«Розкажи мені про мене». Дискусія Оксани Забужко та Аскольда Мельничука на «Книжковому Арсеналі»\n22 Травень 2017, 21:01\nУ рамках кураторської програми «Розкажи мені про мене» українська письменниця Оксана Забужко поспілкувалася з американським прозаїком українського походження Аскольдом Мельничуком про літературний Бостон, журнал як форум для об’єднання людей та американську ідентичність.\nПідпільні видання – «голос нової генерації» 1970-х років\nОксана Забужко: Перше запитання, яке я хочу у зв’язку з цим поставити Аскольду, трошки про твою юність.\nКоли я зіткнувся з цензурою, замість того, щоб відступитися, замість того, щоб змиритися, ми з моїми друзями вирішили організувати підпільне видання\nАскольд Мельничук: Перше маю розказати вам, повертаючись до запитання, яке поставила пані Оксана, що мій перший досвід роботи з виданнями, роботи з пресою, перший досвід роботи редактором відбувся ще в старшій школі, оскільки я з кількома друзями займався тим, що видавав газету. Написав кілька матеріалів, які насправді не були видані через те, що влада школи вирішила, що вони аж надто не відповідають політиці школи.Це був мій перший раз, коли я зіткнувся з цензурою – замість того, щоб відступитися, замість того, щоб змиритися, ми з моїми друзями вирішили організувати підпільне видання, яке озвучувало ті питання, котрі були для нас важливими.Якщо говорити про мій український досвід, то він, звичайно, прийшов з моєю сім’єю, з моєю родиною.\nМої батьки пам’ятали, як цензура працювала в Радянському Союзі. Тому вони підтримувала ініціативу нашого підпільного видання\nДля моєї сім’ї це дуже прикладний, дуже живий досвід співпраці з цензурою, життя в ситуації цензури, оскільки мої батьки пам’ятали, як цензура застосовувалася в країні, з якої вони приїхали, як цензура працювала в Радянському Союзі. Тому вони були чи не єдиними батьками серед усіх моїх друзів, чи не єдиною сім’єю, яка дуже підтримувала нашу ініціативу підпільного видання.\nЦе так само ми говоримо про країну – для них було не реально подумати, що в Сполучених Штатах може існувати цензура – ми говоримо про Сполучені Штати 1970-х років, коли підпільні видання з’являлися всюди, всюди з’являлися подібні видання, адже молода генерація щойно віднайшла свій голос, мала засоби для того, щоб озвучити його, знайшла найкращі медіа для того, щоб донести його до світу.\nСпочатку починалося як газета, як звичайне видання, потім переросло в журнал. Це вже сталося тоді, як я був в університеті. Я ходив до найбільш радикального коледжу в Сполучених Штатах, і через те, що політична «адженда» була настільки активною в коледжі, де я займався, всі були повністю залучені до політики. Я зміг трошечки заспокоїтися і трохи відійти від політичних питань, зайнятися тим, що люблю насправді, повернутися до свого першого кохання – до літератури. Я почав писати поезію, я почав писати короткі оповідання в якийсь момент.Це мені дозволило трошки переосмислити той журнал, яким він має бути. Це не тільки була концентрація на якихось певних політичних питаннях, це була можливість відкрити двері, відкрити вікно в інший світ, вийти за межі не тільки мого родинного середовища, вийти за межі політичного дискурсу, обмеженого словника, обмеженого лексикону політичного дискурсу і повернутися до глибших питань, які хвилювали мене раніше, питань більш літературних.\nЖурнал як платформа об’єднання людей\nОксана Забужко: Прошу трошки розповісти, як журнал організовує довкола себе людей, як притягує таланти, як він притягує потім селебрітіз, як з’являються Бродський, Гіні, Волкотт і всі інші, як відбуваються потім оці речі. А потім ти притягаєш Забужко до Сполучених Штатів на конференцію, яку організовує журнал Agni 1991 року. 1991 рік, можна сказати, – перший вихід української літератури у світ. І Забужко тремтячим голосом і поганою радянською англійською щось там розповідає.\nАскольд Мельничук: Я маю зараз зробити невелику ремарку про те, як я вперше познайомився з пані Оксаною. Це було на конгресі міжнародної літератури, і це був такий гомін, і один з моїх колег тоді сказав: «Ми нічого не знали про Україну раніше – зараз нам краще замовкнути і просто слухати».\nДва українські журнали, які мали вплив на мене, коли я був молодим, – то «Сучасність» і «Всесвіт»\nАле також ти згадала два українські журнали, які мали вплив на мене, коли я був молодим: то «Сучасність» і «Всесвіт» – бо родичі передплачували. І в тих журналах я читав і українських письменників, і багато перекладної літератури перед тим, як вона була перекладена англійською, письменників, які були пізніше великими визнані, такі як Гарсіа Маркес.\nПовертаючись до запитання, як журнал може стати таким форумом, стати платформою для об’єднання різних людей, може стати публічною вітальнею для об’єднання цих різних людей. Мені здається, що я дуже рано усвідомив цю можливість, цю потенцію. Тому що от зараз ми з вами усі зібрані в «Арсеналі», і темою цьогорічного «Арсеналу» є «Сміх. Страх. Сила» – і мені здається, що це все ті емоції, які відчуває молодий редактор.\nКоли література не є діалогом, не є розмовою між генераціями, не є розмовою між представниками різної культури, вона перетворюється на монолог\nВ якийсь момент, коли я зрозумів, що журнал має бути такою вітальнею, яка має об’єднувати різні голоси, ми почали робити журнал, запрошуючи наших друзів. Я почав запрошувати письменників, які мене захоплювали, чиї тексти мені подобалися. Потім ми почали запрошувати людей, які так само працювали багато, які перекладали, які могли влаштовувати публічні читання для того, щоб розвивати це коло. Розширювати його надалі для нас було дуже важливо, оскільки ми могли таким чином не тільки працювати далі, не тільки цікавитися роботами людей, які нам цікаві, але й знати, що роблять наші однолітки, що роблять інші представники нашого покоління. І це так само давало нам можливість вивчити той досвід і сприйняття життя, яке було, наприклад, нам не доступне. У той самий час, коли я почав роботу над журналом, мене цікавили твори старшого покоління, старших письменників, тому що, як на мене, коли література не є діалогом, не є розмовою між генераціями, не є розмовою між представниками різної культури, вона перетворюється на монолог.\nПерші трапунки українки в Бостоні\nОксана Забужко: Раз ми вже впали в мемуаристику, то я можу зараз сказати тобі, як це виглядало зі сторони, коли ти запросив мене вперше до Бостона. У 1991 році я приїхала, Аскольд – такий собі богемний парубійко з наплічником через плече – каже: «Джо буде там, Дерек буде там». І я, заціпенівши з цієї радянською традицією «чєлопочітанія»: «Як?». Сам Бродський, розумієте ! Тобто зовсім інший стиль спілкування, і Дерек, який радісно цього пацана з наплічником через плече, з пошаною, і абсолютно як рівного собі, без будь-якого цього, знаєте, нашого центральноєвропейського тремтіння. Тобто видно, що це друзі, співрозмовники, що це сучасники, незважаючи на різницю віку.\nАскольд Мельничук: Мені дуже приємно це чути, але я ніколи не сумнівався, що ви матимете сміливість, не матимете страху, щоб до когось підступитися, щоб говорити з кимось на рівних.\nОтже, ми розвивалися, наша вітальня ставала ще відкритішою, ми запрошували всіх до нас, хотіли чути нові голоси. Після кількох років фінансових труднощів ми таки змогли знайти наш фізичний дім, ми стали базуватися в Бостонському університеті, наша вітальня стала ще більшою. Нам пощастило, ми були розташовані в такому місці, яке в 1980-1990-х роках стало літературною столицею Сполучених Штатів. На порозі нашої літературної вітальні з’являлися майбутні зірки і американської літератури так само, як і майбутні зірки української літератури, які були нашими прекрасними гостями, які розширювали наше коло. Які з’являлися тут – зокрема, ми говоримо про Олександра Ірванця і про Оксану Забужко, і про Юрія Андруховича, і про Віктора Неборака, які вже стали помітними голосами тут в Україні.\nОксана Забужко: Трошки не так. Я уточню. Він називав тих, котрі стали провідними голосами свого покоління в Сполучених Штатах, так як письменники, котрих Аскольд зустрів тут, в Україні, стали письменниками свого покоління тут. На жаль, не там.\n1994 року в Бостоні Аскольд Мельничук презентував свій перший роман «Що сказано» – перший роман про українців, тому що це історія української родини, яка втікає від війни, втікає від нацизму, від сталінізму. Багато автобіографічного в тому є, багато родинних історій Аскольда\nЯ не можу не згадати, розповісти тобі – ти того не знаєш. Я тобі того ніколи не розказувала, не було оказії. Як це виглядало весною, в квітні, 1994 року в Бостоні, коли Аскольд Мельничук, знаний, улюблений, шанований у цій столиці літературній Сполучених Штатів – насамперед як редактор журналу Agni, і Аскольд, якого всі знали і любили, презентував свій перший роман «Що сказано». Faber & Faber – одне з провідних англомовних видавництв світу, в Бостонському міському театрі, де рядив Дерек Волкотт, де в театрі зібрався, справді, якщо це вживається, весь літературний Бостон. Я вперше там, сидячи в залі (бо я тоді теж була в Сполучених Штатах), я тоді вперше побачила, як виглядає high class книжкова презентація. Тому що презентували Аскольдів роман, а це, прошу панство зауважити, був взагалі перший роман про українців, тому що це історія української родини, яка втікає від війни, втікає від нацизму, від сталінізму, втікає через табори, втікає через океан, мусить починати за океаном життя спочатку, залишивши позаду всі свої здобутки. Багато автобіографічного в тому є, багато родинних історій Аскольда...\nВся ця історія вперше є ретроспективою, тобто це такий дуже центральноєвропейський роман, як ми сьогодні, через 20 років, можемо сказати. За ці 20 років саме в Центральній і Східній Європі з’явилось таких родинних саг. Три покоління, історія: батьки, діди, внуки – що відбувається з цією родиною в історії і географії. Тобто в Мельничука тут історія і географія, тільки це українська історія і географія. І вперше в 1994 році від Різдва Христового, вперше українська тема була заявлена, дебютувала в літературному мейнстрімі.\nЦей приголомшливий успіх роману – The New York Times назвав його книжкою року\nЦі приголомшливі рецензії, цей приголомшливий успіх роману – The New York Times назвав його книжкою року. І ось ця презентація, на якій виступає Шеймас Гіні, який наступного року отримав Нобелівську премію. Шеймас Гіні виголошує своє неймовірно прекрасне есе про цей роман. І як відчувається, що весь цей повний театр – це не просто друзі Аскольда, це друзі книги з великої літери, це люди книги, це плем’я книги, це середовище, це те, що ми якось намагаємося витворити тут із тих, так би мовити, уламків, які нам лишила пострадянська дійсність. І я певні речі собі запам’ятала і зафіксувала, коли я приїхала в Україну вже з рукописом свого роману «Польові дослідження з українського сексу» в абсолютно голу догола Україну – на той час не було ні видавництв, ні книжок сучасних авторів, нічого, крім цієї рухнутої радянської системи книговидання, я точно знала, що я хочу ось таку презентацію.\nОт я хочу ту презентацію, яка б об'єднала тодішніх журналістів, котрих тоді ще на той час, у 1996 році, не контролювало ФСБ. У Москві ще було не до літературних подій, у нас ще не відбулася монополізація ЗМІ, наші журналісти ще писали, що хотіли, що їм справді було цікаво, і це вдалося. Тому я маю скласти тобі дяку, що ти, сам того не знаючи, спричинив до відродження українського книжкового ринку.\nАскольд Мельничук: Хочу сказати, що з 1990-х я маю територію для нових досвідів, тому що в 1990-х роках постала ця країна, яка існувала в спогадах моїх батьків. Україна, яка існувала тільки в уяві, мріях моїх батьків, у мріях багатьох поколінь інших українців – моїх сусідів, моїх однокласників, їхніх родин. Вона нарешті постала реальністю, вона постала на мапі, вона стала фізичною, і вона постала з великими надіями. Саме той рік, коли відбувався «Золотий гомін», став знаковим для мене, адже Іван Драч тоді так само балотувався в президенти. Ми їхали в автобусі з Києва до Львова, ми проводили читання в оперному театрі, там були сотні людей, які прийшли нас послухати. І в цей момент ми собі думали, чи українці справді знають, як ставитися до митців.\nОксана Забужко: Як ти зробив оцей прорив в англомовний мейнстрім, де раніше українці були тільки присутні, тільки за стереотипами хіба радянської пропаганди – «антисеміти», «гайдамаки», «фашисти», «колаборанти» – все те, що ми сьогодні чуємо, всі ці кліше старої радянської пропаганди, котрі сьогодні, сприснуті свіжим соусом. Подається цей самий запліснявілий салат на столи цілому людству через Russia Today. Трошки розвиток цієї самої теми.\nАскольд Мельничук: Коли я виростав у Сполучених Штатах Америки, було не надто вигідно бути українцем, не надто пишатися своїм українським походженням, оскільки на той момент панував єдиний наратив, спосіб зображення українців – йшлося лише про колабораційний момент з нацизмом.Це була не історія, яку я чув вдома, це була не історія моє родини, оскільки моя мама походила із Західної України, дідусь жив у Перемишлі часів Другої світової війни, допомагав єврейській молоді рятуватися. Тобто це історія, яку я чув вдома, це те, на чому я виростав. Тоді, коли я пішов до старшої школи, коли вже був у коледжі, те, що я чув як панівний наратив про момент колаборації з нацизмом, це для мене не було правдою, я чув зовсім інше. Хоча я розумію, що цей момент, колабораційний, він так само важливий – про нього мало говорять, я звернувся до нього в своєму другому романі, але на той момент це для мене не було історією моєї сім’ї.\nОксана Забужко: Як твій український спадок, з котрим ти працював, як письменник і людина, як він тобі допоміг мати іншу оптику на твою американську ідентичність, що він тобі відкрив про Америку. Якщо хто не знає, Америка в лінгвістичному плані – дуже імперіальна країна. Люди, котрі від народження обдаровані мовою, якою говорить цілий світ, відповідно вони і усвідомлюють себе як такі, кому належить світ. Ми трошки це знаємо з російського прикладу, але серед американців не дуже заведено знати другу, третю, четверту мову. Це не є аж така популярна річ.\nЯк ця ситуація почала мінятися, і трошки про це. Що ви, покоління дітей емігрантів з китайських кварталів, уроджених у китайських, італійських і інших кварталах, внесли в цю американську ідентичність, котру ми ще до сьогодні бачимо, все-таки, як літературу великих білих мужчин.\nАскольд Мельничук: Це дуже велике питання, і мушу визнати, що Сполучені Штати Америки – це такий великий острів, обнесений стіною. Зараз завдяки сучасним технологіям, які є, стало трохи легше проглядати поза цією стіною, але часом досі необхідна якась драбина для того, щоб подивитися, що існує поза цією стіною. Мушу сказати, що те, що ви закладаєте в молодості, в якийсь фундамент, на якому ви будуєте цю драбину потім у старшому віці. Для мене в якийсь момент той досвід у дитинстві, в юності, можливо, український досвід, який для мене здавався дещо обтяжливим, який для мене був хвилюючим, трохи незрозумілим, він став для мене певним вікном. Хоча він був для мене спочатку мікроскопом, потім вікном, потім біноклем, який дав можливість подивитися за межі цієї стіни. Оскільки у всіх районах, у яких я був навколо, я бачив, що є дуже багато нерозказаних історій. Оскільки дуже багато носіїв іншого досвіду, досвіду невідомого всій Америці. Це для мене стало певним поштовхом до того, щоб розказати цю історію.\nУ літературі, де панують здебільшого білі чоловіки середнього віку, ми говоримо про якісь основні голоси, наприклад, як про Джона Апдайка. Саме в нашому поколінні почали з’являтися нові голоси, почали говорити про інші теми, почались жіночі голоси, почали з’являтися голоси корінного населення – індіанців, які є прямими власниками нашої країни, прямими власниками США.Треба віддати належне – США побудоване на геноциді.\nПро що ще треба говорити\nОксана Забужко: Про що наступна книжка?\nТе, над чим я зараз працюю, – це дуже цікаве поєднання, оскільки воно починається 1905 року, від тієї революції, яка розпочалася з поганого борщу на «Потьомкіні». І до того має також певний стосунок Гоголь.\nАскольд Мельничук: Те, над чим я зараз працюю, це, дійсно, дуже дивна річ, дуже цікаве поєднання. Оскільки воно починається 1905 року, від тієї революції, яка розпочалася з поганого борщу на «Потьомкіні» і яка досі з нами ходить, досі нас несе, як привид певний. І до того має також певний стосунок Гоголь.\nЯкщо говорити про історії, які мають бути зараз озвучені, про історії, які необхідно розказати, мені здається, що 105 відсотків історії цієї країни потребують бути озвученими. Оскільки вони не озвучені, вони не розказані. І я мушу визнати, що те, що робила пані Оксана своїми двома книжками – і «Музей покинутих секретів», і «Польові дослідження з українського сексу» – говорять про певну частину цієї історії, проявляючи цей досвід, зокрема говорячи, як війна трансформує найбільш інтимні, найбільш особистісні стосунки між людьми. Це дуже важливо.\nАскольд Мельничук – син українських емігрантів, внук Богдана Загайкевича. В основу першого роману «Що сказано» вклав історію власної родини післявоєнних часів. Письменник також перекладав твори Оксани Забужко англійською мовою.


17-07-2018, 19:16 - Суспільство ФОТО 697 0\nКілька років поспіль спеціалісти Стебницької міської філії Львівського обласного центру зайнятості щоліта зустрічаються з юними господарями санаторно-оздоровчого табору «Світанок», що знаходиться в урочищі Помірки села Станиля. Не став винятком і цей рік − на запрошення керівництва дитячого відпочинкового закладу посадовці провели профорієнтаційний захід на тему: «Вибір професії».\nЙого учасниками стали учні загальноосвітніх шкіл Львівщини, що впродовж трьох тижнів відпочиватимуть у таборі. Фахівці Стебницької міської філії розповіли учням про діяльність служби зайнятості, ознайомили з актуальними професіями на місцевому ринку праці й навчальними закладами, де можна здобути затребуваний нині фах і транслювали анімаційні профорієнтаційні відеоролики про професії.\nЦікаво пройшли інтерактивні заняття з використанням профорієнтаційних вправ і забав, а саме: гра «Напис на спині», «Най, най, професія», «День із життя», «Відгадай професію». Таборяни активно долучалися до конкурсів, за допомогою жестів, невербальним способом, відтворювали особливості того чи іншого ремесла. Під час командних змагань діти по черзі малювали на фліп-чарті предмети, які характеризували певні види трудової діяльності, а їхні суперники відгадували назву зображення. Дорослі з приємністю відзначали досить глибоку обізнаність школярів із світом професій, їхню ерудованість і кмітливість.\nМарія Добрянська, провідний фахівець з профорієнтації відділу надання соціальних послуг Стебницької міської філії ЛОЦЗ


Шахраї скористались телефоном волинянина і від його імені набрали кредитів на 49 тисяч - «Волинь» — незалежна громадсько–політична газета\nОтримавши доступ до позик, зловмисник уклав договори аж із 9-ма кредиторами.\nКримінал 09.12.2021, 08:08\nШахраї обдурили чоловіка за допомогою телефона. Схема нехитра, однак через неї дурисвіт залишив 46-річному жителю Горохова кредитів на суму 48 тисяч 616 гривень\nСпершу ошуканець кілька разів дзвонив своїй жертві з різних невідомих номерів. Потому зателефонував операторові й попросив заблокувати sim-картку, а відтак із допомогою тих самих номерів розблокував її.\nГроші відразу переадресував на інші рахунки.\nЗловмисник скористався тим, що телефон напряму пов’язаний із доступом до банку, й почав махлювати кредитами. Отримавши доступ до позик, уклав договори аж із 9-ма кредиторами. Гроші відразу переадресував на інші рахунки.\nПрацівники відділення поліцейської діяльності №2 (м.Горохів) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області відомості про цю подію внесли до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч 1 ст 182 КК України.\nЧитайте також: У Цуманській пущі знайшли дубові колоди, заготовлені браконьєрами (Фото).\nНа Волині чоловік до смерті забив лопатою односельця\nНа Горохівщині 18-річний хлопець вкрав «Жигулі» у 82-річного чоловіка\n«Розвела» 12 залицяльників: дівчина набрала кредитів на кавалерів з кафе


Шепетівські поліцейські затримали 20-річного місцевого жителя, який у стані сп’яніння на смерть збив велосипедиста і зник з місця події\nПоліцейські оперативно розшукали водія «Мазди», який залишив автомобіль на місці ДТП і зник. Чоловіка затримали в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України. Йому вже оголосили про підозру за ч. 3 ст. 286-1 (Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп’яніння, що спричинила смерть потерпілого) ККУ, санкція якої передбачає до 10 років позбавлення волі.\nТрагедія сталась 3 квітня, близько 21 години по вул. Залізничній у м. Шепетівка. 20-річний шепетівчанин на автомобілі «Мазда» допустив наїзд на 38-річного велосипедиста, жителя с. Траулин.\nВід отриманих травм потерпілий помер на місці події до приїзду медиків.\nВодій автівки, залишивши транспортний засіб на місці ДТП, втік у невідомому напрямку. На його пошук був орієнтований увесь особовий склад місцевої поліції, що дало результат — молодика оперативно затримали.\nПоліцейські затримали молодика в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України. Йому вже оголосили про підозру за ч. 3 ст. 286-1 (Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп’яніння, що спричинила смерть потерпілого) ККУ, санкція якої передбачає до 10 років позбавлення волі. Сьогодні суд обиратиме йому запобіжний захід.\n5-04-2021, 13:53 в категорії Новини / Кримінал\nДорожньо-транспортна пригода сталася вчора, 14 вересня, близько 16.18 години на автодорозі М-12 сполученням «Стрий — Тернопіль — Кропивницький —..\nУ результаті ускладнення погодних умов (дощ, гроза, град, пориви вітру) на Шепетівщині знеструмлено понад чотири десятки населених пунктів...\nПравоохоронцями викрито мешканця м. Шепетівка, який збував метадон


Рік Жовтого Собаки: маг напророчив Україні цікаве майбутнє\nСимволом нового 2018 року буде Жовта Собака. Для України він принесе важливі та позитивні зміни.\nТакий прогноз озвучив маг ведичної традиції Ігор Мехеда, передає "Обозреватель". Він зазначив, що на даний момент людство живе в період зміни епох. Між старою і новою, які тривали тисячами років, є перехідні "13 крилатих років". Їх відлік почався в 2011 році.\n"Ці 13 років викличуть кардинальні зміни в людстві. Вийдуть на арену нові фінансові системи, нові політичні системи, новий спосіб економічної організації суспільства і нові духовні вчення", - пояснив маг.\nПерші 6 років цього важливого періоду, за його словами, були пов'язані з великим напруженням на всіх рівнях, але наступні зміни будуть відбуватися набагато м'якше і гармонійніше. Це стосується як планети в цілому, так і України.\n"В Україні в 2018 році має відбутися багато позитивних процесів, тому що в більшості астрологічних шкіл України відноситься до зони впливу знака Телець. Телець знаходиться під управлінням Венери, а це завжди родючість землі, хороший урожай, працьовиті люди, великий потенціал і збереження чогось - врожаю або духовних знань ", - підкреслив Ігор Мехеда.\nВін сказав, що в 2018 році керуюча планета Тельця - Венера - в наступному році буде активована, що спричинить за собою позитивні зміни в Україні. Їх початок варто очікувати з древнього Нового року - з 22 грудня 2017 року.\nОсобенности пластиковых окон для делового офиса Лето – 2015. Модные женские часы Диета для страдающих от диабета Спортивные комплексы для развития детей Инструменты для малярных работ


Чому від зайвої ваги важко позбутися.\nДізнайся причини, які заважають тобі стати володаркою ідеальної фігури. Безсоння може бути причиною посилення апетиту/shutterstock\nЩоб скинути вагу і стати володарем бездоганної фігури потрібно чимало сил та завзяття. Однак якщо ти вважаєш, що робиш все можливе, а результату немає, швидше за все, ти здійснюєш якісь помилки.\nЯкщо ти розраховуєш на результат вже через кілька тижнів, то розчаруєшся: схуднення вимагає певного часу. Серед основних причин, по яких стрілка твоїх ваг вперто не бажає повзти вниз, можна виділити відмову від їжі. Як це не дивно, але голодування або зниження кількості їжі не допомагає схуднути, оскільки у тих, хто морить себе голодом, сповільнюється метаболізм. Крім зміни свого раціону, для успішного схуднення необхідно збільшити рівень фізичної активності.\nПостійний стрес збільшує рівень гормону кортизолу в організмі. В результаті у людини підвищується апетит, він більше їсть і, відповідно, товстішає. Щоб не переїдати після важкого робочого дня, слід знайти інший спосіб розслаблятися, наприклад, медитувати або гуляти в парку.\nБезсоння призводить до порушення гормонального балансу і реакції організму на стрес, і, як наслідок, до посилення апетиту. Також, недолік сну впливає на чутливість до глюкози, що може стати причиною розвитку ожиріння і діабету.\nЯкщо в перервах між суворими дієтами ти дозволяєш собі переїдати, не дивуйся, якщо у тебе не виходить досягти бажаного результату. Чим більше ми обмежуємо себе, тим більше хочеться порушити цю заборону. Щоб уникнути обжерливості і розладів харчової поведінки, слід періодично балувати себе смачненьким.\nЩе одна причина, по якій люди не втрачають зайву вагу - це набір м'язової маси. Регулярні вправи можуть сприяти перетворенню жиру в м'язову масу, і, навіть якщо стрілка ваг не зрушилася ні на один розподіл, це не означає, що всі твої зусилля марні, адже в твоєму тілі стало менше жирових відкладень і більше красивих, пружних м'язів.


Представники Любарщини взяли участь у форумі «Можливості молоді в громаді в умовах децентралізації»\n21-22 червня у селищі Городниця, Городницької ОТГ, Житомирський Центр розвитку місцевого самоврядування, створений програмою U-LEAD з Європою та Мінрегіоном України, проводив молодіжний форум «Можливості молоді в громаді в умовах децентралізації». У форумі взяли участь команди із шести громад Житомирщини. Вони напрацьовували ключові ідеї та рішення для формування якісно нової молодіжної політики громад.\nКоманду Любарської селищної ради представляли учні Любарської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 Юрик Діана, Стасишин Олександр, Приймаченко Анна, Гижко Павло; студенти Новочорторийського аграрного технікуму Мухаммад Фатіма Захід, Виноградов Максим, Вознюк Дмитро, Курган Володимир; молоді спеціалісти, які працюють в структурі ОТГ, Житнік Анна та Катанаха Микола.\nСтавилося за мету організувати активні та дієві команди молоді в громадах та сформувати основні аспекти програм молодіжної політики ОТГ.\nУ роботі взяли участь експерти з питань молодіжної політики, проектного менеджменту, викладачі житомирських університетів.\nФінансову підтримку для здійснення поїздки надав депутат Житомирської обласної ради Ігор Ходак.\nпопередня статтяЛише 9 учнів Любарщини з 18 претендентів отримали медалі за результатами ЗНО\nнаступна статтяЛюбарський райсуд покарав двох водіїв, що їздили за кермом п’яними


Вы находитесь здесь: »Тлумачний словник кулінара»М\nмагазин■(ч.р.) 1) приміщення для роздрібної торгівлі (інколи також і зберігання якогось краму, товарів), крамниця. Приклад вживання слова у такому значенні: (Юрій Іваниченкоо)Вадим уже повертався з магазину, тримаючи під пахвою якийсь згорток. 2) Запасне місце у вуликові для меду на випадок посиленого медозбору. 3) Частина апарату або приладу (найчастіше зброї) у вигляді коробки або трубки, куди вкладають кілька однорідних предметів (напр.., патронів).\nмадера■ (ж.р.) 1) Відоме ще з середини п’ятнадцятого сторіччя витончене натуральне десертне вино з відбірних зрілих виноградних ягід португальського острова Мадейра, витримане перші 5-6 років у бочках у кліматичних умовах острова, після чого витримується у пляшках 25-40 років. 2) Вино, виготовлене за «мадерною» технологією, в умовах, що мають наближатися до умов виготовлення традиційної мадери (спроби виготовляти подібні вина робилися ще у тридцяті роки двадцятого сторіччя в Криму та Вірменії). 3) (У переносному значенні) Найкраще вино найвищої якості. 4) Кріплені вина з барвниками, що виробляються у багатьох країнах світу ще з початку дев’ятнадцятого сторіччя. 5) (У переносному значенні) Підроблений алкогольний напій, «пристойного» вигляду.\n→ царська мадера■ з часів Петра І (коли подібні напої виготовлялися у «царському кабаку») − назва самогону чи взагалі алкогольного напою низької якості.\nмазурок■ (ч.р.) Вид солодкого сухого печива з мигдалем.\nмаїс■(ч.р.) Те саме, що кукурудза.\nмайже■ 1) Так, що трохи не вистачає до чогось чи трохи менше якоїсь міри. Приклад вживання слова у такому значенні: (За К. Ковальською) У риби фугу отруйна печінка, ікра, шкіра, кишки, коротше кажучи, майже все, навіть очі, 2) Приблизно, не зовсім так (трохи більше чи трохи менше вказаного). Приклад вживання слова у такому значенні: (За Джеймсом Крюсом) Вона зварила дуже міцної кави, жадібно пила її за сніданком і майже нічого не їла ↔ (Микола Петренко) Горілка тоді в кнайпах була майже без націнки, так що пару пляшок нам принесли. 3) Дуже схоже, але не таке. Приклад вживання слова у такому значенні: (За Джеймсом Крюсом) Іще важливо було забезпечити гарну рекламу, щоб господині купували замість дорогого масла «майже такий самий», але набагато дешевший за нього марковий маргарин.\nмайоран■ (ч.р.) Багаторічна запашна трав’яниста рослина родини губоцвітих із білими або рожевими квітками, зібраними в колоски, що використовується в кулінарії та в парфумерії.\nмак■(ч.р.) 1) Трав'яниста рослина з довгим стеблом і великими квітками (переважно червоного кольору), що дає кулястий плід, наповнений дрібним насінням, вирощується як лікарська та олійна куль- тура, а також як декоративна рослина. 2) Квітка цієї рослини. 3) Насіння цієї рослини, що використовується у харчуванні, здебільшого у приготуванні coлодких страв. Приклад вживання слова у такому значенні: (За І.П. Котляревським) їли з маком медовийшулик.\nмакарони■ (множина) 1) Харчовий продукт із прісного пшеничного тіста, виготовлений у вигляді сухих довгих трубочок. Приклад вживання слова у такому значенні: (3 інструктажів) Тісторівномірно сходитиме, якщо встромити в нього кілька трубочок макаронів. 2) Страва з цього продукту.\nмаківник■ (ч.р.)1) Коржик із маком та медом. 2) Довгий листковий пиріг із маком, струдель. Приклад вживання слова у такому значенні: (За К. Ковальською) Бабуся спече маківник, « Вітусі нема. ↔ (За І.С. Нечуєм-Левицьким) Вже надворі сутеніло, а гості все сиділи, балакали та попивали варенуху, заїдаючи обід маківниками, яблуками та грушами. 3) Цукерка з маку.\nмакітра■ (ж.р.) 1) Вид глиняного посуду великого розміру напівсферичної форми з широким отвором. Приклад вживання слова у такому значенні: (З радіопередач) На столі стояли дві макітри з варениками, одні вареники виявилися з картоплею, інші з маком, великий глечик з молоком і маленький зі сметаною. ↔ (За І.С. Нечуєм-Лєвицьким) Мати висунула з печі макітру вареників. 2) (У переносному значенні, іронічне) Про голову людини.\nмакогін■(ч.р.) Дерев'яний стрижень із потовщеним заокругленим кінцем, яким розтирають у макітрі мак, пшоно тощо. Приклад вживання слова: (3 інструктажів) Макітра з макогоном необхідні були для розтирання маку, тортових мас, масла.\nмакса■ (ж.р.) Риб’яча печінка.\nмакуха■(ж.р.) 1) Залишки після вичавлення олії з насіння олійних культур, вичавки. Приклад вживання слова: (І.П. Котляревський) Пили на радощах сивуху і їли сім’яну макуху. 2) (У переносному значенні, зневажливо) Вайлувата, млява, безхарактерна людина.\nмалай■(ч.р.) Вид хліба з кукурудзи, гороху або проса.


Козацька доба в історії України - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Історія України → Козацька доба в історії України - Реферат\nКозацька доба в історії України - Реферат\nстарожитностей, що збереглися у приватних зібраннях, видно, що більшість серед рушниць - польського і турецького, або, точніше сказати, східного виробництва, хоч є також зброя російська та власного виробництва.\nТакий само вигляд, тільки менші розміри, звичайно до п'яти чвертей завдовжки, і широке дуло мали пістолети, або пістолі, як їх називали козаки. Кожен козак мав при собі чотири пістолі і носив два з них за поясом, а решту - у шкіряних кобурах, пришитих зовні до шаровар.\nРушницями, пістолями та шаблями козаки дуже любили похизуватися і тому приділяли їм велику увагу, брали їх у коштовну оправу та прикрашали, звідки й пішов серед них вираз "ясна зброя". Під час походів козаки змочували рушниці та пістолі розсолом. Щоб вони заіржавіли і не вабили "грати вороже око на ясній зброї".\nСписи також широко застосовувалися козаками. Всі ратища робили з тонкого й легкого дерева, завдовжки 5 аршинів, пофарбованого спірально в червоний та чорний кольори. На верхньому кінці ратища прилаштовували гостре залізне навершя-спис, як правило п'ять вершків завдовжки (були більші й менші), а на нижньому робили дві невеликі, одна нижче другої, дірочки для ремінної петлі, що надягалася на ногу вершника. На деяких ратищах робили ще й залізну перетинку біля списа для того, щоб уражений ворог не просунувся держаком до козакових рук і зопалу не почав знову з ним битися; нерідко траплялося, що якомусь супротивникові і живіт розпорють, а з нього й кров не бризне, він навіть не помічає того і знову починає рватися в бій; тоді за допомогою перетинки ворога легко відбивали й валили на землю. Іноді козаки робили списи з гостряками на обох кінцях, щоб можна було ними уражати ворога навсібіч. Часто списи служили козакам під час переходу через болото готовим матеріалом для спорудження мосту: коли козаки дійдуть до топкого місця, то одразу кладуть один на другий два ряди списів - у кожному ряду спис уздовж і впоперек, - і по тих списах, як по кладці, переходять трясовину. Пройшовши через один ряд списів, одразу стають на другий і знімають перший, з якого мостять третій, - отак і перебираються через болото.\nШаблі в козаків були не такі криві, як у турків, і не дуже довгі (середня довжина їх - п'ять чвертей), зате доброї якості і надзвичайно гострі. Леза шабель вкладалися в дерев'яні, обшиті шкірою чи обкладені металом піхви, оздоблені нерідко до кінця руків'я якимось вирізаним із дерева звіром чи птахом; на самих лезах робилася золота насічка. Як правило, шаблі носили при лівому боці і прив'язували завдяки двом кільцям, одним вище, другим нижче середини, вузеньким ременем під пояс. Шабля вважалася такою необхідною козакові, що у піснях козацьких вона називається завжди "шаблею-сестрицею, ненькою рідненькою, панночкою молоденькою".\nКелепи (бойові молотки) - ручна зброя. Що складається з дерев'яного, завдовжки один аршин, руків'я і має на одному кінці залізний молоток з тупим обушком та гострим носом.\nКрім того, козаки мала шкіряні череси з пряжками, що їх вони носили на грудях, наповнюючи у два або три ряди патронами з кулями та порохом. Такі череси нерідко оздоблювалися срібними з черню бляшками і обвішувалися великим, оббитим сріблом рогом для пороху, сталевим кресалом, сап'яновим гаманом для куль або торбинкою із срібним черкеським шнурком чи гайтаном.\nУсією описаною зброєю козаки володіли з гідною майстерністю, так що. Як свідчить український літописець Григорій Граб'янка, і "найкращий польський гусари та рейтарин з ними не зрівняється".\nПостійна загроза нападів ординців спонукала козаків до створення надійної системи укріплень. Основу її становили січі. Дослідники пов'язують походження слова січ із засіками - укріпленнями з дерев. Великого значення надавали козаки місцю розташування січі. Найчастіше то був річковий острів. Можливо, за давніших часів розрізнені невеликі січі існували в багатьох місцях. Згодом за порогами утворилася одна головна Запорозька Січ - своєрідна столиця запорозьких козаків. Природні укріплення козацької твердині підсилювалися 3-10-метровим валом і ровом. Вал зміцнювався частоколом з вежами, в яких містилися бійниці. Усередині фортеці був майдан із православною церквою. Навколо церкви стояли великі довгі будинки - курені, де жили січовики, а також оселі старшини, канцелярія. Трохи далі - склади. Арсенали. Ремісничі майстерні, торгові лавки.\nВідомо 8 дніпрових січей. Перша розташовувалася на острові Мала Хортиця (нині на території міста Запоріжжя). Вона була зведена 1556 р. Українським православним князем Дмитром Вишневецьким і служила опорною військовою базою козацтва на пониззі Дніпра. Звідси протягом 1556 р. Було організовано чисельні походи запорожців у володіння кримського хана й на турецькі фортеці. Однак восени 1557 р. Запорозьку фортецю зруйнували орди кримського хана.\nВід 60-х рр. по 1593 р. Запорозька Січ розташовувалася на о. Томаківка, у 1593 - 1638 рр. - на о. Базавлук, у 1638 - 1652 рр. - на Микитиному Розі, у 1652 - 1709 рр. - на річці Чортом лик, у 1709 - 1711 і 1730 - 1734 рр. - на р. Кам'янка, у 1711 - 1728 рр. в Олешка, у 1734 - 1775 рр. - на р. Підпільна (Нова Січ).\nЗапорозька Січ мала ряд ознак держави: вона контролювала величезнутериторію степової України, мала свій уряд, військово-адміністративний устрій, власний суд, самостійні дипломатичні відносини з іншими країнами.\nЗапорозька Січ дуже відрізнялася від більшості тогочасних феодальних держав. Замість феодального примусу, який ґрунтувався на закріпаченні й примусовій праці, у ній утвердилися принципи найманої праці. За внутрішнім устроєм козацька держава була своєрідним військовим товариством. Територія козацької держави називалася землями Війська Запорозького або Вольностями Війська Запорозького й простягалася від Південного Бугу на заході до Кальміусу в Приазов'ї на сході. На півночі її межа пролягала по річці Орль (на Лівобережжі) та верхів'ях річок Інгул та Інгулець (на Правобережжі).\nУ військовому відношенні Січ поділялася на 38 куренів, а в територіальному - на 5-10 паланок. Слід зазначити, що у запорозьких козаків слово "курінь" вживалося у двох розуміннях: по-перше, як житло, по-друге, як самостійна частина війська. Термін "паланка" також мав два значення - невеличка фортеця і певна частина території Запорозької Січі.\nДля всіх, хто прибував на Запорожжя, доступ до Січі був вільним. Прийняті до лав запорозького козацтва зараховувалися за власним бажанням до одного з січових куренів. Під час запису до куреня


Підвищення прибутковості в різних умовах вирощування кукурудзи | Сингента Україна\nканд. с.-г. наук, доцент, менеджер з технічної підтримки,\nнасіння кукурудзи та зернових компанії «Сингента»\n«Сингента» проводить кропітку роботу над створенням нових високопродуктивних гібридів кукурудзи, щоб повністю задовольнити потреби аграріїв у всіх країнах Європи, де кожний десятий гектар засіяний гібридами компанії.\nА даптивна стійкість рослин до несприятливих факторів зовнішнього середовища є однією з важливих проблем сільськогосподарського виробництва, що зумовлює підвищення попиту на гібриди кукурудзи з комплексом таких цінних ознак, як урожайність, стабільність, якість.\nДля одержання високих і стабільних урожаїв кукурудзи в кожному господарстві ТОВ «Сингента» пропонує спектр гібридів, які мають різноманітний тип реакції на мінливість умов середовища (див. табл.), в тому числі інтенсивного типу (для одержання максимальних урожаїв на підвищеному агрофоні); середньопластичні, що вирізняються широким адаптивним потенціалом (для отримання відносно стабільних урожаїв на полях із нестабільним агрофоном), і високостабільні (для одержання гарантованого врожаю в умовах змінних метеорологічних чинників на бідних за поживним складом ґрунтах).\nЗокрема, хотілося б відзначити нову розробку — «Артезіан», що передбачає створення і впровадження в сільськогосподарське виробництво нових гібридів кукурудзи з високим генетичним потенціалом урожайності й стабільності в умовах мінливих метеорологічних чинників. Ці гібриди кукурудзи мають підвищений рівень адаптивності за рахунок оптимізації обмінних процесів в умовах недостатнього вологозабезпечення. Толерантність нового генотипу до високих температур: кращий мікроклімат посівів завдяки поліпшеному механізмові терморегуляції рослин забезпечує зниження ризику стресу протягом критичних фаз розвитку рослин і втрати врожаю. Неперевершена ефективність використання вологи гібридами бренда «Артезіан» сприяє максимальному розкриванню потенціалу врожайності в лояльних умовах та має перевагу перед конкурентами за умов стресу.\nГоловне завдання агронома — отримати високий урожай якісної продукції при значній окупності затрат на вирощування культури. Це завдання можливо виконати за умови використання сучасних гібридів з потужним генетичним потенціалом.\nУРОЖАЙНІСТЬ. Загальновідомо, що врожайність — це складна ознака, яка зумовлюється багатьма чинниками (скоростиглістю, зимостійкістю, посухостійкістю, стійкістю до вилягання, шкідників і хвороб, придатністю до механізованого збирання врожаю тощо). Гібриди кукурудзи компанії «Сингента» мають високий рівень прояву необхідних господарсько‑цінних ознак, що дає змогу отримувати високу прибутковість сільгоспвиробництва.\nСКОРОСТИГЛІСТЬ. Скоростиглі гібриди можна використовувати і в більш південних районах для післяжнивних і поукісних посівів. Важлива умова — прояв ремонтантності (Stay Green). У таких гібридів листки і стебла залишаються зеленими протягом 10–15 днів після фізіологічної стиглості зерна. При зборі таких гібридів у фазі воскової стиглості отримують високоякісний силос з підвищеним вмістом кормових одиниць і мінімальним рівнем вмісту кислот, які погіршують якість корму.\nСТІЙКІСТЬ ПРОТИ УРАЖЕННЯ ХВОРОБАМИ. Впродовж періоду вегетації, навіть і при зберіганні, кукурудзу уражують понад 100 видів грибів та бактерій, деякі вірусні й мікоплазмові хвороби. На поширення збудників хвороб кукурудзи та їх чисельність дуже впливають ґрунтово‑кліматичні умови.\nХОЛОДОСТІЙКІСТЬ. Посів холодостійких гібридів можна проводити на 10–15 днів раніше оптимального строку при температурі ґрунту 6–8 ˚С. Це дає змогу отримати сходи на 5–7 днів раніше, ніж у нехолодостійких, навіть у роки з недостатньою сумою активних температур. Таким чином, з’являється можливість збільшити фазу активного фотосинтезу, за якої в рослині інтенсивно накопичується органічна речовина. Доброю холодостійкістю характеризуються гібриди: СИ Ротанго, СИ Талісман, СИ Теліас, СИ Феномен, СИ Енігма, СИ Фотон, НК Термо, СИ Чорінтос, СИ Зефір.\nПОСУХОСТІЙКІСТЬ. Посуха є одним із основних чинників, що лімітують розвиток кукурудзи в Україні. Більш небезпечною є комбінована посуха, коли нестача води у ґрунті збігається з впливом сухого, жаркого повітря. За сильної або тривалої посухи переважають процеси деградації, виникає різке порушення функціонування систем життєдіяльності рослини. До критичного періоду кукурудзи відносять два тижні до цвітіння та три тижні після нього. Посуха негативно впливає на елементи структури врожаю (зменшується кількість качанів на рослині, розмір качана та вихід зерна з нього), висоту рослин, розмір міжвузля, листя та ін. Стійкість різних генотипів до посухи визначається зміною врожайності зерна, на яку опосередковано чи безпосередньо впливають різні морфологічні й біологічні ознаки.\nГенетичний рівень посухостійкості гібридів кукурудзи (СИ Теліас, СИ Феномен, СИ Фортаго, СИ Аладіум, СИ Чорінтос, СИ Зефір) створений кропіткою працею селекціонерів і науковців компанії «Сингента» й обумовлений комплексом морфобіологічних ознак, які дають змогу підтримувати на належному рівні обмінні та ростові процеси рослини у посушливі періоди вегетації.\nСХИЛЬНІСТЬ ДО ДВОКАЧАННОСТІ. В літературі широко обговорюється селекційна і господарська цінність багатокачанності кукурудзи. Численні дослідження, проведені в Україні та в інших країнах, свідчать про певні переваги генотипів, для яких характерна дана ознака. Це пояснюється тим, що в несприятливих умовах вирощування такі гібриди хоч і не утворюють два качани, проте мають значно менше безплідних рослин, а при оптимальному балансі поживності ґрунту, вологозабезпеченості та густоти стояння рослин усі гібриди компанії «Сингента» здатні формувати два господарсько‑придатні качани.\nШВИДКА ВОЛОГОВІДДАЧА. Велике значення для впровадження енергоощадних технологій вирощування кукурудзи відіграють гібриди з швидкою втратою вологи зерном (у своїй групі стиглості) під час дозрівання: СИ Талісман, СИ Феномен, СИ Теліас, СИ Фортаго, СИ Фотон, СИ Аріосо, НК Люціус, СИ Батанга, СИ Чорінтос, СИ Зефір. Ця особливість гібридів дозволяє проводити збирання з одночасним обмолотом качанів та знизити витрати матеріально‑грошових ресурсів на післязбиральну доробку зерна.\nНеобхідно, щоб качани знаходилися на одному рівні й на висоті вище ніж 50 см, а машинозбірність зернової частини складала не менше ніж 97–98 %. Всі без виключення гібриди кукурудзи компанії «Сингента» відповідають зазначеним вимогам і є придатними до механізованого збирання врожаю.\nІнтенсивність листкоутворення, загальна площа листкової поверхні та її фотосинтетична здатність мають важливе значення, оскільки 90–95 % сухої речовини рослин формується з органічних речовин, що утворюються в листках. Важливими умовами при цьому є еректоїдний тип розміщення листків на рослині (світло краще проникає в глибину такого агроценозу і урожай виявляється вищим до 30 % у порівнянні з лигульними формами) та прояв ремонтантності (рослини типу Stay Green). У таких гібридів листки і стебла залишаються зеленими протягом 10–15 днів після фізіологічної стиглості зерна. При зборі таких гібридів (СИ Ротанго, СИ Талісман, СИ Феномен, СИ Енігма, СИ Новатоп, СИ Фотон, НК Люціус, СИ Фортаго, СИ Чорінтос, СИ Зефір) у фазі воскової стиглості отримують високоякісний силос з підвищеним вмістом кормових одиниць якісного корму.\nОтже, чітка уява про покращений морфолого‑фізіологічний тип рослин і з’ясування біологічних причин, які лімітують їхню продуктивність у певних умовах середовища, сприяють підвищенню ефективності використання гібридів кукурудзи компанії «Сингента». Висококваліфіковані фахівці ТОВ «Сингента» за необхідності допоможуть вам обрати оптимальний набір гібридів, щоб раціональніше використовувати наявні ресурси і підвищити окупність вирощування кукурудзи.


10 способів прискорити роботу над матеріалом | Я - журналіст\nНавушники, шаблони, диктофон у смартфоні, тимчасова відмова від інтернету й уявлення образу майбутньої статті — це лише частина прийомів, які допоможуть підвищити продуктивність журналістської праці, коли на Вас тиснуть дедлайн із редактором, а роботи — більше ніж часу. Впевнений, принаймні декілька з наведених нижче прийомів допоможуть Вам підвищити ефективність роботи над своїми матеріалами. За умови, що Ви спробуєте декілька способів, якщо не всі, й виберете той, який найкраще працює саме у Вашому випадку.\nВловити “ключові меседжі” нескладно, коли поспілкуєшся з однією й тією самою людиною декілька разів у різний час. Можна просто уважно слухати співрозмовника, а можна, для певності, прослухати Вашу розмову, зафіксовану на диктофон чи відеокамеру. У які моменти в людини найбільше “запалюються очі”? Про що вона говорить довго і з захопленням — іноді таким, що Вам доводиться перебити співрозмовника? Інколи справу ще більш полегшують вислови-маркери на зразок “Я не втомлююсь повторювати…”, “Я вже не один рік наголошую…”, “Все це не має сенсу без одного…”\nУсвідомлюючи, які “ключові меседжі” властиві Вашому героєві, можна, по-перше, чітко усвідомлювати, на який “ідейний каркас” доведеться “нанизувати” зібраний контент. Так би мовити, хребет є — залишилось наростити на нього трохи м’яса. А найголовніше, Ви зможете зекономити час на розшифруванні “букви” інтерв’ю — бо Ви вловили його “дух”. Під час візування герой навряд чи заперечуватиме власні думки, навіть, якщо у даній конкретній розмові він їх і не висловлював. Віртуозне використання техніки “ключовий меседж” інколи взагалі творить дива: герой, візуючи інтерв’ю, задоволено промовляє: “Таке враження, що Ви знаєте мене все життя”. А якось почув від колег співрозмовника й таке: “Оце читаю інтерв’ю — і здається просто чую голос нашого шефа…”\nПропрацювавши в редакції кілька років, особливо у невеликому місті, ви здивуєтесь, наскільки періодично вам доведеться спілкуватися з одними й тими самими людьми на одні й ті самі теми. Не виключено, що нова інформація, отримана від співрозмовника під час чергової зустрічі для підготовки нового матеріалу, вміститься у 2-3 речення, і розмова, таким чином, триватиме не більше п’яти хвилин. А решту тексту можна буде скомпонувати з уже відомих Вам “ключових меседжів”, переміщуючи їх із матеріалу в матеріал у довільному порядку як елементи конструктора.\nГоловне — не поринути при цьому з головою у формалізм не межі з цинізмом. Тому що насправді розуміння “ключових меседжів” – аж ніяк не замінює уважності й зацікавленості журналіста під час розмови. А також — необхідності заглиблюватися у зміст, аби дати читачеві зрозумілий контент, а не жонглювати зі швидкістю циркового акробата мовними зворотами, яких і самі не розумієте. “Халтура” – вона відчувається.\nІдучи на подію, яка відбуватиметься в розвитку (наприклад, резонансна сесія міської ради з багатьма питаннями порядку денного), створіть зазделегідь «заготовку» першого матеріалу за темою. На місці події, пересвідчившись, що все іде за планом, ви зможете додати кілька свіжих деталей, можливо, фото з місця події – і відразу активувати матеріал на сайті. Розвиток події в такому разі висвітлюватимете у наступних матеріалах. Зрозуміло, що так варто робити у разі, коли сама по собі подія є новиною (скажімо, резонансна сесія, яку кілька разів переносили через неявку депутатів, або судове засідання в гучній справі). Те саме може стосуватися засідання, де мають ухвалити чи ні якесь прогнозоване рішення — ви можете спрогнозувати його і так само створити «заготовку», згодом лише додавши деталей або змінивши час із майбутнього на минулий, якщо ви цю подію вже проанонсували – і це може бути окремий матеріал.\n“Вищий пілотаж” – у випадку, якщо можливе ухвалення двох варіантів рішення, що взаємно виключають одне одного (наприклад, карантин у школах можуть продовжити або скасувати), створити “заготовки” для кожного з варіантів. Як тільки на засіданні приймуть те чи інше рішення — вам залишиться тільки активувати актуальний варіант матеріалу. А коментарі й деталі зможете викласти пізніше — в окремій статті. Тим часом новина-”блискавка” вже житиме (й збиратиме перегляди користувачів) власним новинним життям.\nЯкщо перед вами той чи інший носій потенційно корисної Вам інформації —сфотографуйте його смартфоном. Цілком можливо — потім знадобиться.\nФотографуйте таблички з іменами та посадами спікерів на прес-конференціях. Якщо спікерів багато і вони вам не знайомі, послідовно сфотографуйте людину — і крупним планом табличку біля неї, людину — і табличку. Потім, працюючи над матеріалом, легше буде ідентифікувати, де — хто. Або покажете колегам у редакції фотографії потрібних спікерів — нехай допоможуть ідентифікувати.\nФотографуйте таблички з назвами установ, де буваєте. Фотографуйте документи, які в електронному вигляді вам недоступні, а переписувати інформацію звідти — довго. Приміром, коли під час інтерв’ю співрозмовник показав вам цікавий документ на декілька сторінок друкованого тексту.\nНадиктовуйте, коли не можете писати\nІдеї для матеріалу почали з’являтися раніше, ніж Ви дістались робочого місця? Диктофон у смартфоні Вам у допомогу! Потім, коли почнете писати стаціонарно, просто увімкніть і прослухайте запис. З мого досвіду, навіть для достатньо об’ємного матеріалу думки, записані на диктофон, рідко коли перевищують за тривалістю 3-4 хвилини. Прослухати цю інформацію й виокремити варте подальшого використання — так само справа кількох хвилин. У результаті Ви, по-перше, не згубили думки, що виникли “за гарячими слідами”. А, по-друге, – ефективно використали час, у який не мали змоги працювати безпосередньо над матеріалом.\n6. Запаралелюйте робочі процеси: пишіть запит — і одночасно статтю; скачуйте фото чи відео — і розшифровуйте інтерв’ю\nПриміром, якщо відчуваєте, що вам потрібні письмові коментарі за темою – напишіть відповідні прохання до початку роботи над матеріалом, а не після. Не виключено, що поки ви викладете вже відомі вам факти, про невідомі ви дізнаєтесь, отримавши електронною поштою або через соцмережі готову письмову відповідь. Якщо відповідь не надійшла впродовж 30-40 хвилин – зателефонуйте. Якщо відсутність коментаря не критична, напишіть, що очікуєте на коментар, і активуйте статтю. А після його отримання зробіть окремий матеріал на основі коментаря або підкоригуйте підготовлений раніше.\nА поки запит готується – тим часом оприлюднюйте ту інформацію, яка вже є. Ми ж говоримо про запаралелювання! В тому числі — пишіть про те, що ви відправили інформаційний запит, аби дізнатись деталі проблеми, і повернетесь до теми, коли отримаєте відповідь.\nФрірайтинг або “вільне письмо” – це гімнастика для головного мозку, ревізія словникового запасу й засіб виловити з глибин підсвідомості корисні думки та ідеї “в одному флаконі”.\nВи ставите таймер на 10-15 хвилин (більше не потрібно) — і просто пишете. Пишете все, що спадає на думку. Не замислюючись над красою почерку, розділовими знаками і граматикою. Не цензуруючи свій “потік свідомості” жодним чином. Цей текст ви нікому не показуватимете. Цілком імовірно, навіть і самі не перечитуватимете.\nФрірайтинг — це не щоденник. У щоденник той, хто його веде, зазвичай записує події дня та власні думки й відчуття, які вони викликали. Фрірайтинг — це просто вільне письмо “ні про що”. Точніше, цілком можливо, що “ні про що”. З миттєвим перескакуванням від теми до теми. Без думки про те, що колись перечитаєте написане. Без зупинок для того, щоб краще обміркувати ідею, підібрати слова, відточити формулювання. У фрірайтингу, можливо, важливіша якраз формальна сторона — чітко відведений час, відсутність зупинок у процесі письма й повне табу на самоцензуру. Зміст написаного важливіший менше, він певним чином є вторинним. Зміст тут з’явиться як своєрідний побічний результат процесу. А можливо, і не з’явиться — все одно корисну справу для “розгону” вашого інтелекту “вільне письмо” вже зробило.\nЗдається, що на думку не спадає жодних думок і писати немає про що? Так і пишіть. За хвилину-другу думки з’являться — перевірено не раз. Головне — іти слідом за ними, а не намагатись загнати себе в рамки “правильного мислення”. А поки думки не йдуть — цілком можна так і написати: “Думки не йдуть, не пишеться…” і т.д. Попишете таке — а там і нові слова в нові речення почнуть складатися.\nПотенціал фрірайтингу — більший, ніж може здатися на перший погляд. Це і ранкова розумова розминка, і тренування самодисципліни (писати 10-15 хвилин, не відволікаючись ні на що), і джерело пошуку нових ідей, і спосіб щось згадати, витягнувши певну думку з глибин підсвідомості. У контексті нашої з Вами теми найважливіше — те, що після 15-хвилинного сеансу фрірайтингу Ви цілком зможете написати запланований матеріал у декілька разів швидше, ніж без попереднього сеансу “вільного письма”. І таким чином витрачені 15 хвилин окупляться кількаразово.\nПублічна обіцянка “до 11 години закінчити текст на тему А” – теж працює. Розкажіть про це колегам по кабінету, телефонним співрозмовникам (наприклад, щоб пояснити свою зайнятість і неможливість саме зараз потеревенити з півгодини “на вільні теми”).\nУсвідомлення дедлайну активізовує роботу, а обіцяна самому собі винагорода за його дотримання — активізовує подвійно.\nУсьому – свій час. Ніхто не заважатиме, трохи попрацювавши, зробити паузу і знову зателефонувати рідним і друзям. Але, впевнений, робота іде ефективніше, якщо у відведений для неї час повністю віддаєшся їй — а натомість у проміжок часу, відведений для особистого спілкування, не ділиш його з робочими справами.\nМожна взагалі вчинити радикально — від’єднати мережевий кабель, який забезпечує доступ до Інтернету. Хоча, як на мене, так варто робити лише у випадку, коли сила волі — це ваше ну дуже слабке місце…\nІ нехай дослідники розповідають про “феномен кількох екранів” як характерну особливість поведінки сучасного покоління інтернет-користувачів — особисто я під час роботи над текстами дотримуюсь принципу “однозадачності”. Тобто “в роботі” – лише один екран: той, де пишеться текст. І на порядку денного — лише одна справа: написання статті. Здавалося б, якось занадто просто. Але, як на мене, – доволі ефективно.\nЯкими словами починається текст? Як продовжується, розвивається думка? Де з’являється пряма мова? Яка фраза ефектно завершує написане?\n…Опинившись біля ноутбука, я часом просто переношу на екран те, що вже візуалізував дорогою до редакції. Або під час чищення зубів уранці.\n“Сміттєвий час” — це невеликі проміжки між певними справами, які зазвичай нічим не зайняті. Збираючись докупи впродовж дня, за день вони утворюють собою іноді досить вагомий проміжок часу. Який цілком реально і варто зайняти корисними справами, доречними для таких моментів. Ранкова гігієна, дорога на роботу чи з роботи, черга у приймальні чиновника чи лікаря, на касі супермаркету тощо — з таких уривків тривалістю від 5 до 15 хвилин упродовж дня складається декілька годин часу. Частину цього часу мозок цілком може використати для опрацювання тих завдань, які будуть реалізовані в подальшому — вже у робочий, а не “сміттєвий” час. І “сміттєвий” час таким чином стає зовсім не сміттєвим, а живильним грунтом для паростків Ваших майбутніх доробків.\nМатеріал уперше опубліковано на сайті Національної спілки журналістів України\nДжерело фото: https://www.maximaequisport.ru/single-post/2017/06/01/regions\nВіталій Голубєв, ефективність, журналістика, продуктивність переглядів: 1 359\nРефлексія навчального року в ШУЖ 13.05.2021\nОт і минув рік навчання у «Школі універсального жу...\nКнига друкована і книга електронна: за і проти 13.05.2021\nЧим займаються сучасні підлітки? Як проводять віль...\nЩо ховається за ширмою успішних людей? 12.05.2021\nСлава, успіх, багатство, червона доріжка, камери,...


Жителі Світловодська зберуться на акцію протесту на центральній площі перед виконкомом у неділю, 10 листопада і в середу, 13 листопада. У місті досі не розпочали опалювальний сезон.\n«Мирна акція протесту. Флэш-моб #світловодськ #вкраденетепло або почуйте нас ми мерзнемо! Всі хто турбується за тепло в оселях, садочках, лікарнях і школах долучайтеся ! Лікарі, вчителі, батьки з дітьми, молодь і дорослі! З собою мати атрибути (ковдри, пледи, термоси з чаєм і чашки, малюємо плакати !)», – пише організатор акції, депутат міськради Андрій Маліцький.


Литвин пропонує поміняти Конституцію до весни | NewsMarket - Новини України та світу\nЛитвин пропонує поміняти Конституцію до весни\nСистемні зміни до Конституції варто ухвалити до весни наступного року. Про це заявив спікер Володимир Литвин в інтерв’ю газеті “Київський телеграф”.\n“Але для цього, грубо кажучи, немає потреби зганяти 300 парламентарів під один коаліційний дах. Повинна бути серйозна, спокійна робота з реформування влади на місцях, з дотримання конституційних прав громадян”, – сказав він.\n“Не повинно бути розриву між практикою і конституційними вимогами. У тому числі і в питанні повноважень президента. Всі чудово розуміють, що у нас є проблема дуалізму виконавчої влади”, – зазначив Литвин.\n“Глава держави фактично пропонує парламенту призначити п’ять керівників (Генпрокурора, главу СБУ, міністрів оборони та закордонних справ, главу Нацбанку), а Кабмін – всіх інших”, – сказав він.\nЗа словами спікера, “якщо між прем’єром і президентом є взаєморозуміння – це плюс для країни”. “А якщо ні…Ми вже пережили подібну “епоху”. Треба визначатися”, – зазначив Литвин.\nСпікер підкреслив, що “для легітимізації можливих змін в Основний Закон було б краще, щоб співвідношення голосів між опозицією і коаліцією не досягло 150 до 300 на користь останньої”.\n“Думаю, нам слід створити у Верховній Раді робочу групу для відпрацювання змін до Конституції”, – заявив він.\n“До її складу мають увійти по одному представнику від фракцій, Кабінету міністрів, президента. А кістяк групи повинен складатися з фахівців, які не зацікавлені в тому, щоб віддати перевагу одному з інститутів влади”, – вважає Володмимир Литвин.\nВід вибуху в Пакистані загинули понад півсотні осіб


Всесвітній фонд дикої природи. Всесвітній фонд природи - між\nⓘ Всесвітній фонд дикої природи. Всесвітній фонд природи - міжнародна неурядова організація, що займається збереженням природи, дослідженнями та відновленням прир ..\nⓘ Всесвітній фонд дикої природи\nВсесвітній фонд природи був заснований в 1961 році, англійцями Пітером Скоттом, Люком Гоффманом і Гаєм Монфором. Популярність і фінансову незалежність WWF знайшов через 10 років після свого виникнення. У 1971 році президент фонду принц Нідерландів Бернард особисто звернувся до тисячі найвпливовіших і відоміших людей світу з проханням підтримати WWF і передати в управління фондом по 10 тисяч доларів. Зібраний таким чином капітал 10 млн доларів став основою трастового фонду, який за числом своїх учасників, - тисяча запрошених плюс принц Бернард - отримав назву "Трест 1001 з охорони природи". Потрапити в число вибраних можна тільки після особистого запрошення принца і оплати вступного внеску. У клубі "1001" перебувають члени кланів Ротшильдів і Рокфеллерів, високі персони королівських домів Європи, найбагатші люди з країн Близького і Середнього Сходу. У 1981 - 1996 р.р. президентом фонду був Філіп, герцог Единбурзький.\n- Школа дикої природи. Перша школа проводилася 2–3 липня 2016 року в рамках табору екоактивістів "Енерджайзер кемп". Місцем проведення школи став НПП "Бузький гард", що було обране свідомо, адже атомщики планують знищити частину парку та його природних багатств. Учасники знайомилися із біорізноманіттям, методами його дослідження та принципами збереження. Другий день школи був присвячений сталому способу життя, зокрема сталому споживанню та тому, як можна обирати продукти в супермаркеті чи на базарі без шкоди дикій природі.\n- Енерджайзер кемп. Це наметовий табір, перший із яких відбувся 1 - 14 липня 2016 року обєднає людей для захисту і збереження заповідних берегів Південного Бугу. Небайдужі художники, урбаністи, феміністи, поети, активісти, ремісники та дослідники ділилися я своїми знаннями та уміннями з учасниками табору та вступилися за збереження древньої природи національного парку.\n- "Навіщо лісам потрібна сертифікація та GIS-системи?" 21 травня 2015 у Львові на виставці "ДЕРЕВООБРОБКА 2015" WWF в Україні разом з партнерами організував два інформаційні семінари, присвячені лісу та лісовому господарству.\n- "ПЗФ - три літери, що врятують природу". Семінар відбувся 20 січня 2016 о 17:00. Учасники отримали практичну інформацію про природно-заповідний фонд України. Ведучим вебінару був Андрій Плига - зоолог, природоохоронець, координатор волонтерів WWF в Україні, гарно знається на темі та вже багато років допомагає та співпрацює з різними заповідними установами нашої країни.\n- Інформаційна брошура для позакласних занять для учнів 5-9 класів російською мовою\n- Брошура для вчителів для проведення практичних позакласних занять російською мовою\n- Плакат 10 "зелених" порад для дітей


Серія коміксів по «Відьмаку» буде запущена в березні. Новини. GECID.com\nСерія коміксів по «Відьмаку» буде запущена в березні\nВидавництво Dark Horse випустить серію коміксів за мотивами комп'ютерних ігор про пригоди Відьмака Геральта. Сюжет коміксів не буде переказувати історію, описану в книжковому оригіналі Анджея Сапковського, так само як і не буде мати відношення до сторілайну ігор серії The Witcher. Мова йде про зовсім нові пригоди героя на краю Чорного лісу в королівстві Ангрен.\nГеральт зустріне вдівця, якому не дає спокій його померла, але дуже зла дружина, чий привид оселився в занедбаному особняку, відомому як Скляний дім. Він являє собою лабіринт кімнат, у яких ховається щось жахливе. Саме туди і належить відправитися Відьмаку, щоб розкрити таємницю маєтку. Йому доведеться задіяти всі свої здатності та вміння, щоб вижити в цьому страшному місці.\nАвтором сюжету коміксів став Пол Тобін, малюнками займеться Джо Кверіо, а обкладинкою – Дейв Джонсон. Перша серія коміксів з'явиться в продажі в березні наступного року.\nТеги: rpg witcher


На Житомирщині об'єкт приватизації повернеться у власність громади | Новини\nНа Житомирщині об'єкт приватизації повернеться у власність громади\n12:25, 2 серпня 2013 р.\nКоростенською міжрайонною прокуратурою подано до Господарського суду Житомирської області позов про розірвання договору купівлі – продажу об’єкту приватизації, звільнення приміщення та стягнення пені.\nУстановлено, що виконавчим комітетом Коростенської міської ради укладено з приватним підприємством договір купівлі-продажу приміщення вартістю майже 150 тис грн. Однак відповідно до умов договору вказану суму у визначений термін не сплачено.\nУ позовній заяві прокуратура вимагає розірвання договору купівлі-продажу, звільнення приміщення та стягнення пені по об’єкту приватизації. Наразі позов перебуває на розгляді у суді.


Звернення Ініціативної групи “Першого грудня” до політичних еліт України | Український інтерес\nЗвернення Ініціативної групи “Першого грудня” до політичних еліт України. Фото: Український інтерес/Владислав Недашківський\nЗвернення Ініціативної групи “Першого грудня” до політичних еліт України\nВиборці багато очікували від “нових облич”, але поки що й вони проявляють стару схильність до ціннісного релятивізму, потаємності й браку чіткої візії розвитку держави. Добрі політики в країні, звичайно ж, є, але вони лише відтіняють загальну сумну картину. Є й енергійні молоді ентузіасти, які прагнуть змінити стиль державного управління у своїх межах відповідальності, проте невмируща система все це перетравлює, а молодечий ентузіазм – згасає.\nНас тривожить, що майку лідера в українських політичних перегонах щоразу перебирають ситуативні, а не стратегічні альтернативи. Суспільство не ставить собі запитання: “А хто прийде до влади, якщо раптом її втратить чинна команда?”. Опозиційність до влади проявляється переважно у критикуванні конкретних кроків чинного керівництва, тоді як ситуація вимагає розробки вивірених стратегічних програм й пошуку суспільного консенсусу для їхнього втілення.\nЖити країні, однак, доводиться в далеко не сприятливому політичному довкіллі. У світі невпинно нагромаджуються негативні зміни, які наближають нас до точки біфуркації. Кожен із цих викликів поки що вдається нейтралізувати поодинці. Проте коли їхнє число перейде певну критичну межу, все може обвалитися внаслідок випадкової малозначущої події, як було вже не раз.\nНатомість обставини світової турбулентності й агресії з боку Росії просто волають до нас: Україні потрібна критична маса тих “прагматичних ідеалістів” (чи, якщо хочете, “тверезомислячих романтиків”), які не задля кар’єри, а задля блага країни самовіддано мінятимуть звичні ціннісні пріоритети, ламатимуть управлінські трафарети й “освячені” часом негласні традиції політичних еліт.\nВідповідальності з громадянського суспільства ніхто не знімав. Адже саме з нього виростає еліта, саме з нього вона черпає свої ціннісні установки. А суспільство наше століттями було об’єктом імперського насильства, яке формувало стійкий стереотип: вижити – значить пристосуватися. Тому угодовство, хабарництво, кумівство, готовність зректися цінностей задля соціальних благ – все це було “цінностями виживання”, випробуваними впродовж століть, і критеріями, за якими проводилась селекція політичних еліт.\nОтож появі ціннісно іншої політичної партії може й повинна передувати поява нового й тривалого суспільного руху, який і привнесе бажані цінності в життя суспільства. В появі такого руху має проявитися мудрість народу та його інстинкт самозбереження. Бо політика, економіка й армія – все це може бути ефективним лише тоді, коли в основі всього закладено потужний дух: пошанування гідності людини, вірність правді, міжлюдська довіра й готовність до солідарності. Як твердив митрополит Андрей Шептицький, Батьківщина може забезпечити своїм громадянам щастя лише тоді, коли буде “не тільки матеріальним, а й моральним тілом”.\nВ усьому сказаному вище нічого нового нема – усе вже озвучено і проговорено. Проте в діях своїх політична еліта й далі імітує бажане, хоч реалізує хибне. Чому? І доки? Чимало політиків уже заготували розлогі списки тих, кого вони, в разі чого, звинуватять за національну поразку. Чому ж так мало прізвищ у списку тих, хто готовий згуртуватися й стати “критичною масою” тих, що здобудуть бажану перемогу?\nЗверення підписали: Оля Гнатюк, Володимир Єрмоленко, Євген Захаров, Йосип Зісельс, Ігор Козловський, Мирослав Маринович, Ігор Юхновський, Ярослав Яцків.


Mascarade Jeanne Arthes аромат - аромат для жінок 2001\nДизайнери » I-K » Jeanne Arthes\nMascarade Jeanne Arthes для жінок\nSponsoredКупити онлайн тільки 2 штук на абоШукати Є Був\nЗагальна кількість голосів: 1 жіночий 25- 25+\nХочу: 1 основні акорди\nMascarade від Jeanne Arthes - це парфум для жінок, належить до групи ароматів Квіткові Фруктові. Mascarade був випущений в 2001. Верхні ноти: Зелені ноти, Бергамот і Лимон; ноти серця: Мускатний Горіх, Коріандр, Тубероза , Апельсиновий Цвіт, Жасмин, Гвоздика, Іланг-Іланг і Троянда; ноти бази Сандал, Мускус, Ваніль, Дерево Гуаяк і Кедр. Піраміда композиції\nДетальніше про аромат читайте англійською мовою / More in English language about Mascarade by Jeanne Arthes.\nMascarade Відгуки про аромати\nЦя сторінка містить інформацію про аромат, відгуки, ноти парфуму, картинки, нову рекламу, старі вінтажні постери та відео про Jeanne Arthes Mascarade fragrance але ми не гарантуємо абсолютну достовірність даних. Торговельні марки та логотипи належать шанованим компаніям та виробникам і використовуються виключно для ідентифікації продуктів та компаній. Якщо у вас є додаткова інформація про Jeanne Arthes Mascarade, ви можете поділитись нею, додавши особистий відгук про парфум. Fragrantica розробила унікальну систему класифікації ароматів, керовану оцінками наших користувачів, і ви можете класифікувати Mascarade від Jeanne Arthes. Натисніть на відповідній опції форми класифікації аромату під зображенням парфуму. Також ви можете знайти посилання на вебсайти/Інтернет-магазини третьої сторони, але Fragrantica не має доступу або контролю на цих вебсайтах. Ми не даємо гарантій та не несемо відповідальності за те, що ви могли знайти в результаті цих посилань, або будь-які інші наслідки, включаючи втрату грошей та інше. Відгуки користувачів на Mascarade від Jeanne Arthes представляють лише погляди зазначеного автора і не відображають погляди Fragrantica.


Під стінами Білогірського молокозаводу поліція жорстоко побила | Новини читачів (НарКор — Народний Кореспондент) | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\n19:30, 20 Липня, 2019\n4 Жовтня 2016 Любов 485\nПід стінами Білогірського молокозаводу поліція жорстоко побила мирних мітингувальників за наказом головного міліціонера Хмельниччини\nРозгін мирного мітингу ротою особливого призначення Хмельницької поліції відбувся у четвер, 29 вересня о 7-ій годині ранку. Є постраждалі\nПроте, 29 вересня ситуація різко загострилася. Як повідомили мітингувальники, о 7 годині ранку поліція, застосувавши незаконні методи тиску, намагалися розігнати селян. Відома українська приказка говорить: “а тепер за наше жито ще нас і побито”. Отож, за молоко, яке незаконно привласнив молокозавод, селян ще й побили.\n- Я о сьомій годині ранку відпочивав у наметі, - розповідає постраждалий мітингувальник Ігор Овсянніков. - Раптово до нас у намет увірвалися невідомі у масках зі зброєю та спецзасобами. Нас били гумовими кийками, всім одягли наручники... Одному з чоловіків наступили ногою (берцем) на голову й криком наказували вставати... При цьому вони сміялися з того, що він, безпомічний, піднятися ніяк не може....\nНаразі стало відомо, що один із постраждалих має закриту черепно-мозкову травму, забій м’яких тканин спини, струс головного мозку та компресійні переломи хребта. В іншого — перелом гомілки. Решта ж постраждалих мають тілесні ушкодження різного ступеню, в тому числі, й від наручників. Усі вони звернулися за допомогою у Білогірську районну лікарню.\nЗі слів начальника Білогірського відділку поліції — Сергія Коржіньовського, вказівку застосувати роту поліції особливого призначення для затримання учасників мирної акції протесту отримав від начальника ГУ Національної поліції у Хмельницькій області Миколи Семенишина. Мітингувальники ж підозрюють, що цей виїзд поліції (як стало відомо, у даній силовій структурі працюють колишні беркутівці, які брали участь у побитті мітингувальників на Майдані) був комерційним — за проханням власника молокозаводу Руслана Бадаєва.\nЗа словами потерпілих, у відділку поліції до них застосовували психологічне насильство, відмовили у праві отримати правову допомогу від адвоката. Мітингувальників у поліції протримали понад три години, що є порушенням. Крім того, у них були вилучені особисті речі без складеного на те протоколу. Автомобіль мітингувальників теж затримали без протоколу.\nТакож працівниками поліції було порушено всі положення чинного законодавства при затриманні мітингувальників. Селяни при собі мали посвідчення особи, тому затримувати їх задля встановлення особи — права не мали. В журналі обліку затриманих Білогірської поліції не були відразу записані прізвища осіб, яких доставили у відділок о 7 годині ранку. Це зроблено вже "заднім числом" - лише о 10-ій годині та внесено неправдиві відомості про їх доставлення о 8 год 30 хв.\nКоли про цю ситуацію стало відомо активістам, які підтримують селян, вони відразу приїхали на місце події. При цьому, представники роти особливого призначення, які були присутні на той момент, представитися їм відмовилися.\nЗі слів мітингуючих, начальник ГУ Національної поліції у Хмельницькій області Микола Семенишин напередодні вимагав у представника мітингувальників неправомірну вигоду (хабар) — на проведення ремонту в столовій Хмельницького відділку поліції та 40 ящиків паперу формату А4. Але нічого дивного у вимаганні мітингувальники не побачили, оскільки Генерал поліції є одним із головних фігурантів у справі розтрати матеріально-технічних цінностей, що призначалися на потреби АТО.\nНаразі ведуться слідчі дії з приводу неправомірних дій працівників поліції. Оскаржуються до органів прокуратури, якими за даним фактом вже розпочато кримінальне провадження. Підготовані звернення до депутатів обласної та Верховної Ради з приводу неправомірних дій Миколи Семенишина.\nОбмануті селяни звертаються з приводу боргів ТОВ “Білогір’я молокопродукт” звертаються в різні органи з проханням про допомогу, оскільки через несплату коштів за поставлене молоко їх сім’ї не мають змоги повноцінно харчуватися, одягнутися та зібрати дітей до школи.\n Ми знаємо, що молокопродукція з цього холдингу “Гадячсир”, власниками якого є колишні регіонали Балюк та Бадаєв, до 2015 року поставлялась у країну-агресор — Росію. Зараз продукція, виготовлена з нашого молока через Білорусь постачається Балюком та Бадоєвим до Росії, а ми...голодуємо...\nP.S. Все це нагадує події 2013-го, що відбулися на Майдані. Адже тут аналогічно було застосовано силові методи проти мирних громадян, які реалізовували своє конституційне право на мирне зібрання. Міністр внутрішніх справ Арсен Аваков в одному зі своїх останніх виступів наголосив, що неправомірні дії поліції будуть продовжуватися до тих пір, доки не буде повного законного очищення її рядів.


У світі страху\nУ ранньомодерну добу ключовими чинниками формування нового індивіда були сила волі й сміливість. Нікколо Макіавеллі та Вільям Шекспір символізують народження сучасного світу, вказуючи нам шлях до відваги й героїзму, які політичний індивід цінував більше за життя.\n№ 1 (373)\nвід 15 січня, 2015\nЛюдина, про появу якої ідеться в «Гамлеті», синтезує думку з дією. Сповідуваний гуманістами ідеал la mente audace (з італійської «сміливий духом») простежується в тому, що головний герой виявився розумнішим і зміг позбутися своїх зрадливих друзів Розенкранца та Ґільденстерна. Однак новий сучасний індивід схиляється до протилежного – до розриву між думкою і дією. Саме так сталося з Гамлетом, що й зумовило його поразку (радше політичну, ніж моральну) та смерть.\nНікколо Макіавеллі визнавав відвагу та героїзм головними чеснотами в політиці. Описуючи дилему любові до свого державця і страху перед ним, мислитель виявив, що вірить не в любов як шлях до влади, а в страх як надійніший, хоч і менш привабливий її інструмент. Водночас ефективна істина (verità effettuale) – це не що інше, як успішна практика, котра творить нормативний вимір у політиці й стає загальноприйнятим знанням. Звідси й вислів: «Governare è far credere» («Правити означає змушувати вірити»). Та водночас: «Dove c’è una grande volontà non possono esserci grandi difficoltà» («Там, де велике бажання, не буває великих труднощів»).\nЩо сильніші страхи нагнітаються в наших ЗМІ, то більше очок ми дозволяємо заробити Кремлю\nТі часи минули. Це не означає, ніби в давнину люди не боялись. Невід’ємною частиною реальності став страх загибелі. Певною мірою він зумовив той середньовічний феномен, що його французький історик Філіпп Ар’єс, дослідник питань прощання з життям, а також дитинства й родини, назвав «прирученою смертю». У будь-яку епоху люди були людьми, а кохання, пристрасть, довіра і смерть – частиною звичайного життєвого циклу. Утім, дечого таки бракувало.\nНа той час не йшлося про страх як modus operandi в політиці – у плані способу організації суспільного ладу, а не в розумінні макіавеллівського інструмента досягнення влади. У ХХ столітті ми приручили страх, бо навчилися домагатися певних подій, не змушуючи світ тремтіти й очікувати найгіршого. Взяти гору над критиками, опонентами чи ворогами можна сіючи серед них зерна страху, що самостійно підживлюється й утверджується.\nЯк стверджував Зиґмунт Бауман, нинішня політика розірвала зв’язок із владою. Остання живе тепер власним життям, а перша намагається зберегти себе: вона більше нічого не пояснює і не пропонує варіантів оновлення світу. Їй потрібні лише нові хвилі страху та паніки для мобілізації певних суспільних груп у гігантську державну машину, що дедалі більше розростається. Завдання такої машини – контроль і колонізація, а також виправдання спроб відібрати залишки приватності. Це некомпетентний, примітивний і дуже обмежений механізм, та водночас брутальний і технічно ефективний. Політика не обходиться без популізму, що, здається, перетворився на найпростіше вирішення будь-яких сучасних проблем.\nПопулізм – майстерний спосіб переведення приватного в публічну площину, що забезпечує додаткові можливості для максимальної експлуатації страху. Нам досить добре відомо, що страх і ненависть – близькі родичі. Вони завжди йдуть пліч-о-пліч. Щоправда, нині це вже не організоване почуття, як у орвеллівській «двохвилинці ненависті», сеансах колективної істерії чи оргіях таврування, що їх організовували компартії в Радянському Союзі та інших країнах «народної демократії». Натомість ідеться про реальний страх окремої людини, який виводиться на рівень суспільної тривоги й іноді перетворюється на масову одержимість.\nОтже, постає запитання: чого ми боїмося? Відповідь досить проста: тих, хто уособлює наші комплекси і страхи. Ми почуваємо страх перед ісламом та мусульманами, перед іммігрантами, гомосексуалістами, атеїстами-комуністами, новими єврейськими змовами та українськими бандерівцями. Страх перетворився на найцінніший політичний актив поряд із виведеною в публічну площину приватністю. Водночас це ключ до успіху будь-якого таблоїда. Ми живемо у світі страху, що сам себе підтримує і підживлює, у світі нагнітання паніки, фейкових фотографій та новин, обов’язкових самодемонстрацій і постійного привертання уваги до себе, у світі теорій змови, підозр, ненависті й змішаних із критикою залякувань.\nУсе це не означає, що світ розпрощався з відвагою. Найкращим прикладом сміливості, самопожертви, сили волі й шляхетності слугує Україна. Без них вона ніколи не знайшла б у собі сили мобілізуватись і захищатися від російської агресії та політичного тероризму. Ця країна нагадала нам, що означає не піддаватися паніці та страху (які забезпечили б найсприятливіший розвиток подій для Кремля та Владіміра Путіна). Сьогодні сміливе протистояння ядерному шантажу, гидкій брехні, злочинній нетерпимості (як у Росії, так і за її межами) – це справжня перемога. Що сильніші страхи нагнітаються в наших ЗМІ, то більше балів ми дозволяємо заробити Кремлю.


Плюси та мінуси нововведень в сфері реєстрації речових прав - Блог Олександр Климчук / ЛІГА.Блоги\n13 грудня 2015 року, вищевказаний Закон набрав чинності.\nЦим Законом розширено коло суб’єктів, що мають повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Окрім того, тепер зареєструвати право власності, наприклад в новобудові, може, зокрема, нотаріус.\nДо організаційної системи органів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, ввійшло Міністерство юстиції України, його територіальні органи та суб’єкти державної реєстрації прав, що представлені виконавчими органами сільських, селищних, міських та районних рад, а також нотаріуси.\nВідповідно до приписів закону, акредитованим суб’єктом тепер може бути юридична особа публічного права, наприклад, комунальні та державні підприємства, такі як БТІ, котрі вже зараз оформлюють потрібну акредитацію.\nТакож, передбачена діяльність так званих «фронт офісів», повноваження яких будуть зводитись виключно до прийому та видачі готових документів, вимоги до таких суб’єктів під час акредитації будуть, відповідно, меншими.\nОкрім того, Законом передбачено, що акредитовані суб’єкти можуть здійснювати повноваження в повному обсязі або лише в частині забезпечення прийняття та видачі документів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі договору з суб’єктом державної реєстрації прав та/або нотаріусом. Таким чином, Ви можете самостійно обирати, як власне оформити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно: звернувшись, наприклад, до одних із акредитованих суб’єктів, що здійснюють державну реєстрацію прав, сплативши держмито, або ж до нотаріуса, та сплативши, окрім держмита, вартість послуг останнього. Однак, звернувшись до нотаріуса, реєстрація буде проведена швидше.\nЯк бачимо Законом було значно розширено суб’єктний склад осіб, які наділені повноваженням проводити державну реєстрацію прав.\nДо набуття чинності Закону, так звану «первинну реєстрацію», тобто реєстрацію новостворених об’єктів нерухомого майна, могли здійснювати лише територіальні органи Міністерства юстиції України. Водночас нотаріус, як суб’єкт державної реєстрації, мав можливість проводити реєстраційні дії виключно щодо об’єктів, із яким вчинялись нотаріальні дії.\nОднак, наразі все змінилось. Так, нотаріус, як державний реєстратор, отримує повноваження здійснення усіх реєстраційних дій, в тому числі, проводити «первинну реєстрацію», реєстрацію на підставі судового рішення, тощо.\nВказане має призвести до деяких позитивних змін, зокрема, зникнення черг, пришвидшення проведення державної реєстрації та зникнення корупційної складової. Оскільки, ні для кого не секрет, що наразі існує велика кількість фірм, які за певну платню, за рахунок корупційних зв’язків, мають можливість «пришвидшити» прийняття рішення стосовно державної реєстрації, а також «допомогти» зібрати необхідний пакет документів.\nВодночас, існує й інша сторона медалі, ймовірно, будуть мати місце зловживання зі сторони не чистих на руку нотаріусів, серед яких і раніше траплялись такі, що нехтували законом із метою заробітку.\nХочеться також відмітити деякі позитивні зрушення в частині оскаржень дій, або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав.\nДо прийняття зазначеного Закону, існував єдиний дієвий спосіб оскарження у сфері державної реєстрації прав, а саме, у судовому порядку. Але, як відомо кожному, хто стикався із нашою судовою системою, судова тяганина — це досить довгий процес, в кращому випадку кілька місяців. Окрім того, для подання адміністративного позову часто необхідно мати відповідні знання, тому постає необхідність звертатися до фахівців у галузі права, що тягне за собою додаткові витрати. Не забуваємо і про судовий збір, який від нещодавно відчутно збільшився.\nОдночасно хочеться зауважити, що суд не може перекласти на себе функції суб’єкта владних повноважень. Це означає, що у судовому порядку не вбачається можливим зобов’язати державного реєстратора здійснити відповідну реєстраційну дію, а вбачається можливим лише зобов’язати повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та прийняття відповідного рішення. Тобто, якщо Ваша заява містить в собі помилку, вона буде відхилена без уточнень, що саме треба змінити в документі. Повторна ж подача документів на проведення державної реєстрації прав означає, відповідно, повторну сплату адміністративного збору та не дає ніяких гарантій щодо прийняття очікуваного рішення. Подібна процедура могла відбуватися безкінечно довго, тому й з’явилися корупційні схеми, котрі сприяли пришвидшенню проведенню державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.\nНаразі, із прийняттям Закону, поряд із судовим оскарженням, з’явилась альтернатива – можливість звертатись до Міністерства юстиції України та його територіальних органів із відповідними скаргами. Наскільки дієвим буде такий спосіб оскарження можна лише здогадуватись.\nЩе одним нововведенням Закону є відміна свідоцтва про право власності та витягів із реєстру. Наразі, після проведення відповідних реєстраційних дій, державний реєстратор видає витяг, який не містить на собі будь-яких підписів та печаток, а натомість, містить унікальний номер, за яким його можна самостійно перевірити через мережу інтернет у загальнодоступному Державному реєстрі прав.\nЗагалом, прийнятий Закон містить низку нововведень, які спрямовані на спрощення проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно. Наскільки дієвим він буде у наших реаліях та чи не призведе це до появи нових рейдерських схем, покаже лише час.\nСлід зазначити, що Міністерство юстиції вже зараз повідомляє про результати нововведень в сфері реєстрацій та про майбутні ініціативи.\nОтже, Мінюст заявляє, що завдячуючи появі альтернативи судового оскарження — Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, було попереджена велика кількість рейдерських захоплень. Осіб-реєстраторів, які вчинили незаконні дії спрямовані на заволодіння чужим майном, було відключено від реєстру.\nВодночас, з вересня місяця поточного року очікується низка нововведень. Зокрема, планується часткове звуження принципу екстериторіальності, так, під час реєстрації нерухомості нотаріуси, як й інші реєстратори, будуть мати можливість проводити реєстраційні дії лише в межах області, де розміщене таке нерухоме майно, що значно звузить коло їх діяльності.\nТакож, згідно із законопроекту, у якості превентивної міри буде ускладнено процес відкриття нового запису у реєстрі нерухомості. Це буде спрямовано на зменшення вірогідності вчинення незаконних дій недобросовісним реєстраторам, та унеможливлює повторну реєстрацію одного й того ж об’єкта нерухомості іншим власником.\nПланується також повернення паперового свідоцтва про право власності котре наразі не видається реєстратором. Після видачі зазначеного свідоцтва у реєстрі буде зазначено відповідний запис, а послідуюча реєстраційна дія щодо такого майна буде не можлива без попереднього надання раніше отриманого паперового свідоцтва. Знову ж таки, отримання паперового свідоцтва є не обов’язковим та здійснюється за бажанням.\nЩе одним нововведенням, що планує реалізувати Мінюст у вересні місяці, є SMS інформування про здійснення реєстраційних дій. Так, власник майна при здійсненні будь-яких реєстраційних дій буде повідомлений SMS із відповідною інформацією. Запровадження даного сервісу спрямована на оперативне реагування власника щодо можливих незаконних дій стосовно його майна.\nЗа таких обставин, Мінюст рапортує про успіхи реформ у сфері реєстрації, зокрема, в протидії рейдерських захоплень. Водночас, зазначається, що нововведення запровадженні Мінюстом попередньо (екстериторіальність, розширення системи органів та суб’єктів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно) не сприяли статистичному збільшенню незаконному заволодінню чужим майном. Наскільки це відповідає дійсності – не відомо. Із одним можна однозначно погодитись, що необхідно посилити відповідальність осіб-суб’єктів реєстрації, котрі були помічені в рейдерських схемах.


Число хворих коронавірусом в світі склало 75 196 осіб - Світ - dt.ua\nКількість померлих від коронавіруса перевищила 2000, хворих у світі 75 196\n19 лютого, 07:15 Роздрукувати\nВсесвітня організація охорони здоров'я зазначила. що 80% випадків захворювання проходять відносно легко.\nЛікарня в Ухані\nОргани охорони здоров'я Китаю повідомили про 1 749 нових випадків коронавіруса і 136 нових випадків смерті, в результаті чого станом на початок середи, 19 лютого, загальна кількість таких випадків склала 75 196 і 2 010 відповідно у всьому світі.\nПри цьому одужали 11 451 чоловік.\nУ той час як кількість смертей на материку перевищила 2000, вперше число пацієнтів, які одужали і були виписані з лікарні, було більшим, ніж кількість нових зареєстрованих випадків. За межами провінції Хубей, епіцентру спалаху, кількість нових інфекцій падає вже 15-й день поспіль.\nОднак ВООЗ закликає до обережного ставлення до повідомлень про падіння кількості нових інфекцій: як вважають і китайські медики, пік епідемії ще не настав.\nПровінція Хубей, як і раніше, найсильніше уражена коронавірусом: в середу вранці було зареєстровано 1693 нових випадки і 132 нових випадків смерті. Але при цьому Національна комісія охорони здоров'я заявила, що 1824 пацієнта одужали і були виписані з лікарні.\nНа сьогоднішній день понад 9 100 осіб у провінції Хубей одужали від цієї хвороби і були виписані з лікарні. Близько 11 200 чоловік залишаються у тяжкому чи критичному стані.\nВсесвітня організація охорони здоров'я зазначила, що 80% випадків захворювання проходять відносно легко. Найбільш складні випадки відзначені, коли хворіють люди похилого віку або ослаблені хворобами.\nЧитайте також: У МОЗ відмовилися називати місце, куди евакуюють українців з Китаю\nРаніше стало відомо, що жителі селища Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області влаштували акцію протесту проти можливого розміщення в санаторії "Медобори" людей, яких планують евакуювати з китайської провінції Хубей, епіцентру поширення коронавірусу. Про це повідомило hromadske з посиланням на заступника голови райради Ольгу Трапову.\n"20 лютого в санаторій "Медобори", який знаходиться в селі Конопківка поруч з Микулинцями, повинні привезти евакуйованих з Китаю людей на карантин і обсерваційні заходи. Вони повинні знаходитися там 14 днів", — повідомила чиновниця.\nУ той же час голова Тернопільської обладміністрації Ігор Сопель заявив, що ніяких підтверджень такої інформації немає. За його словами, місця для карантину уряд шукає по всій території України.\nЗа даними МОЗ, на сьогодні проаналізовано 100 об'єктів інфраструктури для розміщення на карантин евакуйованих з Уханя. МОЗ зупинився на виборі серед 14 з них.


Марківська районна рада » Державні організації та установи » Марківський районний сектор філії Державної установи « Центр пробації» в Луганській області » Громадський порядок\nОдним з факторів, що створюють потенційну і реальну небезпеку для життєво важливих інтересів особистості, суспільства і держави, є хуліганські дії, що порушують громадський порядок.\nПід громадським порядком розуміється система, порядок суспільних відносин, що складаються під впливом соціальних норм при провідній ролі правових норм. У такому розумінні громадський порядок створює сприятливі умови для успішного розвитку суспільства загалом, ефективного функціонування його соціальних інститутів і всієї політичної системи.\nЗлочини, які порушують громадський порядок, розглянемо на прикладі хуліганства.\nХуліганство - це передбачене ст. 213 КК умисна суспільно небезпечна активна поведінка, яка здатна заподіяти шкоду недоторканності, честі, гідності, здоров'ю, власності громадян, встановленої законом діяльності підприємств, організацій, установ.\nОсновний об'єкт злочинного посягання - громадський порядок. Додатковий об'єкт - громадська моральність. Факультативні об'єкти - честь, гідність, здоров'я, недоторканність особи, чужа власність, встановлена законом діяльність підприємств, організацій, установ.\nХуліганські дії є правопорушенням, що тягне в залежності від ступеня вираженості їх антигромадської спрямованості притягнення порушника громадського порядку до адміністративної або кримінальної відповідальності.\nТак за період 6 місяців 2016 року по обліку Марківського кримінально-виконавчої інспекції пройшло 24 людини «хуліганів», яким за свої проступки дали покарання у вигляді громадських робот.\nВиконання покарання у вигляді громадських робіт здійснюється на основі участі порушника в суспільно-корисній праці, так начальником Марківського РВ КВІ 15.07.2016 року за місцем роботи було перевірено адмінпорушника, який за свій проступок був покараний до адміністративної відповідальності у вигляді громадських робіт.


Віктор Біцюра: «В останніх матчах прогрес було помітно»\nСК Дніпро-1 > НОВИНИ > Віктор Біцюра: «В останніх матчах прогрес було помітно»\nМинулими вихідними команда СК «Дніпро-1» U-19 провела свій останній матч в осінній частині першості. У бесіді з головним тренером юніорів Віктором Біцюрою ми підбили підсумки старту його підлеглих на новому рівні.\n— Ваша команда дебютувала у цьому сезоні у вищій лізі. Що вийшло, чим задоволені або розчаровані?\n— Новий рівень є завжди цікавим. Тут зовсім інша швидкість, інше мислення, інтенсивність. Звичайно, ми зробили шаг вперед, піднялися на невеличку сходинку. Подивилися на хлопців в нових умовах. Основною метою було сформувати нову команду, тому що багато хлопців перейшли до U-21. Переглядали багато футболістів 2003-04 років народження, награвали зв’язки. І ближче до закінчення цієї частини сезону можна вже сказати, що відбулися помітні зрушення. Хлопці адаптувалися, відчували себе впевненіше, і багато що почало виходити. Але ще треба багато працювати, працювати й працювати.\n— Ваша команда є чи не наймолодшою у лізі. Поясність, будь ласка, вболівальникам, які саме складнощі це викликає? У чому різниця між футболістом у 17 років та у 19 років?\n— Різниця в основних критеріях, за якими оцінюють футболістів: швидкість, швидкість мислення, вміння вести боротьбу, швидкісна техніка. Все це тут на рівень вище. І під час такого переходу від дитячого футболу до вже майже дорослого потрібен час на адаптацію.\n— Зрозуміло, що вашим головним завданням є підготовка кадрів для молодіжного та основного складів. Але ж не повірю, що спортсмени зовсім не звертають увагу на результат. Чи є терпіння у тренерів, футболістів проходити через цю смугу поразок та нічиїх?\n— Амбіції, звичайно, є, і будь-яка людина, що займається спортом, має силу волі, характер, прагнення до перемоги. Ми ці якості також маємо і бажаємо перемагати. Але треба розуміти, до чого ми наразі готові. Як би ми не бажали перемагати, це дуже важко. При цьому ми намагаємось триматися напрямку, у якому працює перша команда. Якщо й не граємо першим номером, намагаємося контролювати м’яч, проявляти те, що демонструємо на тренуваннях. Якби грали суто на результат, закривалися б в обороні, очок здобули б набагато більше, але це – шлях в нікуди. Тому дійсно важливим є терпіння, психологічна рівновага і вміння тримати удар. Це стосується як гравців, так і тренерського штабу. Вважаю, що ми готові до цього. І повторюся: в останніх трьох-чотирьох матчах було помітно, що йде прогрес. Хлопці, які у перших іграх виглядали не яскраво, почали себе проявляти. Приймають вірні рішення, спокійніше працюють під тиском, зберігають м’яч, обіграють один в один.\n— Кого б все-таки виокремили персонально? Хто, може, здивував?\n— Я не прибічник виокремлювати когось, але заслуговує уваги, наприклад, Кірєєв, який грає у нас в центральній зоні. Він 2001 року народження і грає проти однолітків, але його якості дозволяють сподіватися, що він виросте у топ-гравця. Є низка юних гравців: Ярмолюк, Лебедєв, Кононов – це найближчий резерв, на який ми будемо розраховувати після нового року. Ярмолюк виглядав останнім часом значно яскравіше, ніж на початку чемпіонату, те ж стосується Лебедєва. Їм було важко тримати темп: починали з 20-30 хвилин, а потім грали вже півтора-два тайми.\nКлуб розвивається, спираючись на вихованців академії, і ми намагаємося дивитися усіх наших хлопців. Зокрема, взимку поповнить нас ще група гравців з академії 2003 року народження.\n— Коли збираєтесь після відпустки? Як готуватиметесь до весняної частини першості?\n— Плануємо зібратися 20 січня. Проведемо медобстеження, тестування та матимемо 7-8 тренувальних тижнів до поновлення чемпіонату. На початку березня відбудуться вже офіційні матчі. Участі у турнірах наразі не плануємо; будемо шукати спаринг-партнерів для товариських матчів.


Лікарі розповіли про стан хлопчика, що сьогодні постраждав у ДТП | Новини\nЛікарі розповіли про стан хлопчика, що сьогодні постраждав у ДТП\n18:16, 1 серпня 2018 р.\nСемирічного хлопчика оперуватимуть після ДТП в яку він потрапив разом з батьками поблизу Хмельницького.\nНагадаємо: У Хмельницькому районі в результаті ДТП постраждало троє людей\nДитина отримала черепно-мозкову травму та перелом черепа, повідомляє Поділля-Центр.\nСтан хлопчика важкий проте стабільний. Про це розповів завідуючий нейрохірургічного відділення Хмельницької обласної лікарні Василь Левицький. 30-річна мати хлопчика також отримала черепно мозкову травму. Вона перебуває у стані середньої важкості.\n#ДТП #госпіталізація #хмельницький #дитина