Перевершити Штати: у Китаї створили найшвидший у світі комп'ютер — 5 канал\nПеревершити Штати: у Китаї створили найшвидший у світі комп'ютер\nСуперкомп'ютер збудували виключно на китайських технологіях\nКитайські розробники звітують про створення найшвидшого у світі комп'ютера. Sunway TaihuLight здатний виконувати до 93 квадрильйонів операцій в секунду. Про це повідомляє "Новое время".\nЗазначається, що новий суперкомп'ютер Sunway TaihuLight збудований виключно на китайських технологіях. За швидкістю він перевершує показник попереднього диво-апарату у п'ять разів. Нагадаємо, раніше найшвидшою розробкою вважали американський суперкомп'ютер.\nЯк стало відомо, нова модель оснащена 41 тис. чіпів, у кожного з яких є по 260 процесорних ядер. Таким чином, загальна кількість ядер сягає 10,65 мільйона. Для порівняння, у найшвидшого американського суперкомп'ютера лише 560 тисяч ядер.\nКрім того, розробники повідомили, що об'єм оперативної пам'яті TaihuLight становить 1,3 петабайт.\nПовідомляється також, що минулий найшвидший суперкомп'ютер Китаю, Tianhe-2, оснащувався американськими процесорами Intel. Минулого року Китай планував провести оновлення Tianhe-2, однак у квітні 2015 американський уряд наклав заборону на експорт високопродуктивних комп'ютерних чіпів у Китай. Міністерство торгівлі США тоді заявило, що експорт такої технології суперечить інтересам національної безпеки.\nЯк відомо, за останні роки Китай суттєво просунувся у сфері створення суперкомп'ютерів. Наразі у країні перебуває 167 суперкомп'ютерів із 500 найпотужніших у світі.\nНагадаємо, Facebook створив штучний інтелект, який розуміє з людською точністю декілька тисяч повідомлень у секунду.\nКитай техніка розробки ІТ-технології комп'ютерна техніка\nУ США створили комікс про українську жінку-снайпера\nВ Україні створили Національний центр кібербезпеки


Форум » Сторінка 2\nЗавантажуй українською безкоштовно!\nІсторія Бакоти. Екскурсія в Бакоту.\nНазва «Бакота» не є притаманною тільки нашому краю. Так, на Тернопільщині в Кременецькому районі є невелике село Бакоти (множинна форма). Наразі його жителі не мають історичних відомостей щодо походження назви.\nadmin от 14-01-2021, 00:05\nСонник - усвідомленні сновидіння\nУсвідомлене сновидіння - це сновидіння, в якому ви усвідомлюєте, що спите. Це як бути режисером власного фільму.\nАстрал та потайбічне\nadmin от 15-12-2020, 16:43\nМетод реставрації ванна у ванні\nМетод відновлення ванна у ванні один з найбільш вигідних, економних і швидких. Роботи по ньому проводиться в кілька етапів.\nadmin от 30-09-2020, 16:14\nевакуатор 24 - годин на добу\nОтримайте евакуатор 24 - годин на добу для будь-якого транспортного засобу - в будь-якій точці. Ми пропонуємо безпечне, надійне евакуювати автомобілів по всьому Кам’янці-Подільському -завжди доставляється повністю навченими і застрахованими фахівцями з евакуювати придорожніх доріг.\nadmin от 30-06-2020, 01:46\nВиробництво алюмінієвих лодок\nАлюміній є ідеальним матеріалом для будівництва та забезпечує великий термін служби наших конструкцій. Алюміній також дозволяє нам створювати фантастичні нестандартні конструкції і економно будувати. Найголовніше, алюміній забезпечує найкращу безпеку для безпечного плавання.\nadmin от 12-06-2020, 04:10\nКупити лодку в Україні\nВи любитель риболовлі? Вам приносить задоволення перебувати в тиші і спостерігати за поплавком в надії що ось-ось і він засмикається? Любите запливати подалі від берега і відпочивати від усієї суєти? Тоді ми рекомендуємо вам купити лодку в україні, зокрема в Києві і у вихідні дні не відмовлятися собі в улюбленому відпочинку.\nadmin от 11-06-2020, 16:59\nЯ маю вищу освіту, але так і не працював за спеціальністю, натомість заробляю на спортивних парі, Мирон\nNauka makijazu permanentnego RobertJes\nХарчові ароматизатори та добавки можна купити ось тут Андрій\nСтарые чугунные ванны, покрытые эмалью, имеют очень долгий срок эксплуатации, но вот верхний слой Мариша\nСуществует несколько методов реставрации чугунного изделия. 1. Покраска эмалью. Данный вариант Саша


У Криму оштрафували не менше ніж 9 осіб за заклики виходити на акції протесту – поліція\n29 Січень 2021, 09:47\nУ Криму оштрафували не менше ніж 9 громадян за заклики у соціальних мережах виходити на акції протесту. Про це повідомили в управлінні МВС Росії в Криму.\n«Встановлено особи 9 молодих людей, причетних до розміщення інформації, переважна частина з яких – неповнолітні. Також встановлено особи старшого віку, щодо яких є інформація про підбурювання підлітків до розміщення на своїх інтернет-сторінках протиправних закликів», – йдеться у повідомленні.\nЗа інформацією поліції, кримчан притягнули до адміністративної відповідальності за ст. 20.2 КоАП Росії «Порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингу, демонстрації, ходи або пікетування».\n«Суд призначив кожному з них адміністративний штраф, при цьому одного із затриманих за рішенням суду одночасно піддали адміністративному арешту. За осіб, які не досягли віку адміністративної відповідальності, покарання вже понесли їхні батьки», – зазначили в поліції.\nІмена оштрафованих кримчан не повідомляються, також немає їхньої публічної позиції з приводу події.


Експерти планують завершити другий етап розслідування катастрофи "Боїнга" до зими, - держкомісія - 112 Україна\nЕксперти планують завершити другий етап розслідування катастрофи "Боїнга" до зими, - держкомісія\nУ зв'язку з припиненням вогню експерти мають намір розпочати другий етап розслідування катастрофи малазійського "Боїнга" і завершити його вже до зими\nМіжнародні експерти планують завершити другий етап розслідування на місці аварії малазійського "Боїнга" до початку зими. До такого рішення прийшли в результаті спільної зустрічі представники Нідерландів, Австралії, Малайзії, України й ОБСЄ. Про це повідомляє державна комісія України з розслідування катастрофи.\n"Всі сторони продемонстрували готовність продовжити ефективне співробітництво, щоб як можна швидше, скориставшись випадком, у зв'язку з дією режиму припинення вогню, розпочати другий етап розслідування та завершити його до настання зими", - йдеться у повідомленні.\nНідерландська сторона поінформувала, що експерти вивчили 283 унікальні профілі ДНК загиблих пасажирів, поки на сьогодні ідентифіковано 193 людини.\n"Нас всіх тисне усвідомлення того, що там, на місці падіння літака, знаходяться тіла невинно загиблих людей. Це головне, що нас спонукає сьогодні", - зазначив віце-прем'єр України Володимир Гройсман під час зустрічі.\nНагадаємо, 10 вересня глава Інформцентру РНБО Андрій Лисенко заявив, що Україна перевіряє інформацію про те, що "Боїнг" був збитий з "Бука" РФ.\n#розслідування #Боїнг #експерти #друга фаза #держкомісія


Нові сутички в центрі Каїра, загинули три людини - новости Украины, Світ - LIGA.net\nНові сутички в центрі Каїра, загинули три людини\nТри людини вбито в зіткненнях, що спалахнули сьогодні з новою силою між протестуючими і силами безпеки в центрі Каїра. За інформацією лікарів, двоє молодих людей були застрелені в районі площі Тахрір, тіло третього загиблого виявлено на прилеглій до неї вулиці Абдель Монейм Ріяда, - передає ІТАР-ТАРС.\nЗаворушення в безпосередній близькості від Тахрір - на вулиці Симона Болівара - тривають зранку. У цьому зв'язку силові структури посилили охорону двох великих готелів, які опинилися в епіцентрі подій, - "Helnan Shepherd" і "Semiramis", і виставили там загородження.\nОдин з найстаріших готелів єгипетської столиці "Semiramis" вже піддався напередодні нападу мародерів, які спробували вчинити там погром і пограбувати його, але їх зупинили самі ж протестувальники. Вночі в лобі готелю потрапила пляшка із запальною сумішшю, виникла пожежа, яку вдалося загасити силами співробітників готелю. За фактом нападу на готель арештовані вже 200 чоловік.


12.08.2017, 01:34 • 2382 • 0\nВи знаєте, приміром, що Луганщина вже другий рік поспіль збирає рекордний врожай зернових? Цьогоріч уже намолотили більше мільйона тонн. А на Донеччині ще більше – понад півтора мільйона. Усі поля доглянуті й оброблені. Тут живуть прості, щирі і дуже працелюбні люди. Кожен раз, буваючи тут, я багато фотографую: природу, містечка і місцевих жителів, щоб показати нашим людям, що Донбас – не лише війна. І кожному, хто їде зі мною, Луганщина і Донеччина нагадують свої рідні області. Хтось тут бачить Волинь, хтось - Бессарабію, хтось – Чернігівщину, а я - Рівненщину. Море квітів, річок, озер та лісів.\nЧитайте також: Загарбники свідомо блокують відновлення критичних об’єктів цивільної інфраструктури Донбасу\nЧитайте також: Если действительно глас народа — глас Божий, то Господь на Донбасс обиделся


StudClub - Українська медична стоматологічна академія (УМСА)\nУкраїнська медична стоматологічна академія (УМСА)\nПроблема підготовки зубних лікарів у Росії особливо загострилася в XIX ст. Зуболікарська допомога хворим не надавалася через відсутність кадрів, бо їх не готували ні в Росії (до 1881 р.), ні в Україні (до 1900 р.). У зв'язку з цим видатним хірургом того часу М. В. Скліфосовським на VI з'їзді природознавців і лікарів була обгрунтована пропозиція про необхідність підготовки зубних лікарів з вищою медичною освітою на медичних факультетах університетів. Але тільки після першої світової війни вирішення питання про підготовку лікарських кадрів стоматологів, здатних надавати кфаліфіковану спеціалізовану допомогу, почало набувати реальних рис.\nУ харківських і київських медичних і зуболікарських колах тих років виношувалася думка про те, що кваліфіковану і спеціалізовану стоматологічну допомогу населенню України зможуть надавати тільки лікарі, які обрали професію стоматолога з самого початку, з перших кроків навчання на стоматологічних факультетах медичних інститутів або у медичних стоматологічних інститутах, де термін навчання може обмежуватися чотирма роками.\n30 вересня 1921 р. колегія Укрголовпрофосу прийняла рішення про створення одонтологічного факультету у складі Харківської медичної академії та проведення відповідних організаційних заходів, а також про набір студентів та науково-педагогічних кадрів. 8 листопада 1921 р. на сасіданні малої колегії Укрголовпрофосу було прийняте рішення про перетворення Харківської медичної академії у медичний інститут із двома факультетами: медичним та одонтологічним. Цим історичним рішенням був закладений фундамент вищої стоматологічної освіти в Україні, а стоматологія визнана невід'ємною галуззю клінічної медицини.\nПрава одонтологічного факультету успадкував із 1931 р. Харківський стоматологічний інститут, з 1967 р. - Полтавський медичний стоматологічний інститут, а з 1994-го - Украінська медична стоматологічна академія. У своєму становленні та розвитку Украінська медична стоматологічна академія пройшла тернистий шлях, який умовно можна поділити на шість періодів: перший - з моменту організації одонтологічного факультету при Харківській медичній академії (1921 - 1931); другий - з моменту перетворення факультету в самостійний Харківський стоматологічний інститут (1931 - 1941); третій - період евікуації у м. Фрунзе (Киргизська РСР) і його функціонування як факультету Киргизського медінституту (1941 - 1944); четвертий - реевакуація у м. Харків після його звільнення від німецько-фашистських загарбників, відновлення баз підготовки кадрів і подальший розвиток наукових досліджень (1944 - 1967); п'ятий - переведення у м. Полтаву і перетворення його у Полтавський медичний стоматологічний інститут (1968 - 1993); шостий - з 1994 р., від перетворення інституту в Українську медичну стоматологічну академію.\nСкліфосовський У вересні 1921 р. на першому курсі одонтологічного факультету Харківської медичної академії розпочали навчання 250 осіб із середньою освітою. На другий курс були зараховані 169 слухачів, котрі перейшли на 2 курс зуболікарської школиі у період літніх канікул простудіювали скорочений курс медико-біологічних дисциплін. При факультеті були створені 4 спеціальні кафедри консервативного зуболікування з пропедевтичною одонтологією (завідувач - професор Ю. М. Гофунг), протезного зуболікування з ортодонтією (завідувач - І. А. Баранов), оперативного зуболікування з щелепною ортопедією і окремої хірургії порожнини рота і суміжних ділянок (завідувач - професор М. Б. Фабрикант). Теоретичні та загальноклінічні дисципліни вивчалися на відповідних кафедрах інституту. Профільною базою факультету стала Харківська державна зуболікарська школа.\nЗа час існування на факультеті склався дієздатний, висококваліфікований, дружній колектив, який поряд із вирішенням навчальних завдань робив вагомий внесок у розвиток медичної науки. Співробітники факультету створили 13 навчальних посібників зі стоматології і велику кількість методичних посібників для студентів. Серед викладачів, які працювали в ті роки на факультеті, був відомий анатом академік В. П. Воробйов, автор видатних праць з новітніх методів бальзамування. Саме йому було доручено у 1924 р. здійснити бальзамування тіла В. І. Леніна.\nПідсумовуючи перше десятиліття існування факультету, слід зазначити, що він разом з факультетом одонтології КМІ стали першими спеціалізованими вищими навчальними закладами для підготовки стоматологів, методичними центрами стоматологічної освіти в Україні.\nПроцес становлення і подальшого розвитку стоматологічного факультету, а потім інституту, відбувався у дуже складних умовах, які склалися у країні на початку 30-х років. Економічні труднощі, котрі переживала краіна, пошуки шляхів виходу з них вимагали заходів з охорони здоров'я людей, розширення мережі лікарень, санаторіїв, будинків відпочинку, диспансерів, стоматологічних поліклінік і т. ін. Вирішити ці та інші завдання можна було тільки за умови більш якісної підготовки стоматологічних кадрів.\nСаме в цей період, у серпні 1931 р., стоматологічний факультет Харківського медичного інституту був реорганізований у самостійний Харківський стоматологічний інститут із 4-річним терміном навчання. Були створені 3 спеціальні кафедри: хірургічної стоматології, терапевтичної стоматології, ортопедичної стоматології. Кожна кафедра мала свою навчальну базу. Інститут був укомплектований висококваліфікованими професорсько-викладацькими кадрами. Директором інституту призначений М. В. Нежданов, заступником із науково-навчальної роботи - професор Ю. М. Гофунг. Майже всі викладачі на спеціальних кафедрах мали вищу медичну освіту.\nЗ вересня 1931 р. по вересень 1941 р. інститут підготував 650 лікарів, а всього з 1921 р. - 913 лікарів-стоматологів. Крім того, заочне відділення, екстернат і курси перекваліфікації закінчили більш як 2500 зубних лікарів; вони отримали кваліфікацію лікарів-стоматологів.\n22 червня 1941 р. у корпусі по вул. Пушкінській, 7 проходила наукова конференція. Об 11 годині 45 хвилин було зроблено перерву, під час якої стало відомо про віроломний напад фашистської Німеччини на Радянський союз. Гнів і обурення викликало у викладачів і студентів це повідомлення. Вони розуміли, яка біда спіткала народ, державу, Батьківщину.\n23 червня в інституті відбувся випуск спеціалістів-стоматологів. Дипломи лікаря-стоматолога було вручено 180 студентам. 62 студенти були переведені на другий курс, 132 - на третій, 130 - на четвертий. Цього ж дня директор інституту Г. А. Личман видав наказ, що вимагав звільнити від навчання чи роботи всіх, хто підлягав призову у Червону Армію, знайти їм заміну, повністю виплатити заробітну платню, прийняти від них усі справи та майно. Далі наказ вимагав реорганізувати групи по всіх курсах, скласти розклад, організувати навчання за скороченим планом Наркомату охорони здоров'я СРСР відповідно до спеціальної інструкції. Харківський стоматологічний інститут у перший період направив в армію 45 осіб: 27 викладачів, 16 співробітників і 2 студенти.\nЧетвертий період (червень 1944 - травень 1967)\nЦей час в історії УМСА характеризується реевакуацією інституту в м. Харків, його становленням і розвитком у післявоєнний період. Директором інституту в липні 1944 р. був призначений професор П. В. Власенко - досвідчений організатор, видатний учений, біолог за освітою. Адміністрація інституту і деякі медико-біологічні кафедри були розміщені у 4-поверховому корпусі по вул. Пушкінській, 53. Анатомічні кафедри були спільними для студентів медичного і стоматологічного інститутів, на базі ХМІ. Загальноклінічні кафедри були розташовані на базах міських лікарень (дитячої, 2-ї радянської та їн.). Кафедри ЛОР-хвороб і хвороб очей - на базі відповідних НДІ, а шкірно-венеричних хвороб - на базі 4-го шкірно-венеричного диспансеру.\nУ 1954 році постановою уряду СРСР стоматологічні інститути були реорганізовані в стоматологічні факультети медичних вузів, але два з них - Московський та Харківський - залишили самостійними медичними стоматологічними інститутами. Основними напрямами наукових пошуків співробітників інституту в післявоєнні роки в стоматології були продовження клініко-морфологічних та клініко-мікробіологічних досліджень захворювань зубів та розробка методів їх лікування. У ці ж роки разом з терапевтами і хірургами-стоматологами у розробку та вдосконалення методів комплексного лікування захворювань пародонта, травм щелепно-лицевої ділянки і відновлення дефектних зубних рядів внесли істотний вклад ортопеди-стоматологи.\nМатеріали досліджень післявоєнного періоду узагальнені в докторських і кандидатських дисертаціях. У ці ж роки були закладені основи виконання ряду докторських і кількох десятків кандидатських дисертацій.\nП'ятий період (1968- 1993)\n12 травня 1967 року Рада Міністрів УРСР прийняла постанову №294 про переведення Харківського медичного стоматологічного інституту у м. Полтаву. У зв'язку з цим МОЗ України 18 травня того ж року видав наказ №269 про переведення Харківського медичного стоматологічного інституту в м. Полтаву протягом 1967-1968 рр. Переведення здійснювалося двома етапами.\nНа першому - у липні - серпні 1967 р. - була проведена передислокація кафедр медико-біологічного профілю і облаштування їх у Полтаві у 4-поверховому приміщенні по вул.Шевченка, 23 до початку навчального року, тобто до 1 вересня 1967 р. На другому етапі - у липні - серпні 1968 р. - були передислоковані кафедри клінічного, зокрема і стоматологічного, профілю і здійснена підготовка баз для їх розміщення до початку занять.\nСтуденти стоматологічного та лікувального факультетів повністю забезпечені робочими місцями, обладнаними сучасною апаратурою і устаткуванням. Для читання лекцій використовується 7 аудиторій на 150-250 місць кожна, що дозволяє проводити заняття зі студентами в одну зміну. Ректорами та органами управління академії створені необхідні умови для проведення на високому рівні навчально-виховної роботи за рахунок оптимізації методики і змісту навчання, підвищення вимогливості та об'єктивності в оцінці знань, поліпшення матеріального забезпечення навчального процесу, його індивідуалізації, активізації виховання в процесі навчання.\nЗа 80 років існування УМСА підготувала усього 19882 спеціалістів, у тому числі: лікарів-стоматологів - 13341, лікарів-лікувальників - 6066, медичних сестер - 363, зубних техніків - 112, докторів наук - 143, кандидатів наук - 674, магістрів - 114.


мобільний з модемом - який купити? - Тернопіль - Форум Файного Міста\nмобільний з модемом - який купити?\n12.10.2017, 13:00 #2708975 #1\nна поточний час мушу дещо їздити і потрібен мобільний інтернет.\nпланшет маю і хочу підключити його до інтернету, використовуючи мобільний телефон як модем\nотже який купити - смарти не цікавлять, треба щось просте і дешеве\nі ще питання - який тариф якого оператора на поточний момент є найкращим для інтернета?\n12.10.2017, 13:42 #2708979 #2\nВідповідь: мобільний з модемом - який купити?\nНа якій ОС? В ньому є Bluetooth?\n12.10.2017, 13:52 #2708980 #3\nз свого досвіду - якщо їздиш не тік по обл центрах, а іще по районах - то найкраще Інтертелеком.\nІ брати модем який роздає Wifi/\nRev.B (14Мбіт.с) не всюди є, але покриття краще ніж в Лайфа та київстара з МТС\nщось типу https://www.olx.ua/uk/obyavlenie/3g-...tml#21696ac3d4\nВостаннє редагував Avalon: 12.10.2017 о 13:52. Причина: Пізніше додано\n12.10.2017, 14:30 #2708989 #4\nІ брати модем який роздає Wifi\nперепрошую, а для чого мені тре комусь вайфай роздавати в вагоні приміського поїзда? для чого мені роутер?\nмені тре саму примітивну мобілу GSM з модемом - планшет підключити\nCDMA мене ніяк не цікавить - ще гроші платити, а на GSM в мене щомісяця є невикористані гігабайти\n12.10.2017, 14:42 #2708993 #5\nА роздавати вайвай на свій планшет будеш - ти ж пароль ставитимеш....\nсама примітивна мобіла з гсм тобі інету для планшета не дасть.\nнавіть якщо планшет уміє дозвон через зовнішній модем (що рідкість, краще з смартфона вже вайфай роздати, але ж у вас не смартфон?) то в _приміській_ електричці з 100% впевненістю за межами міста буде або GPRS (128Kbit per second) or EDGE - up to 384Kbit - це максимально можливе, а в реаліях -максимум текстовий месенджер можливий - ніякого серфінгу інету, і легка пошта хіба.\nЗнаю бо їзджу часто з ноутом по Україні - і маю як Київстар на смартфоні(роздаю по вайфай), так і Інтертелеком(з підтримкою Турбо). Київстар чи Лайф з МТс практично однакове покриття - 3Г буде в обл центрах, деяких районних, і в туристичних не в усіх. Був ще МТС 450 - стандарт CDMA450 (450Mhz) - там по стандарту від вишки великий радіус дії - але як з ним зараз - не знаю.\n12.10.2017, 14:45 #2708994 #6\nЦитата мені тре саму примітивну мобілу GSM з модемом - планшет підключити\nІмхо, постановка питання взаємовиключна. Примітивній мобілі не потрібен GSM-модем. Логічніше вже взяти сам GSM-модем.\nВостаннє редагував ion: 12.10.2017 о 14:57.\n12.10.2017, 14:51 #2708995 #7\nЦікаво що за планшет що вміє USB/Bluetooth reverse tethering ?\nзазвичай сам планшет чи смартфон може ставати модемом якщо має відповідний модуль, а тут потрібно навпаки... востаннє таке бачив на Nokia N810 з лінуксом на борту.\nПродам планшет Cube T7 - на борту штатна підтримка 3Г(модуль телефонний, слот для сімки ГСМ)\n8 ядер, 2 Гб оперативки, ФуллХд екран, підтримка карт памяті, 16Гб на борту.\nВостаннє редагував Avalon: 12.10.2017 о 14:51. Причина: Пізніше додано\n13.10.2017, 09:38 #2709051 #8\nТеж юзаю кишеньковий вайфай роутер від інтертелекому(правда на дачі),якщо вам по грошах не вигідно то імхо логічніше планшет поміняти на такий шо підтримує 3 джі а не бавитись з всякими телефонами замість модему.


Реферат - Методи регулювання грошової маси країни - Финансы\nРеферат: Методи регулювання грошової маси країни\nТеорія грошей і грошового обігу\nОсновні програмні питання теми\nТеорії походження грошей\nЕтапи розвитку грошей, їх історичні види\nГрошова система, грошова маса, її структура\nЗакони грошового обігу та методи регулювання грошової маси\nОсновні категорії та поняття теми:\nФорма вартості: загальна, проста або випадкова, повна або розгорнута, грошова. Гроші, як міра вартості. Ціна, масштаб цін. Девальвація. Гроші як засіб обміну; монети та паперові гроші, реальні гроші; гроші як засіб нагромадження; гроші як засіб платежу; кредитні гроші; електронні гроші; світові гроші; закон обігу грошей; грошова система; грошова маса; готівкові гроші; безготівкові гроші; грошові печатки; ревалоризація; нуліфікація; деномінація; ревальвація.\nЗ'ясувати історичний процес виникнення грошей та їхню сутність як загального еквівалента, усвідомлення змісту еволюції грошей, змісту грошових систем та їх еволюцію, усвідомити закони грошового обігу, методи регулювання грошового обігу, стабільності грошей та грошових систем.\nСьогодні гроші стали для людства набагато більшим, чим вони були раніше. Для багатьох вони стали змістом життя, вимірюванням наших здібностей, таланту, соціального статусу в суспільстві. Держава позичає гроші. Кабінет Міністрів шукає гроші. Верховна Рада обговорює гроші. Гроші зачаровують людей. Через гроші вони страждають, вчаться, заради них вони працюють, вигадують як їх витратити, бо гроші — єдиний товар у світі, котрий не можна використати інакше як позбутися їх. Самі по собі гроші не нагодують, не одягнуть, не принесуть радощів, поки не будуть витрачені. Гроші обожнюють, в Японії їх не мнуть, не комкають, а завжди намагаються зберегти такими, якими вони вийшли з друку. Гроші ще і сьогодні загадка людства. Та що ж таке гроші? На це питання будемо шукати відповідь.\n1. Теорії походження грошей\nГроші після винайдення людством вогню є найбільш геніальним надбанням. З'явилися приблизно 10 тисяч років тому.\nІснує 2 теорії відносно їх походження — державна і еволюційна.\nЗа першою теорією гроші вигадані державою і є геніальною конструкцією, яка прискорює обмінтоварів і вирішує інші соціально-економічні питання.\nЗа другою, або еволюційною теорією розвитку гроші виникли в результаті довготривалого історичного процесу розвитку обміну і форм вартості, які були йому притаманні:\nпростої або випадкової;\nповної, або розгорнутої;\nЗа першої, або простої форми вартості один товар А, наприклад, обмінювався на другий товар Б випадково и без ніяких пропорцій. Але і тут вже другий товар Б для першого товару А слугував вимірювачем вартості, або еквівалентом.\n/>/>/>В процесі подальшого історичного розвитку людства і обміну з'являється вже декілька товарів, які беруть на себе роль вимірювачів вартості інших товарів, або роль еквівалентів для інших товарів. З'являється друга повна, або розгорнута форма вартості. Вигляд обміну такий — товар А дорівнює товарам\nОбмін відбувається вже за певної пропорції.\nЗа другої форми вартості історично з'являється третя, коли у суспільстві виникає єдиний товар — еквівалент, на який обмінюють всі відомі інші товари. Це загальна форма вартості. Вона має такий вигляд:\nТаким товаром-еквівалентом у різних народів, в межах роду або племені, були: сіль, боби- какао, перець, залізо, бавовняні тканини, раковини-каурі, насіння, цегла, олово, сигари, каміння, худоба, раби, хутро тощо.\nПодальший розвиток товарного виробництва призвів до появи грошей, коли єдиним вимірювачем всіх товарів стає особливий товар у вигляді зодота та срібла. Виникнення грошей зумовило появуціни. За визначенням ціна є грошовим виразом вартості.\nСвою сутність гроші виконують через притаманні їм функції, їх 5:\nзасіб нагромадження багатства\nУ функції міри вартості гроші є засобом вимірювання втіленої у товарі суспільно-необхідної праці, живої та уречевленої, яка створює вартість.\nДля реалізації цієї функції не обов'язково наявність повноцінних грошей, якими було золото і срібло. Виконують вони цю функцію через мислене співставлення кількості металевого товару в грошовій одиниці з конкретними товарами.\nСучасні паперові гроші цю функцію об'єктивно виконувати не в змозі, тому що є лише символами вартості. З огляду на миттєвість дії грошей у функції обігу історично з'явилась можливість заміни їх на паперові.\nЗ епоху повноцінних паперових грошей, тобто таких, які офіційно, вільно обмінювалися на золото і срібло почав використовуватись термін «масштаб цін» — це суто технічна функція грошей, яка явила собою законодавчу фіксацію певної за масою кількості золота та срібла в грошовій одиниці з поділом її на дрібні частини: фунт стерлінгів -100 пенсів, гривня – 100 копійок тощо.\nЗ появою паперових грошей вони почали заміняти вагову кількість благородних металів в паперовій грошовій одиниці.\nСпочатку паперові грошові одиниці були пов'язані з певною вагою благородних металів — фунт стерлінгів означав фунт срібла, потім «7,3224 грама чистого золота, а долар — 0,987412 грамів срібла і 1,5046 чистого золота (1973 рік). За масштабом цін здійснювалося співставлення різних національних грошей і відповідно до нього визначався валютний курс національної грошової одиниці.\nНа сучасному етапі розвитку товарно-грошових відносин, коли золото перестало офіційно бути грошима, масштаб цін втратив своє значення, а сучасний валютний курс визначається через співставлення купівельної спроможності грошей на валютних ринках. 6 деяких країнах масштабу цін зовсім немає.\nУ функції засобу обігу (обміну)потрібні наявні гроші. Тут вони є посередниками в обміні товарів (Т-Г-Т) і діють миттєво, а потім зникають. Саме у цій функції створюється абстрактна можливість криз виробництва. Оскільки у цій функції створюється акт купівлі, то гроші отримані за проданій товар не використовуються для купівлі іншого товару і цим гальмується процес виробництва. Функції засобу обігу золото і срібло спочатку виконували у злитках, а незручність постійного зважування привела до появи монет. Пізніше їх карбування стало лише справою держави. Походження терміну «монета» зумовлено назвою місця їх карбування — храм богині Юнони Монети і Стародавньому Римі. Найважчі в світі мідні монети були в Швеції у ХVІІІст. і важили 19кг і 710г. Найважча в світі золота монета була зроблена на честь королеви Єлизавети II, важила вона 50 кг, була продана за 4 млн. доларів. У функції засобу накопичення або нагромадження багатства гроші покидають сферу обігу і накопичуються як заощадження. Ця функція грошей витікає з попередньої. Паперові гроші за високої інфляції цю функцію виконують погано.\nУ функції засобу платежу гроші є оплатою боргових зобов'язань. Ця функція породив розвиток кредитних грошей і кредитних відношень.\nВихід обігу за межі національних кордонів, розвиток зовнішньої торгівлі спричинили появу і такої функції, як світові гроші. На світовому ринку у цій функції різні національні /1 0 гроші спочатку виступали тільки у первісному вигляді — золотих злитків, а після 1971 року, коли золото офіційно перестало бути грошима, функцію світових грошей починають виконувати інші гроші: функція закріпилася за доларом, фунтом стерлінгом, Євро, Єною. Світові гроші є купівельний, платіжний засіб і матеріалізація багатства у світі. До світових грошей можна віднести гроші великих нафтодобувних країні деяких високорозвинених країн Європи.\nГроші — особливий товар, який виконує роль всезагального еквівалента або вимірювача вартості всіх інших товарів.\nГроші є все, що може виконувати функції міри вартості, засіб обігу, засіб платежу, засіб нагромадження, засіб світових грошей.\nГроші є все, що може виконувати перші дві — три функції грошей, а інші функції — похідні від них.\n4) Гроші є будь-який матеріальний носій, який суспільство визначає за гроші.\n5) Гроші є ліквідність. Ліквідність є все або будь-яке благо, що може швидко і без втрат вартості обертатися у наявні гроші.\nІсторичні етапи розвитку грошей і їх історичні види\nГроші в історичному розвитку до сьогодення пройшли декілька важливих етапів:\n1. етап — поява грошей з виконанням їх функцій випадковими товарами.\n2. етап — закріплення за золотом ролі всезагального еквіваленту.\nетап — етап переходу до паперових грошей.\nетап — етап переходу до кредитних грошей з поступовим витісненням з обігу готівки і її паперової основи і заміна її електронними сигналами.\nВ еволюції розвитку грошей виокремились такі їх види:\nА — біметалеві гроші (золото і срібло).\nБ — монометалеві гроші (золото).\nВ — паперові гроші.\nГ — кредитні гроші, які сьогодні є основним сучасним видом грошей. Найбільш прийнятним грошовим матеріалом в силу об'єктивних причин є золото і срібло, які на досить довгий час в історії людства були основою грошей. З усіх товарів золото і срібло виділились на роль грошей самостійно, в силу своїх характерних властивостей.\nВважають, що за всю історію людства видобуто 100-200 тисяч тон золотого металу. Понад 80% світового видобування золота припадає на\n7 країн — ПАР, США, Австралія, Росія, Канада, Китай, Бразилія. Україна поки що імпортує золото, хоча і відкрила певні родовища. Ціна на золото на світовому ринку встановлюється завжди на так звану арійську унцію – 31,1035 грама. На початку 1997 року унція золота коштувала 360 доларів, сьогодні — понад 2000 доларів. Золота мало, під час довгого перебування в грошовому обігу воно витирається, зменшується у вазі, чим не раз користувались різні країни світу. Свою функцію засобу обігу золоті гроші виконувати миттєво і це було однією з багатьох причин заміни їх на паперові.\nСьогодні приблизно третина світових запасів золота зберігається в банках США, решта розповсюдилась у різних прикрасах. В кінці ХХст. Намагалися повернутися до золотих грошей, але не вийшло. Золота дуже мало і врівноважити світову кількість кінцевої продукції, виробленої протягом року на десятки трильйонів доларів воно не може. Паперові гроші виникли з функції засобу обігу золотих грошей. Вперше вони з'явились у Китаї у VІІІ-ІХст., у 1690 році у США, а у Європі з 1720 року. Паперові гроші — номінальні знаки вартості, що мають примусовий курс і випускаються державою для покриття своїх витрат. Перші паперові гроші випускалися державою через казну і отримали назву казначейських білетів. За часом центральним емісійним банкам державою було дозволено випускати паперові гроші у вигляді банківських білетів або банкнот, які фактично були векселем на банкіра.\nБанки за наказом держави гарантували надійність банкнот і вільний, до того ж обов'язковий їх розмін на золото. Казначейські білети випускалися від імені держави, а банкноти від імені банків. Банкноти — грошові знаки, випущені Центральним Банком країни і забезпечені його капіталом та масою товарів країни.\nЗа характером обігу паперові гроші мали ту особливість, що коли вони були випущені в обіг, в ньому і залишаються, а банкноти регулярно повертаються в банк. З 1914 року всі країни припинили розмін банкнот на золото і саме через це банкноти обернулись в звичайні паперові гроші, тобто стали другим різновидом звичайних готівкових паперовихгрошей. Банкнота — це вексель на банкіра, за яким її представник в будь-який час і без зволікань може отримати гроші.\nБанкнота — це вексель банка, виписаний під наявні у банка векселі комерційних банків. Паперові гроші значно спрощували грошовий рух, надавалийому гнучкості, скорочували витратиза грошові операції,\nтовару на інший, якого в цей час могло і не бути, тощо. Крім того, паперових грошей ринок може поглинути будь-яку кількість, а золотих грошей, тільки певну кількість. А це відразу (відносно паперових грошей) викликає безліч питань, на які важко відповідати. Це один з факторів непередбачуваності ринку під дією грошей.\nЗ появою продажу в борг з'явилися кредитні гроші, що стали засобом сплатизаборгованості. Кредит в перекладі з латинської означає довіра. Кредитні гроші є форми грошей, які випускає банк, забезпечуючи їх своїм капіталом. ~о кредитних грошей відносять векселі звичайні комерційних та інших банків, казначейські білети, банкноти, чеки, інші платіжні документи як символ вартості.\nВексель — цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання боржник векселеотримувача), сплатити в установлений строк і в певному порядку зазначену суму грошей його власнику (векселедавцю).\nВ цій якості вексель є універсальним розрахунковим і платіжним засобом.\nЧек — цінний папір з наказом власника рахунку виплатити у кредитній установі пред'явникові чека зазначену в ньому суму. Чеки і платіжні всілякі доручення або документи є наказами для банків виплатити або перерахувати гроші згодного рахунка на інший. Розвиток кредитних відносин і банківської справи зменшив потребу людства у наявних грошах.\nРинкова економіка неможлива без грошей. Грошовий обіг — це рух грошей. Він обслуговує реалізацію товарів, рух фінансового ринку тощо. В світі існують різні системи грошового обігу.\nБудь-яка національна грошова система складається з таких компонентів:\n1. Національної грошової одиниці.\n2. Системи кредитних і паперових грошей, різних монет, що є законними\nматеріальними платіжними засобами в країні.\nСистема емісії (друкування) грошей.\nДержавних установ, що відповідають за регулювання грошового руху.\nСистеми електронних грошей.\nНаціональна грошова маса поділяється на наявні гроші або готівку і безготівкові гроші. До Наявних або готівкових грошей відносять паперові гроші і монети, які в процесі обігу фізично переходять з рук в руки, тобто від покупців до продавців при розрахуванні за товари і послуги, або при здійсненні інших платежів чи економічних операцій. Безготівкові гроші — це форма здійснення розрахунків чи платежів через відповідні записи (сьогодні) спеціальні електронні книги. При цьому фізичного переходу грошей з одних рук в інші не відбувається.\nВважають, що безготівковий переказ грошей запровадив знаменитий Лицарський орден храмовиків, що існував в Європі у 11-13 столітті і базувався на лихварстві. Випуск паперових і кредитних грошей є абсолютною монополією держави в сучасних умовах. Сучасним ведучим видом грошей у розвинених країнах світу є безготівкові або кредитні гроші. Готівка або паперові гроші в грошовій системі ринку в розвинених країнах складають 25%, в США — 5-6%.\nСьогодні настав час банківських грошей-чеків, чеків для туристів, кредитних карток тощо. Ці інструменти розрахунків дають можливість розпоряджатися і грошовими вкладами (депозитами), тобто безготівковими грошима.\nВ структурі грошової маси поруч з готівкою є такі гроші як квазі гроші, або майже гроші. Це гроші які безпосередньо швидко не можна використати як купівельний і платіжний засіб. До нього відносяться грошові засоби на строкових вкладах, строкових рахунках комерційних банків або рискових установ, депозитні сертифікати, акції інвестиційних фондів тощо.\nГроші — це ліквідність, а оскільки всі блага мають різну ліквідність, то їх можна ранжирувати або розставити один за одним. 100% ліквідність у наявних грошей, а у всіх інших вона благ все нижче и нижче.\nЛіквідність – це будь-яке благо, яке швидко і без втрат вартості обернеться в реальні гроші.\nДо високоліквідних благ відносять золото, дорогоцінне каміння, платину і витвори мистецтва тощо. Національну грошову масу в грошовій системі розставляють за структурою (в залежності від зниження ліквідності) у вигляді блоків або грошових агрегатів. У більшості країн світу вони складають 4 грошові агрегати, але є і більше (до 10 у Франції, до 3 — в Україні). Кожний наступний грошовий агрегат включає в себе попередній. Це правило.\nДо грошового агрегату М 1 (мані ван) включають наявні паперові гроші і монети, що обертаються поза банківською системою, а також гроші на звичайних поточних рахунках для здійснення різних фінансових операцій.\nДо агрегату М 2 (мані ту) включають гроші на строкових вкладах і гроші агрегату М 1. Гроші на строкових рахунках без певних витрат нелегко перевести в готівку.\nДо агрегату М 3 включають великосте: гов в клади грошей і суми контрактів з перепродажу цінних паперів тощо, а також гроші агрегату М 2. До агрегату М альфа (є такий у США) включають комерційні шин: папери з певними видами короткострокових вкладів, а також векселі казначейства. Вартість грошам у їх готівковій і безготівковій формі надає або придає примус держави і згаю людей, суспільства визначати їх за гроші.\n6. Закони грошового обігу\nГрошей в системі грошового обігу країни для обслуговування безпосереднього процесу виробництва, розподілу, обміну та споживання повинно бути стільки, скільки необхідно для ефективного функціонування ринкової економіки.\nЗалежність кількості грошей в обігу від кількості товарів,їх цін і швидкості обігу самих грошей є загальним законом грошового обігу.\nСутність цього закону виражає така формула рівноваги: за нерозвинутих кредитних відносин в державі.\nде М=Р·Q, M-кількість грошей,V-швидкість обертання грошових одиниць на протязі року,Р –ціни реалізації,О— обсяг товарів, що реалізуються протягом року. Цю формулу винайшов англійський вчений Ірвін Фішер. Є ще одна винайдена К.Марксом, яка також виражає сутність загального закону грошовогообігу в умовах розвинутих кредитних відносин.\nM=УP· Q– УK+A-B\nV— швидкість обертання грошової одиниці протягом року,\nУP— сума цін товарів, що реалізуються,\nУK– сума цін товарів проданих у кредит,\nА — платежі, що наступили,\nB — взаємопогашені платежі.\nМ- кількість грошей, необхідних для сферіобігу.\nСутність закону грошового обігу полягає в тому ідо кількість грошей, що необхідна для ефективного обігу, прямо пропорційна кількості товарів, що реалізуються, і обернено, пропорційна швидкості обертання одиниці протягом року. Вищезгадана формула І. Фішера відповідає дійсності при аналізі обігу паперових грошей за нерозвинутих кредитних відносин в країні не відповідає дійсності в умовах золотомонетного стандарту і в умовах зростання ролі кредитних грошей. Є друга формула для аналізу обігу кредитних грошей цього ж вченого.\nЄ ще формула під назвою кембриджське рівняння(M=KRР)англійського вченого А. Пігу, якою намагаються визначити необхідну кількість грошової маси в національній грошовій системі.\nК — частина кінцевого продукту КР, яку суспільство намагається зберігати в грошовій, ліквідній формі.\nR— суспільний показник виробництва у фізичному вигляді в одиницю часу. Є ще на цю тему формула Нобелівського лауреата монетариста М. Фрідмена\nV- швидкість обертання грошей,\nР -рівень цін,\nY— норма (потік) реального доходу.\nРегулювання та підтримання стабільного ефективного грошового обігу здійснюється різними методами за допомогою:\nДефляції — вилучення з обігу зайвих паперових грошей і зниження середнього рівня цін.\nРевалоризації — процесу відновлення вартості грошей до рівня, що був до інфляції.\nНуліфікації — ліквідації старих грошових знаків, випуск у малих кількостях нових.\nДеномізації — заміні номінальної вартості старих грошових знаків у певному співвідношенніна новій зменшеній кількості.\nДевальвації — зниженню валютного курсу країни відносно іноземних валют.\nРевальвації — підвищенню раніше встановленої вартості (цінності) національної валюти.\nВажлива роль у національній системі належить конвертованості валют – повній і частковій, внутрішній і зовнішній.\nПовна конвертованість грошей — вільний обмін на іноземну валюту для всіх категорій власників і без обмеження суми для здійснення валютних операцій.\nЧасткова конвертованість грошей — обмін частково конвертованої валюти дозволяється категорії власників і для певних валютних операцій. 150 країн, що входять до МВФ цим користуються.\nВнутрішня конвертованість — вільний обмін національної валюти на іноземну для фізичних осіб (всі вони резиденти) і здійснення ними платежів за кордоном. Зовнішня конвертованість — вільне нагромадження валюти юридичними і роздрібними (тобто не резидентами) і деяких країн, переказ її за кордон.\nИностранные инвестиции в России Динамика иностранных


Сьогодні на Закарпатті проходитиме початок люстрації | Бізнесобласть\nСьогодні на Закарпатті проходитиме початок люстрації\n"Фільтрувальна десятка" в Ужгороді розпочинає свою "роботу"!\nСьогодні, 11 березня, люстраційна "десятка" Закарпаття обговорить механізм здійснення люстрацї. У вівторок, 11 березня, в Ужгороді вдруге засідатиме люстраційний комітет. Засідання розпочнеться о 13.00. На ньому члени комітету планують продовжити обговорення механізму здійснення люстрацї. За день-два планують перейти до безпосереднього виконання своїх функцій. Сьогодні ж засідання відбудеться за адресою Електрозаводська, 45. Запрошуються громада та ЗМІ.


Реферат - Соцально-економчний розвиток українських земель. Посилення мграцї українських селян. Створення сльськогосподарських сплок (кооперативв). Революця 19051907 рокв. Столипнська аграрна реформа в Україн. Україна в Першй свтовй вйн..\nРеферат Соцально-економчний розвиток українських земель. Посилення мграцї українських селян. Створення сльськогосподарських сплок (кооперативв). Революця 19051907 рокв. Столипнська аграрна реформа в Україн. Україна в Першй свтовй вйн.\nТип работы: Реферат. Предмет: История. Добавлен: 22.08.2008. Год: 2008. Уникальность по antiplagiat.ru: < 30%\n1. Соціально-економічний розвиток українських земель.\n2. СУСПІЛЬНО-ПОЛІТИЧНИЙ І НАЦІОНАЛЬНИЙ РУХ В УКРАЇНІ на початку XX століття.\n3. Революція 1905--1907 років\n4. Столипінська аграрна реформа в Україні.\n5. Україна в Першій світовій війні\n1. Соціально-економічний розвиток українських земель\nПромисловість українських земель у складі Російської імперії на початку XX ст.\nУ кінці XIX ст. почалася світова економічна криза. В Україні ознаки кризи проявилися в кінці 90-х рр., а найбільш виразних форм вона набула в 1900 - 1903 рр. Криза охопила найрозвинутіші галузі промисловості України, особливо металургійну і кам'яновугільну. Швидко знижувалися ціни на залізо, чавун, вугілля. Багато металургійних і гірничорудних підприємств припинило роботу. Криза охопила частково і легку промисловість, у тому числі й цукрову.\nКриза 1900 - 1903 рр. в українських губерніях, порівняно з російською і загальносвітовою, була глибшою і тривалішою. Це пояснюється тим, що важка промисловість тут дуже залежала від залізничного будівництва, яке у цей час скоротилося, а цукроваріння відносилося до одного з «китів», на якому трималася економіка України.\nДеяке пожвавлення у промисловості почалося під час російсько-японської війни 1904 - 1905 рр. Але воно не переросло у піднесення, бо підвищення виробництва відбувалося лише в тих галузях промисловості, які безпосередньо задовольняли воєнні потреби. Господарство перебувало в стані депресії (застою). Збідніння значної частини населення звузило внутрішній ринок. Важкий економічний стан не міг заохотити іноземних капіталістів до інвестицій. Усе це загострило депресію. її поглибив і неврожай 1905 р., що негативно вплинуло на купівельну спроможність селянства.\nСвітова криза супроводжувалася поглинанням слабших підприємств сильнішими, зменшенням чисельності дрібних фабрик і заводів та збільшенням великих. Це явище було характерним для усіх країн і одержало назву «концентрація виробництва». В Україні концентрація виробництва досягла великих, навіть у порівнянні з західноєвропейськими країнами, розмірів. У 1901 р. тут було тільки 17 підприємств з числом робітників на кожному з них більше тисячі, а в 1913 р. їх уже налічувалося 42.\nВеликі підприємства, як правило, не належали одній особі. Це були акціонерні товариства. У таких об'єднаннях капітал поділявся на паї (акції), і власники паїв (акціонери) відповідали за справи акціонерного товариства та отримували частку прибутку у відповідності до свого паю. У 1905 р. в Україні не було вже жодного великого металургійного заводу, який би не входив в акціонерну компанію. Акціонерні товариства прискорювали процес концентрації виробництва і підготували появу монополій (у перекладі - «один продаю»).\nМонополії почали створюватися наприкінці XIX - на початку XX ст. великими промисловцями і банкірами з метою подолання господарських криз перевиробництва, що в умовах вільної конкуренції періодично повторювалися. Це були об'єднання підприємств певної галузі чи місцевості, які регулювали об'єм виробництва, розподіляли ринки збуту продукції, встановлювали ціни, закривали неприбуткові фабрики і заводи.\nНайпоширенішою формою монополій у початковий період їх існування стали синдикати -- угоди самостійних у виробничому відношенні власників підприємств про спільний продаж продукції через утворюваний ними об'єднаний орган по збуту.\nВ Україні одним з перших ще в кінці XIX ст. виник цукровий синдикат. У 1902 р. засновано найбільший у металургії синдикат «Продамет». Мета його - торгівля виробами заводів цього об'єднання. На початок 1908 р. «Продамет» зосередив у своїх руках дві третини всього виробництва заліза і сталі Південної України. В 1903 р. було засновано «Прода РУД» (для продажу руди). Тоді ж виник «Продвагон» і т. д. Дуже велику роль у розвитку монополістичного капіталу в промисловості України відіграв вугільний синдикат Донбасу «Продвугілля», на який припадало близько 75% усього видобутку вугілля в Донбасі. Таким чином, металургійна, кам'яновугільна, цукрова й інші галузі промисловості на початку XX ст. вже були синдиковані.\nПоява монополій неоднозначно впливала на виробництво й соціальну ситуацію в суспільстві. З одного боку, монополії, якщо й не усували циклічні промислові кризи, то все ж значно пом'якшували їх руйнівну дію. З іншого, їх власники, контролюючи значну частину виробництва в тій чи іншій галузі, з метою підвищення цін на свою продукцію часто штучно підтримували в країні голод на фабрично-заводські вироби, вугілля тощо.\nКризу 1900 -- 1903 рр. і пізнішу депресію, яка тривала до кінця 1909 р., змінило промислове піднесення. Різко зріс попит на промислові вироби. Це дало поштовх розвитку гірничорудної і металургійної промисловості України. У порівнянні з 1900 р. виробництво чавуну у 1913 р. збільшилося удвічі, а видобуток вугілля у 2,3 рази. Швидко розвивалася харчова промисловість, у т. ч. виробництво цукру, борошна, спирту.\nАле істотних змін в структурі промислового виробництва в умовах передвоєнного економічного піднесення не відбулося. Україна зберегла всі риси аграрно-сировинного придатку центральних губерній Російської імперії, якою вона була в XIX ст. Майже половина загального об'єму її промислової продукції 1913 р. вироблялася в гірничій, гірничозаводській, металургійній та харчовій промисловості. У той же час з центральних районів Росії, де не виро-щувалася бавовна і не добувалася залізна руда, везли для реалізації в Україну товари текстильної і металообробної промисловості. Сировина для взуттєвої промисловості доставлялася з України до Росії, а звідти привозилося готове взуття, яке з великою вигодою для російських фабрикантів продавалося в Україні.\nТаким чином, передвоєнне економічне піднесення сприяло посиленню господарського визиску України.\nСільське господарство Наддніпрянської України на початку XX ст.\nРозвиток сільського господарства в Наддніпрянщині на початку XX ст. гальмувався поміщицьким землеволодінням, яке залишалося зосередженням відсталих і малоефективних форм виробництва, і селянським малоземеллям. В Україні на 1905 р. у руках 32,5 тис. дворян було 10,9 млн. десятин землі - у середньому по 334 дес. на маєток. У той же час 3 млн. селянських господарств мали 20 млн. десятин надільної землі, тобто у середньому близько 7 дес. на одне господарство. Маючи такі земельні площі, поміщикам не обов'язково було займатися копіткою справою капіталістичної перебудови своїх маєтків. Можна було без зайвих клопотів пересидіти на селянських відробітках та орендних виплатах селян. Адже 7 десятин землі було явно недостатньо для створення на них високоефективного фермерського господарства.\nНа початку XX ст. посилилася спеціалізація окремих районів, що визначилася ще в попередній період. У Степовій Україні поміщики й заможні селяни намагалися щороку розширювати посіви зернових, а на Правобережжі (частково й на Лівобережжі) -технічних культур: цукрових буряків, картоплі, тютюну. Якщо поміщик-степовик займався виключно сільськогосподарським виробництвом, то правобережний, а нерідко й лівобережний поміщик був ще й промисловцем. В правобережних і лівобережних маєтках багато будувалося цукрових, спиртових заводів та інших підприємств. Порівняно незначне місце в сільському господарстві належало тваринництву.\nПровідну роль у сільському господарстві України відігравало виробництво зерна, особливо озимої пшениці. На початку XX ст. на українських землях збирали більше 75% загальноім-перського врожаю цієї культури.\nАле ця обставина мала й негативну сторону. Результатом однобічного зернового напрямку сільського господар-ства для України було, зокрема, те, що вона довозила з інших районів імперії такі продукти сільського господарства, як льон, коноплі, частково навіть картоплю.\nНезважаючи на деякі успіхи землеробства, Україна залишалася краєм з відсталим сільським господарством. Про це передусім свідчили недостатнє використання сучасних знарядь праці, сільськогосподарських машин, низькі врожаї.\nСоціально-економічні суперечності в українському селі загострилися неврожаєм 1901 р. і голодом 1902 р. Але і у цих вкрай несприятливих умовах родючі українські чорноземи, щедро политі селянським потом, забезпечували продовольством населення, а сировиною - промисловість. Не припинявся експорт зерна.\nПосилення міграції українських селян\nЗалишки кріпосництва і демографічний бум другої половини XIX ст. викликали в Україні велике аграрне перенаселення. В Наддніпрянщині в 1860 - 1910 рр. сільське населення зросло на 86%, а площа селянських земель лише на 32%. Надлишок робочої сили становив приблизно 9,3 млн. осіб, а промисловість України могла поглинути не більше 1 млн. Основна маса селян вирушала на сільськогосподарські заробітки в Степову Україну, Бессарабію, на Дон, Кубань, Нижнє Поволжя. Уряд не забороняв еміграцію українського селянства за Урал, до Сибіру, на Далекий Схід. Між 1896 і 1906 рр., після спорудження Транссибірської магістралі, на Схід переселилося близько 600 тис. осіб.\nСтворення сільськогосподарських спілок (кооперативів)\nВедення господарства вимагало від селянина не лише важкої щоденної праці - від зорі до зорі, але й економічної кмітливості. Мало було щось виростити чи вигодувати. Необхідно було ще і вигідно продати, щоб потім закупити сільськогосподарський реманент чи високоякісне елітне зерно, мануфактуру, гас, цвяхи, сірники і багато ще вкрай необхідного для життя в селі.\nСелянський попит породжував і пропозицію. До сіл наїжджали цілі ватаги перекупників і торгівців, які пропонували вирішити усі селянські проблеми покупки та збуту всього необхідного, готові були видати їм позичку (кредит), допомогти покласти вільні гроші у банк. Часто усі ці послуги пропонував місцевий поміщик чи односельчанин, якому поталанило вибитися в багатії. Але майже у всіх випадках це були грабіжницькі операції, які підривали і без того слабке селянське господарство.\nЧастково вихід з цього глухого кута знайшли у створенні сільськогосподарських спілок. Цей шлях селянам Наддніпрянщини підказав Микола Левитський (1859 - 1934), громадський діяч, якого назвали «батьком» спілчанського руху України. Ще у 1887 р. з його допомогою були створені хліборобські спілки в Олександрівському повіті Катеринославської губернії. В 1914 р. у Наддніпрянській Україні діяло 3 тис. спілок, і за цим показником вона посідала перше місце в Російській імперії. В кооперативному апараті працювали тисячі демократично налаштованих українських інтелігентів, які з великим співчуттям ставилися до селянства.\nДля координації діяльності спілок у Києві і Вінниці були засновані Союзи споживчої кооперації. Були плани утворення всеукраїнського кооперативного об'єднання. Але на шляху стали керівники російської кооперації, які діяли заодно з царськими чиновниками. Всі вони вбачали в незалежному кооперативному русі України загрозу економічній і політичній цілісності імперії. У російських кооперативних центрах у керівництві переважала інтелігенція соціалістичного спрямування. Висуваючи гасло «всеросійської кооперативної єдності», ці діячі доклали багато зусиль, щоб загальмувати розвиток української кооперації. У цьому вони по суті співпрацювали з урядом і місцевою адміністрацією. Останні зупиняли розвито ЕС спілок в Україні шляхом адміністративних заборон і репресій.\nЕкономічний розвиток західноукраїнських земель на початку XX ст.\nУ 1900 - 1913 рр. принципових змін в соціально-економічному і політичному становищі західноукраїнських земель не сталося. Ці землі, як і у XIX ст., залишалися внутрішньою колонією Австро-Угорщини. Галичина і Буковина розглядалися Австрією, а Закарпаття - Угорщиною, як ринок збуту продукції, що вироблялася у центральних провінціях імперії, і сировинний її придаток.\nВ кінці XIX - на початку XX ст. в Західній Україні завершилося формування основних галузей фабрично-заводської промисловості і визначилися напрямки її дальшого розвитку.\nПочався новий період в історії нафтодобування. Старі шахти-криниці були остаточно ліквідовані. Натомість виникли нові свердловини - глибиною до 1000 і більше метрів. Зросла кількість кадрових робітників. Завершився переворот у технічному устаткуванні. Збільшився видобуток нафти. На початку 90-х рр. XIX ст. в Прикарпатті видобували 91-96 тис. тонн на рік, а в 190У р. - понад 2 млн. 50 тис. тонн. Більше 80% усього видобутку нафти на початку XX ст. припадало на Борислав.\nПромисловість Західної України у 1900 -- 191.3 рр. розвивалася дуже нерівномірно. Зростало, наприклад, цегляне виробництво. Збільшилась кількість механізованих цегельних заводів, а бетонне, гіпсове, вапняне й скляне виробництво розвивалося повільно. Що ж до цукрової промисловості, то після того, як у 1870 р. був закритий останній завод, цілих 40 років її не було зовсім.\nСільським господарством займалося приблизно 80 - 90% місце-вого населення. В сукупному доході Західної України на сільське господарство припадало близько 70%. Велика частина земель, як і раніше, була власністю поміщиків. У Галичині поміщики тримали в своїх руках 40,3% загальної земельної площі. В аграрних відносинах і побуті сільського населення залишалося ще багато кріпосницьких пережитків. Поміщики, наприклад, зберігали монопольне право на полювання, рибальство тощо.\nПродовжувалось розшарування серед селян. На початку XX ст. заможні землевласники в Галичині становили близько 10% від числа селян. Ця верства селян успішно пристосувалася до ринкових умов і їхні господарства фермерського типу процвітали. Саме ці господарства забезпечували поступовий ріст валових зборів і середньої врожайності сільськогосподарських культур.\nАле економічне становище решти селян було надзвичайно тяжким. Мізерна плата за 17-18-годинний день влітку, робота «за сніп», інші кабальні форми визиску й безправ'я посилили еміграцію. У 1909 р. в СІЛА мешкало вже 470 тис. українців. Багато селян їхало в Канаду, а також у Бразилію й Аргентину. Проте безпритульність на чужині й найважча робота за низьку платню стримували еміграцію. Перед Першою світовою війною еміграційна хвиля почала спадати, а невелика частина емігрантів повернулася на батьківщину. Поширеною була сезонна міграція селян і робітників. На сезонні роботи відправлялися до Бессарабії, Південної України, Німеччини, Бельгії, Франції. Щорічно на тимчасові роботи виїздило до 100 тис. осіб.\n2. СУСПІЛЬНО-ПОЛІТИЧНИЙ І НАЦІОНАЛЬНИЙ РУХ В УКРАЇНІ на початку XX століття\nЗростання організованості українського руху в Наддніпрянщині\nНа поч. XX- ст. Україна залишалася поділеною між двома імперіями -- Російською, до якої входили землі на схід від Збруча (Східна Україна) та Австро-Угорською, у межах якої перебували Східна Галичина, Північна Буковина Закарпаття (Західна Україна). Під імперською владою проживало понад 20 млн. українців. Перші роки ХХ ст. в Російській імперії позначилися швидким зростанням соціального напруження. Світова '"економічна криза 1900--1903 рр., що охопила й царську Росію, а також російсько-японська війна виявили неспроможність режиму, загострили всі труднощі суспільного невдоволення широких кіл народу. Криза поглиблювалася ще й тим, що в національних окраїнах імперії швидко зростав визвольний рух. Уряд, побоюючись сепаратистських настроїв в Україні, що посідала одне з перших місць в економічному потенціалі Російської імперії, мобілізував усі реакційні та консервативні сили в державі для боротьби проти українського національно-визвольного руху. Не випадково чорносотенний часопис «Кієвлянин» дещо пізніше писав: «Український рух є для Росії більш небезпечним, ніж усі інші національні рухи взяті разом». На той час тривала дія Емського указу 1876 р., який забороняв розвиток української культури. Царські власті переслідували українську мову, не дозволяли викладати нею в школах і користуватися в адміністративних установах. Не можна було видавати українською мовою газети, журнали, книги.\nПолітизація національного життя\nНа противагу антинародній колонізаторській політиці російського царизму на поч. XX ст. розгорнулася масова політична боротьба. У національно-визвольному русі зросла роль трудового населення. Продовжувала, культурницьку діяльність українська інтелігенція. Вона намагалася легально, з дозволу царських властей розвивати національну освіту й культуру, її зусиллями в 1903 р. урочисто відкрили пам'ятник І.Котляревському в Полтаві. Того ж року в Києві вшанували композитора М.Лисенка з нагоди 35-річчя його музичної діяльності. У 1904 р. відзначили 35-річчя літературної діяльності письменника І.Нечуя-Левицького.\nАктивізація громадсько-політичного життя в Україні на поч. XX ст. створила ґрунт для переростання культурно-освітнього громадівського руху в національно-визвольний. Велику роль у цьому відіграло створення українських політичних партій. Ще в 1897 р. виникає Українська загальна організація, до якої увійшло бл. 20 громад, значна кількість студентських гуртків і окремих діячів. У 1900 р. з ініціативи групи харківських активістів культурницького і студентського руху: Д. Антоновича, П. Андрієвського, М Русова, Л. Мацієвича, Б. Камінського та ін. була створена Революційна українська партія (РУП). Фактично її маніфестом стала виголошена М. Міхновським промова «Самостійна Україна», де було виразно сформульовано ідеали українського самостійництва на радикалістських засадах, для яких характерними є безкомпромісність, рішучість, глибоке усвідомлення трагічної долі народу, позбавленого свого історичного шляху розвитку, державницьких засад і прагнення поліпшити цю долю нагальними політичними засобами.\nДо РУП входили переважно студенти та учні середніх навчальних закладів. У Харкові, Києві, Полтаві, Чернігові та деяких інших містах вона мала місцеві осередки, що називалися «вільними громадами». З 1903 р. фактичним керівником РУП став М. Порш. Рупівці поширювали відозви, листівки, прокламації, в яких проповідували в основному мирні форми дій.\nЗа умов наростаючого революційного руху РУП не могла довго проіснувати без змін. У 1902 р. від неї відкололася Народна українська партія (НУП) -- організація націоналістичного напрямку, яку очолював М. Махновський. Так званих «10 заповідей» партії проголошували самостійну демократичну республіку, ша-нування української мови, традицій. Після 1907 р. діяльність НУП занепала.\nУ грудні 1904 р. з РУП вийшла і створила Українську соціал-демократичну спілку трупа, яку очолював М.Меленевський. Вона намагалася перетворити партію на автономну організацію Російської соціал-демократичної робітничої партії (РСДРП), що об'єднувала б усіх робітників України, незалежно від національної належності. Врешті «Спілка» влилася до меншовицького крила РСДРП.\nЧлени РУП, які залишилися після виходу з неї «Спілки», у грудні 1905 р. на своєму з'їзді перейменували РУП в Українську соціал-демократичну робітничу партію (УСДРП). її лідерами стали В. Винниченко, С. Петлюра, М. Порш, Л. Юркевич та ін. УСДРП виступала за автономію України в складі Російської держави, проповідувала поділ соціал-демократичних партій за національною ознакою. Вона проголосила себе представником «українського пролетаріату».\nНапередодні революції 1905 р. в Україні активізувалися ліберальні сили. 1904 р. вони створили в Києві Українську демократичну партію (УДП). її лідерами були О. Лотоцький, Є. Тимченко, Є. Чикаленко. Восени 1904 р. окремі члени УДП, які вийшли з неї, поклали початок новій -- Українській радикальній партії (УРП). її лідерами стали Б. Грінченко і С. Єфремов.\nОбидві партії -- УДП і УРП, нечисленні за складом, в одному з документів особливого відділу департаменту поліції віднесені до типу «каде». Справді, з російською ' конституційно-демократичною партією їх ріднив послідовний демократизм. З ряду питань УДП і УРП стояли на радикальніших позиціях (наприклад, вимога автономії України, визнання соціалістичної перспективи тощо). Для ілюстрації цїєї тези наведемо витяг з відозви полтавської громади демократичної, партії: «Стоячи на обороні інтересів українського народу, -- проголошувалося у відозві, -- ми закликаємо в наші ряди всіх, хто свої сили присвячує українському народу в усвідомленні його культурних, соціальних і економічних особливостей з метою його політичного вивільнення і подальшого культурного розвитку в напрямку загальнолюдських ідеалів і можливостей досягнення соціалістичного ладу, що найбільш повно забезпечує інтереси трудящих мас».\nНагромадження політичних, економічних та соціальних конфліктів завершилося соціальним вибухом під час революції 1905--1907 рр. Під ударами народних мас захиталася «тюрма народів» -- Російська імперія. Революційна буря охопила всі простори України, зачепивши інтереси всіх станів і груп населення. У багатьох виступах, демонстраціях, страйках, збройних сутичках робітники, селяни, інтелігенція вимагали від царизму радикального поліпшення свого становища, ліквідації антинародного самодержавства, проголошення в країні загальнолюдських прав і свобод. Цього добивалися робітники Донбасу і Придніпров'я, прогресивна інтелігенція і військовослужбовці, мільйонні маси селянства. У роки революції зі зброєю в руках виступили чорноморські моряки броненосця «Потьомкін», де матроси -- майже всі українці -- на чолі з Г. Вакулинчуком та О. Матюшенком захопили корабель, київські сапери підпоручика Б. Жад и т.д.................


Жак Фор: Нова влада в Україні демонструє бажання рухатися вперед - Останні та актуальні новини України та світу, новини дня онлайн - Україна Молода\nГоловна > Світ > Жак Фор: Нова влада в Україні демонструє бажання рухатися вперед\nЖак Фор: Нова влада в Україні демонструє бажання рухатися вперед\nПосол Франції в Україні Жак Фор. (Фото Тетяни ШЕВЧЕНКО.)\nСьогодні Франція святкує. По всій країні відбуваються бали й масові гуляння, а в Парижі на Єлисейських полях проходить грандіозний військовий парад, подивитися на який звідусіль з’їжджаються люди з найдальших куточків не лише Франції, а й усіх теренів колишньої Французької імперії. 14 липня 1789 року повсталі парижани взяли штурмом ненависну в’язницю Бастилія, поклавши початок Великій французькій революції і зробивши свою країну символом боротьби за свободу. Відтоді в Сені спливло чимало води, але Національне свято 14 липня залишається для французів найбільшим і справді народним, й «УМ» щиро вітає французький народ із цим днем.\nУкраїна — не Франція. У нас різна історія, різні сусіди й різні проблеми. Але, як визнає Надзвичайний і Повноважний Посол Франції в Україні Жак Фор, українці де в чому дуже схожі на французів. Після 1789–го Франція в пошуках найкращого варіанта державного управління змінила не одну систему, і якщо нам вистачить розуму вчитися на чужих помилках, варто звернути увагу на той досвід, яким одна з провідних нині держав Євросоюзу охоче готова поділитися з нашою молодою демократією. Тим паче що, як запевнив «УМ» пан Фор, у Парижі та Брюсселі досі не розчарувалися в європейських перспективах України.\n«Ми уважно занотували всі слова нової влади, і стежимо за тим, якими будуть дії»\n— Пане посол, після президентських виборів в Україні минуло кілька місяців, і вже можна робити висновки щодо перспектив нашої держави за цієї влади. Як ви оцінюєте перші кроки нового Президента та його команди, зокрема в контексті євроінтеграційних прагнень України?\n— Усі відразу побачили, що відбулося покращення відносин, щоб не сказати «зближення», між Україною та Російською Федерацією. Обіцянка це зробити звучала з вуст різних кандидатів, і обраний Президент її здійснив. Тепер залишається побачити, чи буде зроблено конкретні кроки, щоб наблизити Україну до Європейського Союзу. Віктор Янукович одразу після обрання на посаду Президента з першим візитом відвідав Брюссель, і ми це відзначили для себе. Так само, як і слова нової української влади про те, що євроінтеграція залишається для України пріоритетом. Але за словами мають стояти конкретні справи. Наразі переговори між Євросоюзом та Україною тривають, і від української влади чекають саме дій.\n— Але чи бачите ви готовність нової влади до таких дій? Бо візит до Брюсселя — це лише красивий реверанс у бік Європи, яким усе може й завершитися. Віктор Ющенко після обрання на посаду Президента також показово здійснив свій перший візит до Москви, але, зрештою, відносини з Росією, м’яко кажучи, не покращилися...\n— Наші пропозиції відомі, і тепер справа за українською стороною. Усе у ваших руках — це стосується й перспектив запровадження безвізового режиму, і безпосередньо інтеграції в ЄС. Україна має внести в законодавство ті норми, які потрібні в рамках адаптації її законодавства до законодавства Євросоюзу, виконати інші умови. Зокрема, створити відповідний клімат для іноземних інвесторів, як і належить державі, що прагне євроінтеграції, здійснити задекларовані кроки для роботи в європейській енергетичній системі тощо.\nЗвісно, ми розуміємо, що це не справа кількох тижнів, але працювати в цьому напрямі потрібно.\n— Зрозуміло, що вам як дипломату складно давати гострі оцінки. Але багато хто в Україні налаштований до євроінтеграційних прагнень цієї влади вельми скептично. Якщо ці найгірші сподівання справдяться і реальних кроків до євроінтеграції за наступні п’ять років зроблено не буде, то чи не відкине це Україну ще далі від перспективи вступу до Євросоюзу? Чи вона вже й зараз так далеко, що зайві 5–10 років нічого не змінять?\n— Перш за все хочу наголосити: я не знаю, що таке «дипломатична мова». Найпершою заповіддю для дипломата має бути чесність. Він повинен казати речі, які заслуговують на довіру, бо якщо дипломатові не вірять — це означає, що він провалив свою місію.\nМи бачимо з боку нової української влади певні дії, які демонструють принаймні намагання втілити те, що звучало на словах. Найперше, що я можу навести як приклад, — це ухвалення закону про державні закупівлі. Цей закон виписаний у правильному напрямі. Інша річ, чи буде він виконуватися. Бо головне в законотворчості — не ухвалити закон, а забезпечити його виконання.\nЩе один дуже важливий момент, задекларований нинішньою владою, — це відшкодування іноземним інвесторам заборгованості з ПДВ за тривалий час. Теж дуже хороше рішення, але побачимо, як його реалізовуватимуть і на яких умовах.\nОбіцянки покращити бізнес–клімат в Україні — це чудові наміри, але якщо політика державних податкових органів стосовно представників інших країн залишиться такою самою, якою вона є зараз... Іноземні інвестори законослухняні, але вони не згодні терпіти зловживання з боку фіскальних органів, просто неприпустимих для європейської держави.\nЩе один важливий приклад — задекларована судова реформа. Судова система має бути вістрям боротьби з корупцією, але ми бачимо, що зараз саме судді є дуже корумпованими. Питання в тому, чи вдасться це побороти.\nСловом, нинішня українська влада демонструє бажання рухатися вперед і проводити реформи. А ми для себе занотували її декларації й будемо стежити за тим, які конкретні кроки буде зроблено для їх реалізації. Сподіваємося, що результати будуть добрими і позитивно позначаться як на самій Україні, так і на її відносинах із Євросоюзом. І, звісно, з Францією.\n«Відмова від вступу в НАТО — суверенний вибір, який ми поважаємо»\n— Попередня влада теж активно демонструвала таке бажання. Та, судячи з ваших слів про корупцію, проблеми інвесторів тощо, із реалізацією добрих намірів не зовсім склалося.\n— Ви можете інтерпретувати сказане мною на власний розсуд. Так, ті гарні слова, які лунали раніше, не завжди супроводжувалися ділами. Але така ситуація може скластися будь–де, не лише в Україні.\nЩо буде далі — побачимо. Хочу лише зазначити, що зміна влади завжди є найбільш сприятливим моментом для початку реформ. Починати змінювати ситуацію на краще треба саме на початку (президентського) мандата, а не в кінці.\n— Поки що нова владна команда почала з відмови від вступу України в НАТО, хоча на цьому шляху вже чимало було зроблено. Як до цього рішення поставилися у Франції і в Північноатлантичному Альянсі?\n— Це суверенний вибір вашої держави, і ми його поважаємо. Важливо, що проголосований недавно Верховною Радою закон про засади внутрішньої і зовнішньої політики передбачає відмову не лише від вступу в НАТО, а й від участі в інших військових блоках. А на наше стратегічне партнерство позаблоковий статус Української держави не вплине.\n«Ваша пропорційна система перетворює Україну на один–єдиний виборчий округ»\n— В українських президентів вже ввійшло у звичку ініціювати зміни до Конституції, і Віктор Янукович не став винятком. Як на вашу думку, чи не варто було б Україні звернути увагу на конституційну модель Франції — із сильною президентською владою, двопалатним парламентом тощо?\n— У минулому в Україні вже виникав інтерес до французької системи побудови держави і, зокрема, до нашої Конституції. У 1990–х до України запрошували французьких фахівців із конституційного права (зокрема, колишнього міністра юстиції Франції Робера Бадентера), вони дали свою експертну оцінку, але при написанні українського Основного закону були враховані не всі їхні поради. Це й зрозуміло, адже кожному народові належить самому визначати політичну систему і конституційний устрій, за яких йому хотілося б жити.\nУкраїна наразі коливається між парламентською та президентською системами правління, і це вже створювало певні складності. Але я б хотів звернути увагу на інший аспект. Чинний закон про вибори народних депутатів дозволяє балотуватися тільки тим людям, які фігурують у списках певних партій або блоків. А це фактично перетворює всю територію України на один–єдиний виборчий округ.\nЗріла демократія вимагає, аби за результатами виборів чітко визначалася більшість і опозиція, тобто переможці, які утворюють більшість і стають владою, та переможені, які йдуть в опозицію до наступних виборів. І неприпустимими є спроби, використовуючи певні положення Конституції і законодавства, змінювати ситуацію вже після того, як вибори відбулися.\n— А як із точки зору представника зрілої демократії — це взагалі нормально, коли кожен новий глава держави намагається переписати Конституцію «під себе»?\n— Демократія будується дуже повільно і має підживлюватися щодня. Історія Франції доводить, що аби досягти певного рівня державних інституцій, треба пройти тривалий шлях, випробовуючи різні політичні системи. У нашому випадку період становлення тривав багато років, упродовж яких монархію змінювала республіка, й навіть кілька республік, які приходили на зміну одна одній. Нинішні конституційні правила за десятиріччя після їх упровадження вже довели свою життєздатність, тому тим президентам, яких обирають зараз, немає потреби вносити в них якісь фундаментальні зміни. Це не означає, що конституція не змінюється взагалі. Але відповідні голосування Сенату та Національних зборів, які час від часу відбуваються, мають на меті змінити певну статтю основного закону не для того, щоб переформатувати правила політичної гри, а для того, щоб адаптувати національне законодавство до еволюційних процесів, які відбуваються всередині Європейського Союзу.\nУ випадку України важливо наголосити на тому, що не варто трансформувати виборче законодавство перед кожними виборами. Треба на національному рівні дійти загальної згоди і щодо виборчого законодавства, і щодо Конституції та більше не змінювати правила гри.\n«Попри кризу, Україна залишається дуже цікавою для французьких інвесторів»\n— Пане посол, у якому стані зараз перебуває співпраця між діловими колами України та Франції? Наскільки сильно світова криза вплинула на присутність французьких інвесторів на нашому ринку?\n— Французькі інвестиції досить широко представлені в Україні. Зокрема, в банківському секторі, агропромисловій галузі, трохи менше — в хімічній та фармацевтичній промисловості. І якщо бізнесовий клімат буде сприятливим, наші інвестори стануть першими адвокатами України в сенсі залучення нових інвестицій.\n— А українські підприємці мають якісь інвестиційні зацікавлення у Франції?\n— Французькі інвестори, які вже присутні на українському ринку, прагнуть розширити свою діяльність, і часто–густо їм для цього потрібні внутрішні партнери. Тож українські підприємці вкладають кошти радше в ті французькі проекти, що здійснюються в Україні, а не за кордоном.\nКриза дуже боляче вдарила по всьому світу. Звісно, все це відбилося на товарообігу між нашими державами, який дуже суттєво впав порівняно з докризовим рівнем — на 30—40 відсотків. Наразі ми надолужуємо втрачене, відбувається таке собі перезавантаження. Але щоб досягти того рівня, який ми мали наприкінці 2008 року, потрібен буде певний час. Хочу наголосити, що французькі підприємства, які були представлені в Україні, не покинули її під час кризи. Це означає, що вони справді вважають Україну цікавою для себе країною, яка має значний потенціал для розвитку.\n— Проте нещодавно на саміті в Торонто «Велика двадцятка» ухвалила так званий європейський варіант виходу з кризи, який, на противагу американському, передбачає не стимулювання економіки, а навпаки, політику затягування поясів. Навряд чи це сприятиме підвищенню рівня зовнішніх інвестицій із боку європейських, у тому числі й французьких компаній...\n— Коли наші лідери збираються в рамках «Великої вісімки» чи «Великої двадцятки», вони прагнуть виробити такі правила, які максимально мінімізують наслідки фінансової кризи на найближчі роки. А вихід із кризи означає пожвавлення ділової активності. Інше питання — чи матимуть підприємства кошти для розвитку своєї діяльності. У будь–якому разі, можу вас запевнити: ті проекти, які французькі підприємства заанонсували до кризи, не скасовано — їх лише відклали на пізніше.\n«Євро–2012 — це «прожектор», який у жодному разі не можна проґавити»\n— Коли Україна виграла тендер на проведення чемпіонату Європи з футболу 2012 року, багато говорилося про те, що це чудова нагода привабити в країну іноземні інвестиції. Тепер дедалі частіше лунають заяви, що насправді держава, яка приймає спортивні форуми такого масштабу, значно більше вкладає в їх проведення, ніж отримує віддачі. Якщо виходити з досвіду Франції, де 1998 року проходив футбольний чемпіонат світу, яка з цих тез більше відповідає дійсності?\n— У підготовку й проведення ЧС–1998 Франція й справді вклала величезні кошти. А віддачі, зокрема від побудованих стадіонів, звісно, доводиться чекати роками. Та якщо говорити про загальну картину, то після 1998 року Франція залишається однією з найпривабливіших у Європі країн для інвестування (зокрема й завдяки тому, що постійно вдосконалює своє правове поле та розбудовує інфраструктуру). Одне можна сказати напевне: заходи рівня чемпіонату світу чи Європи, як прожектор, висвітлюють привабливість країни для інвесторів. Зрозуміло, якщо їх проведено на високому рівні з організаційної точки зору. Це та нагода, яку в жодному разі не можна проґавити.\nНародився 31 січня 1947 р.\nЗакінчив Інститут політичних студій та Національний інститут східних мов (спеціальність — китайська).\n1975—1977 рр. працював у посольстві Франції в Монголії. У 1977—1980, 1985—1992 та 1998—2003 рр. — робота в центральному апараті МЗС (управління інформації та преси, управління Європи, керівництво управлінням Східної і Центральної Європи). У 1980—1985 рр. — другий, перший секретар у посольстві Франції у Польщі. 1992—1994рр. — Надзвичайний і Повноважний Посол Франції в Албанії. 1994—1998 рр. — посол в Естонії, 2003 — 2007 рр. — у Словаччині. 2007—2008 рр. — керівник управління Континентальної Європи. З серпня 2008 р. — Посол в Україні.\nПовноважний посланник 1–го класу. Кавалер Національного ордена заслуг.\nВолодіє англійською, німецькою, китайською, польською, російською та словацькою мовами.\n«В українців чудове почуття гумору»\n— Український народ дуже прихильно ставиться до іноземців. Хоч би де я був — а я намагаюся відвідувати найрізноманітніші куточки вашої держави, мене приймають надзвичайно гостинно. Місцеві мешканці прагнуть показати якомога більше цікавинок свого міста, архітектурних пам’яток. Кілька разів люди просто запрошували мене в гості до себе додому, і я дуже це ціную. Бо це знак того, що тебе прийняли як свого.\nУкраїнці взагалі привітні люди — люблять ходити одне до одного в гості, збиратися разом на свята. Це, до речі, об’єднує їх із французами — ми також гостинні й «спілкувальні».\nЩо мені ще дуже подобається в Україні, то це ваше почуття гумору. Коли я зустрічаюся з людьми під час поїздок, вони завжди приправляють свої розповіді якимись анекдотами, жартами, кумедними історіями про свій регіон. Це завжди дуже цікаво і приємно.\n— А яка поїздка запам’яталася найбільше?\n— В Україні дуже багато гарних місцин. Мені запам’яталася Донеччина, і не лише сам Донецьк, а сільська місцевість. Зокрема ми їздили тими місцями, де бував російський художник Ілля Рєпін, який потім зобразив місцеві пейзажі на своїх картинах.\nНа Львівщині, відвідуючи музеї й церкви у невеликих містах і селах, я відкрив для себе дерев’яну скульптуру. Особливо вразили прекрасні витвори Іоанна Георга Пінзеля.\nЗовсім недавно повернувся з Одеси, де мав незабутню прогулянку не лише всесвітньо відомим Привозом, а й Молдаванкою. Люди просто на вулиці запрошували мене зайти до них на каву абощо.\n— І як вам наша кава?\n— Нормальна. Краще не перемішувати, але загалом пити можна (сміється).\n— Французи — визнані гурмани. Цікаво, чи подобається вам українська кухня?\n— (Показує на свій чималий живіт) Подивіться на мене — і самі зрозумієте!


Інвестфонд Хомутинніка інвестує в два найбільших ТРЦ | РБК-Україна\nІнвестфонд Хомутинніка інвестує в два найбільших ТРЦ\nНовость на русском → Середа 22 квітня 2020 18:31\nФото: Віталій Хомутиннік (з відкритих джерел)\nЗараз ведуться роботи по проектуванню, які планується завершити до кінця цього року\nІнвестиційний фонд Віталія Хомутинніка "Каскад-Інвест" виступив інвестором двох торгово-розважальних центрів у Києві - Respublika та "Вирлиця". Про це повідомляє "Новое время", передає РБК-Україна.\n"Наш інвестиційний фонд дійсно виступив інвестором проекту торгівельно-розважального центру на земельній ділянці в 30 га між станціями метро Харківська та Вирлиця", - повідомив "НВ Бізнес" голова Наглядової ради інвестиційного фонду "Каскад-Інвест" Анатолій Шахновський.\nЗа його словами, зараз ведуться роботи з проектування, які планується завершити до кінця цього року.\n"До того часу ми й визначимо терміни будівництва", - уточнює Шахновський.\nНовому інвестору належить переоформити деякі дозвільні документи, зміцнити берегову лінію озера та очистити його від забруднення. Загальна площа торгового центру складе понад 200 тис. кв м, говорить Анатолій Шахновський. Компанія також планує упорядкувати прилеглу територію і створити зону відпочинку.\nЗазначимо, "Вирлиця" - це вже другий київський ТРЦ, в який інвестує Віталій Хомутиннік. Він також є співвласником ще однієї великої столичної недобудови - ТРЦ Respublika, загальна площа якого становить близько 300 тис. кв м. Відкрити його планується в наступному році.\n"ТРЦ Respublika нам також цікавий і ми, в тому числі, розглядаємо його для інвестицій. Цим напрямком займається окремий підрозділ у фонді - девелоперська компанія Каскад", - говорить Анатолій Шахновський.\nДиректор девелоперської компанії, що побажав залишитися неназваним, каже, що Хомутиннік має намір посилювати свою присутність на ринку комерційної нерухомості та може придбати й інші проекти. Тим більше, що в кризу вартість активів знижується.\nЯк пише НВ, якщо це станеться, то Хомутиннік зможе потрапити в "клуб великих девелоперів" і скласти конкуренцію Вагіфу Алієву, інвесткомпанії Dragon Сapital, Хілларі Тедеру, Рінату Ахметову, Василю Хмельницькому та іншим великим гравцям цього ринку.\nНагадаємо, раніше повідомлялось, що власник інвестиційного фонду Cascade Віталій Хомутиннік зайнявся інвестиціями у високотехнологічні й швидкозростаючі компанії.\nНовини України Фінанси Виталий Хомутынник ТРЦ


Відео: Дискинезии жовчовивідних шляхів - що потрібно знати? Поради батькам - Союз педіатрів Росії.\nПечінка виробляє жовч, яка представляє собою рідину, за допомогою її поліпшується переварювання жирів організмом, активно переміщається їжа в кишечнику. Жовч не відразу виявляється в кишечнику, їй потрібно пройти через жовчовивідні шляхи.\nКоли вона виходить з печінковою області, вона виявляється в печінковому протоці, після в жовчному протоці, він з`єднаний з жовчним міхуром, потім потрапляє в дванадцятипалу кишку, там за допомогою сфінктера Одді надходить в область кишечника.\nЯкщо жовчний міхур або його протоки неповноцінно скорочуються, виникає захворювання дискінезія жовчних шляхів. Найчастіше з`являється у жіночої статі.\nПричини дискінезії жовчних шляхів\n1. Якщо порушений раціон харчування, людина зловживає гострим, жирним, довгий час не їсть.\n2. При запальному процесі в шлунку, кишечнику, таких захворюваннях, як панкреатит, гастрит, виразка.\n3. Через гормональні збої.\n4. При клімаксі.\n5. У разі харчової алергії.\n6. Коли людина переживає сильний стрес, нервовий зрив.\nМожна виділити дві форми захворювання:\n1. Гиперкинетическая, коли жовчний міхур перебуває в тонусі, швидко скорочується. Виникають сильні болі під правим ребром, вони тривають недовгий час, рідко можуть тривати більше, ніж одну годину. З`явитися такі болі можуть після стресу, негативних емоцій, якщо людина сильно перехвилювався. Жінка від болю може страждати при менструації, тому що через них підвищується тонус жовчного міхура. Така форма захворювання характерна для молодих людей.\n2. Гипокинетическая дискінезія виникає в літньому віці через те, що жовчний міхур погано скорочується. Спочатку турбує сильний біль під правим боком, вона триває довгий час, людині здається, що всередині його розпирає.\nДля дискінезії характерні такі симптоми, як сильна гіркота в роті, безсилля, дратівливість. Тупі, ниючі або переймоподібні болі можуть бути спровоковані зловживанням гострим, жирним.\nПри дискінезії часто спостерігаються проноси, запори, безсоння, поганий апетит, сексуальні розлади, у жінок проблеми з менструальним циклом.\n1. Обов`язково необхідно здати біохімічний аналіз крові. Якщо захворювання буде загострюватися, в ньому підвищаться печінковіферменти.\nВідео: Хвороби жовчного міхура - дискінезія, холецистит, жовчокам`яна хвороба.\n2. Додатково необхідно пройти УЗД, на якому детально обстежити печінку, жовчний міхур. Дізнатися, в якому стані знаходяться жовчні протоки, чи є в них каміння.\n3. Додатково проводиться зондування дуоденальное, воно допоможе зібрати потрібну кількість жовчі, яку після здають на аналіз. Також процедура використовується при жовчному застої, коли необхідно промити жовчовивідні шляхи. В зонд вводиться тепла мінеральна вода. Обов`язково процедура проводиться на голодний шлунок.\n4. Сучасні тести на основі лікарських засобів. Вводиться Секретин, за допомогою якого можна поліпшити вироблення жовчі. Якщо людина хвора, жовч з області кишечника не виділяється, починає накопичуватися у великій кількості в протоках, міхурі. Потім протоки можуть розширитися, міхур різко збільшиться. Все це детально видно на УЗД.\n5. Додатково можуть провести холецистографія - рентген жовчного міхура.\nВідео: Жовчний міхур. Жити здорово! з Оленою Малишевої на 1 каналі\nКурс терапії встановлюється, підбирається в залежності від форми захворювання. Головне дотримуватися дієтичного харчування.\nЯкщо у вас гіперкінетична форма дискінезії, потрібно харчуватися часто і в невеликих кількостях. Відмовитися від продуктів харчування, через які активно скорочується жовчний міхур - жирного, м`ясного, газованої води, тістечок, рослинних масел, пива. Вживати відварну і перетерту їжу. Включити в раціон харчування фрукти, ягоди.\nВиписують спазмолитические лікарські препарати - Но-шпа, жовчогінні засоби, ефективне лікування Фламіні, холосас. Рекомендується вживати відвари, приготовлені на основі трав`яних зборів, в їх склад повинні входити шипшина, перцева м`ята, кукурудзяні рильця. Обов`язково пити мінеральну лікувальну воду - Нарзан, Боржомі, Єсентуки. Вживати її необхідно в теплому вигляді по 100 мл перед їжею.\nУ важких випадках знадобиться процедура тюбаж, при якій промивають жовчні шляхи.\nГипокинетическая дискінезія має інше лікування. У дієті обов`язково повинні бути продукти харчування, за допомогою яких буде швидко виділятися жовч - сметана, вершки, овочі, рослинне і вершкове масло, яйця. Рекомендують вживати екстракти з женьшеню, алое. Використовувати трав`яні збори, в складі яких коріандр, безсмертник, м`ята, деревій.\nЗ лікарських препаратів призначають лікування сорбіту, циквалон, Карловарський сіллю. Ефективно допомагають відвари, настої з таких трав, як болотний аїр, кульбаба, барбарис.\nПити лікувальну мінеральну Сильногазований воду - Єсентуки, Баталінская за півгодини перед прийомом їжі. Ефективним способом лікування дискінезії є фізіотерапевтичні процедури - рефлексотерапія, лазер.\nОтже, дискінезія жовчовивідних шляхів не є серйозним захворюванням, якщо її вчасно лікувати, вести здоровий спосіб життя. Також необхідно пам`ятати про профілактики захворювання - дотримуватися дієтичного харчування, вживати їжу в невеликих кількостях, як можна частіше. Намагатися не навантажувати себе фізично і емоційно. Стежити за станом кишечника, шлунка. Важливо уникати отруєння, вчасно виводити шлаки з організму. Зверніть увагу, повністю позбутися від дискінезії неможливо, але її можна запобігти.\nДискінезія жовчовивідних шляхів - симптоми, лікування, у дітей\nВідео: Дискінезія жовчовивідних шляхів - симптоми, профілактика та лікуванняДискінезія жовчовивідних шляхів (ДЖВШ)…\nUkrMedics.ru » Лікування хвороб » Довідник хвороб » Дискінезія жовчного міхура - симптоми, лікування


Перша в Україні майстерня дітей-сиріт. Як в інтернатах роблять хендмейд на продаж | Рубрика\nІсторії 14:20 18 Вер 2020\nВ Інстаграмі вже можна купити сумки і футболки з принтами, які створені тими, хто росте в інтернатах. Розповідаємо, як працюють проєкти, мета яких — дати дітям-сиротам вудку, а не рибу\nДіти — це наше майбутнє, це люди, яким ми віддаємо в руки нашу країну з її потенціалом і можливостями. Тому найважливіше завдання шкіл, батьків, вчителів — вкласти в них якомога більше знань, щоб ті могли впевнено дивитися у майбутнє. Але що робити тим дітям, яким не пощастило народитися в повній, щасливий родини, і які потрапили в інтернати?\nОрганізація, про яку піде мова, таких дітей підтримує: поки вони ще живуть в інтернатах, благодійний фонд "ORPHAN EDUCATION CLUB" в ранньому віці дає їм вудку, а не рибу, навчаючи вихованців самостійно заробляти і даючи їм ті знання, які сироти не отримають в школі або від вихователів. Серед підопічних фонду — діти з шести київських інтернатів. Всього щорічно допомогу від них отримують понад 600 дітей, 80% з них вступають у профтехучилища. Але ж до запуску проекту ця цифра не досягала і 1%.\nСтильні, цікаві речі, які запросто могли би з'явитися на вітринах і полицях магазинів, ми знайшли випадково — через Інстаграм. Кожна з них була створена з використанням ілюстрацій дітей з інтернатів. Про те, як їм це вдалося, — у матеріалі "Рубрики".\n"HANDCRAFTS by orphans"\nЯк юридична особа фонд був зареєстрований в минулому квітні, проте існує він набагато довше — вже близько 10 років. Проект HANDCRAFTS by orphans з'явився у жовтні 2019 року. Валентина з колегою поїхала на конкурс соціальних стартапів у Харкові, при цьому прямої мети отримати грант не було: жінки хотіли познайомитися з грантодавцями, а вже потім — заявити про свою ідею.\n"У підсумку наша ідея так усім сподобалася, що HANDCRAFTS by orphans зайняв на конкурсі перше місце, і на базі фонду ми почали активно його розвивати", — каже Валентина Шатохіна, співзасновниця фонду допомоги сиротам "ORPHAN EDUCATION CLUB".\nДаний проект підтримується програмою ООН по відновленню і розвитку світу і профінансований урядами Данії, Швеції і Швейцарії.\nHANDCRAFTS by orphans — це проект, у якому діти вчаться самостійно виробляти товар: вони варять мило, створюють вироби, малюють. Картини сканують, наносять на шопери і футболки, а речі продають. Частина коштів потрапляє на рахунок автора принту, який він зможе використовувати після 18 років:\n"Таким чином ми міняємо мислення людей. В інтернатах ці діти — споживачі. Вони не розуміють, як функціонує світ за стінами цієї установи, які є закони бізнесу. На наших майстер-класах, як на маленьких прикладах, ми показуємо цикл виробництва і продажу товару від початку до кінця. Діти із задоволенням цьому вчаться. Ви б бачили, як вони змінюються, коли бачать річ, на якій надрукований їх малюнок! Вони відчувають власну значущість, знають, що вони більше не даремні", — пояснює Валентина.\nІ це дійсно прекрасна ініціатива, але, як виявилося, не для України:\n"З продажу одного виробу дитина може отримати, умовно, 50 гривень, 47% з них — податки, які потрібно сплатити. Якби ці речі продавалися великими тиражами, діти могли б заробити на цьому якісь гроші, але наші люди не хочуть купувати товар, коли дізнаються, що їх зробив сирота. Кажуть, погана енергетика, — з жалем розповідає Валентина про вузьколобість співгромадян. — Нам потрібні іноземні донори, тому що тут люди не готові до допомоги іншим людям".\nВтім, за кордоном ці товари готові купувати, і навіть партіями. Так, зовсім скоро кілька коробок з речами відправляться у Німеччину, а деякі товари вже виставлені на американському майданчику ETSY.\nHANDCRAFTS by orphans — не єдиний проект фонду. Крім нього реалізуються і багато інших. Один з наймасштабніших — "Наставництво", головна мета якого — дати дитині максимальну кількість знань про те, як вона зможе реалізувати себе після виходу з інтернату.\n"Ми розробляли курс спільно з нашими американськими колегами. У ньому ми знайомимо вихованців з більш ніж 30 професіями. Це великий комплекс соціалізації дітей, щоб вони розуміли, як скласти резюме, де його розмістити. Нещодавно до нас підключилася продакшн-студія, яка навчає дітей обробляти фото і відео, щоб по закінченню курсу діти вже могли заробити цими вміннями. Це — курси виживання. Це — всі ті навички, які ми зазвичай отримуємо від батьків", — ділиться Валентина.\nЩоб допомогти дітям, у фонді збираються організовувати кризові центри для дітей, які перебувають у важких сімейних обставинах, куди вони зможуть приходити після школи, проходити там освітні курси. Поштовхом до цього став карантин. Над проектом вже почали працювати, але щоб його реалізувати, потрібне фінансування. Зараз "ORPHAN EDUCATION CLUB" шукає донорів і однодумців за кордоном.\nЯкщо ви хочете підтримати проект — придбати роботи сиріт можна тут.\n#діти #освіта #арт #культура #суспільство


У Черкасах депутат міськради попався на отриманні хабара у розмірі 125 тис. гривень - 112 Україна\nУ Черкасах депутат міськради попався на отриманні хабара у розмірі 125 тис. гривень\nНаразі досудове розслідування триває, вирішується питання про обрання затриманому запобіжного заходу\nПравоохоронці затримали депутата Черкаської міської ради за вимагання неправомірної вигоди в сумі 125 тис. грн. Про це повідомляє прес-служба прокуратури Черкаської області.\n"Слідчим управління прокуратури Черкаської області розслідується кримінальне провадження по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України (одержання службовою особою неправомірної вигоди у значному розмірі)", - йдеться в повідомленні.\nВстановлено, що в період з листопада 2013 року по січень 2014 року директор одного з комунальних підприємств міста Черкаси, депутат міської ради, вимагав від приватного підприємця неправомірну вигоду у розмірі 125 тис. грн. за надання дозволу на розміщення малих архітектурних форм на території ринків.\nСьогодні підозрюваний був затриманий працівниками прокуратури спільно з представниками СБУ УМВС України в Черкаській області в порядку ст. 208 КПК України при отриманні частини зазначених коштів.