Блогвай де | Блогът на Юруков\n29 март 2009 29 март 2009 / Боян Юруков\t/ 70 коментара\nНеделен следобед. Седнал съм да уча за поредния изпит. В почивките преглеждам коментарите в мрежата. Реших да не коментирам изказването на Соломон Паси, защото мисля, че беше пределно ясно как се спъна сам в собствената си липса на съобразителност. По същия начин сгреши като обяви толкова рано кандидатурата си за поста в НАТО. Събитията като това в последно време ме накараха отново да се запитам какво да пиша и защо.\nБлогърите, както всички нормални хора сме склонни да преувеличаваме. Поставяме своята теза в мрежата с ясното съзнание, че това е лично мнение и че то ще търпи промяна в течение на дискусиите. Читателите събират всички тези често противоположни мнения и си изграждат някакво мнение. Затова и казваме, че блогосферата е истинския български форум – защото виждаме всякакви анализи и лични истории, за разлика от традиционните медии, които или регистрират заявленията на политиците, или плахо откликват „Е така не е хубаво“.\nМного прехвалват точно горните качества у нас. Сами сте виждали всички възхвали за това как ние сме новите медии, как възраждаме гражданското общество и как ще си имаме проблеми за това. В един момент блогърите станаха център на вниманието в най-различни аспекти. Казват, че ние сме най-активната част от електронното общество. Това добре. После обаче се започва луда кампания за това колко е опасен интернет, как покварява децата ни и колко несериозно и грозно е всичко в него. Политиците предпочитат да не говорят по темата, за да не стане издънка. Това въобще не означава обаче, че не четат – напротив, четат ни и то доста внимателно. Някой от тях дори и пишат. Повечето обаче действат на два фронта – единия е новия ЗЕС, а другия е добре познатата ни интернет офанзива на БСП.\nЗащо аз се чувствам заплашен лично от промените в ЗЕС ли? Писах вече четирите заблуди, които се наблюдават обществото. В личен план обаче мен ме е страх. Покрай протестите през Януари няколко познати ми казаха в прав текст, че се притесняват да не би на мен и на тези, които всъщност организираха протеста да не им стане нещо. Появиха се дори слухове за натиск и подкупи. Не е изключено. Достатъчно е едно конкретно обаждане от ДАНС и всеки би бил убеден да не прави нещо.\nОт друга страна всеки, който е прекарвал повече време из блоговете и новинарските сайтове, може да е забелязал купищата еднотипни и почти копирани коментари под критикуващи статии. Всички са подписани анонимно с нещо подобно на „Един Българин“, „Гневен“ или „Бай Петър“. И всички са насочени или против ГЕРБ, или в полза на коалицията. В началото си мислех, че наистина имат много поддръжници в интернет, но е показателен факта, че има толкова много еднотипни коментари и толкова малко цялостни блогове в полза на правителството.\nВ тази среда пишем ние блогърите. За какво да пишем тогава? Всичко, което реша да кажа ми се струва толкова естествено и подразбиращо се, че се учудвам, когато привлече такова внимание. Такъв беше случая и с опасностите от новия ЗЕС. Такива статии обаче предизвикват само краткотраен ефект – хората ги виждат, ядосват се и после кимат леко. Току-що Василена цитира в Twitter, че блоговете не са публикации, а дискусии. Много от ядосаните коментират и казват личното си мнение и болка. След това обаче какво? Какво трябва да напишем, за да оставим някаква трайна следа в мнението на някого, за да предизвикаме поне една обществена дискусия извън интернет. Медиите мълчат. Независимо дали 10000 души са изказали подкрепата си за нещо, медиите го отразяват като поредната интернет мания. Никой не схваща, че тези 10000 са съседите им. Парадокса е, че в един блок може 30 човека да седят в интернет и да коментират, хулят, хвалят, блогват и да търсят съмишленици, но няма да се спрат на стълбището и да разменят дума по същата тема. Защо? Срам ли ни е?\nВидяхме много инициативи, подписки и протести. Много хора само казаха „Е браво, но какво от това“. По време на Януарските протести писах, че единствения начин да накараме политиците да си вършат работата е да им вземе страха. Те разчитат точно на липсата на интерес и надежда за промяна. Липсва отчетност. Станишев каза на дебата, че са инвестирали толкова и толкова стотин милиона в това и това. И какво от това? Нещо да се е подобрило? Хвърлянето на пари по даден проблем не го решава, когато няма контрол и отчетност. Говори се за прозрачност. Някой знае ли какво въобще значи това? Всеки я обещава, но явно определението се изкривява в дните след изборите. Досега не съм видял нито един блог на политик, в който той истински да общува с избирателите, а не просто да топи колегите си от другите партии.\nА какво да блогваме ние простодушните блогъри? Единственото, което ни остава е постоянството. Ние не сме някакви прехвалени анализатори, които ги канят всяка сутрин в предавания и телевизионни форуми. Ние сме тези, които виждате да пият в някой бар в два часа сутринта в Събота и на следващия ден сядат и пишат за нещо дребно, но показателно от ежедневието им. Ние често не сме специалисти по това, което пишем, но имаме да кажем повече от специалистите, защото сме го преживели. Политиците може да не искат да си говорят с нас, но не те са ни нужни на нас. Някои политици вече бързо се ориентираха и видяха накъде духа вятъра. За останалите остава просто да се чудят после откъде им е дошло. Блогърите не сме никаква гилдия. Ние сме ония с фотоапарата или лаптопа, които спорадично виждате на улицата. Затова ние не сме ония другите, които се гаврят с естетиката и мозъците на горките избиратели. Ние сме избирателите, но всеки си има мегафон. През последната година блогът ми е бил посетен от 50000 души само от София. Само един блог. Това са почти 4%. Затова властимащите реагират на нашите невинни писания както на хората с мегафон на площада – с бой, заплахи, пренебрежение и заравяне на глава в земята. Да видим докога това ще им върши работа.\nАз и Боян, България, Политика\n29 март 2009 в 18:09:07\nСвежо: Лично аз не се изживявам,като човек с мегафон.Прав си, обаче за друго. Блоговете са единствената трибуна, която политиците не могат да контролират.Това е голямата им болка.\n29 март 2009 в 18:15:40\nСвежо: Не могат, но много им се иска 😉\n29 март 2009 в 18:53:34\nСвежо: как е новия Самсунг , доволен ли си\n29 март 2009 в 19:08:31\nЕ, ти може да не си писал по темата за Соломон Паси, но аз писах и вкарах вътре твой цитат. Надявам се не възразяваш…\nТрудно се променя манталит и мислене. Особено в политически аспект.\nТака, че не се кахъри за ползите от блог коментарите и публикациите.\nДори и по малките банални теми, може да са от помощ за читателите.\nЕдна жена се свърза с мен за съвет относно операция на глезена… след като прочела в блога ми за моете възстановяване.\nПожелавам ти успех с изпитите =: )\n29 март 2009 в 19:15:25\nЧест ти прави да го напишеш, щото – малко или много – ъгъла от който виждаш нещата не е съвсем локален. Тази проекция винаги дава още един вариант за решение.\nСтискам палци за изпита.\nКифладжийницата прави всеки опит известен в читанките да затрие в зелено изявите дето напомнят гражданска позиция. Затова групата от млади, технически грамотни, събудени за растящите нарушения на обществените им свободи пишещи българи са пречка за реализиране на големия план;\nПредстави си сутринта, в която се събуждаш, чукваш върху линка за блогосферата и ги няма. Примирението ги е полазило, клекнали са на властимащите, бълбукат в доволство от картината каквата е и отсам-оттам се забелязват фотоси на Дмитриевич, комуто предстои да се пенсионира като бг премиер след 40 години на поста.\nЕто този сценарии ме плаши. Както и автоцензурата им днес, когато са на открито с имената си, с целия си живот и едно мнение може да ги отведе на разпит в безправовата република.\nМога да живея чудесно без бг блогове. Не ме разбирай погрешно, те ми покриват едва една от нуждите при сърфиране и тя е по скоро забавление, отколкото формиране на мнение. Пишещите имат нужда от читатели – задача с която се справям отлично.\nДругото от което имат нужда е съзнание за собствената си сила.\nЧесто конфликтите от реалността които се дискутират тук не са прозрачни за хората на тв диета. Кахърите че е тежко да си партизан в собствената си държава не се споделят от народа без кабел.\nМного трудно се обяснява на човек, който избира да живее в собствените си ограничения че интернет няма такива (мда, визирам и Паси) Как се надявам блогващите да не го забравят\n29 март 2009 в 19:32:27\nПърво: успех на изпита.\nВторо: трябва да се пише, респиктивно – да се вика в мегафона! Може да звучи малко надуто, но – перифразирайки Жана от Арк: „Ако не блогърите, кой друг?“\n29 март 2009 в 19:58:19\n@Петър Рашев – Нямам против и даже се радвам. Не се кахъря за нищо – просто нахвърлям случайни мисли, които ми се въртят в главата от известно време. Понякога трябва да разтоваря всичко и да го оформя като текст, за да ми се оформи и в главата. Това ми помага да градя нагоре.\n@in2h20 – Знаеш ли какво ще направя в онази сутрин, в която видя, че няма блогосфера – ще започна нов блог. Това в големия плюс на блоговете – можеш да спреш един или два, но винаги изскачат нови. Ако няма регулация и тотален контрол като в Китай, всичко е възможно. Надеждата ми е само, че в границите на ЕС това няма да стане.\nИ аз мога да живея без блогове и ще се радвам още повече ако в тези, които ги има си говорим за готварство, клюки и злободневни неща. Това ще означава, че тези проблеми ще се въртят в главите ни, а не политика и всякакви схеми как да накараме хората да мислят и политиците да слязат от облаците. За сега блоговете са начина ни. Утре ще измислим нещо по-добро. Ние сме на всеки километър, както се казваше.\n@Павел Николов – Абе не е надуто въобще. Четох наскоро една статия на английски, в който един френски блогът правеше точно това сравнение – народа издига гласът си по нов начин. Не знам доколко обаче можем да отъждествим нашия глас с този на народа, но поне можем да кажем, че е този на активната част от населението.\n29 март 2009 в 20:36:32\nСвежо: Може много неща да им се искат на политиците. Ние сме за това, да им подлагаме крака. Колкото повече се препъват, толкова повече да им се налага да мислят.\nЮРУКОВ, ПОЗДРАВЛЕНИЯ! АЗ СЪМ УБЕДЕНА, ЧЕ ТОЧНО ТЕЗИ МИСЛИ ВЪЛНУВАТ НЕ МАЛКО ОТ НАС И ЧЕ МНЕНИЕТО НИ СЪВПАДА С ТВОЕТО.\n29 март 2009 в 20:37:52\nСвежо: @krist – и аз не се изживявам, но така излиза. Поне като се огледам.\n@Balthazar.Ivanovic – искат и се опитват. Дано да не влезе новия ЗЕС.\n@Chamburi – супер е. Направо живнах покрай него.\n29 март 2009 в 20:52:25\nСвежо: @vladoan – виж, не съм съгласен, че ние трябва да ги препъваме. Въобще даже. Може би те го възприемат така, но това е друг въпрос. Политиката не произвежда, тя не търгува – тя дискутира и намира компромис. Политиците са там за да представят различните мнения в обществото и от името на народа да намират компромис, който да е изгоден за всички.\nТова на теория разбира се – никой политик няма да ти даде това определение и да го мисли сам за себе си. Ние обаче трябва да си настояваме на това и да изискваме от тях. Не да ги спъваме, а да играем ролята на пъдари. Те са овцете, не ние.\n29 март 2009 в 20:54:29\nСвежо: Крайно време бе да се разчупи този едностранчив ляв монопол в медиите, и блогърите до голяма степен започнаха този процес, но се надявам това да стане още по силно и влиятелно! 🙂\n29 март 2009 в 21:29:34\nНаближава тъжният им край….след няколко месеца ще изкараме търтеите от позитано и ще се наложи да ги кълцаме и да им продаваме бъбреците и други органи в чужбина за да довършим магистралите и проектите, които те почнаха и окрадоха.\n29 март 2009 в 21:31:21\nСвежо: Юруков, като казах да им подлагаме крак имах предвид да им даваме да разберат, че преди да предприемат някакви действия било с промяна на законите, било срещу блогърите, било срещу техния „електорат“ – да обмислят добре ходовете си, а не да я карат юргулешката. Мен наистина ми писна да ме смятат за втора ръка човек, писна ми да ме мамят непрекъснато – тяхното ограбване край няма, не може да има истински престъпници и истински престъпления, и в същото време да се разиграва голямо театро. Знам, че четат всички материали и коментари за тях и тяхната работа в интернет, но нали са си гьонсурати, все едно нищо не се е случило. И вместо да направят добра корекция, напротив, те се опитват със закон да смажат интернет обществото, защото има различно от тяхното мнение и виждане за тяхната политика. Те дори не се замислят, че идва краят на тяхното управление, убедена съм. Позволи ми само да не се съглася с твоето определение за овцете и пъдаря, защото овцете разбират какво трябва да направят, а\n29 март 2009 в 21:32:25\nСвежо: тия овце във вълча кожа не разбират от нищо.\n29 март 2009 в 21:55:40\n@Свинчуга – Еее, айде сега. Без ексцесии. Най-добре ще е да използваме силите си за да накараме следващите от началото да си вършат работата. Те вече ще ги осъдят в първите си показни акции за да си вдигнат популярността. Е, поне ще започнат да ги съдят де. Пак от нас си зависи дали ще го довършат. Въобще ако някой не е схванал тенденцията досега – трябва да хващаме гегите и да ги водим към правия път.\n29 март 2009 в 22:51:04\nСвежо: Напротив – разбират много добре. Въпросът е, че не искат. Направих сравнението с пъдаря, защото той ги кара точно с бой и побутване.\n29 март 2009 в 23:13:59\nСвежо: Не съм блогър, но статията е много добра!\n29 март 2009 в 23:18:32\nСвежо: Благодаря. Не е нужно да си блогър, за да ти хареса нещо. Всъщност аз точно за не-блогърите го пиша.\n29 март 2009 в 23:26:00\nСвежо: maicky, блогърите без неблогърите, своите читатели, не струват нищо.\n29 март 2009 в 23:31:26\nАз не съм най-голямата ти фенка, но статията е наистина добра и откровено лична, без това да я прави прекалено субективна. Естествено , че аз не съм човекът, който да дава определения за писането ти, просто адски ми харесва , когато някой пише , гледайки малко отсрани на ситуацията.\n29 март 2009 в 23:48:39\nМного се радвам, че ти е харесала. Не се опитвам да пиша обективно, а по-скоро да показвам и другите гледни точки, които съм видял. Никой не може да е обективен. Можем само да се вслушваме повече и дано да се стигне до някакъв компромис от това.\n30 март 2009 в 01:55:46\nЕ, Бояне, може би съм доста пристрастна – тти си първия ми контакт с блогърите. От този момент нататък не се чувствам сама и се радавам, че ви има. Хубавото е, че сте много, „лошото“ – не ми достига времето 😉 .\nВие ми връщате надеждата. Бях я загубила след първата година на еуфория. След бурния „вятър на промяната“, изпаднахме постепенно в безветрието на прехода. Постоянствайте!\n@ vladoan – Те не могат да направят корекция, защото все още я карат по инерция. Дори не си дават сметка, че ако се представи историята на управлението им на графика, отдавна са минали апогея си, посоката на движения е стръмно надолу, а спускането по инерция е безкрайно опасно и в даден момент става неконтролируемо. Те все още се самозаблуждават, че държат кормилото здраво. Винаги съм недоумявала, как могат да режат клона, на който и те седят!\n30 март 2009 в 10:10:20\n@Надето Хаджиева – Радвам се, че ти харесва блогът ми. И аз нямам време за всички блогове и затова гледам да поемам случайна информация без да пресявам. Така научавам най-различни полезни неща без да се затормозявам да търся.\nЩо се отнася до управляващите – виждам една особена разлика между положението сега и преди 10 години. Сега сякаш си вярват. В смисъл, че може ние да ги псуваме, че са маскари, но тези поне си вярват, че вършат работа. Това е важна стъпка, защото следва само да отсеем кой всъщност е квалифициран за поста, а не само да се осланяме на полемики и кебапчета. Най-малкото започнахме да говорим за доста по-дълбоки неща в икономическата политика и отношенията с ЕС. Преди 10+ години ключовата дума беше „Шъ въ оправя!“\n30 март 2009 в 14:18:21\nОрганизаторите на протеста от 14 януари дават обяснения\nДарик Радио 30/3/2009 12:40:00\nОрганизаторите на протеста от 14 януари тази година пред парламента, при който се стигна до сблъсъци между протестиращи и полиция, са поканени да предоставят сведения за събитията по време на протеста, съобщиха от Сдружението за развитие и обществен контрол на студентските общежития и столове. От организацията посочват, че тази покана, в отдел “Криминален” на столичната полиция, е пореден опит вината от полицейския произвол и насилие да бъде стоварена върху организаторите на протеста.\nПредварително сме запознати, че сме поканени по сигнал на Държавна агенция за закрила на детето. Съществуват неоспорими документални доказателства, подкрепени и с видеоматериали, че организаторите по никакъв начин не нарушават законите, а призовават органите на реда да свършат своите регламентирани задължения, се казва в съобщението от Организаторите на протеста на 14 януари на площад „Народно събрание”.\n30 март 2009 в 14:22:09\n„Такива статии обаче предизвикват само краткотраен ефект – хората ги виждат, ядосват се и после кимат леко“ – тук не съм съгласен. Аз не пиша – аз само чета. И виждам ефекта в/у себе си. Мисля, че благодарение на блоговете съм малко по добре информиран и малко по добре аргументиран – очите ми са малко по широко отворени. И това течение, като че ли, прониква бавно но сигурно, безвъзвратно променя все повече и повече хора – кара ги да си задават въпроси и да търсят отговори(било то по най-лесния начин -търсейки ги наготово в някой блог). И понеже тази ‘медия’ трудно се манипулира поради нейната не-йерархичност(…, липсата на едноличен център на контрол и т.н.) на нея може да се разчита повече в настоящата ситуация – т.е. тя е надеждна.\nИ въпреки че знам, че не го правите специално заради другите, обществото(или главно за него) а повече за да удовлетворите собствени потребности(така предполагам) ефекта е далеч по широк – ‘4%’. А на мен като част от тея проценти ми е полезно, защото както казах ме променя малко по малко и ме прави по активен отколкото преди – повече дразнения – повече реакция.\n30 март 2009 в 14:30:51\n@Валентин Давидов – Показателно. Интересно ми е за какво ще си говорят – сигурно просрочените кредити на някой от организаторите или неплатените данъци на роднините на друг. Възможно е и просто да ги омотаят в разговори и да изкривяват изказванията им после пред медиите. Всичко ще свърши работа на този етап.\n@rda – да, наистина ефекта не е краткотраен при някои, но понякога е леко фрустриращо колко много се говори, колко много хора научават и се възмущават по нея и как продължава тоталното медийно и политическо затъмнение по дадени теми. Януарските протести бяха пример за това как ефекта не е краткотраен. Затова и писах, че ни остава само постоянството – да пишем каквото ни е на сърцето, пък хората ако мислят като нас – по-добре. Аз пиша, защото искам да оформя хаотичните мисли в главата си. Явно има и странични ефекти. За другите не знам.\n30 март 2009 в 21:12:15\nСвежо: Да, а когато намери и политическото си измерение, тогава се узаконява. Имаме някакъв проблем на национално ниво, който е смесица между емоционалното и интелектуалното. Нещо, като безмозъчно малодушие.\n31 март 2009 в 10:11:16\nМисля, че бавно достигаш до идеята ми, че просветителската дейност е по-важна от революционната.\nУчи се и така ще си още по-ефективен!\n31 март 2009 в 11:38:31\n@Oksev – Абе то нищо не пречи да се правят и двете. Просветителската дейност има дългосрочен ефект и променя мисленето на хората. Революционната пък тласка нещата в дадена посока когато всичко явно пропада. Едното изисква търпение, а другото – бомбастични изказвания и директни действия. Едното не отрича другото, но имат тотално различни цели.\n31 март 2009 в 23:46:59\n@Balthazar: за какво по точно говориш, че нещо ми убягва. Дай линк или разкажи.\n31 март 2009 в 23:59:21\n@Боян: Понеже нямам блог, а от друга страна при теб ЕС често присъства като тема, да питам какво мислиш по тази идея(плюсове, минуси):\nАдекватно ли е всички гласувания в европейския(защо не и в българския) парламент да са поименни и резултатите да ставата обществено достояние моментално на web. В крайна сметка след като аз съм пратил моя представител там за да защитава моите интереси мисля че е логично да мога да следя как и доколко той прави това\n1 април 2009 в 00:01:53\nbtw, тогава могат да се появят публични услуги в които ти да си водиш дневник кое решение те устройва и кое не, да даваш тежести и в крайна сметка да измерваш депутатите според дейността им.\n1 април 2009 в 00:37:32\n@ljubima , @vladoan,@didi_f – Това е най-важната тема за момента. Обяснението на didi_f за „личностите, които влизат в листите“ е най-кратко и ясно / според мен/.\nЛистите и подреждането им се прави от партиите и когато една личност, оглавила дадена листа не ми харесва, няма да гласувам за нея. Така отпада и някой свесен, включен в тази листа. Не съм обърнала гръб, но наистина не виждам за кого да гласувам.\nЕто, имам проблем – не харесвам Б. Борисов, а другите от ГЕРБ не познавам. Нямат възможност да се изявяват много. Той така е „обсебил“ всички медии и не си дава сметка, че много повече хора ще привлече, ако даде възможност на специалистите си да станат по-известни. Само защото искам „старите муцуни“ да се махнат, трябва да гласувам за ГЕРБ. За мен това не е избор.\nЕдин от начините е това, което направи Боян – интервюто с М. Капон ми даде възможност да видя един човек, за когото бих гласувала. Но няма как – не живея в Пловдив. И пак опираме до избирателната система, за която ни обясняват, че вече било късно да се променя до тези избори.\nВместо да роптаят срещу блогерите, политиците могат да използват възможностите, които Интернет дава.\n1 април 2009 в 00:55:32\n@Balthazar.Ivanovich – Не намерих какво е „изстъплението на СДС“ . Ако е изстъпление, дано да е първоаприлско !\nТова ме подсеща да поздрвим политиците в „професионалния“ им празник – 1 Април е! 🙂\n1 април 2009 в 01:16:22\n@rda – Идеята като цяло е много добра, но винаги ще се намери някой да се извини, че било твърде трудно за изпълнение. Реално обаче то не е. Така всъщност ще може лесно хората да контролират кой е гласувал в Парламента и кой не. Идеята много ми харесва и ще я включа в бъдещите ми въпроси към политиците. Даже ще пиша за нея в един евро блог точно за евро-изборите.\n@Надето Хаджиева – Съгласен съм, че трябва да има повече личности и по-малко партии в тези избори, но проблемът може би не е в предлагането, а в търсенето. Хората може би искат да видят личности, но не го показват. Партиите, които така или иначе им трябва доста усилия да схванат какво иска народа, им е трудно така. Затова трябва повече гласност на този принцип. Ето в медиите нищо не се говори по темата.\nЩо се отнася до интернет и как могат политиците да го използват – започнал съм нова рубрика „Интервю с политик“ и в момента чакам отговори от още двама-трима. Който ми отговори ще спечели. Който не отговори ще получи неофициална черна точка от мен и най-вероятно от всички останали.\n1 април 2009 в 10:36:00\nОще от включването си в блогосферата през октомври 2008, твърдя, че хората, които ще променят България са тук сред нас. Аз лично съм обиден на моят премиер (г-н Станишев), че е готов да внесе/привлече от чужбина експерти. Това е признание за не способността му да се оправи с глутницата около себе си.\nГоворейки за България да не забравяме, че сме граждани на Европа и трябва да мислим като такива. Парите които чакаме ще дойдат от там, но при определените от тях условия/правила, защото те са на техните данъкоплатци.\n„Граждани за Европа” 2009 се съфинансира от програмата на Европейската комисия “Debate Europe” и развива допълнителни механизми на гражданско участие във взимането на решения. Те разчитат на успеха на „Граждани за Европа” 2007, които изградиха нов модел на гражданско участие.\nПрочетете още за „Граждани за Европа” 2007 в архивния раздел на сайта.\n31Март 2009 Резултати от Националната дискусия „Граждани за Европа“ – София, 2009\nПредложенията са десет, но на мен ми допадна най-много:\nЕС трябва да стимулира информираността на гражданите за ЕС (цели, добри практики, постижения и новости) на страните членки. Препоръчваме създаване и популяризиране на общ електронен портал на ЕС, включващ програмите, свързани с културен и образователен обмен; информация за страните-членки, представени с географска, културно-историческа, туристическа информация, автентична кухня, традиции и обичаи; да се финансират и популяризират граждански форуми за дейността на ЕС. Приета с 92% от гласовете.\n2 април 2009 в 20:12:33\nСвежо: Има и други, доста по-интелигентни форми на граждански натиск. Сега подготвям информационните материали за кампанията за изборите за Европейския парламент и уча. Ще ги засипем с европейски правила, които те не знаят и не спазват. 🙂\n3 април 2009 в 02:20:33\nС революция, с граждански натиск или след избори, правителството ще бъде сменено. Остава въпросът: и после какво правим?\nДнес гледах този сайт. Анализи, стратегия, платформа на едно движение инициирано от българи в чужбина.\nИнформацията е много. Изглежда, тези хора много добре знаят, какво искат и какво правят:\nanti EU pro freiheit каза:\n4 април 2009 в 14:12:54\nдеатх то тхе ЕУ, ит ис антидемоцратиц анд фасцист\nЕУ = фасцисм\nЕУ = ФОУРТХ РЕИЦХ\n4 април 2009 в 14:36:38\nТук като гледам някой се е опитал да пише на английски 🙂\n19 април 2009 в 03:07:40\nPingback: За естетиката и простотиите | Васи ли?!


Най - глупавите грабежи в историята Интересни факти - Най-доброто\nОбадете се в магазина, който ще отнеме и попитайте каква сума понастоящем е на разположение - какво може да е по-глупаво? Ето какво. Предлагаме ви списък с най-глупавите грабежи.\nНякои разбойници се намират по най-глупавия начин\nПрез 1995 г. един човек на име Клаус Шмид влиза в клон на една от банките в Берлин, изважда пистолет и иска пари. Професионално учтив банков чиновник го попитал: "Имате ли нужда от чанта?", На което Шмид отговори: "Ти си дяволски прав, това е истински пистолет!"\nГлупав крадец съди човека, който се обади в полицията\nОсъзнавайки, че крадецът не чува добре, чиновникът не се страхува да натисне бутона за сирената. Полицията влезе в кабинета след 5 минути и задържа Клаус с червени ръце. По-късно неудовлетвореният разбойник съди банката, заявявайки, че касиерът не би трябвало да се възползва от физическото му увреждане.\nНа магаре не можеш да вземеш плячката\nКолумбийската банда реши да ограби местния универсален магазин, но не се погрижи за превозното средство, което е необходимо да избяга от местопрестъплението. В последния момент те отвлекли едно десетгодишно магаре, на име Xavi.\nОсвен това крадците отвличат магаре\nСлед като натовариха магарето на магарето, похитителите се опитаха да изтеглят плячката на сигурно място, но Ксави отказа да сътрудничи. Редакционният материал Odkurzacze.info отбелязва, че той не се замисли и направи такава бъркотия, че полицията, която не знаеше за обира преди, се втурна на място и арестува цялата компания.\nОбобщи чувството за хумор\nЕдна нощ един крадец влезе в една от къщите в Сан Бернардино, Калифорния. Изведнъж крадецът чу гласове, идващи от спалня на втория етаж. Собствениците на къщата говореха - съпругът казал на съпругата си за някакъв абсурден инцидент на работното място. Случаят беше толкова смешен, че се разсмя и разбойник. Като чуха задухания смях, който идваше от дневната, двойката незабавно се обади на полицията.\nКрадецът чух една смешна история и се предаде\nТой даде сам пистолета\nЕдин маскиран мъж влезе в един от лондонските банки, с пистолет в едната си ръка и чанта в другата. Разбойникът уведоми всички за грабежа, поиска 700 000 паунда в брой и подаде на касата ... пистолет. Настъпи странна пауза. Докато гангстерът осъзна грешката си, чиновникът вече го насочваше със собственото си оръжие.Разбойникът се втурна към изхода и се скри зад мотора на един от банковите служители.\nСамият разбойник даде оръжието на пазача\nБоядисани лица с маркери\nДжоуи и Матей бяха крадци на апартаментите. Отивайки до следващия случай, вместо да носят обичайните в такива случаи капачки с прорези за очи или чорапогащи, те рисуваха лице на друга с неизтриваем черен маркер.\nРоботи боядисани лица с маркери\nТе не успяха да измият следите на маркера дори няколко дни по-късно. Редакторите разбрали, че полицията ги задържала на улицата поради подозрителния им вид и ги завела в полицейското управление. Отпечатъците от млади хора съвпадат с пробите, взети в няколко ограбени апартамента.\nФалшив гръден кош, перука и брадата\nДенис Хокинс от Питсбърг взе всички мерки, за да не бъде разпознат по време на грабежа. Неговата прикривка се състоеше от лека женска перука, кръпка от кръпка и широки ярки панталони. По някаква причина той забрави да си бръсне мустаците и брадата, което в съчетание с останалите подробности го превърна в един голям специален знак.\nРобер Денис Хокинс от Питсбърг не бръсна брадата си и го хвана\nСкоро след като полицията оповести подробностите за появата на разбойника, служител на бензиностанцията съобщи, че лицето, което отговаря на описанието, се опитва да открадне кола. Когато пазачите взеха Денис под стража, той също беше покрит с червена боя от устройство, взривено в лицето му, което беше засадено от банков служител в чанта с пари.\nХванаха писмото до следователя\nМладият мъж, който ограби банка в германския град Вюрцбург, не беше доволен от хода на разследването на неговия случай. След като полицейският служител даде на пресата подробности за грабежа и признаците на заподозрения, младият мъж изпрати подробно писмо, в което разясни кои са подробностите, които разследващият греши.\nПедантичният банков крадец не беше удовлетворен от хода на разследването\nПо-специално, той заявява, че е изчезнал с кола, а не пеша, и е посочил на разследването, че в описанието му са били неточности. Полицията незабавно проследи пътя на електронната поща и арестува педантичен млад мъж в едно от казината в Хамбург.\nОтиди голф коли от нудист\nПрез май 2012 г. един млад мъж на име Милтън Ходжис ограби магазин за хранителни стоки.Напускайки мястото на престъплението, той се качи на оградата и се озова на територията на частен голф клуб, където в този момент се проведе срещата на местната общност за нудисти.\nРоберт се опита да отвлече голф количка\nЗаплашвайки пазача с нож, той се опита да отвлече количката за голф и да избяга. Полицаите, призовани от охраната, незабавно забелязаха Милтън, тъй като той беше единственият сред няколко десетки гости.\nДраматизиране на грабежа\nМлада двойка от Калгари позвъни на полицията, като твърди, че домът им е ограбен и всичко с най-малка стойност е откраднато. Вратата беше счупена, прозорците бяха счупени и на празния прозорец имаше ясни марки. Докато криминолозите разглеждаха местопрестъплението, собственикът на къщата, като набра номера на баща си, му каза на френски, че всичко е наред и скоро ще получи голяма сума застраховка.\nНа прозореца имаше ясни следи от обувки "бандит"\nЗа съжаление за нея един от полицаите знаеше седем езика, между които разбира се и френски. Ако собствениците не попаднаха толкова глупаво, рано или късно измамата би била разкрита - твърде много приличаше на грабежа.Освен това двойката представи подозрително подробен списък на откраднатите стоки.\nСлед като ограби къща в Манчестър, Ню Хемпшир, млад мъж на име Рене Плесир почувства, че е гладен. След като захапа пържено пиле от главния хладилник, Рене лежеше, за да заспи в хола. По някаква причина той остави обувките си пред стаята и затвори вратата.\nРазбойникът яде майсторско пиле и си легна\nКогато Джон Терел, собственикът на къщата, излезе от леглото сутрин, той забеляза обувките на други хора, отвори вратата към дневната и намери младата Рене да спи на дивана си с нож в джоба на джинсите. Съпругата на Джон позвъни на полицията, докато самият собственик държеше крадеца на предната визия. Пристигащите полицаи откриха, че раницата на крекера съдържа не само ценности от други къщи, но и портфейла на Джон.\nЧовек с височина 165 см и тегло от 120 килограма отне две Питсбърг банки за един ден. На записите от камерите за наблюдение останаха ясни кадри от лицето му, които веднага бяха прехвърлени на местните новини. След час и половина полицията арестува нашественика.\nРазбойникът помаза лице с лимонов сок, мислейки, че ще стане невидим\n- Но помазах с лимонов сок! - изненадан каза крадецът. Причината за такова странно изказване не беше наркотиците или лудостта, а само една трагична грешка. Разбойникът смятал, че след като лимоновият сок е бил използван като невидимо мастило, то за видеокамери лицето, изцапано със сок, би било невидимо.\nРедакционни Odkurzacze.info отбелязва, че тези крадци са прекалено невнимателни или невнимателни, поради което са хванати. Каним ви да прочетете за най-големите грабежи в света, които бяха короновани с успех за нарушителите.\nГледайте видеоклипа: Топ 5 професионални kradtsi заспиват в тревата на камери за сигурност! (Април 2020).\nПрахосмукачки Знания © Copyright 2020 | Най-глупавите грабежи в историята


Time to Porto Apartment - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nTime to Porto ApartmentАпартамент\nRua Diogo Cassels, 22 - 1º, Mafamude, Вила Нова де Гая, Португалия, 4430-076 - Покажи на картатаИзключителен9,4Въз основа на46отзивиTime to Porto ApartmentВижте повече снимки"Fantastic facilites,friendly staff!Fully equipped kitchen,th..."KrzysztofIrelandВижте повече снимкиВижте всички24снимки\nTime to Porto Apartment е перфектен избор за пътуващи, които желаят да почувстват духа на Вила Нова де Гая. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят. В Time to Porto Apartment отличното обслужване и достъпните съоръжения допринасят за Вашия незабравим престой. Хотелът предлага достъп до широк спектър от услуги като семейна стая. Дизайнът на хотела е съобразен с най-високите изисквания за удобство и комфорт, осигурявани от съоръжения достъпни в някои стаи като телевизор с LCD/плазмен екран, хладилник, микровълнова фурна, сешоар, машина за кафе/чай . Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. С перфектното си местоположение и несравними удобства, Time to Porto Apartment е един чудесен избор в много отношения.


Сложиха знаците за Синята зона, но все още не е въведена | Народно дело\nСложиха знаците за Синята зона, но все още не е въведена\nМного варненци чакаха момента, в който в центъра на града ще се въведе Синя зона. Надеждата е, че след като стане платено, паркирането ще бъде по-безпроблемно и колите в сърцето на града ще намалеят. След около месец Синята зона вече ще е активна. Знаците за нея вече са сложени, но са покрити, за да няма объркване. Все пак наш читател успя да заснеме табелите и какво пише на тях.\nОсновната част съдържанието се отнася за плащането със SMS. Важно е всички да прочетат внимателно указанията, преди да изпратят съобщение, което може да бъде таксувано, но неотчетено, ако не е изписано правилно. В SMS-а трябва да се съдържа само и единствено номерът на колата, както е изписан по талон. Даден е и конкретен пример: В 1234 АВ, за грешно е посочено изписването по този начин – V 1234 AV. Казано по-просто, ползващите зоната не бива да се бъркат между кирилица и латиница, просто да изписват същите букви като графични знаци, не според звученето им.\nЦената на SMS-а е 1 лв. за 1 час плюс стойността на SMS-a. Освен с текстово съобщение водачите ще могат да платят директно на служителите на ОП „Паркинги и синя зона“, които ще са на място.\nКакто и преди сме съобщавали, планира се разяснителна кампания за варненци. Един месец ще бъде гратисен период, в който зоната ще работи, но няма да се налагат санкции и няма да се поставят скоби. Новите служители, които назначи ОП „Паркинги и синя зона“, ще обясняват на варненци и гостите за начините на паркиране и заплащане, а за живеещи или юридически лица – какви документи се изисква, за да получат разрешение за паркиране.\nДупките по 11 000 кв.м пътна настилка, която попада в обхвата на синята зона във Варна, ще бъдат изкърпени. След това ще започне полагането на маркировката. Това сподели шефът на инфраструктурната дирекция в Община Варна инж. Петър Гърбузов пред Varna24.bg.\nТой поясни, че в момента тече оглед на всички улици и булеварди, където ще се наложи кърпенето, и се изготвят списъци. Предвижда се работа да започне от бул. „Цар Освободител“, където в момента служители на Общинска полиция предупреждават шофьорите да махнат паркираните автомобили.\nЗаедно с маркировката ще се поставят и знаците, а самите указателни табели ще бъдат скривани с покривала първоначално, за да не всяват паника сред водачите, коментира за шефът на ОП „Паркинги и синя зона“ Младен Иванов.\nЕдинствено във Варна ще има опция за заплащане на престой за половин час. Това ще се случва през мобилно приложение, което ще представлява виртуален портфейл. С този портфейл ще можем да плащаме за градски транспорт или колело под наем. Ще може да се плаща и в сто търговски обекта в централната част, които ще бъдат оборудвани с таблет и принтер. Клиентът ще казва регистрационния номер на автомобила си, а продавачът в обекта ще го въвежда в системата, обясни Иванов.\nПрактиката от другите градове показва, че най-доволни от въвеждането на мярката са хората, живеещи в зоната. Варненци ще плащат 5 лева за месец, като това според Иванов е най-ниската цена спрямо останалите градове. Зоната ще облекчи трафика и замърсяването в центъра, защото търсещите място за паркиране автомобили се движат на най-ниска предавка и бълват много вредни газове, смята специалиста.\n„Синята зона променя навиците и ще ни възпита като шофьори, защото в момента ситуацията е безобразна. Какъвто и ресурс да имаме в обхвата на първата зона, в момента има хиляди паркирани неправилно коли, които не можем да глобим, преди да сме създали ред и условия. Ще започнем да ползваме повече колелета и градски транспорт, ще вървим повече пеша, което е здравословно“, коментира още Младен Иванов.\nТаксата за час престой в синята зона ще бъде 1 лев. Живеещите в обхвата на зоната ще ползват преференции. Те ще плащат по 5 лева на месец и по 55 лева на година за първи автомобил. За втора кола месечната такса ще бъде 10 лева, а годишната – 110 лв.\nЗа служебен абонамент в централната градска част ще се плаща 350 лева на месец и 3850 лева на година. За широк център цената ще бъде 300 лева месечно, съответно 3300 лева годишно. За всички улици и площади извън обхвата на синята зона абонаментните карти за служебни коли ще струват 120 лева на месец и 1320 лева на година.\nОблекчения ще има и за търговците при ползване на зоната за кратковременно паркиране. В ядрото на града те ще плащат по 150 лева на месец, съответно по 1650 лева на година. В широкия център месечната такса ще бъде 120 лева, а годишната – 1320 лева.\nРаботното време на синята зона ще бъде от 9:00 до 19:00 часа. През уикенда и в празнични дни паркирането ще е безплатно. Освободени от такси ще бъдат и собствениците на електромобили. Те не само ще могат да спират по всяко време на денонощието в синята зона, но ще имат и възможността да зареждат колите си от електростанциите напълно безплатно.\n← Въпрос без ясен отговор: Отворен или затворен е пътят под ИУ към подлеза на ФКЦ?\nПочетоха героите на Априлското въстание пред паметника на Бенковски →


Монроуз – Уикипедия\nМонро̀уз (на английски: Monrose) са женско поп трио от Германия. Групата се сформира през есента на 2006 година като победители от германския вариант на интернационалното телевизионно шоу за таланти Попстарс (Popstrars) и оттогава жънат голям успех в Централна Европа с техния дебютен албум Temptation (2006) и номер едно синглите си Shame и Hot Summer.\nБахар Кизил, Манди Капристо и Сена Гуемур по време на благотворителния концерт „Cover Me“ в Кьолн, Германия през декември 2009\nМонроуз в Общомедия\n1 Членовете на групата\nЧленовете на групатаРедактиране\nМанди Грейс Капристо е родена на 21 март 1990 в Манхайм. Тя е с германо-италиански произход, като е израснала в града Бюрщад. Още на деветгодишна възраст започва да взима уроци по танци. През 2001, на 11 години, печели конкурса Kiddy Contest – състезание за подрастващи на австрийското радио ORF – с песента Ich wünsche mir einen Bankomat, кавърверсия на хита на No Angels Daylight In Your Eyes. Читателите на немското издание на мъжкото списание FHM класират през 2007 още непълнолетната Манди на 10 място в класацията „100-те най-секси жени на света“ (100 sexiest women in the world).\nСена Гуемур е родена на 28 декември 1979 във Франкфурт на Майн. Семейството ѝ произхожда от Мароко. В музикално отношение и повлиява нейният брат Закари, който е известен в неговия роден град Франкфурт като хип хоп певец в групата Gammour. Преди участието си в Попстарс Сена Гуемур има не еднократни изяви с групата.\nБахар Кизил е родена на 5 октомври 1988 във Фрайбург в Брайсгау. Родена е в семейство, преселило се от Анталия, Турция. На 12 години започва уроци по класически балет. Първите си изяви на сцената прави в родния си град, където пее с четири различни групи. Кизил е ученичка в гимназия във Фрайбург.\nСлед като успехите на Попстарс-групите от втория, третия и четвъртия сезон на предаването (Bro'Sis, Overground/Preluders, Nu Pagadi) продължават за кратко, продуцентите на предаването избират мотото Neue Engel braucht das Land! (Страната се нуждае от нови ангели), насочено към първия сезон на предаването, от чийто кастинг през есента на 2000 година се формират No Angels – най-успешната немска група, създадена по този начин. Сезонът започва на 10 август 2006, като за разлика от предишните сезони, тук се търсят само млади момичета за новата група. Кастингите се провеждат в пет германски града – Франкфурт, Щутгарт, Хановер, Мюнхен и Дортмунд – на които, според организаторите, участват 5189 кандидатки. Журито, в лицето на Детлеф Зоост (хореограф и танцьор), Нина Хаген (певица) и Дитер Фалк (музикален продуцент), отсява 20 от тях, които заминават за Ишгл, Тирол, за да се обучават на пеене, танц и фитнес. В крайна сметка 11 от тях се връщат обратно в Пулах, Мюнхен, за да започнат работа върху сценичното си поведение и изпълнения. Журито продължава да елиминира от надпреварата по едно или две момичета всяка седмица, докато накрая остават шест момичета, които на 23 ноември 2006 участват на живо на финално шоу, на което се избират и членките на новата музикална група: Манди Капристо, Сена Гуемур и Бахар Кизил побеждават Ариета Зута, Катаржина Зинкевич и Ромина Райнхард.\nОсем дни след финала на предаването, на 1 декември 2006, на пазара се появява дебютният сингъл Shame, който е продуциран в съвместна работа с лейбъла Starwatch Music. Седем дни след сингъла излиза и дебютният албум Temptation. Първата телевизионна изява на групата след финала е на 29 ноември 2006 в предаването на телевизия ProSieben (Про Зийбен) Stars auf Eis (Звезди на леда). Първата си голяма изява правят на 1 декември 2006 на музикалното шоу The Dome. На 8 март 2007 групата се явява на германския финал за песен на Евровизия 2007 в Хамбург със сингъла Even Heaven Cries, но победител става суинг изпълнителят Роджер Сичеро.\nНа 29 юни 2007 е издаден и актуалният сингъл Hot Summer. Песента е представена в края на месец май на финалното шоу на предаването Germany's Next Topmodel (Следващият топмодел на Германия). Сингълът става номер 1 в немските класации. Така Монроуз стават единствената Попстарс-група след No Angels, която освен дебютната си песен стига до номер едно и с друг сингъл. Освен това са първата група от тази поредица, на която всички издания намират място в немските даунлоуд класации.\nОще преди първият сингъл Shame да се появи в класациите, Монроуз поставят рекорд по продажбите – песента става най-сваляната в историята на легалните музикални даунлоуди в Германия за първата седмица след издаването си. В първата си седмица, според Media Control, продажбите на Shame представляват една четвърт от всички продажби на сингли от германското топ 100. На 9 декември 2006 сингълът става златен в Германия, а албумът получава същият сертификат два дни по-късно. На 14 декември, шест дни след издаването, продажбите на албума надхвърлят 200 000, което съответства на сертификат за платинен албум.\nОсновна статия: Дискография на Монроуз\n„Popstars – The Making of Monrose“ (2006)\n„Even Heaven Cries“ (2007)\n„Hot Summer“ (2007)\n„Strictly Physical“ (2007)\n„What You Don't Know“ (2007)\n„We Love“ (2008)\n„Strike The Match“ (2008)\n„Why Not Us“ (2008)\n„Like a Lady“ (2010)\n„This Is Me“ (2010)\n„Breathe You in“ (2010)\nShame 2006 Temptation\nEven heaven cries 2007 Temptation\nHot summer 2007 Strictly physical\nStrictly physical 2007 Strictly physical\nWhat you don't know 2007 Strictly physical\nStrike the match 2008 I am\nHit'n'run 2008 I am\nWhy not us 2008 I am\nLike a lady 2010 Ladylike\nThis is me 2010 Ladylike\nBreathe you in 2010 Ladylike\nVenus Temptation Tour (2007)\nClub Tour (2009)\nТази страница частично или изцяло представлява превод на страницата „Monrose“ и страницата „Monrose“ в Уикипедия на английски и немски език. Оригиналните текстове, както и този превод, са защитени от Лиценза „Криейтив Комънс – Признание – Споделяне на споделеното“, а за творби създадени преди юни 2009 година – от Лиценза за свободна документация на ГНУ. Прегледайте историята на редакциите на оригиналните страници тук и тук, за да видите списъка на техните съавтори. \n↑ monrose.de: „Veröffentlichung der neuen Single „HOT SUMMER“ am 29. Juni 2007“, архив на оригинала от 28 май 2007, https://web.archive.org/web/20070528050618/http://www.monrose.de/music_cd/monrose/music/artikel/39729/, посетен на 2007-08-12\n↑ Media Control: Monrose mit Verkaufsrekord Архив на оригинала от 2007-01-01 в Wayback Machine., 8. Dezember 2006\n↑ ifpi.de: Auszeichnungen für Monrose, архив на оригинала от 30 септември 2007, https://web.archive.org/web/20070930155708/http://www.ifpi.de/wirtschaft/gpergebnis.php?strAk%20tion=suche&txtSuche=Monrose, посетен на 2007-08-12\nОфициален сайт на Monrose\nВзето от „https://bg.wikipedia.org/w/index.php?title=Монроуз&oldid=11120920“.\nПоследна промяна: в 15:48, на 20 септември 2021\nПоследната промяна на страницата е извършена на 20 септември 2021 г. в 15:48 ч.


Места за настаняване в Културен туризъм (4)\nМеста за настаняване 46-60 от 227 в Културен туризъмПредишна12345678910Следваща\nКъща Жълта и червена къщиДве звезди\nСемеен хотел Орхидея се намира в Град Несебър. Семеен хотел Орхидея предлага следните условия: Телевизор, Кабелна тв, Климатик, Хладилник, Интернет, Баня / тоалетна, Тераса, Ютия, Сателитна тв, Микров\nХотел Комплекс Бряста се намира в Град Велико Търново. Хотел Комплекс Бряста предлага следните условия: Телевизор, Климатик, Хладилник, Телефон, Баня / тоалетна, Изглед, Ютия, Мини-бар, Кухня, Вана, О\nКъща Дани се намира в Град Несебър. Къща Дани предлага следните условия: Телевизор, Кабелна тв, Хладилник, Баня / тоалетна, Тераса, Ютия, Открит басейн.\nСемеен хотел АмадеусТри звезди\nКъща Кривиралчева къщаДве звезди\nХотел БрястаДве звезди\nХотел Бряста се намира в Град Велико Търново. Хотел Бряста предлага следните условия: Телевизор, Кабелна тв, Климатик, Хладилник, Баня / тоалетна, Изглед, Ютия, Вана, Открит басейн, Открит басейн, Пар\nХотел Хубавата КъщаДве звезди\nХотел Хубавата Къща се намира в Град Велико Търново. Хотел Хубавата Къща предлага следните условия: Телевизор, Кабелна тв, Климатик, Хладилник, Интернет, Баня / тоалетна, Изглед, Ютия, Сателитна тв, В\nХотел ПерунТри звезди


Клубове Дирене Регистрация Кой е тук Въпроси Списък Купувам / Продавам 08:33 26.11.20\nПубликувано 28.03.07 10:48\nАми аз в предишното си мнение го казах много ясно - няма смисъл. Не бих ти препоръчала нищо да четеш, понеже няма да помогне. Явно си се научил да познаваш буквите и да четеш думите, но не и да проумяваш смисъла зад тях. Така че каквото и да четеш, просто няма да помогне.\nКакво да обясняваш на някой, който си мисли, че вярата и устройството на слънчевата система дотолкова си противоречат, че всички вярващи щом осъзнаят, че съществува планета на име Марс, веднага ще се откажат от всякаква вяра? Някъде тук пропускам да коментирам предположението, че вярващите до сега не са били запознати с наличието на такава планета!\nЖалко, че си изгубил толкова много време в четене на всички тези букви и думи от книгите, без да разбереш дори какво е вярата.


Мария Оряшкова с първа златна титла в плажното самбо | Вестник "Време 2001" - Панагюрище - новини от региона на Средногорието\nМария Оряшкова с първа златна титла в плажното самбо\n29.08.2021 · by ВРЕМЕ\t· в Общество, Спорт.\t·\nЗлатното момиче на българското самбо Мария Оряшкова спечели първа титла по плажно самбо от Световно първенство в Ларнака, Кипър.\nПървото световно първенство по плажно самбо се проведе в Ларнака (Република Кипър) от 28 до 29 август. В състезанието участваха спортисти от 12 отбора: България, Кипър, Гърция, Израел, Казахстан, Корея, Молдова, RSF, Румъния, Сърбия, Украйна и Узбекистан.\nИван Нетов беше заместник главен съдия на състезанието.\nЗапис от състезанието, в което Мария завоюва златния си медал може да видите на сайта на Международната федерация по самбо, тук.\nЕтикети: Мария Оряшкова, самбо\n← Успешно премина пътуващият семинар „Добри предпоставки за успешни читалищни практики“\nНа 4 септември в „Уни Хоспитал“ ще преглежда дерматологът д-р Ангел Митев →


висока вибрация Archives - Свободният избор\nКъдето има хора, винаги има предпоставки да възникнат междуособици. Но на тънката линия между високите и ниските нива и аспекти на съзнанието съществува вълшебно ключе, което създава различни реалности, базирани на една и съща базова точка. Едни и същи дадености формират различни реалности за различните хора. И тези реалности са абсолютно истинни, реални, осезаеми за всяка от страните. Ако напоследък все ви се случва да попадате в контрастни ситуации в които се чувствате атакувани, сякаш обградени от озъбена глутница, вижте къде може да се крие причината. Разграничението между полярностите става все по-видимо, осезаемо и дори болезнено. Но не непременно за да държи полюсите далече един от друг, а за да може в създалия се контраст да даде по-добра и изчистена картина в която може да се избере път и посока.\nOn 21 ноември, 2011\nЧесто клиентите ми идват при мен с оплакване, че се чувстват задръстени, тежки, лишени от енергия, апатични. Лесно се уморяват, все са сънени и уморени, появяват се какви ли не неразположения, болки в главата, корема, кожни проблеми. И дори самите те виждат ясната свързваща нишка на всичко това с храната. Казвала съм го многократно и няма да се уморя да го повтарям - хранатa, скъпи приятели е както една от основните причини за болестите на съвремието, така и може да бъде лек! Бърза храна, животински белтъци, синтетични добавки, наситени мазнини, транс мазнини, мъртва плът "обогатена" с хормони и антибиотици ... дори не се замисляме какво вкарваме в тялото си. Храната, която консумираме буквално задръства тялото ни - клетките се задушават от токсини, шлаки и всякакви натрупвания. Е как тогава да функционират правилно, как да се чувстваме силни, бодри, енергични? Добрата новина е, че природата и древното знание са ни оставили достатъчнo инструменти да излезем от това състояние, да се поддържаме здрави и млади.


Как да насаждате растения с мъх - Интересно - 2022\nСтайни растения като катерещия се филодендрон или швейцарското сирене растат и изглеждат най-добре, когато се отглеждат, изкачвайки се по мъх. Всеки от тях ще работи добре, за да поддържа катерене на растения или цъфтящи лози на закрито.\nПоставете парче счупена глинена саксия над дренажния отвор в дъното на новия съд. Това предотвратява измиването на почвата от дренажния отвор всеки път, когато поливате растението.\nДобавете няколко сантиметра почва за закрито покритие на закрито върху саксията върху парчето счупена глинена саксия.\nПоставете мъховия стълб леко отместен от центъра на саксията. Задръжте го на място, докато добавяте още няколко сантиметра почва за саксии. Укрепете почвата около основата на мъховия стълб, за да я стабилизирате.\nИзвадете растението от сегашната му саксия. Използвайте ръцете си, за да отделите внимателно корените и да премахнете част от почвата около тях.\nПоставете парче счупена глинена саксия над дренажния отвор в дъното на новия съд.\nУкрепете почвата около основата на мъховия стълб, за да я стабилизирате.\nПоставете корените на растението в саксията, като ги поставите пред мъховия стълб. Добавете още саксия, за да приближите повърхността до 1 инч от ръба на саксията.\nЗавържете дългите, задните лози на растението върху мъховия стълб. Работете внимателно, като прикрепяте по една лоза наведнъж към мъховия стълб, като използвате дължини от рафия или завъртащи се връзки. Ако някакви въздушни корени са достатъчно дълги, те също могат да бъдат прикрепени с рафия към мъховия стълб. В крайна сметка те ще се прикрепят към мъха и ще започнат да растат в него.\nПоливайте растението с лейка, докато излишната вода се отцеди от дъното. Когато водата спре да се оттича, извадете тавата за капене и изхвърлете излишната вода.\nПоставете корените на растението в саксията, като ги поставите пред мъховия стълб.\nКак да оплодя стайни растения през зимата\nКак да изкопаем глициния\nCopyright 2022 \_ Как да насаждате растения с мъх...


"Стършел" търси талант :: Хора и криле\nИма едни птици, които много приличат на гарвани, но не са. Имат същите изпитателни очи като на черните дяволи, но понеже не са толкова красиви като тях, хората според мен не им обръщат толкова внимание, или поне не пишат поезия за тях. Аз им казвам чавки, но най-вероятно не се наричат така.\nОт тези чавки има много и навсякъде. Те се появяват, когато човек най- малко ги очаква - да речем, докато си простира прането навън, за да завали само няколко часа по-късно. Та, човек си закача чисто новата изпрана маска и изведнъж ги вижда тия птици. Не знае кога са дошли - този момент винаги убягва - и те стоят като големи, тъмни и рошави кокошки по клоните на дърветата (на жиците чавките не кацат не само по естетически причини, но и поради технически такива като тегло и размер).\nГледат човека и изглежда така, сякаш след втората минута вече са си изградили мнение за простиращия. На третата атмосферата става неудобна, заради зоркия им поглед, и хората са принудени или да действат по-експедитивно, или да зарежат мокрите дрехи, пък то така или иначе ще вали.\nДруго място на което тези птици се срещат са парковете и градинките. Аз ги виждам основно там, в парка, и основно през зимата, защото тогава се открояват по-особено. Минавам през парка всяка сутрин по път за магазина. Видях ги и миналия ден.\nВървя и усещам присъствие. Оглеждам се наоколо, погледът ми е на нивото на хоризонта и очаквам отнякъде да изскочи някой познат. Обаче аз трябва да го видя първа този мой познат, за да мога да сменя посоката си на движение веднага и да избегна въпроси от рода на:\n- Ехее, къде се губиш.\n- Още ли си губиш времето с писане.\nНо не виждам никого. Тогава поглеждам надолу и очите ми срещат кристалните стъкълца на чавката. Тя стои пред мен, само на метър разстояние (пак не съм я видяла откъде е дошла и стои и чака там, на средата на пътечката).\nТемпературата разко спада, аз съм обект на преценката й, затова заставам срещу нея и за да скрия притеснението си, пъхам ръце в джобовете. Чавката само накланя глава настрани – така, както големите кучета правят и аз, без да съзнавам, правя крачка назад и тръгвам в другата посока.\nРазбира се, по път към магазина срещам задължителните стада гълъби. За разлика от чавките, гълъбите винаги са по много на едно място. Кълват се едни други, бият се, но са заедно на едно място. Това е типично за стадата.\nГълъбите яростно унищожават хляба, който им е бил хвърлен, забиват човки в мекото тяло и ядно захвърлят настрани твърдите кори. А звукът от човките им, биещи по твърдата земя отвреме-навреме, като пропуснат целта, е като тракането на клавишите на стара пишеща машина под ловките и бързи ръце на машинописка.\nМинавам покрай тях, но гълъбите не ме забелязват по никакъв начин. А и ако гълъб те забежи, то е само защото държиш нещо в ръцете си и не те оставят, докато не им го дадеш. Аз не нося нищо, затова продължавам по пътя си и след малко влизам в кварталния магазин. Отправям се към заветния щанд за хляб.\nТам се е събрала малка тълпа от хора, които се надпреварват кой да вземе най-мекия самун. И като казвам надпревара, нямам предвид, че стълпотворението предполага спортменство.\nНареждам се и гледам как останалите протягат ръце към питките, проверяват всяка една. Тук има много важна подробност, която не искам да пропускам.\nХората не могат да бъдат излъгани, камо ли измамени с някое лошо парче. Затова стискат, мачкат всеки замел, който им попадне, измъчват го за отговор - кой сред тях е най-достоен. Хлябът от своя страна мълчи, затова човекът, който го държи, го пуска обратно при останалите и сграбчва следващия.\nИ така докато не е пробван всеки един хляб. Едва тогава избор може да бъде направен.\nАз взимам който е останал накрая и тръгвам към касата. Нареждам се и там на опашка, и чакам търпеливо. През витрината виждам една чавка.\nПак тия чавки.\nПтицата държи в клюна си коричка хляб - сигурно някоя останала от гълъбите - и се приближава до най-близката локва. Натапя кората и след време, когато хляба вече е омекнал, чавката го изважда. Правя крачка настрани, приближавам се към стъклото, за да видя по-добре колко прилежно птицата си избира ъгъл, за да хване парчето пак в човка, когато усещам как някой ме бута.\nСепвам и виждам, че поне трима-четирима души са ме прередили.\n- Ама, извинете - опитвам аз, - мой ред беше.\nЖената пред мен се обръща, без да ме вижда наистина и казва:\n- Еми, така е, като блеете.\nСлед това отново ми обръща гръб и аз се отказвам да споря. Поглеждам пак навън, за да видя как гълъбите продължават да мятат каквото са намерили наляво-надясно и да се бутат, наежени едни срещу други. Чавката ме поглежда само за секунда преди да отлети с малкото парченце хляб към гнездото си и знам, че и тя ме вижда.\nНе знам дали първи на земята са били свраките, както незабравимият Радичков разказва. Но със сигурност бавно и постепенно по-скоро се превръщаме в гълъби.\nТагове: хляб, стадо, чавка,\nТържеството на Шопенхауер\nБик, ама с рога\n1. morskipesni - Безвкусно четивенце\nМалко пиперец, малко мерудийка, чесън и т.н- току виж, станало.


Руло от кашкавал с шунка и майонеза | Изпробвана рецепта от Веселият Готвач\nРуло от кашкавал с шунка и майонезаРейтинг: Сложност: Изпробвана: 1 Любима на 21 готвача Добави първа снимка и участвай в конкурс! (подробностите - тук)\n400 г кашкавал100 г колбас или шунка100 г майонеза3-4 бр. кисели краставички100 г грах от консерва1 бр. яйцедоматичушка\nНачин на приготвянеКашкавалът се увива в марля и се потапя за 10 минути във вряща вода. Докато е още топъл, се разточва върху кърпа. Колбасът, свареното яйце и краставичките се нарязват на дребно, прибавят се грахът и половината майонеза. Сместа се разпределя равномерно върху кашкавала и се увива на руло. Слага се в хладилника за 2 часа. Реже се на филийки и се украсява с кръгчета домати, чушка и паяжина от майонеза.Рецептата е добавена от beni на 4 Януари 2008 г.Още рецепти за:Предястия със сирена ⋅ Кашкавалени рула ⋅ Предястия с колбаси ⋅ Предястия с шункаПодобни рецепти\n# 4i4eto3421[Изпробвал рецептата]Забравих да го снимам , но беше много вкусно. Сложих гъбки(добре отцедени) и царевица.[Изпробвана]27 Дек 2009# 3i4eto3421[Изпробвал рецептата]Много благодаря, това е моето предястие за Коледа. Надявам се че ще го харесат. После може да сложа снимки.22 Дек 2009# 2beni[Автор на рецептата]от тези продукти се получават 4 нормални порции, така, че количеството на продуктите ще трябва да се увеличи21 Дек 2009# 1i4eto3421[Изпробвал рецептата]колко порции стават. искам да го направя за 10 порции. благодаря20 Дек 2009Сподели рецептата


Защо нараняваме най-близките си? | Sense4Style | Живей със стил!\nHome » ... по женски » Защо нараняваме най-близките си?\nЗащо нараняваме най-близките си? Защо без да ни мигне окото хулим, обиждаме, крещим, съдим, игнорираме онези, които ни подкрепят, които се смеят с нас, когато сме щастливи и страдат, когато плачем, които са готови да пожертват не само времето, но и живота си за наше добро, които са всеотдайни, истински, грижовни и неподправени в отношението си към нас, които са с нас в добро и зло?\nЧесто търся отговор и не го откривам. Само още повече се обърквам. Та нали казват, че на най-близкия си можеш да кажеш всичко, да бъдеш себе си, без задръжки, без маски, без колебание. И той на свой ред трябва да те подкрепя, без възражения. Но значи ли това, че е длъжен да приема с разбиране проявите на неуважение, необосновано поведение, гордост или моментна слабост? Къде става неговото достойнство, неговата позиция, неговото Аз?\nНие ли сме садисти, защото злоупотребяваме с нечие сърце или той е мазохист, защото ни го позволява? И търпи. О, да винаги го прави. Не защото очаква благодарност или друго в замяна. А от любов! Онази безапелационна, чиста и безкомпромисна любов, която всеки на този свят мечтае да има. Онези, на които им липсва, я превръщат в идеал и са готови цял живот да я търсят. А другите, които я имат, като нас, като че ли я пропиляват. Бавно, (не)осъзнато, безпощадно. До последната капка. Сякаш не проумяват колко благословени са да има някой, който милее за тях.\nНаистина ли приемаме най-близките си за такава даденост, че не се замисляме нито за минута колко тежки могат да бъдат последствията от думите или действията ни за изпълненото с обич, доверие и всеотдайност сърце? А с какво са виновни те за нашите несполуки, проблеми, настроение, благосъстояние или вътрешни противоречия – с това, че вярват в нас безрезервно и са готови безропотно да изтърпят поредната емоционална прищявка на егоцентризма ни? И след това отново да ни помилват с любов. Май, да…\nЗащо нараняваме най-близките си? Не съм сигурна. Може би се дължи на онова късче демонизъм, което всеки от нас таи в дуалистичната си природа. На онова сладко усещане да се покажеш (и почувстваш) силен, доминиращ, контролиращ над друго човешко същество. Пък било то и най-скъпото. Защото знаеш, че то е там и ще поеме целия негативизъм, който поради някаква причина не можеш да насочиш в правилната посока. За пореден път.\nМоже би тук е разковничето – знаейки, че някой ще ни прости всичко, защото ни обича, продължаваме, за да видим колко е способен да издържи. На моменти дори така се самозабравяме, че сме готови с гордост да се потупаме в гърдите и да кажем „мога и без теб!“. Да, можем, но искаме ли го? А задаваме ли си въпроса: до кога ще е така?\nОтговорът е прост: докато нещо се скъса. Защото никой не е даденост, парцалена кукла с чийто чувства, емоции, мисли и преживявания можем да си играем безнаказано. Майката няма да си тръгне, но ще остане сломена и огорчена. Приятелят може би също няма да си тръгне, но връзката ще изтънее. Партньорът ще залепи парченцата на разбитото си сърце, ще изтрие сълзите и ще преглътне буцата в гърлото. Дали ще остане е въпрос на избор, на сила на характера, на сблъсъка между егоизма и предаността, между себеуважението и любовта.\nА защо трябва да се стига до там, че да се налага някой да прави своя избор? И кой всъщност е по-силен – онзи, който остава въпреки всичко, или другият, който продължава да наранява, без да осъзнава, че сам отблъсква онова, което всъщност може да неутрализира тази нужда да наранява?\nНаистина не съм сигурна. Но знам едно. Близките ни са онези, без които животът ни нямаше да е такъв, какъвто е. Без чието присъствие щяхме да се лутаме в търсене на път и посока, щяхме да плачем сами в студената тъмнина, щяхме просто да съществуваме – без цел, без сетивност, без човечност. Без които нямаше да познаваме топлината на прегръдката, нежността на целувката, лечебната сила на любовта – майчина, приятелска, интимна. И без които всичко би загубило смисъл.\n„Не съди другите, защото няма да ти остане време да ги обичаш“ е казала Майка Тереза. И е била права. Може би всеки от нас трябва да започне да мисли повече за отношението си към най-близките му. Да ги цени така, че да го усещат. И без значение колко сме гневни, неудовлетворени или нещастни от някакво моментно обстоятелство в живота си, да не ги превръщаме в отдушник за емоционалните си изблици, а да им се усмихваме. В знак на благодарност, че ги имаме. За да не стане късно…\nВсеки от нас наранява най-близките си. И е нараняван от тях. Как се справяте вие? Оставате или продължавате? Колко сте способни да изтърпите? Загубили ли сте близък човек, когото сте наранили. Или ви е наранил? И мислите ли, че целият този процес подлежи на промяна или е дълбоко заложен в човешката ни природа? Ако не искате да споделяте в публичното пространство, пишете ми на познатия e-mail: calypso@sense4style.com за сърдечни разговори. Аз ще бъда тук и ще ви изслушам. Коя съм аз?\nВашата Калипсо (разбери повече за мен тук)\nNIVEA Q10 серумни перли против бръчки – нежно докосване Next Post:\nблизост и раздяла, живот и промени, чувства и болка\nхранене и здраве взаимоотношения КИБЕА БАРД приложна психология хранене и отслабване NIVEA разкрасяване ИнфоДАР грижи за кожата книги и четене здравословен хранителен режим трилър рецепти грижи за косата


от Ралица Кацарска, ПДИ\nГлобален упадък на свободата в света. Четвъртото поредно проучване на политическите права и гражданските свободи показва упадък на свободата през 2009 година. Авторитарни държави като Иран, Виетнам, Русия и Венецуела стават все по-репресивни. Ограничаване на свободата се наблюдава и в страни, които в изминалите години отбелязваха положителни тенденции - Бахрейн, Йордания, Кения, Киргизстан. Арч Пъдингтън, директор на проучването на FreedomHouse смята, че „новините от 2009 г. са повод за сериозно безпокойство”. Глобалният упадък засяга държави с военна и икономическа сила, показали преди време намерения за реформи, чиито упадък сега е съпътстван от преследване на политически дисиденти и независими журналисти.\nСпоред проучването свободните страни са 89, което представлява 46% от 149 държави и 46% от световното население. 58 страни или 30% от всички са частично свободни. Нарастват несвободните държави – 47 или 24 %. Над 2.3 млрд. души живеят в общества, незачитащи основните политически права и гражданските свободи, като половината от тях са в Китай.\nНа Балканите се наблюдава напредък: Косово преминава в групата на частично свободните държави, Черна гора се присъединява към свободните държави. Бившите съветски републики, с изключение на Балтийските държави, следват репресивен курс на управление, в това число Русия, Казахстан и Киргизстан, които излизат от класацията на частично свободни страни, попадайки в несвободните.\nДокладът на английски на: http://www.freedomhouse.org/template.cfm?page=505\nГолемите бази данни не са напълно сигурни. Решението на прокуратурата на Шотландия да не повдига обвинение срещу д-р Андрю Джеймисън заради достъп до файлове с обобщена информация за оказана спешна медицинска помощ (ECS) на известни личности повдига въпроси, свързани с личната неприкосновеност. Джеймисън е работил в болница „Кралица Маргарита” в Дънфърмлин, където се предполага, че е използвал ECS, за да разглежда файловете с информация на премиера, играч от келтския футболен клуб и седем журналисти от Би Би Си. Засегнатите лица били информирани, че няма да е в обществен интерес да се предявява обвинение срещу Джеймисън, защото при предварителното разследване били използвани медицинските им картони. Едно от основанията е, че не е в интерес на потърпевшите картоните да се приложат в съда като доказателство, тъй като в още по-голяма степен ще подчертае чувствителният характер на информацията, до която Джеймисън е имал достъп.\nОбщопрактикуващите лекари в Шотландия всеки ден подновяват ЕCS с информация за демографското състояние, текущо лечение, алергии и неблагоприятни реакции на около 5 млн. пациенти. Въпреки че пуснатата през 2006 г. информационна система за оказаната спешна медицинска помощ е «съобразена с най-високите стандарти за сигурност», тя следва правилото на проф. Рос Андерсън от Кембридж, че големите, функционални бази данни не могат да бъдат напълно сигурни (докато напълно сигурните бази данни не могат да бъдат функционални).\nКанадските журналисти за свобода на изразяването (CJFE) приветстват две позитивни решения на Върховния съд по случаи за клевета. На 22 декември 2009 г. Върховният съд на Канада излезе с решение за защита на журналисти и отговорни лица срещу клевета. Фил Тънли, експерт по медийно право и член на Съвета на CJFE, заявява, че това решение е стъпка напред по отношение на баланса между свободата на информационния поток и информираното гражданско участие по важни за обществеността въпроси. Решенията на Върховния съд разширяват обхвата на защитата до всички „комуникации, отговорни за обществения интерес” в Канада – журналисти, издатели, онлайн издания. Съдът приема и широко определение на понятието „обществен интерес” - то включва не само управленски и политически въпроси или действия на „публични фигури”, но и дебат по какъвто и да е въпрос, засягащ някой от сегментите на обществото. Едното решение е по дело Cusson v. Quan за злоупотреба със служебно положение на лица, назначени да следят за обществената сигурност. Второто решение е по дело Grantv. TorstarCorp. за поздозрението, че предложение за частни курсове по голф е прието под политическо влияние. В двете решения традиционната защита на репутацията отстъпва пред важността на свободата на изразяване, дори когато репутацията е застрашена.\nРисковите компании следва да бъдат известни. Гражданите имат право да знаят кои фирми се занимават с опасен за сигурността бизнес. Един от аргументите да не се предоставя такава информация е, че така компаниите биха станали цел на терористична атака. Журналистът Нил Мулвад от името на Aabenhedstinget (интернет страница в Дания, посветена на свобода на информацията), потърсил информация за рисковите компании и научил, че разкриването й е възпрепятствано от датските тайни служби. Основание: държавна тайна. Журналистът е убеден, че властите трябва да имат списък на компаниите, застрашаващи сигурността на хората с цел изработване на евакуационни планове и други предпазни мерки. Предисторията е свързана с експлозия през 2004 г., край една от най-големите фирми за фойерверки в град Seest близо до Kolding, в резултат на която 200 къщи стават необитаеми, 2000 са със сериозни щети, загива пожарникар и 17 местни жители са ранени.\nАдминистративният съд в Тел Авив нареди на Министерство на отбраната да предостави на военните данни за професионалната им оценка (резултати от оценяването на психологическите и интелектуалните способности, които са в основата на назначенията в армията). Движението за свобода на информацията в Израел (FOIM) поискало от министерството да предостави такава информация на заинтересованите лица. То отказало на основание, че това би „причинило сериозна вреда на националната сигурност”. В обосновката се казва, че бъдещите военни, имайки тази информация, ще се научат „как да мамят системата” и така ще печелят работа, за която не са подходящи или ще избягват позиции, за които са подходящи. FOIM обжалва пред Административния съд. Съдията намира жалбата за основателна, тъй като военните имат право да знаят на какво основание се вземат решенията, влияещи върху кариерното им развитие.\nИзточник: FOIAnet (Мрежа на застъпниците за свобода на информацията)


09.08.2019 Ливърпул 4-1 Норич (ПЛ - 01 кръг) - След мача - Ливърпул-България\nПубликувано 02 August 2019 - 10:51 AM\nТурнир: ПЛ - 01 кръг\nПубликувано 09 August 2019 - 10:59 PM\nПоне чиста мрежа за Алисон :/\nПубликувано 09 August 2019 - 11:01 PM\nСупер мач направихме. Честито за победата и поздравления за Норич щото и те играха приятно.\nПубликувано 09 August 2019 - 11:02 PM\nДобро начало,второто полувреме решихме да си починем малко,все пак сезона е дълъг.А най-важния въпрос сега е какво е състоянието на Алисон?\nПубликувано 09 August 2019 - 11:03 PM\nПърви три точки. При това спечелени в тренировъчен мач.Единствено контузията на Бекер ми развали вечерта.Съжалявам ,че няма да го видя в игра на Водафон Арена на живо.\nПубликувано 09 August 2019 - 11:10 PM\nПубликувано 09 August 2019 - 11:22 PM\nКлоп каза, че иска в този мач играчите да са greedy and angry и те бяха такива.\nПубликувано 09 August 2019 - 11:46 PM\nСупер старт. Коментари са излишни. Първи мач, първи СЕРИОЗЕН мач. Атаката беше на много високо ниво. Фирмино отдавна не го бях виждал да играе така и да е толкова остър. Всяко негово докосване създаваше много проблеми за защитата на Норич. Защитата пусна няколко паса зад себе си, но не можем да ги виним - първи сериозен мач. Стискаме палци Али да е добре, а новият вратар btw е голям гигант, добро впечетление ми направи. Жалко, че пусна гол, но ... първи сериозен мач. Айде все така!\nПубликувано 09 August 2019 - 11:51 PM\nГладни за успехи, спокойни като блатна вода, целеустремени и ефективни като асасини. Не мога да искам повече. Отбора демонстрира страхотен растеж отново и изглеждаме и се държим като царе на джунглата.\nТравмата на Алисон ми изглежда като растежение, дано да е точно такава и да се връща бърже. Поне Адриан ще натрупа практика и увереност.\nВ сряда вдигаме следващата купа и гледаме напред.\nПубликувано 09 August 2019 - 11:57 PM\nЧудесно начало. Сега човек може да се наслади на оставащите срещу от кръга\nПубликувано 10 August 2019 - 12:05 AM\nМного добра игра, второто разбираемо намалихме малко темпото, но бяхме 50-60 минути като фурии, за жалост победата се помрачи от контузията на Алисон и заради това не мога да се израдвам като хората след такава хубава игра. Клоп заяви след мача, че не изхлежда добре положението. Алисон казал, че почувствал болка все едно някой го в ударил по прасеца, утре сутринта се очаквала диагноза.\nДа добавя само нещо и за Ориги, направо е неузнаваем, такова голямо самочувствие е добил от миналия сезон, че просто не знам Клоп как ще го забие на пейката, но нали всички това искахме, да има качествена резерва на триото и да се чудим кой трябва да играе.\n“He thought something hit him on the calf, that’s never a good sign. Sportsmen know what I mean when I say that!“\nПубликувано 10 August 2019 - 12:17 AM\nДобро начало на сезона! Дано повече такива победи да имаме! Хареса ми Хевито през първото полувреме. Обещаващо начало за Ориги - пожелавам му 15-20 гола поне! Салах си ми е фаворит за още една Златна обувка.\nЛеко (или тежко) палав Гомез. Надявам се да е просто липса на игрова практика и бързо да влезе в час.\nДано всичко с брадатия на вратата да е ОК! Стискам му де що палци имам!\nПубликувано 10 August 2019 - 12:19 AM\nПубликувано 10 August 2019 - 04:19 AM\nВсе пак това са Норич.Най-слабият отбор в ''Галактиката Млечният път''.Трябваше да вземем Неймар.Не допустимо е за отбор носител на Шампионска лига да бие само с 4:1.\nПубликувано 10 August 2019 - 05:44 AM\n"Спортистите знаят какво имам предвид", казва Клоп.\nХубаво, ама аз не съм спортист и не знам какво може да се случи на един прасец. Не е глезен, не е коляно. Не е счупена коста там. Какво е според вас тогава?\nПубликувано 10 August 2019 - 05:54 AM\nКаквото и на другите мускули. Разтежение може би.\nДобра победа. Допълнителен кеф е, когато играеш първи от кръга и биеш.\nПубликувано 10 August 2019 - 06:36 AM\ndrenski написа на 10 August 2019 - 05:44 AM :\nАхилес... Дано и аэ не съм раэбрал.\nПубликувано 10 August 2019 - 07:15 AM\nАхилеса, си е ... ахилес и няма нищо общо с прасеца. Ахилеса е сухожилие, а прасеца мускул. Но, ако все пак е ахилес ... много лошо! Сезона за Алисон ще е свършил Но, не вярвам да е ахилес, щото той си вървеше сам при излизането, а ако беше скъсан ахилес, нямаше да може да си стъпи на крака. Дано е добре момчето!\nЗа мача - добър резултат и любимия хеви метъл първото. Второто малко в повече ми дойде релакса ни! Ако мача се беше развил по обратния сценарий / 0-1 първото, а второто 4-1 / щяхме да сме УАУУУУУ, а сега остана малко едно такова...! Но, както казват колегите - като за първи официален мач - ДОВОЛНО!


Да защитим българския вкус: Реселешки воден лук / Момчил Неков\nДа защитим българския вкус: Реселешки воден лук\n« Начало • Българският вкус • 24.06.2016\nИме на продукта: Реселешки воден лук\nСорт: Лук (Allium cepa L.), подходящ за директна консумация в прясно състояние (листа и луковици), приготвяне на печива, ястия и др.\nГеографски регион: Сортът е възникнал и се отглежда в и около с. Реселец, което се намира на 6 километра от центъра на община Червен бряг – едноименния град, в област Плевен.\nРайонът се намира в североизточната част на Западния Предбалкан и представлява средище на скални феномени, които са резултат от ерозионната дейност на дъждовете и специфичната напуканост на варовици. Качеството и характерният вкус на Реселешкия лук се определят от обилното поливане с вода от местните реки Ръчене и Белилката. Поради близостта на известния Карлуковски карст вероятно водата за поливане е силно алкална.\nХарактеристики: Реселешкият воден лук е със закръглени глави, които варират по форма. Местните производителите регистрират това разнообразие и провеждат целенасочена селекция по посока на „капковидната“ форма, тъй като тези глави са по-трайни при съхранение. Цветът е жълто-кафяв или розово-лилав. Лукът е с крехки, сочни месести люспи, което се дължи на редовното поливане на насажденията. Вкусът е свеж, нелютив, сладникав. Подходящ е за директна консумация в прясно състояние (листа и луковици), приготвяне на печива, ястия и др. Заради вкусовите му качества, местните хора някога са го наричали „реселешко сирене“.\nПроизводство: Реселешкият лук се отглежда от семена, които се поддържат от местните производители. През април семената се посаждат в специално подготвени за целта лехи. За предпазване от замръзване от пролетните слани те се покриват с найлони в импровизирани парникови тунели. Растенията се разсаждат през май. За да се осигури оптимално поливане на насажденията, площите с Реселешки воден лук са разположени до реката или има изградени напоителни вади. „Не го затваряйте в лехите на двора. Там му е тясно, няма да налее сладък сок”, издават местните. В селото младият земеделски производител Атанас Атанасов е въвел система на капково напояване, което оптимизира разхода на вода при поливане на лука.\nЛукът се прибира през септември-октомври. След леко просушаване се правят сплитове за по-добро и продължително съхраняване на продукцията. На пазара лукът се предлага на плитки с различен размер или насипно.\nДобро име: Реселешкият воден лук има завидна известност и се цени не само от местната общност, но и в цялата страна. Някои наричат село Реселец – Столица на водния лук. Поради почти отсъстващата лютивина се предпочита за приготвяне на салати, гозби и плънки за печива. Традиционна рецепта за село Реселец е Лучникът, който освен с уникалния реселешеки воден лук, за разлика от другите места в страната, се прави с яйце и сирене. Напоследък се правят опити и за износ на лук в чужбина. От няколко години през месец септември в селото се организира „Празник на реселешкия воден лук“ за популяризиране на продукта и региона.\nВ миналото днешната столица на водния лук е бил голям средновековен град-крепост и важен административен център за средновековна България.На около километър от населеното място се извисява уникалният природен феномен „Калето“. Искър също предлага чудесни възможности за воден туризъм, риболов, плаж и разнообразен отдих сред природата. Тук, на река Ръчене, природата е създала един от най-дългите каньони у нас, който, също е привлекателен туристически обект.


На 30 октомври при извършена проверка в село Подгоре полицейски служители засекли лек автомобил „Опел Вектра“ – нерегистриран по надлежния ред. Колата шофирал жител на Макреш. По случая в РУ-Кула е образувано бързо производство.\nПет пакета с общо около 0.400 кг нарязан тютюн без бандерол установили вчера полицейски служители на неизползваема търговска маса при рутинна проверка в района на видинския общински пазар. По случая в районното управление е заведена преписка.\nЗа времето от 5 часа на 30 октомври до 5 часа тази сутрин полицейски служители реагирали на 43 сигнала (един от тях за нарушаване на нощната тишина), проверили 228 лица и 87 моторни превозни средства. За установените в региона нарушения униформените съставили 25 акта и 101 фиша.\nРано тази сутрин, след получен сигнал в 04.40 часа, екип на противопожарния участък в Орешец гасил запалени отпадъци в частен двор в с.Гара Орешец. При пожара няма нанесени материални щети, своевременната намеса на огнеборците спасила близките три сгради.\nСигнал за катастрофа в района на местността Рациария (на пътя Видин – Монтана) е бил подаден на тел.112 вчера малко след 14 часа. В хода на първоначалните действия по разследването било установено, че лек автомобил „Форд Галакси“ с немска регистрация при излизане от десен завой се блъснал в насрещно движещ се товарен автомобил с монтанска регистрация – влекач „Рено“, теглещ полуремарке. Леката кола шофирал 48-годишен мъж от Покрайна, с него пътували 21-годишна от същото село, 43-годишна жена и 11-годишно момиче от село Синаговци. Товарната композиция шофирал 52-годишен монтанчанин. Водачът на форда и пътничките били прегледани в ЦСМП-Видин и освободени за домашно лечение. Работата по случая продължава, образувано е досъдебно производство.\nНа 30 октомври в ОДМВР-Видин е образувано досъдебно производство след получен сигнал от ЦСМП за прегледан там пациент, пострадал при пътнотранспортно произшествие в областния град. Установено било, че около 18 часа, в района на кръстовището на бул.“Панония“ и пътния възел на входа на ж.к.“Вида“, фирмен бус „Мерцедес Спинтер“ ударил 12-годишен колоездач. Бусът шофирал 48-годишен видинчанин. Пострадалото момче е с фрактура на горен крайник. Работата на разследващите по случая продължава.\n31 октомври 2019 | 09:51


Лесно ли се инвестира на капиталов пазар? - Новини | Vesti.bg\nВъв всички случаи, каквато и стъпка да се предприеме по отношение на инвестицията, "Моите пари" препоръчва консултация с професионалисти.\n1 ноември 2007, 10:30\nП онятията инвестиране, инвестиция, капиталов пазар, доходност все повече започват да се срещат. Противно на очакванията, че хората не разполагат със средства, наблюденията на "Моите пари" показват, че търсенето на алтернативи за инвестиране на определени суми непрекъснато расте.\nСамият факт, че определени средства са налични и хората са готови да ги инвестират е показателен за това, че пари в населението все пак има.\nВинаги когато става въпрос за инвестиране, хората имащи отношение към тези процеси обикновено дават съвети, предлагат стратегии, разкриват плюсовете и минусите. В това няма нищо лошо, напротив ? това е най-полезната информация, която може да бъде дадена, но в същото време нещо съвсем просто остава в страни.\nСамата технология на покупка на дялове/акции не се описва, както и какво е това всъщност човек да притежава ценни книжа и какво да ги прави, като ги закупи.\nДокументът за внесената сума, инвеститорът трябва да отнесе там от където е решил да купи книжата ? управляващото дружество или инвестиционният посредник.\nТам се попълва т.нар. "поръчка" за покупка на дялове. Попълва се също и копие от нея. След един до няколко работни дни, може да се вземе документа с потвърждение за изпълнена поръчка и с точната цена на покупката.\nТова е т.нар. "депозитарна разписка". Това е документ удостоверяващ притежаването на съответния вид и брой книжа.\nКнижата, които могат да се купят, могат да бъдат два вида (в зависимост от това под каква форма е организиран взаимният фонд) ? дялове и акции. Взаимните фондове биват Договорни фондове - емитират (продават) дялове и Инвестиционни дружества - емитират акции.\nОтносно броят книжа, които могат да се закупят също има определена специфика. Принципно могат да се закупят толкова книжа, за колкото е достатъчна сумата. Покупката на книжата се извършва по т.нар. "емисионна цена" или казано с други думи това е цената по която фондовете продават книжата.\nЦената на един дял е 12 лв., сумата която се инвестира е 3500 лв. Разделяйки сумата на цената се получава числото 291.67 бр. Вижда се, че то не е цяло и в този случай са възможни два варианта.\nПървият е да се закупят 291 дяла, защото сумата е достатъчна за закупуването им и недостатъчна за закупуването на 292 дяла.\nВторият вариант е да се закупят 291.67 дяла. За да е възможно това обаче, фондът трябва да позволява покупката на т.нар. "частични дялове".\nВ противен случай единствената възможност е предходният вариант.\nПри покупка на книжа от взаимен фонд инвеститорът ще срещне т.нар "разход по емисията". Обикновено се измерва в проценти и се дължи от инвестиращия. Веднага ще направим уточнението, че този разход се заплаща косвено, тъй като той е калкулиран в цената по която се купуват книжата.\nОсновното което трябва да прави инвеститорът, след като е инвестирал е да очаква цените на притежаваните от него книжа да се повишат. Целта е такава, защото с продажбата на дяловете се реализира печалбата, респ. доходността.\nХубаво е по време на държането на книжата, инвеститорът да следи как се движат цените на неговите книжа. Това до определена степен дава известна представа към даден момент каква е печалбата от инвестицията и струва ли да се държат още книжата или е време да се продадат.\n"Моите пари" предоставя възможност ежедневно да бъдат проследявани цените на книжата на взаимните фондове в страната.\nТова е моментът, когато инвеститорът реши да закрие позициите си и така да реализира печалба от своята инвестиция. Като цяло процедурата по продажба на книжата е сходна с тази при покупката им.\nКогато инвеститорът реши да си продаде книжата, той подава поръчка за продажба. Обикновено поръчката се изпълнява до няколко дни след подаването й.\nСлед като бъде изпълнена поръчката инвеститорът получава паричната равностойност на броя книжа умножени по тяхната цена. Цената в случая е т.нар. "цена за обратно изкупуване". Тук също има разход, който се заплаща косвено от инвеститора. Това е т.нар. "разход по обратно изкупуване", като и тук той е калкулиран в цената.\nПривидно механизмът на покупка и продажба на книжа изглежда не много сложен. Независимо от това има етапи, които трябва да се преминат, а понякога това отнема повече време отколкото може би очаква инвеститора.\nТова в никакъв случай обаче не бива да е пречка пред него ако счита, че инвестицията си струва. Във всички случаи обаче каквато и стъпка да се предприеме по отношение на инвестицията "Моите пари" препоръчва консултация с професионалисти в областта.\nКапиталовият пазар е специфичен вид пазар и прибързаните действия там нерядко водят до негативни резултати.\nВъзможностите за инвестиране във взаимни фондове можете да откриете на сайта на www.moitepari.bg