Пътят през пустинята (есе) – ИЗРЕЗКИ ОТ МИСЛИ\nЯна Мицева вторник, 24 юли, 2018\t Тя твори!\nНезависимо колко е дълъг, Пътят е символ на прехода от познато към непознато, от свое към чуждо, от старо към ново. и е винаги труден! В живота ние, хората непрекъснато вървим по разни пътища някои вървят по прав и широк път, други по неутъпкани и трънливи пътечки. Най-труден е обаче пътят към собственото Аз. Човек трябва най-напред да опознае света около себе си, за да познае чрез това своята душа. Перипетиите по този път са перипетии в търсене на вярата и истината. Мнозина не достигат до края, защото не са уверени в себе си, нямат достатъчно воля да се преодолеят.\nИзвестно е, че родените в робство никога не могат да бъдат истински свободни, но и тези, които са родени свободни, често стават роби на собствената си свобода. С една дума – животът е плен. Няма значение дали си заключен в замък или ниеш в тъмница. Оказва се, че единствено свободна може да бъде само душата.\nСветът около нас е като пустиня. Трябва да си проправиш път през нея, за да стигнеш до „обетованата земя“. А да проправиш път през пустинята е страшно трудно и мъчително. Със зъби и нокти се бориш там за всяка крачка, защото пустинята ревниво пази пространството си. Изправен срещу тях е лесно да се откажеш и да се… предадеш. Но наистина само трудните неща си заслужават усилието! И когато стигнеш края, откриваш, че вече си Друг. Разбираш, че си по-силен, по-свободен. Свободен, защото душата ти е изчистена. Нищо, че тялото е в плен… А когато се обърнеш назад, виждаш нейде там своите колебания, своите терзания и мъчително лутане, своята упоритост. Виждаш и другите! И ако наистина достойно си изминал пътя си, ще намеришс или да подадеш ръка и на тях.\nНови пазар, 2001 г.\nПубликувано в литературен сборник „Златоструй“ (кн. 5)\nPrevious Posttoo off


Милчо Левиев в „Джаз истории“ IV: „Джаз фокус’65“ озвучава филми-сатири за кинопрегледите, печели Наградата на критиката от Монтрьо, има малко изяви у нас, но изнася над 100 концерта в Западна Германия / Интервюта /\nМилчо Левиев и Джони Пенков разказват...\n03.02.2019 Светослав Николов\nВ „Джаз истории“ с Милчо Левиев днес ще проследим пътя на легендарната формация „Джаз фокус’65“. Ще научите и историята зад създаването на музиката за някои от най-обичаните български филми.\nПрез 1965 г. възниква прочутата формация „Джаз фокус’65“. Ръководена от Милчо Левиев, тя участва в създаването на музиката за сатиричните филмчета от кинопрегледите „Фокус“, носи на България първата Награда на критиката от конкурса на Джаз фестивала в Монтрьо и макар да има много малко концерти у нас, изнася над 100 в Западна Германия, където и записва единствената си студийна дългосвиреща плоча. Пътят на групата тръгва от озвучаването за първи път в българското кино с импровизирана музика на филм – „Търси се спомен“ на Рангел Вълчанов.\n„Търси се спомен“ е първият български филм с импровизирана музика\nЗапочнахме като трио. Първия филм с импровизирана музика го направих с Камилата – Любо Борисов и Крум Калъчев и се казва „Търси се спомен“. Той е на режисьора Рангел Вълчанов, който не е знаел за мен, но ме препоръчали Камилата и Джони Пенков. Обадиха ми се и аз се запалих. Чух „Асансьор за ешафода“ на Майлс Дейвис – той ръководи квартета в изцяло импровизирана музика, без никакви написани ноти. Реших да направя същото и си говорихме с Камилата как ще стане страшно. Рангел се изуми. Отидохме в Бояна, показа ни филма – късометражен, игрален, но е и реклама за Слънчев бряг, много хубаво направен. Един човек си търси спомена – Чочо, оператор беше, красиво момче [Виктор Чичов]. Той ходи из тази пустош и си спомня неща, а пък зрителят вижда тези красоти по друг начин, не през лятото. Много хубаво го направи филмчето. Иван Стоянович беше сценаристът. Изгледахме го веднъж и викам: „Хайде, да записваме!“ Рангел ни пита дали няма да го гледаме още веднъж, да си водим бележки. Отговорих: „Карай, каквото видим на екрана.“ Казах: „Момчета, гамите ще ги сменям.“ Камилата има страшен слух. На Крум казах, ако не е сигурен, да не свири нищо, защото ако тръгне, той води. И така на един път записахме всичко. Беше феноменално за мен!\nЗаписът е предвиден като работен, но моментните импровизации са толкова хубави, че именно с него е озвучен филмът. Разказва звукорежисьорът Джони Пенков.\nДжони Пенков: В целия киноцентър нямаше един роял, имаше някакво пиано, което беше с горе-долу добър звук. Решихме да направим работен запис, като импровизират по филма, а после въз основа на този запис в радиото да се запише качествено. Дойдоха Милчо, Любчо Борисов – бас, и Крум Калъчев – барабани. Капто засвириха, стана страшна музика! Оставихме го така, нищо, че пианото не струва, защото имаше много настроение.\nЗаписът стана вместо да има роял, със стенно пиано, което малко фалшивичко звучи. Рангел каза: „Още по-хубаво. Това е нарочно! Споменът се изкривява…“ Малко странен филм. Ами Рангел!\nТриото на Милчо Левиев започва да озвучава филмите-сатири „Фокус“\nТриото на Милчо Левиев с Любен Борисов – Камилата и Крум Калъчев продължава да създава музика за киното, когато Радой Ралин кани музикантите да озвучават неговите сатирични късометражни филми за кинопрегледите „Фокус“.\nС Радой Ралин се запознахме, когато постъпих в оркестъра на радиото – октомври – ноември 1962 г. Помня, че се видяхме пред БИАД. Каза, че е чул мои работи и много са му харесали. Моментално се сближихме. Той ме откри – аз току-що бях дошъл в София от провинцията. През 1965 г. – от там идва и името на квартета – започнахме да правим сатиричните филмчета „Фокус“. В този момент квартета не го бяхме създали още, бяхме трио – аз, Любо Борисов – Камилата и Крум Калъчев. Така записахме и филма „Търси се спомен“ през 1962 г. Радой каза: „Ще направим едни сатирични предавания.“ Обясни ни концепцията, заглавието… Рангел Вълчанов беше режисьор – каза ми, че трябва да направя шапката. Попитах какво да сложа, и той даде идеята да е народната песен – „Ганке ле“. Радой коментира: „Туй е толкова весело и толкова нахално.“ Направих го за комбо с тромбоните и стана много хубава заглавна тема.\nДжони Пенков: Това беше първата сатира с Радой Ралин. Той си беше извоювал да направи в 10-минутния кинопреглед сатирична част от 2 мин. В Студията за документални филми се създаде група за „Фокусите“: Радой и няколко души – директор на продукцията, отговорник от студията, с отворени врати за режисьори. Първият режисьор беше Рангел Вълчанов. Той напради филма „Търси се мъж“ за това, че на полето работят само жени. След това тръгнаха почти всички режисьори, които после се изтъкнаха. На много от филмите Милчо Левиев писа музиката и я записаха. Сигналът е негов аранжимент и е много хубав. Има един баритон саксофон, а долу едни тонове взимаха хармонията.\nРаботата е динамична и по пътя има много препятствия.\nТака започнахме – „Фокусче“ след „Фокусче“ – от единия ден – за другия. „Няма време да напиша.“ „Ще го направите.“ – каза той.\nДжони Пенков: Музиката я записвахме в радиото. Даваха ни студиото в неудобните вечерните часове, а и не ни даваха тонрежисьор, защото, според мен, някои от тонрежисьорите не искаха да имат нищо общо с Радой Ралин, за да не пострадат нещо после. Аз записвах, колкото мога, на тези лампови смесителни маси, на които не можеш да правиш никакви корекции, а само да регулираш нивото. Микрофоните обаче бяха Neuman U47, които и досега са едни от най-хубавите.\nЗа три години от 1965 до 1968 г. сатиричните филми „Фокус“ са отдушникът на общественото недоволство. Разрушаването на старинни сгради, тъпканицата в трамваите, градската месомелачка, безобразното използване на природните ресурси попадат под критиката на тези сатири-филмчета. В техния фокус са и деформираните в резултат на това отношения между хората – безразличието, примирението, борбата за оцеляване в бездушно обкръжение. Сценариите пишат Жельо Желев, Валери Петров, Стефан Цанев, Чудомир, Георги Мишев, Христо Радевски, а режисьори са Рангел Вълчанов, Леон Даниел, Любомир Шарланджиев, Едуард Захариев, Никола Рударов, Иван Ничев, Мириана Евстатиева. Рисуват Борис Димовски и Доню Донев. Участват актьори като Георги Парцалев, Георги Калоянчев, Ицко Финци, Джони Пенков. Това са само някои от имената на личностите, създали филмите „Фокус“. Те отзвучават с послания да правим добро, да сме съпричастни, предупреждават, че дърветата умират прави, а пъновете си живеят седнали. Понякога филмите са иносказателни. Както казва в интервю за сп. „Киноизкуство“ през 1965 г. Радой Ралин: „Ние можем да излезем от един истински случай и така да го обобщим, че той да събере в себе си като във фокус безброй подобни на него явления и факти. Много ми беше приятно да чуя при едно обсъждане изказването на Веселин Андреев за „Фокус“. В сатирката „От всеки бор – вретено“ той бе видял не само и не главно поставянето на въпроса за опазването на нашите гори и за разхищенията на дървения материал. Поетът Веселин Андреев бе стигнал до мисълта, че не е толкова важно дали се похабяват едно, две или сто дървета, дали това става тук или там – много по-важно е, че понякога човека-бор го превръщат в едно вретено.“\nВъзниква „Джаз фокус’65“\nГрупата, озвучаваща филмите, претърпява някои промени и се насочва към голямата сцена.\nПостепенно взехме Симеон Щерев – Банана. Създадохме групата през 1965 г., „Фокусите“ се правеха още, те ги забраниха по-късно, затова и името ни е „Джаз фокус’65“. После махнаха думата „джаз“ от него, защото е „лоша“. Тогава заменихме Крум Калъчев с Пепи Славов, защото имаше много работа и като че ли той не беше много амбициран за това. Докато Пепи беше, както си остава и до днес, по определението на Камилата – „най-суингиращият барабанист“ – нашият Джийн Крупа, както Камилата е нашият Рей Браун. Ненадминати! Ние тогава се калявахме! Калявахме се с уши – няма ноти, няма записи, няма интернет – всичко учехме на ухо от нощните предавания на „Гласът на Америка“, която заглушаваха и едва се слушаше. Затова и Дон Елис си правеше майтап с мен – „Тази еклектика при Милчо – то не, че е такъв, но като слушал в България забранените станции, както е Дюк Елингтън, отива на Йохан Щраус и той мисли, че е едно и също. Затова и така ги пише – слага Дюк Елингтън и Йохан Щраус в едно, затова го поканихме да дойде.“ Такъв беше! Без хумор може ли да се прави джаз?! Най-лошото е тази сериозност – някои джаз музиканти стават като глътнали бастун. Чакай бе, какво като си джазмен? Във всяка музика има прекрасни, средно добри и отвратителни неща – във всеки жанр. Това, че си джаз музикант, не те прави аристократ. В никакъв случай!\n„Джаз фокус’65“ изнася първи концерт пред препълнената зала „България“\nПрез 1966 г. е първият концерт на „Джаз фокус’65“ – на крачка от осуетяване и с нечуван успех.\nКонцертът беше нещо голямо! Подготвяхме се за него близо една година в Студио „Музика“ – залата, в която се влиза от мраморното фоайе на балкона на зала „България“. В студио „Музика“ Асен Александров и неговият незрящ помощник Ценков бяха създали истински оазис – там се свиреше забранена музика, без другарите да се усетят. Дори имаше афиши – Онегер, Шостакович, Стравински, джаз. Влизаш и бай Асен обявява, че ще слушаме една група, без да казва, че е американска – и пускаше „Суингъл сингърс“. Беше тъпкано! През деня залата беше свободна и когато решихме да правим групата, бай Асен каза, че ще репетираме там. Девет – десет месеца свирехме там всеки ден, с изключение на неделите.\nКонцертът се обявява, а билетите са разпродедени месец преди датата. Ден-два преди това казват, че концертът няма да се състои. Директорът на залата заявил, че тук не може да се свири „джаста-праста“ на рояла, на който преди два дни е свирил Святослав Рихтер. А много добре знае, че концертът е продаден. Радой спаси положението – отишъл при него и му казал, че ако действително спре концерта, ще има бунт. И те се уплашиха. А то беше бунт! Имаше правостоящи, беше нещо страшно! Щяха да го спрат и стана събитие.\n15 май, неделя, зала „България“. Формацията е в състав Милчо Левиев, Симеон Щерев, Любен Борисов, Петър Славов. Звучат 16 пиеси - оригинални и кавъри, класически джаз, български фолклор и „Бийтълс“ като бис. В атмосферата на събитието публиката е въведена от Емил Георгиев с думите: „ Това е концерт от свободни импровизации в джазов стил върху известни музикални теми. Нещо коренно противоположно на обикновените музикални прояви, които ние имаме като всекидневие. В първия случай – авторските концерти – достатъчно е да имаме налице един изпълнител, овладял инструмента си, подготвил щателно партитурата и, явявайки се на подиума, да бъде мобилизарн с необходимото музикантско вдъхновение, да предаде вярно авторовата мисъл. Обратното ще чуем тази вечер. Импровизации върху известни теми, каквото творчество става в момента на изпълнението. Не знам дали широката аудиотрия може да оцени този момент, но аз държа преди всичко да наблегна върху него. Това е приносът на джаза в музикалната култура на нашия век. Хубавото и приносът на квартет „65“, искам да подчертая, е в техния музикален език, в който нерядко проличават българската музикална чувствителност, българските мелодични и хармонични особености, умело преплетени, умело консумирани в традиционните джазови похвати на импровизацията. “\nНа първия концерт басист беше Камилата, а на следващата 1967 г. направихме още един концерт с Любо Мицов в зала „България“ и един в Русе. За две години – три концерта на тази група, която само на едно турне в Западна Германия изнесохме над 100! Можете да си представите! И като се върнем от Германия – нито рецензии, нито нищо. Това е само за показ. Както тренираха футболистите по някой път – да печелят, докато умрат. Политика, спорт, изкуство – всичкото беше пропаганда.\n„Джаз фокус’65“ получава Наградата на критиката от конкурса на първото издание на Джаз фестивала в Монтрьо\nПреди концертите в Западна Германия и издадената там плоча „Джаз фокус’65“ постига друг огромен успех – получава Наградата на критиката от конкурса на първия Джаз фестивала в Монтрьо.\nПрез 1967 г. се проведе първият Джаз фестивал в Монтрьо, който имаше и конкурсна програма. Участват оркестри – бигбенд, комбо, от радиостанциите. Те са мислели за бигбенда в София, но аз вече не бях там. Някой казал, че това е престижен форум, на който трябва да представим най-доброто от страната ни. А по това време оркестърът на радиото беше започнал да свири съвсем естрадна музика. Някой предложил да изпратят моята група: „Коя, тази, която свири „Полегнала е Тодора“ в зала „България“? Ами това е много хубаво!“ И писали до Монтрьо, че ще изпратят квартет „Фокус“, който за чужбина наричаха „Джаз фокус“. Имаше и гала концерт, на който свирихме ние, както и Чарлз Лойд с Кийт Джарет. Имаше и джем сешън – свиря, чувам по-различен барабан, поглеждам – на ударните седнал Кийт Джарет. Тогава той беше 22-годишен, а аз – на 30 години. Като обявиха резултатите от конкурса, бяхме като ударени от гръм! Не допускахме, че ще вземем награда, защото ние, българите, сме хора с липса на самочувствие. А в конкурса имаше и оркестър от САЩ, ръководен от бигбендов диригент. Ние взехме най-престижната награда – на критиката. Като обявиха на френски – аз малко поназнайвах френски, Банана също разбра – и се гледаме и не можем ад повярваме. Те ни викат на сцената, а ние не вярваме, че сме спечелили. Хората станаха на крака. Беше нещо страшно! И след това се връщаш, не на летището – на гарата, защото се пътува с влак – два дни. Пристигаш, оглеждаш се и си казваш: „Какво нещо е животът!“ Така два пъти като излязохме и вече видях, че няма да стане работата.\nНа конкурса на Джаз фестивала в Монтрьо в изпълнение на „Джаз фокус’65“ възторжената публика чува пиеси, сред които „Блус в 10“ от Милчо Левеиев, Con Alma от Дизи Гилеспи, Ol’ Man River от Джероум Кърн. Журналистите споделят ентусиазма на публиката. В статия под заглавието „Нощта на българите“ в. „Нувел обсерватьор“ пише: „След всичко, което чухме на фестивала, свенливите и възторжени българи от „Джаз фокус’65“, ръководени от Милчо Левиев, ни поднесоха музика, пълна с потенциална сила, съвсем в съвременни изисквания. Някои изследователи доказват, че българите, без да са пренебрегнали фурора на Албърт Айлер, бурята на Елвин Джоунс или дързостта на Сесил Тейлър, ни показаха музика, излъчваща свежест и жар, която изразяваше съкровено и силно една истина, неоспорима от никого.“ В излизащото в Париж сп. „Джаз хот“ четем: „Джаз фокус’65“ получи симпатиите на публиката. Флуидни, с гладък стил, добре поставен в пропорция от една класична звучност, музикалните им фрази притежават в голяма степен жив ритъм и съставляват главната насока в интерпретацията на квартета.“ В. „Трибюн де Женев“ отбелязва: „Дойде ред на българския квартет „Джаз фокус’65“, съставен от четирима музиканти виртуози, да ни ентусиазира със своето ритмично и хармонично разнообразие (особено в „Блус в 10“, муз. Милчо Левиев). Подреден и сбит език на изразност, виртуозност, както индивидуална, така и ансамблова, съвършено чувство за нюансировка (можахме да чуем истинско пианисимо и истинско фортисимо) – това са главните качества на тази формация, която беше една от най-добрите, ако не и най-добрата на този фестивал и която беше дълго аплодирана от завладяната публика.“\nИзнасят над 100 концерта и записват плоча в Западна Германия\nВеднага след завръщането на „Джаз фокус’65“ от Монтрьо с Наградата на критиката, в България излиза плочата от състоялия се непосредствено преди това концерт. През следващата, 1968 г., е третият и последен годишен концерт на групата в зала „България“ и дори в албума излиза пиесата на Милчо Левиев от току-що забранения филм „Понеделник сутрин“. През 1967 г. „Джаз фокус’65“ открива 4-ото издание на Джаз фестивала в Прага, където се запознават и със своя любим просветител Уилис Коновър. Последното излизане на „Джаз фокус’65“ зад граница е през 1969 г., когато музикантите изнасят над 100 концерта и записват албум в Западна Германия.\nКонцертите бяха организирани от бюрото Lippmann + Rau. И двамата бяха леви, но усещаха, че властващите в България не са им другари. Липман веднъж ми каза: „Това в България комунизъм ли е?!“ „Не, повече на фашизъм прилича.“ – му отговорих. Той потвърди: „И аз така мисля.“ Освен концертите, те организираха и записването на албум, който излезе от MPS. Ръководителят на джаза в Радио Франкфурт Улрих Олсхаузен също изигра много голяма роля, той написа анотацията за албума.\nОлсхаузен коментира виртуозността на музикантите, техните умения да използват различни подходи и да постигат единен хармоничен звук, новаторството им, таланта им да избягват клишетата. В Yesterday на „Бийтълс“ те първо разработват мелодията, започвайки в бароков стил, и едва накрая я изсвирват в оригиналната й форма. Олсхаузен посочва, че преди изявите членовете на състава отделят часове наред, за да свирят заедно, и определя „Джаз фокус’65“ като групата с най-интензивна концертна програма в историята на Германия.\nБеше много интересно – обиколихме цялата страна. Къде ли не свирихме – малки зали, големи зали, клубове под земята, участвахме във фестивали. Излязохме на Nürnberg Free Jazz Festival – ние знаехме и фрийджаз как да свирим. Там беше и Лий Кониц – дойде при мен: „Вие сте страшни! Не може ли и аз да дойда за един гиг в България?“ Казах му, че дори ние нямаме гиг в България. Той се учуди: „Ама нали сте българи?!“ Обясних му положението. Човекът искаше да дойде в България – авангардният саксофонист Лий Кониц! Уточни, че не взима много пари. „И без пари няма да те пуснат.“ – казах му аз. Пита дали не е защото има и тъмнокожи в състава. Уверих го: „Може и всичките да сте тъмнокожи, но трябва да свирите естрадна музика.“ Попита какво е това чудо, казах му. Той отвърна: „А, такова не свирим.“ „Така е там. Ние такива свирим в България, а тук свирим джаз.“\nВ записите от издадената в Германия плоча музикантите звучат стабилни, уверени, търсещи и намиращи находчиви, ярки и впечатляващи нови форми на изказ. В Billie’s Bounce от Чарли Паркър Милчо Левиев свири с чаша директно върху струните на пианото, а на финала смачква лист хартия пред микрофона.\nЗабранени песни, забранено за българи, забранени са сатиричните филми в кинопрегледите\nСлед като с „Джаз фокус’65“ в състав трио Мими Николова записва незабравимата „Вечер над Орлов мост“, по-късно с титулния бенд тя изнася летни концерти край морето. През последното си лято в България в тези изяви Милчо Левиев е сам, а поредни забрани и ограничения за публика и изпълнители затвърдяват решението му да напусне страната.\nВ Слънчев бряг свирихме в заведение, забранено за българи. Моето напускане на родината е свързано и с това. Аз не можех да търпя такива работи! Или пък изнасяме 100 концерта в Германия, а в България – три. Защо? Тук е забранено, а на Запад се казва: „Вижте бе, тук е свободно, джаз се свири!“ Аз такива услуги не искам да им правя. В никакъв случай. Лъжене: „Свободни сте, какво се оплаквате, джаз свирите.“ И на едно малко афишче пише, че „Джаз фокус’65“ е със солист Мими Николова. Казваше се „Казиното“ – около 150 души, седящи в кръг, с малка сценичка. Забранено за българи, само за чужденци. И това го преживяхме – само за чужденци да свириш в България. И още нещо – в последното лято, след което побегнах, свирих в хотел-ресторант „Меркурий“ в Слънчев бряг соло пиано. Генко Генков много харесваше моята музика и той организира този гиг и предишния – с Мими Николова, когато й каза, че само на английски трябва да пее, защото публиката е единствено от чужденци. Тук бях соло пиано. Дойде веднъж един швед. Помоли да изсвиря темата от „Доктор Живаго“. Те му бяха забранили за вземе Нобеловата си награда, забраниха книгата, филма, всичко. Но заведението само за чужденци и аз изсвирих мелодията. На следващия ден управата ме вика: „Ти защо снощи си свирил „Доктор Живаго“?“ Отговорих, че един швед я пожелал, даже съм отказал бакшиша, който ми предложи. Управителят ме смърми, че не го интересува, пиесата е забранена. Поинтересувах се: „Има ли списък на забранени неща, за да ги знам, защото не зная кое е забранено и кое – не.“ Заплатата ми беше около 200 лв. Глобиха ме 150 лв. Обадих се на Генко да му разкажа. Той се учуди: „Заведението е за чужденци, защо да не го свириш?“ „Ти им го обясни.“ – отвърнах аз. Аз си стегнах куфара: „Генко, не ми се свири тук. На първо място – това е унизително – българи да не могат да влязат.“ „Разбирам те.“ – съгласи се той. Това е един по-трагичен случай.\nПрез 1968 г. сатирите-филми „ Фокус“ са спрени. Поводът те изобщо да бъдат разрешени Радой Ралин улавя още в началото. В интервюто си за сп. „Киноизкуство“ през 1965 г. той казва: „Нашият строй не би могъл да съществува без критиката и самокритиката. Когато те бъдат временно задържани или задушени, неизбежно ще се почувстват кризи.“ Следващото му изречение обяснява наложената три години по-късно забрана: „Критиката и самокритиката позволяват на обществото да се освободи от вчерашните и днешните си грешки, да върви напред.“ Пак в това интервю Милчо Левиев прозорливо посочва: „Това малко човече, което се събужда от насочените към него лъчи на фокуса и побягва, фактически може и да не се разчувства чак толкова, може да се окаже от категорията на ония, които и след като са боцнати с жилото на сатирата, продължават да си мислят: „Като си пееш, Пенке ле, кой ли ми те слуша.“\nДжони Пенков: И по-късно съвсем ми стана ясно, че цялата тази работа не е станала случайно, а властта е имала нужда малко да се отпусне парата и пред света да се каже, че има демокрация, има крититка. Но тогава много се радвахме, че все пак може да се казват неща, които иначе съвсем не може да се кажат. Играя в един „Фокус“ ролята на уволнен и протестирам в съда. Съдията предполага, че може би в службата има текучество, или пък в живота ми алкохол, жени. Аз все отговарям отрицателно. Накрая не издържа и ме пита: „За какво Ви уволниха?“ „За некадърност.“ Той се изправя: „Не заблуждавайте хората! В НРБ такъв случай няма!“ Това бяха неща, които за тогавашното време бяха много остри. Или една песен за стълбата – че тя се мете от горе надолу, а от долу нагоре не може. Имахме една среща с Политбюро – среща с колектива на „Фокуса“ и вечеря ни дадоха. Малка прожекционна зала, отпред седнали към 20 души от Политбюро, а отзад сме ние – 10-ина – 15 души от „Фокуса“. Пускат „Фокусите“. Всичко е напрегнато – на другия ден се изринах от притеснение. Обаче от Политбюро никой не смее да гъкне, защото това вече ще покаже отношение, а той не знае какво трябва да бъде отношението. И ние, колкото и да сме притеснени, отзад си се смеем на нашите „Фокуси“, които ги знаем, а отпред – пълно мълчание. Само на един „Фокус“ не се смяхме, който също беше хубав… Една студентка, току-що завършила, взима си дипломата, отива при директора на едно предприятие да пита за работа. Директорът заключва вратата и се нахвърля върху нея. Тя взима чаша вода от бюрото и му я лисва в лицето. Отива при друг директор – там същото. След това – на трето място, и при четвъртия директор взима чашата и я изпива. На този случай Тодор Живков коментира: „Една мома, кога си е хубава, тя си е хубава.“ Не че не разбира, ама се правеше на ударен. Такива шеги си правеше жестоки с някои хора. Почне ли така да се отнася към някого, значи той е подготвен за сваляне вече. Известно време „Фокусите“ продължиха с един директор и с един поставен човек. Някои станаха хубави, другите вече бяха слагачески и цялата работа се разкапа. Все пак, хората ги помнят много от отдавна. Някои ходеха на кино само за да гледат „Фокуса“. Ако е глупав филмът, мине прегледа и си отиват.\nДо 1970 г. Милчо Левиев създава музиката за безброй късометражни и 9 пълнометражни филма\nОще от малък бях киноман. От дете се помня – умирах да гледам филми. Родителите ми ме водеха на кино – тогава се даваха филми като „Магьосникът от Оз“. До 1947 г. имаше свобода в България. Всякакви филми даваха, постепенно наложиха ограниченията. Филми, филми, филми – и помнех мелодии от филми. Дори в един мой албум Bulgarian Piano Blues има японска тема The Island, помня я като мелодия от филм, който съм гледал през 1961 г., още бях в Пловдив. Така ми хареса, че си я записах. Години след това, пред 90-те, когато правех този албум в Япония, открихме композитора за разрешение, за да я издадем. Прекрасна мелодия! Тъй като гледах много филми, разбрах колко различни подходи има за писане на музика. Това не е илюстрация към филма, това е актьор. Музиката има роля, която може да е противоположна на развиващото се действие. Ей такива неща тук в България ги нямаше – музиката се слага да приглася на филма. Това са глупости, наивен подход, като от Холивуд през 1931 г., първите филми с музика. Бях маниак на филми, следях всичко – френската школа, чешката, Новата вълна. Така се запалих, че си казах, ако имам време да науча още нещо в този живот, режисьор искам да стана, да направя аз филм.\nЗако Хеския поръча музика за филма „Осмият“, но времето беше толкова малко, че не беше успял да я чуе преди да я запишем. А тя започва с каубойски момент, все едно че гледаш филм на Metro-Goldwyn-Mayer, но в бриджа веднага тръгва балкански мотив. Пускаме записа, музиката започва да звучи и Зако се провиква: „Стоп!“ „Какво правиш бе, човек?“ – обръща се той към мен: „Какви са тези американски мелодии.“ Успокоявам го: „Почакай малко, виж как се развива мелодията.“ Като дойде фолклорният момент, казва: „Може, ще минем.“ А аз я направих така, защото това е български уестърн. Това ми е вторият филм с него. А в първия – „Горещо пладне“ – боса нова! Той не знаеше какво е боса нова, чувства, че е джаз. Притеснява се: „Да не ни смъмрят.“ Аз му казвам: „Ще ни смърмят, ама теб и за филма ще те смъмрят. Какво си мислиш?“ Радой провокира: „Това им е работата – да мъмрят.“ Той подкукуросваше все по-смели неща да се правят: „Туй не е досатъчно ясно.“ И той му отговаря: „Ами то нали като стане ясно, тя и нашата ще стане ясна.“ Радой: „Тъй де, но ние ще кажем, каквото трябва да се каже.“\nЗа „Понеделник сутрин“ какво да кажа – те го спряха. Солист с тромпет е Иван Данов, той е като Майлс, със сурдината – от там ми е вдъхновението, винаги съм харесвал такива изпълнения. По филма работих със страхотни хора – Христо Писков, Ирина Акташева. Ирина е от Русия, те там са се запознали. След този филм нямаха работа. Правеха социалистически рекламки за сапун – режисьори, които можеха да продължат да правят хубави филми. Кастрираха ги и тях. Това беше положението в България. Ако имаш дупе, можеш да стоиш там, аз нямах. Нямах толкова смелост да остана и да правя това, което искам. Един артист, ако не прави това, което иска, какъв е смисълът да го прави? Артист, а не занаятчия, който е овладял занаята и ще си осигури добро положение в обществото – това винаги го е имало, така е и в свободните общества. Това е въпрос на верую.\nВътрешен срещу външен емигрант\nНе искам да се пиша герой – Солженицин е герой, който буквално го изтласкват на границата да излезе от страната, а той им казва: „Вие трябва да се махнете от тази страна. Аз принадлежа на моята родина, вие не принадлежите на нея.“ Това е да си герой. Моето може да се нарече страх – мен не ме е страх от тях, мен ме е страх за мен какво ще стане – вече нямаше лагери, но щях да се пропия, това щеше да стане. Човек си има характер. Какво се случи с Рембранда – страшно нещо – това са убити хора! Аз направих грешка, че се махнах на 33 години, още на 20 трябваше да направя това. Направете страната, така че да стоят хората, не да бягат от нея. Излиза, че това е най-правилният начин – в никакъв случай! Има вътрешна емиграция и външна. Аз бях външен емигрант, а вътрешни имаше много. Дори Светлин Русев правеше неща, които не показваше – бяха много мрачни за нашата социалистическа действителност. „Антивалс“… Хайде, това е абстрактно… В музиката бяха най-зле, защото не можеха да разберат. Обаче театъра, киното – там бяха професори по всичко. Веднага се вижда дали това пасва или не на диалектическия материализъм. Те бяха едни схематици – следваха схема, по която се правеше изкуство в социалистическия реализъм. Както каза Юлия Огнянова: „Искаха да правим драма без драма.“ Така да излезе, че няма драма в социалистическото общество. Бинка Желязкова, автора на филма „Партизани“ – Христо Ганев… Само Бинка един „Балон“ направи после и него нещо го спряха. А Христо нищо не направи – той е много горд човек. Той отказа да прави филми.\nРазказите на Милчо Левиев и Джони Пенков можете да чуете чрез бутона „Аудио“.\nСвоите джаз истории можете да разкажете на istorii@jazzfm.bg.\nОще за „Джаз фокус’65“ можете да научите от посветеното на тази тема предаване на Таня Иванова от поредицата „Джаз истории“ за Петър Славов.\nИдната седмица Милчо Левиев ще ни разкаже за пътя си на Запад, а към предходните издания на „Джаз истории“ с бележития ни музикант можете да се върнете в секцията „Интервюта“ на сайта ни.\nНа основната снимка: корицата на записания в Германия албум.\nПредишна Милчо Левиев в „Джаз истории“ V: Нови забрани в България, а пътят към САЩ става все по-широк Следваща Милчо Левиев в „Джаз истории“ III: единение на класиката и джаза


"Дискавъри сайънс" разказва за живота в градовете след 50 години - Новини | Vesti.bg\nВсеки епизод от новата поредица "Екополис" изследва по няколко различни напреднали, технологични решения на конкретни предизвикателства в мегаполисите след половин век.\n20 февруари 2009, 16:58\n2050 г. Колите се движат с гориво от водорасли, хладилниците се захранват със звук, покривите са покрити с растения, а боклукът се събира на свлачищни острови. Така си представя живота след половин век Discovery Science в новите епизоди за зеления град на бъдещето Екополис (Ecopolis).\nСъщевременно учените вещаят друга, по-мрачна картина за бъдещето на човечеството. След около половин век 75% от световното население ще живее в градовете. Жителите на постоянно разрастващите се метрополиси ще консумират ресурси като храна, вода и енергия много по-бързо от останалите жители на планетата.\nМасовото потребление ще доведе до увеличение на въглеродния диоксид и битовите отпадъци, което ще ускори глобалното затопляне и ще замърси градовете до степен, в която на Земята ще е почти невъзможно да се живее.\nНауката обаче има възможността да промени бъдещето на нашите градове\nсмята носителят на Нобелова награда и професор в Калифорнийския университет в Бъркли д-р Даниел Каммен, който е водещ на шестте епизода в сериала.\nВ тях той използва проекта "Eкополис" като основа за изпробването на нови зелени технологии, които да променят характеристиките на околната среда в бъдещите мегаполиси.\nВсяка серия изследва по няколко различни напреднали, технологични решения на конкретни предизвикателства в градовете след половин век - произвеждането на достатъчно храна и вода, намирането на чисти и надеждни източници на енергия, намаляването на зависимостта от петрола, изнамирането на нови начини за справяне с отпадъците, увеличаването енергийната ефективност на сградите и др.\nД-р Каммен оценява всяко иновативно решение на базата на възможността за внедряването му и намаляването на въглеродния диоксид в атмосферата. Ученият избира по едно такова решение във всеки епизод, според това доколко е ефективно.\nВ последната серия той подрежда петте решения от предишните епизоди, за да оцени от кое има най-бърза и неотложна нужда, за да може да се подобри екологичната съдба на нашите бъдещи мегаполиси.\nПлан на епизодите:\nГладният град - събота 7 март в 18,30 ч. по Discovery Science\nДнес храната пътува средно по 1500 мили, за да достигне клиентите. До 2050 г. тя ще стига още по-надалеко, допринасяйки сериозно за увеличаването на въглеродния диоксид и намаляването на водните ресурси. Производителите на месо и млечни продукти ще влошават ситуацията, изкарвайки опасно количество метан в атмосферата.\nВ този епизод д-р Каммен изследва четири футуристични технологии - градско земеделие, задържане на метан, звуково-заредими хладилници и рециклиране на водата.\nПът към бъдещето - неделя 8 март в 18.30 ч. по Discovery Science\nДва милиарда превозни средства и седемкратно увеличение на въздушния поток до 2050 г. могат да освободят 12 гигатона въглероден диоксид в земната атмосфера. Екополис преосмисля технологията на транспорта, за да се намалят емисиите.\nЧетири нови технологични напредъка - биогорива от водорасли, превозни средства с горивни клетки, самолети със съединени крила и електрически джипчета - представят интересни възможности и уникални предизвикателства за бъдещето.\nСвят на отпадъците - събота 14 март в 18.30 ч. по Discovery Science\nОтпадъците са още един екологичен проблем пред града на бъдещето. Как ще се справят хората с планините боклук, който се очаква да се удвой? В този епизод д-р Каммен изследва четири идеи, които могат да осъвременят начините за справяне с проблема, включително построяването на насипни острови, газова плазмена енергия, отопление на канализация и биоторове.\nСтроежът на бъдещето - неделя 15 март в 18.30 ч. по Discovery Science\nВ момента метрополисите заемат територия от около 2% от земната повърхност, но изискват 75 на сто от световните енергийни нужди. Сградите в тези градове са неефикасни, изхвърлящи 13% енергия обратно в околната среда.\nАко искаме да създадем едно по-ефикасно бъдеще, сградите на утрешния ден трябва да са по-енергийно ефикасни и четири технологии - супер-ефикасна изолация от аерогел, хибридно слънчево осветление, зелени покриви и нанослънчеви ПВ клетки могат да помогнат.\nЗахранване на бъдещето - събота 21 март в 18.30 ч. по Discovery Science\nПрез 2050 г. според учените метрополисите ще се нуждаят от три пъти повече енергия. Изгарянето на природни горива изглежда най-вероятния източник на тази енергия и това означава произвеждането на пет пъти повече въглероден диоксид на един човек. Намаляването на тези емисии може да се осигури от преминаването към ядрена енергия, вятърни турбини, слънчева енергия и/или повторна употреба на въглерода.\nФиналният Екополис - неделя 22 март в 18.30 ч. по Discovery Science\nВ този епизод д-р Каммен разглежда отново 20 дръзки решения за пет екологични проблема, свързани с бъдещите градове. Предвид възможността за вкарването им в употреба и успеха с редуцирането на въглеродния диоксид, Каммен е създал списък с петте най-добри решения. Той ще реши кое от тях трябва да стане приоритет в борбата за спасяване на бъдещите градове.


У Дома - Ренесанс на ниската маса\nНиските масички пред меката мебел в дневната си бяха истински хит по времето на социализма. Дали причината бе в строителството, често пропускащо да "снабди" малките апартаменти със специално трапезарно помещение, или в нещо друго - историята мълчи. Но е факт, че в онези години нямаше дом без подобна мебел. С идването на демокрацията у нас дойдоха и разни други благини, разчупващи интериора и понякога премахващи изцяло въпросната малка маса.\nПрез 2005-та позабравената и леко пренебрегвана ниска маса се завръща триумфално. Може да се каже, че изживява истински ренесанс. Е, малко по-различна от моделите от близкото минало, малко по-артистична и определено извън познатите стандарти.\nАктуалните тенденции при ниската маса налагат две основни линии - на мебелите от стъкло и на все по-снишаващите се модели. При някои предложения разстоянието от плота до земята е буквално няколко сантиметра, при други - такова изобщо няма.\nОттук нататък следва само да се придържате към актуалните предложения. Особено модни са масичките "две в едно". При тях по-малката влиза под по-голямата и така не отнема от въздуха в стаята. Хит са квадратните обемни модели от стомана и кристално стъкло. Те са подходящи за по-просторно жилище с модерно обзавеждане в черно-бялата гама.\nВариация на тази тема са масичките "три в едно". Моделът от стъкло и стоманена основа е класически и е идеален при "хай-тек" обзавеждане. Но ако сте почитатели на Изтока, може да изберете и железния троен вариант. В този случай основната маса е продълговата, а под нея влизат две по-малки квадратни спомагателни.\nПо принцип при стъклените модели се забелязват няколко линии, обусловени от формата на плота. Правоъгълните са с метална основа и в стил "Людовик" или с основа от ковано желязо в духа на романтизма. Квадратните са поставени върху дървена рамка и като цяло имат доста стилизиран фасон. Кръгли сред актуалните предложения почти липсват, но за сметка на това има бъбрековидни модели.\nЗавръщат се и типичните за социализма ниски маси с два плота, при който горният е от стъкло. Предпочитаните материали за основа обаче са необичайни - череша и бамбук. Често пък стъклото е цветно.\nПродължават да бъдат актуални класическите стилни малки масички, изпълняващи предимно спомагателна функция. При тях "новото" е в материала - лакиран орех.\nИзточник: Деси Балканска\nudoma.com | Хол | Обзавеждане | Ренесанс на ниската маса


Джелсомино в страната на лъжците - Джани Родари - 📕 книга - store.bg\nКниги Детски книги Книги за големи деца ... Джелсомино в страната на лъжците - Джани Р...\nРазмери 14.50 / 26.00 / 2.20 cm\n"Дзопино честно ни разкрива една история горчива\n- Трябва да знаеш... - започнал разказа си Дзопино. Аз обаче ще съкратя неговия разказ, за да не ви карам да губите много време.\nМного преди Джелсомино да пристигне в тази чужда страна, тук бил пристигнал от морето хитър и смел пират, наречен Джакомоне - мъж, достатъчно едър и пълен, за да може да носи подобно име, без да се прегърби, и достатъчно възрастен, за да му се иска да си уреди живота.\n"Ех, младостта вече си отиде! - казал си един ден той. - Дойде ми до гуша да скитам по морето. По-добре е да завладея някое островче и да се оттегля от досегашната си професия. Разбира се, няма да забравя и моите пирати: ще ги направя домоуправители, лакеи, конегледачи и няма да се оплакват от своя главатар."\nИ след като решението било взето, Джакомоне започнал да търси подходящо островче. Но всички му се стрували малки или пък ако отговаряли на вкуса му - не се харесвали на останалите членове от бандата. Един искал на острова да има река, за да може да лови пъстърва, друг искал кино, трети - банка, за да даде под лихва печалбите си от пиратския занаят.\n- Защо да не завладеем нещо по-голямо от едно обикновено островче? - предложили пиратите.\nРаботата завършила с това, че завладели цял един град с всичките му жители, с банките и театрите, с околните реки, по които можело да се ходи на риболов и на разходка с лодка в неделен ден. Всичко това, разбира се, не е нещо необикновено: много често се случва банда от пирати да завладее една или друга страна в някоя част на света. Щом завладели страната, Джакомоне побързал да смени името си - той се нарекъл крал Джакомоне I - и да назначи своите хора за адмирали, церемониалмайстори, царедворци и началници на пожарната команда.\nЕстествено, Джакомоне издал и закон, който задължавал всички да го наричат "Негово величество" и който при неспазване предвиждал отрязване на езика за наказание. Но за да бъде сигурен, че никому няма и да хрумне да говори истината за него, Джакомоне заповядал на своите министри да преправят речника.\n- Трябва да се сменят всички думи! - обяснил той. - Така например думата пират отсега нататък ще означава благородник. Така, когато някой каже, че съм пират, какво ще означава това на новия език? Ще означава, че съм чистокръвен благородник!\n- Браво! Кълнем се във всички китове пирати! - заревали възторжено министрите. - Това е идея за музея!\n- Сега всичко ясно ли е? - запитал ги Джакомоне. - Тогава почвайте: сменете значението на всички думи: на вещи, на животни и на хора! Например рано сутрин, вместо да се казва "добро утро", ще се казва "лека нощ". Така моите поданици ще започват деня с лъжа. Естествено, преди лягане ще трябва да се казва "добър ден".\n- Прекрасно! – извикал един от министрите. - А вместо: "Какво красиво лице имате!", трябва да се казва: "Лицето ви е само за плесници!"\nВ началото хората често се обърквали. Така например те отивали за хляб на фурната, като забравяли, че там се продават тетрадки и моливи и че хлябът се продавал в книжарницата. Или като се разхождали из парковете, случвало се някой да възкликне:\n- Какви чудесни рози!\nТогава изведнъж от храстите изскачал някой от хората на крал Джакомоне с готови белезници.\n- А така! Браво! Ето кой нарушава законите! Как ви дойде наум да наричате рози морковите?\n- Моля за прошка! - започвал да заеква нарушителят на закона и бързал да изкаже възхищението си от другите цветя в градината. – Каква прекрасна коприва! - казвал той, като сочел теменужките.\n- Не, не, тези не ми минават! Вие вече извършихте престъплението. Ще прекарате известно време в затвора и ще се научите да лъжете.\nА онова, което се случвало в училищата, изобщо не може да се опише. Джакомоне наредил да се сменят всички числа от питагоровата таблица. За да се направи сбор, трябвало да се изважда. Вместо да се дели, трябвало да се умножава. Учителите не успявали да поправят задачите. А за учениците това било чудесна работа: колкото повече грешели, толкова по-сигурно било, че ще получат добра бележка."\nЗа да оцениш книгата "Джелсомино в страната на лъжците", избери цифрата отговаряща на твоята оценка по десетобалната система:\nИзползваните в представянето на книгата "Джелсомино в страната на лъжците - Джани Родари" текстови, графични и други материали са собственост на носителите на авторските им права.


Езиков мониторинг при извънредно положение | Лични | Коментари\n4.8704663212435 1 1 1 1 1 Rating 4.87 (193 Votes)\nНо какво още твърди митр. Николай в своето обръщение към Богоспасаемата Пловдивска епархия? Че тя всъщност е „Богодаруваната ми“ (на него лично) Пловдивска епархия. И как могат да разчетат тези думи вярващите, нацията, медиите? Точно в този критичен момент една българска епархия се възприема не като „поверена“ на архиерея, не като „възложена“ за настойничество, а като дар от Бога за митрополита.\nМитрополитът напомня още: „преподаването на светото Причастие да става... след изповед, както повеляват Свещените канони, според същността на тайнството“. За причастяването дори не питам, но как ли ще се извършва самата изповед в съгласие със санитарните предписания?\nА може би тъкмо днес получаваме най-благодатен повод да си припомним какво означава да бъдеш православен? Защото православните се молят и участват в богослуженията преди всичко от любов, а не по задължение (каноническо задължение за еженеделно участие в месата имат римокатолиците). Не е случайно, че древното правило говори за изключване от общение на вярващи, които три седмици в три неделни дни не дойдат на църковно събрание (6, 80), т. е. няма задължение за конкретно посещение на конкретно богослужение. Тази традиция продължава и в Устава на БПЦ: чл. 153 задължава енориашите „да посещават богослужението, да се изповядват, да се подготвят с пост и молитва и причастяват редовно“ – без да се разяснява по никакъв начин значението на понятието редовно.\nОтносно целуването на ръка и изповедта е мъчно да се установи какви предписания и какви „Свещени канони, според същността на тайнството“ имат предвид българските архиереи? И точно днес повече от всякога си струва да поставим въпроса: допустимо ли е приравняването на обичаи или устави на поместни църкви със свещените канони? Това е много широка и дълбока тема, която, за жалост, се провокира от думите на църковните авторитети, а не от практическите нужди на момента.\nКой се страхува от затварянето на храмовете?\nНа 15 март (неделя) Ловчанският митрополит Гавриил, отговаряйки на журналистически въпрос по БТВ, дали няма да е разумно да се затворят храмовете, декларира с поза на мъченик: „Вие искате да се отрека от вярата. Аз това нещо ако го направя [да затворя храмовете], това ще стане [отричане от вярата]...“. Със сходен тон митр. Николай призова светските власти на 19 март: „Не издавайте разпореждания за насилствено затваряне на храмове!“. Така редовите вярващи остават с впечатлението, че за българската йерархия Църквата не може без публичното богослужение. Не ми се иска да вярвам, че християнският кръгозор на нашите обични йереи се простира само до одържавеното християнство. Защо да пренебрегваме първите триста години от съществуването на Църквата, когато без храмове и без сложно богослужение Христовото общество е процъфтявало, тъй че повече хора са приемали, а по-малко са се отричали от вярата? Защо да вменяваме на света, че тайнствата се проявяват единствено в храмовото пространство? Ще изобличи ли някой твърдението, че Църквата може да оцелее без храм, дори без патриарх, дори без петохлебие и нощни бдения? Църквата не може да оцелее без Христос, но Христос не е храмът, нито епископът, нито уставът. Какво трябва да ни се случи, за да се върнем към тези истини?\nБългарската общественост чу и лични декларации от типа: „Човек може да се зарази само, ако вярата му е слаба“. Тук вече си позволявам да прекратя анализа и сам да декларирам: нека никой не се страхува от упрек, че щом отказва да влезе в църква по време на пандемия, проявява маловерие. Църквата е свръх разума, което не означава, че тя отрича разума.\nУмолявам църковната йерархия също да избягва изкушението, като се въздържа от всякакъв намек за малодушие и слаба вяра на своите чеда. Защото в минутата, когато светските власти разпоредят и храмовете наистина бъдат затворени, същият този упрек ще може да се отправи към църковната йерархия: Къде ви е вярата, щом склонихте да затръшнете вратите си под външен натиск?\nВ четвъртък митр. Николай заяви: „Обръщам се с призив към светските власти: ние ви отдаваме кесаревото, отдайте и вие Божието Богу!“. Кое е следователно Божието? При пандемия, когато други вероизповедания вече са преустановили публичните си служби, българските православни продължават да упорстват срещу държавническите решения за предпазване на цялото общество. Къде тук е кесаревото и отдадено ли е то наистина при неспазване на извънредните мерки? Къде тук е Божието – при никакви обстоятелства да не затваряме храмовете?\nНо митр. Николай продължава: „Отвореният храм е знак. Запечатаният от властта храм е знак. Бог вижда знаците!“. И ето: всеки вижда някакви знаци, така че никой не може да ми попречи и аз да видя такива, поради което се питам: Хубаво ли му е днес на Бог, дето Го затваряме в храмовете? Кога успяхме да ограничим Неговото всемогъщество, че и да вменяваме на светските власти вина за богоотстъпление?\nМоделът на невинната Църква и лошата държава\nРазгледаните твърдения от страна на български архиереи показват недвусмислено, че нашата йерархия не желае да излезе от модела на невинната Църква и лошата държава. Ако има вина, тя няма да е всеобща, а главно на светските власти. А знакът на затворените храмове няма как да не насочи към мъченическите времена. Нищо, че съвременната ситуация е коренно различна от ранните гонения в Римската империя.\nРазгледаните твърдения на родни митрополити показват и друго, а именно липсата на чувствителност към нашата собствена християнска вина за ужасното бедствие. Все още не чуваме въпроса към самите нас: Как я докарахме дотам ние, отдадените на Христос, че да направим практически невъзможно общественото богослужение без държавата да ни е притеснявала? Така вместо да си свършим сами работата, като затворим временно храмовете и пренесем служението с Дух и Истина в домовете си и в домовете на нуждаещите се, приемайки запасни Дарове и умолявайки Подателя на всички блага със собствени молитви (дори без уречен час), днес ние чакаме държавата да стори нещо, за да има впоследствие кого да обвиняваме за своето нещастие.\nПолуистини в критичен момент\nЗнаем: „Светото причастие – Тялото и Кръвта Христови, не може да е заразно“. Но чрез причастяването могат да се предават зарази. Отново ли ще изкушаваме Господа, като Му вменяваме какво Той да допусне или да не допусне, налагайки своята воля вместо Неговата?\nНастоявайки върху истината, че Евхаристията не пренася зарази, но без да отчитаме контекста, ние християните превръщаме святата истина в полуистина. А така само даваме храна на външния свят да ни опровергава по най-жесток начин.\nА ако причастяването и храмовото благочестие са безусловно чужди на заразата, което не може да бъде доказано чрез канони и историческата практика на Църквата, защо изобщо йереите призовават за покачване на нивата на безопасност, споменавайки дезинфектанти, кърпички и прочие неканонични термини? Това само поради угода на властите ли правим, или заради собствено осъзната необходимост в църковния живот?\nПандемия по време на Великия пост\nМного гласове напомнят, че пандемията неслучайно избухна по време на Великия пост. Това е пореден безспорен факт, който също не бива да се поставя извън контекст. Защото в призивите към смирение и увеличено усърдие, духовно и физическо, през периода на поста (който съвпада почти точно с обявения срок на карантината) може да се зароди изкусителното очакване, че, видите ли, пандемията ще си отиде по Великден.\nКакво обаче ще правим, ако се наложи да честваме Възкресението в условия на най-строги ограничения? Приемайки заразата като своеобразен пост, може да се окаже, че той ще бъде много по-продължителен от традиционните постнически периоди. Може да се наложи точно в дните на нашето ликуване заради Победилия света Спасител ние тепърва да изпитваме най-критични предизвикателства. Но, отдавайки Божието Богу, възприемайки смирението не като великопостническо предписание, а като наш сърдечен закон, вярвам, че нито Божието всемогъщество ще намалее, нито вярата ни ще отслабне.\nА към днешна дата нека останем неизменно бдителни за сигналите, които излъчваме към собствената общност и към цялото общество.\nПредишна статия от категорията Утешително слово по време на пандемия\nСледваща статия от категорията Молитва за личното правило в сегашното изпитание\nКратък адрес на настоящата публикация: https://dveri.bg/6xu44


За изтегляне на игри Zombies и влакове! за Android\nZombies Trains -! Игра, в която зомбита искате да ядете мозъци - като нещо особено, но те могат само да спре движението на влаковете, а понякога и използване на различни бонуси. Управление на влаковете неуморно да прокара тези същества.\nЦелта на зомбитата ще бъде пиедестал със златни мозъка, разположени в средата на екрана, не е нужно да им предоставят достъп до тази награда, управление на движението на влаковете. Релсите ще покрие зомбита подход от всички страни, но е вярно, за изчисляване на времето на влака безопасно да премахнете движенията по това време, на релсите няма да бъде само едно зомби.\nОбадете се на влака може да бъде просто кликнете върху пътищата на интерес за вас, но бъдете внимателни, тъй като влаковете може да работи на вашите неправилни действия. Това не е фатално, но ще загуби ценни секунди и зомбита може да получите награда.\nСъстезавай се с приятелите си, поставете записи. Перфектният саундтрак и мисия.\n- 4 невероятни режима на игра\n- Опростен и интуитивен контрол\n- И още много други!\nзомбита, време-убиец, стрелец,


"Инерком" поиска комисията за конкуренцията да се произнесе по сделката с ЧЕЗ - Бизнес - Дневник\n17:31, 14 мар 18 , 2994\nГинка Върбакова - собственик на "Инерком България", беше изслушана в комисиите по енергетиката и за контрол на службите за сигурност за сделката на 1 март.\nИнерком България" на Гинка Върбакова съобщи, че днес е подала уведомление до Комисията за защита на конкуренцията за осъществяване на концентрация чрез придобиване на контрол върху предприятия от групата на "ЧЕЗ а.с." в България.\nАнтимонополната комисия съобщи какво няма да проверява в сделката с ЧЕЗ\n12:22, 17 сеп 21 / Избори 2021 191\n18:08, 17 сеп 21 / Свят 23\nРейтинг: 506 17:35, 14 мар 18 Неутрално\nНа Гина няма да и се "отвори парашута".\nРейтинг: 1976 17:35, 14 мар 18 Неутрално\nЕ, Гинка Бърбакова каза по Нова, че оШфорки зад тях няма, но ... не е отричала офшорки да стоят зад сделката!\nА скандала освен в Чехия и чешките медии, вече е и в австрийската преса! Няма лесно да утихне.\nРейтинг: 420 17:37, 14 мар 18 Неутрално\nДа вземат да платят и на миноритарните акционери след това, ама без да се опитват да ги прецакат\nРейтинг: 1976 17:37, 14 мар 18 Неутрално\nОще позабравени факти от миналото:\n"Борисов сложил управител на фирма на Пашата да представлява държавата в ЧЕЗ с 35 бона заплата"\nРейтинг: 1976 17:39, 14 мар 18 Неутрално\nА Биволъ днес отново пита (от фейсбук страницата си):\n"Имаме интересни въпроси за тази комисия. Кой и как назначи в Надзорния съвет на ЧЕЗ Митко Каратиста, който в същото време е управител на фирма на Пашата? Какво стана с разследването на прокуратурата от 2013 г.за източване на 600 милиона от ЧЕЗ? Какви преписки има в прокуратурата срещу фирми свързани с Гинка Върбакова? Ще ги пратим формално до деловодството на Народното събрание."\nРейтинг: 5907 17:45, 14 мар 18 Весело\nНека комисията за конкуренцията да провери КОЙ дресира шарани - "Инерком" или '' ЧЕЗ '' ???!! :)\nРейтинг: 855 17:52, 14 мар 18 Неутрално\nДа идват индийците.\nРейтинг: 1014 17:53, 14 мар 18 Неутрално\nНе се знае дали на Гинка няма да и се отвори парашута, защото ако държавата реши и ако е възможно да купи акциите на ЧЕЗ, ще трябва първо да изплати няколкостотин милиона претендирани от ЧЕЗ, за които има предявен иск в Арбитражния съд и след това да изкупи акциите на цена, не по-малка от договорената с Гинка цена.\nРейтинг: 855 17:59, 14 мар 18 Неутрално\nКойто и да бъде купувач трябва да извади половин милиард евро. Това се отнася и за държавата.\nРейтинг: 450 18:08, 14 мар 18 Неутрално\nГинка=ДПС=КОЙ=Пеевски с участието на ГЕРБ и Бойко Борисов\nРейтинг: 1683 19:07, 14 мар 18 Неутрално\nЗа съжаление ЧЕЗ конкуренция нямат и не им се налага да свалят цените, за да печелят клиенти.\nРейтинг: 7634 19:07, 14 мар 18 Неутрално\nМай някаква друга проверка ще е по-подходяща, а не за конкуренция.\nРейтинг: 5033 19:37, 14 мар 18 Неутрално\nКЗК няма какво да направи освен да одобри сделката! Гинка няма собственост в друго електроразпределително дружество. Единствено ДАНС би могла да спре тази сделка, но ДАНС работи за Щиши!\nРейтинг: 1014 19:44, 14 мар 18 Неутрално\nИ как ДАНС ще спре една правна сделка? С какви средства, на какво основание?\nРейтинг: 1748 19:46, 14 мар 18 Неутрално\nАбе едни вече идваха. И в Кремиковци и в ЦСКА. Май не завършиха добре нещата.


Евлоев: Омръзна ми да се бия с анонимници | Boec.BG - онлайн медия за бойни спортове\nНачало ММА Евлоев: Омръзна ми да се бия с анонимници\nЕвлоев: Омръзна ми да се бия с анонимници\nМовсар Евлоев продължава перфектния си път в клетката на ММА. 28-годишният руснак, който е брат на страшилището в олимпийската борба – Муса, записа 16-ия си последователен успех в октагона. Той сломи в три рунда Дан Иге в подгряващия мач от програмата на UFC в Лас Вегас. Евлоев нанесе шесто поражение в 21-ия двубой на американеца, след което Александър Волков взе успех с технически нокаут над Жаирзиньо Розенсруйк.\nВолков набързо се саморазправи с Розенструйк\nСлед срещата непобеденият в категория „перо“ Мовсар призова UFC да му намерят достоен съперник и изрази съжалението си, че се бие с „анонимници“. Той е категоричен, че заслужава битка за титлата и вече не иска да се занимава със „слабаци“.\n„Представянето ми говори само за себе си. Аз съм от най-добрите и следващ шампион. Феновете харесват точно това, което правя – дълги срещи, с много удари и кръв. Готов съм за следващия. Дайте ми добро име, писна ми да се бия с анонимници. Заслужавам го“, каза Евлоев. Той пожела да се бие с Арнолд Алън (18-1) в Англия.\nВъпреки представянето си, Мовсар не получи бонус от галавечерта. За най-добър мач в програмата бе обявен този между Лукас Алмейда и Майкъл Тризано, които получиха бонуси от по 50 хиляди долара. Със същата сума се сдобиха Карин Силва и Оде Осбърн за победите над Поляна Ботейо и Зарух Адашев.\n#UFCVegas56 Official Result: Lucas Almeida defeats Michael Trizano by TKO, Round 3, :55\n— UFC News (@UFCNews) June 4, 2022\nтагове: UFC Александър Волков ММА Мовсар Евлоев\nпредишни Масов бой и безредици след Камбосос – Хейни (ВИДЕО)\nследващи България е на второ място в света по киокушин карате


Тенденцията все повече български учители да се хващат на втора работа, за да свържат двата края, се задълбочава. Вместо да се отдадат на заслужен отдих през лятото, почти всички наши преподаватели работят.\nВсеки втори учител и всяка трета учителка имат и второ работно място през учебната година. Сред тях има и с две допълнителни работи. Това показва проучване на синдикат “Образование” към КТ “Подкрепа”. “За съжаление се оказа, че много малка част от педагозите въпреки високата им средна възраст имат време за почивка. Само 8% от учителите успяват да почиват, без да работят”, констатират от профсъюза.\nОт КТ “Подкрепа” отчитат, че бумът на несвойствените работи за педагогическите специалисти е през лятото. Огромна част от тях обаче работят и през учебната година, когато имат поне по 50 часа седмично в клас. Около 50% от учителите мъже се трудят и като пазачи, шофьори, хотелиери, сервитьори, селскостопански работници, на временна работа в чужбина и др., констатират от синдиката. За укрепване на имунната система вижте ТУК\nВидео с полицаи, които увиват с тоалетна хартия безпомощен мъж и го ритат в лицето\nВидео, което показва как полицаи ритат, включително по лицето, седнал…


Мога ли да забременея веднага след менструалния цикъл? - Болест\nДали е възможно да забременеете веднага след месечно за 2,3,4,5,7 ден\nПредимства на календарния метод\nРазбира се, не си струва да се спомене, че календарният метод за контрацепция не е 100% надежден: практически е познат на всички. Има обаче няколко предимства, които трябва да се обсъждат отделно. По-конкретно, някои жени нямат възможност да се откажат от календарния метод, тъй като нямат алтернативен избор. Това може да се дължи на здравословното състояние или необходимостта от кърмене.\nПрезервативите, капачките и спирали често се провалят, освен това те могат да наранят гениталната тъкан. Пероралните контрацептиви съдържат достатъчно големи дози хормони, което също е противопоказано за някои жени, например бременни или кърмещи майки. Поради това понякога трябва да прибягвате до изчислението на "безопасни" дни.\nТрябва да се отбележи, че в комбинация с използването на различни методи, които ви позволяват да знаете деня на появата на овулацията, този метод може да бъде доста надежден. Ако обаче искате да избегнете появата на нежелана бременност, струва си да използвате по-съвременни методи за контрацепция, които са доказали своята ефективност.\nКалендарният метод "работи" само за онези жени, чийто цикъл е достатъчно предвидим и не се губи дълго време. В противен случай е невъзможно да си представим как ще се развият събитията следващия път. Менструалният цикъл се влияе от огромен брой фактори: качеството на храненето, стреса и дори времето на годината. Следователно, едва ли е възможно да се говори уверено за вероятността да забременеете няколко дни след края на менструацията.\nОсвен това, календарният метод изисква изключително внимание и внимание: необходимо е да поддържате дневник за цикъла си и редовно да измервате базовата температура. Ритъмът на живота на 21-ви век просто не ни позволява да следваме състоянието на нашия организъм толкова педантично.\nБременност може да възникне дори по време на менструация. В действителност, много хора вярват, че сексът, които се случват преди края на менструация, не може да доведе до бременност и не отказват секс, дори и ако е достатъчно богата отделяне на кръв. Правейки това не е: секс по време на менструация едва ли е по-безопасно: шийката на матката е леко удължен, което увеличава вероятността от проникване в матката и нейните придатъци на опасни инфекциозни заболявания.\nИма редица фактори, които увеличават шансовете за забременяване след менструация. Тези фактори трябва да обърнат специално внимание на жените, които предпочитат да бъдат защитени метод "календар": при определени обстоятелства, по-добре да се откаже от по обичайния начин и предпочитам бариерна контрацепция, за да се отърве от излишни рискове.\nТака че шансът да забременеете след менструация значително се увеличава в следните случаи:\nВашият менструален цикъл е достатъчно кратък (трае по-малко от три седмици). В този случай овулацията може да се появи след кратко време след края на менструацията;\nимате прекалено дълъг период на менструация. Ако вашият месечен трае по-дълго от една седмица, яйцето може да узрее напълно преди да свърши. Така че, имате възможност да забременеете след един месец, дори ако имате секс преди края на менструацията;\nВашият менструален цикъл често се препъва, а месечните - нередовно. В този случай е невъзможно да се предскаже моментът на овулация и да се защити, не се препоръчва да се изчисляват "безопасни" дни;\nимате гинекологични заболявания, придружени от кървене. Често една жена приема подобно кървене за менструация и пропуска датата на появата на овулацията. Може би просто не знаете, че страдате от някакво опасно заболяване. Затова си струва да посещавате редовно лекар и да преглеждате медицински прегледи;\nпонякога при жените има така наречената спонтанна овулация. В този случай няколко яйца се узряват едновременно по време на един цикъл. Лекарите смятат, че е трудно да обяснят този феномен: най-вероятно някои представители на справедливия пол са предразположени към него генетично. Естествено, ако яйцето може да узрее по всяко време, календарният метод на защита ще бъде равносилен на пълен отказ от контрацепция.\nКак да се изчисли началото на овулацията?\nЗа да изчислите по-надеждно "безопасни" дни, трябва да се научите да определяте деня на възникване на овулацията. Разбира се, тези методи не са 100% точни, защото тялото на всяка жена е индивидуално.\nИзчисляване на базовата температура. Извършвайте измервания от началото на нов цикъл и е много важно да го направите сутрин, без да излизате от леглото. Измерването се изисква едновременно. Най-удобно е да запишете резултатите, за да изготвите специален график. През първата половина на цикъла температурата варира от 36,6 до 36,9 градуса. Ако забележите, че тя се е повишила до 37 градуса, е имало овулация. Приблизително две седмици след началото на цикъла температурата пада: това показва освобождаването на яйцеклетката от яйчника. Естествено, след това вероятността от забременяване значително се увеличава.\nМожете да закупите специален тест в аптеката, който ви позволява да определите деня на овулацията. Между другото, с помощта на този метод е възможно да се определи с висока степен на точност, когато е дошла концепцията.\nКак да намалите шанса да забременеете след определен период от време?\nАко искате да намалите вероятността от непланирана бременност, помнете някои факти:\nвероятността да забременеете след менструалния цикъл е намалена, ако се появи сексуален контакт в първия ден от менструалния цикъл. Разбира се, вероятността се запазва, но е много по-ниска, отколкото в други дни;\nведнага след незащитен сексуален контакт, приемате спешна контрацепция. Струва си да се помни, че такива препарати съдържат високи концентрации на хормони и водят до много неприятни последици, например, неизправност на менструалния цикъл. Освен това такива лекарства никога не трябва да се приемат, ако сте бременна или кърмите (този метод може да се използва най-много два пъти годишно);\nако в рамките на три седмици след теста за бременност по полов контакт даде отрицателен резултат, не е имало зачеване.\nПовишената вероятност да забременеете след менструация възниква, когато се появи така нареченият "плодороден прозорец". "Плодотворният прозорец" идва след 10-ия ден от цикъла и продължава около една седмица (е за цикъл, който продължава 28 дни). Ако не планирате да имате дете, през този период е желателно да се избягва незащитен секс. От 7-мия до 21-ия ден на цикъла, вероятността да забременеете намалява драстично и ако цикълът ви е достатъчно редовен, можете да използвате тази информация, за да изчислите "безопасни" дни.\nИма ли някакъв шанс да забременеете, ако няма менструация?\nМного жени се интересуват дали е възможно да забременеете, ако менструалният цикъл отсъства или не е станал редовен. Има подобна, например, веднага след раждането или по време на кърмене. По този въпрос струва достатъчно подробно да се живее.\nПо време на кърменето се получава т.нар лактационна аменорея. Това явление има дълбок биологичен смисъл: по този начин тялото се предпазва от появата на нова бременност. В края на краищата, докато бебето се ражда твърде малко, майката трябва да му даде колкото се може повече ресурси. Някои жени смятат, че лактационната аменорея предпазва от бременност 100%, но не е така.\nЧесто първата овулация след раждането настъпва преди началото на менструацията. Може да забременеете след един или два месеца.\nМога ли да забременея, ако първата менструация все още не е дошла, или по някаква причина е отсъствала от зряла жена? Теоретично остава известна вероятност (разбира се, ако женската стерилност не е доказана). Разбира се, такива случаи могат да бъдат приписани на медицинската казурия, но за такива случаи е известно.\nАко менструацията по някаква причина отсъства от повече от три месеца, жената се диагностицира с "вторична аменорея". Подобен феномен може да възникне поради силен стрес или инфекциозно заболяване. Например, менструация спира при жени, страдащи от анорексия нервоза: тялото просто няма достатъчно ресурси за подпомагане на репродуктивния цикъл.\nИзненадващо, при вторична аменорея е възможно да се зачене дете. Разбира се, шансовете за това са изключително малки, но от време на време, овулацията все още се случва.\nПо този начин може да се заключи, че няма напълно безопасни дни. Разбира се, става дума за ситуации, при които жената не е стерилна, например, матката и яйчниците са били отстранени поради опасно заболяване.\nКак мога да забременея бързо след определен период от време?\nВъпросът за това как да се избегне нежелана бременност, притеснен за много двойки. Друг проблем обаче е по-често: за твърде дълго време тестът не показва желаните две ленти.\nКалендарният метод и изчислението на овулацията могат да се използват не само за изчисляване на безопасни дни, но и за определяне кога нараства вероятността от забременяване. Ако планирате да станете родители и да мечтаете за бебе, е желателно да определите срока на "плодородния прозорец": в този период вероятността от торене е няколко пъти по-висока, отколкото в други дни на месеца.\nВажно е да се отбележи, че дори при напълно здрави хора със сексуални контакти по време на периода на овулация вероятността за зачеване на дете е около 30%. Разбира се, можете да опитате да увеличите шансовете:\nПреминете изпитите в гинеколога и ендокринолога. Първият лекар ще може да определи дали страдате от болести, предавани по полов път: възпалителните процеси и инфекциозните заболявания значително намаляват вероятността от забременяване. Ендокринологът ще определи дали имате някакви проблеми с хормоните, които често водят до нарушаване на редовността на менструалния цикъл.\nОтхвърлете лошите навици. Това важи както за тютюна, така и за алкохола.\nВнимавайте за правилното хранене. Силният ентусиазъм за диети води до затруднения с концепцията, което отдавна е доказано от лекарите. По подобен начин, няма нищо изненадващо: има еволюционно развит механизъм, който позволява да се запази организмът в началото на неблагоприятния период. При липса на ресурси за издръжка, малките не бива да се появяват. Липсата на хранителни вещества, които тялото Ви възприема като забрана за възпроизводство. Освен това, ако тялото е прекалено уморено от диета, може да има проблеми с фиксирането на плода в стената на матката.\nДвойки, които се стремят да имат бебе, е важно да знаете следния медицински факт. Доказва се, че ако бременността е настъпила по време на "плодородния прозорец", носенето по правило е много по-лесно, отколкото при зачеването веднага след менструацията.\nКак да се предотврати появата на нежелана бременност?\nСлед като прочетете тази статия, със сигурност сте убедени, че календарният метод за контрацепция едва ли може да бъде наречен наистина ефективен. Дори при редовен цикъл, методът може да се провали и все още ще настъпи нежелана бременност. За щастие има много по-надеждни начини за предотвратяване на началото на бременността.\nБариерата контрацепция е много популярна. Използването на презерватив намалява риска от забременяване след менструация и всеки друг ден от цикъла и също така предпазва от болести, предавани по полов път. Ако обаче презервативът се разпадне неочаквано, все още ще се появи концепция и такива случаи, за съжаление, се случват доста често. Особено често са счупени презервативите поради използването на лошо качество или неправилно смазване. Ето защо, ако забележите, че целостта на презерватива е счупен, се вземат допълнителни мерки, като с помощта на специални средства, унищожи сперматозоидите или пие хапче за предпазване от бременност. Разбира се, последните методи са доста неприятни, но е много по-добре да се направи аборт.\nМного двойки упражняват прекъсвания сексуален контакт, т.е. мъжката въздържаност от еякулация вътре в партньора. Този метод се счита за по-опасен, ако се прекъсне сексуален контакт два пъти, в който случай сперматозоидите могат да се съдържат в смазващото вещество на партньора.\nИма съвсем съвършени методи за контрацепция. При висока степен на надеждност от бременността, пероралните контрацептиви са защитени. Само гинеколог обаче може да ги предпише: в никакъв случай не трябва да купувате и пиете хапчета себе си или да се ръководите от съвети от интернет! Когато приемате орални контрацептиви, трябва да бъдете изключително внимателни: струва си да пропуснете едно хапче, а шансовете за забременяване ще се увеличат значително. В допълнение, пероралните контрацептиви могат да се приемат само шест месеца след раждането, когато детето започва да получава допълнителни храни, а намаляването на кърменето не застрашава нормалното му развитие.\nВътрематочните спирали могат да се поставят два до три месеца след раждането. Има обаче някои противопоказания за инсталирането на спиралата, така че преди да вземете решение за подобна операция, е необходимо да имате проверка от добър гинеколог.\nСега знаете не само дали можете да забременеете веднага след менструацията, но и за предимствата и недостатъците на календарния метод на защита. За да обобщим, можем да кажем, че изчисляването на "безопасни дни" е много ненадежден метод, който не може да бъде ориентиран, ако не искате да рискувате и да започнете дете. Въпреки това, в някои случаи календарният метод може да се превърне в истинско спасение. Това се отнася за жени, които наскоро са родили дете, са алергични към латекс, което означава, че не могат да използват презервативи или поради някаква причина не могат да приемат орални контрацептиви. Обърнете здравето си колкото е възможно по-внимателно и не само можете да избегнете появата на нежелана бременност, но и лесно да забременеете, веднага щом решите, че е дошъл точният момент!\nЗащо се дърпа в долната част на корема, както преди менструацията?Всяка жена повече от веднъж в живота си изпитва усещане за тежест в лумбалната област и дърпа болки в долната част на корема.


диабет — Lechenie.bg\nMODY или детски диабет – специфична форма на захарна болест\nОбичайното деление на диабета постепенно остарява. Лекарите откриват други форми на болестта, с нови форми на изследвания изучават нестандартни случаи и извеждат нова класификация. В частност, днес често се напомня специфичната форма на детското заболяване – MODY. Според статистиката се\nИмплантация на зъби при диабет – особености и кога е възможна\nВ неотдавнашното минало диабетът е влизал в групата на противопоказанията за дентална имплантация, което се е обяснявало с особеностите на процеса на заздравяване и зарастване на имплантите. Но изследванията, най-новите методики и материали позволили да се съкрати броя противопоказания за\nДиабет и простуда – как протичат грип и други вирусни инфекции при диабетици\nОт грип и всяка друга вирусна инфекция може да се разболее всеки. Диабетиците нямат възможност да стоят изолирани, тъй като възрастните основно работят, а децата в повечето случаи посещават училище и детска градина. Тези хора контактуват с вирусите също както\nТоп 3 заболявания, които заплашват жените над 40\nЖивотът тече незабележимо. Едва вчера бяхме на 20, а днес – вече на 40. На тази възраст повечето жени вече са успели да създадат семейство, да отгледат деца и да създадат кариера. Време е вече да помислят за себе си,\nТоп 7 ежедневни навика, повишаващи риска от старческо слабоумие\nСпоред неумолимата статистика, броят на страдащите от деменция постоянно нараства. Съгласно предварителните прогнози на експерти на СЗО, днес са 50 милиона, но след 20-30 години е възможно да нараснат с 2-3 пъти. Основните фактори, провокиращи това опасно заболяване са възрастта


Блог за сепукисти » Blog Archive » Отразява или определя svejo.net\nОтразява или определя svejo.net\nНе мога да подмина с лека ръка отзвука, който получи статията ми за качествата на услугите на АБВ. Той определено беше извън пропорции и определено несъотвестващ на важността на написаното. Самият блог беше абсолютно анонимен допреди далновидния господин Линков да предложи да публикуваме статията в този социален сайт. Първата експериментална статийка беше тази за АБВ. С помощта и на господин Петров, новината “гръмна”.\nБидейки с един и същи собственик(abv и svejo) или просто загрижени, АБВ решиха да удостоят резюмето в svejo и да напишат отговор. Не моят блог, не личният ми абв email, svejo. За кратко време написаното беше изложено на достъпа на немалко количество читателски очи, част от тях коментираха и то в духа на написаното, а не против него. Разбира се имаше и един ревностен защитник на АБВ, чиято енергия също беше диспропорционална на чийто и да е частен интерес. Очевидно АБВ предпочитат да контактуват по този начин. Лично, но все пак анонимно.\nТова не е причината да пиша. Причината е относно размишленията ми svejo.net показател ли е за нашите предпочитания и интереси или ги направлява в определена посока. Пиша за svejo тъй-като статийката беше популяризирана само от там и никъде другаде. Написаното се отнася до всички социални мрежи. Всички. Svejo е една удобна тривиализация.\nВсяка статия бива изложена на видно място в класацията според своята значимост(популярност) по критерии зависещи от брой гласове и посещения.\nВъзможността за гласуване би казала, че всичко е обективно. Има право както на положителен, така и на отрицателен вот. Дотук с обективността на гласуването. Анонимните гласове нямат абсолютно никакво въздействие върху рейтинга в класацията на статиите. Само психологическо, чрез броя положителни или отрицателни гласове които генерират. От друга страна въздействието на гласа на регистрирани потребители също е диференцирано. Увеличено въздействие имат гласовете на тия потребители, чийто предложения за гласуване са били обект на повече положителни гласове и са били популярни.\nПо този начин svejo.net също така създава и изкуствени авторитети, които могат да бъдат определящи за това кое е интересно и значимо. Този социален елемент е създал дори(!) възможността в множеството потребители да се обособят определени фракции. По някой път дадена фракция има за цел единствено да намали авторитета на друга. Чрез манипулиране на системата за рейтинг. Гласуване с твърд отрицателен вот независимо от какво значение и качество е номинираният материал. Обективността на гласуването е компрометирана и по този начин в случая.\n– Възможен ли е социален инженеринг чрез манипулация на социалните мрежи? – Определено. Вие самите можете да го кажете.\n– Какъв ще е успехът на такъв опит? – Зависи от авторитета на мрежата.\n– Прави ли се в момента? – Не, в момента нещата се саморегулират, натрупват се статистики и авторитет на социалните мрежи. Опитите биха били по-скоро контролни и слабо, много слабо изявени.\n– Можем ли да се предпазим от моделиране на настроенията и предпочитанията ни? – Само с жажда за знание, самоусъвършенстване и независимо и критично мнение относно информацията която достъпваме, самосъзнание. Във всеки един индивид, не в определени авторитети.\nОще преди интернет да стане явление с мащаби от днешните и дори тия от преди 3-4 години социолози бяха предсказали, че бързината на достъп до информация предлагана в мрежата, ще създаде предпоставки за манипулации, много по-дълбоки и неосъзнати отколкото може да предложи телевизия, радио и печат. Заради бързината на достъпа и липсата на време информацията да бъде подложена на критичен анализ.\nМили хора. Бъдете критични към всичко. Ако не сте експерт в областта на тематиката на дадена статия, поинтересувайте се. Разширете познанията си. Подложете на критичен анализ отново. Вашият интерес, любопитство и самостоятелно, критично мнение ще променят света към по-добро.\n“Мили хора. Бъдете критични към всичко. ” – това ми хареса. И съм съгласен с теорията на манипулациите – все пак е-медиите и класациите отново са един частен случай на медиите, които са 4-тата сила. Чудесен способ за манипулация. Въпреки това никога не бих започнал да следя блог само и единствено заради 1-2 гласувани статии – първо ще го отворя, ще прегледам стила на писане на автора и тематиката, след което бих се замислил да се subscribe-на.\nЗа съжаление, някои хора май следят ‘модерното’.\nАми, другарю Пешев, блогът ми не е достатъчно тясно специализиран за да го следите редовно, несъмнено ще има и “плява”. Но все пак съм поласкан, че тази статия е прочетена и без да е предложена за гласуване в svejo. И че коментар има тук а не в честитката за КАТ. Аз за щастие съм толкова “модерен”, колкото е и метъла. Само познавачи се спират тук. Благодаря за подкрепата.\nTzveta Stefanova каза :\nВсичко, за което пишете може наистина да се допусне като истинно и обективно отразено. Прав сте, че всеки от нас трябва да е критичен към онова, което чете или научава. Но нали знаете кой би могъл да бъде манипулиран?! При това директно, а не индиректно? На първо място, незнаещият и несоциалноангажираният, който живее в “свой свят”, или просто някъде там – в затвореното пространство на своето село (град). Принадлежи към много-много обикновените хора, често пъти необразовани, а съответно – и – неглижирани. Те няма как да бъдат критични. Защото не знаят кое е обективно и кое – субективно. Кое е правилно – да тях, и кое – не е. Водят се от инерцията и от първото материално значимо за тях нещо. Те са манипулируеми. А и бедата е2, че нямат достъп до други мнения, или пък до интернет. И Свежо нет, или абв-то. Благодаря Ви за написаното. Колкото и да следвам съвета Ви да съм критична, не мога да не отчета, че това, което сте казали пробужда размисли. А това вече е нещо!\nО, аз определено вече съм поласкан и зарадван. Щом написаното събужда размисли, а не безкритично доверие то целта ми е изпълнена. Поне с тази статия. Права сте, някои хора действително нямат достъп до информационния поток, до който ние имаме. Но в известен смисъл това може да направи хората по-добре реагиращи на информацията, която постъпва при тях. Те ще имат повече време за оценка. От една страна. От друга липсата на интерес към образование и самоусъвършенстване, скудоумието и мозъчната анемия, материализма, това прави хората непроницаеми за реалността.\nМожеби добре е в училище да почнат да учат децата как да анализират информацията, как да търсят и как да разчитат на мозъка си. Вместо безмозъчното тъпчене на обеми информация, което се прилага сега.\nПипаш, пипаш правилно 🙂\nОпитвам се мозъка ми да пипа навсякъде, като слепец курва или като учен полето си на специализация.\nРадвам се, че има кой да ми каже, че съм пипнал и него, на правилното място(в областта над раменете, а не тая под корема).\nМата и космата, нали знаеш? :)))))))))\nВсъщност не, какво искаш да кажеш? 🙂\nВеселин Василев каза :\nМного от написаното е вярно, наблюденията ти са верни. Не съществува обаче проблем с формиране на чието и да е било мнение. Протестите пред парламента го доказаха.\nС изключение на крадените “смешни” материали – снимки, видео клипове и какво ли още не, популярни стават материали с често недодялано съдържание подкрепяни от описаните от теб фракции. Изключенията от това правило, колкото и да е банално, само го потвърждават.\nПоради липсата на голям потребителски потенциал социалните мрежи в БГ наподобяват махленска седянка.\nОчевидно съм уморен. Я пак?\nМнението на всички се формира от достъпа до информация, начина на излагането на тая информация и интензивността. Ако навсякъде около теб има еднотипна бърза информация която е изложена по само един начин, зависи от теб да намериш допълнително и сам да анализираш. Изисква малко инвестиция на умствени усилия и време.\nМного дълго време правителството ни смяташе, че България няма да бъде засегната от финансовата криза(колко късогледо и очевидно лъжовно). След известно време кризата удари с пълна сила и тогава политиците пак се оказаха невинни, като ни казаха, че не са знаели. И така нататък. Сега пък дори има насаждане на някакви чужди макроикономически анализи, които казват, че щото левът е стабилен и на високо ниво спрямо леята, драхмата, динара и т.н. съседски валути, ние сме непривлекателни за чужди инвестиции. И можеби, само можеби трябва да излезем от Валутния Борд за да се оправим. Което ще потопи България в средновековен мрак. Но и за това човек трябва да търси информация и да я анализира.\nАз мога да ти кажа, че Робърт Пректър предсказа тая книга преди повече от 7 години. Например. Въпрос на буден ум и търсене на информация е това да знаеш. Не на поднасяне на готово. Като в Свежо.


Орязване на надценките не решава проблема - БГ футбол — Стандарт Нюз\nОрязване на надценките не решава проблема\nСпешни мерки за намаляване цените на лекарствата смята да предприеме правителството. Вече се обсъждали и няколко варианта как това да се случи. Възможно ли е наистина медикаментите да поевтинеят и как, попитахме пациенти и фармацевти.\nВъвеждането на пряко договаряне между здравната каса и фирмите е мярка, чрез която могат да се свалят цените. Причината е, че само така фирмите могат да договарят за едно лекарство цени спрямо финансовото състояние на съответната държава.\nДруг проблем е, че държавата позволява съществуването на много голяма разлика в маржа на лекарствата на свободен пазар. Не може при едно болкоуспокояващо да има разлика в пъти в цената му в отделните аптеки. Друга мярка, която може да се предприеме, е намаляването на ДДС за лекарствата, както е в другите държави. От 20% то може да стане поне 10%. Възможно е да се ревизира и кошницата с държавите, към които сега се реферират цените на лекарствата. Не може Гърция да ни е референт, защото там има непрекъсната промяна на валутния курс. Държавите, към които се реферираме, трябва да са със стабилна фискална политика.\nПорязването на надценките обаче не е добра мярка. Сега много производители правят отстъпки, за да има достъпни лекарства за пациентите. Защото при медикаментите за тежки хронични заболявания, които се реимбурсират от касата, има много голямо доплащане за пациентите - включително по 500-600 лв. За да го компенсират, производителите дават отстъпки на търговците. С вземането на надценките дистрибуторите няма да искат да дават тези отстъпки и разликата ще е за сметка на пациента.\nТагове: Аптеки Фармацевти


BiT Новините с Жени Цанев на 3 Май – Би Ай Телевизия\nНачало / Новини / BiT Новините с Жени Цанев на 3 Май\nBiT Новините с Жени Цанев на 3 Май\nBIT Chicago 03/05/2017\tНовини Коментарите са изключени за BiT Новините с Жени Цанев на 3 Май 383 Показвания\n14-годишен ученик почина след сбиване в класна стая в град Славяново.\nКак се стигна до трагичния инцидент в основно училище „Христо Ботев“?\nГЕРБ официално представиха списъка с имената на предложенитe министри, а опозиционните партии в 44-тия парламент се въздържаха от коментари.\nОтново размяна на обвинения между кандидат-президента Хилари Клинтън и настоящия държавен глава Доналд Тръмп. За първи път след изборите Клинтън говори за загубата си.\nРайонна здравната инспекция в Смолян с тревожна тенденция – ученици в града са играли в опасната игра „Син кит“. Проверяваме имало ли е опасност за децата.\nПреговорни позиции за излизането на Великобритания от Европа предложи днес Европейската комисия. Кои са основните приоритети?\nМонах от зографския манастир в Атон пристигна в Лос Анджелис. За целта на посещението му и храмовия празник на българската църквата „Свети Георги“ разказва кореспондента ни в града Евгени Веселинов.\nЗапочнаха тренировките за военния парад на 6-ти май. Самолети и вертолети ще изпълняват полети на ниска височина над София.\nКристиано Роналдо и „Реал“ Мадрид направиха голяма крачка към финала в шампионска лига.\nкой ще вземе предимство и в другия полуфинал между „Монако“ и „Ювентус“?\nПредишен Орлин Йорданов: Движението е двупосочно – за децата на България от децата на България\nСледващ Фатален инцидент


Община Свищов изгражда 27 нови социални жилища | TheMayor.EU\nОбщина Свищов изгражда 27 нови социални жилища\nПроектът, съфинансиран от ЕС, е на стойност 1,2 милиона лева\n06 септември 2020, 15:00\nИзточник: Svishtov Municipality\nОбщина Свищов информира, че ще бъдат обособени 27 нови социални жилища на нейна територия. Те ще бъдат реализирани по проект на стойност 1,2 милиона лева, финансиран по ОП "Региони в растеж" 2014-2020 г., съфинансирана от Европейския съюз чрез Европейския фонд за регионално развитие.\nНа пресконференция по проекта, проведена на 2 септември 2020 г., последвана от символична първа копка, кметът на община Свищов Генчо Генчев и представители на общинската администрация разясниха целите на проекта. Публичното събитие бе проведено при стриктно спазване на противоепидемиологичните мерки.\nИнтеграция на лица от уязвими групи\nИзпълнението на проектните дейности ще доведе до осигуряване на подходяща социална инфраструктура, включително съвременни социални жилища за настаняване на уязвими и необлагодетелствани групи на територията на Община Свищов. Освен това ще се създадат предпоставки за интеграция на хората от тези целеви групи, социалното им приобщаване както и ще бъдат мотивирани за активното им включване в обществения живот.\nПо същество, проектът включва дейности за преустройство и ремонт на съществуваща 3-етажна сграда на адрес ул. „Черни връх“ № 18А и обособяване в нея на 27 броя социални жилища. Те ще бъдат разпределени както следва: 6 едностайни, 12 двустайни и 9 тристайни жилища.\nДве от жилищата на първия етаж на сградата ще бъдат пригодени за хора с увреждания. По този начин проектът ще осигури подходяща социална инфраструктура за хора от уязвими групи.\nОт общината допълват, че цялостният облик на съществуващата триетажна сграда ще бъде осъвременен и обновен. Ремонтните дейности ще включват и поставянето на нови дограми, топлоизолация, модерно енергоемко осветление и отопление.


Ужасяваща, зловеща порция от напрежение в "Похищението на Ани Торн" (откъс) | Impressio.dir.bg\nЮвелирният трилър от авторката на "Тебеширения човек" - К. Дж. Тюдор, доказва защо тя не случайно се нарежда до автори като Стивън Кинг\nРедактор : Impressio / 8 юли 2019 / 18:40 1263 Прочита 0 Коментара\n"Похищението на Ани Торн" от К. Дж. Тюдор, превод: Деян Кючуков, стр. 320, цена: 17 лв.\nК. Дж. Тюдор се завръна с нова доза качествен съспенс, този път под заглавие "Похищението на Ани Торн" в превода на Деян Кючуков и печата на издателство "Колибри".\n"Похищението на Ани Торн" показва, че триумфът на "Тебеширения човек" съвсем не е бил случаен. Когато Джо Торн е на петнайсет, любимата му осемгодишна сестричка Ани изчезва. Намират я два дни по-късно и на пръв поглед всичко е наред. Но всъщност това е едва началото на най-лошия му кошмар. Двайсет и пет години по-късно, със стари сметки за уреждане и в търсене на място, където да се скрие от комарджийски дългове, Джо се завръща в родното си градче.\nНеговата поява ще отвори стари рани, ще разбуни задрямали вражди и ще го принуди да се изправи срещу своята гузна съвест и най-тъмните си страхове. Стряскаща и тревожна, "Похищението на Ани Торн" ни превежда глава подир глава през нарастващо напрежение, за да достигне до експлозивната си развръзка.\nК. Дж. Тюдор живее в Нотингам, Англия. Работила е като копирайтър, телевизионен водещ, глас зад кадър и е разхождала кучета срещу заплащане. "Тебеширения човек" й носи световна слава и я нарежда до автори от класата на Стивън Кинг. Умелата градация на напрежението и майсторското редуване на минало и настояще превръщат сюжетите на К. Дж. Тюдор в ювелирни трилъри, в които всеки герой е като изваян от плът и кръв!\nИз: "Похищението на Ани Торн" от К. Дж. Тюдор\nС нос, залепен в предното стъкло, сграбчил кормилото с побелели кокалчета на пръстите - бавно. Не обичам да шофирам. Избягвам да го правя, доколкото е възможно. Вървя пеша, вземам автобус или влак за подългите пътувания. За съжаление големите автобусни линии не ходят до Арнхил, а най-близката железопътна гара е на двайсет километра разстояние. Автомобилът остава единствената опция. Както вече споменах, понякога нямаш избор.\nТова не е непременно "мрачният север". Нотингамшър дори не е толкова на север - освен ако никога не сте напускали адската прегръдка на лондонското околовръстно, - но е някак плосък, безцветен, лишен от онази свежест, която бихте очаквали от един провинциален пейзаж. Като че ли мините, които някога са били толкова разпространени тук, са изсмукали живота отвътре.\nНакрая, дълго преди да зърна каквото и да било подобие на цивилизация, пък било то и закусвалня "Макдоналдс", подминавам килната, избледняла табела, гласяща: ДОБРЕ ДОШЛИ В АРНХИЛ.\nРедове от еднакви тухлени къщи опасват централната улица, заедно с един западнал бар, "Тичащата лисица". Навремето имаше и още два - "Арнхил Армс" и "Бика", но те отдавна затвориха. Когато бяхме хлапаци, съдържателят на "Лисицата", по прякор Джипси, не придиряше много за възрастта и ни пускаше да пием там. Още помня как веднъж изповръщах три халби "снейкбайт" в мърлявата тоалетна, а щом излязох, го заварих да стои отвън с кофа и бърсалка в ръка.\nВ съседство е закусвалня "Бродещия дракон", недокосната от прогреса по отношение на външния си вид, а също - готов съм да се обзаложа - и на менюто си. Само едно липсва, за да е пълна картинката: малката бакалница на ъгъла, откъдето си купувах дъвки и захарни пръчки, е изчезнала, а на нейно място има супермаркет от веригата "Сейнсбърис". Явно дори Арнхил не е напълно имунизиран към напредъка на цивилизацията.\nОтминавам централните забележителности и достигам полегатия хълм, на който е разположеното. Сега то се нарича гимназия "Арнхил", а сградите са се сдобили с нова облицовка. Овехтелият Английски корпус, откъдето навремето падна едно дете, е съборен и на негово място има открито пространство с пейки за сядане. Можеш да овъргаляш едва фъшкия в златен прах, но тя пак си остава фъшкия. Мен питайте за това.\nСпирам на служебния паркинг отзад и слизам от стария си, очукан голф. Освен моята има още две коли - червена корса и сивкав сааб. Училищата рядко са напълно празни през летните ваканции. Персоналът трябва да подготвя учебни планове, да подрежда кабинети, да организира поправителни изпити. А понякога и да провежда интервюта за работа.\nПримигвам леко, изкачвайки стъпалата. Лъскава табела над входа гласи: ДОБРЕ, ПО-ДОБРЕ, НАЙ-ДОБРЕ. НИКОГА НЕ СЕ ОТКАЗВАЙ, ДОКАТО "ДОБРЕ" НЕ СТАНЕ "НАЙДОБРЕ". Неволно си спомням алтернативната сентенция на Хоумър Симпсън: "Деца, опитахте да дадете найдоброто от себе си и се провалихте безславно. Урокът е: никога не се опитвайте".\nНов пукот, последван от пронизителен писък на микрофония. Следва бръмчене и вратата се отваря. Потривам ухо и влизам вътре. Първото, което ми прави впечатление, е миризмата. Всяко училище има своя такава. В по-съвременните тя е на дезинфектант и препарат за прозорци, а в по-традиционните и снобски - на дървени подове, тебеширен прах и пари. Гимназия "Арнхил" мирише на столова, ароматизатор за тоалетни и хормони.\n− Какво ще обичате? - поглежда ме иззад стъклото на рецепцията строга жена с къса сива прическа и очила.\nГоспожица Грейсън? Не, сигурно съм се припознал. Тя трябва отдавна да е в пенсия. И тогава забелязвам кафявата бенка на брадичката. От нея стърчат все същите твърди черни косъмчета. Господи, наистина е тя. Това значи, че преди всички тези години, когато съм си мислел, че е стара колкото динозаврите, тя трябва да е била на колко... четиресет? На същата възраст като мен сега.\n− Имам среща с господин Прайс - повтарям. - Аз съм Джо... господин Торн.\nОчаквам нещо в погледа й да просветне, но не би. Разбираемо - тя е тук отдавна и е виждала куп ученици да преминават през тези врати. А и аз вече не съм кльощавото хлапе във възголяма униформа, което претичва отчаяно покрай нея, очаквайки да я чуе как излайва името му и го порицава заради разпасаната риза или маратонките, неотговарящи на училищния правилник.\nГоспожица Грейсън не беше изцяло лоша. Често съм виждал някое от по-слабите или срамежливи деца да седи в малкия й кабинет. Тя слагаше лейкопласт на ожулените им колене, ако сестрата случайно отсъстваше, оставяше ги да поседят и да пийнат сок, докато чакат учител или родител - изобщо предоставяше им спокойно убежище от изпитанията на училищния двор.\nОсъзнавам, че все още е така. Тя въздъхва по начин, даващ ми да разбера, че губя време - нейното, своето и на учебното заведение, - и се пресяга към телефона. Чудя се защо е тук днес. Тя не е от преподавателския персонал. Макар че от друга страна, не съм изненадан. Като дете никога не съм си представял госпожица Грейсън извън тази сграда. Тя беше неразделна част от нея. Вечно присъствие.\n− Господин Прайс? - изрича отсечено. - Господин Торн ви очаква за среща. Да. Добре. Разбрах. - Тя оставя слушалката. - След малко ще дойде.\nПрез прозореца виждам група хлапета, без униформи, да се мотаят из двора. Те пият "Ред Бул" от кутийки и се кискат, разглеждайки нещо на телефоните си. Обзема ме чувство на дежа вю. Отново съм на петнайсет, мотая се из същия този двор и смуча безалкохолно от бутилка. На какво ли сме се кискали тогава, преди появата на смартфоните? На крадени порнографски списания, предполагам.\n"Човекът, който продаде морето" - впечатляващ дебют на Николай Ценков (откъс)


Гледка към планина и Продажба на Гараж/Паркомясто в с. Полковник Свещарово | Явлена\nГледка към планина и Продажба на Гараж/Паркомясто в с. Полковник Свещарово\nНяма намерени резултати за с. Полковник Свещарово, обл. Добрич, Гараж/Паркомясто, Жилищни имоти, Гледка към планина, Продажба. Моля, разширете критериите на търсенето!


2019-03-26 22:35 | коментара\nБългарският евродепутат и заместник-председател на ВМРО Ангел Джамбазки гласува против доклада относно Авторското право в цифровия единен пазар. Според него, документът е подкрепа за медийните гиганти и отслабване на позициите на малките предприятия. Той алармира също, че може да се стигне до засилване на проблема с фалшивите новини.\nЕто аргументите на българския евродепутат да не подкрепи доклада:\nВъв вторник в Страсбург Европейският парламент гласува доклада относно Авторското право в цифровия единен пазар. Убедено гласувах против този документ. Подкрепата за него е подкрепа за медийните гиганти и отслабване на позициите на малките предприятия. Винаги съм подкрепял медийния плурализъм и съм се противопоставял на монополните на големите корпорации. Докладчикът заявява, че понякога свободата на словото може да бъде ограничена. В свят на демократични принципи и недискриминация това е първа стъпка към цензура. Съществува опасността медиите да спрат да се цитират едни други, което от своя страна ще увеличи скритите плагиатства и публикуването на информация и ще засили проблема с фалшивите новини.\nЧлен 11 от директивата е далеч от рационалния компромис и крие в себе си риск за създаване на медийна олигархия. Големите печатни компании ще могат да изискват онлайн платформи, да подписват платени лицензи и да получават такси за всеки показан фрагмент. От своя страна малките, местни, независими издателства ще трябва да подписват такива лицензи безплатно. Създава се и фрагментация на вътрешния пазар. Държавите членки ще трябва да интерпретират какво се има предвид под „много кратък раздел от публикацията“, който е част от откъса, който няма да бъде защитен, и какъв ще бъде кратък пасаж, който съгласно чл. 11 ще получи защита.\nЧлен 13 не дава достатъчни гаранции за генериране на повече приходи на творците, а единствено по-добра защита. Съгласно него, платформи ще трябва да сключват лицензи с творци без, обаче, условията на тези лицензи да са изрично посочени в текста на настоящия член. Това означава, че те ще трябва да бъдат договаряни допълнително. Изтриването на незаконно онлайн съдържание не води до допълнителни печалби. Освен това, платформите ще трябва да използват филтри, за да предотвратят влизането на неоторизирано съдържание в сайтовете. Филтрите, предлагани на пазара, са нови технологии, които се разработват, и това може да доведе до ненадеждни и фалшиви резултати.\nНеясните и нерегламентираните разпоредби допринасят за въвеждането на забрана за коментиране в популярни, но все пак по-малки уебсайтове. Те няма да имат възможността да проверяват хиляди коментари, публикувани в тяхната платформа за нарушаване на авторски права.\nКатегоричен съм, че предложената реформа ще навреди на малките и средните предприятия и ще ограничи правата на потребителите в интернет.