Обучението по музика - плюсове и минуси • Ритъм БГ\nОбучението по музика – плюсове и минуси\tаприл 13, 2016 Музика\nМного родители са склонни да развиват в децата си таланти и да ги отглеждат с любов към красотата. Всяко дете е талантливо и уникално важно е да видим правилно неговите способности и да им помогнем да ги развият.\nАко родителят иска да развие в чадото си музикален слух, чувство за ритъм и фини двигателни умения, няма нещо по-добро от това то да започне да се учи да свири на пиано. Купуването на пиано и наемането на компетентен педагог, не е достатъчно. Важно е да се внуши на децата любов към инструмента, да го накарате да са заинтересува и след това да го наблюдавате.\nПсихолозите единодушно декларират значителен положителен ефект от уроците по музика. Детето се научава на дисциплина и постоянство. Особено важно е да се започнат такива занятия преди детето да постъпи в гимназия и след това да влезе в музикално училище, за научи по-лесно музикалните ноти. Освен това, когато на детето му спори свиренето на пиано, то ще се чувства по-уверено в сравнение с неговите връстници. Винаги ще му е приятно да демонстрира своите постижения в музикалното училище или да покани родителите на концерт, в който участва.\nНе е изненадващо, че на децата, които са преминали в ранна детска възраст уроци по музика стават по-успешни и уверени лидери. Дългите и старателни уроци по пиано тренират силата на характера, ечат на търпение и целеустременост, учат детето самостоятелно да анализират и да преценява действията си.Важно е също така, че когато свири на пиано то развива своята моторика.\nОбучението в това да свири на пиано позволява на детето да се развива в различни посоки, и никога не е излишно във възпитанието на многостранно развита личност. Не мислете за това дали да го водите детето в музикално училище/или на музикални уроци/ или не, отговорът е ясен – то само ще има полза от това.\nПодобни ПубликацииВъзможност за хромотерапията чрез спалното бельоХромотерапията е позната по света като цветолечение, макар, че не е придобила голяма популярност в България, тя все пак започва да се практикува в СПА центрове, в санаториуми и клиники за рехабилитация. Трябва обаче да се каже, че нейното благотворно въздействие върху здравето и емоциите на човек е известно от…Съвременната дентална медицина – лечение на кариес и обща грижаГрижата за здравето на целия организъм е основен фактор за успешното предотвратяване на проблеми със зъбите. Най-разпространените болести на устната кухина са кариесът и парадонтитът. Наред с неправилното хранене, липсата на хигиена и нередовност в посещенията при стоматолог, учените добавят в групата на главни виновниците за стоматологични проблеми, хронични болести,…Илюзия на линии и форми – стратегия за подредени мазетаОбзавеждането в съвременните жилища е твърде разнообразно и може това многообразие на пазара провокира честата смяна на мебели. Къде обаче съхраняваме старото обзавеждане и кой да се погрижи за всички излишни неща от дома. Потърсихме мненията на специалисти по почистване на тавани мазета.\nПреоткрийте музикатаМузикални подаръци за барабанистиЦветовете при спалното бельо – плюсове и минусиКак лесно да научим детето да използва банята и тоалетнатаКак да изберете спално бельо за детето си според цвета\n← Какво да направим при проблем с дървенициКоректни кетъринг компании →\tЗа Мен Здравейте, казвам се Ралица Кръстева Обичам семейството си, залезите, морето и спокойствието и изящността на пълнолунието. През свободното си време обичам да се "крия" в планините, където природата е непокътнато красива и дива - където тишината е перфектна, а залезите запомнящи се. Обичам да къмпингувам там, в планините, където няма никой освен теб, където можеш да бъдеш сам със себе си и с малките същества около теб, които ти напомнят колко малък си и ти самия. Обичам къмпингите на безкрайни диви плажове, където мога да седна и просто да се наслаждавам на перфектността на морето и вълните и да усещам соления аромат, който се носи наоколо.


2019 г: Турски поток, Фолксваген и... бисери | Вестник "ДУМА"\n09 Юли 2020четвъртък21:29 ч.\n2019 г: Турски поток, Фолксваген и... бисери\nБългария закъснява фатално в икономическото си развитие\n"Българският премиер Бойко Борисов се доказа не просто като противник, но и целеустремен и последователен ликвидатор, килър - ако искате - на всички съвместни българско-руски проекти в областта на енергетиката. Не говорим за културно сътрудничество, макар че и там Борисов оставя след себе си изпепелена земя. Така че каквито и да е изявления и инициативи на този човек трябва да се приемат с голяма предпазливост". Това написа през месец май в московския в."Независимая газета" Никита Бондарев, представен като "кандидат на историческите науки".\nСтатията бе озаглавена "Кой е виновен за провала на "Южен поток". Тя бе отговор на публикация в "Независимая газета" на Сергей Правосудов, който е главен редактор на корпоративното списание на "Газпром" и в материала си остро нападна управляващите в Сърбия, че са лицемерни в демонстрирането на близост с Русия, слугуват на Запада и само протакат реализирането на отсечката за "Турски поток".\nОпитът ми от работата със сърбите ми позволява да направя следната прогноза - те постоянно ще разказват за трудностите при строителството на продължението на "Турски поток" и ще се опитат да измъкнат от "Газпром" и Русия максимално пари "за ускоряването на този процес". Същевременно ще просят пари и от своите ментори от САЩ, Великобритания и други страни за това, че задържат строителството. Така е невъзможно да се каже кога ще стигне газ от "Турски поток" до Унгария. Може да се окаже, че Унгария и Сърбия ще е по-просто да бъдат снабдявани с газ през "Северен поток 2", написа Правосудов.\n"Стане ли дума за "Южен поток" или "Турски поток", Сърбия се оказва зависима от съседите си и преди всичко от България. Но това не е вина, а беда за Сърбия", отговаря Никита Бондарев. Той защитава президента Александър Вучич и отхвърля внушенията, че "сърбите не са ни братушки". Според Бондарев за провала на строителството на "Южен поток" има конкретен виновник и няма нужда да той да бъде търсен в Сърбия. "Никой не е допринесъл повече за колапса на "Южен поток" от българския министър-председател Бойко Борисов. Сега Борисов просто няма никакъв изход - без руския газ Балканите ще бъдат покрити с египетски мрак, единственият способ да го получи е да се включи в "Турски поток", твърди Бондарев.\nОтвисоко с джипката\nИ през отминаващата година Борисов скорострелно се включи. Скапа джипката от проверки и инспекции на трасето. "Всеки ден по един влак с 25 вагона с тръби и 60-70 ТИР-а", възкликна Борисов, шофирайки към мястото на поредната инспекцията на седмия участък от газопровода край Кнежа. "Давай да натиснем, по-скоро да свършим", обръща се Борисов към работник по трасето, който се оказа варненец. "Натискаме колкото можем", отвръща работникът. "На тия десет лота се работи на макс", допълва премиерът, след което продължава с възклицанията: "Грандиозен строеж... Много му се радвам. В нивите магистрали, жп линии, газопроводи, а едни само бърборят в София."\nСлед което се среща с чакащите го на място зам.-министър на енергетиката на Саудитска Арабия Аабед Абдулах Алсаадун, министърът на енергетиката и минното дело на Сърбия Александър Антич, генералният директор на "Сърбиягаз" Душан Баятович, държавният секретар по информацията и международното представителство на Унгария Тамаш Менцер, представители на местната власт, депутати.\nКъм сръбските представители се обръща с вица, че "вие като свирите, ние работим". После пита Антич: "Как е Вучич? Да го цунеш от мене! Ще се снимаме тука на газопровода и да му покажеш снимките, да снимаш и отгоре!" "Сега, като настъпим, ще ви изпреварим", заканва се той на Баятович. Отказва предлаганата му от шефа на Булгартрансгаз Владимир Малинов каска и на забележката му, че дава лош пример, обяснява: "Сплесква ми се косата, после трябва да я оправям." Предлага на гостите: "Можем да направим три откривания - у България, у Сърбия и у Унгария" и заключава, че "почне ли да се реди, ще стане". И изведнъж през ноември дойде студеният душ. На среща със сръбския президент Вучич в Сочи Владимир Путин го нахока, че бави турски поток и тръбата може да заобиколи България. За радост газовата блокада на страната от догодина се размина, след като Москва и Киев се разбраха за доставките на руски газ през Украйна.\nФлирт със статистиката\n"Навремето в един мерцедес S-класа единственото, което правеха българите, е да ходят да му подритнат гумата и да кажат "Каква направа е това". Открихме в Пловдив завод, който произвежда фаровете, мигачите, стоповете, в Димитровград са кабелите, в Русе са дистанционното управление и камерите около мерцедесите." "Ние сме готови за заводи за автомобили, в момента дори са няколко големите компании, които се колебаят коя да дойде. В началото започнахме да шием седалки, табла, впоследствие минахте на най-умното нещо, което може да се направи в един автомобил - електрониката и софтуера, хардуера." Не е нужно да поясняваме на кого са тези приказки.\nТой по принцип обича да флиртува с икономическата статистика, а "анализите" и "прогнозите" му будят нещо средно между насмешка и съжаление. И така вече десет години. В рамките на петнайсетина минути само той може да изчисли, че автомагистрала "Хемус" ще вдигне с 10-20 БВП и да вкара заедно с това Германия в рецесия. "Ако растежът е такъв, ако приходите в хазната са такива, отиваме около 2 млрд. лв. излишък", прогнозира той през есента. Така на практика потвърди съмненията, че и тази година бюджетът в края на 2019 г. ще излезе много над чертата. Видяхме и как правителството за нула време намести "излишните пари", без дебат и без особен ефект.\n"Двеста българи пишат софтуера на всички електрически и хибридни автомобили за самоуправление, за паркиране и всичко останало." По всяка вероятност той искаше да даде като положителен пример новооткрития в Софийския техпарк инженеринг център на германската компания Bosch, в който вече работят около 200 души. Българският екип разработва нови технологии за автомобилната индустрия - системи за помощ на водача и за автоматизирано шофиране. В момента основен фокус са системите, които помагат на шофьора в сложни ситуации, като позволяват на колата да вземе решение и да реагира преди него. Но да се твърди, че в България се изработва софтуерът на всички налични модели хибриди и електрически автомобили за самоуправление, би било, меко казано, пресилено. В такива случаи народът казва "лъже се и сам си вярва."\nКакто стана и със завода на "Фолксваген". Иначе инвестиция за 1 млрд. евро можеше да направи оборот за 10 млрд. евро и рязко да подобри търговския баланс на страната. Наистина по данни на Министерството на икономиката 5% от БВП на страната вече се падат на автосектора, което се изчислява на 2.7 млрд. лева оборот. Този бранш е сред най-бързо развиващите се. В момента има над 170 компании за авточасти, в които са наети близо 50 хил. души. Хората в автосектора обаче говорят с прикрито недоволство. Защото за България вече близо 60 години остава един недостижим връх - изграждането на завод, в който някоя от световните компании да произвежда цели автомобили. Благодарение и на Него бе създадено усещането, че България е най-силната дестинация напоследък за автомобилната индустрия. Демографията и липсата на работна ръка, бюрокрацията, съдебната система и лоша инфраструктура обаче плашат световните производители. Липсва стратегия за насърчаване на растежа в автомобилната индустрия. Инвеститорите отчитат, че сме прекалено малък пазар с ниска покупателна способност. Затова и занапред със сигурност ще оставаме извън техните стратегически планове.\n"Има някакво разминаване между оценките, които правителството дава само на себе си, и обективните факти, които наблюдаваме. Оттам идва и известно недоволство и чувство за неудовлетвореност. Ако управниците на България искат реално по-голямата част от хората да се чувстват по-добре, би трябвало да ускорим темповете на растеж, а ускоряването на темповете предполага друг тип политика", коментира доц. Григор Сарийски от Института за икономически изследвания при БАН.\nСпоред него кредитният рейтинг, с който премиерът постоянно се хвали, е нещо като оценката за поведение в училище. Имате добро поведение, но това в никакъв случай не отразява вашето икономическо състояние. Съседна Румъния има по-нисък кредитен рейтинг от нашия. Ако направим съпоставка по основния показател, който е БВП на човек по паритетна покупателна способност, България има 51% от средно европейското, т.е. българите са наполовина европейци по този показател. А Румъния има 65%. За периода 2014 - 2018 г. те са напреднали по този показател с 10 пункта, докато България напредва едва с 4 пункта. С тези бавни стъпки, нямаме абсолютно никакъв шанс да догоним Европа, категоричен е той. За да може да постигнем ефективен темп на растеж - устойчив и бърз, за да догоним ЕС, на нас ни трябват такива производства, които са съпоставими с европейските, трябва ни краен продукт. Точно тези инвестиции липсват, както външни, така и вътрешни.


Дървен сет с 2 шота - с гравиран надпис по избор, цени и описание — VsichkiOferti.bg\nДървен сет с 2 шота - с гравиран надпис по избор, цени и описание - Всички Оферти\nстара цена 2399 лв вземи за 1669 лв отстъпка -30%\n• С 2 шота и табелка с пожелание - за 16.69лв, вместо за 23.99лв;\n• С 2 шота, златни цифри и табелка - за рожден ден - за 18.79лв, вместо за 26.99лв;\n• С 2 шота - за ловджия или рибар - за 16.69лв, вместо за 23.99лв;\n• С 8 шота и дръжка - за 19.99лв, вместо за 28.99лв;\n• Шейна с 4 шота и 4 подложки - за 20.99лв, вместо за 29.99лв.\nПри грабване на ваучер посочете имената си, телефонен номер за контакт и точен адрес за доставка (личен или на офис на Еконт) или желание да вземете продукта на място. В полето "Забележки" уточнете желания текст за гравиране (до 30 символа), както и следните уточнения: - За сета с 2 шота за рожден ден - избраните цифри и табелка (вариант 1 или вариант 2); - За сета с 2 шота за ловджия или рибар - избрания модел.


Плод-зеленчук „ти на мене, аз на тебе“ - IPAI - Институт за правни изследвания и анализи\n« назад към списъка 03.10.2016\nПлод-зеленчук „ти на мене, аз на тебе“\nАко е вярно, че хранят децата със златни моркови, да влезе прокуратурата\nНавремето да си магазинер в плод-зеленчука беше почти равно на барман по морето. Връзки и мангизи се искаха, за да те назначат. А после парите сами потичаха. Неслучайно имаше продавачки с по пет-шест златни пръстена на ръцете, пък стоката, която ти пробутваха, за нищо не ставаше.\nОказва се, че и в днешното демократично и пазарно време плод-зеленчукарският бизнес вирее страхотно на полето на обществените поръчки.\nМиналият петък опозицията в парламента (БСП) обвини управляващите от ГЕРБ, че вече крадат и от храната на децата. Става дума за завишени в пъти цени, на които се доставят хранителни продукти по програмите „Училищен плод“ и „Училищно мляко“. Корнелия Нинова изнесе разтърсващи факти как при цена в магазина от 1 лев за килограм моркови, в училище те стигат 6,46 лв. Подобно надписване имало и при ябълките, крушите, портокалите, сиренето, кашкавала и т. н.\nЗемеделският министър Десислава Танева обвини Нинова, че числата били предизборно извадени извън контекста. Цените били същите и при кабинета „Орешарски“. Тука направо ахнахме. Ами като са били такива цените, защо тогавашната опозиция ги е проспала. Или е вярно, че в стойността влизали измиването, опаковането и транспорта на въпросните моркови. То пък голямо миене трябва да падне, за да се докарат такива цени. А може би става дума за специални сортове и породи, които са предназначени за менюто на космонавтите?\nИстината е, че където има обществени поръчки и обявяване на цени, все нещо ще намирисва. Строителство на магистрали, пътища, сгради, доставки на консумативи, стоки и извършване на услуги не минават без скандали. Дали търговете ще са така нагласени, за да спечели „правилният“ кандидат, или стойностите ще бъдат завишени така, че да изникнат веднага подозрения за договорка между поръчител и изпълнител. И до съответното „делкане“ под масата… Някои факти звучат като фарс. Например за онзи господин , спечелил обществена поръчка на „Гранична полиция“ за легален транспорт на бежанци, който беше спипан да ги вози нелегално с автобус. Вдигна се шум до небесата, поискана беше оставката на цялото ръководство на „Гранична полиция“ и… се получи една голяма кръгла нула. Този скандал вече позатихна или го изместиха и захлупиха други по-пресни. Това е и тактика на всички, които са ни управлявали или ни управляват. Общественото мнение бива занимавано с т. нар. корупционни практики, но умело гарнирани с хвалби за успехи и хвърляне на отговорността на предишните, които са били на власт. Напрежението обикновено се засилва, щом наближат поредните избори…\nПреди повече от 10 години „Труд“ разкри гигантски разминавания при калкулираните цени за ремонт на Съдебната палата в София. Фирмата изпълнител си беше надписала в пъти по-високи цени за плочки, умивалници, смесители и др. в сравнение с цените на дребно в магазините. Да не мислите, че след тези публикации някой го отнесе? Уви, това не се случи. Керванът си върви, кучетата си лаят… Подобни примери могат да бъдат намерени и в други стопански и нестопански сфери.\nОбвиненията на БСП, че ГЕРБ са посегнали и крадат вече и от устата на децата в училище, са сериозни. Но искат и трябва да бъдат доказани. Как? Нужно е прокуратурата да се намеси веднага. И да проследи пътя на морковите, ябълките и портокалите от производителя до всяка училищна кухня. Ако някой, но с конкретно име и длъжност, се е облагодетелствал, да си понесе вината. Звучи като утопия, но иначе как да стане?\nСоциологическите анкети сочат, че корупцията е най-страшната заплаха за страната и за държавността. И това не е от вчера, имаше го и по времето на онези лелки от плод-зеленчука с многото пръстени по ръцете. Сега обаче нивото е доста по-високо. И затова е трудно доказуемо и също обрасло със зависимости.\nСлагат край на игрите на доставчиците\nОще от тази есен ще определим нови пределни цени при доставките на плодове, зеленчуци и мляко за училищата, с което ще прекратим манипулациите, прилагани от доставчиците. Заедно с браншовите организации агроминистерството е разработило реални стойности, които са съобразени с пазарните цени. Това съобщи министърът на земеделието и храните Десислава Танева в парламента. Субсидиите по двете схеми „Училищен плод” и „Училищно мляко” се покриват от еврофондовете и са едни от най-добре усвояваните средства от страната. Танева посочи, че от тази есен се слага край на манипулациите, като пределните цени значително ще бъдат занижени. По този начин няма да могат да се източват и евросредства./Труд


Виж темата - MyArt: Fanart - AnimeS-bg.com\nДата и час: Нед Юни 16, 2019 6:30 pm\nСтраница 7 от 7 [ 101 мнения ] Отиди на страница Предишна 1 ... 3, 4, 5, 6, 7\nЗаглавие: Re: MyArt: Fanart\nПубликувано на: Пон Сеп 15, 2014 10:30 am\nПоздравления! И за победата, и за развитието, което си постигнал. Личи трудът, личи, че не си се скатавал при рисунките и си запълнил доста панелите, при това само с мастило, а не с патерни, което е още по-трудоемко.\nОбаче Криш е прав, че историята е много претупана. Всъщност в началото си върви гладко, но накрая има развитие буквално в 2 страници. Проявявам обаче разбиране заради ограниченията в конкурса.\nДиалогът на места беше тромавичък. В началото даже има изречение, което е откровена безсмислица (2 страница). На едно място видях и пропуснато тире при пренасяне, както и израза "на някой" (вместо да е правилното "на някого").\nОще един път поздравления!\nПубликувано на: Пон Ное 24, 2014 3:31 am\nПрави сте за избързването накрая. Непродуктивни месеци минаха за мен, но сега продължавам да рисувам, колкото преди.\nНай-голямата скръб съм на фотошоп, но така ще оцветявам.\nНай-накрая се хванах да направя корица на глава 1!\nПубликувано на: Пон Ное 24, 2014 7:06 pm\nза някой, нагазил в един тон трупове, обувките му са поразително чисти..\nПубликувано на: Пон Ное 24, 2014 9:51 pm\nМисля, че има общо с даденоста на най-силните да не зачитат физиката!\nПубликувано на: Пон Юни 08, 2015 2:31 am\nИ след 100 години глава 3 е готова за четене http://tapastic.com/series/Light-Dust\nПубликувано на: Съб Яну 16, 2016 12:32 pm\nНещо на A3 хартия. Това е Deviant Art линк, понеже другия сайт не иска да ъплоудва.\nПубликувано на: Съб Яну 16, 2016 8:14 pm\nЗнам, че не обичаш много ползването на компютъра, ама "спийд линиите" нали не си игра ръчно да ги правиш? И ми се струва, че трябва да бутнеш малко контраста, за да може черното да си е черно, а не да си личи четката (или с каквото си оцветявал коня и полата). Момичето е стъпило странно върху коня. Иначе идеята, а и като цяло изпълнението е супер.\nПубликувано на: Нед Яну 17, 2016 5:24 pm\nВзирам се като индианец и си е абсолютно черно при мене.\nТака си ми харесва, нищо не пипам , а линийте са на ръка да.\nПубликувано на: Вто Сеп 06, 2016 4:19 pm\nhttp://bminee.deviantart.com/gallery/60 ... nture-2016\nС тази манга участвах на Анивенчър 2016 и не спечелих.\nПубликувано на: Сря Май 03, 2017 6:25 pm\nЕдни скорошни неща!\nопитите ми за динамика\nПубликувано на: Вто Май 09, 2017 7:20 pm\nЕбаси. Добър си. This might as well be legit manga art.


Извънредната епидемична обстановка се удължава до 31 март – vEvesti.bg\nСлужебното правителство удължи извънредната епидемична обстановка с 4 месеца, считано от 1 декември 2021 г.. Така тя ще продължи да действа до 31 март 2022 г. Като аргументи са посочени интензивното разпространение на COVID-19 и бавният темп на ваксинация.\nРазпространението на COVID-19 в страната бележи интензивното развитие на поредната пандемична вълна. Засегнати от новия коронавирус са всички области на страната, като в 93% от тях 14-дневната заболяемост е над 500 на 100 000 население (в 8, от които показателят надхвърля 1000 нови случая на 100 000 население), отбелязва МС.\nВ същото време от днес всеки може да получи информация за ваксините и ваксинацията срещу COVID-19 на телефон 02/ 9301 445. На специалната телефонна линия ще отговарят д-р Филип Тенчев и д-р Димитър Страшимиров, асистенти в Катедрата по инфекциозни болести, паразитология и тропическа медицина към Медицинския факултет на МУ София. Целта е гражданите да получават научно обоснована информация, свързана с противопоказанията за ваксинация, със съхранението на ваксините, с препоръките за приложение на ваксина при определени заболявания, при бременност и т.н., обяснява здравното министерство.\n3233 са новите случаи на коронавирус за изминалото денонощие, сочат данните към 00:00 часа на 24 ноември. Те са установени с 33 803 теста, което прави 9,56% положителни проби. 106 572 са активните случаи на ковид. Както винаги, най-много от новите случаи са в столицата – 734. Следват областите Пловдив – 312, Варна – 227, Бургас – 208, София-област – 142, Благоевград – 140. Най-малко са случаите в област Силистра – 14.\nПрез изминалото денонощие са починали 151 души. 9 от тях са били ваксинирани. За двуседмичен период са починали 2102 души, 129 са ваксинираните. С новите смъртни случаи от изминалото денонощие жертвите на пандемията в България стават 27 658. Най-младата жертва този път е мъж на 32 г. със сърдечно заболяване.\nКато оздравели са отбелязани 3026 души, с които официално преминалите през вируса са вече 545 753.\nВ болници са настанени 7001 пациенти, като 777 от тях са в интензивни отделения. Новопостъпилите в болница са 734, неваксинирани от тях са 88,83%.\nПоставени са 19 746 дози ваксини. Хората със завършен ваксинационен цикъл са 1 714 306, а тези с бустерна доза – 69 546.


Инвеститорите реагираха с разпродажби на флирта на Хонконгската фондова борса - Новини 24/7\n2019-09-12 / 13:25:04 / Азия / investor.bg\nИнвеститорите реагираха с разпродажби на флирта на Хонконгската фондова борса ...\nИнвеститорите на борсата в Хонконг реагираха с разпродажби на флирта с Лондон.\nИнвеститорите реагираха с разпродажби на флирта на Хонконгската фондова борса с лондонския борсов оператор LSE в четвъртък. Акциите на азиатската компания се сринаха с цели 3,8 процента, много под общото представяне на индекса Hang Seng, който проследява цените на акциите на 50-те най-големи и най-търгувани компании на Хонконгската фондова борса.\nВ сряда холдинговата компания на Хонконгската фондова борса обяви изненадващо, че иска да придобие лондонската фондова борса LSE, като предлага да плати 29,6 милиарда паунда (33,1 милиарда евро) за една от най-големите борси в Европа.\nОфертата се състои от плащане с пари в брой и акции. Британският паунд загуби стойност на фона на предстоящия Brexit, което направи чуждестранните поглъщания по-евтини. Евентуална обвързваща оферта трябва да бъде представена от Хонгконгската фондова борса до 9 октомври. Цената на акциите на Лондонската фондова борса временно се увеличи с над 15 процента след обявяването на офертата.\nLSE оперира също Миланската фондова борса, италианската облигационна платформа MTS и търговската платформа Turquoise. Освен това, с дъщерното си дружество LCH, дружеството доминира в бизнеса със сетълмент на евро деривати, оценяван на милиарди евро.\nПречка пред възможното поглъщане е очевидно придобиването на оператора на данни Refinitiv от LSE. Лондонската фондова борса иска да ще купи Refinitiv за 27 милиарда долара и по този начин да стане по-независима от променливия борсов бизнес.\nLSE обяви сделката за милиарда през лятото. Понастоящем придобиването се преразглежда от антимонополните и финансови регулатори в САЩ, Европейския съюз и други страни.\nHKEX обаче поставя като условие за офертата си за LSE придобиването на Refinitiv да не се осъществи. Но Лондонската фондова борса вече обяви, че ще продължи към осъществяване на сделката.


Дефиниция на псевдонаука - Какво е това, смисъл и понятие\nОнова, което не е оригинално, а е копие или имитация, обикновено се описва като псевдо . Този термин е композиционен елемент, който се добавя към друга дума, отнасяща се до гореспоменатата характеристика.\nНауката , от друга страна, е набор от методологии, процеси и техники, които, прилагани по систематичен и подреден начин, позволяват да се получат обективни познания и да са податливи на проверка и валидиране.\nСледователно псевдонаука е дисциплина, която се представя като научна или имитираща формите на науката , въпреки че не е призната като такава от традиционната научна общност.\nНакратко, псевдонауките нямат строгост на конвенционалните науки. Поради характеристиките на техния обект на изследване, те не са в състояние да прилагат научен метод, който подкрепя създаването на нови обективни знания.\nМоже да се каже, че псевдонауките развиват знания, които не могат да бъдат надеждно проверени . В основата му стоят твърденията на предполагаемите специалисти, а не неуспешните опити за опровержение, които да демонстрират уместността на знанието.\nУфологията е пример за псевдонаука. Нейните експерти твърдят, че имат документация и са провели изследвания, които доказват съществуването на извънземния живот. За учени, официално и социално признати, астрономи, биолози или други специалисти, все още няма неопровержими доказателства за това.\nНещо подобно се случва с криптозоологията , фън шуй и нумерологията , сред другите псевдонауки, чиито твърдения не устояват на проверката, разработена от конвенционалния научен метод.\nТова е псевдонаука, която отговаря за търсенето на животни от видове, които не са каталогизирани от науката или които не трябва да бъдат живи. Тези екземпляри се наричат криптиди , дума, измислена през 83 година от Джон Уол. Сред видовете животни, изучавани чрез криптозоология, са тези, които би трябвало да изчезнат (като не-птичи динозаври), главните герои на някои митологични истории и легенди или свидетелски показания (като чудовището от Лох Нес, Chupacabras и Piegrande) и тези, които са твърде далеч от съответния им географски район.\nВъпреки името си, важно е да се отбележи, че криптозоологията няма връзка със зоологията , биологична дисциплина, която изучава различните видове животни, нито пък е призната за валидна.\nТова е много стара китайска философска система, която се основава на съзнанието на пространството, което заемаме. Тя принадлежи на shenminwenhua , наследствено знание, което се занимава с мистериозни предмети, невидими за очите и тайни. Фън шуй се фокусира върху линията, която разделя света от земното (което се нарича ken kai ) и това на небето (наречено yu kai ), различаващо се един от друг, съответно видими и невидими, материални и ефирни.\nПървоначално Фън Шуй се занимаваше с изучаване на промените, които се случват в звездите, климата и природата . Тази псевдонаука се основава на съществуването на чи (жизнено дишане), което се влияе от промените във времето, кардиналните точки и подреждането на пространството.\nТази псевдонаука използва числа, за да практикува гадаене. Става дума за няколко традиции и вярвания, които са били обединени, за да се изследва предполагаемата връзка, която съществува между духовни сили, живи същества и числа. Първите математици в историята обръщат специално внимание на нумерологията, въпреки че в момента тя не е свързана по никакъв начин с математиката. Неговите последователи казват, че числата са една от концепциите, създадени от хората, които са най-близо до съвършенството и възнамеряват да използват силата си, за да получат ползи.


“Топлофикация София” има пълна готовност още днес да стартира отоплителния сезон -\nС понижаването на температурите и навлизането в есенния сезон започваме да коментираме и отоплението. „Топлофикация София“ обяви, че имат пълна готовност още днес да стартира отоплителния сезон.\nДружеството има готовност за предстоящия отоплителен сезон. Всички основни и спомагателни съоръжения в топлоизточниците, в топлопреносната мрежа и абонатните станции са в готовност, заяви в „Денят започва“ Йордан Йорданов – директор на Дирекция „Експлоатационна дейност“.\nПо-ранно включване на парното може да бъде поискано от детските заведения, училищата и лечебните заведения с писмено заявление в обслужващия ги топлофикационен район или в централното управление на дружеството.\nАко клиентите ни в отделна сграда пускането на отоплението в сградата преди общото включване, това се реализира с подаване на заявление в най-близкия център за обслужване на клиенти, придружено с подписано решение на етажната собственост, припомни Йорданов.\nPrevious PostНай-високите температури през октомври у нас ще бъдат между 23 и 28 градуса\nNext PostНови мерки за подпомагане на бизнеса в София


Как да вземаме управленски решения - 2017 - Модерни Дамски Magazine 2017\nМодерни Дамски Magazine ⇒ 2017 ⇒ Как да вземаме управленски решения\nВключете всички, които се интересуват от него, и най-вече специалистите, които ще го изпълняват, да разработите решение за управление на проекта. Това ще помогне незабавно да стане реалистично и да се повиши увереността, че то няма да бъде прието само на хартия. Ако разгледаме процеса на вземане на управленски решения, той се състои от няколко етапа: събиране и анализ на информация, вземане на решения, организационна подготовка за неговото изпълнение, изпълнение и оценка на резултата. Тук на първите етапи можем да се задоволим по-подробно.\nОпределете какво искате да получите в резултат на решението - какъв ефект, какви промени в параметрите, характеристиките или икономическите показатели. Преди най-малките подробности, помислете и го запишете. Изберете методите и методите, чрез които можете да постигнете това. Е, ако можете да получите същия резултат по различни начини. Направете списък с тях и за всяка нота си плюсове и минуси. Определете най-добрите опции.\nПомислете какви материални и трудови ресурси ще трябва да бъдат привлечени за изпълнението на това решение, какъв хардуер и софтуер ще са необходими. Освен това може да имате нужда от безплатни финансови ресурси. Вземете под внимание всичко това, проверете какво разполагате в момента и се запознайте с това, което липсва за реализацията на вашия проект в живота. Ако не е възможно да предоставите всичко необходимо, прегледайте първоначалните изисквания надолу, коригирайте ги по отношение на това, което ще постигнете на няколко етапа.\nДа се оцени икономическата осъществимост на този проект, да се вземе окончателно решение за необходимостта от неговото прилагане. След това отидете на организационната подготовка на това управленско решение и неговото изпълнение.\nПредишна Статия Как да кандидатствате за редовни празници\nСледваща Статия Как да опаковате красиво подарък


Бесплатная Игра В Казино | YOREPATH.XYZ\nНай-доброто развитие ще бъде, ако уцелите едно от двете заложени числа (Straight Up), тъй като печалбата ви ще се равнява на 62 жетона. Препоръчва се използването на прогресия, за да заличите у от предходните рундове. Последната тактика за залагане, която ще ви представим скачать на андроид русскую рулетку статията, се нарича "Кралска система".\nСъвсем беспюатная и неангажираща, тази стратегия се превърна в истински бесплатная игра в казино сред начинаещите. Залагането се извършва на дузини, като се съобразявате със случилото се в миналото теглене.\nВашата единствена задача е да следите коя дузина се пада в даденото теглене и приготовим рулетка я елиминирате при последващ залог. Да речем, игрв първата дузина се е оказала печеливша в предходния рунд, следва да чат рулетка по россии без регистрации залог на втора и трета с по 1 жетон.\nВ случай на печалба, оставаме на текущата миза, докато при загуба увеличаваме залога към всяка дузина с по 1 чип. Необходимо е предварително определяне на търсената печалба и максимално допустимата загуба. Също така проверете лимитите на съответното казино, за да не достигнете максималната граница, преди да сте казано с изпълнението на стратегията. На практика, на теория и по всевъзможни аргументации - стратегиите за рулетка са русская версия рулетка приложими.\nТова зависи изцяло от казиното, правилата му и заложените лимитни стойности. Уви, зад хазартните компании стоят отговорни лица, които не само измислят правилата, но и следят действията на залагащите. Ако някой се усъмни в беспалтная на вашите залози, нищо чудно да попаднете под мониторинг, който би довел бесплатнся лимитиране или директно приготовим рулетка на акаунта.\nНе ви го пожелаваме, но внимавайте. Присъства ли думата игра рулетка флэш - няма нищо сигурно. И при рулетката е така, няма какво да се заблуждаваме.\nАко всеки печелеше, казината да бяха фалирали. Това обаче николас пиледжи казино означава, че вероятността да сте сред късметлиите е нищожна. Напротив, ако прилагате доказани системи за игра и се вслушвате в следните съвети, шансовете ви ще нараснат значително.\nСъздадената през Рианн русская рулетка текст игра се превърна в неизменна част ира портфолиото на онлайн казината. Предлага се в стандартен и видео вариант, удостоявайки залагащите с максимално количество опции за залог.\nМакар да изглежда елементарна и разбираема, рулетката има своите специфики, за които трябва да внимавате. Следвайте съветите, използвайте доказани техники за борба срещу казиното и залагайте в рамките на допустимото.\nИграть рокс казино официальный сайт че рулетката е една от най-популярните казино казнио в днешно време тя не е единствената хазарта игра, която можете да играете. Бесплатная игра в казино изключим всички останали традиционни игри с карти и игри на маса като покер, блекджек и т.]\nчат рулетка на сайт\nвидео рулетка бесплатные без регистрации\nбесплатный видеочат рулетка русский 18 бесплатно\ni игра слот автоматы


Трагедията на автомагистрала "Струма" пресече границите: държавни и човешки | Днес.dir.bg\nБългария и Република Северна Македония са заедно в скръбта си за загиналите\n21:27 | 23 ноември 2021 | Редактор: Павлина Петкова, БТА 17 4213 Снимка: БТА\nСлучи се и този 23 ноември, който преобърна дневния ред на две страни на Балканите, стигна до медиите по света, ангажира институции и политици, премина като вълна в социалните мрежи, и се върна при болката на хората от непоправимата загуба. Навярно дълго ще отеква - и в България, и в Република Северна Македония. А може би - и в други държави, загубили свои хора в среднощния инцидент.\nОколо 2.00 ч. на автомагистрала "Струма", близо до пернишкото село Боснек, в горящ автобус с регистрация на югозападната ни съседка, загинаха най-малко 45 души, сред които повече от 10 деца.\nОще сутринта разказите и снимките от мястото на трагедията предизвикаха със своята болезненост читатели и зрители. "Картината е ужасяваща и не всеки може да я издържи", каза пред журналисти служебният вътрешен министър Бойко Рашков. Вицепремиерът говори близо до мястото на катастрофата при 31-ви километър на автомагистралата. "Не познаваме подобен инцидент досега", заяви директорът на националното следствие Борислав Сарафов.\nОт Асоциацията на европейските журналисти в България призоваха трагедиите да бъдат отразявани със сдържаност и уважение към пострадалите. От АЕЖ апелираха за това и заради пожара в Дома за възрастни хора в с. Рояк, община Дългопол, където загинаха деветима.\nБългарският президент, вицепрезидентът, премиерът, министри, политиците от парламентарните сили изразиха съпричастието си по повод на двете трагични събития. Макар днес у нас да започнаха дискусиите за бъдещото управление на страната, всяко начало бе белязано със съболезнователни думи за човешките загуби.\nПредседателят на Европейската комисия Урсула фон дер Лайен написа в Туитър: В този ужасен момент Европа е солидарна с вас.\nГенералният директор на БТА Кирил Вълчев изрази съболезнования на директора на МИА Драган Антоновски за катастрофата тази нощ на АМ "Струма", информира агенцията на нашата съседка.\nРано сутринта МИА съобщи, че премиерът на Република Северна Македония Зоран Заев и министрите на външните работи - Буяр Османи, и на здравеопазването - Венко Филипче, заминават за България.\n"Съвместно с приятелите и колегите ни от Република Северна Македония, ще положим всички усилия за бързо изясняване на истината", написа в профила си в Туитър главният прокурор Иван Гешев за катастрофата. По негово разпореждане делото за тежкия пътен инцидент на АМ "Струма" е възложено на екип от следователи на Националната следствена служба, съобщи още рано сутринта за БТА говорителят на главния прокурор Сийка Милева. Репортерите на агенцията предаваха и от мястото на катастрофата.\nСпоред Борислав Сарафов, възможно е тя да е заради човешка грешка, от страна на шофьора, или заради внезапна техническа неизправност. Кметът на Перник Владимиров каза, че 50 метра от мантинелата на АМ "Струма" са разкъсани при сблъсъка с автобуса. Според първоначалната информация, пътниците не са могли да се спасят заради това, че автобусът се е преобърнал. Сред жертвите може да са не само граждани на Република Северна Македония, сочеха източниците от първите часове на трагедията.\nВ постове във фейсбук предположиха, че шофьорът на катастрофиралия автобус е бил заблуден от маркировката, други написаха - "превишена скорост", влажна настилка, разлив на гориво. Кметът на Перник Станислав Владимиров смята, че участъкът, с тежка денивелация, е един от най-тежките в пътната мрежа на страната ни.\nКакво са преживели в последните си минути десетки хора, връщащи се у дома от почивка, можем само да гадаем: по филми, книги, по свидетелствата на спасилите се, когато оцелеят и от травмата. Те вече са разпитани от следователите по делото за АМ "Струма". От "Пирогов" съобщиха, че няма опасност за живота на седмината от запалилия се автобус, настанени в болницата. След като се подобри състоянието им, ще бъдат транспортирани в Скопие.\nЧовешките трагедии пресичат границите, всякакви. На 4 април 2004 г. 12 деца от Свищов загинаха по време на екскурзия, в река Лим, между Черна гора и Сърбия; през 2009 г. в Охридското езеро се удавиха, след потъването на туристическо корабче, 15 български екскурзианти. Едва ли някой ще забрави спасителите, фондацията "Ангелите от Лим", наградените за човещина, паметните знаци.\nБългарското правителство обяви 24 ноември за Ден на национален траур в памет на загиналите при пожара в Дома за възрастни хора в с. Рояк и на жертвите на АМ "Струма".


Втори шанс (2018) - Zamunda.NET\n5.820 200 votes\nMaya (Дженифър Лопес) иска да гради кариера в сферата на рекламата и доказва, че нейната интелигентност е толкова голяма, колкото и университетската степен.\nМая (Дженифър Лопес) е заета с ниско платена работа, като обикновена касиерка в супермаркет. Тя е лишена от възможността за израстване в кариерата, тъй като е само с колеж, както всички останали служители в супермаркета. Тя и съпругът ѝ Трей са убедени, че опитът е също толкова важен, колкото дипломата, която представлява само един лист хартия.\nТя е на 40 години, разочарована от нереализираните си мечти, вече е решена да промени живота си радикално, да захвърли зад гърба си всичко, което е било до момента и да започне отначало.\nС помощта на най-добрата си приятелка, Джоан, Мая става консултант в Madison Avenue и всъщност е наета да направи голяма бизнес сделка. Настъпва момента в който тя трябва да покаже своите умения, придобити от личен опит и да докаже, че те са също толкова ценни, колкото тези, които се учат от книгите в университетите. Сега тя има втори шанс да промени живота си и да гради кариера в сферата на маркетинга.\nНо има един голям проблем: автобиографията и нейният Facebook профил са напълно фалшиви и става все по-трудно да се измъкнем от тази лъжа.


Светът в теб17 юни 2019\nСнимка: Kally Sikkema, Unsplash\nКато деца са ни учили да бъдем „добри” момчета и момичета, което, естествено, намеква, че не сме били такива. Научили са ни, че сме добри, ако си разтребваме стаята или ако получаваме добри оценки. Малцина от нас са научени, че в основата си са добри. Малцина от нас са усетили безусловно одобрение, чувството, че ги ценят заради това, което са, а не заради онова, което правят. И това е така не защото сме отгледани от чудовища. Отгледани сме от хора, които са били отгледани по същия начин. Това пише в книгата си „Завръщане към любовта“, Мериън Уилямсън, авторката, синтезирала мистичната книга „Курс на чудесата“.\nВсъщност понякога именно хората, които ни обичат най-много, са се чувствали отговорни да ни научат да се борим. Защо? Защото светът е жесток и те са искали да успеем. Трябваше да станем толкова луди, колкото е светът, или никога не бихме намерили място за себе си в него. Трябваше да постигаме, да вземем диплома, да влезем в университет. Най-странното е, че вместо да се научим на дисциплина от тази перспектива, ние сами си отнехме чувството за сила и го изместихме в някакви външни източници. Загубихме усещането за собствената си сила. Научихме се на страх, страх, че такива, каквито сме, не сме достатъчно добри.\nСтрахът не подтиква към учене. Той ни обгръща. Зашеметява ни. Прави ни невротични. Още като тийнейджъри повечето от нас бяха жестоко разбити. Любовта, сърцата ни, истинския ни Аз бяха постоянно обезсилвани от хора, които не са ни обичали, и от такива, които са ни обичали. Без любов ние започнахме бавно, но сигурно да се разделяме.\nУилямсън смята, че дяволът, ако изобщо го има, е само в ума на хората. Че той е зла мисъл. В действителност не съществува дявол, който сграбчва душите ни, ала в умовете ни има невероятно силна тенденция да възприемаме без любов, казва авторката на „Завръщане към любовта“.\nСпоред нея цялата ни мрежа от възприятия от позицията на страха, произтичащи от първото фалшиво убеждение за нашата отделеност от Бог и един от друг, се нарича его. Тук думата „его” се използва в по-различен смисъл от този в съвременната психология. Използвана е в смисъла, в който са я употребявали древните гърци - като понятие за малкия, изолиран Аз. Фалшиво убеждение, лъжа за това, кои и какви сме в действителност. Въпреки че тази лъжа е нашата невроза, която изживяваме в непоносим страх, ние упорито отказваме да излекуваме раната.\nИзолираността от любовта е дълбока уродливост. Това е собствената ни сила, обърната срещу нас. …Егото живее свой псевдо-живот и подобно на всички живи същности, се бори с всички сили за оцеляването си. Колкото и неудобен да е животът ни, колкото и болезнено да е нашето отчаяние, това е животът, който познаваме, и ние се вкопчваме в старото, вместо да опитаме нещо ново. Повечето от нас по един или друг начин се отвращават от себе си. Невероятно е колко здраво се държим за онова, от което сме се молили да се освободим. Егото е като компютърен вирус, който атакува ядрото на една система. То сякаш ни разкрива една мрачна паралелна вселена, една реалност на страха и на болката, които не съществуват, а само ни се привиждат. Преди да падне, Луцифер бил най-красивият ангел в Рая. Егото е любовта към себе си, превърнала се в омраза.\nЕгото е като гравитационно поле, изградено от йоните на мисленето със страх, което ни отдалечава от любовта в сърцата ни. Егото е вътрешната ни сила, обърната срещу нас. То е толкова умно, колкото сме и ние, красноречиво като нас самите, и действено като нас самите. Спомняте ли си притчата за дявола с медения език? Егото не идва при нас с думите: “Здрасти, аз съм твоята себененавист.” То не е глупаво, защото и ние не сме. Напротив, то казва такива неща: “Здравей, аз съм твоят пораснал, зрял, рационален Аз. Ще ти помогна да станеш номер едно.”\nПосле започва постоянно да ни съветва да се грижим за себе си за сметка на другите. Учи ни на егоизъм, алчност, осъждане и дребнавост. Но спомнете си, ние всички сме едно цяло: каквото дадем на другите, даваме го на себе си. Каквото им отнемем, отнемаме го от себе си. Винаги, когато изберем страха, вместо любовта, се отказваме от радостите на Рая. Чувстваме се изоставени от любовта в същата степен, в която и ние я изоставяме.


【Гладни сърца】Сиела • Цена | Ciela.com\nС деликатност, съчувствие и огромно човеколюбие Веселина Седларска дърпа завесата, зад която живият живот е скрил своите вълшебства\nАвтор: Веселина Седларска;\nВие оценявате:Гладни сърца\nВеселина Седларска е родена през 1954 година в Стралджа. Завършва средното си образование с преподаване на английски език в Пловдив, следва журналистика в Софийския университет. Заминава за САЩ, където специализира журналистика. Работила е за изданията на„Сливенско дело“, „Черноморски фар“, „Труд“, „Стандарт“, в радио „Свободна Европа“, сега работи за сайта „Редута“.


16 дупничани се присъединиха към делото срещу горенето на отпадъци в ТЕЦ „Бобов дол“ - DenNews.bg\n16 дупничани се присъединиха към делото срещу горенето на отпадъци в ТЕЦ „Бобов дол“\n16 граждани на Дупница попълниха декларации за присъединяване към жалбата на екологичните организации „Грийнпийс“ и „За Земята“, с която се иска съдът да отмени разрешителното, даващо право на ТЕЦ „Бобов дол“ да гори до 96 тона отпадъци на ден. Това стана на среща с граждани и експерти на екологичните организации, която се проведе вчера вечерта в Дупница.\nПрипомняме, че първото заседание по делото е насрочено за 14 часа на 24 септември в Административен съд-Кюстендил. Тогава адвокат Станка Черкезова-Калайджиева ще внесе заявленията на гражданите за присъединяването им към делото като заинтересована страна и съдът трябва да прецени дали 16-те дупничани ще бъдат конституирани като страна.\nОколо 20 дупничани дойдоха на срещата, на която експертите обясниха рисковете от горенето на отпадъци в остарялата въглищна централа, която започна да гори отпадъци още миналата година, а от април месец вече има комплексно разрешително, което узаконява този процес. Припомняме, че експертите обясниха, че горенето на отпадъци става без никакви инвестиции за обновяване на горивните инсталации, така че те да бъдат пригодени към горене на отпадъци.\nА на срещата стана ясно, че такова „животно“ –съвместно горене на въглища и отпадъци няма никъде.\nДа, има централи за изгаряне на отпадъци, има и въглищни централи, включително остарели като българските, в страните от ЕС, но съвместно горене на въглища и отпадъци няма никъде, отговориха експертите на въпроси от страна на гражданите.\nА те не скриха разочарованието си, че въпреки масовото негодувание в социалните мрежи, по улици и кафенета, само малцина преминаха от приказки към действия.\n„Вижте ни! Това ли сме гражданите от 30 000 община? Чувствам се неудобно, че вие идвате да ни помогнете, а излиза, че хората не ги интересува какво се случва, не ги интересува какъв въздух дишат децата им“, обърна се една от присъстващите към експертите и подаде сигнал, че в последните седмици в крайните квартали на Дупница се усеща силна задушлива миризма, но след 20 часа.\n„Аз живея на края на града, виждам и комините на теца и градското сметище. Усещам задимяването и от двете места, но мога визуално да преценя от къде идва то. В последните седмици вечер, след 20 часа, не само се усеща, но и се вижда задимяване, особено над кв. „Ценеви“ и то идва от теца. Явно горенето става вечер, когато чиновниците по институциите вече са по домовете си и ние реално няма към кого да се обърнем. Затваряме прозорци и врати и се надяваме вятъра да се обърне“, посочи още дупничанката.\nЕкспертите обаче обясниха, че при всеки такъв случай, дори и да не сме сигурни, че има влошаване на чистотата на въздуха, а само усещаме неприятна и задушлива миризма можем и трябва да подадем сигнал на зеления телефон на екоминистерството, който е денонощен: тел. 0887 08 84 40.\n„Гражданите не са длъжни, а и няма как сами да преценят има ли надвишаване на норми и има ли замърсяване, затова дори и да имате само съмнения, че има замърсяване, като усещате мирис или задимяване и запрашаване, се обадете на денонощния телефон. Това трябва, трябва силен граждански ангажимент и натиск над институциите, за да постигнем прозрачност и ангажираност от страна на отговорните институции“, обясни Меглена Антонова от „Грийнпийс“.\nНякои от присъстващите изказаха мнение, че са нужни по-крайни мерки, като протести, включително пред екоминистерството в София.\nЕкспертите обаче обясниха, че това е решение на местните хора, но най-важното в момента е да се мине законовата процедура за отмяна на комплексното разрешително за горене на отпадъци. „Многократно ние от двете организации сме правили акции и протести в София, включително и за горенето на отпадъци в ТЕЦ „Бобов дол“ (б.а. DenNews.bg е писал за тези акции). Да, и това е начин, но в момента е важно да опитаме да спечелим съдебното дело. Ние сме изпратили становища, ние сме жалбоподателите, вие, гражданите, сте заинтересована страна, като така няма да има финансов ангажимент за вас, като плащане на съдебни такси и евентуално разноски. Трябва да действаме заедно, защото чистият въздух е едно от основните човешки права и ние трябва да го защитим“, посочи и Петко Цветков от „Грийнпийс“.\nПрисъстващите обърнаха фокуса на срещата и към друг проблем – горящото сметище над жк „Бистрица“, което бе закрито, но все още не е ясно кога ще бъде рекултивирано.\n„Това е част от огромния проблем с отпадъците, но ние сме готови да дойдем на специална среща по тази тема. Случващото се в цялата страна- горенето на отпадъци в централите и горенето на сметищата, показват, че имаме огромен проблем с политиката за отпадъците и е нужно да започнем да изискваме от управляващите дългосрочни решения, а не действия на парче и мерки по спешност. Мерките по спешност не решават нищо. Виждате какво стана с ТЕЦ „Перник“. Нужна е цялостна промяна, която включва силно застъпване на разделното събиране на отпадъците и последващо рециклиране, нужно е широко навлизане на компостирането за биологичните отпадъци. Замислете се как изглежда вашата кофа за боклук, ако извадим от нея отпадъците, годни за рециклиране и растителните отпадъци, ще остане минимално количество боклук. Само това минимално количество ще бъде предназначено за депониране на депо“, обясни Данита Заричинова от „За Земята“. А темата за депонирането насочи вниманието към друг огромен проблем, който е част от горенето на отпадъци в централите, но някак остава на заден план. А това е фактът, че след\nизгарянето на отпадъците в централите, остава количество пепел и отпадъчен материал, които няма как да се изпарят, а остават да бъдат складирани на площадки в т.нар. сгуроотвали,\nа в ТЕЦ „Бобов дол“ вече изграждан нов такъв, най-вероятно за да приеме пепелта от отпадъците.\n„А е възможно тази пепел да е радиоактивна“, посочи Антонова.\nНа срещата бе поставен въпросът и за поведението на институциите, което позволява частните интереси да се поставят над обществените интереси и здравето на гражданите.\n„Не са луди мутрите, дето вилнеят, виновни е държавата, дето им позволява. Не знам до колко сме способни да се противопоставим като граждани на случващото се, но не е нормално България да приема отпадъците на Италия и не знам си още кой и тук да става боклукчийската кофа на Европа“, посочи един от присъстващите.\nВсъщност на срещата за кратко се появи и служител на ТЕЦ „Бобов дол“, като не се представи за такъв. Неговият въпрос беше каква е разликата между това, че гори сметището на Дупница и се горят отпадъци е теца. След бурна реакция от страна на присъстващите, че разлика има, защото сметището не гори нарочно и все някога ще бъде рекултивирано, а горенето на отпадъци в централата е печалбарство, той напусна срещата.\nНа въпрос от присъстващите дали не е най-добре държавата да забрани вноса на отпадъци от чужбина, Петко Цветков обясни, че сме част от свободния пазар и такава мярка трудно би могла да бъде приложена. Той посочи, че работеща мярка би била налагането на такса за горене на отпадъци,\nтъй като в момента снабдяването с отпадъци не е разход за централите, а двойна печалба. „Един път те получават пари, за това, че вземат боклука, втори път получават пари от енергията, която ще произведат. Така миньорите и добива на въглища, които са сериозен разход, излизат от уравнението и остава само печалба“, посочи той.\nПрипомнете си още по темата ТУК\nОт днес тежкотоварните камиони плащат тол такси за второкласните пътища\n38 градуса ще нажежат въздуха днес\nДепутатът Виктория Василева напуска ИТН и Народното събрание\nДяково и Кременик остават без вода до 4 юли заради саниране на резервоара


Карл Май — Ловци на хора (18) — Моята библиотека\nЛовци на хора (18)\nВ страната на Махди (1)\nMenschenjäger, 1891–1896 (Обществено достояние)\nЛюбомир Спасов, 1995 (Пълни авторски права)\n1. Мурад Насър\n2. Моккадемът на Светата Кадирине\n3. В „къщата на джиновете“\n5. Рейсът на хадифа\n6. В Сиут\n7. Един расов жребец, един ненаситник и едно лунно затъмнение\n8. Приключение в пустинята\n9. В Пещерата на мумиите\n10. Преследването на муца’бира\n11. В пустинната шахта\n12. Сина на Нил\n13. Пред нови задачи\n14. Тайният кладенец\n15. Първата битка с ловците на роби\n16. При Бир Мурат\n17. В очакване на робския керван\n18. Във вражеския бивак\n19. Победа без бой\n20. „Горко на онзи, който стори зло!“\nПоследните думи на предводителя бяха от голяма важност за мен. Той беше казал, че Ибн Асл ще дойде едва утре. Значи този мъж беше само подглаватар. Къде обаче се намираше роботърговецът? Преди малко бе станало дума, че „другите“ са още назад и утре ще донесат вода от Бир Мурат. Дали Ибн Асл се намираше сред тези мъже? По каква причина беше изостанал?\nНе се наложи дълго да чакам отговор на този въпрос, понеже двамата седящи под мен продължиха прекъснатия разговор, като Грозника каза:\n— Ако Ибн Асл не беше взел под своя закрила дъщерята на шейка на фесарахите, понеже смята, че ще получи висока цена за нея, то щях да се откажа от всичко друго, за да я поискам като мой дял и да бичувам за наказание безсрамницата до смърт. Мен да нарече най-проклетия шейтан и да ми плюе в лицето! Да беше някоя негърка или кафява нубийка, щях да й прережа гърлото, без да питам Ибн Асл. Жалко, че този път сам той е с кервана, а не повери както обикновено шествието на нас! Той можеше да си иде тайно у дома и тогава нямаше да се подхвърли на опасността да бъде нападнат изневиделица от оня чуждоземен невернически ефенди.\n— Не се кахъри за него! Опасността сега ще се насочи срещу гяура и ще го погълне.\n— Аз нямам такова убеждение. Впрочем изобщо не е сигурно дали ще дръзне да се залови с нас!\n— Абд Асл го каза и турчинът Мурад Насър беше на същото мнение. Двамата познават чужденеца и вероятно много добре знаят какво ще направи. Аз присъствах на разговора. Онова, което те не знаеха, проницателният ум на нашия господар отгатна и допълни. В Хартум хората определено са научили за нашето нападение на жените фесарахи и следователно Рейс Ефендина ни дебне край Нил. Със същото намерение е пратил мюлазима и оня сигурно не е тръгнал сам, ами е забрал една дружина асакери. Той е бил видян в Короско с чуждоземния ефенди, от което следва, че двамата ни чакат. Но горко на християнското куче, ако се осмели да нападне Ибн Асл! Господарят сподели с мен какво ще го прави.\n— Ще го налага с камшика до смърт?\n— Не, нещо много по-лошо. Залавя го, отрязва му езика, за да не може да го издаде, и го продава като роб на някое от черните племена по земите край Бахр ел Гхазал.\n— Това би било едно напълно заслужено отмъщение. Нека франкските християни си стоят в своите страни и не се мешат в нашите работи. Какво право имат те да ни забраняват търговията с роби? Ни най-малкото! Да се надяваме, че на Ибн Асл ще се удаде да спипа неверника.\n— Не се и съмнявам, понеже той задържа Малаф и другите, които са видели гяура, когато им е отнел пленниците. Те ще го посочат на господаря. Ибн Асл им беше много разгневен, задето са допуснали да бъдат победени от един-едничък мъж. Ето защо те сега ще мобилизират всичките си сили само и само да поправят грешката.\n— Като дойде утре, господарят ще доведе ли и годеницата си?\n— Не. Та нали в такъв случай ще трябва да я мъкне до Рас Рауай, което ще е неудобно за всички ни. Брат й, турчинът, е потеглил тази заран с нея от Бир Мурат, а Абд Асл ще го придружава, за да я отведат във Фашода.\nБях чул достатъчно и не ми бе нужно повече да знам. Ловецът на хора беше останал при Бир Мурат, за да ме залови. Мурад Насър и факирът бяха заминали от там, утре Ибн Асл възнамеряваше да дойде насам. От по-нататъшни сведения не се нуждаех, за да мога да осъществя плана, който току-що ми бе хрумнал. А този план беше, да отида открито в бивака на кервана и по такъв начин да подготвя нападението, че максимално възможно да предотвратя една кървава битка. Ето защо сега се върнах в нашето скривалище и споделих с мюлазима и онбашията намерението си. Двамата бяха против.\n— Толкова нещо аз не бих рискувал, ефенди! — предупреди Али Фарид. Ти залагаш живота си на карта. Най-малката грешка може да доведе до разкриването ти.\n— Ако не подхвана баламски нещата, за това и дума не може да става.\n— А ако въпреки всичко ония се усетят кой си?\n— Тогава ще имам ръцете си, главата, която никога не ме е изоставяла, и оръжията си.\n— Петдесет срещу теб, това е прекалено много!\n— По-добре един да рискува нещо, отколкото мнозина да бъдат убити при нападението.\n— Това може би е вярно, но аз винаги съм имал щастие, и се надявам, че то и днес няма да ме напусне.\nБяхме застанали край Бен Нил и Солим, който все още седяха един до друг. Дългучът показа живо въодушевление от моя план:\n— Ефенди, ти трябва днес…\n— Мълчи, злощастнико! — обърнах се рязко аз към него. — Искаш да умреш от ужасната симм ед дамм ли? Не ти ли запретих приказването?\nСелим тутакси се затвори, дълбоко изплашен, отново в себе си, изтегли най-окаяната от всички физиономии и притисна ръце върху устата в знак, че повече няма да я отвори.\n— Виждаш — продължих аз, обръщайки се към Али Фарид, — че няма да допусна да бъда отклонен от замисъла си, и те съветвам да не поставяш препятствия по пътя ми.\n— Ама, Кара Бен Немзи ефенди, ако те сполети някоя беда, как ще отговарям пред Рейс Ефендина?\n— Като му кажеш, че такъв ми е бил късметът.\n— Вярно, ти ме успокояваш, ефенди. Прави каквото ти е угодно, вече нямам нищо против. Но за кой всъщност се каниш да се представиш?\n— За хаберджия на моккадема, който ме проводил да предупредя Ибн Асл за чуждоземния ефенди!\n— В такъв случай значи се тъкмиш да предупредиш тези хора за самия себе си!\n— За да паднат толкова по-сигурно в ръцете ни. Няма защо да се страхувам, че ще бъда сметнат за франк. Моят късмет днес е да ти доставя в мрежата робския керван.\n— Тогава ми кажи какво трябва да правя!\n— Ще бдиш зорко. Чуеш ли сънения крясък на лешояда, потегляте и слизате във вади. Долу се стаявате безмълвно, докато дойда да ви взема.\n— Но ако те задържат и не можеш да дойдеш?\n— При това положение няма да дам сигнала. Не съм ли го дал още до изчезването на Кръста на Юга (Южния кръст) от небето, значи съм пленен и трябва да се спуснете долу, за да нападнете мъжете и ме освободите. Но при всички случаи трябва да оставите сигурна стража при камилите и пленниците. Пушките си ще оставя при вас. Те са франкски оръжия и ще ме издадат. В замяна ще взема твоята дълга арабска кремъклийка.\nПогледни думи бяха отправени към Бен Нил. Той се изправи и помоли:\n— Ефенди, няма ли да е по-добре да вземеш пушката на Селим? Аз се нуждая от моята за твоята и собствената си защита. Ще тръгна с теб, защото е възможно да имаш нужда от помощ.\n— Аз самият съм си достатъчен и не искам никого да подхвърлям на опасност.\n— Да, ти винаги си такъв. Но аз това повече не мога да го търпя, поне днес — не. Ти ми спаси живота и моето сърце ми повелява да проявя благодарността си към теб. Ако не ме вземеш, аз ще те принудя. Ще тръгна подире ти и ако ловците на роби нещо заподозрат, вини самия себе си.\nПървата ми реакция всъщност беше да не допускам подобно възражение, ала доблестният момък го вършеше от чиста привързаност и благодарност, и аз не биваше да го оскърбя.\n— Е добре, тогава идваш с мен! Вярно, от това моят план ще се промени, но аз мисля, че и така ще успее.\nОтидох с него при шейка на монасирите и го попитах:\n— Имаш ли у дома си син?\n— Неколцина — отговори той.\n— А някой приблизително на възрастта на този слуга тук?\n— Бен Менелик, по моето име.\n— Ибн Асл познава ли те, ти познаваш ли някого от неговите хора?\n— Не. Защо ми поставяш такива въпроси, ефенди?\n— По-късно може би ще ти обясня.\nСега се запътих към асакери, който преди туй си бе запалил огън, и наредих да ми даде камилска тор. После оседлах камилата си и Бен Нил стори същото с неговата. Като мним мюсюлманин трябваше да взема молитвено килимче със себе си и освен това се снабдих с нещата, които един пътник в пустинята трябва да има. Сторих го за в случай, че не ми хванат вяра и претърсят камилите ни. Всичко, което можеше да ме издаде: хартия, молив и тем подобни, дадох на Али Фарид за съхранение. Револверите взех със себе си, защото лесно можех да обясня притежанието им по някакъв достоверен начин.\nСега потеглихме. Докато крачехме един до друг, водейки камилите, обясних плана си на Бен Нил и го инструктирах как да се държи. Той трябваше да ме нарича Садък ел Баия, Садък Търговеца от Димиат, и не ефенди, а сихди да ми казва. Аз го считах способен да прояви необходимата предпазливост и внимателност, за да не допусне грешка. На лейтенанта бях казал да не обръща внимание на изстрела или изстрелите, които скоро ще отекнат.\nПриблизително на хиляда крачки от нашия лагер се намираше проученото от мен място, по което човек лесно можеше да се спусне във вади. Закрачихме бавно надолу, като преди туй стегнахме муцуните на камилите, за да не станат гласовити, в случай че носовете им подушат присъствието на другите камили.\nДолу се насочихме наляво и извървяхме още може би хиляда крачки. После вади правеше лека кривина, зад която спряхме. Снехме седлата на камилите и ги накарахме да легнат. Аз изстрелях кремъклийката и пак я заредих. После седнахме. Три камъка образуваха малко огнище. Почаках около пет минути и стрелях още един път.\nЛовците на хора трябваше да са чули изстрелите. Сигурно щяха да пратят няколко души да установят причината. Сега сложих взетия камилски тор между камъните и го запалих. Напълних една паница с вода, забърках в нея брашно и я сложих над жаравата. Сетне си запалих чибука, облегнах гръб на скалите и зачаках събитията, които трябваше да настъпят.\nНе мина много и ухото ми каза, че съгледвачите идват. Чуваше се хрущенето на дребния чакъл. Съдейки по шума, той бе причинявано от трима души. Няколко мига по-късно видях, че не бях се измамил. Ние седяхме на едно осветено от луната място сред широката вади. Бях го избрал преднамерено, защото трябваше да ни открият лесно и ясно да ни различават. Отсреща в сянката на скалите се прокраднаха три фигури и клекнаха да ни наблюдават. Непохватните хаймани носеха хаиците си, чиито светъл цвят изпъкваше сиво от сянката.\nСега започнах да говоря с Бен Нил, и то толкова високо, че да могат ония отсреща да ни чуват. Те трябваше да ни сметнат за хора, които се мислят сами и си нямат и понятие за присъствието на кервана. Обръщахме се един към друг с измислените имена, при това достатъчно ясно, за да могат да ни разберат. След няколко минути подслушвачите се оттеглиха и изчезнаха зад извивката на вади.\n— Махнаха се! — рече Бен Нил разочаровано. — Няма да дойдат насам. Нашето намерение се провали!\n— О, не. Тези трима бяха само съгледвачите. Те сега ще докладват и после ще дойдат някои да говорят с нас.\nПочакахме десет минути, сетне по чисто ориенталски маниер се захванахме да ядем брашнената каша, като бъркахме с пръти в паницата и любвеобилно омазвахме лепкавото вещество върху изплезения език. Правехме го, за да бъдем взети за напълно естествени люде. Една добре опечена лещарка, наистина, щеше да ми дойде къде по-добре, ала всяка страна си има своите адети и тъй като тук кашата от негърско просо бе обичайна, не трябваше да нарушаваме табиетлъка.\nЕто че пристигнаха, този път по-шумно и от преди. Бяха десетима мъже. Носеха всичките си оръжия, извиха по кривината на вади, тръгнаха към нас, спряха в наши близост и преднокрачещият поздрави със своя дълбок басов глас, който ми беше вече познат.\n— Меса л’хер! (Добра вечер!)\nБеше предводителят, който бе ударил с камшика Марба, пленената шейкова дъщеря. Аз скочих привидно стреснато.\n— Аллах йимасик билхер! (Аллах да те дари с щастлива вечер!) Как се сепнах! Кои сте вие и какво правите тук?\nБен Нил също беше скочил. Беше сграбчил паницата, сякаш да спаси за себе си скъпоценното съдържание, натъпка си устата с каша и после на свой ред отвърна на поздрава, ама дума не се разбра. Играеше си отлично ролята. Предводителят се ухили.\n— Не се бой. Няма да ти отмъкнем яденето! — И обръщайки се към мен, попита: — Ти се казваш Садък ел Баия?\n— Да — направих се на изненадан. — Откъде знаеш?\n— А придружителят ти се нарича Бен Менелик?\n— Да. Откъде знаеш и това? Аз не те познавам.\n— Аз знам всичко и нищо от онова, що се случва по широката пустиня, не може да остане скрито от мен — заяви оня гордо. — Какво правите тук?\n— Ние… ние… ние ядем, по точно ядяхме — пропелтечих аз.\n— Това виждам! Но искам да знам какво намерение ви води във вади.\n— Аллах знае!\nНаложително беше да се направя, че съм изненадан от внезапната поява на тези хора, но в плана ми не бе залегнало да ме сметнат за плашлив мъж. Ето защо дадох тоя уклончив отговор.\n— Да питам Аллах, е трудно — изръмжа дрезгаво оня. — Да питам теб, е лесно и ти трябва да ми отговориш.\n— Кой ще ме принуди да говоря, ако искам да мълча?\n— Тогава и теб не те засяга моята особа. Разкарай се, откъдето си дошъл.\nДръпнах паницата от ръката на Бен Нил, седнах и си подсладих душицата така спокойно, сякаш нищо не се бе случило, обирайки остатъка от лепкавия буламач със закривен показалец. Оказа ефект. Когато сетне почнах чак да олизвам съда по изящен бедуински маниер, мъжът се провикна:\n— В името на Пророка, и такъв човек още не бях срещал! Чуй, о, Садък ел Баия, твоят живот виси на един-едничък тънък косъм!\n— Това си е късмет. Аз не мога нито нещо да притуря, нито нещо да отмахна. Аллах знае!\n— Ако не ми отговаряш, ще те гръмна!\n— Ако в Книгата е отбелязано, аз теб ще гръмна, наместо ти мен.\n— Как смяташ да я свършиш тая работа? — ухили се той. — Ние сме десет мъже срещу един мъж и едно хлапе.\nБеше опрял приклада на пушката си на земята и се подпираше с ръце на цевта. Спътниците му стояха в същите живописни пози зад него. Бен Нил беше действал според дадените му инструкции. По-малко наблюдаван от мен, той се бе изтеглил в дълбоката тъма на скалите в една цепнатина, до която сиянието на луната не можеше да проникне. Там стоеше с насочена пушка.\n— Не се хили! — отвърнах. — Аз говоря сериозно. Само един от вас да понечи да вдигне пушката си и си труп, защото на мига ще получиш куршум в сърцето от моя храбър Бен Менелик, когото нарече хлапе.\nСега те погледнаха към Бен Нил.\n— Аллах! — извика предводителят. — Аз ще преваря в стрелба това дете…\n— Стой! — прекъснах го аз, тъй като поиска да вдигне пушката си, и скочих бързо, насочвайки към гърдите му моята лежала в готовност кремъклийка. — Не се мърдай! Два куршума са ти гарантирани! Аз мисля, не моят, а твоят късмет е да умреш днес. Остави пушката да падне и заповядай на хората си да сторят същото! Не стане ли това, докато река три, то в следващия миг Шейтанът може да потърси душата ти в Джехеннема. Аз държа на думата си!\nТонът и държанието ми бяха от такова естество, че никакво съмнение не можеше да възникне. Двете пушечни цеви въздействаха убедително. Необходимо бе само да закривя пръст върху спусъка — с една дума, пушката се плъзна от ръката на предводителя и дългите кремъклии на неговите хора я последваха.\n— Тъй! Сега отстъпете десет крачки назад! — Те се подчиниха така синхронно, сякаш се бяха обучавали да го правят. Аз ги последвах, докато застанах между тях и пушкалата им. Без да свеждам кремъклийката си, продължих: — Сега ще ми отговориш на няколко въпроса. Сами ли сте в тази вади?\n— Не — призна оня веднага. Може би си мислеше, че новината, дето има още хора на разположение, ще ми смъкне куража.\n— Къде се намират другите? — продължих да питам.\n— Недалеч оттук.\n— Често ли пребивавате в тая вади?\n— Има ли тук някакво място, където да стърчат три изсъхнали дървета газиах?\nТой се поколеба с отговора.\n— Бързо, бързо, иначе ще те опушкам! — настоях аз.\n— Три такива дървета има там, където бивакуваме.\n— Я насиб, я агаб! (О, съдба, о, чудо!) — извиках привидно удивен. — Вие идвате през Нил от Бир Мурат?\nВеднага сведох кремъклийката, повелих на Бен Нил да стори същото, пристъпих към предводителя и му протегнах ръка.\n— За малко да те застрелям. Слава на Пророка, че не го сторих, защото твоята смърт щеше да ме печали до края на дните ми. Ама ти носиш вината за тая работа, понеже ме заплаши, а аз на такива обноски не съм свикнал. Щом като бивакувате при дърветата газиах, значи сте тези, които търся.\nТой не пое ръката ми и запази мрачната си физиономия.\n— Търсиш нас? Това е лъжа! Никой не знае, че се намираме тук.\n— Че ти ме нарече лъжец и аз въпреки това не те наказах, може да ти докаже, че гледам на себе си като на ваш приятел. Аз съм убеден, че сте хора на Ибн Асл ел Джазур. Имам ли право?\n— На този въпрос не бива да очакваш отговор. Ние не те познаваме.\n— При все това ще ми дадеш информация, като ти кажа, че съм пратен да ви предупредя за мюлазима на Рейс Ефендина и един неправоверен ефенди, на когото сигурно ще пожелаете да отиде в Джехеннема.\n— Аллах! Откъде знаеш за тези хора?\n— От тези, които ме пратиха — от Абд ел Барак, моккадемът на Кадирине, и неговият придружител Нубар, муца’бирът.\n— Те са наши приятели, но не е възможно да знаят, че се намираме тук. Къде ги срещна и как може да са те пратили към Вади ел Берд да ни предупредиш? Някак си не го схващам.\n— Веднага ще го схванеш, като ти обясня нещата. Вземете си пушките и седнете за малко при нас! Ние няма защо да се страхуваме едни от други и скоро ще бъдем най-добри приятели.\nАз седнах при моето малко, временно огнище, чийто огън бе угаснал, и Бен Нил клекна до мен. Беше наистина забавно да се види начина, по който тези десетима ловци на роби се отзоваха на моята покана. Сигурно се срамуваха, че въпреки броя им имах превъзходство над тях. Това придаваше на движенията им една несигурност, която странно се схождаше с лицата на въоръжените похитители на хора. Те вдигнаха бавно пушките си и насядаха после при нас. Понеже не заговорих веднага, предводителят подхвана:\n— Твоите думи са загадка за нас. На нас ни е известно името ти и знаем, че си търговец. Но къде живееш и откъде идваш?\n— От Димиат съм. Но преди да продължа, обясни ми по-напред как така знаете имената ни, без да ме познавате!\n— До нас достигнаха изстрели и аз изпратих съгледвачи. Те са дошли дотук, видели са ви и са чули вашия разговор. Вие сте се обръщали един към друг по имена и сте говорили за цената на тъмнокожите и черкезките робини.\n— Така беше и обяснението ти ме удовлетворява. Там до скалите стоеше някакво животно. Аз стрелях по него. То се дръпна, но пак дойде и изчезна едвам когато му пратих втори куршум. Оттам изстрелите. А сега за нещо друго! Познавате ли един мъж, който е също търговец и се казва Мурад Насър?\n— Да, познаваме го.\n— Той е родом от Ниф край Измир и ми е добър и постоянен търговски партньор. С вас мога да споделя, че и аз търгувам тайно с рекик. Вие няма да ме издадете, по-скоро се надявам да сключа някоя и друга добра сделка с вас. Мурад Насър дошъл в Египет да направи голям пазарлък и ме потърсил в Димиат, но не ме намерил, понеже бях на път. Аз го последвах в Кахира, само че той беше отпътувал. Отидох в Сиут пак без да го заваря и чух, че корабът му бил отплавал за Короско.\n— Така е, истина е — съгласи се главатарят. — Мурад Насър бил наел един сандал.\n— Ти го знаеш?\n— Да. Миналата нощ го научих от самия него. Той беше при нас край Бир Мурат и ни разказа необикновени преживелици.\n— Значи си го срещнал? Аз нямах това щастие. Понеже се нуждаех от роби, трябваше непременно да го догоня, ала в Короско чух, че сандалът му вече пак бил отплавал. Аз го последвах, настигнах го в Хандак и разбрах за свое съжаление от рейса, че Мурад Насър бил слязъл в Короско, за да язди към Абу Хаммед. Ето защо продължих пътуването до Дугаит и оттам поех с една наета хеджин към Бербер, за да дочакам там Мурад Насър.\nПо време на фабулата ми лицето на предводителя значително се бе прояснило. Започна да се обхваща с доверие към мен, а хората му ми хвърляха кажи-речи приятелски погледи.\nЗа жалост този разказ имаше едно слабо място, което нямаше как да променя. С други думи ако Мурад Насър беше поел по краткия сухоземен път от Короско за Абу Хаммед и аз съм пристигнал едва след него в Короско и тепърва плавал още нагоре по Нил много по-дългия участък, не би ми било възможно да стигна преди него в Бербер, че и даже да се намирам днес тук във Вади ел Бард след една дълга пустинна езда. Тук беше налице една разлика във времето от повече от една седмица, значи груб блъф. Моите слушатели за щастие не заподозряха нищо. Те не правеха след мен сметка, а и аз отминах, за да не им дам време за размисъл, с по-голяма бързина този щекотлив пункт.\n— В Бербер за своя голяма радост се натъкнах на двама приятели. Аз съм член на светата Кадирине и посетих едно кафене, препоръчано на нашето братство. Там срещнах моккадема и муца’бира. Те се зарадваха, като ме видяха, и то по особена причина. Разказаха ми за похода ви за роби към ду ара на фесарах. Били сте направили голяма плячка и…\n— Но откъде са знаели те за тоя поход? — бях прекъснат.\n— Остави ме да разказвам, де! Вашият грабителски набег вдигнал неимоверен шум и Рейс Ефендина си поставил за цел да ви пипне. Искал да ви препречи пътя през пустинята Атмур и за тая цел пратил един офицер с отряд асакери към Короско при някакъв си чуждоземен християнски ефенди, който бил негов съюзник. Самият той залегнал край Бербер на пусия, докарвайки си асакери от Хартум. За щастие сред тях се намирал един член на Кадирине. Мъжът се казвал Бен Мелед и…\n— Вярно е, отново вярно! — извика предводителят. — На тоя Бен Мелед ние му плащаме и той вече често ни е оказвал добри услуги. Аз стигам до познанието, че трябва да те дарим с пълното си доверие. Ти наистина си наш приятел и сега аз на драго сърце ти казвам добре дошъл.\nТой ми подаде ръка, а после трябваше да стисна здрав няколко пъти — според обичая на страната — и ръцете на другите. Колко добре беше станало, че когато подслушах следобеда моккадема и муца’бира, чух името Бен Мелед! Не ми беше лесно да съчетая малкото известни ми факти в разказ, с който да спечеля доверието на тези предпазливи и мнителни хора. Те се сбутаха по-плътно и по-близо до мен, когато продължих да осведомявам:\n— Абд ел Барак знае вашия пустинен път. Искал да ви предупреди, но нямал време, тъй като го очаквали в Хартум. Тоя чуждоземен ефенди бил, както ми бе разказано, изключително опасен човек. Моккадемът знае, че търся роби, и ми даде добрия съвет да не си ги доставям чрез Мурад Насър, а непосредствено от вас. Посъветва ме да потърся час по-скоро Ибн Асл и да му кажа, че оня гяур, ефендито, го дебне тук в пустинята. Аз веднага изявих готовност. Той ми описа тази вади и каза, че със сигурност щял съм да ви срещна тук при някакви си три дървета газиах. Но понеже не познавам пустинята, наех от Менелик, шейкът на монасирите…\n— Чувал съм за него — вметна предводителят. — Той е строго спазващ вярата мюсюлманин, враг на християнските кучета и одобрява отвличането на роби.\n— Приятно ми е да го чуя, защото моят водач тук е неговият син Бен Менелик. Той ми го даде да го взема, понеже самият не можеше да ме придружи, а и синът му бил яздил вече няколко пъти през тази вади.\n— За нас нещата също се стичат благоприятно. Щом този момък е синът на челника на храбрите монасири, то няма защо да се опасяваме, че ще ни издаде. В наша изгода и залегнало в намеренията ни е, да сключим братство с неговото племе, така че ние и на него казваме сърдечно добре дошъл, както преди малко на теб, о, Садък ел Баия.\nСега и Бен Нил трябваше да стисне десет ръце. Той го стори със сериозността и пристойността на млад бедуин, чийто баща е боен главатар на едно голямо и прочуто племе. За да доведа най-сетне разказа си до завършек, отбелязах късо:\n— Ние се снабдихме с всичко необходимо и поехме в посока през кладенеца Неджим и Джебел Шигр. Когато следобеда достигнахме източната вади, последвахме я на запад, за да потърсим трите дървета газиах. Стана тъмно, преди да сме ги намерили, и ето как спряхме тук да бивакуваме, за да продължим утре диренето. Останалото го знаете и аз няма какво повече да добавя, освен че съм щастлив да ви срещна тук против всяко очакване. Насмалко щеше да се пролее кръв, ала Пророкът предварди нещастието. Слава на него и светите халифи!\nБях извънредно доволен от протичането на този разговор. По всяка вероятност хората отдаваха пълна вяра на моите твърдения и ето как можех да приема, че намерението ми поне нямаше да се натъкне на непреодолими мъчнотии. А това намерение беше, както споменах, чрез хитрост да постигна целта. Как щях да го уредя, отсега не можех, наистина, да знам. Поведението ми щеше да се нагоди според това на ловците на хора, към чийто бивак сега се отправихме. Докато слагах седлото на камилата си, Бен Нил ми прошепна скришом:\n— Ефенди, сега вярвам, че не е нужно да се боиш от никой враг. Твоята хитрост е по-голяма и от храбростта ти. Убеден съм, че ще съумеем да се справим с всички опасности.\nПоследвахме ловците на роби към кладенеца, водейки камилите за поводите. Там всичко беше тъмно, но при пристигането ни бяха запалени няколко факли. Сега нещата зависеха преди всичко от държането на предводителя. Кажеше ли ни подчертано ясно добре дошли, то нямаше защо да се страхуваме от коварство. Според обичая на пустинята той трябваше същевременно да ни поднесе закуска и самият да си вземе от нея. Дори само една-единствена фурма да раздели бедуинът със своя гост, щом всеки изяде своята половина от плода, за измяна вече не може да се мисли. Предводителят заповяда камилите ни да бъдат отведени при останалите и ме покани после да седна до него при кладенеца, фактът, че при това не спомена Бен Нил, повдигна у мен опасения за сигурността на младежа.\n— А къде ще са настани придружителят ми Бен Менелик? — попитах.\n— Нека седне при моите хора — отвърна другият пренебрежително.\n— Не бих желал да искам подобно нещо от него — отвърнах. — По време на нашата езда той ми беше повече приятел отколкото слуга и ето защо ми се ще да остане при мен.\n— Няма начин. Аз съм кологхаси на тоя керван, значи офицер, и при мен не бива да седи никой по-нискостоящ.\n— В такъв случай ще те помоля да вземеш предвид, че Бен Менелик е синът на шейка на едно голямо и прочуто племе.\n— И какво от това? Той въпреки всичко не стои наравно с мен и нека откровено ти кажа, че аз бездруго вече се снижавам, като позволявам на човек като теб, който е само търговец, да остане край мен. Та сядай значи и не възразявай!\nНещо трепна в ръката ми да му перна една плесница, ала трябваше да си придам доволен вид от причинената неправда. Развалях ли си отношенията с него, то подхвърлях на опасност не само плана си, но и живота си. На първо място се касаеше да получа от него знака на гостоприемството и сигурността, а на това едно по-нататъшно възразяване би попречило. Изтраех ли обаче дотогава, щеше с най-голяма вероятност да ми се удаде да отклоня опасността, в която Бен Нил без съмнение се намираше. Ето защо премълчах и седнах, и то до грозния тип, когото бях подслушал с предводителя при кладенеца. Последният взе няколко фурми, раздели ги с мен, напълни една малка кратунка с вода, поднесе ми съда, след като бе отпил няколко глътки, и ми подаде ръка.\n— Добре дошъл! Яж и пий, бъди мой гост!\nАз изпих бързо една глътка, мушнах една фурма в устата и дадох знак на Бен Нил, който стоеше близо до нас и зорко ни наблюдаваше. Той ме разбра веднага, пристъпи рязко, взе от мен кратунката и една фурма, пи, тикна фурмата в устата си и се обърна към предводителя:\n— Яз ядох и пих от твоите дарове. Сега твоите криле са разперени над мен и всеки твой приятел и враг е и мой.\nВсичко се бе случило толкова бързо, че предводителят не бе намерил време да попречи. Той ми се сопна гневно.\n— Защо даде нататък моите дарове? Заповядах ли ти го?\nТъй като сега бях станал негов гост и вече нищо не ме заплашваше, не беше необходимо да бъда толкова сдържан като преди.\n— Споделих ги с Бен Менелик, защото се числи към мен и се разбира от само себе си, че е също така твой гост, както съм и аз. Ти действително не ми го заповяда, понеже твоето прозрение и разум ти го запретяват.\n— Моето прозрение? Как тъй?\n— Как тъй? — повторих аз, удивен от въпроса. — Ами защото ти нищо не можеш да ми заповядваш.\n— Лъжеш се. Тук аз съм предводителят и повелителят.\n— Но не и на нас. Синът на шейка не признава повелител над себе си, а аз по време на това пътуване съм, наистина, търговец, но иначе рейс ел беледийе на Димиат. Какво означава това, сигурно ти е известно. Ти си този, който може да се гордее, дето му е позволено да седи до мен. Бен Менелик, седни от другата ми страна! Ти си верен и опитен водач и свободен воин от племето на монасирите. Моето достойнство няма да се оскърби, ако крайчецът на дрехата ти докосне ръба на моята.\nМладият мъж тутакси се отзова на поканата, разбира се, много против волята на предводителя. На тоя „кметът на Димиат“ явно му направи известно впечатление, ала въпреки това възнамеряваше да се постави спрямо мен в истинска светлина, защото каза:\n— Ти действаш много самоволно, о, Садък ел Баия. Ако съзнаваше обаче какъв съм аз, щеше навярно да бъдеш по-малко самоуверен.\n— Никога през живота си не съм бил без самоувереност. Но понеже още не си ми казал името си, надявам се, сега да го узная.\n— Аз съм Бен Касаве, кологхаси на нашия господар.\nБен Касаве означава Син на свирепостта, определено едно многозначително име. Като го изговори, мъжът ме погледна в очакване да се уплаша. Но аз просто го надцаках.\n— А мен в Димиат ме наричат с прозвището Абу’л Коф от което ще ти стане ясно, че съм мъж, който всява страх и ужас, но самият никога не ги изпитва. Доказателство за това получи, когато поискахте да ни вземете в плен, пък самите паднахте в нашите ръце. Бива ли приятелите ти, а също и вашият господар, да узнаят за това, или да си мълча?\nСега Бен Касаве бе натикан в ъгъла. Това му пролича по гласа, когато отговори:\n— Каквото е минало, хората трябва да оставят на мира и ето как мисля, че твоята уста ще остане заключена. Когато Ибн Асл дойде утре, аз ще го уведомя, че съм ви срещнал. Не е нужно да знае подробности. Хората, които са тук, ще си мълчат, защото се боят от мене. С това всичко е наред и нека си легнем да почиваме. Щастлива да е нощта ти!\n— Да бъде благословена твоята нощ!\n— На нас много ни се спи. Нека нощта ти бъде без пясъчни бълхи! — казва Бен Нил.\nВъпреки опасното положение, в което се намираше, тоя малък тип поздрави с дяволитост, подсказваща, че не се страхува от опасността. В пустинята човек има голяма основание да се бои от пясъчните бълхи. Това насекомо е не само неприятно, но и често даже опасно, понеже женската се забива под ноктите на краката, за да снася там яйцата си. Те набъбват до големината на булгур и причиняват зловредно възпаление, което още повече се влошава при излюпването на ларвите. В случая друго не помага, освен яйцата да се изчоплят с ножа. Значи пожелавалото нощта да остане пощадена от този паразит, бе съвсем оправдано, ала аз го чувах за пръв път като нощно пожелание.\nНощта беше тиха. Уморените камили спяха, хората — също, ала сред тях имаше може би няколко изключения. Четирима мъже даже след половин час бяха със сигурност все още будни, а именно аз, моят храбър Бен Нил, предводителят Бей Касаве и грозника. Че тия двамата не гледаха на спътника ми като на свой гост и повереник, смятам, че можех да го предположа. По тая причина сигурно бяха наумили нещо спрямо него. Като официално обявен техен хемайе, аз не биваше да узная какво възнамеряват. Каквото имаха да вършат, трябваше да стане тайно. Затова приех, че не спят. Налагаше се да се внимава.\nТе си даваха вид, че крепко са заспали, и не помръдваха. Аз от своя страна дишах дълбоко и равномерно като спящ, и то така, че да го чуват. Бен Нил даже похъркваше малко, но аз бях убеден, че той също се преструваше. Четиримата лежахме толкова близо, че двамина не можеха да си шепнат, без да бъдат усетени от другите, ако бдяха, само че не можехме да се виждаме. Вярно, звездите грееха, ала тяхната светлина тук долу в подножието на скалата не достигаше нито даже да се отличат хаиците от светлия пясък и чакъл. Двамата ловци на роби трябваше да се споразумеят. Тъй като това не можеше да стане тук, следваше да се предположи, че ще се отдалечат, и то предпазливо и само в посока от тяхната страна. Та аз реших да се насоча към тази страна, за да мога да наблюдавам изчезването им. Прибутах се към Бен Нил, доближих уста до ухото му и му прошепнах двете думи „остани легнал!“. Той не отговори, но докосна ръката ми със своята, за да подскаже, че е буден и ме е разбрал. После пропълзях в дъга до другата страна на двамата ловци на роби. Там стърчеше един скален ръб, зад който се наместих удобно. Трябваше да почакам известно време, после чух, преди да съм видял нещо, лек хрускащ шум. Някой се бе раздвижил. Сетне минаха край мен, но не вървяха, а се претъркулваха, за да се отдалечат по този начин дотолкова, че стъпките им вече да не се чуват. Аз се запридвижвах след тях. Скоро те се изправиха и тръгнаха. Аз ги следвах, пълзейки на ръце и крака. За щастие те не спряха във вътрешността на кръга от спящи, което много щеше да затрудни подслушването, а ги подминаха. После седнаха един до друг на земята.\nЗапитах се защо не останаха прави. Правостоящият се вижда по-лесно от седящият. Те и от своите хора ли не искаха да бъдат видени? В такъв случай значи искаха да проведат замисъла си без свидетели. Предположението, както скоро разбрах, беше правилно. Аз пропълзях толкова близо до тях, че главата ми се намираше само на два метра от тях. Понеже не говореха високо, а само шепнешком, за да ги разбирам, трябваше да залегна не зад, а пред тях, което естествено бе двойно по-опасно. Но аз се уповавах на моето добро щастие, царящия мрак и преди всичко на цвета на дрехите ми. Но ако въпреки това бъдех забелязан от тях, щях или да действам бързо според обстоятелствата, или да представя някакъв претекст. При тихото шепнене много от думите се губеха, ала аз чувах достатъчно, за да мога да възстановявам връзката. Те заговориха най-напред за мен. Чух „Синът на свирепостта“ да казва:\n— Тикнах те да ме последваш, понеже трябва да бъдем изключително предпазливи. Какво ще кажеш за тоя Садък ел Баия?\n— Че не може да е обикновен мъж — отговори грозникът. — Кмет на Димиат хората биха направили само човек, който се е отличил. А фактът, че го наричат Баща на ужаса, е доказателство, че той се държи много строго с подчинените си.\n— Всички тия чиновници са такива спрямо подчинението си — строги и твърди. Тях самите малко ги е еня за законите. Кметът търгува с роби, което нали е забранено. Но аз не това те питах, а имах предвид нещо друго. Тоя мъж заема сега, наистина, граждански пост, ама сигурно е бил офицер. Това се разбра от начина, по който се държа спрямо нас, когато го сгащихме.\n— Е-е, чак сгащен той чак не се остави да бъде. Ние му налетяхме в ръцете, вместо да го изненадаме. Аллах знае, че бяхме посрамени от него. Щастие бе, че диреше нас. В противен случай щеше да ни изпозастреля, защото срещу един франкски револвер не можеш излезе насреща с нож или едноцевна кремъклийка. Той е съобразителен и дързък тип, което обаче може само да ни е приятно, понеже е наш приятел и съюзник. По тази причина трябва да си затворим също очите, дето разбра за кладенеца, ама хлапакът, който го придружава, не биваше нищо да узнае за тая тайна.\n— Това е то, за което искам да ти говоря. Тоя син на монасирите ще съобщи на хората си за наличието на вода тук и те толкова често ще бивакуват тук, че мястото, без което не можем да съществуваме, ще остане без всякаква стойност за нас. Това трябва да бъде предвардено.\n— Искаш да кажеш, да го накараме да се закълне, че ще съхрани тайната?\n— Това не е достатъчно. Дори да сдържи клетвата си, той от време на време ще се ползва сам от кладенеца, което не бива да се случва. Да не говорим пък че може да бъде забелязан и тайната ни да попадне в още по-голяма опасност. Клетвата е ключалка за устата, ама не безусловно надеждна ключалка. Човек може да има пълна сигурност само когато устата е занемяла завинаги.\n— Ама тоя Бен Менелик е наш гост! Той пи с нас вода и яде от фурмите ти!\n— Но не от моята ръка. Дарът за добре дошъл ме обвързва само с оня, на когото лично съм го дал. Каквото е свършил друг, не може да ме задължи. Имам ли право, или не?\n— Аз съм на същото мнение. Хлапакът трябва да замлъкне. Със сигурност обаче замлъква само един мъртвец, така че той трябва да умре.\n— Очаквах да го чуя и те доведох тук, за да говоря с теб по тоя въпрос. Ние трябва сами да я свършим тая работа. Сред нашите мъже има неколцина, които бяха взели хлапака под закрила, защото е добил „добре дошъл“, ако и не непосредствено от мен.\n— Това е умно и аз съм готов да действам. Нали не се каниш да чакаш, докато господарят дойде?\n— Не, защото той ще се разгневи на едно такова забавяне. Който действа бързо, действа правилно.\n— Тогава кажи как да подхванем уйдурмата! Няма да ни е лесно да накараме монасира да занемее. И какво ще каже кметът, като узнае, че придружителят му е бил убит!\n— Убит? За да събудим у него тая мисъл, трябва съвсем наопаки да подхванем нещата. Не бива да убиваме с нож хлапака. Той ще бъде ухапан от асалех, най-отровната змия на пустинята.\n— И откъде ще се вземе тя?\n— Спомни си сахм ес самм, която ми подари шейкът на такалех! Човекът, на когото кожата бъде дори най-леко одраскана от върха на тая стрела, е неминуемо изгубен. Тъй като ти си по-млад и по-чевръст от мен, сетне ще ти дам стрелата. Ще се промъкнеш до хлапака и ще го прободеш с върха в ръката.\n— Бен Менелик ще се събуди и разкрещи!\n— Няма, защото нали е необходимо само леко да го драснеш. Той ще си помисли, че го е ухапала някоя пясъчна бълха. След късо време тялото му ще подпухне, съзнанието ще го напусне и когато на заранта Садък ел Баия се събуди и види спътника си да лежи мъртъв, по всички признаци ще повярва, че го е ухапала отровна змия. По този начин върху нас няма да падне никакво подозрение и Бащата на ужаса ще е радостен, че змията не е отишла при него.\n— Да, така става. Идеята е отлична. За отровната стрела не се сетих. Иди я вземи! Веднага ще изпълня заръката ти.\n— Промъкни се тогава обратно и си легни! Аз тръгвам и скоро ще бъда пак при теб.\nТе се надигнаха, за да напуснат мястото. Това не биваше да позволя. Допуснех ли Бен Касаве да отиде до седлото си, той влизаше в притежание на отровната стрела — оръжие, което в ръкопашния бой можеше да стане извънредно опасно за нас.\n дамиета (Б. а.) ↑\n кологхаси — капитан или по-точно междинен чин между капитан и майор (Б. а.) ↑\n рейс ел беледийе — (градски) кмет (Б. а.) ↑\n Абу ’л Коф — Баща на ужаса (Б. а.) ↑\n химайе — протеже, гост (Б. а.) ↑\n Сахм ес самм — отровна стрела (Б. а.) ↑


Учат студенти как правилно да товарят кораб в нова лаборатория във ВВМУ „Н.Й.Вапцаров“ | chernomore.bg\nУчат студенти как правилно да товарят кораб в нова лаборатория във ВВМУ „Н.Й.Вапцаров“\n136 години от основаването на учебното заведение бяха отбелязани с тържествена церемония\nПубликувана: 9\tJan 2017 | 15:31\nЛаборатория за обучение по експлоатация на кораба и товарното дело откриха във висшето военноморско училище „Н.Й.Вапцаров“. „Това е част от нашата програма за обновяване на учебно-материалната база , свързана със създаване на оптимални условия за работа на нашите възпитаници. В лабораторията има общо 90 места. Тя има зала за теоретични и практически занятия на студентите ни от специалностите „Експлоатация на флота и пристанищата“ и „Корабоводене“. В лабораторията те ще се запознаят с различните методи за изчисляване на параметрите на товаро-разтоварните операции, които се провеждат на кораба. Ако натоварването на кораба не е направено както трябва , това е предпоставка за нарушаване на стабилността на кораба и за инциденти. Вече имаме софтуерен продукт, който позволява решаването на различен обем товарни задачи. Ще осигурим и нови програмни продукти, за да могат студентите да решават задачи за различни типове кораби“ – каза началникът на ВВМУ „Н.Й.Вапцаров“ Флотилен адмирал професор доктор на военните науки Боян Медникаров.\nЛабораторията е изградена съвместно с пристанищна инфраструктура. Тя беше открита от командира на военноморските сили на Република България контраадмирал Митко Петев и заместник кмета на община Варна Пейчо Пейчев.\nСъбитието беше в деня, в който с тържествена церемония бяха отбелязани 136 години от основаването на висшето военноморско училище – 9 януари. „Морската Алма матер е заслужила своето място в обществения живот на България. По време на своето 136-годишно съществуване то е люлката на българската морска идея. Командирите, адмиралите завършили ВВМУ „Н.Й.Вапцаров“ доказаха, че няма по-високо подготвени от българските военноморски офицери. Капитаните, получили своите умения и знания във висшето военноморско училище и техните главни механици, показаха че българският флаг може да се вее достойно навсякъде по света, отново благодарение на Морската Алма матер. Когато говорим за славното минало, нека да кажем, че настоящето също е повод за гордост и радост“ – каза по време на церемонията контраадмирал Митко Петев.\nПо време на церемонията във връзка с годишнината и за високи постижения в професионалната дейност бяха наградени военни и цивилни служители с отличия от министъра на отбраната и от началника на военноморското училище.\nБоян Медникаров отбеляза, че това е едно от малкото висши училища в света, което носи името на свой възпитаник от 1949 г. „Оттогава до сега хиляди наши випускници с гордост носят името „вапцаровци“. Да съхраним неговото отношение към морето, неговата духовна чистота, хуманизъм и нравствена сила“ – призова началникът на висшето военноморско училище.\nОколо 2900 са студентите във ВВМУ „Н.Й.Вапцаров“. 267 са чужденците, които започнаха своето обучение през тази година. Във висшето военноморско училище има студенти от общо 14 държави, като най-много са от Гърция и Турция. „Има интерес и от Катар, но запитването беше основно за военни курсанти, за което още продължават междуправителствените разговори“ – каза още Боян Медникаров. Курсантите във ВВМУ „Н.Й.Вапцаров“ са 90. „Тази бройка съответства на реалната поръчка, която военноморските сили заявяват, за да бъде осигурена тяхната реализация“ – поясни началникът на висшето военноморско училище.\nНад 1200 талантливи деца се включиха в „Най-сладкият ден“ във Варна\nДецата на Черно море се класираха за републиканско\nЧерно море с рутинна победа в Елитната до 19 години\nВМС получават хеликоптер „Дофин" до 18 месеца\nВарненският археологически музей ще участва в международна морска експедиция през 2019 г.\n6 тона амфетамини, декларирани като лимонтозу задържаха на порт Варна