“Покликання духовних навчальних закладів полягає у вихованні пастирів та спеціалістів, які будуть вірно служити Православній Церкві, а не просто зможуть офіційно називатися «богословами»” - РІСУ\n“Покликання духовних навчальних закладів полягає у вихованні пастирів та спеціалістів, які будуть вірно служити Православній Церкві, а не просто зможуть офіційно називатися «богословами»”...\nІнтерв’ю з архиєпископом АНТОНІЄМ (Паканичем) про реформу православної духовної освіти в Україні та досвід інших Православних Церков\nДуховна освіта в Україні перебуває на стадії серйозних реформ. Сьогодні інтенсивно проводиться адаптація системи духовних навчальних закладів до державних освітніх норм, які, у свою чергу, узгоджені з нормами Болонського процесу. Про те, наскільки вдало проходить цей процес у Київських духовних школах, розповідає ректор Київської духовної академії і семінарії УПЦ архиєпископ Бориспільський АНТОНІЙ (Паканич)\n— Ваше Високопреосвященство, наскільки взагалі доцільно реформувати систему духовної освіти?\n— Вже давно говориться про те, що наша система духовної освіти не відповідає викликам сучасної цивілізації, що питання її реформування назріло. Час, коли в духовних закладах виховувалась не лише церковна, а й загальносуспільна еліта, минув, атеїстичний гніт комуністичної ідеології теж наклав свій відбиток. У духовній освіті накопичилось досить багато проблем, які потребують швидкого вирішення. Враховуючи ці обставини, Українська Православна Церква взяла курс на реформування системи духовної освіти загалом.\n— Чи обговорювалась освітня реформа під час конференції, яка нещодавно відбувалася у стінах Київських духовних шкіл і зібрала представників найпрестижніших духовних навчальних закладів України та Росії?\n— Реформування освіти на цій конференції, яка, зазначу, є вже третім науковим форумом міжнародного рівня, що відбувається в Київській духовній академії, було одним з ключових питань. Ми дуже задоволені тим, що нам вдалося зібрати провідних фахівців у галузі освіти — як духовної, так і світської. Під час дискусій, які іноді були досить гострими, було обговорено широке коло питань, котрі безпосередньо впливають на розвиток духовної освіти в Україні.\nВарто наголосити, що процес реформування в українських духовних навчальних закладах має свою специфіку. Кожен заклад має свої здобутки на шляху реформування, тому обмін досвідом був надзвичайно корисним. Завдяки конференції ми мали можливість оцінити всі позитивні результати, досягнуті в адаптації духовної освіти до загальноєвропейських норм і стандартів, і вдосконалити свою модель, яка буде впроваджуватися в освітній процес в Київських духовних школах.\n— У чому полягає зміст моделі і чим вона буде відрізнятися від загальної концепції освітньої реформи в УПЦ?\n— Перш за все ми повинні усвідомити основну мету реформи: для чого вона впроваджується, і яких наслідків ми очікуємо? Адже іноді можна почути некоректні тлумачення цієї мети, буцімто реформа впроваджується виключно заради того, щоб підвести духовну освіту під державні та загальноєвропейські стандарти, щоб студенти та випускники наших семінарій та академій мали однаковий статус зі студентами світських вузів і щоб наші дипломи мали таке саме визнання. На мою думку, проблема статусу церковних навчальних закладів та визнання їх дипломів є важливою, і вирішити її необхідно, але вона не може розглядатися як основний мотив реформи. Підвищення якісного рівня наших освітніх закладів — ось що повинне цікавити нас у першу чергу. Нам треба усвідомити, що покликання духовних навчальних закладів полягає у вихованні пастирів та спеціалістів, які будуть вірно служити Православній Церкві, а не просто зможуть офіційно називатися «богословами».\nЯ особисто вбачаю сенс реформування не в банальному «прилаштовуванні» наших освітніх закладів до певного переліку вимог з метою отримання державної акредитації, а у запровадженні позитивного досвіду європейських навчальних закладів. Це не настільки проста справа, як здається на перший погляд. Духовна освіта на теренах нашої держави завжди мала свою специфіку, яка вирізняла її з-поміж інших систем виховання пастирів в інших Помісних Церквах. Її характерною рисою завжди був чіткий наголос на моральній підготовці. Вважаю, що потреби у зміні цього пріоритету немає і не може бути, але це зовсім не суперечить необхідності запроваджувати освітні інновації.\nЯк саме їх вводити і що для цього потрібно робити? Перш за все, слід налагодити співпрацю з тими духовними закладами, які вже тривалий час працюють у системі європейської освіти. Вивчення їх досвіду, досягнень, особливостей, втілення ними реформи має першочергове значення для вдосконалення нашої освіти. Дуже важливо мати особистий контакт з представниками духовних освітніх закладів різних помісних Православних Церков, і навіть з католицькими і протестантськими. Він забезпечує можливість постійно обмінюватися досвідом, спільно розробляти напрямки роботи і зміцнювати міжцерковні зв’язки загалом.\nВодночас потрібно усвідомлювати, що наша система не є вторинною відносно європейської, вона лише потребує реформування у певних галузях. До європейського визнання ми наближаємося завдяки реальним здобуткам, а не за рахунок формального узгодження тих чи інших чинників.\n— А які напрацювання щодо реформування в цьому напрямку вже є у Київських духовних шкіл?\n— Напрацювання з кожним днем все вагоміші. Мені, як керівникові КДА, часто доводиться відвідувати інші країни і зустрічатися з керівництвом закордонних навчальних закладів. Ми встановили тісні зв’язки з навчальними закладами майже всіх країн православного світу. Так, нещодавно делегація Київських духовних шкіл повернулася з Румунії.\n— Як би Ви оцінили загалом Румунську систему духовної освіти?\n— Взагалі, досвід Румунії досить специфічний і дуже корисний саме для України. Історично так склалося, що доля наших країн має багато спільних рис. І український, і румунський народи впродовж всієї своєї історії змушені були рішуче відстоювати Православну віру. Румунія, як і Україна, тривалий час перебувала під гнітом комуністичної ідеології. Румунська духовна освіта гідно протистояла історичним викликам і на сьогодні богословські факультети мають хорошу репутацію в усьому християнському світі.\nРумунський досвід може бути надзвичайно корисним для України в тому сенсі, що Румунія — це держава, яка всього за 20 років пройшла шлях від соціалізму до країни-члена Європейського Союзу. Сьогодні Румунія крок за кроком виборює своє історичне місце в Європейському співтоваристві. Духовна освіта у цій країні має державне визнання. На прикладі Румунії видно, як освіта західного зразка може бути адаптована до православної традиції. На сьогоднішній день Румунія – це справжня твердиня Православ’я в ЄС — спільноті, де переважають католики і протестанти.\nВарто зазначити: незважаючи на те, що всі богословські навчальні заклади Румунії діють у системі державної світської освіти, навчання служителів Церкви не відійшло від духовних пріоритетів. На богословських факультетах румунських університетів викладають переважно священнослужителі з багатолітнім досвідом служіння Церкві. Це дає можливість виховувати нове покоління, для якого найважливішими залишаться християнські цінності.\nТакож помітно, що наука в православній Румунії знаходиться на досить високому рівні. Представники цієї країни постійно беруть участь у міждержавних наукових заходах на релігійну тематику. Їх внесок у розвиток сучасного богослов’я є достатньо значним, щоб кваліфікувати рівень румунської духовної освіти та науки як високий.\n— Владико, як Ви вважаєте, які основні результати вашого візиту до Румунії?\n— Незважаючи на коротку тривалість, візит був достатньо плідним. Нам вдалося зустрітися з провідними діячами румунської освіти і науки, обмінятися з ними досвідом і домовитись про майбутню співпрацю.\nМи зустрілись з Блаженнішим Патріархом Даниїлом, який висловив задоволення налагодженням співпраці між КДА та Православним богословським факультетом Бухарестського державного університету, відзначивши важливість спільних дій Православних Церков на сучасному етапі.\nДелегація Київських духовних шкіл відвідала також кілька храмів і монастирів, які відіграють важливу роль у розвитку румунської духовної освіти та науки. Але, мабуть, найважливішим результатом нашого візиту було підписання угоди про співпрацю між Київськими духовними школами та Богословським факультетом Бухарестського університету.\n— Яке значення має підписання даної угоди для очолюваних Вами духовних шкіл та Української Православної Церкви загалом?\n— Надзвичайно велике. Щодо Київських духовних шкіл — факт підписання угоди між освітніми закладами різних країн є свідченням визнання відповідності наших шкіл освітнім стандартам. Саме у співпраці між вузами народжується визнання нашої освіти. Декларація відповідності певним нормам — це, звичайно, річ позитивна, але реальних результатів у підвищенні якісного рівня нашої освіти вона не дає. А от коли визнання підтверджується фактом реальної співпраці між нашими навчальними закладами та вузами інших країн — це є, дійсно, свідченням визнання.\nПідписання угоди між КДА та богословським факультетом Бухарестського університету, центрального закладу вищої освіти Румунії, дає широкий спектр можливостей для наших освітніх закладів. Угода передбачає обмін студентами та викладачами в рамках навчального процесу, обмін досвідом під час розробки і впровадження сучасних освітніх методик, створення та запровадження спільних науково-дослідних проектів, проведення симпозіумів, семінарів і конференцій, публікації наукових доробків та видань, які становлять спільний інтерес для діяльності наших освітніх закладів.\nКиїв-Львів, 7 листопада 2011\nТеги: #УПЦ МП #Богословська освіта #Румунська Православна Церква #КДАіС #Сучасне православне богослов'я #Антоній (Паканич)


KNAUF Perlfix гіпсовий клей для гіпсокартону, 30 кг - строительные и промышленные клеи від "Гуртівня будматеріалів Прем'єрбуд"\nКлейові суміші для систем теплоізоляції ›\nKNAUF Perlfix гіпсовий клей для гіпсокартону, 30 кг\n+380 показати номер +380 (67) 312-72-42\n+380 (67) 312-72-42\nвул. Персенківка, 2, (р-н Львівського Автобусного Заводу), Львів, Львівська область, 79026, Україна\nГіпсовий клей PERLFIX це суха будівельна суміш високоякісного природнього гіпсу середнього помелу із полімерними добавками, що надають клейових властивостей та гальмують схоплювання\nЗастосовується для приклеювання гіпсокартонних листів, гіпсових панелей, пінопласту, пінополістиролу та мінеральної вати. Використовується всередині приміщень для добре поглинаючих основ. Також PERLFIX часто використовується як розчин для кладки гіпсових блоків та плит.\nОснова повинна бути сухою, чистою, міцною. Поверхні з вологопоглинаючих матеріалів рекомендовано попередньо загрунтувати за допомогою валика, кисті або розпилювача, грунтовкою KNAUF Тіфенгрунд. Бетонні на пінобетонні основи варто обробити грунтовкою KNAUF Бетоконтакт ― для покращення агдезії. Не допускати запилення поверхні до повного висихання. Рекомендована температура основи +5 °С\nМішок сухої суміші змішати з 15-16 л чистої води у пластмасовій ємності, перемішати до однорідної маси без грудучок. Не додавати стороннії компонентів! Використати протягом 30 хвилин.\nНанести монтажний клей порціями уздовж панелі в один ряд по центру з інтервалом 35 см і по периметру з мінімальним інтервалом. Панель щільно притиснути до основи і легкими ударами вставити в єдиній площині облицювання. Корекцію можна проводити проягом 10-ти хвилин після встановлення. При роботі з мінеральною ватою необхідно попередньо затерти всю поверхню плити тонким шаром суміші PERLFIX.\nТип приклеиваемого изделия Гипсокартон, Изоляционные материалы\nВид гипса Медленнотвердеющий\nЦіна: 124,85 грн.


Гель або порошок для прання? | Інтернет магазин побутової хімії з Європи.\nЧасто наших клієнтів мучить питання — Гель або порошок для прання? А якщо гель, то як ним правильно користуватися?!\nВсі ми чудово знаємо, що порошок для прання, як правило, засипається в окремий відсік пральної машинки. Бувають випадки, що порошок у тому ж відсіку і залишається і ми отримуємо не виполоскані до кінця речі з білими розводами. Все, як виявилося, залежить від в’язкості порошку. У багатьох виникає питання — а що робити з рідким засобом для прання, куди гель для прання заливати? Якщо ви вирішили спробувати рідкий засіб, то заливати його слід в той же відсік, що і звичайний порошок. Якщо ви купили гель для прання в капсулах , то такі капсули потрібно кидати в барабан. У будь-якому випадку рідкий порошок цілком виполіскується при пранні з речей, і ви нарешті позбудетеся від білих розводів, особливо на темних і кольорових речах.\nПереваги гелів для прання:\n— Гелі для прання європейської якості відмінно видаляють всілякі види забруднень і плям;\n— Гелі для прання, також як порошки для прання в машинках автоматах мають знижене піноутворення;\n— Гелі для прання — це концентрати, вони менше завдають шкоди пральній машині, дбайливо перуть білизну;\n— Гелі для прання за вартістю дуже доступні. Рідкі порошки вже стали улюбленим засобом багатьох і для зручності, мають різну форму об’єму;\n— Гелі для прання дуже акуратно доглядають за білизною під час прання;\n— Гелі для прання не порошать, не залишаються на вашому одязі, що надзвичайно важливо для людей з чутливою шкірою та алергіків;\n— Гелі для прання економічно витрачаються;\n— Гелі для прання елементарні в зберіганні : не намокають, не розливаються, не розсипаються;\n— Гелі для прання неперевершено розчиняються навіть у холодній воді і відмінно виполікуються;\n— Гелі для прання комфортні при пранні окремих ділянок на одязі.\nВи ще сумніваєтеся в якості рідких засобів для прання ?\nМеткиінтернет магазин побутової хімії з Італії Гель для прання гуртова база побутової хімії куди гель для прання заливати купили гель для прання в капсулах Переваги гелів для прання побутова хімія оптом\nПредыдущая записьПредыдущий Особливості пральних порошків та рідких засобів для прання. Що вибрати?\nСледующая записьСледующая Пляма від томатного соку виводимо плямовивідником і народними засобами!


Загладжують штукатурку дерев’яними або металевими гладилками, (рис. 1, а). До дерев’яного полотна 1 гладилок прибита м’яка гума 2 у вигляді суцільної смужки, так щоб вона виходила за краї полотна не менше ніж на 20 мм. Процес загладжування накривки гладилками мало відрізняється від роботи звичайним півтерком.\nПлан уроку № 39 Дата проведення ___________\nТема програми 7: Затирання та загладжування накривних шарів.\nТема уроку: Загладжування штукатурки гладилками.\nОзнайомити учнів із способами загладжування штукатурки гладилками.\nМіжпредметні зв’язки: охорона праці, матеріалознавство.\nЗагладжують штукатурку дерев’яними або металевими гладилками, (рис. 1, а). До дерев’яного полотна 1 гладилок прибита м’яка гума 2 у вигляді суцільної смужки, так щоб вона виходила за краї полотна не менше ніж на 20 мм. Процес загладжування накривки гладилками мало відрізняється від роботи звичайним півтерком. Загладжують двома способами. У першому випадку нанесену накривку спочатку розрівнюють звичайним півтерком, а потім загладжують гладилкою у двох напрямах. На стінах накривку рекомендується спочатку загладжувати у вертикальному напрямку (рис. 1, б), а потім в горизонтальному (рис. 1, в). На стелях накривку загладжують спочатку поперек променів світла, що йдуть з вікон, а потім по їх напрямку. У другому випадку одночасно намазують і розрівнюють накривочний розчин, а потім загладжують його. Чистота поверхні при цьому залежить від майстерності робітника. При загладжуванні гладилкою, оббитих гумою, поверхні отримують вид дрібнопіщаних фактур; такі поверхні підходять для обробки клейовими фарбами. При загладжуванні металевими гладилками поверхні стають ніби залізниними. Вони придатні для фарбування олійними фарбами.\nОрганізація робочого місця при накиданні розчинової суміші. Безпека праці при виконанні робіт Продуктивність праці робітника залежить від правильної організації його робочого місця. Бригадир і кожен член бригади мають заздалегідь турбуватися про підготовку робочого місця, щоб не було простоїв. Кожний робітник повинен виконувати роботу на своїй ділянці так, щоб не заважати працювати іншому робітникові. Механізми, пристрої, інструменти і матеріали на робочому місці розміщують так, щоб під час роботи не доводилось робити зайвих рухів. Ручний інструмент, який беруть правою рукою, по-винен лежати справа, а той, що беруть лівою рукою, — зліва. Якщо для роботи потрібен столик, то його встановлюють так, щоб з цього місця можна було виконати якнайбільший обсяг робіт. На робочому місці не повинно бути будівельного сміття, зайвих матеріалів, які заважатимуть пересуванню робітників. Під час роботи слід користуватись лише справними інструментами та пристроями і якісними матеріалами. Для виконання робіт на висоті потрібно встановити на робо-чому місці необхідні пристрої, а на них у зручних для роботи місцях — ящики для розчину, інструменти тощо. Велике значення в організації робіт має своєчасна підготовка потрібних матеріалів і подавання їх на робоче місце. Підготовлені матеріали в процесі роботи ритмічно подають на робочі місця. Під час виконання робіт обов’язково слід дотримуватись усіх правил техніки безпеки і виробничої санітарії. Працювати на висоті можна лише при справних пристроях. Робоче місце опоряджувальника має бути добре освітлене природним світлом. Для роботи з сумішами, що виділяють шкідливі для здоров’я людини леткі пари розчинників, слід забезпечити штучну або природну (через відкриті вікна) вентиляцію приміщень. Вентиляція повинна забезпечити протягом години не менше ніж дворазовий обмін повітря в приміщенні. Після закінчення роботи треба прибрати своє робоче місце, вимити і сховати у шафу інструменти, вимкнути струм, підведений до електроустаткування, закрити пускові пристрої на замок.\n↓Завантажити документ Отримати свідоцтво NE026779


Історія двох українських полковників – user's Blog!\nІсторія двох українських полковників\nНещодавно українська громада Нью Йорку та Нью Джерсі приймала в себе полковника запасу Збройних Сил України Віталія Голіцина . Віталій багато розповідав про бойові події під Маріуполем, про саперну справу, якій присвятив своє життя та про своїх бойових товарищів. Від Віталія я дізналася про ще одного унікального Українського військового, полковника запасу, добровольця батальйону “Азов” Вячеслава Галву. Історією про двох бойових товарищів хочеться поділитися з читачем.\nНародився Віталій Голіцин 5 січня 1973 року в мальовничому місті Кам”янець -Подільський на Хмельниччині. З дитинства полюбляв спорт, Віталій є кандидатом в майстри спорту по гандболу.Виступав за команду школи, об’їздив майже всю Україну. Як і всі хлопці тих часів мріяв про професію військового. Тому відразу після закінчення школи поступив до Кам”янець-Подільського Вищого Військово-інженерного командного- училища. Вже під час навчання зрозумів що його покликанням є саперна справа. Закінчивши училище в 1995 році, Віталій відслужив 5 років в саперній бригаді в м. Ахтирка.\nЗ 2001-2010 вчив офіцерів-курсантів у Центрі Розмінування. В 2003-2004 роках приймав участь в розмінуванні об”ектів в Іраку, де стояла 5 окрема механізована бригада з України; готував саперів для Лівану. На кінець 2010 року Віталій вже був спеціалістом вищого класу у саперній справі , досвід такої людини є великою цінністю для країни. Але з приходом уряду Януковича до влади, ситуація в країні змінилася і фінансування Армії фактично зупинилося. В армії почалося масове скорочення; а високоосвідченні спеціалісти- професіонали почали виходити в відставку і шукати роботу y цивільному житті.\nB 2006 році доля звела Віталія ше з одним професіоналом – військовим ; полковником Головного управління розвідки Міністерства оборони України ; інструктором з підготовки фахівців спецпризначення, Вячеславом Галвою. Вони стали друзями на все життя. Як і всі віддані свїй профессії люди, ні Віталій , ні Вячеслав не думали про своє матеріальне запезпечення, тому за час своеї військової кар’ьери вони не нажили ні машин, ні квартир.\nB 2010 з Збройних Сил України вони звільнилися разом. Віталій присвятив себе читанням лекцій курсантам в Центрі розмінування; А Вячеслав став штатним консультантом-розробником Prof1group (мережа військових магазинів ), очолив групy “Кузьмич”, що займалася розробкою та тестуванням сучасного військового спорядження. Звання інструктора Вячеслав Галва отримав після проходження курсів по військовій підготовці в США, Англії та Франції. Нa УКраїні він вважався одним з найкращих професіоналом-інструктором.\nПід час війни на сході України Вячеслав добровольцем поїхав на фронт, де застосував свій величезний досвід у підготовці бійців-добровольців Батальйону “Азов” за пришвидшеним kурсом. Розроблений ним 4-денний семінар по підготовці бійців “Азову” зміг зберігти не одне життя солдата-добровольця в сучасній ситуації. Разом зі своїми підопічними Вячеслав Галва брав участь у бойових операціях, хоча як інструктор і не повинен був цього робити. Одного разу Вячеслав, позивний “Кузьмич”, зателефонував Віталію у Камьянець -Подільський і запитав його чи він не може приїхати і допомогти підівчити саперів батальйонy “Aзов”, акий стояв під Новоазовськом. В той же день Віталій зібрав речі і поїхав передавати свій досвід на передову.\n26 серпня 2014 під Новоазовськом вони повинні були їхати на завдання разом; в машині якою користувалися інструктори батальйону”Азов”, була встановленнa дуже професійно замаскована граната. Вячеслав її побачив, але щось зробити він вже не зміг, єдене він затиснув її руками. Вячеслав загинув на місці, Віталій разом ще з одним інструктором отримали тяжкі пораннення.\nЧерез буквально 2 години Російський телеканал Segodnia.ru передав повідомлення про “знишення” українських військових інструкторів і безпосередньо Вячеслава Галви, “Кузьмича”. У Віталія, як і в інших його товарищів немає сумніву , що то була спланована операція по знищенню українських інструкторів. Читаючи інтернетну інформацію про Вячеслава Галву та слухаючи його товарищів з сумом розумієш якого військового професіонала втратила Україна.\nЗ 2014 року Віталій бореться за свій зір і не втрачае надії. Хочеться надіятися, що Віталій відчувае що в цій боротьбі він не є один. З ним його мама, яка чекае на нього в Камьянці -Подільському, 2 доньки, з ним Ірина Ващук, яка викликала і організувала йому приїзд до Америки, з ним Дарья Козак, яка надала Віталію житло в Манхетені, з ним є українська громада. З нашого боку ми можемо підтримати полковника Віталія Голіцина матеріально, шоб він зміг продовжити свою боротьбу за зір, і повернувся до своїх курсантів -саперів.\nХто хоче допомогти Віталію , можуть звонити йому на вайбер: 380-967-281870


У німецькому відомстві з питань біженців виявили діру для маніпуляцій | Новини - актуальні повідомлення про події в світі | DW | 01.06.2018\nУ німецькому відомстві з питань біженців виявили діру для маніпуляцій\nЦифрова система міграційного відомства Німеччини надає можливість вільно "коригувати" документи. Безпекову діру виявили під час розслідування скандалу з наданням притулку, результати якого цитує газета Tagesspiegel.\nВ електронній системі документообігу німецького Федерального відомства з питань міграції та біженців (BAMF) виявили діру, яка уможливлює махінації. Теоретично, тисячі чиновників установи могли б за бажанням змінювати дані, внесені щодо клопотань про надання притулку. Про це йдеться у внутрішньому звіті BAMF щодо розслідування афери з неправомірним наданням притулку, який вивчила газета Tagesspiegel та пише про це в п'ятницю, 1 червня.\nУ базі даних Maris відомство обробляє усі документи з близько двох мільйонів справ щодо надання притулку. Виявилося, що кожен другий співробітник може змінювати будь-які документи у них, зокрема, також вплинути і на процес розгляду справи: наприклад, замість слухання призначити анкетування. У першому випадку чиновники ретельніше перевіряють походження прохача та його підстави для отримання притулку. За даними звіту, учасники скандалу з неправомірним наданням притулку у Бремені якраз і використовували цю програмну діру.\nАфера у BAMF\nУ квітні стало відомо, що одну з керівних чиновниць бременського відділення BAMF підозрюють у задоволенні понад 1200 клопотань про притулок без достатніх правових підстав у 2013-2016 роках. Разом з нею у справі проходять ще п'ятеро чиновників та перекладач. Проводяться відповідні слідчі дії.\nЧи мала місце передача коштів в обмін на дії чиновниці, невідомо. Як мінімум ідеться про "подарунок" у вигляді запрошень до ресторану, зазначали німецькі ЗМІ. За їхніми даними, число випадків неправомірного задоволення клопотань про притулок навіть більше за наявні поки що офіційні дані - слідчі начебто виявили загалом близько 2000 випадків у 2013-2017 роках. Лише 98 клопотань були в компетенції відділку у Бремені. Шукачі притулку, як повідомляється, були переважно не з Бремена, а з Нижньої Саксонії і Північного Рейну-Вестфалії.\nТеми Біженці, Корупція, Міграція, Німеччина (ФРН), Криза біженців, Хабарництво, Федеративна Республіка Німеччина (ФРН)\nКлючові слова Німеччина, корупція, BAMF, міграція, мігранти в Німеччині, біженці, криза біженців, ФРН\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/2yk7o


Реле (релюшка) Чері Куку — купити реле (релюшка) — Оригінал і аналоги\nРеле (релюшка) Chery QQ\nВтягує стартера (3 кріплення)\nКращий вибір серед своєї категорії запчастин від нашого інтернет магазину - це реле (релюшка) Чері Куку! Висока якість виконання гарантує правильну роботу всього вузла на протязі всього терміну служби. А доступна ціна дозволить зробити ремонт вашого автомобіля більш економним, швидким і простим.\nРеле (релюшка) Чері Куку: заміни своєчасно - керуй впевнено!\nКожна поставлена нами деталь - це запорука надійності всього автомобіля. Не виняток і реле (релюшка) Чері Куку, яку ви можете замовити прямо з цієї сторінки. Ми гарантуємо:\nПам’ятайте: тільки професійна установка забезпечить довговічність деталі, безпеку при управлінні, тривалий термін служби. І тоді реле (релюшка) Чері Куку від нашого інтернет магазину задовольнить навіть найвимогливіших до якості власників цієї моделі!\nРеле склоочисників (ориг.) S11-3735025\nРеленг лівий S11-5704110\nВтягує стартера (3 кріплення) S11-3708110GA\nРеле склоочисника (оригінал) S11-3735025\nРеле насоса паливного (ориг.) S11-3735050\nРеленг правий S11-5704120


Рейтинг найбільших платників податків в Україні за 2018 рік очолюють саме державні компанії. На першому місці АТ «Укргазвидобування» (41 255,8 млн грн), на другому – АТ НАК «Нафтогаз України» (28 115,5 млн грн).\nНайбільш прибутковими галузями для державних підприємств традиційно залишаються нафтогазовий сектор, електроенергетика і транспорт. Державні підприємства електроенергетичної галузі в 2018 р. сумарно отримали 13,7 млрд грн чистого прибутку, що майже в 1,5 рази більше показника 2017 – 9,2 млрд грн. Підприємства транспортної галузі у 2018 році на 23,6 % погіршили свій сумарний показник чистого прибутку порівняно з 2017 роком – із 5,7 млрд грн до 4,3 млрд грн.\nІз топ-100 державних компаній 2 представляють нафту і газ, 3 – хімічну промисловість, 6 – харчову промисловість і сільське господарство, 8 – машинобудування, 10 – вугільну промисловість, 17 – електроенергетику, 21 – транспорт, 33 – інше.\n1Додайте Опендатабот в улюблений месенджер, або перейдіть за прямими посиланнями в Телеграмі, Вайбері або Месенджері\n2Введіть «Державні компанії».\n3Підпишіться на всі державні компанії однією кнопкою.


Президент ПСЖ: В Україні вмирають люди, їм ніде спати\n31/03/2022 31/03/2022 Ruslan Travkin Війна Росії проти України, Лига 1, Нассер Аль-Хелайфи, Новини футболу, ФК ПСЖ\nПрезидент «ПСЖ» Нассер Аль-Хелайфі заявив, що хоче обговорювати проект Суперліги Європи, особливо зараз, коли гинуть мирні українці через вторгнення Росії.\n«Я ненавиджу говорити про Суперлігу. Ви говорите лише про три клуби. Вони знають, що в них немає шансів. В Україні вмирають люди, їм ніде спати, а ми боремося за Суперлігу?\nПроблема клубів Суперліги в тому, що вони не мають стабільності. У них немає довгострокового фінансового бачення. Вони продовжують говорити про свій юридичний контракт Суперлігою. Вони забувають, що футбол – це суспільний договір, це не юридичний договір, а вони махають аркушем паперу.\nФлорентіно Перес розмовляв зі мною на матчі Ліги чемпіонів і сказав: «Ми повинні знайти точку дотику, щоб мати змогу поговорити з вами». Я був дуже жорсткий з ним. Я сказав, що радий поговорити, але якщо він збирається робити щось за моєю спиною, мені це нецікаво.\nЯ хочу грати ці матчі, великі матчі. Звісно, я знаю, чого хоче глядач. Але ми не можемо говорити «ти маленький клуб, ти йдеш геть». Це має бути відкрита система, під керівництвом керівного органу, де є повага до всіх.\nЯ міг би отримати чек на 400 мільйонів євро від Суперліги. Вони запросили мене. Потім, коли я сказав ні, вони сказали, що не запрошували мене. Якби я думав тільки про себе, я міг би це зробити. Особливо під час коронавірусу. Але як щодо екосистеми, уболівальників і цінностей, які ви представляєте?» – сказав Аль-Хелайфі.\n← Previous Офіційно: топ-клуб Франції оголосив про підписання зірки Шахтаря Тете\nNext → Колишній капітан МЮ: Ліверпуль виграє АПЛ\nПо стопам Ибрагимовича: ПСЖ в очередной раз попробует забрать лидера Милана\n10/01/2021 Volodymyr Medianyk


Закон про особливий порядок місцевого самоврядування на Донбасі буде продовжено на рік | Новини України - #Букви\nЗакон про особливий порядок місцевого самоврядування на Донбасі буде продовжено на рік\nПрезидент Володимир Зеленський заявив, що Україна продовжить чинний закон про особливий порядок місцевого самоврядування на Донбасі ще на рік.\nВівторок, 10 грудня 2019, 11:13\nПро це він сказав під час брифінгу за результатами переговорів у “нормандському форматі”.\nЗеленський сказав, що наразі простіше продовжити діючий закон ще на рік, ніж створювати і голосувати за новий.\n“Нам легше зараз продовжити цей законопроект і потім внести формулу Штайнмайера, бачачи певні кроки з того боку до деескалації, ніж зараз почекати, коли цей закон вже не зможе існувати, а потім знову голосувати новий закон. Це більш складно”, – сказав президент.\nЯкби створювався новий закон, то його довелося б погоджувати в Тристоронній контактній групі, де Україні “можуть викручувати руки”.\n“А цей закон вже є, його продовжимо. Але він тимчасовий”, – сказав Зеленський.\nВін пояснив, що президент Росії Володимир Путін виступав за продовження цього закону на кілька років, але українська сторона не погодилася.\nЯк відомо, закон “Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької і Луганської областей” діє з 18 жовтня 2014 року по 31 грудня 2019. Законом передбачено, що положення про особливий статус вступлять в силу після проведення в ОРДЛО демократичних виборів і виведення найманців.\nТеги: Володимир Зеленський, Донбасс


Головна» Про нас\nКомпанія "Світ Тюльпанів" була заснована в 1989 році як тепличне господарство. Ми маємо великий досвід вирощування різних сортів голландських тюльпанів на День Закоханих та 8 Березня. Майже 30 років ми вирощуємо різні квіткові культури для оптового продажу.\nУ 2009 ми розширили свою діяльність і почали займатися оптовою поставкою і продажем цибулин тюльпанів, крокусів, гіацинтів з Голландії по всій території України. З тих пір фірма «Світ Тюльпанів» відмінно зарекомендувала себе на квітковому ринку України. Зараз ми можемо запропонувати Вам більше 2000 сортів тюльпанів різних кольорів, форм і класів.\nБагато років, шляхом проб і помилок, ми намагалися знайти порядних і відповідальних голландських фермерів, якісний посадковий матеріал і прийнятні ціни. На сьогоднішній день ми співпрацюємо з надійними бізнес-партнерами і з упевненістю пропонуємо хорошу здорову цибулину тюльпанів розбору 12+. Щорічно наша компанія доводить якість нашої цибулини, виганяючи її до 14 лютого і 8 Березня. Для Вас ми завжди викладаємо фотографії нашого врожаю і ділимося характеристиками і якістю виганяють сортів!\nМи завжди з радістю допоможемо нашим клієнтам на всіх етапах вигонки. Допоможемо визначитися з сортами, проконсультуємо щодо самої вигонки, підкажемо, як правильно зберігати зріз.\nВам в допомогу на нашому сайті ми створили зручний каталог, підготували розділ з фотографіями з наших теплиць, написали докладні статті, де ви можете ознайомитися з процесом вигонки і прочитати про можливі помилки вигонки. А якщо у Вас все ще виникають питання по технології вигонки обов'язково задавайте їх в розділі Питання-відповідь\nФірма «Світ тюльпанів» гарантує Вам своєчасні поставки в відповідний для Вас період, якісну цибулину, чесність і порядність - ми ніколи не замінюємо сорти без відома клієнта, ніколи без попередження не прибираємо сорти. Ми дуже цінуємо наших клієнтів і прагнемо виконати свою роботу гідно і чітко!\nНижче наведені відео на яких ми показуємо фото вигонки наших клієнтів. Ми щиро сподіваємося, що у тих хто тільки починає все вийде і ваші результати перевершать сміливі очікування.\nВеликий опт тюльпани\nДрібний гурт тюльпани\nРезультати вигонки 2021 (частина 2)\nПідсумки вигонки тюльпанів 2021 (частина 1)\nСорт тюльпанів Killing Love


Жанна I Наварский\n21-я Королева Франції\n5 жовтня 1285 - 4 квітня 1305\n22 липня 1274 - 4 квітня 1305\n12 січня 1271 ( 1271-01-12 )\nБар-сюр-Сен, Про, Шампань\n4 квітня 1305 ( 1305-04-04 ) (34 роки)\nсини: Людовик X Сварливий, Філіп V Довгий, Карл IV Красивий, Роберт\nдочки: Маргарита, Бланка, Ізабелла Французька\nЖанна I Наварский на ВікіСховищі\nЖанна (Хуан) I Наваррська ( фр. Jeanne I de Navarre , 17 квітня 1271 ( 12710417 ) , Бар-сюр-Сен, Про, Шампань - 4 квітня 1305, Венсені, Франція), принцеса з Шампанський будинку, правляча королева Наварри з 1274, дочка і спадкоємиця Генріха I Наваррського і королева Франції з 1285 як дружина Філіпа IV Красивого.\nВ 1274 помер батько Жанни Генріх I (король Наварри). Крім Жанни, у короля не залишилося законних дітей, а оскільки до цього часу в живих вже не було нікого з прямих нащадків по чоловічій лінії шампанською династії, що правила Наваррою з 1234, Жанна була проголошена графинею Шампані і королевою Наварри. Регентом країни при малолітньої королеві стала її мати Бланка д'Артуа. Нової королеві і її матері довелося захищати своє майно від зазіхань різних іноземних держав, які могли легко захопити багаті володіння в Шампані і Наваррі. Це змусило Бланку звернутися за підтримкою до французького короля Пилипу III. 6 серпня 1284 тринадцятирічна Жанна вийшла заміж за спадкоємця французької корони Філіпа, який через рік став королем Філіпом IV. Це шлюб дав можливість приєднати до королівського домену Шампань, а також призвів до першого об'єднанню Франції і Наварри в рамках особистої унії (до 1328). З 1285 королева Франції. В 1304 заснувала в Парижі Наваррського колегію. Вона направила армію проти графа де Бар, який підняв повстання проти неї, як графині Шампані.\nЖанна Наваррська померла за загадкових обставин на 35-му році життя 4 квітня 1305 під час пологів, і деякі літописці вважали, винним в її смерті Філіпа IV. Троє вижили синів послідовно займали престол Франції, а єдина вижила дочка стала королевою Англії. Після її смерті в 1305 в Наваррі їй успадковував старший син Людовик, майбутній Людовик X, король Франції. А Шампань виявилася приєднана до домену короля Франції.\nБула одружена з 16 серпня 1284 за Філіпом IV ( 1268 - 29 листопада 1314), королем Франції. Це шлюб дав можливість приєднати до королівського домену Шампань, а також призвів до першого об'єднанню Франції і Наварри в рамках особистої унії (до 1328).\nМаргарита ( 1288 - 6 грудня 1312)\nЛюдовик X ( 4 жовтня 1289 - 5 червня 1316), король Франції (з 1314) і Наварри (з 1307)\nБланка ( 1290 - 1294)\nФіліп V ( 17 листопада 1291 - 3 січня 1322), король Франції і Наварри (з 1316)\nІзабелла ( 1292 - 27 серпня 1358), дружина з 25 січня 1308 р. англійського короля Едуарда II і матір Едуарда III. Від Ізабелли відбуваються претензії Плантагенетів на французьку корону, що послужили приводом до початку Столітньої війни.\nКарл IV ( 18 червня 1294 - 1 лютого 1328), король Франції і Наварри (з 1322)\nРоберт ( 1297 - Серпень 1308)\nDoherty, PC Isabella and the Strange Death of Edward II\nДинастія Будинок де Блуа-Шампань\nГенріх III Шампанський королева Наварри\nспільно з Філіпом I\n1274 - 1305 Наступник\nМарія Брабантская Королева Франції\n1285 - 1305 Наступник


Опалювальний сезон без пожеж! АТ Херсонгаз спільно із рятувальниками Херсонщини провели рейд для жителів будинків старої забудови – АТ Херсонгаз\nЗ 2017 року будівля, що по вулиці Пилипа Орлика, 33 нагадує справжню примару. Саме тут 4 роки тому відбулась масштабна пожежа, яка не лише залишила людей без майна, а й стала причиною багатьох смертей.\nТож, аби застерегти херсонців напередодні опалювального сезону, фахівці ГУ ДСНС України в Херсонській області спільно з відповідними службами вирушили до будинків старої забудови з роз`яснювальною роботою.\nПотрапляємо до будівлі по вулиці Театральна, 34. Мешканка Олена погоджується на спілкування та навіть показує свою піч, якою користується для обігріву. Тому рятувальники проводять базовий огляд. А ось її сусідка Вікторія каже, користується виключно електричними приборами.\nНе оминули під час рейду і будинок за адресою: вулиця Пилипа Орлика, 48. Плями гарі на фасаді та купу обпалених речей. За словами провідного інспектора Максима Костогриза, пожежа сталась нещодавно вночі.\nВдома помічаємо господаря та спілкуватись з нами чоловік категорично відмовляється. Рятувальникам вдалось лише огледіти двір та виявити чимало правопорушень, серед яких захаращення території.\nВідео можна переглянути за посиланням https://khersontv.com/opaliuvalnyj-sezon-bez-pozhezh-riatuvalnyky-khersonshchyny-provely-rejd-dlia-zhyteliv-budynkiv-staroi-zabudovy/


Голос винницкой улицы 2000.ua\n№18-19(818) 12 -- 18 мая 2017 г. 09 Мая 2017 3 Отслеживать материал\nБлиц-опрос: что думают горожане о политике внутренней и внешней\nКорреспондент «2000» прогулялся по Виннице и пообщался с обычными прохожими, стараясь при выборе респондентов выдерживать возрастной, гендерный и социальный баланс. Не надеясь на случайную встречу с докторами политологии, ограничился тремя короткими вопросами:\n1. Как вы оцениваете реформы украинской власти?\n2. Ваша позиция относительно АТО?\n3. Ваше отношение к России?\nИ вот, что ответили люди нашей газете.\nНіна Анатоліївна, пенсіонерка\n— Хотілося б, щоб наша влада переглянула пенсійну реформу, адже прожити просто неможливо. Моя пенсія — катастрофа. Звичайно, я за реформи, щоб наші люди жили, як у Європі. Мені наше правління подобається, і я владу повністю підтримую.\n— Реформи — це казочка. На нашій території ще з часів царизму реформи не проводилися. Наприклад, НЕП — це були справжні реформи, які запроваджувалися задля певної цілі. Теперішні реформи — ширма для розкрадання коштів і нищення держави. Приходять до влади такі опозиціонери, а потім щоки на плечі покладуть і довалюють все з чесним виглядом і з ситою радісною посмішкою. Такі реформи почав проводити Леонід Кучма, а вони продовжують. Жодна реформа не запроваджена для людей, все — для чиновників, щоб вони могли відмити гроші.\n— Чесно кажучи, я за політикою не слідкую. Розумію лише те, що приймають реформи тільки олігархи. Таким чином вони застраховують людей, які мають рахунки на мільйони гривень.\nСтаніслава Францівна, пенсіонерка\n— Наші молоді керівники прекрасно працюють. І вони зроблять все потрібне для наших громадян, щоб не було образ ні у людей до влади, ні у влади до людей. Нехай їм бог помагає, дай їм здоров'я, щоб вони працювали, і з реформами все буде добре.\n— До АТО ставлюся негативно, адже розумію, що хлопці гинуть ні за що, і це тільки викачування грошей з інших держав та набивання кишень наших чиновників. Війна вигідна як Росії, так і Україні.\n— На сході триває війна, а не антитерористична операція. І як до будь-якої війни, я до цього явища ставлюся негативно. Краще без неї.\nЮлія Андріївна, пенсіонерка\n— Я дуже хвилююся за наших хлопців. Шкода, що вони гинуть ні за що. І чому Україна з Росією не можуть знайти спільну мову, аби люди не гинули і не ділили Україну на шматки!\n— Моє ставлення до Росії, а саме до народу, як і раніше, — позитивне. Я вважаю, все, що сталося між Україною та Росією, — це просто сценарій, поставлений владами наших народів. І дуже шкода, адже втрачаються життя, йде багато зусиль і коштів. Я впевнена, поки ми не закінчимо цей сценарій — це все ще довго триватиме. На мою думку, українці поділилися: половина — як патріоти, інші — просто перемовчують, бо їм все одно. А Росія просто грає у свою гру.\n— Росія — небезпечна виразка на тілі Європи, яку ніхто не наважується видалити, бо президент РФ Володимир Путін має доступ до ядерної зброї. Та у будь-який момент може натиснути «червону» кнопку і розпочати Третю світову війну — ядерну. Якщо брати до уваги окремо народ, то в цілому моє ставлення — позитивне, адже люди не винні в тому, що влада реалізовує свої амбіції шляхом роз'єднання народів.\nОлена, викладач вищого навчального закладу\n— Якщо мова йде про людей, то ми всі одне одного розуміємо, бо потреби у простих громадян десь схожі. Але якщо взяти політиків, то тут уже у кожного існує своя думка — позитивна або негативна.\n09 Мая 2017 3 Отслеживать материал


Фільм Три (2016) дивитися онлайн повністю повний фільм в хорошій якості hd\n« Фільм Людина на Керріон-роуд (2016) онлайн дивитися в hd 720 якості\nМультфільм Зоряна принцеса і сили зла 2 сезон (2015) онлайн дивитися в hd 720 якості »\nФільм Три (2016) онлайн дивитися в hd 720 якості\nМолода дівчина Наталі працювала в лікарні. Незважаючи на те, що їй трохи платили за те, що вона виконувала обов’язки лаборантки, вона не скаржилася, та й не дуже бажала шукати іншу роботу, її все влаштовувало. Їй часто доводилося робити знімки пацієнтам, з деякими з них вона подружилася, а коли Наталі познайомилася з Кендіс, та здалася їй цікавою жінкою. Героїня трохи поговорити з цією жінкою, а коли Кендіс сказала, що Наталі треба частіше бувати на свіжому повітрі, вона може зайнятися тріатлоном, лаборантка скептично поставилася до цієї ідеї.\nЇй не дуже-то хотілося проводити час за виснажливими тренуваннями, але все ж вона запам’ятала, що Кендіс порадила їй побільше дізнатися про якусь Джулі, яка брала участь в одному зі змагань. Як тільки Наталі опинилася вдома, тут же почала шукати інформацію про цю дівчину, а коли почала дивитися відео з нею, то була вражена силою волі Джулі. Ця тендітна дівчина кілька разів падала під час бігу, але все-таки піднімалася, йшла, а потім знову пробувала бігти. Наталі дізналася, що Джулі ніколи раніше не брала участь в подібних змаганнях, а в цей раз у неї не тільки вийшло доповзти до фінішу, вона стала дуже відомою, багато людей захоплювалися нею. Лаборантка розповіла про цю сильну духом дівчині своїй подружці Скайлер, а потім заявила, що вирішила зайнятися тріатлоном. Скайлер, почувши це, розсміялася, сказавши, що Наталі ніколи нічого не закінчує, так буде і цього разу, вона недовго потренується, а потім закине все це і постарається забути як про страшний сон.\nАле коли героїня цілком серйозно сказала, що триатлон точно не кине, Скайлер зголосилася скласти їй компанію. Дівчата виберуть для себе гонку і вже готові будуть приступити до тренувань, а коли їм скажуть, що треба підніматися о п’ятій ранку, щоб піти в басейн, вони подумають, що це не дуже добре, але відступати не має подумають. Фільм Три (2016) дивитися в хорошій якості HD 720p.\nРежисер: С. Джей Джеймісон\nАктори: Kaylyn Aznavorian, Шаира Бартон, Bella Burton, Вінсент Де Поль, Кріс Дайер, Ніккі Естридж, Кімберлі С. Фербенкс, Марк Фальво, Уолкер Гейс, Дженсен Бучер\nФільм Що нас розділяє (2017) онлайн дивитися в hd 720 якості\nФільм Антинародження (2016) онлайн дивитися в hd 720 якості


Василь Крат розповів нотаріусам про особливості правового режиму спільної власності – Адвокат Володимир Кістяник/Advocate Volodymyr Kistianyk/Адвокат Владимир Кистянык\nВасиль Крат розповів нотаріусам про особливості правового режиму спільної власності\nСуддя Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Василь Крат став спікером на онлайн-заході з підвищення професійного рівня нотаріусів «Спільна власність у практиці Верховного Суду». Вебінар, організований Нотаріальною палатою України, відбувся 25 листопада 2021 року.\nВасиль Крат підготував презентацію судової практики, у якій Верховний Суд дав відповіді на питання, дотичні до правового режиму права спільної власності.\nСвою доповідь він поділив на два великих блоки: спільна часткова власність і спільна сумісна власність. Водночас суддя зазначив, що режим спільної власності загалом специфічний, а тому постає дуже багато питань, які необхідно вирішувати при застосуванні того чи іншого виду спільної власності.\nСпецифіка спільної часткової власності відображена в постанові КЦС ВС від 12 грудня 2018 року у справі № 442/7505/14-ц, яку Василь Крат назвав базовою, тому що в ній закладено основні визначення того, що характерне для правової конструкції «спільна часткова власність», як її розуміти, чим вона відрізняється від інших видів власності.\nОтже, специфіка цього режиму полягає, по-перше, в тому, що в ньому завжди множинний суб’єкт. Для права власності характерна наявність одного суб’єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок – один власник). Спільна часткова власність, навпаки, завжди відзначається множинністю суб’єктів (наприклад, один будинок – два співвласники). По-друге, для цього режиму характерна єдність об’єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних / неподільних речей, так і майнових прав та обов’язків.\nКрім того, у цій постанові КЦС ВС зазначив, що об’єктом розпорядження співвласника є частка у праві спільної часткової власності, а не частка у майні. Тобто право самостійного розпорядження часткою у праві власності не тотожне розпорядженню частиною майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному зі співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна.\nДоповідач наголосив на тому, що право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна. Позов про визнання права на частку в праві спільної часткової власності не є вимогою про поділ майна в натурі. Тому при визнанні права на частку не здійснюється вказівка, які саме об’єкти в натурі відповідають частці в праві спільної часткової власності (постанова КЦС від 16 вересня 2020 року у справі № 344/5437/17).\nБагато запитань виникає і щодо режиму спільної сумісної власності.\nСуддя навів, зокрема, постанову КЦС ВС від 9 січня 2019 року у справі № 643/4589/15-ц, в якій зроблено висновок, що спільною сумісною власністю подружжя, яка підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім’я кого з подружжя вони були набуті.\nІз презентацією Василя Крата можна ознайомитися за посиланням: https://cutt.ly/VT1ILES.\nпопередня Попередній запис: Восьмий ААС: обмеження пенсії колишнього військового максимальним розміром є протиправним\nнаступний Наступний запис: КАС ВС розглянув справу щодо анулювання спецдозволів на користування надрами


Сова віддячила своєму рятівнику обіймами: зворушливі фото\nПташина з великим і щирим серцем.\nСові на прізвисько Джіджі одного разу дуже пощастило: після того як вона отримала травму голови (швидше за все, потрапивши під колеса автомобіля), її прихистили і вилікували в службі порятунку тварин Wild at Heart Rescue.\nМожливо, Джіджі не змогла би так швидко піти на поправку, якби не співробітник служби Дуглас – фахівець в області диких птахів. Він доглядав за Джіджі день за днем, а через деякий час поїхав ненадовго у справах. Коли Дуглас повернувся, птах не змогла стримати своїх емоцій – вона пританцьовувала навколо свого рятівника, а потім обняла його і навіть поклала голову йому на плече.\nІнші співробітники служби порятунку кажуть, що давно не бачили настільки зворушливої сцени. Ось що значить щира подяка!\nСтатті життя, статті, тварини. permalink.


Главная » Хвороби та лікування » Ендикринологія » діагностика гіпопітуїтаризму\nДіагностика гіпопітуїтаризму представляє певні складності через ураження секреції відразу декількох гормонів гіпофіза.Ізолірованное поразку секреції зустрічається рідше і в основному — це зниження вироблення гонадотропних гормонів.\nЯк я писала у своїй попередній статті Симптоми гіпопітуїтаризму , випадання діяльності гормонів відбувається в певній послідовності. Спочатку випадає соматотропний гормон. Ознаки зниження його секреції настільки неспецифічні, що захворювання рідко діагностується на ранній стадії. Коли знижується секреція гонадотропінів (ФСГ і ЛГ), починаються проблеми з дітородної функцією. У жінок — це порушення менструальної функції, безпліддя. У чоловіків знижуються кількість і якість сперми, а також розвивається еректильна дисфункція. На цій стадії захворювання вже можна запідозрити і діагностувати.\nКоли порушується секреція тиреотропного гормону розвивається вторинний гіпотиреоз, який, в принципі, нічим не відрізняється від первинного гіпотиреозу по клініці. детально про симптоми гіпотиреозу я розповідаю в статті Первинний гіпотиреоз, рекомендую вам її прочитати. Гіпотиреоз також не має характерних симптомів і тому може бути пропущений.\nПорушення секреції АКТГ (адренокортикотропного гормону) — дуже небезпечний стан, що загрожує життю пацієнта. Продукція цього гормону порушується в останню чергу, тому до даного моменту в основному діагноз гіпопітуїтаризму вже встановлено.\nА тепер я більш детально хотіла б розповісти які методи дослідження використовують для діагностики недостатності гормонів гіпофіза при гіпопітуїтаризмі.\nНедостатність соматотропного гормону\nНедостатність соматотропного гормону встановлюється на підставі стимуляційних проб.\nЗолотим стандартом є проведення гипогликемической проби. Суть проби полягає в тому, що пацієнтові вводять інсулін і викликають гіпоглікемію. У відповідь на зниження рівня глюкози в крові відбувається підвищення соматотропного гормону вище 3 пг / мл. При недостатності цього гормону викид становить менше 3 пг / мл. Визначення ІФР-1 є допоміжним методом визначення недостатності СТГ.\nКрім гипогликемической проби використовують також проби з клонідином, аргініном, глюкагоном, соматоліберину. Для точного встановлення діагнозу досить проведення двох проб, однією з яких бажано повинна бути гипогликемическая проба. У гипогликемической проби є свої протипоказання, і проводиться вона тільки в умовах стаціонару.\nНедостатність ФСГ і ЛГ\nмаркерами гонадотропной недостатності є низькі або нормальні значення ФСГ і ЛГ, але при низьких рівнях статевих гормонів.\nНормальні показники ФСГ і ЛГ не виключають діагнозу гіпопітуїтаризму, т. к. для нормального функціонування системи гіпоталамус-гіпофіз-гонади необхідний не тільки нормальний базальний рівень, але і циклічна секреція цих гормонів протягом дня.\nПри гіпопітуїтаризмі може бути порушений циклічний викид ФСГ і ЛГ, а тому і виникають характерні симптоми захворювання. Якщо у жінки регулярний повноцінний менструальний цикл, а у чоловіка нормальна потенція і сперматогенез, то діагноз гіпопітуїтаризму повністю виключається і немає сенсу визначати рівень гонадотропінів.\nУ жінок прийнято вважати діагностично значущими такі показники: ФСГ менше 2,5 МО / л і естрадіол менше 150 пмоль / л. Але слід пам'ятати, що при цьому захворюванні можуть бути і нормальні рівні гормонів.\nУ чоловіків значущим є зниження загального тестостерону менше 12 нмоль / л. ФСГ і ЛГ визначаються три рази з урахуванням імпульсної секреції.\nДинамічні тести при недостатності гонадотропінів не набули широкого поширення. Але іноді використовується тест з гонадотропін-рилізинг-гормоном. При недостатності гонадотропної функції можливий розвиток остеопорозу. Діагностика остеопорозу викладена в цій статті .\nНедостатність тиреотропного гормону\nДля того щоб поставити діагноз вторинного гіпотиреозу, викликаного гіпопітуїтаризмом, недостатньо визначення лише одного ТТГ. Так як в більшості випадків зустрічається нормальний рівень або навіть кілька підвищений рівень ТТГ, то ці значення не можуть бути діагностично значущими.\nДля того щоб розрізнити гіпотиреоз внаслідок ураження гіпоталамуса або гіпофіза, можливе проведення стимуляційного тесту з тиролиберином.\nНедостатність АКТГ (адренокортикотропного гормону)\nОсновне місце в діагностиці вторинної надниркової недостатності займають стимуляційні проби, при яких оцінюється адекватний викид кортизолу або АКТГ.\nПросте визначення рівня АКТГ або вільного кортизолу вельми обмежена. Це тому, що при вторинному Гіпокортицизм ці показники можуть бути в межах норми. Найефективнішою пробою вважається проба з тетракозактидом. За допомогою неї виявляється більше 90% випадків недостатності АКТГ. Також має місце гіпоглікемічна проба, яка також є золотим стандартом в діагностиці вторинного гипокортицизма.\nУ більшості випадків має місце поєднання випадінь функцій декількох гормонів гіпофіза. Симптоми гіпопітуїтаризму при різному поєднанні можуть бути різними. Наприклад, при поєднанні недостатності ТТГ і АКТГ може спостерігатися не прибавка в вазі, а, навпаки, схуднення.\nКрім основних методів визначення недостатності гормонів використовуються і інші методи дослідження, які можуть допомогти виявити можливі ускладнення, викликані недостатньою кількістю гіпофізарних гормонів.\nДо таких досліджень відносять:\nЗагальний аналіз крові, який дозволяє виявити анемію і знижена кількість лейкоцитів (лейкопенія)\nБіохімічний аналіз крові, який дозволяє виявити підвищення рівня холестерину, а значить, підвищений ризик раннього атеросклерозу.\nОбстеження на рівень глюкози, що дозволяє виявляти знижений її рівень, а значить, високий ризик гіпоглікемії, що характерно при недостатності СТГ і АКТГ.\nПроведення остеоденсітометріі, що дозволяє вчасно виявити і почати лікування остеопорозу, який розвивається при тривалому перебігу гіпопітуїтаризму.\nМРТ головного мозку — для виявлення органічного ураження головного мозку всім пацієнтам з вперше виявленим гіпопітуїтаризмом.\nОгляд окуліста з визначенням полів зору — також для своєчасного виявлення ускладнень.\nУ моїй наступній статті ви дізнаєтеся про методи лікування гіпопітуїтаризму.


Вибори - ЦВК визнала обраними ще 7 нардепів » Слово і Діло\nРезультати виборів: ЦВК визнала обраними ще 7 нардепів\n2 серпня 2019, 19:10\nЦентральна виборча комісія, згідно результатами виборів у Верховну раду, визнала обраними ще 7 народних депутатів.\nЗокрема, під час сьогоднішнього засідання на підставі оригіналів протоколів окружних виборчих комісій про підсумки голосування комісія встановила результати позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 року в 7 ОВО.\nОбраними народними депутатами України визнано наступних осіб:\nМихайла Лаба в ОВО №70\nВалерій Лунченко в ОВО №71\nОлександр Дубинський в ОВО №94\nІгор Мурдій в ОВО №100\nАндрій Лопушанський в ОВО №125\nМаксим Заремский в ОВО №202\nМар'яна Безугла в ОВО№217.\n«Таким чином, станом на 2 серпня Центральна виборча комісія визнала обраними 160 народних депутатів України», - йдеться в повідомленні.\nНагадаємо, раніше голова ЦВК Тетяна Сліпачук розповіла, що саме може вплинути на результати виборів у Верховну раду. За її словами, при встановленні результатів ЦВК отримав 74 судові позови щодо оскарження результатів виборів, які має розглянути суд.\nЗеленський, команда та перші сварки: в чому ризик для партії 2 серпня 2019, 09:00\nФрагментація «Слуги народу»: що вже відбувається всередині партії 30 липня 2019, 20:00


Розмарин: в які страви додають та поєднання з іншими спеціями\n27 Жовтня 2021, 11:30 | Їжа\nЗастосування розмарину в кулінарії.\nРозмарин можна сміливо назвати універсальною приправою, але через насичений аромат і гіркуватий смак додавати його в страви потрібно дуже акуратно. У кулінарії використовують тільки голчасті частини рослини (листя). Особливо популярна ця спеція в Італії, Греції та Франції, інформує Ukr.Media.\nРозмарин допоможе приготувати соковите і ароматне м'ясо птиці. Для цього готують приправу з сушеного листя цієї рослини, вершкового масла і листя петрушки. Не зайвим буде розмарин в маринадах, супах і овочевих гарнірах.\nВін робить пікантними страви з сиром, картоплею, рибою, бараниною. Без нього важко уявити національні страви: італійське фокаччо і грузинське сациві. А в грецькій кухні ця спеція одна з найбільш затребуваних.\nЗа допомогою розмарину можна ароматизувати оцет і оливкову олію, досить в рідину покласти кілька листочків цієї рослини. Спеція зустрічається в спиртних напоях: лікері, пунші, вермуті, грозі.\nОднієї щіпки розмарину досить, щоб надати незвичайний аромат випічці, фруктовому желе і іншим десертам. Спеція стане в нагоді і під час приготування страв на решітці або грилі, нею посипають вугілля або роблять з гілочок рослини шампура.\nПоєднання розмарину з іншими спеціями\nРозмарин має сильний запах, тому високий ризик, що в страві він переб'є аромат інших спецій. Шеф-кухарі радять тим, хто вперше користується цією приправою, додавати її в їжу зовсім небагато, адже вона здатна зробити смак звичної страви невпізнанним.\nЗ розмарином поєднується не так багато спецій, але разом з ним можна додавати майоран, чорний перець, петрушку, ялівець, паприку або чебрець. А щоб приготувати смачний соус для риби або курки, знадобиться розмарин, каперси, лимонна цедра і часник. Але доведеться поекспериментувати, щоб визначити для себе відповідні пропорції цих приправ. До речі, розмарин додають і в прованські трави, він прекрасно поєднується з медом, але може зіпсувати будь-яку страву разом з лавровим листом.\nВикористання Кулінарія Розмарин


Живопис фламандського бароко — Вікіпедія\nЖивопис фламандського бароко (нід. Vlaamse barokschilderkunst) — період розвитку бельгійського живопису від доби пізнього маньєризму кінця 16 ст. до перших ознак мистецтва рококо 18 ст. Початок розвитку бароко на цих землях рахують від 1585 року, коли Голландська республіка вийшла з-під контролю агресивної влади Іспанської імперії, а національне мистецтво Південних і Північних Нідерландів розділилось і пішло окремими шляхами, незважаючи на випадко взаємовпливів.\n2 Нідерландські попередники караваджизма\n3 Продовження досліджень\n4 Бароковий живопис\n5 Сумісна праця над одним твором\n6 Натюрморти доби фламандського бароко\n7 Ткані фрески. Арраси Фландрії\n8 Картони-ескізи П.П. Рубенса до аррасів та виткані килими\n9 Графіка художника Міхеля Свертса\n10 « Іконографія Ван Дейка » бл. 1626-1632 рр.\n11 Парадний портрет доби фламандського бароко\n12 Кінний портрет як різновид парадного портрета\n13 Пейзаж майстрів фламандського бароко\n14 Анімалістичний жанр і мисливські сцени\nДля майстрів Нідерландів десятиліттями були привабливі як монументальні твори італійських майстрів (монументалні твори були мало роповсюджені у Нідерландах), так і віртуозність творів маньєристів Рима та Флоренції. Склався навіть компромісний варіант нідерландського маньєризму — так званий романизм, де художники Нідерландів намагались поєднати здобутки римських і флорентійських майстрів з нідерландськими художніми напрацюваннями. Незважаючи на компроміси і штучність творів цього напрямку, романизм і маньєризм сприяли помітному збагаченню як сюжетів, так і загальному підвщенню рівня національного живопису.\nСеред питань нідерландського мистецтва (як різновиду стилю бароко)- проблема виникнення караваджизма. Ще в добу раннього відродження мистецтво лише двох країн опинилось у авангарді західноєвропейського мистецтва — мистецтво ренессансної Італії і мистецтво Нідерландів. Незважаючи на повільні темпи розвитку мистецтва Нідерландів і помітні домішки естетики середньовіччя, культура цих земель мала потужні потенції для розвитку, реалізовані спочатку у національному варіанті реалізму і маньєризму, а потім у стилі бароко. Серед провозвісників і попередників майбутнього караваджизма опинились нідерландські майстри, що самотужки прийшли до тенебрізму і сцен з нічним освітленням задовго до італійця Караваджо. Серед нихАртген ван Лейден та Ян Корнеліс Вермеєн.\nНідерландські попередники караваджизмаРедагувати\nЯн Корнеліс Вермеєн (1504—1559). «Свята Родина біля вогнища», бл. 1532 р.\nПітер ван Лінт. «Алегорія Праці, що нагороджує Достаток у присутності Мінерви, Миру, Хроноса».\nНе всі сторінки живопису фламандського бароко достеменно відомі. Практика не підписувати власних творів, звичка користування монограмами і сумісні виконання одної картини (коли у твору два автори) приховала низку фактів художньої дійсності тої пори для істориків і мистецтвознавців. Гіпноз імен Рубенса і Антоніса ван Дейка приводив до зарахування цим майстрам картин їх помічників, послідовників і малосамостійних майстрів, художня манера котрих була штучно наближена до стилістики уславлених майстрів, бо обіцяла прибутки.\nПортрети роботи пензля Адріана Ганнемена (бл. 1604-1671) йшли як твори Антоніса ван Дейка, позаяк обидва були майстрами елегантних портретних рішень. Але ван Дейк мав не одного, а низку власних послідовників серед портретистів-фламандців і англійців.\nРанні твори художника Артюса Вольфорта ((1581–1641) або не були підписані, або підписані лише монограмами. Ранні твори Вольфорта, створені у надзвичайно близькій манері до ранніх картин П. П. Рубенса, тривалий час рахувались творами Рубенса.\nУ 20 столітті, коли переглянуті старі авторитети і досліджені архіви, були повернуті у історію фламандського живопису імена призабутих на століття художників, серед них Артюс Вольфорт та Адам де Костер, не найгірші серед фламандських майстрів. Адам де Костер і його творчість був наново відкриті британським мистецвознавцем Бенедиктом Ніколсоном, в ім'я Артюса Вольфорта повернуто у історію фламандського живопису лише наприкінці 1970-х років.\nЯн Бокхорст. «Пегас, Мінерва і Меркурій».\nПітер Пауль Рубенс . «Піфагор схвалює вегетаріанство», 1620 р. Британія, королівська колекція.\nРозквіту барокового живопису в підіспанських Південних Нідерландах сприяли як розвинені, національні, художні традиції, так і активні контакти з мистецькими центрами Італії. Це не стало в заваді в створенні національних рис, притаманних тільки живопису Фландрії - підвищеній чуттевості, декоративності, орієнтації на аристократичні смаки, слабким демократичним уподобанням.\nСлабкі демократичні традиції обумовили мале розповсюдження караваджизму, демократичної гілки італійського мистецтва бароко. Твори Караваджо і його мистецькі знахідки добре знали, а Рубенс навіть сприяв придбанню полотна Караваджо « Успіння Богородиці». Але реальну стилістику Караваджо розділяла дещо обмежена кількість фламандських художників (Теодор Ромбоутс, Адам де Костер, Герард Сегерс, Луї Фінсон). Справжнім драматизмом були просякнуті і картини фламандця Жерара Дюфе (1594—1660), що найближче підійшов до найкращих властивостей творчості Караваджо.\nУнікальною по значенню для фламандського мистецтва 17 століття була діяльність П.П. Рубенса. Але розвивав він не традиції караваджизму, а властивості аристократичної Величної манери римської школи бароко (« maniera grande»). Саме це забезпечило небачену популярність творів митця серед королівських і аристократичних родин від Італії до Англії і Іспанії. Напади хвороби і дипломатична діяльність часто дошкуляли митцю, спонукали залучати до виконання творів чисельних учнів і помічників. Це сприяло як поширенню настанов бароко в національному мистецтві, так і створенню колосальної кількості творів мистецтва його майстерні, серед яких -\nПо смерти Рубенса пафос фламандського бароко підтримав в живопису Якоб Йорданс. Найкращі знахідки мистецтва власного вчителя і конкурента в аристократиному портреті розвинув Антоніс ван Дейк. Ван Дейк збагатив портретний жанр психологізмом і грацією, які сформують тип західноєвропейського парадного (репрезентативного) портрета, прийнятого від Генуї до Мадрида і Лондона. Фреска ( на відміну від Італії і Франції )не тримала розвитку в мистецтві Фландрії. Її функції на себе перебрали олійний живопис і гобелени. До найкращих зразків монументальних стінописів підняв мистецтво натюрмортів Франс Снейдерс. Найкращі декоративні якості національного мистецтва відбилися і в полегшених, компромісних творах, які робив Томас Віллібортс Босхарт та низка місцевих художників-декораторів.\nСумісна праця над одним творомРедагувати\n« Мадонна з немовлям і св. Анною в пейзажі», пейзаж - Ян Вільденс, фігури - Теодор Ромбоутс, перша половина 17 ст., Королівський музей витончених мистецтв (Антверпен)\nХарактерною особливістю художньої практики фламандських майстрів була сумісна праця над одним твором. Це не виключало створення оригінальних творів одним майстром. Але спеціалізація за жанрами та нестача обдарованості сприяла поєднанню майстрів при створенні картин сумісними зусиллями. До неї вимушено звертався сам Рубенс, перевантажений замовами. Тварин і натюрмортні додатки він довіряв створювати фаховому майстру Франсу Снейдерсу. Портретні твори голови майстерні правив Антоніс ван Дейк, обдарованість котрого в портретному жанрі була більшою за Рубенса. Сумісна праця над одним твором була також звичною практикою майстрів рубенсової боттеги при створенні монументальних, великих за розмірами, вуличних тріумфально-декоративних декорацій при зустрічі офіційних королівських осіб.\nАле сумісна праця над одним твором була використана навіть при створенні невеликх за розмірами картин, розрахований на небагатих прихильників живопису і осіб з середніми прибутками. Серед авторів над одним твором\nБонавентура Пітерс старший та Гілліс Пітерс\nБонавентура Пітерс старший та Пітер Неффс старший\nЯн Вільденс і Пітер Пауль Рубенс\nЯн Вільденс і Якоб Йорданс\nЯн Вільденс і Франс Снейдерс\nЯн Вільденс і Пауль де Вос\nЯн Вільденс і Ян Бокхорст\nЯн Вільденс і Герард Сегерс\nЯн Вільденс і Теодор Ромбоутс\nЯн Вільденс і Корнеліс Схют\nЯн Вільденс і Корнеліс де Вель\nЯн Бокхорст і Франс Снейдерс\nАдріан ван Утрехт і Герард Зегерс\nАдріан ван Утрехт і Теодор Ромбоутс\nАдріан ван Утрехт і Абрахам ван Діпендек\nАдріан ван Утрехт і Якоб Йорданс\nАбрагам Брейгель і Гільйом Куртуа\nКорнеліс Гісбрехтс і Себастьян Боннекруа\nЯн ван ден Хеске і Пауль де Вос\nХендрік ван Бален старший та Ян Брейгель старший\nАдріан ван Утрехт і Давід Тенірс молодший\nДавід Тенірс молодший, Нікола ван Верендал і Керстіан Люкс\nЯн Бокхорст і Франс Снейдерс. «Селяни»\nПітер Пауль Рубенс і Франс Снейдерс. «Покарання Прометея», Музей мистецтв Філадельфії, Сполучені Штати\nНатюрморти доби фламандського барокоРедагувати\nТкані фрески. Арраси ФландріїРедагувати\nВиробництво аррасів всіляко заохочувалось місцевими урядами, хоча й ретельно контролювалося. Виробляти арраси мали право лише ткачі з громадянством цього міста, створенню передував картон художника, продаж дозволявся лише після досмотру і дозволу особливої комісії. Не дивно, що до створення картонів залучали найкращих художників ще в15-16 століттях ( Рогір ван дер Вейден, Лука Лейденський, Ян Корнеліс Вермеєн, Пітер Пауль Рубенс , Франс Снейдерс, Ян Бокхорст, Пітер ван Лінт ) і високоякісну сировину. Деяка консервативність техніки виконання обумовила традиції і збереження характерних рис аррасів, притаманних лише цьому різновиду мистецтва. Були і нововведення, що лише доповнювали традиційні засоби створення ( використання золотих чи срібних ниток, використання довгого русяво-золотавого волосся тощо). Сюжети бралися з Біблії, античної міфології, середньовічних романів або алегорій ( «Легенда про Саблонську мадонну», «Милосердя імператора Тіта», «Марк Антоній і Клеопатра», «Сім вільних мистецтв» тощо ).\nНіякі витвори мистецтва Фландрії не відомі так широко, як фламандські арраси та гобелени. Наявність дешевої сировини ( бавовни та барвників) і високо обдарованих майстрів обумовила появу надзвичайно цінних аррасів, які не що інше як ткані фрески, текстильні стінописи. Адже фрески і стінописи не отримали розвитку в мистецтві Фландрії, як то було в Італії чи Франції. Слава аррасів Фландрії гримить по всьому світу вже 500 років. Їх виробництво і могутній розвиток захоплював в свої обійми і видатних живописців Фландрії, що охоче робили картони (значення) для створення гобеленів - Лука ван Лейде , Рубенс , Юстус ван Егмонт, Корнеліс Схют тощо ). Визнання майстрів аррасів Фландрії було таким повним, що вони працювали окрім Брюсселя також в Парижі, Флоренції і Римі, визначних мистецьких центрах бароко 16-17 ст. взагалі.\nКартони-ескізи П.П. Рубенса до аррасів та виткані килимиРедагувати\nКартон Рубенса до арраса «Мати окунає малого Ахілла у річку Стікс»\nГрафіка художника Міхеля СвертсаРедагувати\nДрукована чи самостійна графіка не отримала розвитку у Південних Нідерландах, позаяк мистецтво там носило відверто аристократичний характер і було спрямоване на створення предметів розкошів (ювелірні вироби зі срібла і слонової кістки, арраси і килими, декоративний живопис для палаців і помешкань багатіїв, парадні портрети тощо). Умов для розвитку демократичної друкованої графіки, розрахованої на бідноту, тут не склалося. Існувала традиція малюнка, що тривалий час мав допоміжний характер до живопису, надгробків, створення різьблених меблів. Тим не менше спроби зробити друковану графіку були. В добу фламандського бароко до неї звернулись Антоніс ван Дейк та Міхіль Свертс, майстри, що відвідали інші країни і мали свідомість ширшу за міщанське оточення у Фландрії. Але спроби майстрів мали різне спрямування. Мета Антоніса ван Дейка — зафіксувати портрети уславлених сучасників різного фаху піднесено і парадно. Мета Сверса протилежна — це зображення пересічних громадян з вуличного натовпу і це практично єдиний зразок друкованої графіки демократичного, непарадного характеру.\nМіхель Свертс, фронтиспис до видання 1656\n«Літня пані в капелюшку», 1656\nМіхель Свертс. «Юнак в шапці з хутром», 1656\n«Портрет невідомої дівчини», 1656\n« Іконографія Ван Дейка » бл. 1626-1632 рр.Редагувати\nАнтоніс ван Дейк. Йоос де Момпер, художник, бл. 1632 р.\nАнтоніс ван Дейк. Юстус Сустерманс, художник.\nАнтоніс ван Дейк. Пітер Брейгель Молодший\nАнтоніс ван Дейк. Ян Снеллінкс\nАнтоніс ван Дейк. Лукас Ворстерманс\nАнтоніс ван Дейк. Автопортрет\nПарадний портрет доби фламандського барокоРедагувати\nЮстус Сустерманс. «Герцог Козімо ІІ Медічі» (у повний зріст).\nКорнеліс де Вос. «Невідома пані з донькою»\nХудожник Рубенс з другою дружиною і дитиною в саду.\nКінний портрет як різновид парадного портретаРедагувати\nАнтоніс ван Дейк. «Кінний портрет маркіза Антоніо Джуліо Бріньйле-Сале», до 1627 р., Палаццо Россо, Генуя.\nАнтоніс ван Дейк. «Князь Аренберг», до 1641 року.\nРубенс і майстерня. «Кінний портрет шведського короля Сігізмунда ІІІ Вази», до 1624 року. Національний музей Швеції\nПейзаж майстрів фламандського барокоРедагувати\nЯн Вільденс. «Панорамний пейзаж з Антверпеном», перше десятиліття 17 ст., приватна збірка.\nАнімалістичний жанр і мисливські сцениРедагувати\nФранс Снейдерс (1579—1657), « Бійка двох півнів», перша половина 17 ст.\nПауль де Вос. «Полювання на оленя», Національний музей Прадо, Мадрид\nЯн Вільденс. « Зимовий пейзаж з мисливцем», Дрезденська картинна галерея.\nЙоос де Момпер. «Будівництво Вавилонської вежі», до 1605 р., Національний музей старовинного мистецтва, Ліссабон, Португалія\nЯн Бокхорст. Триптих з Преображенням Христа. Наріжні стулки із символами чотирьох євангелістів. Музей мистецтв округу Лос-Анжелес, Каліфорнія.\nАррас «Рятування батька Сципіона в битві при Тічино», Мануфактура Франса ван Meлсейка ( Брюссель ), 1629 рік. Музей мистецтв, Сан-Паулу, Бразилія\nАртус Вольфорт. «Св. Єронім в пустелі», середина 17 ст.\nАнтоніс ван Дейк. «Портрет невідомої з віолою да гамба»\nЕверар Лейнерс після картона Якоба Йорданса. «Нептун приборкує морського коня», до 1660 р.Арраси Брюсселя, Музей історії мистецтв, Відень\nКорнеліс Схют. «Сусанна і старці»\nЯн Еразм Квеллінус. «Купідон на дельфіні».\nЯн Коссірс. «Прометей викрав вогонь у бога Зевса», Національний музей Прадо, Мадрид\nВаршавская М.Я. «Рубенс и его картины в Эрмитаже», Искусство, 1940 р.\nBenedict Nicolson, "Candlelight Pictures from the South Netherlands," in The Burlington Magazine, Vol. 108, No. 758. (May 1966), pp. 252–256\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Живопис_фламандського_бароко&oldid=27665693\nОстаннє редагування: 10 квітня 2020, 19:06\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 19:06, 10 квітня 2020.


Дональд Трамп погодився особисто зустрітися із Кім Чен Ином — 5 канал\nПредставники КНДР передали особистого листа від лідера країни – Президенту США\nПрезидент США Дональд Трамп погодився на особисту зустріч із лідером КНДР Кім Чен Ином. Це вперше після років протистояння через ядерні випробування та взаємні образи – обидва лідери зустрінуться для перемовин. Зустріч зініціювала КНДР, передає "5 канал".\nПредставники Північної Кореї передали особистого листа від Чен Ина – Трампу. Спільні переговори запланували на травень цього року. Деталі уточнюватимуть.\nВодночас у Білому Домі заявили – очікують на ядерне роззброєння півострова і санкції поки що зберігатимуть. Рішення північнокорейського лідера та американського президента вже схвально оцінили в азійському регіоні. В Японії, Південній Кореї та Китаї вважають це першим кроком до примирення та спокою на корейському півострові.\n"Кім Чен Ин нещодавно говорив про денуклеаризацію із представниками Південної Кореї. А також про припинення ракетних випробувань. Це значний прогрес, але санкції залишатимуться до досягнення згоди між нами. Наша зустріч планується", – написав Трамп у Twitter.\nДональд Трамп Кім Чен Ин США КНДР ядерна зброя


Як відокремити жовтки від білка |ЯкПросто\nІснує безліч рецептів, що вимагають поділу яєць на жовток і білок. Зовсім не обов’язково в обраному блюді повинне бути присутнім щось одне, буває, що потрібно спочатку ввести жовтки і тільки потім збиті білки. Або на жовтках замішують розсипчасте пісочне тісто, а майже готовий пиріг покривають повітряної меренгою. Втім, зовсім не важливо, як ви збираєтеся використовувати сепароване яйце, все одно спочатку вам доведеться відокремити білки від жовтків. Існує не менше чотирьох добре відомих способів сепарування яєць.\nОдноразові тонкі рукавички\nЗа допомогою яєчної шкаралупи\nВдарте ножем або плоскою ручкою іншого столового приладу по яйцю у верхній частині. Ваша задача, щоб яйце тріснуло так, щоб верхня його половинка була меншою, ніж нижня. Акуратно зніміть верхню половинку. Тримайте верхню половинку біля нижньої і через щілину між ними процідіть білок в миску. Підхопите яєчний жовток на верхню половину шкаралупи. Деякі «нитки» яєчного білка можуть бути особливо упертими, допоможіть їм виделкою. Опустіть жовток у підготовлений посуд.\nЗа допомогою отворів\nСпеціальним пристосуванням або звичайною канцелярською кнопкою виконайте в яйці два отвори — зверху і знизу. Трохи розширте нижнє за допомогою кінчика ножа. Тримайте яйце над мискою, поки білок повільно випливає з нижнього більш широкого отвори. Відбийте верхню половинку шкаралупи і вилийте жовток в іншу миску.\nОдягніть тонкі одноразові стерильні рукавички. Помістіть руку з яйцем над мискою для білків і розбийте шкаралупу. Приберіть шкаралупу вільною рукою. Дозвольте білку повільно стікати між вашими пальцями. Покатайте жовток у долоні, щоб дати стекти всьому білку без залишку. Відпустіть жовток в окрему миску.\nЗа допомогою сепаратора\nПокладіть сепаратор на миску, відповідного розміру. Розбийте і випустіть в нього яйце, так щоб жовток опинився в середині, а білок вільно стікав по краях. Дочекайтеся, поки весь білок витече через щілини в сепараторі. Покладіть жовток в іншу миску.\nЯкщо для вашого страви потрібні білки або жовтки більше, ніж від одного яйця, використовуйте три миски. Одну для жовтків і дві для білків. У маленьку миску ви будете відокремлювати білок, а у велику збирати їх все одне за іншим. Такі заходи застрахують вас від можливості зіпсувати білок від десятка яєць одним тухлим яйцем.\nБілок і жовток окремо можуть зберігатися в холодильнику кілька днів. Також їх можна заморожувати і використовувати після. Але краще всього планувати «парні» страви. Наприклад, якщо ви зробили на обід пасту на яєчних жовтках, з білків можна приготувати десерт — безе або мигдальні тістечка.


Реферат на тему Практична сфера соціальної роботи план\nНазвание Реферат на тему Практична сфера соціальної роботи план\nРазмер 130.46 Kb.\nПрактична сфера соціальної роботи\n2. Проблеми методології соціальної роботи\n3. Процес соціальної роботи\n4. Методи і технології соціальної роботи\nСоціальна робота є синтезом теоретичних концепцій і практичних підходів, що вирізняються за правовими, психологічними, педагогічними, соціологічними, адміністративними та іншими ознаками. Водночас це безмежний простір практичної діяльності соціальних працівників, у якому співіснують ідеї щодо природи людської поведінки і соціальних проблем, етичні норми професії, перелік технологій, послуг та стратегій втручання, чітке уявлення про логічну послідовність процесу соціальної роботи.\nЗнання, вміння і цінності соціальної роботи визначають її форми та рівні, на яких вона відбувається, специфіку методів роботи з різними групами клієнтів, взаємозв'язок між цими компонентами практичної діяльності соціальних працівників. Ця система методів і форм соціальної роботи являє собою специфічний інструментарій науково-практичних знань фахівців. Властивістю методології соціальної роботи є її гнучкість, яка виявляється в постійній зміні змісту і форми роботи соціальних працівників, та дискретність, свідченням чого є нерівномірність її впливу на клієнта на різних етапах діяльності.\n^ 2. Проблеми методології соціальної роботи\nДля будь-яких науки і фаху актуальними є проблеми методології, тобто системи принципів і засобів організації діяльності, побудови теоретичної і практичної діяльності, а також учення про цю систему. Стосовно соціальної роботи методологія — це система принципів і способів організації діяльності соціальних працівників і соціальних служб, наукові основи побудови системи надання соціальної допомоги тим, хто її потребує.\nВажливими компонентами методології соціальної роботи як прикладної діяльності є:\nпроцес (послідовність дій із розв'язання проблем клієнтів);\nметоди (засоби діяльності соціальних працівників);\nтехнології (організаційні процедури, що їх використовують соціальні працівники і соціальні служби);\nстратегії втручання (загальні підходи, спрямованість діяльності соціальних працівників і соціальних служб).\nНа сьогодні існують різні описи змісту, структури, класифікації, оцінки цих компонентів. Це пов'язно з тим, що соціальна робота як наука все ще перебуває на стадії еволюційного формування, а практичні питання, вирішенням яких займаються соціальні працівники, надзвичайно складні та розноманітні, що ускладнює систематизацію методів і принципів організації та регулювання фахової діяльності.\nСпецифіка практики соціальної роботи полягає ще й у тому, що зміна об'єктивних умов надання соціальної допомоги та підтримки неминуче породжує нові соціальні ситуації, зміну в стосунках між людьми в процесі соціальної роботи. Це зумовлює необхідність використання адекватних новим ситуаціям методів, технологій і стратегій втручання, впровадження інноваційних підходів. У зв'язку з цим практика соціальної роботи перебуває у постійному пошуку і трансформації.\nНайактуальніші методологічні проблеми соціальної роботи стосуються організації її на такому рівні, який забезпечував би максимальну її результативність, а також критеріїв її ефективності. Ці дві проблеми фокусуються на головному методологічному принципі практики діяльності соціальних працівників, який зобов'язує\nдо забезпечення єдності теоретичних знань, практичних навичок і вмінь. А це формує відповідні вимоги до фахової компетентності та особистісних якостей соціальних працівників.\nСтановлення методології соціальної роботи відбувається за гострих дискусій. Обумовлено це тим, що характер практичної соціальної роботи, її структура і напрями здійснення розглядаються представниками різноманітних теоретичних шкіл під різними кутами зору.\n^ 3. Процес соціальної роботи\nСоціальна робота, що ґрунтується на відносинах соціальних служб, соціальних працівників з клієнтами, попри універсальну логіку, загальні закономірності функціонування, у кожному конкретному випадку є самобутнім феноменом. Адже соціальні працівники у своєму прагненні поліпшити життя клієнтів (індивідів, родин, груп, громад), часто дотримуючись різних, часом антагоністичних теорій людської поведінки і заснованих на них моделей практики, використовують різноманітні стратегії втручання. Сповідуючи однакову мету, вони можуть обирати різні варіанти послідовності дій щодо її досягнення, які в сукупності утворюють процес соціальної роботи.\n^ Процес соціальної роботи — послідовність дій, за якою відбувається втручання соціального працівника у ситуацію клієнта задля досягнення конкретного результату.\nСоціальна робота є динамічним процесом, у структурі якого нелегко виокремити фази, і не всі вони наявні у кожному конкретному випадку. Багатомірність і багатоаспектність процесу соціальної роботи зумовлені різними підходами до тлумачення суті, різним баченням його внутрішньої структури.\n1. Раціональний (лінійний) підхід. Його прихильники вважають процес соціальної роботи своєрідним циклом, що складається з окремих послідовних фаз (початкового оцінювання, планування, реалізації плану, кінцевого оцінювання). Вони виходять із того, що людина, відчуваючи або усвідомлюючи потребу в допомозі, долає разом із соціальним працівником цикл із чотирьох послідовних фаз, які утворюють процес допомоги або процес розв'язання проблеми (табл. 3.1).\nЦі фази властиві не тільки індивідуальній соціальній роботі, а й груповій роботі та роботі у громаді. Нерідко за один цикл не вдається досягти мети, через що постає необхідність повторити його. Наприкінці запланованої роботи може виникнути інша проблема, що спонукатиме соціального працівника продовжити співпрацю з клієнтом чи повернутися на якусь із попередніх фаз і переглянути прийняті рішення. У процесі роботи актуальність запланованої мети може суттєво знизитися, внаслідок чого процес її буде значно важливішим за результат.\nНе завжди один і той самий соціальний працівник є відповідальним за всі фази процесу. Інколи оцінюють ситуацію, планують роботу одні фахівці, а виконують план (надають послуги) — інші. Головне, щоб у соціальній службі зберігалася безперервність у роботі, функціонувала система відповідальності за конкретного клієнта.\nЛінійна модель зосереджена на цілях і наслідках (розв'язанні проблем). її ще називають раціональною, оскільки вона орієнтує на пошук технічного і оптимального (раціонального) методу розв'язання певної проблеми, передбачає її структурний аналіз, визначення цілей і пріоритетів, альтернатив та інструментів, вибір оптимального варіанта.\nПокроковий (інкрементальний, аналітичний) підхід. Йому не властиве бачення соціального процесу крізь призму довгострокових цілей і альтернатив, він орієнтує на поміркованість, поступові зміни з урахуванням ситуації, що склалася, досягнення на кожному етапі компромісу, домовленості між суб'єктами соціальної роботи. Покроковий підхід є інтерактивним, що передбачає взаємодію багатьох елементів. Його використовують у зосередженій на завданні моделі соціальної роботи.\nПрактичний підхід. Його засадничою основою є діалог між соціальним працівником і клієнтом. Діяльність може починатися без попереднього знання адекватних стратегій втручання і методів роботи, завдяки яким можна передбачити кінцевий результат, без формулювання цілей. Соціальні працівники відштовхуються від свого обов'язку сприяти добробуту, використовують різноманітні уявлення та ідеї, щоб осягнути конкретне завдання. Кінцевий результат проектується з урахуванням придатних у конкретному випадку засобів діяльності. Соціальні працівники, розмірковуючи разом із клієнтами про очікувані результати, аналізують способи їх досягнення. Внаслідок цього може з'явитися нова мета дільності. Так відбувається постійна взаємодія між цілями і засобами, зберігається відкритість до альтернативних ідей, реалізовується постійний пошук істини. Найчастіше цим підходом послуговуються за гуманістичних моделей соціальної роботи.\nВибір підходу до процесу соціальної роботи залежить від теоретичної моделі, якої дотримуються соціальні працівники, обраної стратегії втручання і методу соціальної роботи.\nІнколи в соціальній роботі виникає загроза застосування шаблонів і усталених процедур, орієнтації на бюрократичні вимоги і теоретичні знання, яка заступає потребу ґрунтовно розібратися в ситуації клієнта, забезпечити його право на самовизначення. Добре налагоджений процес соціальної роботи має убезпечити від рутинного, шаблонного застосування стратегій і тактик втручання, неадекватних ситуації методів соціальної роботи.\n^ 4. Методи і технології соціальної роботи\nУ розв'язанні соціальних проблем клієнтів, стимулюванні розвитку їхніх сил, конструктивної діяльності щодо зміни несприятливої життєвої ситуації соціальні працівники використовують різноманітні методи соціальної роботи — сукупність прийомів, способів діяльності. Мета їх — дати розуміння того, як окремі індивіди або групи можуть подолати шлях у розв'язанні власних життєвих проблем.\nПоняття «метод» прижилося у європейській соціальній роботі після Другої світової війни під впливом американських концепцій. У США до 60-х років XX ст. до методів соціальної роботи відносили індивідуальну, групову роботу, а також роботу в громаді. Вивчали ці методи незалежно один від одного, що відповідало їх історичному розвитку. Протягом наступних десятиліть унаслідок дискусій у Нідерландах і Швеції сформувалися нові підходи, у межах яких було розроблено психологічні моделі і терапевтичні техніки (клієнтцентрована терапія спілкування, тренінг відносин, групова терапія).\nУ сучасній зарубіжній практиці, попри різноманітні дискусії, поширена класифікація методів на первинні (класичні, інноваційні) і вторинні. До класичних первинних методів зараховують індивідуальну підтримку, групову роботу, роботу в громаді, до інноваційних первинних методів — індивідуальну терапію, сімейну терапію, групову терапію; до вторинних методів — супервізію (наставництво та спостереження), планування, консультування, супровід практики, розвиток організації, менеджмент. Застосовують їх, як правило, при структурних змінах, коли індивідуальні процеси і розвиток перебувають ніби на другому плані. Засобами змін є дії, активна позиція і меншою мірою вербалізація.\nУкраїнські вчені класифікують методи соціальної роботи за такими ознаками:\n— за напрямами і формами діяльності (організаційні, соціально-психологічні, соціально-педагогічні, соціально-медичні, соціально-економічні та ін.);\nза об'єктами соціальної роботи (індивідуальні, групові, в громаді);\nза суб'єктами соціальної роботи (методи, які застосовують окремі спеціалісти, колектив соціальної служби, орган управління соціальною роботою).\nЗа іншою класифікацією, яка бере за основу специфіку роботи державних служб соціального захисту населення, розрізняють:\nсоціально-економічні методи (впливають на матеріальні, моральні, національні, сімейні та інші соціальні інтереси і потреби клієнтів). До них належать натуральна і грошова допомога, пільги, компенсації і допомоги, догляд і побутове обслуговування тощо;\nорганізаційно-розпорядчі методи (орієнтовані на координацію взаємовідносин соціальної роботи з організаційною структурою соціальних служб). їм властива безпосередність впливу, опора на нормативно-правові, регламентуючі акти. Організаційні методи впливають на роботу соціальних служб через положення та інструкції, розпорядчі — сприяють оперативному розв'язанню проблем, своєчасному уточненню завдань. До організаційно-розпорядчих методів належать регламентування, нормування та інструктування;\n— психолого-педагогічні методи (характерною їх особливістю є безпосередня взаємодія з клієнтом через механізм соціально-психологічної, педагогічної зміни його поведінки, самопочуття тощо). Такими методами є підтримка, надання інформації, роз'яснення, рекомендації тощо.\nІноді ведуть мову про такі методи соціальної роботи, як біографічний метод (з'ясування суб'єктивних аспектів громадського життя завдяки дослідженню особистих документів), консультування, моделювання.\nКласифікація російського дослідника Сергія Тетерського охоплює:\nНауково-дослідницькі методи (забезпечують отримання достовірної інформації, формування на її основі наукових теорій). До них належать організаційно-розпорядчі (регламентування, нормування, інструктування), психолого-педагогічні методи (переконання, соціальна терапія, сповідальний метод), метод соціального діагнозу, метод втручання в критичних випадках, метод роботи у громаді та метод роботи на вулиці.\nПеретворювальні методи (засоби, прийоми професійного впливу соціального працівника на клієнта і його оточення). Вибір методів залежить від специфіки роботи соціальних служб. Здебільшого вони використовують комплекс методів, хоча можливе надання переваги якомусь одному з них. У практичній соціальній роботі інколи послуговуються поняттям «група послуг». Наприклад, служба соціальної підтримки сім'ї може надавати їй матеріальну допомогу (забезпечення дітей харчуванням, належних умов у помешканні; придбання обладнання для догляду за дитиною-інвалідом; придбання одягу, взуття для дитини; придбання насіння для городу та ін.), допомагати організаційно (сприяння працевлаштуванню, представництво інтересів на міжвідомчому рівні, контроль та інспектування, правове консультування), надавати психолого-педагогічні послуги (підтримка і моральне заохочення, навчання догляду за немовлям, сприяння в оволодінні методами виховання дитини, ведення домашнього господарства, розподіл сімейного бюджету, налагодження стосунків).\nЗа переконаннями багатьох учених, доцільніше замість поняття «методи» послуговуватися ширшим за смисловою наповненістю поняттям «соціальні технології» — сукупність наукових знань, засобів, прийомів, методів, організаційних процедур, спрямованих на оптимізацію процесу впливу.\nСеред технологій соціальної роботи виокремлюють загальні та спеціальні (прикладні).\nДо загальних технологій переважно відносять:\nа) соціальну діагностику — процес наукового визначення і вивчення причинно-наслідкових зв'язків, ставлення індивіда до соціальних цінностей суспільства, з'ясування сутності соціальних проблем, що утворюють складну життєву ситуацію індивіда, родини, групи;\nб) соціальну профілактику — роботу, спрямовану на попередження аморальної, протиправної, іншої асоціальної поведінки, виявлення негативного впливу на життя і здоров'я людей і запобігання такому впливу;\nв) соціальну реабілітацію — відновлення порушених чи втрачених суспільних зв'язків, соціальних функцій, забезпечення відповідності індивідуальної та колективної поведінки загальновизначеним суспільним нормам і правилам;\nг) соціальну корекцію — подолання чи послаблення вад психічного або фізичного розвитку дітей, порушення функції у дорослих;\nґ) соціальну терапію — допомогу на емоційному, когнітивному і поведінковому рівні у визнанні і розв'язанні клієнтом власних труднощів.\nДеякі науковці до загальних технологій соціальної роботи відносять також: соціальне забезпечення (передбачена законодавством система матеріального забезпечення і обслуговування громадян у разі цілковитої або часткової втрати працездатності, у старості, а також членів сім'ї, які втратили годувальника; основними видами є: пенсія, допомога, пільги, утримання непрацездатних громадян у будинках для людей похилого віку й інвалідів тощо); соціальне страхування (матеріальне забезпечення громадян у разі безробіття, захворювання, нещасного випадку, а також у старості; формується за рахунок внесків до спеціально створених страхових фондів); опіку і піклування (особлива форма державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів). Проте ці технології збігаються з напрямами соціальної політики й здебільшого не передбачають участі в них соціальних працівників.\nСпеціальні (прикладні) технології соціальної роботи у своїй основі становлять певні технологічні процедури надання допомоги соціально вразливим групам суспільства. Масив прикладних технологій утворюють:\nа) соціальна робота з конкретними групами клієнтів — безробітними громадянами; з особами девіантної поведінки; з особами, що мають психічні розлади або розумову відсталість; з людьми похилого віку; людьми, які мають функціональні обмеження; з дітьми-сиротами і тими, хто залишився без батьківського піклування; з бездомними та безпритульними тощо;\nб) прикладні технології соціальної роботи в пенітенціарних (виправних) установах, армії, на виробництві, за місцем проживання та ін.;\nв) вирішення соціально-етнічних проблем. Соціальні технології поділяють також на інноваційні (спрямовані на впровадження нововведень) і рутинні.\nТермін «соціальна технологія» певною мірою відображає процес стандартизації («машинізації») майже всіх сфер суспільного життя під впливом науково-технічного прогресу, інформатизації суспільства. У зв'язку з цим вживання у соціальній роботі словосполучення «соціальні технології» викликає певні застороги, оскільки технологія передбачає набір стандартних процедур, послідовність операцій тощо. А соціальна робота за своєю суттю далека від раціонального процесу із заздалегідь заданим порядком роботи, заснованим на стандартних, одноманітних процедурах і операціях, які не передбачають творчого, індивідуального підходу до кожного випадку. У ній немає рецептів і універсальних порад, а опанування навичками і знаннями відбувається переважно в процесі практичної діяльності, часто на власному досвіді. Соціальний працівник, який глибоко усвідомлює мету, призначення, значущість своєї діяльності, мусить завжди добирати адекватні конкретній життєвій ситуації, часто унікальні методи роботи, уникаючи будь-якої «шаблонізації».\nДимитрова Л. М. Соціальна робота: логіка розвитку // Соціальна робота в Україні: теорія і практика. — 2003. — № 1.\nДоброчинність в Україні: минуле, сучасне, майбутнє. — К.: Гурт, 1998.\nЗакон України «Про соціальні послуги» від 19.06.2003 р.\nЗакон України «Про соціальну роботу з дітьми та молоддю» від 21.06.2001 р.\nКікало А. В. Еволюція методології в соціальній роботі // Соціальна робота: теорія, досвід, перспективи // 36. міжн. наук.-практ. конф. — Ужгород: УжДУ, 1998. — Т. 1.\nВодночас це безмежний простір практичної діяльності соціальних працівників, у якому співіснують ідеї щодо природи людської поведінки...\nРеферат на тему Сутність соціальної роботи план\nСучасна практична соціальна робота розвивається на основі науково обґрунтованих підходів, засади яких почали формуватися на початку...\nПоняття соціальної роботи. План\nСоціальна робота (далі с р.) – це своєрідна взаємодія між об’єктом і суб’єктом, результатом якої є допомога людям у вирішенні життєвих...\nРеферат на тему: Реклама и дизайн План Реферат на тему: Реклама и дизайн 1 План 2 Реклама 3 Основные элементы дизайна 3 Использование симметрии и асимметрии в рекламе 7\nОдно из центральных мест в системе маркетинговых коммуникаций занимает реклама. Из многочисленных определений рекламы можно выделить...\nРеферат на тему: філософське розуміння суспільства як системи, що розвивається план: Поняття "суспільство" в філософії. Особливості соціальної детермінації\nНіде в природі не зустрічається таке багатство різноманітних матеріалів, сконцентрованих в такій мірі. Не дивно, тому що з суспільства...\nФорми забезпечення соціальних прав людини в системі соціальної політики\nПід соціальною політикою розуміється така діяльність держави, що спрямована на здійснення системи заходів, завдяки яким в суспільстві...\nРеферат на тему: " Що можна робити в Інтернет. Головні напрямки роботи в Інтернет" план спектр послуг Інтернет. Тср/ip протокол\nЗараз спостерігається швидке розширення спектру послуг Інтернет. З'являються ішвидко поширюються нові види сервісу\nЗвіт про виконання лабораторної роботи № На тему\nМетою роботи є вивчення способiв оголошення та використання вказiвникiв для роботи з оперативною пам'яттю\n"Шлях до соціальної роботи"\nПроте, останні сумніви щодо правильності вибору шляху минули після практичної волонтерської роботи, спілкування з досвідченими соціальними...


21 грудня: "Україну потрібно любити до глибини кишені" - сьогодні народився Євген Чикаленко | Новини на Gazeta.ua\n"Україну потрібно любити до глибини кишені" - сьогодні народився Євген Чикаленко\nПʼятниця, 21 грудня 2018 13:15\n21 грудня 1861 року народився меценат Євген Чикаленко. Фото: "Ананьїв-інфо"\n21 грудня в Перешорах Подільського району на Одещині народився громадський діяч, видавець, агроном та меценат Євген Чикаленко.\nВін займався сільським господарством у Одеської області. Завдяки експериментам з агрономією навіть у посушливі роки домагався хорошого врожаю на своїх полях.\nЧикаленко вкладав гроші в українську громадську справу, давав гроші письменникам. Почав фінансувати журнал "Київська старовина". Видавав власні книги про агрономію, планував створити газету.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Сапали газони та готували варення - як проводили дозвілля українські поміщики\n"Мало любити Україну до глибини душі, треба любити її й до глибини кишені", - казав він.\n#ЦейДень 21.12.1861 – на Херсонщині народився Євген Чикаленко, меценат, який відмовився стати гетьманом України.\nЄвген Чикаленко: "Мало любити Україну до глибини душі, треба любити її й до глибини кишені". pic.twitter.com/ndtIHoiLhB\n— History Ukraine (@History_Ukraine) December 21, 2018\n2 січня 1841 року в селі Ставище Попільнянського району на Житомирщині народився Тадей Рильський. Він навчався у другій Київській гімназії та на історико-філологічному факультеті університету Святого Володимира. В університеті вступив у гурток хлопоманів. Вони вважали, що шляхта не повинна забувати про своє українське походження.\nЗараз ви читаєте новину «"Україну потрібно любити до глибини кишені" - Чикаленко роздавав гроші письменникам». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua