хода на времето.\nЗа жалост, отне ми цяла вечност, докато проумея, че това е капан. Когато най-сетне разбрах, взех празна тетрадка и прокарах черта по средата на листа, после отляво изредих всичко, което съм спечелил от този принцип, а отдясно – всичко, което съм изгубил. Оказа се, че съм изгубил толкова много – отдавна изоставени неща, стъпкани, пожертвани, предадени, – че дори не мога да ги запиша всичките.\nДълбока пропаст разделя онова, което се опитваме да осъзнаем, от онова, което действително успяваме да осъзнаем. Всъщност толкова дълбока, че никога не може да бъде измерена, колкото и дълга линийка да имате. Тук мога да изготвя само списък. Не е роман, нито литература, нито изкуство. Просто тетрадка с черта по средата на листа. Може би все пак съдържа някаква поука.\nАко се интересувате от литература или от изкуство, препоръчвам да прочетете гърците. Чистото изкуство съществува само в робовладелските общества. Гърците са имали роби да им обработват нивите, да приготвят храната им, да гребат на галерите, докато те се излежават по слънчевите средиземноморски брегове, съчиняват стихове и си блъскат главите над математически задачи. Ето това е изкуство.\nАко сте човек, който напада хладилника в притихналата кухня в три сутринта, точно по същия начин и ще пишете. Аз съм такъв.\nМураками винаги е бил задължителна част от библиотеката ми! Той пише по върховен начин, който мигом остава в сърцето на читателя. Благодаря на издателство "Колибри", че продължават да го издават!\n3.01.2020 г., 10:27 ч.


Chinato a Sweet Vermouth - Епизод\nОткрийте рядък стил вино, направено с Nebbiolo и превърнато във вермут. Поздравете Chinato!\nChinato да се смесва или да не се смесва\nИма разлика между виното и коктейлните общности. Вие сте или уиски, или вино вино. Има обаче напитка, която преодолява пропастта между спиртната напитка и винената общност: вермут.\nВермутът обикновено се използва като основа за смесване на коктейли като манхатън, но също така е направен от вино. В това видео разговаряме с Патрик Тейлър, винопроизводителят от винарска изба Cana’s Feast, който прави базиран в Неббиоло вермут, наречен Chinato. Сладък вермут, който стои перфектно сам по себе си, но също така прави адски добър коктейл.\nChinato е горчив сладък, това е италианско нещо\nОт еспресо до вермут, Италия има разнообразна любов към всичко горчиво. Вермутите и „ароматизираните“ вина намират своя произход в Северна Италия и Германия още през 16 век (1).\nРадвам се, че не мия чиниите. Отново: публично в Сиатъл, Вашингтон\n„Аптекарите“ или Фармацевтични ще измисли екстракти от билки и корени, които след това ще се смесят с местното вино като начин да направят лечебните продукти по-вкусни (също консервирани с добавена ракия). Тъй като близкоизточните подправки, като канела и карамфил, стават все по-достъпни, те попадат в много рецепти за вермут. Аристокрацията в Германия, Франция и Италия хареса вермута и популярността му скочи рязко.\nВ Пиемонт (The Serralunga d’Alba), започвайки през 1870 г., един фармацевт Джузепе Капелано разработва вермут с местното вино, небиоло. Обаждам се Наведе (Отдавайки почит на употребата на хинин от Китай), ароматът на вино беше одобрен от Савойската къща. С новооткрития пазар за вермута, много други производители последваха и създадоха свои собствени версии на Chinato Barolo.\nПроизводители на Chinato Barolo в Италия\nG. Cappellano Chinato\nG. Conterno Chinato\nBartolo Mascarello Chinato\nG. Borgogno Chinato\nMauro Vergano Chinato\nБароло Чинато на Фратели Барале\nBrothers Serio & Battista Borgogno Barolo Chinato\nДревният рецепт на бароло от чинато на Гансия\nBarolo Chinato на Маркарини\nChinato d’Erbetti От Орегон\nВдъхновен от първата си дегустация на Chinato Barolo, Патрик Тейлър беше ентусиазиран от използването на неббиоло, което прави на Cana’s Feast, за да разработи свое собствено китайско. Тейлър започна с дълъг списък с над 3 дузини билки, подправки, корени и кори и бавно намали списъка до основни съставки. Въоръжен със съвети от готвача на Cana’s Feast, Лиза Ланксън, за това как подправките и билките взаимодействат помежду си, Тейлър разработи първото си чинато.\nСамо със 100 случая, които започнаха, chinato на Cana’s Feast беше незабавен хит! Тейлър установява, че барманите адаптират класически коктейли, в които иска сладък вермут, и го заменят с чинато. Напитките придават допълнително измерение на танина от неббиоло и богатите билкови нотки на карамфил, канела и кориандър. Патрик Тейлър вярва, че вермутите като chinato преодоляват разликата между света на коктейлите и света на виното.\nразлични видове шампанско moet\nвинен зрител отгоре пино ноар\nкакво е алкохолното съдържание на москато\nколко течни унции в чаша вино\nкакви вина имат най-високо алкохолно съдържание


Начало Икономика Инфраструктура Ремонтът на „Тракия“ бил с по-високо качество от изискваното\n11:10 06.06.2021 2858 ~ 1 мин. четене\nРемонтът на АМ „Тракия“ е качествен, а изпълнението на всички нормативни изисквания може да се види в документацията, с която разполага „Автомагистрали” ЕАД. Това е становището на експерти от дружеството по повод извършената проверка на отсечката между Чирпан и Стара Загора от страна на новия председател на АПИ инж. Апостол Минчев, предава actualno.\nСпоред информацията Минчев е видял използване на некачествени материали, липса на контрол и неудачни проектантски решения, съобщават от АПИ на официалния си сайт. Специалисти в сферата на пътнотранспортната инфраструктура твърдят обаче, че изнесените от инж. Минчев данни не отговарят на истината и действителността е точно обратната.\n„Всички, работещи по ремонта на АМ “Тракия”, са наясно, че магистралата е от важно икономическо и социално значение за Република България и изискванията за качеството са по-високи от нормативно изискуемите. И при най-малкия проблем, свързан с качеството, всички видове дейности се ремонтират за сметка на Изпълнителя, изпитват се отново и след постигане на нормативните изисквания, ремонтните дейности продължават”, категорични са експертите.\nОще следващата седмица ББР може да има нов надзор


Форуми на УНСС | forum.unwe.bg • Виж темата - Достъпност\nПубликувано на: Сря Авг 13, 2014 9:44 pm\nБих искал да попитам дали може студенти, приети тази година могат да отидат преди 15-ти септември за да се запишат в библиотеката ? Все пак вече сме пълноправни студенти с платени такси, а това не е ли най-важното\nИмам и още един въпрос, а именно - мога ли да взема учебник за цял семестър ? Питам, защото съм чувал, че правят проблеми, а не би трябвало.\nЗаглавие: Re: Достъпност\nПубликувано на: Сря Авг 13, 2014 11:23 pm\nМоже да пробваш, не си спомням искаха ли студентска книжка, но ако си по настоятелен едва ли ще ти направят проблем. Срока на отпускане е 4 месеца, като може да презаписваш допълнително, но дори и да пресрочиш най-много да те смъмрят.


Решения: как да създадем рамка? - Росен Рашков\nРешения: как да създадем рамка?\nYou are here: Росен Рашков > Блог > Статии > Решения: как да създадем рамка?\nПодготвяйки се за уебинара на ICF „Как вземаш решения?“, разговарях с Кирил, мениджър на мениджъри. Зададох му и въпрос за рамката, която ползват в екипа му, когато е нужно да се направи избор.\n„Рамка?! Не, нямаме… Та нали това би ограничило нашата креативност!“\nДа, това е напълно възможно при твърде тясна рамка. Например при микромениджмънт. Не, ако се зададе достатъчно свобода в рамката и все пак има в нея принципи и правила, по които да бъде създадено и имплементирано едно решение.\nСлучвало ли ти се е – любопитствам аз – да имаш забавени решения в екипа? Отговорът е „да“. Случвало ли ти се е да бъдат взети решения, които не се случват или противоречат на вече взето решение?\nОтговорът е красноречиво завъртане на очи. „Да, по-често, отколкото ми се иска да призная.“\nПолзите от рамката\nМислете за рамката като за мениджърски инструмент. Целта му е да позволи на ръководителите да виждат нещата от нови гледни точки, да усвояват сложни концепции и да решават проблеми и възможности в реалния свят.\nДисциплината да наложиш рамка учи лидерите да я изграждат с примери от историята на организацията и сценариите за нейното възможно бъдеще.\nТова дава свободата да адаптираш рамката към нови условия, все пак запазвайки принципите и ценностите на компанията. И подобрява комуникацията, помагайки на ръководителите бързо да разберат контекста, в който работят.\nРешения в рамка – етапите:\nНяма „единствено правилна“ формула как да съставиш своя рамка за решения. Днес аз ще предложа вариант, свободно изграден върху етапите за формиране на решение. И ще включа някои въпроси, които да ви послужат като отправна точка да зададете свои собствени.\nТака от статията ще можете да си вземете скелет, който да надградите изцяло според нуждите на екипа си.\nОпределяне на решението\nМоят съвет е да да започнете от тук, като дефинирате ясно целта на решението. Започвайки с Края в мисълта е един от принципите за ефективност на Стивън Кови и помага още на този етап да откриете добри опции. А отклоняващи ви от целта възможности нацяло ще отпаднат.\nСъщо – важно е да определите нагласата зад вашите решения. Съветът ми е да изберете такава, която ви овластява и изисква максимум отговорност от вас в процеса. Важно е да определите и стъпките, през които бихте преминали.\nКакви въпроси да си зададете тук? За бизнес екипи, бих предложил тези:\nКакво е значението на това решение?\nКак би изглеждало достатъчно добро решение в този случай?\nКакво конкретно трябва да се реши в момента и не по-късно?\nЗа да избегнете повтаряемите грешки и слепите петна в екипната култура, използвайте различна гледна точка.\nКак нашият конкурент би взел това решение?\nКои фактори биха били най-важни за тях?\nДруга креативна техника е да вземеш решението през очите на историческа фигура или филмов герой. Тя е особено подходяща за мениджъри и екипи, които са бликирали и не виждат добри възможности пред себе си. Например, какво би направил Далай Лама да увеличи продажбите? А как би увеличил продажбите Чингис Хан?\nМного често решения биват отлагани заради неяснотата за последиците. Отлагаме решения и когато те са ясни, но се страхуваме от резултатите.\nЧесто срещан пример е отлагането на решение как да постъпиш с токсичен за екипа ти човек. Притесненията за чувствата на един човек, които поставяш пред емоциите на екипа водят до трайно влошаване на отношенията.\nКакви са недостатъците и потенциалните рискове от вземането на това решение?\nКак можете потенциално да сведете до минимум тези рискове?\nКак това решение ще се отрази на другите хора?\nЗа да вземете това решение, какво ще ви струва по отношение на време и лични ресурси?\nВ тренинг програмите, в които работим с мениджъри от различни компании, например „Ефективност за мениджъри„, модулите за decision-making, често са най-интензивните. Задаването дори само на част от тези въпроси поражда неочаквани осъзнавания. Понякога нацяло променя хода на мисленето за определени теми и отношението към типови лидерски решшения.\nКакво бих искал да си вземете от днешната статия?Бих искал да отговорите за себе си на някои въпроси.\nКаква рамка сте ползвали до момента, без да съзнавате, за своите решения?\nКакво е оставало извън рамката ви и има място в нея?\nАко тази статия е само основата, каква е следващата ви стъпка?\nИ за да я направите, вижте също така и:\nAmazon Top books on decision-making – английски\nСтатия за някои пречки пред взимане на решения – български\nСтатия за неработещите решения – български\nИнструмент за труден избор – български\nА ако имате нужда от екипен или мениджърски тренинг за вземане на решения или коучинг подкрепа, за да изградите своята рамка, моля, свържете се с мен на rosen@rosenrashkov.com или на 0878921000.\nРосен Рашков 08.04.2020 29.07.2020 Статии\n← Трудни разговори: Матрица на трудността\nГраници: Кои 3 въпроса не си задаваш? →


SK-1020. Сапун книга. Подарък за жена. Уникат за Коледа - ViVSoaps\nВсяка книга е гравирана ръчно и е уникална. Създадена от нашите ръце за Вас.\nБилката с уханни лилави цветове има силни дезинфектиращи, антибактериални и антигъбични свойства.\nКод: SK-1020 Категории: Уникат подарък, Уникат сапун книга Етикети: домашен сапун, Етерично масло от Лавандула, етерично масло Пачули, етерично масло Портокал, етерично масло Розмарин, за жена, книга, коледа, лавандула, лайка, сапун, сапун книга, уникат\nПодарък за Коледа. Ухаещ подарък с домашен Сапун с етерично масло от релаксираща Лавандула. Ароматът е успокояващ и дълбок. Серията Уникати "Сапун книга" съчетава тайнството на старинните книги и магията на ръчноправените сапуни. Всяка книга е гравирана ръчно и е уникална. Създадена от нашите ръце за Вас.\nЕтеричното масло от лавандула е чудесен имуностимулант, който защитава от вируси, настинки и грип. Има много благотворно регенериращо действие върху кожата и за това се препоръчва при дерматити, екземи и др. Влияе балансиращо и успокояващо на нервната система. Препоръчва се при мигрена, безсъние, безпокойство, емоционален стрес. Използва се в натуралната козметика за лице и коса.\nСапунът има лек ексфолиращ ефект при измиване. Може да се използва при всякакъв вид кожа.\nНапишете първия отзив за „SK-1020. Сапун книга. Подарък за жена. Уникат за Коледа“ Отказ\nSK-1006. Сапун книга за подарък, Уникат, Подарък за Коледа\nSK-1004.Сапун книга за подарък, Подарък за Коледа, Уникат