916 години от превземането на Йерусалим от рицарите на Първия кръстоносен подход | Накратко\n916 години от превземането на Йерусалим от рицарите на Първия кръстоносен подход\n16.7.2015 г. 09:31\nПреди 916 години, в средата на месец юли, се случва едно от най-важните за историята събития. Християните – кръстоносци превземат Йерусалим и го освобождават от мюсюлманите.\nЕдва през 1097 година е събрана нужната за подобно начинание военна сила, съставена от нормански, френски и германски рицари, която поема към древния град. За да достигнат до целта си участниците в Първия кръстоносен поход се налага да пътуват цели две години. Но не само заради голямото разстояние, но и заради факта, че рицарите не подминават без да превземат нито един град по пътя. Една от най-сложните за кръстоносците операции е обсадата на Антиохия. Градът е превзет, но внезапно избухва епидемия от тиф, която буквално покосява армията им.\nВ епидемията умира и знаменитият епископ Адемар Монтейски, почитан като духовен водач на войските в похода. Това забавя кръстоносците с половин година, за да възстановят силите си и да продължат към Йерусалим.\nВойската губи хора не само заради епидемията. Един от предводителите в похода – Боемунд Тарентски – след победата решава да се провъзгласи за принц на Антиохия и отказва да продължи към светите земи. Двама от братята на френския крал също решават, че превземането на Антиохия е достатъчно за тях и заедно с командваните от тях рицари и прислуга благополучно отплават към родните земи.\nВ края на 1098 година от Антиохия към Йерусалим потегля Раймонд IV, граф на Тулуза, предвождащ рицарите от Прованс. По пътя графът решава да превземе още един град – Маарат (или Маре, както е наричан от кръстоносците), но среща яростната съпротива на защитниците му. Провансалците биха могли да претърпят катастрофално поражения под стените на града, ако Боемунд (вече Боемунд I Антиохски) не пристига с подкрепления. Принцът на Антиохия не би си направил труда за този поход, ако не научава, че Маарат е обсаден не от кого да е, а от личния му враг и съперник Раймонд Тулузки. Боемунд е воден от завистта и от нежеланието да приеме, че Раймонд може да запише името си като освободител на Маарат.\nПомагайки на съперника си, Боемунд записва на сметката си и заслугите за превземането на още един град. Маарат пада под натиска на двете рицарски армии. Кръстоносците разграбват града и се отдават на разгулни забавления. Това продължава повече от месец. Накрая недоволството, че всички са забравили за главната цел - Йерусалим, принуждава началниците да стегнат отново бойните редици и да продължат похода.\nПред стените на Триполи Раймонд Тулузки отново решава да го превземе, но градът не се предава и обсадата продължава половин година. Командващият е принуден в крайна сметка да свали обсадата, защото броженията сред подчинените му все повече растат – всички са недоволни, че отново са се заели със задача, различна от освобождаването на Йерусалим.\nДокато преминават край Тир, Акра и Кесария предводителите на похода едва успяват да се удържат от поривите да превземат и тези градове. Изкушението е огромно и накрая надделява – няколко дни кръстоносците губят, докато началниците им спорят кой град да превземат – Дамаск или Кайро. Накрая е взето Соломоново решение - да продължат директно към Йерусалим.\nВойската на християните се озовава пред стените на светия град на 7 юни 1099 година. Историците пишат, че когато съзират заветните стени, кръстоносците падат на колене и започват да се молят.\nОт другата страна на укрепленията ги наблюдават стражите на халифа. Емирът на Йерусалим Ифтикар ал Даула не желае сражения и предлага на рицарите да оставят оръжието си и да влязат в града, за да посетят светите места, да се помолят и да поемат обратно към дома си. Сред кръстоносците не се намира нито един желаещ подобно нещо. Започва месец на обсада и много кървави схватки по стените на Йерусалим. Смъртта покосява много хора – както от атакуващите рицари, така и от защитниците на града. Мюсюлманите отравят водата в кладенците и водоемите близо до града, дебнат в засада и не дават възможност кръстоносците да получават продоволствени доставки.\nПървият опит за масиран щурм кръстоносците предприемат на 13 юни, но претърпяват поражения. Съдбата не вещае нищо добро за християните. Няколко от корабите, доставящи храни за армията им са пленени от защитниците на града. Освен това, научават, че от Египет настъпва фатимидската армия, пратена на помощ на защитниците на Йерусалим.\nНикой не е наясно чия точно е хитрата идея за провеждането на кръстен поход около обсадения Йерусалим. Вероятно е хрумване на някой от предводителите, който съобщава пред отчаяните, гладуващи кръстоносци, че му се е явил насън починалият край Антиохия Адемар Монтейски и поискал провеждането на кръстен поход около обсадения град. Това щяло да върне късмета отново на тяхна страна.\nНа 8 юли всички от обсаждащата армия се строяват и боси и молещи се преминават край стените на Йерусалим. Това безспорно повдига бойния дух на християните. Само за няколко дни успяват да построят обсадни кули, метателни машини и да предприемат нов щурм. Той започва късно през нощта на 13 срещу 14 юли. Отпорът на защитниците е свиреп – върху атакуващите се изливат вряла вода, горящи дъски и парцали, камъни и стрели.\nНапорът е отчаян и накрая, в късния следобед на 15 юли 1099 г. част от северната стена на Йерусалим поддава. Кръстоносците нахлуват в града. Защитниците му панически бягат. Но още на следващия ден – 16 юли – цял Йерусалим е застлан с труповете на хилядите избити жители на Светия град.\nНякои наричат кръстоносците спасители, други – жестоки варвари.\nФактите са такива – след падането на Йерусалим клането е масово. Всички – не само воините – биват подложени на безпощадно изтребление. Някои защитават действията на кръстоносците, като казват, че просто са нямали друг избор. Ако оставят живи мюсюлмани, то те непременно ще потърсят отмъщение.\nСкоро е избран и управител на Йерусалим. Раймонд Тулузки се отказва да заеме трона, затова короната е предадена на Годфроа дьо Буйон. Той обаче отказва да се нарече крал в града, където е умрял Христос, затова приема титлата Защитник на Гроба Господен.\nПостепенно в града са възстановени християнските светини. Разрушеното е построено наново, а през август християните откриват Животворящия кръст, на който е разпнат Спасителя. Йерусалим става християнски.


Как да отслабнем преди лятната отпуска?\nВсички искаме да изглеждаме добре, когато най-накрая отидем на мечтаната почивка и прекаваме по цял ден на плажа. За съжаление, липсата на време за редовен спорт и забързаното ежедневие възпрепятстват желанието ни да намалим сантиметрите на талията си и да регулираме теглото си преди настъпването на лятото.\nВажно е да не прибързваме с необмислени диети, а да разберем как действа човешкият метаболизъм. Това е обмяната на веществата в тялото и тази обмяна включва както разграждане на веществата, които приемаме чрез храна, така и изграждане на тъканите. Темповете на тези два процеса зависят от фактори като редовното хранене и физическото натоварване.\nКогато отслабваме, ние трябва да се стремим към ускоряване на разграждането на мазнини. За съжаление, много от съвременните диети водят повече до загуба на мускулна маса, отколкото на мазнини. Това може да доведе до негативни последици върху тялото ни, тъй като не бива да забравяме, че мускулите са главни центрове за изгаряне на калории.\nТук идва ролята на една не толкова позната, но изключително важна субстанция – хромът.\nКак действа хромът?\nХромът е един от жизненоважните за организма микроелементи. Той играе ключова роля в метаболизма на въглехидратите, защото е небходим за правилното действие на инсулина и нивото му в кръвта. Основната задача на инсулина е подпомагане на усвояването на глюкозата, чийто основен източник са въглехидратите. Следователно, хромът подпомага усвояването на въглехидратите в тялото, изгарянето на мазнини и повишаване на енергията в клетките. В допълнение към това редовният прием на хром спомага за намаляване на глада за сладко, както и поддържане на здравословни нива на кръвна захар.\nЕто защо е изключително важно да включим хром в хранителения си режим, ако искаме да сме в добра форма за дефилето по бански.\nКак да си набавим хром?\nХром пиколинат се счита за най-добрият източник на хром. Бирената мая е сред най-богатите източници на този микроелемент, но храни като царевица, ябълки, цвекло, домати, пшеничен зародиш, пълнозърнест хляб, трици, сладки картофи, черен пипер, мащерка също съдържат хром. За съжаление, приемът на тези храни не би могъл да осигури минималната препоръчителна дневна доза от 200 мкг хром.


Ще опитам: Февруари 2018\nКолата гонеше по Околовръстното разрешените 90 км.\n- Минахме разклона за Богров! Трябва да е някъде наблизо!\n- Този път ще питаме! Отбий на бензиностанцията!\nКолата намали и влезнахме на площадката на "Еко". Решил бях подробно да питаме и внимателно да слушаме. Второ мотане като за Обрадовския мананастир не исках.\n- Няма какво да питаме! Току що минахме покрай вратата на манастира!\n- Хайде бе! Как така сме минали покрай манастира ?!\nПаркирахме така, че да не пречим на никого. Площадката на бензиностанцията свършваше в измазан двуметров зид с керемиди. След Дървенишкия манастир си мислех, че не е възможно друга света обител толкова директно да е потопена в цивилизацията. Да, това беше Чепинския манастир! Да, извън града, но на три крачки от входната му порта - Околовръстният път с фучащите по него коли. И наистина фучащи, а не както в Младост – 2, където се съобразяваха все пак с правилата за градска скорост. И зид – от едната му страна манастирски двор, от другата – бензиностанция "Еко"!\nДворът – сравнително малък, пътеки от оранжеви каменни плочи, трева, затрупана от сняг. Искрящ въздух и студ… Истински студ, от който лицето замръзва за секунди. В двора – разхвърляни няколко варосани в бяло постройки – вероятно два параклиса, черква, магазин, мàгерница и жилищна сграда. Всички постройки са нови, личи им. Жалко…Къде ли е Шатовското църкве, построено в началото на миналия век?\nПараклисът на света Петка… По-малък параклис не бях виждал. Като застанеш в средата можеш да докоснеш стенописите в ляво, в дясно и отпред. Или почти…Другият параклис – "Свети Илия" малко по-голям. Вратата на черквата – отворена – студът вътре май по-силен от външния. Прихлупено, полутъмно и иконописи от този век. Табела, която съобщават, че свещи могат да се купят в магазина. Магерницата – затворена с желязна решетка.\nМонахинята в магазина се изправи и попита:\n- Минавахте от тук и се отбихте?\n- Не, специално идваме.\nСтана й приятно и може би това отключи охота в общуването.\nНякъде шейсетгодишна. Расо, килимавка, було (епанокилимавка), вързано под брадичката и спуснато по гърба. Зимно яке. Естествено, всичко в черно.Спокойно лице, сдържана усмивка, поглед, пълен с благост. Такава ведрина, такива флуиди, съм срещал само при свещенослужители и продавачки в книжарница. Чудя се, защо ли не намирам време да общувам по-често с такива хора. Те дават, зареждат и нищо не взимат. Като че ли дори и да искаш, не можеш да им дадеш нищо. Имат всичко – целия живот, целия свят.\n- Няма ли запазена стара сграда?\n- Имаше една – Шатовското църкве – между двата параклиса беше, събориха го когато строяха. А друго запазено не е имало.\n- Изгарян и разрушаван по време на турското робство, нали?\n- Да, както много от манастирите. Последният път е унищожен до основи през 1872 година след залавянето на Димитър Общи и Левски.\n- И Левски ли се е крил тук?\n- За него не знам, но че хайдути са били приютявани, знам. То и затова турците са го изравнили със земята.\n- Хайдути тук, в равното поле? И кога е възстановен?\n- След унищожаването му местните хора побиват голям дървен кръст, да се помни. Монасите – разпилени по Диарбекир и в манастири в Стара планина. След освобождението няколко идват тук и построяват чешма. После, в началото на 20 век възстановяват манастира.\n- Странно име – "Свети Три Светители"…\n- Не е странно. Те не са обикновени светци – Василий Велики, Григорий Богослов и Йоан Златоуст.\n- То и един стига за име…\nМонахинята се засмя.\n- Да стига… Легендата разказва, че жена от Чепинци нощ след нощ упорито е сънувала трима ангели, които са й казвали да построят на това място манастир. Та затова името е на трима.\n- Извинете, дано не съм нахален… Как се казвате?\n- Гликерия. От "гликос", "сладко" на гръцки.\n- Разкажете нещо за себе си. Има ли тук други монахини?\n- Сама съм. И монахиня и игуменка. Отскоро съм, получих благословия през октомври.\n- От четирийсет годишна съм калугерка. След като овдовях. Бях в Самоковския манастир. Сега там все още можете да говорите със сестра Херувима. На 98 години е. Когато е постъпила в манастира е била шестгодишна. Трудно се движи, но е с напълно запазен ум.\n- 93 години прекарани в един манастир???\n- Да. С духа си човек може да е навсякъде…\n- Досетих се, че сте сама.\n- Как се досетихте?\n- Ами, манастирите в България са два пъти повече от монасите.\n- Така е, ако не броим монасите от Атон и Светия синод, малко повече от стотина сме.\n- Това е страшно несъответствие.\n- Да, църквата изживява днес голямо изпитание. Така както и обществото го изживява.\n- Да, изпитание. Църквата обаче ще се справи. Ще оцелее. Винаги е оцелявала. И винаги е спасявало обществото.\nПомислих си, какво ли е да си сам – година, две, десет… И да се молиш. По лицето й – изписано чувство на устременост и отдаденост. Потопена в своя пълноценност и осмисленост.\nКупих малка иконка на трите Светители и се сбогувахме.\nСлед няколко минути бяхме извън манастира. Кола изсвистя и ме изпръска с кал и киша. В "Еко"-то си поръчахме сандвичи и чай. Жалко, че магерницата беше заключена. Сетих се за уюта и чудесния боб на Кремиковския манастир.\nПубликувано от Ще опитам в 20:29 ч. Няма коментари:\nGPS-ът достави таксито до "Владайското ханче" на пътя "София – Перник". Манастир не се виждаше. Нямаше да е далеч обаче, си помислихме, и освободихме колата. Момче от ресторанта обясни на съпругата ми, че манастирът действително е близко, но трябва да се върви по ж.п. линията, което било опасно. Препоръча да вземем на половин километър от тук автобус до центъра на село Владая и от там да хванем асфалтов път, който води до светата обител.\nСлед час и половина ходене, чакане, возене и катерене по много стръмен път , застанахме пред дворната врата на манастира. Беше мрачно и пусто. Голям двор, разхвърляни малки постройки, навеси с маси и пейки, беседки и в дъното, на върха на хълмистия двор – малко по-голяма постройка, вероятно черквата. Приличаше на консервиран за зимата и напълно изоставен комплекс. Пълно разминаване с предварителното ми очакване за оживен манастир.\nЯвно престоят ни щеше да бъде кратък. Много по-кратък от времето, което ни беше необходимо, за да се изкачим от селото до тук.\nПараклисът св. Неделя – заключен.\n…Неделя - име, преведено от гръцкото Кириакия - млада жена, живяла през 3-ти век при управлението на големия враг на християнството – император Диоклетиан. По негово време гоненията срещу последователите на Исус са били безкомпромисни и жестоки. Зверски измъчвана. Починала в молитвата си, преди да бъде посечена. Погребана в Мала Азия. Българските царе Асеновци организирали пренасянето на мощите на светата великомъченица в старопрестолния град Търново. Защо пък точно нейните мощи? - запитах се. Каква ли е връзката между Асеновци и св. Неделя?...\nМàгерницата – заключена. Навеси и пейки подсказват, че през лятото има добра посещаемост. Малко по-навътре в двора - едноетажна сграда с пердета на прозорците. Вероятно жилищни стаи, когато има монахини. И тя, заключена. Като натиснах бравата се почувствах много неловко – неканен, нежелан, газещ правилата за добро възпитание… Срещу сградата – беседка с окачена табела "Архондарик. Място за посрещане на поклонници и водене на душеспасителни беседи". Поклонници имаше, беседа – нямаше, помислих си. Обикновено по манастирите Архондарикът е стая за посрещане на поклонници. Чувал съм, че на Атон имало дори Царски Архондарик. А тук – беседка. Явно всичко при Владайския манастир е пригодено за летен живот. Което пък влиза в противоречие с обясненията, написани на друга табела, че службите в параклиса на св. Неделя са от 14 октомври до Великден…\nНа върха на двора - черквата "Света Петка".\n…Петка, българка, родена в селище близо да Цариград. Прекарала години в пустинята на пост и молитви. В края на живота си се върнала в родния си град, но когато умряла, я погребали извън града, защото всички я мислили за чужденка. Има някаква история, която довела до разравянето на гроба й – тялото било непокътнато. Препогребвана в Търново, Видин, Белград, Цариград... Днес мощите й били в гр. Яш, Румъния. Защо там? Българската православна църква защо не си ги измоли? Или замени с други мощи? Не са толкова българските светци, които са почитани и извън България! И какво ли представляват мощите на св. Петка? Ако са кости, нищо особено. А ако има плът? Науката отказва да се занимава с обяснението на мощи със запазена плът, пък била тя и само кожа…\nЗастанах пред вратата на черквата и ми стана разкошно, че манастирът носи името на българска светица. Колко ли са такива случаите в България?...\nНатиснах бравата. Почувствах се като тих и добронамерен кърджалия. Заключено. Опитах се да погледна през прозорчетата. Те бяха толкова тесни, а вътре толкова тъмно, че любопитството ми увисна като свалено бойно знаме. Добре…Седнах на пейка до стената на черквата. Какво знаех за манастира? Много малко…\n…Легендата разказва, че през 1328 година кръстоносци са разрушили тук съществуващ манастир и са избили монасите. Няколко оцелели поставили на мястото голям каменен кръст, а под него заровили Евангелие и две икони – на Св. Петка и Св. вмч. Неделя - още тогава манастирът бил двупрестолен, тоест посветен и на двете светици. За такъв кръстоносен поход не бях чувал. Последният номериран, деветият, е бил в края на 13 век. След това има походи, наречени "балкански", но те са чак в края на 14 век и по средата на 15-ти.Най-известният от тях е през 1444, предвождан от полският и унгарски крал Владислав III, в училище сме учили за него. Помним го като Варненчик. Походът освобождава цяла северна България. Решаващата битка обаче е край Варна. Венецианците, за да потвърдят славата си на добри търговци, превозват срещу солидна сума огромна турска войска от Мала Азия. Двайсетгодишният Варненчик влиза лично в бой с тях, убиват го, отрязват му главата и я понасят на кол. Това деморализира християнските войски и те губят битката. А са я били почти спечели…\nВярно, през тази 1328 година, записана в легендата за манастира, много кръв се е леело по сегашните български земи. Гражданската война във Византия е била в разгара си. Дядото Андроник II е бранил трона си от внука Андроник III. Тогова и сърби са влизали по земите ни, за да помагат на когото решат. Българският цар Михаил Шишман яко воювал – ту се съюзявал с внука, ту с дядото и и си мечтаел как влязъл веднъж като съюзник в Цариград го превзема и става цар на българи и ромеи…\nСепнах се. А какво ми оставаше при тези залостени врати освен да опреснявам знанията си по история?\nВторото нещо, което знаех за манастира, беше присъствието тук, така казват, на десет многовековни дъба. Многовековни? Нямаше как да проверя. Станах от пейката и се озърнах. Едно от дърветата прикова погледа ми.\nСтроен дъб и толкова висок, сякаш с най-горните си голи клони отиваше отвъд свъсеното, сиво февруарско небе. Толкова широко в най-разперената част на клонака си, колкото и високо, хармонично дърво, сякаш създадено от ръката на скулптор. На какви ли епохи е било свидетел? Величествено, недостъпно, явно здраво вкопано в земята. Пред него се почувствах така, както би се чувствала буболечка в ръката ми, ако имаше съзнание. Еднодневка, довята тук от любопитството на своя еднодневен разум. И посрещнат от заключени врати и мокри, прашясали пейки. Изпращан обаче от мълчаливо величие с многовековна памет под формата на дъб.\nПреди да си тръгнем, погледнах в дълбоката падина, събрала в един букет къщите на квартал Владая. На село Владая. И за секунда изпитах сладкото превъзходство да гледаш на света от високо. Сигурно наблюдавах миниатюрните къщи, играчки за джуджета така, както дъбът наблюдаваше мен. Ако някой ми беше казал, че в манастир ще бъда най-силно впечатлен от едно дърво, щях да се засмея.\nНа излизане, до дворната врата, се разминахме с мъж и жена, които влизаха, вероятно водени от същото поклонническо любопитство, като нашето.\nПубликувано от Ще опитам в 11:07 ч. Няма коментари:\nКогато реших да го посетя, трудно си представях как насред София, на границата между два огромни бетонни комплекса – Младост‒2 и Дървеница, можеше да има манастир. Мястото изключваше съществуването на света обител. Манастирът е уединение, самота, тишина... Няма как да има общение с Бога в центъра на грохота, лудата житейска скорост и суетата. Не можеше да има манастир в квартал "Младост‒2".\nСпряхме до висок зид, който не подсказваше какво пространство затваря в себе си. Страничната стена беше изградена от тухли, а „лицето“, успоредно на ул. „Андрей Сахаров“ – от бетон. През улицата, срещу дървената врата на манастира, се издигаха три строежа, на различна степен от своето завършване. Пред единия беше спрял огромен бетоновоз, прострял гигантската тръба над внушително тяло от желязо, цимент и тухли. Колите и рейсовете си фучаха така, както се полага на един оживен столичен квартал.\nЦялата тази картина на банална, грандоманска и невротична цивилизация усили усещането ми, че зад оградата ме чака някаква недомислена бутафория, с претенции за святост.\nОтворих вратата, влязох и затворих след себе си. Не!\nШумът на столичната лудница се сви, сякаш фокусник беше превърнал разярен лъв в притихнало коте. Пред мен се ширеше огромно пространство, равно, тихо, светло, пресечено от дълга циментова пътека. Снегът явно скриваше грижливо поддържана къса тревата. Обърнах се, погледнах вратата, след това отново погледнах полето, което се разстилаше пред мен. Този свят и онзи свят. Шум, препускащи коли, циментови чудовища и почти бягащи тела на хора, отделени чрез прост зид от бяло зелен простор, спокоен, приглушен, замрял и замръзнал в тиха зимна поза. Не бях прекрачил просто някакъв праг след някаква дървена врата. Бях минал през Хари Потъровия перон 9 ¾, от който се тръгваше към училището за магьосници. Бях пренесен през границата на два свята, които взаимно се отричаха. Не ‒ взаимно се изключваха.\nПо пътеката срещнах свещеник, не монах, със спокойно, одухотворено лице, прошарена брада и грижливо прибрана назад на опашка коса. В едната си ръка носеше броеница, а в другата – дебела книга в твърда черна подвързия.\n‒ Добър ден!\n‒ Дал Бог добро!\nВлязох в черквата и застанах пред стъклото, зад което стоеше прав обичайният ми източник на информация – жената, която продава свещи, малки икони и църковни сувенири. Купих свещи и попитах за книжка за манастира. Нямаше.\n‒ Извинете, къде е гобленът – икона, подарен на манастира от папа Йоан Павел Втори?\nЗнаех за тази свръх любопитна случка. Страхотно интригуваща. Защо папата е избрал точно този малък, бих казал неестествен градски манастир, за да му подари икона? И то не просто икона, а гоблен? Сигурно има тайна историческа причина. Ако беше Владайският манастир, за който се твърди, че е бил разрушен от католици – кръстоносци, щях да разбера. Подарък - извинение и благословия. А тук? Светият отец не прави случайни неща…\n‒ Това са глупости, господине! Не е вярно!\n‒ Как така, глупости? Четох го в сайта „Манастирите в България“! Не е възможно Светият Синод да пише измислици! Още повече по такъв въпрос!\n‒ Светият Синод няма нищо общо с този сайт! И от други съм чувала тези небивалици. Сайтът е туристически.\nРеклама някаква. Човек да няма вяра вече в нищо! Спомних си за разходка с мой приятел историк по брега на морето. Говорехме за туризъм. В един момент приятелят ми се спря, изпъчи се леко, посочи с показалец някъде към пясъка и тържествено произнесе следната реч: „Скъпи мой философе, много сме глупави! Такива пари можем да правим от туризъм! Например, ако забием камък ей тук, на брега, и кажем: „На този камък е седял първият нудист!“, цели легиони от туристи ще се довлекат в България! И да знаеш, звучи страшно правдоподобно! Адамитите… само ние имаме такава секта… Ходели са голи, чисто голи… Е, и в Индия, някои са ходели голи, ама то е било защото им е било горещо. По идейни причини само в България е имало хора, които са ходили чисто голи! Автентични нудисти… България, майката на нудизма! Страхотно!“\nМисълта ми се върна в черквата.\n‒ Добре, щи питам за още нещо. За произхода на манастира. През 1595 г. е имало софийско въстание срещу турците. На това място са били избити всичко въстаници. Местните жители са поставили тук голям кръст, после са построили параклис, после са изградили манастир. И това ли е туристическа измислица?\n‒ За въстание, не знам. Знам друго. През 50‒те години, една местна жена, Бона Велинова се казва, споделила за свое видение и посъветвала хората да копаят на това място. Копали и изровили много човешки кости. Кости изровили и войничетата, които в тези години са прекарвали на това място канал – имало идея за плавателен канал, тръгващ от Панчаревското езеро…\n‒ Значи е възможно тук да са заровени избити въстаници… За такова въстание обаче от друг източник не знам. Жалко и тъпо е, ако някой е жертвал живота си за свободата, а популярната история да не го запише поне с един ред!..Възможно е и друго – тук да са били обикновени гробища.\n‒ Възможно е…\nКупих си картичка с чудотворната икона на манастира, както ми обясни жената.\n‒ Мога ли да видя иконата?\n‒ Света Богородица „Достойно есть“. Не може, съжалявам. Тя е в параклиса, а той е заключен. За посетители е отворен на 11 юни, на храмовия празник.\nСтранно, помислих си, манастирът се казва „Свети Илия“, а храмовият празник е на 11 юни… Пророкът честваме на 20 юли…\nОт преддверието влязох в самата черква. Запалих двете свещи – едната за здраве на живите, другата – за упокой на мъртвите. Прекрасни стенописи, явно твърде съвременни. Само една икона ме впечатли. Света Богородица с изрисуван светъл кръг на корема и в кръга – дете. За пръв път виждах икона на бременната Света Майка. Още повече с изображение на плода – бъдещия Христос.\nНа излизане попитах:\n‒ Има ли монахини тук?\n‒ Да, две.\n‒ И живеят и служат тук?\nДо самата черква, няколко гроба на монахини. Единият – на сестра Анисия, игуменка, починала през 2009 г. Жената със свещите ми спомена за нея.\nТръгнах по пътеката, за да изляза от манастира. Предупредиха ме за това, за което прочетох и на външната дървена порта. От 12 ч. до 14 ч. манастирът е затворен за посетители. Както и в понеделник.\nЯнуарското слънце ме заслепяваше. Тишината, тази кротост, посети в сърцето градските гиганти, продължаваше да ме изумява.\nИзлязох от манастира. Някаква кола профуча под носа ми. Отсреща, на строежа, се разнасяше мощно тракане. Погледнах лицата на хората, които минаваха край мен – намусени и напрегнати. Бях се върнал в моя свят.\nПубликувано от Ще опитам в 13:19 ч. Няма коментари:


Симеон II | Велика България\nTag: Симеон II\nЕвропейският съд в Страсбург отхвърли жалбата на Симеон II срещу България за двореца “Кричим“\nапр.. 12 Общество, Топ новини no comments\nЖалбата на Симеон Сакскобургготски срещу България за отнемането на двореца „Кричим“ е отхвърлена от Европейския съд за правата на човека в Страсбург, съобщи БНР.\nСъдът реши, че българското правосъдие е отхвърлило претенциите за реституция на имота на базата на подробно и добре мотивирано решение.\nСъдът отхвърля също вписаните като наследници царските братовчеди, на основание че те не са били въвеждани във владение.\nДопусната за разглеждане е жалбата cpeщy обявения през 2009-та година мораториум въpxy paзпopeждaнeтo c така наречените царски имоти. По отношение на жалбата срещу одържавяването на имотите „Ситняково“ и „Capъгьoл“ съдът в Страсбург иска още обяснение от българското правителство и ще се произнесе на по-късна дата.\nПравителството има пет месеца, през които да реши дали да се споразумее със Симеон Сакскобургготски и сестра му Мария-Луиза Хробок по делото им в Страсбург, съобщи пък lex.bg. Изданието посочва, че този срок е поставил Европейският съд по правата на човека, като е указал на държавата до 13 септември 2018 г. или да сключи приятелско споразумение с бившия премиер и сестра му, или да изпрати възражение срещу жалбите им.\n„Иска ми се да вярвам, че в този петмесечен срок може да се стигне до цивилизовано и справедливо споразумение, за да се избегне ситуация, при която бивш премиер и монарх да осъди държавата си“, коментира адвокат Михаил Екимджиев пред lex.bg. Той и колегите му Катина Бончева и Ели Христова представляват наследниците на бившите царе пред съда в Страсбург.\nСъдът в Страсбург днес обедини трите жалби на наследниците на бившите царе в едно дело и обяви за недопустими част от претенциите им срещу държавата. Така висящи пред ЕСПЧ остават казусите с мораториума върху царските имоти, както и с дворците в Саръгьол и Ситняково. Именно по тях правителството ще трябва да реши дали да сключи споразумение със Сакскобургготски и сестра му.\nЗа недопустима беше обявена жалбата срещу окончателното им непризнаване за собственици на двореца в Кричим, както и тази срещу мораториума на братовчедите на Симеон и Мария-Луиза и наследници на цар Фердинанд – Фердинанд фон Вюртемберг, Александър фон Вюртемберг, Ойген фон Вюртемберг, Софи де Вюртемберг и Маргарет дьо Шевини.\nПървата жалба в Страсбург на бившия премиер и сестра му беше подадена през 2010 г., напомня lex.bg.\nТя е срещу наложения от парламента на 8 декември 2009 г. мораториум върху всякакви действия на разпореждане с имоти и движими вещи, възстановени или дадени като обезщетение на наследниците на бившите царе Фердинанд I и Борис III. Той се отнася не само до сградите на т.нар. дворци, но и за прилежащите им гори, земи и други постройки, както и за движимите вещи. Бяха спрени и експлоатацията и строителството във всички имоти, включително и сечта в горите. Според решението на Народното събрание мораториумът ще продължи, докато не бъде приет специален закон за уреждането на имуществото на царските наследници. Това не се е случило и до днес.\nДругите жалби на наследниците на бившите царе бяха подадени в Страсбург след като българските съдилища излязоха с окончателни решения, с които обявиха държавата за собственик на дворците „Кричим“, „Ситняково“ и „Саръгьол“.\n„За мен решението е очаквано. За недопустима е обявена само най-слабата част от нашите оплаквания, свързани с т. нар дворец „Кричим“. Тезата ни там беше трудно защитима, тъй като царското семейство никога не е въвеждано във владение на този имот, не са извършвали подобрения в него и де факто не са третирани от държавата като негови притежатели, за разлика от всички останали имоти – обект на мораториума“, коментира адвокат Михаил Екимджиев.\n„Фактът, че основната, най-силна, част от жалбата, свързана с нарушенията на ЕКПЧ, произтичащи от мораториума и от решенията на Върховния касационен съд по делата за „Саръгьол“ и „Ситняково“ е комуникирана на правителството, ни дава оптимистична прогноза за успешен завършек на делото в Страсбург. Това е така, тъй като статистически близо 80% от жалбите, комуникирани по този начин, по-късно биват обявявани за допустими и основателни. Този подход е в съответствие с принципа за процесуална икономия, от който се ръководи съдът в Страсбург. Заради този принцип жалбите, които са явно недопустими, изобщо не биват комуникирани на правителството за становище, както в случая е направено за имота в Кричим“, обясни той.\nВъзможността държавата да се споразумее със Сакскобургготски и сестра му не се коментира за първи път. В края на миналата година се заговори за споразумение по все още висящите дела пред български съдилища за „Царска Бистрица“, „Врана“, стопанството „Врана“ и горите в Рила. Тогава регионалният министър Николай Нанков дори подаде молба за спиране на делото „Врана“ в Софийския градски съд. Впоследствие управляващите се отказаха от тази идея, като оставиха въпроса за решаване от парламента, който да реши дали да приеме специален закон за реституцията на царските имоти.\nЕтикети:България, двореца, двореца ”Кричим”, Европейският съд, жалбата, Кричим, отхвърляне, Симеон II, Страсбург\nСлед царския юбилей – разходка с царския влак (Видео)\nюни. 17 Общество no comments\nСимеон Втори, съпругата му Маргарита, кралицата-майка на Испания Доня София Гръцка и още гости от рождения му ден отпътуваха с влак към Черепишкия манастир, предаде Нова тв.\nРазходката е с уникалната царска парна влакова композиция от времето на цар Борис Трети.\nСтаринният влак тръгна от Централна гара в София.\nНа снощното тържество в двореца „Врана“ присъстваха десетки български държавници и политици, както и гости от Цяла Европа.\nЦветът на монархическа Европа, аристократичните родственици на Симеон пристигнаха за тържеството: испанската кралица-майка София, доайенът на фамилията Сакск-Кобург-Гота принц Андреас, принцеса Маргарита и принц Раду от Румъния, принц Александър и принцеса Катарина от Сърбия, принц Никола от Черна Гора, принц Лека от Албания със съпругата му- принцеса Елия, както и Осман Салаххадин Османоглу – единственият жив пряк потомък на турските султани Мурад V и Мехмед V, принц Тусун от Египет – съученик на Цар Симеон II в прочутия „Виктория Колидж” в Александрия.\nЕтикети:влак, разходка, Симеон II, царския, юбилей\nТрима президенти и четирима премиери на приема за юбилея на Симеон II (снимки)\nПрезидентът Румен Радев пристигна заедно със съпругата си Десислава и вицепрезидента Илияна Йотова. Цар и президент разговаряха оживено повече от петнадесет минути. Първата дама бе в изящен тоалет от бял ефирен гащиризон без ръкави с изящно бижу на врата.\nСимеон Втори, доня Маргарита и княгиня Мария-Луиза\nРъководството на ДПС, начело с Мустафа Карадайъ\nПринц Кирил и Петър Стоянов\nЕтикети:президенти, премиери, приема, Симеон II, трима, четирима, юбилея\nСимеон II празнува 80-годишен юбилей\nюни. 16 Общество, Топ новини no comments\nЦар Симеон II и царица Маргарита посрещат над 400 гости в двореца „Врана“ за 80-годишния юбилей на Негово величество.\nВ 10 ч сутринта в катедралния храм „Св. Александър Невски“ патриарх Неофит ще отслужи молебен за здравето на царя.\nТържеството за юбилея е вечерта. Паркът вече е празнично украсен, разпъната е специалната шатра за градинското парти.\nНа събитието ще се събере родният политически елит и цветът на монархическа Европа.\nИспанската кралица-майка София от вчера е в София и бе забелязана да пазарува в магазин на бул. „Витоша“. Отдавна у нас е и сестрата на Симеон Мария-Луиза.\nОт Германия със специален самолет ще пристигне доайенът на фамилията Сакск-Кобург-Гота принц Андреас.\nСред гостите ще бъде и принц Тусун от Египет, който е бил съученик на Цар Симеон II в прочутия „Виктория Колидж” в Александрия.\nПовечето от аристократичните гости са връстници на Симеон. Още през януари царят изпрати писма до кралските фамилии в Европа, в които ги уведомява, че се налага да ограничи гостите до родените през 1937 г. Изключение правят само наследниците на кралските фамилии на Балканите. Това се налага и поради факта, че евентуално присъствие тук на кралски двойки от действащи монархии е свързано с ангажиране на държавните институции и засилени мерки за сигурност на държавно ниво.\nСимеон Борисов Сакскобургготски, Симеон II е български политик, цар на България е периода 08.1943-15.09.1946 г.\nВ Египет Цар Симеон е записан в прочутия “Виктория Колидж”. Завършва Френския лицей в Мадрид (1951-1957 г.). Учи една година в частната военна академия „Вали Фордж”, Уейн, Пенсилвания (1958-1959 г.), получава звание „младши лейтенант”; завършва бизнесадминистрация и право в Мадрид (1964 г. ).\nЧлен е на бордовете на европейски, арабски и африкански компании. Президент е на филиала на френския електрически консорциум „Томсън” в Испания. През 1997 г. се пенсионира. Получава българско гражданство през 1996 г. На 17 юни 2001 г. оглавената от Симеон II коалиция НДСВ (Национално движение “Симеон Втори”) печели парламентарните избори в България с 42,74%. На 24 юли 2001 г.\nСимеон II полага клетва пред републиканската конституция, става министър-председател на 48-то правителство на Република България. От 2002 г. е лидер на политическа партия НДСВ. След парламентарните избори през 2005 г. Цар Симеон II участва в Съвета на тристранната коалиция – БСП, НДСВ и ДПС, която състави кабинет.\nЕтикети:80-годишен, празнува, Симеон II, юбилей\nЦелият монархически елит на Европа идва в България за 80-годишнината на Симеон II (снимка)\nЦелият монархически елит на Европа, включително кралете на Испания и Белгия Фелипе и Филип, както и британският престолонаследник принц Чарлз, идва в България за 80-годишнината на Симеон II, съобщава Епицентър.бг. Негово величество прекрачва прага на деветото си десетилетие на 16 юни тази година.\n„Искам да чествам своята 80-годишнина тук, в България, където е моята родина“, казал неотдавна царят на свои приближени. И така обявил как смята да отбележи юбилея си.\nЗа честването ще бъдат поканени представители на всички монархически домове в Европа, с които Симеон II е роднина. Негово величество е в родствени връзки с потомците на Сакскобургготската, Орлеанската, Бурбон-Пармската и Савойската династия.\nОчаква се на юбилея на царя да присъства и старият му приятел – абдикиралия испански крал Хуан-Карлос и съпругата му София. Поканен е и кралят на Холандия Вилем-Александър и абдикиралата кралица Беатрикс.\nЗа юбилея на Симеон II, разбира се, ще дойдат всичките му деца и внуци. Синовете Кирил, Кубрат и Константин-Асен и дъщерята Калина, както и единадесетте внуци на царя и на доня Маргарита.\nПървородният син на царското семейство Кардам (роден през 1962 г.), почина след дългогодишна кома. Той е женен за Мириам Унгрия Лопес. Имат двама синове – Борис (1997) и Бертран (1999).\nВторият син Кирил и жена му – известната светска красавица и муза на Валентино Росарио Надал и Фустер-Пуигдорфила, отглеждат три деца – Мафалда (1994), Олимпия (1995) и Тасило (2002). Двамата се развеждат, но в името на потомството запазват чудесни взаимоотношения.\nТретият син Кубрат е женен за Карла Мария Ройо-Вилянова и Урестарасуп. Двойката има три деца – Мирко (1995), Лукас (1997), Тирсо (2002).\nЧетвъртият царски син Константин-Асен е женен за Мария Гарсия де ла Расиля и Гортасар. Техните деца са Умберто (1999) и София (1999).\nКнягиня Калина е омъжена за мореплавателя и изследовател Антонио (Китин) Муньос Валкарсел. Синът им Симеон-Хасан е 11-ият поред царски внук и единственият роден в България.\nГостите за юбилейното тържество на цар Симеон ще бъдат настанени в четири от най-реномираните софийски хотела. Отсега се оглеждат президентските им апартаменти. Симеон II е поставил едно условие – за всичко плаща сам.\nТържеството на Симеон II подготвя организационен комитет, начело с Асен Ушанов. В него влизат изтъкнати интелектуалци и представители на бизнеса.\nЦар Симеон и царица Маргарита ще посрещнат именитите си гости на голямо тържество на 16 юни в двореца Врана. Още се обсъжда обаче какво да бъде то – обяд, вечеря или бал.\nСимеон е роден на 16 юни 1937 г. в София. Той е син на Цар Борис ІІІ и Царица Иоанна. На този ден камбаните на всички български църкви бият, залпове възвестяват раждането на престолонаследника. По случай радостното събитие Царската двойка дава широка амнистия на затворници, а учениците получават повишение на оценките с по една единица. Симеон е кръстен в православната вяра с вода, донесена от р. Йордан от български военен пилот.\nЦарското семейство, 16 юни 2007 г. На снимката е и покойният първороден син на Симеон – Кардам.\nЕтикети:80-годишнината, България, Европа, елит, монархически, Симеон II\nДончева се впуска в президентската битка с цариста Минчо Спасов с благословията на Симеон II\nсеп.. 08 Политика, Топ новини no comments\nПояви се и най-неочакваната кандидат-президентска двойка.\nЛидерът на „Движение 21“ Татяна Дончева се впуска в президентската надпревара с царист за вицепрезидент – юристът Минчо Спасов от НДСВ\nТатяна Дончева обяви, че формално технически двамата с Минчо Спасов се явяват от името на коалиция „Движение 21“ – НДСВ. Зад тях има и комитет за подкрепа, оглавяван от проф. Камелия Касабова. „Тях ги очаква победа“, заяви царистът Станимир Илчев.\nНа въпрос какви резултати очакват на вота, Дончена отговори образно: „На последната олимпиада 1,97 би могло да ви направи шампион или медалист, а на предишни олимпиади не би могъл да ви класира за участие“, каза тя. И добави: „Да не планираме резултата от една битка. И Наполеон не е могъл да го прави, но това не му е попречило да завладее смета“.\nКандидатите бяха запитани и дали царят е благословил битката им за президентския пост. „При нас благославя негово светейшество“, отговори Станимир Илчев. И продължи: „Царят се оттегли от политиката през 2009 г., като подаде оставка, оттогава НДСВ е имало три ръководни екипа. Ние поддържаме с него съдържателни и пълноценни отношения, радваме се на съветите, които той ни дава. Той подкрепя само конструктивни намерения.\nЦарят е информиран за нашите намерения. Ние чувстваме неговата подкрепа, без допълнителни елементи, които не са необходими.“\nДончева се обяви за връщане на справедливостта в държавата, ревизия на прехода, конституционна реформа и назначаване на главния прокурор от държавния глава. „Развързването на възела трябва да започне от прокуратурата“, убедена е Дончева. „Това, което се прави сега като съдебна реформа са мравчи стъпки за външно впечатление“, смята тя.\nНашият противник не са другите кандидати, а безобразията в държавата, каза лидерът на „Д 21“. Минчо Спасов обаче нарече конкурентите „Клуб „Винету“ и „Клуб 65 плюс“.\nТатяна Дончева се обяви за „дълбока ревизия на наследството на прехода – политическо, юридическо и морално“. И обясни какво има предвид: „Един такъв механизъм е конституционната реформа. Съдебната реформа е съществен елемент и първа стъпка в тази конституционна реформа. Като първа стъпка – президентът да поеме отговорността за назначаване на главния прокурор. Трябва да е ясно кой носи отговорност за държавното обвинение. Това няма да наруши разделението на властите.“\n„Всички кандидати ще ви кажат, че са патриоти. Ние с колегата Спасов не сме по-малко патриоти. Виждам, че започва една кампания на снимки до южната ограда. Сигурността не се мери с височината на оградата.\nНашето сляпо поддакване на Германия по темата за мигрантите е грешна стъпка. Това изкуствено разделяне от Вишеградската четворка не смятам, че е добър вариант.\nНатрапчиво се налага усещането, че трафикът на бежанците през България е по-интензивно, отколкото твърди официалната пропаганда“, каза кандидатът за президент.\nСпоред Дончева Патриотичният фронт са „по-скоро присъдружни на ГЕРБ формации, които не само участват в управлението, но и във всякакви икономически схеми“.\n„Български кандидат за президент, който е допуснал да бъде етикиран като проруски, протурски или проамерикански, е нонсенс“, убедена е Дончева. Тя каза още, че от тях с Минчо Спасов не може да се очакват изхвърляния по отношение на великите сили, а прокарване на българските интереси. Образованието и културата са нашите приоритети, каза още Дончева. „Както е казал Панайот Пипков: „Народността не пада там, гдето знанието живей“, не е казал „Народността не пада там, гдето армията живей“, добави тя. А Спасов се пошегува, че ще направят романа „Винету“ задължителен за изучаване. Премиерът Бойко Борисов някога заяви, че това е любимата му книга.\nЩе наложим социален минимум, първо през експертите, с които ще работим, обеща още Дончева. Социалният минимум за всеки гражданин означава гражданинът да води смислен живот, продължи тя. И обясни, че не е нормално да има порцион за кучетата в кучешките приюти, за бежанците в бежанските лагери, за затворниците в затворите, а да не се знае кое е това количество средства, което позволява на човека да се чувства човек, да се чувства спокоен.\n„Да не пропуснете да отбележим, че правим тази пресконференция на Малка Богородица, игнорирайки ретроградния Меркурий“, обърна се в края на пресконференцията към медиите Дончева. Тя припомни, че е била адвокат на Светия синод във времето на разкола и, че сегашният патриарх я е кръстил.\nИ двамата кандидати имат дълга политическа кариера. Дончева бе дълги години депутат от БСП. Минчо Спасов също е бивш народен представител, но избран с листата на НДСВ, беше и шеф на парламентарната комисия за вътрешна сигурност и обществен ред. Двамата се кандидатират от името на инициативен комитет, в който личат имената на много царисти. Оглавява го проф. Камелия Касабова, зам.-председател на Народното събрание от 2001 до 2009 г., преподавател в СУ „Св. Климент Охридски“. В инициативният комитет са и конституционалистът проф. Снежана Начева, бившият министър на отбраната в кабинета на Симеон Сакскобургготски Николай Свинаров и неговият заместник Илко Димитров, както и Стефан Данаилов – но не Ламбо, а дългогодишният кмет на Трявна, родният град на Татяна Дончева.\nЕтикети:"благословията, битка, Дончева, Минчо Спасов, президентската, Симеон II, цариста\nДНК от Симеон II и германска баронеса разплете 80-годишна мистерия с кралско убийство\nДНК от Симеон Сакскобургготски и германска баронеса слагат край на версията, че смъртта на Албер I Белгийски през 1934 г. е била насилствена, пише „Стандарт“, позовавайки се на европейски сайтове.\nТялото на монарха е намерено върху бодлива тел, след като е паднал от скала. Появяват се съмнения обаче, че запаленият планинар е убит или принуден да сложи край на живота си, а трупът му е хвърлен по-късно на въпросното място.\nПричината за тази версия е, че Албер I Белгийски е симпатизирал на Хитлер и не искал да влезе в съюз с Франция при евентуална война с Германия. Тя е подхранвана от САЩ и Великобритания.\nОт инцидента с краля остават запазени листа с неговата кръв. Учени от университета в белгийския град Льовен решават да сложат край на загадката. Само двама души в Европа, които имат генетична връзка с Албер, се съгласяват да участват. Това са бившият български министър-председател и германска баронеса.\n„Няма съмнение – това е кръвта на краля и той не е бил убит“, обявиха от университета.\nЕтикети:80-годишна, баронеса, германска, ДНК, кралско, мистерия, разплете, Симеон II, убийство\nСимеон II пред Си Ен Ен: Разбих мита, че кралските особи не са демократи\nВ интервю за Си Ен Ен и известната журналистка Кристиан Аманпур бившият български премиер Симеон Сакскобургготски заяви, че се е кандидатирал за поста, защото след 50 години в изгнание е сметнал, че това е най-добрият начин да подаде ръка. Той разказа, че се е почувствал много добре, защото е разбил мита, че кралските особи не са демократи.\nСимеон призна, че никога не е вярвал, че ще се върне в България, дори смятал, че децата му няма да доживеят да видят промяната.\nОсновната тема на интервюто, взето в православен храм в Лондон, беше спасяването на българските евреи, в което бащата на Симеон играе основна роля. Сакскобургготски все още иска да разбере каква е причината за смъртта на цар Борис III. Той обясни подробно защо не сме могли да спасим евреите от Македония и Тракия, но заяви, че се чувства много горд заради опазването на живота на 48 000 души от вътрешността на страната: „Те не са били докоснати”.\nСимеон сподели, че винаги се е чувствал с 12 години по-стар, защото станал цар само на 6 години, а за да встъпи в тази роля би трябвало да е поне на 18. Според него съмнителното във версията, че Борис е починал от сърдечен удар, е фактът, че агонизирал цяла седмица. Той разказа, че 30 години след смъртта му е проучил всички възможни архиви и документи, които са били декласифицирани. Не е имал достъп само до архивите в Москва.\n„Направих много, за да поставя България на картата по много различни начини, чрез факта, че изведнъж станах министър-председател, което е необичайно. Но това помогна да бъде привлечено вниманието на хората и на политиците към България. Опитът ми от частния сектор и връзките ми с европейските кралски дворове помогнаха много, за да бъдат отворени вратите на НАТО и Европейския съюз, което беше и основната цел”, казва Сакскобургготски.\nТой добави още, че около 4000 души са го посетили в Мадрид или са му се обадили след промените през 1989 година и са го карали да влезе в политиката, защото не били доволни от управлението. Тогава той осъзнал, че Берлинската стена наистина е паднала.\n„Опитах се и да не търся никакво отмъщение. И мисля, че четирите ми години като министър-председател – нещо, което сега хората признават, са били най-спокойните и предсказуеми и без политическа дискриминация или партизанщина”, смята Сакскобургготски.\nЕтикети:демократи, кралските особи, мит, Си Ен Ен, Симеон II


УЕФА най-сетне нацелва ваксата с ВАР - Европейски футбол - Sportal.bg\n18 април 2019 | 18:15 - Обновена\nСистемата ВАР отново беше на топа на устата след решаващите си намеси на последните два четвъртфинала от Шампионската лига в сряда, особено в този между Манчестър Сити и Тотнъм. „Гражданите” се виждаха крайни победители в сблъсъка с драматичен гол на Рахим Стърлинг в добавеното време, ала съдията Джунейт Чакър, който преди това беше зачел спорен гол на Фернандо Йоренте, го отмени.\nДнес две големи имена в английското съдийство – Марк Клатънбърг и Кийф Хакет, бяха помолени да коментират решенията на Чакър и ВАР за два от големите вестници на Албиона и откликнаха. Представяме ви техните становища в следващите редове.\n„Съдиите бяха прави да отменят късния гол на Рахим Стърлинг за Манчестър Сити и въобще вечерта беше чудесна за системата ВАР.\nПовторенията очевидно сочат, че Серхио Агуеро е в засада в момента на отклоняването на топката от съотборника му Бернардо Силва към него. Помощник-съдията правилно остави флагчето си ниско долу в очакване на прегледа на ситуацията, тъй като явно се е колебаел дали подаването не е дошло от халфа на „шпорите” Кристиан Ериксен. Все пак е очевидно, че Силва отклонява към Агуеро. Някои може да тръгнат да спорят, че това докосване не е умишлено, ала това в случая няма никакво значение. Щом последното докосване на топката е от играч на Сити, тогава Агуеро е в засада.\nПо-рано влизането в употреба на ВАР за проверката и впоследствие зачитането на гола на Фернандо Йоренте също беше фантастичен пример за използването на системата в най-добрата светлина. В крайна сметка справедливото решение бе взето. В подобен критичен момент на мач от такова огромно значение е важно съдията да получи втора възможност да прегледа ситуацията, след като домакините твърдяха, че таранът на гостите е вкарал с ръка.\nАко топката бе влязла директно във вратата от ръката на испанеца, попадението щеше да бъде отменено, ако ще и контактът да е бил неумишлен. Повторенията на забавен каданс обаче очевидно показват, че топката влиза в мрежата от горната част на бедрото на Йоренте. Имаше предположения, че топката е „облизала” ръката му, ала този контакт е твърде минимален и съответно недостатъчно основание, пък и завършващият удар е с бедрото, а не с ръката.\nПонякога критикуваме ВАР за употребата му на забавен каданс в положения за игра с ръка, ала тук системата бе задължителна за използване, за да се стигне до правилното крайно решение.”\nМарк Клатънбърг, „Дейли Мейл”\n„Преглеждащият клипа съдия не пожела да отмени гола на Фернандо Йоренте, затова и подкрепям решението той да бъде зачетен. Всъщност УЕФА демонстрира тази седмица в Шампионската лига как трябва да се използва ВАР: на „Етихад” реферът взе решението на основата на показани му покрай тъчлинията кадри.\nДруги ъгли като че ли показват по-чист контакт с ръката на испанеца, докато се измъкваше от своя пазач и насочи центрираната от Киърън Трипър от ъглов удар топка към вратата. Аз обаче подозирам, че видяното от арбитъра на монитора до терена не му дава яснота при попадението на Йоренте. И все пак той взе правилното решение.\nТук излиза обаче въпросът какво ще се случи от следващия сезон. Роберто Росети – директорът на съдиите в УЕФА, каза, че вече няма да бъде позволен нито един гол след използване на ръка. Бордът на международната футболна асоциация, който определя правилата на футбола, обяви през март, че в бъдеще всяка игра с ръка ще бъде отсъждана в ущърб на всеки футболист, ако ръцете му се разпрострат „отвъд естествения силует”, пък ако ще и да е неволно.\nТази промяна в правилника ще бъде направена, за да разчисти тези редовно срещани моменти на яростно оспорване на положения поради непостоянство в критерия. По-рано този сезон например видяхме изравнителен гол с ръка на Уили Боли от Уулвърхамптън Уондърърс отново срещу Манчестър Сити, които така бяха лишени от победата.\nОт Борда и от УЕФА казват, че съдиите се нуждаят от „по-точно и подробно дефиниране на това какво е игра с ръка” и че „вече няма да бъде зачитан гол, вкаран направо от ръката или асистиран след овладяване с ръка, ако ще и това действие да е неволно”.\nСнощи УЕФА нацели ваксата и според мен така вече се оперира с ВАР по точния начин. Употребата на монитор до терена е жизненоважно условие това да продължи да се случва. Крайното решение трябва да е на главния съдия, а не на ВАР, както виждахме в Англия да се прави. Решението за отмяна на гола на Стърлинг заради засада също бе точното.”\nСпортни новини Прочетена 24219\nС една дума специалистите дават "отличен" на съдията. А коментаторът,най-вероятно е по голям специалист, в началото на мача каза,че въпросният рефер на всички напечени мачове все бъркал...Как така все бърка,а простите от УЕФА все навързани мачове му дават.Коментирай си мача,не коментирай признатите рефери,че ставаш меко каказано смешен. Рейтинг: 7 3\n19 април 2019 | 11:10\nчакър се клати с някой в уефа. друго обяснение нямам : Рейтинг: 5 3\n19 април 2019 | 10:59\n19 април 2019 | 10:55\nедин вид головете с ръка вече са редовни Рейтинг: 4 5\n19 април 2019 | 10:01\nИ аз съм на мнение, че ВАР се справи чудесно онази вечер. Този сезон видяхме доста положения, при които не бе свирена дузна при неволна игра с ръка. В този случай, Йоренте прибра ръката си до тялото и въпреки, че топката му облиза ръката, това нямаше да промени траекторията на топката. Рейтинг: 7 2\nХа ха ха ха ха. Не съм фен на нито един от двата отбора. Нацелва ваксата, ама друг път. Каквото покажат блеярниците в стаичката, това е. А английски съдии, да коментират ВАР е все едно дърводелец да коментира космически ракети, особено Марк Клатънбърг, една подлога на голата кратуна в УЕФА. Английските съдии са едни от най-смешните в Европа. Гола на "Тотнъм" 1 000% ръка. Снощи го дадоха от друг ъгъл и се вижда ясно и точно движението на ръката, ама онези дебили от стаичката не го показаха на дрисливия турчин, дето се е сгънал като поничка и си клати главата, че не може да разбере, като онези кученца в колите с клатещите се глави. В този век, с тези технологии, да не можеш да покажеш ясно и точно, какво се е случило, за какво ти е този ВАР? Сигурно за да си чистят задниците английските коментатори с него и Клатънбърг също. Италианци, немци, испанци са слаби в момента и въпреки това осраните английски отбори бият с ръце, с гъзове, с уши, с носове, с по-малко вкарани голове и т. н. Рейтинг: 12 8\nИма коментари на още четирима известни английски рефери, които казват, че гола е нередовен, а съдията на мача подведен от системата ВАР. Явно само този смешник Клатенбърг е на друго мнение, но аз имам спомен за негови отсъждания в обратна посока. Отсъди дузпа на Стърлинг срещу Тотнъм за игра с ръка до тялото, обърнат с гръб и удар от два метра. Тоя ''корифей'' не отсъди дузпа на Шкъртел, който изби топката с ръка от главата на Компани в добавеното време, когато се решаваше титлата на Афийлд през 2014. Това е рефера, за когото Пелегрини се изказваше много ''ласкаво'' и се припотяваше, когато чуеше, че Клатенбърг е назначен да свири мачове на Сити. Рейтинг: 1 3\nНаредиха си еврейското дерби на полуфинала... Рейтинг: 10 8\nНаредили са на майкааа ти путкааата кеенеф смешен Рейтинг: 3 5\n19 април 2019 | 12:47\nГолям клавиатурен плъх се появи!? Чак и псува, къде и кога бе копрофил!? Рейтинг: 3 0\n19 април 2019 | 08:16\nЗа мене лично това а нагледен пример как несправедливостта възтържествува. Първия ВАР за Тотнъм, втория ВАР за Тотнъм и накрая се класират напред без да са вкарали повече голове, а заради, мое мнение, най-идиотското правило в историята на спорта - голове на чужд терен. Що за малоумие е да направиш една битка да се състои от два мача, двата отбора да вкарат равни голове и единия да продължи щото вкарал гола си на чуждия стадион..Нямат място във футбола през 2019 такива идиотии. Рейтинг: 13 17\n19 април 2019 | 04:36\nIma ruka no tq e na laport vie kyoraviliste laport q vkarva s ruka Рейтинг: 5 2\n19 април 2019 | 00:41\nНай-вече с ЛиВАРпул Рейтинг: 4 3\nАко ще вървим в тази посока, Дано Роуз умишлено удари Ферна в лицето при едно единоборство, но не отсъдиха дори нарушение. Друга ми е мисълта, но явно не схващаш. Няма значение дали е редовен гола, въпроса е как ВАР помогна на рефера да вземе правилното решение. Даде му повторение на ситуацията от един единствен ъгъл, което може да го заблуди. Имаше още две камери, които дават по-ясна представа дали има игра с ръка. В английските медии акцентират, че съдията може да е подведен от това единствено повторение. Друга камера показва,че има игра с ръка, но кадрите не са показани на съдията. Разбираш ли, за какво иде реч? Съдията може да отмени гола, като прегледа ситуацията от всички ъгли, но въпроса е, защо ВАР не му предостави възможност да види повторение и от друга камера. Рейтинг: 23 1\nСити са втория ми любим отбор, но снощи ВАР беше перфектен. Аз от години повтарям, че е престъпление в ерата на технологиите да няма видео-повторения. Но рано или късно справедливостта възтържествува. В момента нещата са ДАЛЕЧ по-добре от миналата година и ще се изчистват все повече и повече. Сити бяха по-добрия отбор, но индивидуалните грешки на Агуеро и Лапорт ги закопаха. ВАР отсъди всички положения правилно. Тотнъм си заслужи мястото на полуфинала. Въпреки, че ми е кофти за Сити от една страна съм доволен, тъй като този развой отваря пътя на Барса за титлата. Плюс това Сити ще се фокусира въху Висшата Лига и ще притисне Ливърпул яко, което ще им повлияе преди мачовете с Барса. Рейтинг: 11 6\n19 април 2019 | 03:09\nТи си толкова фен на СИТИ, колкото аз съм фен на Ревал Магарит. Кажи си че те беше страх от мач със СИТИ, защото само те можеха да спрат Барса към спечелването на ШЛ. Рейтинг: 13 11\nАвтора на статията да обясни, защо на рефера беше предоставена само една една гледна точка на тази ситуация, при положение, че камерата зад вратата показва, че има игра с ръка. Рефера беше подведен с това повторение, и съм убеден, че е напълно умишлено. Да припомним цирка с отсъдената дузпа срещу Сити с Хофенхайм, където съдията отсъди ъглов удар, но ВАР сигнализира за игра с ръка на Отаменди. Рефера отсъди дузпа без да гледа повторение на ситуацията, заради развален монитор. Оказа се, че някой може да диктува на реферите какво да отсъждат, което е скандално. Интересното е, че тези гафове се случват на Сити, и винаги в техен ущърб. Рейтинг: 15 7\nИрония е съществуването ти, пъпчив пубер от Фарса..... Случайте за бутане на Дузпалона са стотици!!!!!! Има клипове в ЮТУБ Рейтинг: 5 4\n19 април 2019 | 08:09\nУефалона им викат заради Йовребро който не осъди 4 дузпи за Челси!?!?!?!? Какви ги говориш поплювко.... Рейтинг: 8 2\n19 април 2019 | 00:00\nНа Барселона и викат Уефалона заради мач, в който Абидал беше изгонен с директен червен картон без никакъв контакт заради адската симулация на Анелка, който заслужаваше жълт. А предния мач на Балак беше спестен червен, Ето сам срещу вратаря му свирят несъществуваща засада и 100% дузпа са дърпане и събаряне на Анри беше подмината. Толкова за "Уефалона". Барселона има един съдийски мач и той беше срещу ПСЖ. За щастие кармата ги застигна бързо и Юве ги елиминира в следващия кръг. Какво да кажем за Реал които спечелиха три поредни титли с подпирания чак до финала? Рейтинг: 11 12\nПървият мач с Тотнъм Фернандинката удари без топка с лакът умишлено играч на Тотнъм и ВАР не го гледа, а е директен червен картон... айде по-спокойно с розовите очила ; Винаги има ощетени, освен Барселона... те са единствените Уефалонци... ама Ливърпул ще ги оправят : Английски финал в ШЛ и ЛЕ ! Рейтинг: 9 11\nШибаната ръка е до тялото како значение има другото Рейтинг: 12 6\n19 април 2019 | 03:11\nТочно така. Гола е с ръката която е свързана към тялото посредством рамото. Прав си малък. Рейтинг: 2 5\nИзключителна "ВАР драма" - последният повали Севиля\nДрама между Фиорентина и Интер, ВАР промени хода на мача


"Приказка за Звездното момче" (1983) - субтитри и превод на песните — Страница 2 — Нашето детство\nЕдна далечна планета, на която всякакви чувства са отдавна забравени и забранени, ненадейно попада под влияние на непозната и силна енергия. Енергия, която подтиква жителите й към странни неща - да искат да посадят цветче, да се гледат един друг в очите, да изпитват непонятни усещания в областта на сърцето... Изследователи установяват, че енергията идва от Земята. Там, в едно селце, един ловец по цели нощи гледа тяхното съзвездие и излъчва поток от чувства. За да спре смущаващите странни усещания, владетелят на съзвездието решава да изпрати на Земята последен модел дете от своята планета. То изглежда досущ като земните деца, но със студеното си сърце е способно да унищожи огромно количество чувства и по този начин да прекъсне техния поток към планетата, на която всякакви чувства са отдавна забравени и забранени...\nТака започва незабравимата филмова\nТя пресъздава две приказки на Оскар Уайлд: "Звездното дете" и "Рожденият ден на инфантата" (ако проследите линковете, ще можете да ги прочетете в Читанката). Филмът ни среща със студените жители на чужда галактика, които напразно се опитват да се скрият от човешките чувства; с едно момче, което изгубва сърцето си, но го намира отново; с един ловец, който мечтае щастието да му падне от небето, а мечтата му се сбъдва; с една майка, която търси сина си и не се отчайва, дори когато той я отхвърля; с децата от едно селце - толкова весели, че обичат по цял ден да играят, дори когато от играта няма никаква полза; с един малък художник, който обича всичко и иска да го нарисува; с цяла трупа странстващи артисти - рицарите на всички времена и народи; с едно безкрайно добродушно гърбаво джудже; с един Велик инквизитор, който не е никакъв инквизитор; и с една безсърдечна инфанта, която така прекалява в своеволията си, че накрая кралят се принуждава да я вразуми.\nАко тръгна отзад-напред, бих могла да кажа, че "Приказка за Звездното момче" е приказка за възпитанието. Но тя е и приказка за вярата в доброто. И също е приказка за надеждата, която не бива да губим, каквито и трудности да срещнем по пътя си. Ала преди всичко това е приказка за любовта - любовта към децата, към родителите, към приятелите, към всяко живо създание, към цялата вселена. Заради всичко това се присъединявам към препоръките на Дани. Препоръчвам този филм на всички деца.\nА за техните родители... той е просто задължителен.\nНякои от имената, без които филмът нямаше да съществува:\nРежисьор: Леонид Нечаев\nСценарист: Ина Веткина\nМузика: Алексей Рибников\nПесните изпълняват: Ансамбъл "Гистриони" и Държавен кинематографически оркестър на СССР\nВ ролите: Павел Чернишев (Звездното момче), Лариса Пономаренко (инфантата), Ваня Пчолкин (джуджето), Игор Сисов (художникът), Гражина Байкщите (майката), Иван Мацкевич (ловецът), Матлюба Алимова (ясновидката / циганката), Ростислав Янковски (владетелят на съзвездието), Виктор Василевич (Великият инквизитор)\nМоже би всички помните "Приказка за Звездното момче". Аз обаче я помнех само като заглавие. Преоткрих я благодарение на Дани :em_121: , чиято беше идеята (тоест направо инициативата) за превод на филма. А когато след толкова години го изгледах отново, установих, че все пак не всичко съм била забравила. Спомних си инфантата. Да, странно, именно нея - с надменното й личице и триъгълната мрежичка за коса...\nВ интерес на истината, превод на "Звездното момче" вече съществува в Замунда. Но той, меко казано... не става. Имам предвид, че е с лош тайминг и отчайващо неверен смисъл - в прекалено много реплики се срещат прекалено много бисери (напр. "ему стыдно" = "студено му е", "детей на соломе" = "дете в един салон", "мы их кормим" = "ще ги изкормим" и т.н.). Затова направих нов превод и нови субтитри - ето линк за свалянето им:\nskazka.o.zvezdnom.malchike.1983.xvid.dvdrip.kinozal.tv.rar [24,59 Kb] (сваляния: 385)\nЛинкове за сваляне на филма:\nСубтитрите са за същия релийз, който е и в Замунда.\nАко не сте регистрирани там или пък в момента няма сийд, можете да го свалите и от Датата: I серия, II серия.\nИма и още един, много по-добър релийз - този на Filmiki (I серия, II серия). При него качеството на картината е почти кристално! - снимките за тази статия например съм ги "цъкнала" от него (за сравнение - двата откъса с песните по-долу са от филма в Замунда - има огромна разлика). Обаче звукът му нещо не е наред - постоянно влачи... :em_8: Може би затова не успях да наглася субтитрите да стават и за него; опитах по лесния начин, но не се получи - трябва ред по ред да ги преправям, за което сега нямам време. Обаче пък, ако някой държи повече на картината и не му е необходим превод, и не го дразни влаченето, спокойно може да си свали филма от там.\nВ "Приказка за звездното момче" звучат две прекрасни песни.\nА ето как звучат те на български според мен... Не, спокойно, няма да пея - това ще го оставя на queen_blunder, ако прояви желание някой ден :em_108: . Аз само ще ги преведа:\nТекст: Самуил Маршак,\nв превод от стихотворението на Уилям Блейк\nПревод на български: Кремена Василева\nи свий гнездо\nнад детската глава.\nДонеси спокоен сън:\nизвор ромолящ навън\nпод сияен лунен лъч.\nне отлитай през нощта.\nМайчиният поглед благ\nе утеха най-добра\nвъв среднощната тъма.\nдетенце, спи -\nспи и цялата земя...\nНесмутен ще е сънят,\nщом усмивки цял рояк\nнад блаженството ти бдят.\nВ песента не е включено цялото стихотворение на Уилям Блейк. За любознателните - ето пълния текст на оригинала и превода му на руски:\nHeaven & earth to peace beguiles. Колыбельная песня\nМилый мальчик, образ твой\nМне напомнил лик святой\nВ яслях некогда лежал.\nОн смеётся всем, кто мал,\nДетский смех — небесный смех\nВ царство мира манит всех.\nИнтересното е, че до 1969 г. руският превод на Самуил Маршак е бил публикуван без последните три куплета - явно са били твърде много религиозни за тогавашния вкус...\nТекст: Юри Ентин,\nНе спи, когда друзьям не спится\nВ тревожной мгле, в тревожной мгле.\nНе спи! – С крылом подбитым птица\nЛетит к земле, к земле.\nТы руку другу протяни,\nПусть ветер зло толкает в грудь.\nВ далёкий дом, в далёкий дом.\nНе спи! Давай, с бедою споря,\nВ тот дом войдём. Войдём!\nНе спи, щом твой приятел верен\nбудува в грижи и тъга.\nНе спи! – там птица е ранена,\nбез сили пада тя.\nРъка приятелска подай,\nнапред през бурята върви.\nБез колебания и страх\nза себе си ти забрави!\nНе спи, щом зла беда надвисне\nнад дом далечен през нощта.\nНе спи, а с нея ти бори се\nи ще отстъпи тя!\nВ пълния текст на Юри Ентин всъщност има още един куплет, който при това е първи; но понеже го няма в песента, не съм го превеждала:\nТрубят в тиши, трубят в тиши.\nНе спи! Пусть ночь идёт на убыль,\nНа зов спеши, спеши!\nА оригинала на английски, за съжаление, не мога да дам. Не успях да установя кое точно е това стихотворение на Уилям Блейк... :em_13: Ако някой може да помогне, ще съм му благодарна.\nВъпреки перфектната подготовка, изпращането на Звездното момче не минава съвсем гладко. За всеобща изненада майка му проявява възмутителни признаци на привързаност и се хвърля след него в космическата бездна. Точно тогава ловецът вижда как две звезди прекосяват нощното небе и падат съвсем наблизо. Той успява да намери пеленачето и започва да се грижи за него като за собствено дете. Годините минават, а изстрадалата майка преброжда цялата земя в търсене на изгубения си син. Тя вече не е инопланетянката от далечния свят, в който всички чувства са отдавна забравени и забранени. Тя е майка като всяка друга, чиято обич й дава сили да преодолее всякакви изпитания, а вярата, че отново ще бъде заедно със своето дете, не я оставя нито за миг...\nКазват, че когато умре, човек отива на небето и се превръща в звезда. На 24 януари ще се навърши една година, откакто ни напусна Леонид Алексеевич Нечаев. Нека в този ден си спомним за него с чувство на благодарност. Нека си спомним колко вълнуващи мигове ни е подарил с "Риж, честен, влюбен", "Продаденият смях", "Питър Пан", "Приключенията на Буратино", "Приказка за Звездното момче". А после, когато звездите изгреят, да потърсим неговата. Сигурна съм, че дори да не я открием с поглед, потокът от чувствата ни ще я намери. Защото детската радост и благодарност са много силни чувства...\nЕТИКЕТИ: филми субтитри Приказка за Звездното момче Оскар Уайлд Леонид Нечаев Уилям Блейк\nПоследна редакция: 21-01-2011, 03:51\nСтраницата е видяна: 9 747 пъти\nID на статията: 3389\n№31 от: a4koto (24 март 2011 17:52)\nБраво, freja! Люлчината песен ме върна много, много далеко, когато мама ми пееше...\n№32 от: boysta3 (5 септември 2011 20:50)\nфилма в RuTracker го знам, но не ми беше харесал и съвсем бях изключила за него. Ами не ми хареса по две причини. Първата е, че търсех същото блестящо качество на картината, каквото е във Filmiki, но такова явно никъде другаде няма . Втората причина никой няма да я разбере, но тя е... логото на телевизията горе вдясно... Хич не ми хареса, прекалено шарено. Това едва ли е довод, но за мен беше по-силен от първия. Нали казах, че никой няма да ме разбере\nСпециално за Фрея направих първите 13 мин на филма без лого, но го спрях, защото е много врътня. Качеството на картината се запазва на 95%, но затова пък имаме, премахнато голямо цветно лого, видео битрейт от 3000 kbps на 600 kbps, както и аудио от 256 на 128 kbps. Така стигнахме до 350 мб на серия или 700 мб за 2те, или 2.10 часа за 700 мб и много по-добро качество от наличните вече рипове от Култура и двд-менте.\nИзминаха близо 8 месеца от този мой коментар. Сетих се онзи ден да видя пак как става заличаване на логото. Пробвах по друг начин и се получи много по-бързо. Не някакви си 12-14 часа!!! ами само 70 мин на серия!!! Така днес ги пуснах двете серии, качих на Мегаъплоуда и ви ги представям. Специално за ФРЕЯ и огромния й труд и за всички останали. Това е най-доброто копие навсякъде по нета!!! Взето е онова на ТелеНяня и е заличено логото - цветно и неестетично стоящо. Двд рипа е супер лош, а онова от Култура, също не е с подобно двб качество, въпреки съвсем малкото си и незабележимо лого. Ето какво се получи. Част1 - от 1,14 GB; Bit rate: 2 385 Kbps >> стана на 612 MB; Bit rate: 1 181 Kbps (за съжаление, програмата автоматично си настройва битрейта и тук се получи малък, но не е под 1000 и качеството си се запазва на 96%; За част2: от 1,18 GB; Bit rate: 2 548 Kbps; >> стана на 864 MB; 1 777 Kbps. Можете да ги свалите двете части от Мегаъплоуда. Могат да бъдат изтрити, ако от последното теглене изминат 90 дни!!! Така че от днес са ви гарантирани поне 90 дни! *И последно: двете части са общо 1,44 гб. Субтитрите за тази версия трябва леко да се коригират с няколко милисекунди. Така че Фрея ако иска да направи за тази версия субите и да даде линк за тях. Това е. Приятно гледане!\nSkazka o zvezdnom malchike (1983) part1a.avi, 612.18 mb\nSkazka o zvezdnom malchike (1983) part2a.avi, 864.58 mb\nПредставям ви и скрийнове, как изглежда екрана след заличено лого:


вторник, 4 юни 2019 г. 10:33 ч.\nЗейнеб Маджурова планира да напусне работата си в Нова тв и да се посвети на други дейности, издават нейни близки.\nБлондинката все по-рядко се включва с кратки рубрики в „На кафе”, а мнозина се запитаха дали не е уволнена. Засега тя опровергава тези твърдения, но по всяка вероятност няма да е част от предаването през следващия тв сезон, издават запознати. Неотдавна Зизу, както я наричат близките, сподели, че е много заета с лични ангажименти и затова отсъствала от ефира. Не е ясно какви грижи има репортерката, но от снимките й в социалната мрежа се вижда, че всеки месец ходи на дълги почивки с приятеля си Стоян Балевски.\nДали милионерският наследник най-сетне се е осмелил да предложи брак Маджурова или все още се дърпа, засега не е ясно. Говори се, че семейството на Стоян никак не одобрявало блондинката от турски произход за снаха и до този момент това го спирало да предприеме по-сериозна стъпка в отношенията им. Зейнеб се ядосвала, че най-добрата й приятелка Никол Станкулова се сгоди и роди дъщеря, а Балевски отбивал мераците й за деца. Говори се, че причината била в родителите му, които вярвали, че синът им и светската репортерка са от два различни свята. За да им се хареса, бургазлийката решила да завърши висше образование и записала журналистка в Софийския университет, но ученето й се опънало и все още не е завършила, пише "Уикенд".\nКОКО - 06:32, 5 юни\nТО ЦЯЛОТО ПРЕДАВАНЕ Е ЕДНА БОЗА


Диана Димитрова влиза в ролята на Марго в „Бягство“ | Ново 5\nДиана Димитрова влиза в ролята на Марго в „Бягство“\nТази вечер в София за първи път ще бъде представен „Бягство“, най-новият филм на „Гала Филм“ с продуценти Галина Тонева и Кирил Кирилов, режисьор е Виктор Божинов.\nВодещата женска роля е поверена на актрисата Диана Димитрова. Тя влиза в образа на Марго – млада стюардеса, която се прибира в България, за да види мечтата на сестра си за живот високо в Родопите, но всичко предстои да се обърка, а в центъра на събитията да попадне именно тя.\n„Харесвам, че образът, който изградихме, казва повече с малко думи и че дори гласът ми във филма звучи различно. В една от сцените Марго споделя на Дани, че нищо не ѝ липсва в живота, но има нещо, което остава недоизказано. Реално какво точно се е случило с нея зрителите могат само да интерпретират по свои начин. Тя е от онези жени, които говорят с присъствието си. Борбена е, разчита предимно на себе си и има изострено чувство за справедливост. На финала на филма Марго задава най-важния въпрос, който всеки един човек е длъжен да си зададе в определен момент“, казва Диана за героинята си.\nСюжетът на „Бягство“ започва от група приятели, които се местят в Чамла – обезлюдено селище високо в Родопите. Те пушат трева, слушат музика и практикуват биологично земеделие, финансирано по програма на ЕС за презаселване на обезлюдени села. В един момент към тяхната група се присъединява млад непознат. Дани не само е избягал от рехабилитационен център за наркозависими, но също така знае повече, отколкото трябва. Започва лов на беглеца, последван от безмилостен конфликт, който заплашва с пълно унищожение.\nСреща с екипа и актьорския състав на „Бягство“ ще има и на премиерните прожекции в Благоевград на 11-и май и в Перник на 12-и май. В Бургас публиката ще може да се запознае с актьорите и екипа на 11-и юни.\nВ „Бягство“, група приятели се местят в изоставено селище в Родопите. Те пушат трева, слушат...


Следвай Пътя! :: Кървавата драма на бургаското летище\n04.09.2012 17:43 - Кървавата драма на бургаското летище\nПоследна промяна: 04.09.2012 18:07\n"Атентатът е дело на "дългата ръка" на Техеран".....\nНа 18 юли т.г. на летище „Сарафово"-Бургас беше извършен терористичен атентат. Беше взривен автобус превозващ израелски туристи дошли на почивка в страната ни. Злонамереното деяние може да се сравни единствено с жестоко,зверско и кърваво нечовешко, срещу нищо неподозиращи туристи - абсолютно невинни мирни граждани.\nГръмнаха световните агенции с най-различни версии за извършеното. Кой стои зад атентата,кой е поръчителя,колко човека са участвали,имали ли са помагачи,от какъв произход са, какво гражданство имат,кога са дошли в страната, къде са пребивавали,с какви документи са,с какво и кога са пристигнали,от къде, и какви са подбудите и т.н. Още веднага след терористичния акт се появи снимка на евентуалния извършител с раница,с бермуди,с бейзболна шапка,с черни очила. Типичен непринуден американец. След атентата се пускаха различни версии, какъв е по народност, но не се каза веднага какъв е,защото след като се разполага с ДНК, не може да не се знае за подробности получени при анализа,който дава пълна информация. Важното е да се печели време и да се отвлича вниманието на обществото от основното. Споменаваше се за намерена шофьорска книжка на евентуалния извършител, която била фалшива. Но кой го казва – казва го САЩ. А защо не се каже, че е техен гражданин? Там и без това е пълно с мюсюлмани, които никога няма да заобичат американците,нито САЩ, нито, който и да било – „неправоверен."\nНо защо е избрана България за "домакин" на събитието.\nСмятам, че няма наивници,които да не могат да си отговорят на някой от основните въпроси.Съвсем ясно е,че зад атентата, както и евнтуалния поръчител, е ислямска страна. Много добре знаем, че израелската държава е в постоянен конфликт с арабските държави. Водила е войни с тях от края на 40-те години на миналия век до 2009 г. Извършвала е нееднократни бомбардировки и ракетни нападения над палестинска територия, над Ливан като им е нанасяла материални щети за милиони долари и човешки жертви - включително и деца.\nРазбира се, че не трябва да се избързва и да се дават категорични предположения, кой точно стои зад този грозен, нечовешки акт. Можем да предполагаме и да гадаем, но за момента няма сто процентови потвърждения, независимо от извършените експертизи и разследване на израелските и американски специалисти. Категорично заявявам,че нашите служби не са на по-ниско ниво, както не са и по-зле информирани. Но това е малко по-друга тема. Някой ще ме опонира. След като са добре информирани, защо не са предотвратили атентата, защо не заловиха извършителя и евнтуалните помагачи преди да го извършат. Отговора е, че страната ни от 1990 г. насам е един абсолютно разграден двор. Бяха свалени всички заграждения по границите, за да докажем колко демократични сме,как изграждаме „демокрация" като се излагаме на рискове и опасности. А те не закъсняха. Обществена тайна е, че през България преминава т.нар."Балкански канал" за наркотици към Западна Европа, канали за крадени коли, оръжие, контрабандни стоки, цигари, трафик на жива плът и т.н. Сега се „гордеем", че разполагаме със супер съвременна техника за откриване на наркотици или на нелегални емигранти укрити в тайници на превозни средства. Да, но това не е достатъчно, защото те прекарват стоките през т.нар. "зелена граница", която се нарушава много често, а бих казал и доста успешно. Болшинството от каналджиите са местни жители запознати с обстановката, в повечето случаи мюсюлмани, тъй като и емигрантите предимно са от Ирак, Иран, Афганистан, кюрди, африканци, но...мюсюлмани търсещи по-добър начин на живот, който да получат на Стария континент.\nВ интерес на истината нашите служби за сигурност се справят много добре, не само защото разполагат с техника,но защото са и добри професионалисти. Но има препъни камъни, които пречат на системата. И ето това е отговора, защо не е заловен предполагаемия камикадзе преди да извърши терористичния атентат. И ДАНС и другите служби знаят, че тук в България е пълно с ислямистки емисари в Родопите, но за да предприемат действия срещу тях,нали трябва да им бъде разпоредено. А защо не се прави? Защото правителството води „балансирана" външна политика. Нали ще „обидим" турските си съседи, арабските си „приятели" и тем подобни чалмалии. Преди повече от година ген. Кирчо Киров, тогава шеф на НРС заяви, че в България има „спящи клетки." Та те клетките у нас са около 800 хил., дори са в българския парламент, във власта, и навсякъде. Е, тогава какво може да ни учуди? Нищо. Разбира се не бих искал да кажа, че някой от тези индивиди е замесен в този нелеп случай - петно за България, но нищо не би трябвало да се изключва. Впрочем, оказа се, че шофьора на автобуса е български мюсюлманин, който дълго време бил безработен и от скоро започнал работа в тази туроператорска фирма. По принцип безработицата и недоимъка водят до евентуална зависимост, но да не задълбаваме.\nСлучайно гледах телевизионно предаване на живо по една национална телевизия, където се обади една зрителка и съобщи нещо,което не съм срещал никъде в репортажите на електронните медии и телевизии, в пресата, а именно, че шофьора на автобуса не е разрешавал туристите да си слагат багажа в близост до черен куфар в багажното отделение на взривения автобус. След като той не е разрешавал, това не означава ли, че пък на него някой му е разпоредил да действа така. Зрителката съобщи, че е чула репликата при разговор-интервю между оцеляла туристка и чуждестранна журналистка. Интересно защо не се споменава за този факт, както и затова, че има два взрива. Вероятно единият е от въпросния куфар, а втория от камикадзето. Въпроси без отговори на този етап. Но нека не пречим на разследването. Който е следил внимателно събитията би трябвало да му направи впечатление, че на погребението на българския мюсюлманин-шофьор, не присъстваха държавни представители,политици-дори на по-ниско ниво. Вярно е, че той е съвсем обикновен човек, служител изпълнявал задълженията си,но някоя от вероятните версии може да се окаже и нещо друго. Липсата на представител на държавната власт на погребението показва, че вероятно се дистанцира, деликатно-дипломатично, защото не се знае, какъв заек ще изкочи от трънката. За сметка пък на това Главният мюфтия на мюсюлманите в България, както и двама областни мюфтии отслужиха религиозния ритуал.\nНа практика този терористичен атентат дойде дюшеш на държавата Израел. Откри се път към Сирия и основната и цел – Иран. Дали е така?\nНа 19 юли т.г. министър председателя на Израел категорично заяви,че това е:.. „работа на Иран. Имаме категорични доказателства,че извършителите са от "Хизбула." Позовава се на „напълно потвърдени разузнавателни сведения." Но дали тези сведения са доказани с факти? Досега струва ми се, че не. Нетаняху прави друго изказване на 20 юли 2012 г.: „Дойде време всички страни, които знаят истината, да я кажат! Иран стои зад вълната от тероризъм. Иран е най-големият износител на тероризъм в света". А на 25 юли ген.л-т Бени Ганц – н-к на Ген.щаб на израелската армия заяви: „Ще намерим начин да отговорим по заплашителен начин. Това не означава,че ще има отделна операция. По-скоро ще бъде част от рутинната ни дейност. Ще го направим по разумен начин и ще дадем отговор."\nЗа съжаление знаем,че над шестдесет години Израел действа по „разумен" начин спрямо арабските държави.\nЕто какво казва президентът на Израел Шимон Перес за CNN: „Израел разполага с достатъчно солидни разузнавателни сведения,за да свърже атентата в България,при който загинаха петима израелци,с Иран и Хизбула." Перес заявява / цитиран от БТА /,че политиката на Израел цели „превенция", а не „отмъщение." Но каква превенция е да бъде нападната суверенна държава, да бъде окупирана, да бъде свалено легитимното и правителство и на негово място да бъде поставено такова,което ще бъде послушно и вярно на ционистите и техните подръжници от САЩ.\nИнтересно изказване прави президента Перес на 31 юли 2012 г., че Израел разпполага с информация за „убийците и извършителите" на терористичната атака цитиран от „Аруц шева," а българският министър на икономиката и туризма Делян Добрев, който е на посещение в Израел пък заявява,че „ има напредък в разследването на атаката. Ние успяхме да възстановим 95 % от лицето на убиеца. До дни израелските власти ще разполагат с пълна снимка на терориста и на неговите съучастници." Добре, но щом Израел има информация за убийците и извършителите, те би трябвало да разполагат и със снимките им. Добрев се справи с българската икономика и туризма,сега ще решава проблемите на тероризма. Парадокси.\nНе остана по-назад в изказванията си и външният министър на Израел Авигдор Либерман на 19 юли цитиран от Агенция „Фокус": „Атентатът е извършен от шиитската ливанска групировка „Хизбула" подпомогната от Революционната гвардия на Иран. Израел е изправен пред световна терористична вълна, финансирана и организирана от Иран."\nМинистъра на туризма на Израел Стас Мисежников, дойде на посещение в България да демонстрира спокойствие,и да пропагандира, че живота продължава и инцидента няма да се отрази на посещаваемостта на израелски туристи в България. Но неговата мисия не е точно тази. Една от целите на посещението му била ...." да се засилят връзките в сферата на сигурността между двете страни." Той подчерта, че имаме общ враг и това е международния тероризъм. Другият призив беше : "Това е нашият общ враг на всички страни, които се борят за свободата и трябва да се изправим срещу него заедно." Това е призив - заповед да вземем участие в една предстояща война, която ще ни донесе освен негативи и последствия,както и да подкрепим Израел в едно пъклено дело.\nНужно ли е това? И не е ли този инцидент претекст за предстоящо нападение над Иран. За пореден път ни убеждават, че освен САЩ и Израел, и международната общност е загрижена за избиваните мирни граждани в Сирия-в случая опозиция, упражняваща въоръжен натиск срещу законното правителство на Башар Асад.\nНе бих искал да пропусна изказването,ден след атентата на Джон Болтън – бившият US посланик в ООН, открито призова Израел да атакува Иран цитиран от „Фокс нюз." Той заяви, че е настъпило време еврейската държава да спре да заплашва,а да предприема действия. „Това очевидно е много опасен период за Израел – гражданската война в Сирия,бежанците,които преминават в Ливан,и Хизбула,която е добре въоръжена с ракети на северната израелска граница. Смятам, сега е точното време да се даде директен отговор на Иран." Това изказване-призив смятам,че е продиктувано от, но и с одобрението на правителството на САЩ. Но какво ядоса и амбицира американците. В началото на т.г. Иран заплаши да затвори Ормузкия пролив, ако Европа, САЩ и техните съюзници наложат петролно ембарго на Иран заради ядрената си програма. Още тогава стана ясно, че проблема ескалира, че има вероятност за военна развръзка на конфликта,към което САЩ бяха подтиквани от Израел. На практика това са големите играчи, които взаимно по различно време се подтикват към военни действия.\nДа не забравяме, че международния тероризъм беше създаден изкуствено, като беше представен,като опасност номер едно, срещу целия свят, но единствено да обслужва само едни интереси. На ционистите и на САЩ.\nНо досега не се обяснява защо ислямистите извършват терористични актове предимно срещу САЩ и Израел. Разбира се, че се извършиха и в други страни, но те са задължително от тези,които споделят политиката и партньорството на по-горе споменатите. Ислямисти извършиха жестоки терористични атентати и в Русия, но там историята е малко по-различна. Ислямистите не могат да живеят с християни и това е доказано от историята. Те се ръководят единствено от свещената си книга "Корана", а на последък се стремят да прокарат Шериата, което пък е премахване на всичко светско-доколкото е съществувало при тях, но това е друга тема. Или просто казано всичко и всички да се подчиняват на върховната религиозна власт и на нейният водач. Строги закони, забулване на жените,\nприемане, спазване и изпълнение единствено на ислямските догми. Не случайно канцлера на Германия Меркел и бившия президент на Франция Никола Саркози заявиха, че „мултикултуризма не се състоя."\nИстината е, че т.нар. терористи се стремят да предпазят или опазят, и да защитат страните си от инвазия и колонизиране от страна на САЩ и Израел. Да спрат зависимостта си от тях. Не желаят да бъдат ограбвани техните ресурси от петрол и други подземни богатства, но това може да стане, като се предизвикат вътрешни вражди между различните етнически групи и религиозни общности. Вече сме свидетели на подобни събития в Ирак, "Арабската пролет" в Либия, Египет, Судан и др., а сега и Сирия, като дори поддържат и подкрепят „Ислямските братя" с цел да оглавят правителствата и от благодарност в последствие по-лесно, и на готово да инвазират територии и ресурси. Не ги интересуват човешките права, живота, т.е. жизнения стандарт на населението. Разбира се, че за постигане на целите има много анализи и популизъм,"загриженост" към тези народи, защото страдали от управляващите ги „диктатори." Впрочем статистиката и икономиките на тези ‚,диктаторски" режими показват дори обратното, но важното е какво казват „справедливите" демокрации и „загрижената" международна общност, пригласяща и Европа, в това число и България. А задавал ли си е някой въпроса, защо е необходимо да се свалят правителства под натиск с външна намеса? И след като непрекъснато се говори, и опираме до разни Директиви, конвенции, Харта за човешките права и пр., кой ще отговори не се ли нарушават правата на милиони граждани на суверенни държави със законно избрани правителства. Защо не ги оставим те сами да си решат проблемите.\nИ ето едно от обясненията защо се извършват терористични атентети,защото по този начин се заявява,че не е необходима външна намеса и съществува нежелание за такава,от страна на арабските страни.\nИскам да бъда разбран правилно. Не съм привърженик на насилилствени действия свързани с подобни жестоки кървави изпълнения, но това е начина за реакция, несъгласие и цел за да ги чуе разумния свят.\nИсляма е войствена и враждебна религия, която изключва и не признава християнството и неговите подразделни, и затова с изповядващите тази войнсвена религия-ислям, трябва да се подхожда много внимателно и деликатно. Има и нещо друго, което не се споменава в анализи и други писания, че заради безценния петрол толкова ги разглези международната общност, че те взеха връх, качиха ни се на главите. Бяха допуснати под масата, а те се качиха на масата. Допуснахме ги в държавите си, дадохме им прекалено много права, просто самите ние си отглеждаме терористите. Ние им дадохме образование, технологии за оборудване и развитие на икономиките им, иновационни технологии, оръжие. Научихме ги как да произвеждат ядрено гориво за мирни цели, а сега ги спираме да не произвеждат ядрени оръжия.\nТози терористичен акт се извърши в Бургас не само поради занижената сигурност по летищата,границите, а и поради външната „балансирана" политика,която води България последните години, и особено сегашното правителство на ГЕРБ. А именно: проамериканска, произраелска и протурска. Политиката, която води България е грешна и вредна. Политика на интереса, но не на българския и малко на двойния стандарт. Не е далновидна,не се преценяват евентуалните последици. Не се вземат под внимание изострените отношения между основните играчи. България е мишена още от времето,когато даде четирите бази за ползване на САЩ. Не на НАТО, а на САЩ – безплатно. България е мишена и след посещението на Хилари Клинтън на 5 февруари т.г., когато вероятно е дадено разпореждане на българското правителство да вземе „правилното" решение и стъпки по отношение на Сирия и Иран. След Клинтън в България беше на „приятелско" посещение и шефа на ЦРУ – тайничко,вероятно от мерки за сигурност. Не , а да не разбере българското общество, да не реагира, да няма брожение, да се работи на спокойствие.\nА кой е заложника? Естествено българския народ, който ще плаща със свой пари от данъци и съкратени бюджети. Каква и чия кауза ще защитава България при предстоящата война? Какво печели България? Вече видяхме. И естествено милиони разходи – в евро. Станахме още по-известни в световен мащаб,станахме медийни герои. Освен, че сме обвинявани, а и поучавани, как да обезпечим сигурността си, какво сме сбъркали, пропуснали, допуснали и пр. Поучавани сме от разни посланици, които не виждат с дебелите си очи, че тяхната сигурност в тяхната държава не е обезпечена достатъчно и се е пропукала, че може и да се срине, но виждат сламките в очите на другите, а не виждат гредите в собствените си очи. Някой ще запита, но нали ние сме член на НАТО, имаме и подписано споразумение за сътрудничество в сферата на отбраната със САЩ през 2006 г. Тогава президента Първанов нарече това подписване за сътрудничество..." стратегическа инвестиция в сигурността на държавата ни." Но това, което „Гоце" не разкри пред българите, бе размера на риска, съпътстващ подобно партньорство в сигурността,в контекста на вече станалата глобална война с тероризма.\nРезултатите от риска и „инвестицията" са на лице. Разбира се,че можем и да поразсъждаваме малко по някои версии, но дали официално ще получим отговор – едва ли. Няколко дни след терористичния акт / на 24.07.2012 г./ се появи съобщение, т.е. изказване на оцеляла очевидка / Гилот Коланги /, но забележете от Израел. Нейният съпруг е загинал. Е, тя не е ли разпитвана тук след случая, или пък не е ли споделила това с българските разследващи? И защо? Тя обяснява, че някакъв мъж се приближил до автобуса и започнал да се блъска, и да измества багажа на другите пътници с цел да намести своя. Другите пътници реагирали, както и съпругът и. „Те започнаха да му се карат. Очевидно тогава човекът, който го наблюдавал от разстояние, решил да детонира бомбата." А тя защо мисли, че някой е наблюдавал от разстояние и е взривил бомбата? Ако се чете внимателно ще стане ясно, че това не е разсъждение на тази жена, това не е нейна мисъл.\nПодобно твърдение, но като експерт дава д-р Боаз Ганор от Международния институт по контратероризъм в Херцелия, т.е., че атентаторът е бил взривен от разтояние, тъй като облеклото му и други атрибути, като перука, бермуди, обръсната брада и пр. не са типични за атентаторите - камикадзе. Анализът е публикуван във в. "Джерусалем пост." Експерта е евреин, вестника е еврейски. Звучи ми като поръчков.\nПрави впечатление,че по-малко от половин час Израел в лицето на министър председателя си даде категорично изявление, че зад атентата стои "Хизбула" по поръчка на Иран. Кога толкова бърза информация се получи, и защо не е направен опит за предотвратяване на атентата? Другото е, много бързо, само за някакви си два часа на летище „Сарафово" бяха военни, лекарски екипи и разнородност от спец служби на Израел и САЩ.\nКато изключим загрижеността за своите граждани и поемане лечението им в Израел, защо бяха иззети всички веществени доказателства касаещи терористичния акт и разследването. Интересно при това положение,как ще бъдат разпитани очевидците – по делегация, или чрез т.нар. конферентна видео връзка? Изземването на функциите на българските разследващи органи категорично говори за незачитането и непризнаването на нашия суверинитет. А можем да се замислим и върху въпроса,дали пък извършеното не е дело на израелска самоинсценировка,колкото и цинично да звучи. Версия. Но дали ще се работи по такава. Едва ли. Но Иран също исказа подобно съмнение,а на 26 юли 2012 г. представителят на Иран в ООН – Мохамед Хазан отхвърли обвиненията в съпричастност към атентата от правителството на израелската държава. Има основание да се предполага и това,защото бих казал,че целта оправдава средствата. Историята помни много подобни действия. Според мен има и друга версия, която не бива да се изключва,която също е много вероятна. Зад атентата да стои Турция, чийто специални и разузнавателни служби познават перфектно обстановката, не само заради близостта, но и благодарение на петоколонниците и техните слуги от ДПС.Друга евентуална версия. Нищо лично. Има жертви, има пострадали, има създаден лош имидж на една европейска държава. Следователно трябва да се работи безпристрастно за да излезе на яве истината.\nОт всичко до тук става ясно, че Израел и САЩ търсят – и то упорито повод за да оправдаят свое нападение срещу Иран. Човечеството категорично трябва да каже „НЕ" на всички подобни „инвазии за установяване на демокрации." В това число българското правителство да не се поддава на провокациите им, и да не отправя публични обвинения към когото и да било. Дали ще се разбере истината за този зловещ акт скоро,или въобще, ние не трябва да служим като маша в ръцете на никого!


Дървеници – хранене и навици - Инсект Експерт®\nДървеници – хранене и навици\nЗа да се борите успешно с дървениците в дома си, трябва да знаете колкото се може повече за техните навици и характерни черти на поведение. В следващите редове ще ви разкажем най-важното за храненето на този тип вредители и като цяло за активността им в рамките на денонощието.\nДървениците излизат да смучат кръв главно през нощта, но въпреки това може да се каже, че моделът им на хранене включва закуска, обяд и вечеря. Храненето започва със своеобразна лека закуска или смучене на кръв от крайните части на тялото ви, изложени на показ. След това дървениците се насочват към зоните с най-голямо количество кръв за обилен обяд, а накрая се местят отново и извършват трето ухапване, на практика явяващо се като вечеря за тях.\nДървеници – проверете леглото си\nЗащо човекът не усеща нищо при ухапване?\nДървениците имат изключително остра уста, с която пробиват човешката кожа. В същото време обаче тяхната слюнка съдържа упойка, благодарение на която човек не усеща нищо и съответно не се събужда по време на ухапването. Едва на сутринта той забелязва червеното петно върху своята кожа, което вече започва да сърби и да дразни.\nКак да се уверите, че си имате работа с дървеници?\nСамите червени петна по кожата ви не са достатъчно доказателство за присъствието на дървеници, тъй като белезите от техните ухапвания лесно могат да се сбъркат с тези, причинявани от други вредители. Така че потърсете и вторични признаци за дървеници най-вече по чаршафите си. Подобни признаци е възможно да бъдат петна с цвят на ръжда, които всъщност са изпражненията на вредителите, както и кървави петна, причинени от случайното смачкване на определени дървеници през нощта.\n„Инсект Експерт“ ЕООД е фирма, специализирана в унищожаването на широк кръг от вредители, в това число и дървеници. Ние ще ви предоставим първокласни услуги по обезпаразитяване, които напълно ще премахнат натрапниците от дома ви. Доверете се на екипа на „Инсект Експерт“ ЕООД и си върнете домашния уют, спокойствие и комфорт!