Англійська мова для школярів 6-12 років від Хелен Дорон\nАнглійська для дітей Alphaboat\nВсі на борт! Вперед до пригод з Alphaboat і друзями. В цьому захоплюючому курсі діти вивчають 1200 англійських слів та виразів, правильну вимову, а також основи читання, письма та розмовної англійської мови.\nКурси англійської для школярів Alphaboat\nЗ новими та вже знайомими друзями, школярі вирушають у захоплюючу пригоду, під час якої переконуються у важливості дружби та інших життєвих цінностей.\nЦей курси вивчення англійської мови для школярів і підлітків включає в себе 16 авторських пісень і 8 анімованих епізодів.\nМобільний додаток AlphaChat – цікавий спосіб розширення словникового запасу та тренування навичок читання та письма англійською мовою.\nКурс англійської для школярів Jump with Joey\nСтуденти вивчають англійську мову за домопомогою 25 пісень та ретельно підібраних активностей. Герої в книжках оживають завдяки технології доповненої реальності.\nАнглійська для школярів Jump with Joey\nКазковий курс англійської для дітей 7 років, які починають вивчати мову, а також для тих школярів, які продовжують навчання після курсів для дошкільнят.\n25 пісень і 12-серійний мультфільм про нові пригоди хлопчика Paul та його подружки Millie збагачують лексичний запас школярів та акцентують увагу на важливості дружби і захисті навколишнього середовища. Автентичні діалоги, живе спілкування та веселі ігри в класі доповнюються домашнім закріпленням матеріалу через прослуховування аудіо англійською мовою. Завдання у робочому зошиті спрямованні на розвиток навичок читання та письма.\nЗахоплюючі інтерактивні 3D книги роблять навчальну програму особливою. При наведенні планшета чи телефона на книгу, її герої “оживають” за допомогою технології доповненої реальності та розмовляють англійською мовою. Ця додаткова функція доповнює важливе щоденне прослуховування аудіоматеріалів і надає студентам більше можливостей для цікавого вивчення англійської вдома.\nНавчальні матеріали для вивчення англійської:\n45-60 хвилин, двічі на тиждень\nАнглійська для школярів More Jump with Joey\nЦей курс вивчення англійської мови є продовженням курсу Jump with Joey. Школярі продовжують слідкувати за пригодами в Storyville і спостерігати, як англійська мова оживає у магічних книжках, 25 піснях та пізнавальних іграх.\nКурс англійської для школярів More Jump with Joey\nШколярі вдосконалюють вміння впевнено говорити і вести діалоги, стежачи за пригодами головних героїв у 12-ти анімаційних епізодах мультсеріалу та 25-ти нових піснях. Paul та Millie допомагають кенгуру Kangi та її пустотливому синові Joey вирішити проблеми в Storyville, а студенти вивчають такі важливі цінності, як догляд за тваринами, прийняття різних точок зору, подолання страхів та перешкод, уникання забобонів.\nКурс знайомить з ритмом та інтонацією, розвиває навички сприйняття англійської мови на слух. Чудові книжки з технологією доповненої реальності, креативні завдання в класі та робочий зошит вдосконалюють навички читання та письма на рівні Elementary.\nКурс англійської Paul Ward Explores\n8 оригінальних пісень, історії та захоплюючі завдання допомагають учням покращити вимову, опанувати граматику та вдосконалювати навички читання і письма англійською мовою, отримуючи задоволення від вивчення 1 800 англійських слів.\nАнглійська для школярів Paul Ward Explores\nЦе курс англійської мови для школярів – початківців, які лише починають вивчати англійську у віці 9 років. Або ж для учнів, які досягли рівня Pre-A1 за європейською шкалою оцінювання знань англійської мови (CEFR).\nНа кожному уроці учні разом з Paul подорожують світом, зустрічають нових друзів і дізнаються про різні культури та країни.\nЦей курс англійської включає:\nорфографію та письмо\nоцінювання для фіксування прогресу студента\nНавчальні матеріали курсу:\n1 книга з граматики, читання та аудіювання (як додаткова опція)\nДоступ до навчально-пізнавального порталу Kangi Club для завантаження аудіо- та відеоматеріалів\nБуклет “Клубу Друзів “мережі “Англійська Хелен Дорон”\nКурс англійської Paul Ward’s Adventures\nНавчальна програма розрахована на учнів, які вже достатньо добре читають та розмовляють англійською мовою. Вони будуть поглиблювати свої знання з граматики англійської мови, навчаться легко та невимушено спілкуватися англійською на різноманітні теми, гратимуть у веселі та інтелектуальні ігри.\nАнглійська для школярів Paul Ward’s Adventures\nКурс для школярів віком від 10 років надає можливість отримати багатосенсорний та музичний досвід. В ньому продовжуються пригоди та веселощі під час навколосвітньої подорожі Paul Ward. Студенти вчаться говорити англійською природно, як і рідною мовою, та зміцнюють навички читання, письма, правопису та грамматики.\nУ Paul Ward’s Adventures вивчається лексика та граматика, необхідні для досягнення рівня A1 за європейською шкалою оцінювання знань англійської мови (CEFR).\nКурс англійської World of Wonders\nКурс для учнів від 9 років, які є новачками або псевдо-новачками в англійській мові. Курс переводить студентів з нульового рівня знань на рівень курсу Paul Ward Explores.\nПрограма курсу допомагає нашим студентам вивчати усю необхідну інформацію в цікавій та стимулюючій атмосфері за допомогою активностей та графіки, спеціально розроблених для підлітків.\nГоловною темою курсу є природа та довкілля. Підлітки досліджують 4 різні світи: джунглі, океан, пустелю та Арктику. Кожна частина включає:\nцікаві історії про тварин та природу;\nрозповіді та захоплюючі активності, що навчають фонетиці та візуальному сприйняттю, покращують навички читання та письма;\nзавдання на розуміння прочитаного та прослуханого матеріалу;\nдетальне навчання граматиці;\nрух, веселощі та ігри.\nАнглійська Хелен Дорон для школярів: більше, ніж вивчення мови\nВипуск Хелен Дорон Радіо


Ікона української спецслужби | Петр и Мазепа\nХмельниччина та королівська опочивальня\nОУН та справжній Творець\nПро такі визначні персони для українських спецслужб і піде мова.\nДовгий час для майже всіх пострадянських країн таким символом був Фелікс Дзержинський - організатор «Всероссийской чрезвычайной комиссии по борьбе с контреволюцией и саботажем», скорочено - ВЧК. Створена одразу після Жовтневого перевороту 1917 року, вона стала одним з символів, стовпів та основ радянської Росії. Чекісти, як скорочено стали називати офіційно (та й неофіційно теж) співробітників нової структури, на відміну від старої царської жандармерії та шпиків таємної поліції мали стати втіленням нової людини, створеної суспільними змінами, не приховуючи та навіть афішуючи свою діяльність.\nЯк вже було сказано, організатором та першим керівником ВЧК став збіднілий польський шляхтич, який перейшов на бік більшовиків - Фелікс Едмундович Дзержинський. Його організаторські здібності стали в нагоді при проведенні Жовтневого перевороту. Йому, ініціативному та досвідченому революціонеру, доручили організувати Надзвичайну комісію (рос. - ЧК) 20 грудня 1917. Ця дата донині є днем Федеральної Служби Безпеки Росії, яка вважає себе прямим нащадком «надзвичайки» і має для цього достатньо підстав.\nСаме засновник та керівник ВЧК (з 1922 - ГПУ та з 1923 - ОГПУ) Фелікс Дзержинський розмістив свою штаб-квартиру на Луб’янці, де зараз розквартирована ФСБ та пам’ятник якому прикрашає площу перед будівлею. Багато хто з офіцерів, що починали службу в КДБ, пам’ятають портрети Дзержинського у кабінетах очільників комітету, якого іменували не інакше, як «Залізним Феліксом» (начебто за стійкість у боротьбі з ворогами революції, хоча, щодо такого імені є й інші версії). За СРСР на його день народження (11 вересня) молоді співробітники складали присягу, а 11 числа кожного місяця всі співробітники отримували зарплату.\nЗвеличення культу Фелікса Дзержинського, як чекіста №1 приписують Микиті Хрущову та його близькому соратнику та першому керівнику Комітету державної безпеки при Раді міністрів СРСР - генералу Івану Сєрову. З одного боку, це дозволяло розірвати зв'язок та вибити землю з під ніг ще достатньо сильних прибічників Лаврентія Берії, а з іншого - молодь післявоєнних років, яка не була свідком діяльності ВЧК, була піддатливим людським матеріалом для нових пропагандистських штампів.\nЧитайте також: Атанайя Та. [Примусово] відкриті дані. Ваші\nОдним з найвідоміших українських розвідників, знаних у Європі - є Юрій Кульчицький. Дрібний шляхтич з Галичини, який спочатку був козаком на Запоріжжі, а потім перебрався до Європи й оселився у Відні. За комерційними справами бував у Туреччині і добре знав її мову та звичаї. Саме це стало у нагоді, коли у 1683 році турки взяли Відень в облогу і місто вже готове було здатись не очікуючи на поміч.\nАле саме Кульчицький запропонував допомогу. Перевдягнувшись у турецьке вбрання, він пройшов непомічений табором османів, аби добратись до військ імператора та домтавити послання містянам про те, що допомога вже близько. Місто відмовилось від капітуляції, а згодом спільна армія імператора, польського короля та козаків розбиває турків під Віднем. Згадку про Кульчицького, розвідника, дипломата та першого власника кав’ярні в Європі (за відомою легендою від отримав у нагороду всю каву з османського обозу) несе в собі вулиця Відня, де до того ж встановлений невеликий пам’ятник українцеві. Пам'ятає про свого сина й Україна - пам'ятник герою стоїть у центрі Львова.\nСеред не менш відомих українців козацької доби, хто плів шпигунські інтриги Європою був Григорій Орлик - син гетьмана Пилипа Орлика. Зробивши у Франції блискучу кар’єру, він досяг високих посад на дипломатичній та військовій службі при дворі короля Людовика XV. Неодноразово виконував під різними іменами таємні операції у Польщі, Криму, імперії осман. Він був і швецьким офіцером, і французьким лікарем, і купцем, чому сприяло знання багатьох країн, звичаїв народів та природний розум і кмітливість. Саме йому належить одна з вирішальних ролей у дипломатичній комбінації, що призвела до повторного зведення на польський престол Станіслава Лещинського, якого він особисто супроводжував з Франції до Польщі.\nЗа Української Держави 1918 р. завдання контррозвідки сконцентрували у собі Осібний відділ та Державна варта. В завдання особового відділу входила робота з агентурою, охорона гетьмана від замахів на його життя, спостереження за німецькими військами та діяльністю німецько-вавстрійських сил на території України запрошених свого часу УЦР. Державна варта контролювала переміщення через кордон, його охорону, підтримання внутрішнього порядку, контроль за перебуванням іноземців та інші функції.\nВрешті, всю інформацію від цих структур отримував начальник штабу «Головної квартири гетьмана». Структури найбільш наближеної до очільника держави, керівник якої щоденно надавав доповіді та був найближчим порадником. Найдовше на цій посаді перебував Борис Стелецький (27 червня 1918 – 24 жовтня 1918). Сам гетьман в подальшому вважав це призначення помилкою. Але на своїй посаді генералу Б.Стелецькому вдалось попередити кілька замахів на життя Гетьмана, оперативно інформувати його про діяльність українських партій та більшовиків. За загальними результатами, діяльність і була забута одразу після падіння "гетьманату".\nОдним з особистостей Директорії, яка залишила свій слід був Микола Олександрович Красовський - полковник армії УНР. Син київського священика до Першої світової війни обіймав різні посади у царській поліції та досяг великих успіхів у боротьбі зі злочинністю. Керував карним розшуком, налагоджував мережу агентури та негласних співробітників і мав у цьому не аби які успіхи. Він був серед тих, хто розслідував справу вбивства 13-річного Андрія Ющинського, що згодом переросло у відому «Справу Бейліса». Вважається, що як професійний борець з криміналом, він вважав вбивство хлопчика кримінальним злочином і виключав «офіційну версію» про ритуальний характер скоєного задля крові християнських дітей для обрядів іудеїв.\nУ часі української революції 1917 служив у київській поліції, потім був ув’язнений німцями. У 1920 році очолив інформаційний відділ генерального штабу армії УНР (ІНФІБРО). Налагодив настільки ефективну агентурну та контррозвідувальну роботу на основі досягнень спецслужб Скоропадського, що розвинена ним структура отримала назву «петлюрівська ЧК», а за самого керівника цієї "ЧК" більшовики призначили велику винагороду.\nСеред інших відомих представників державних структур УНР, що продовжили роботу в еміґрації, можна назвати Миколу Юхимовича Чеботарьова. Але це постать неоднозначна. З початком революції 1917 року, будучи в царській армії, обіймав посаду військового комісара. В Українській Державі був ув’язнений та звільнений разом з Симоном Петлюрою. Очолював контррозвідувальний відділ штабу дієвої армії УНР у квітні-липні 1919, але за власними ж словами не зміг довести справу організації до кінця.\nПрацював в політичному департаменті Міністерства внутрішніх справ УНР, потім перебував на різних посадах та з рештою був призначений начальником охорони Головного отамана. Знав про операції заплановані розвідкою УНР та сам намагався активно долучатись до них, використовуючи близькість до Симона Петлюри. Пропонував використовувати українців, які повертались в СРСР, як агентів. Конфліктував з лідерами еміґрації, які закидали, що він німецький агент. По вбивстві С.Петлюри у М.Чеботарьова залишився архів отамана. Історики вважають, що там було досить багато компрометуючих матеріалів на лідерів української еміґрації. Але М.Чеботарьов так до кінця життя і не оприлюднив їх. А місце перебування його власного архіву досі невідоме.\nОфіцер легіону Українських Січових стрільців, учасник національної революції на боці Директорії УНР, один з тих хто до кінця боровся за українську незалежність, а після поразки визвольних змагань розвернув масштабну діяльність в екзилі та в Галичині. Мережа конспіративних квартир організації простягнулась від Відня та Праги до Львова та Каунаса. Є дані, що навіть в Ленінграді був архів ОУН. Організації українців, що програли але не здались, почали переформатовуватись та об'єднуватись. Спочатку, такою структурою була Українська військова організація (УВО), потім Організація українських націоналістів (ОУН), що привертали до себе увагу лідерів Європейських держав.\nЧитайте також: Дмитро Золотухін. Імперія ботів завдає удару у відповідь\nЯкщо для Польщі та СРСР вони стали ворогами, то для Литви та Німеччини - цінними союзниками, яким активно допомагали. Навіть сам полковник Коновалець мав литовський паспорт для вільного пересування Європою, а подорожував він багато. Таємні перемовини з лідерами країн, комбінації та вплив на події стали його другою натурою. Терористичні акти, пропагандистські акції, таємна підготовка майбутніх керівників та військових для відновленої Української держави, захист своїх членів перед офіційною владою (вважається, що саме його втручання дозволило замінити смертну карту на ув’язнення С.Бандері під час Варшавського процесу) - це неповний перелік роботи, яку проводив полковник.\nНавіть його смерть стала частиною секретної операції, щоправда направленої проти нього самого – вбивство за допомогою вибухівки, замаскованої під коробку шоколадних цукерок і здійсненне майбутнім генералом НКВС, одним з фаворитів Сталіна - Павлом Судоплатовим.\nСам Микола Арсенич був прикладом ідеологічної стійкості та витримки. Головна заслуга злагодженої та ефективної роботи СБ належить його організаторському таланту та лідерським здібностям. Він поряд з підлеглими переживав всі скрути та небезпеки підпільної боротьби. Керуючи СБ шість років був однією з найважливіших осіб для ліквідації каральними органами МҐБ. Потрапивши до засідки 23 січня 1947 року, аби уникнути полону застрелив себе та свою дружину. Посмертно отримав звання генерала (єдиний серед керівників СБ ОУН та один із дев'яти українського націоналістичного підпілля).\nГоворячи про людину-символ української спецслужби не можна оминути і суперечливу постать першого керівника Служби безпеки України - гнерала Євгена Кириловича Марчука. Він став першим у 1991 році очільником контррозвідки незалежної України. Спочатку Служби національної безпеки України (потім слово "національної" прибрали), без приставки в.о., як його попередник.\nЧитайте також: Meshuggah. Брайант загинув, українці гинуть\nДо його заслуг симпатики відносять значну роль у створенні самостійної від Москви Служби безпеки нової незалежної держави, протидія російській агресії на острові Тузла в 2003 р, демонстрація державницьких поглядів, участь у протидії російській агресії на Донбасі. Серед критики – минуле генерала, як частини каральної по відношенню до свідомих українців, радянської системи КДБ. Звісно, що запропонований перелік українців, які залишили помітний слід на ниві розвідки та контррозвідки не є вичерпним, але і він засвідчує, що нам є з кого обирати і є ким пишатись.\nОбираючи одну фігуру, яка має символізувати головну контррозвідувальну службу України слід виходити з того, нащадком кого себе має вважати ця структура. До тепер, зокрема в українській вікіпедії, СБУ вважають нащадком КДБ УРСР. Входячи з цього, більшість наведених особистостей є ідейно непідходящими. Виправити ситуацію можна або заявивши про якісно новий характер служби і незалежність її від попередника - Комітету держбезпеки, а на додаток провести історичну лінію до однієї зі структур 1917-1921 або революційної ОУН.\nІдеологічні штампи, щодо діяльності ОУН та УПА, досить міцні в середовищі силовиків, а особливо - поліції. Але в достатній мірі сильні й в СБУ. Це може стати серйозною перешкодою та викликати негласний саботаж прийняття нових символів. Діячі УНР (той же самий Симон Петлюра) в громадській свідомості викликають менше негативу та спротиву. Втім і відмовлятись від своєї історії не маємо права. Отже, потрібен компроміс з урахуванням історичних заслуг українських розвідників та контррозвідників.\nНа роль героя-символа можемо також розглянути особу масштабну, але яку сприймуть після відповідної ідеологічної та підготовчої роботи. З вищенаведених підходить постать полковника Євгена Коновальця - діяча доби Національно-визвольних змагань 1917-1921 та активного борця міжвоєнного часу, який загинув за свої ідеї. Але вибір буде залежати від напрямку подальшої реформи Служби безпеки України, яка вже давно назріла.


Вчені вважають, що щастя майже наполовину в наших руках, а все інше визначають вродженість і зовнішні чинники. ViWa.com.ua розбирається в тому, як відчути себе краще і налаштуватися на особистісний ріст.\nПротягом десятиліть психологія концентрувалася на негативному - вивчала, що з нами не так, і намагалася полегшити страждання від депресій, травм і різних залежностей. Але в останні 20 років відбулися істотні зміни: зараз вчені більше фокусуються на тому, що змушує людину цвісти і пахнути. Популярність нового напряму - науки про щастя - стрімко зростає. Їй присвячується все більше досліджень і публікацій.\nЧим займається наука про щастя\nЦя наука належить до так званої позитивної психології. Якщо говорити простою мовою, це вивчення тих речей, які роблять життя вартим того, щоб жити.\nТрадиційна психологія намагається зменшити негативні і вирішити погані ситуації, а позитивна діє конструктивно, допомагаючи отримати більше бажаних для нас емоцій і роблячи нас краще. В цьому аспекті її також називають психологією підйому або будівництва.\nБатьками нового напряму називають американського професора Мартіна Зелігман і його колегу угорського походження Міхая Чіксентміхайі. У 1998-му перший з них констатував: дослідження, присвячені негативним і позитивним станам, співвідносяться в пропорції 17 до 1. «Прийшов час вивчити те, що працює, замість того, що зламалося», - заявив американський учений.\nЗвідки з'явилася ця наука\nНаука про щастя не виникла на порожньому місці. Обидва її основоположника - Зелігман і Чіксентміхайі - визнають, що вона своїм корінням сягає не тільки в психологію, але і в гуманітарні науки, особливо в філософію.\nНа початку своєї кар'єри Зелігман займався експериментами, які в 1967 році допомогли йому сформулювати нову теорію - синдром придбаної безпорадності . Зазвичай цей стан виникає після низки невдалих спроб вплинути на небажані обставини або запобігти їм.\nОзнаки придбаної безпорадності\nвідмова від дій\nнебажання змінювати ненависну середу навіть тоді, коли виникає така можливість\nвтрата свого відчуття свободи і контролю\nневіра в можливі зміни і в свої сили\nНа жаль, для багатьох це може прозвучати вельми знайоме... І все ж за щастя варто боротися.\nВ експериментах Зелігмана деякі люди, незважаючи на невдачі, знову і знову намагалися уникнути шуму. Завдяки їм вчений відкрив «феномен усвідомленого оптимізму» - здатності людини впливати на своє мислення і тим самим - на поведінку. Якщо пацієнт може навчитися бути безпорадним, він в змозі зрозуміти, як це - бути оптимістом .\nСпівавтор позитивної психології Чіксентміхайі знаменитий своїми дослідженнями творчості, щастя і веселості, однак найбільшої популярності йому принесла теорія «потоку». Згідно з нею, люди щасливіші за все, коли настільки мотивовані, що повністю зливаються з виконуваної роботою. У цьому стані можна забути про все - не тільки про час і простір, але і їжу.\nНаука про щастя хоче довести, що хороше життя настільки ж реальне, як і погане. Не дивно, що у неї чимало критиків, які вказують на ряд недоліків, особливо - на недооцінку або навіть ігнорування негативу. Позитивні психологи на це стверджують, що не заперечують темну сторону життя, тільки закликають докласти зусиль, щоб зробити її світліше.\nРізні теорії про щастя існували ще за часів Аристотеля. Одна з новітніх - авторства Зелігмана, її також називають «PERMA» за першими літерами основних елементів. Вона розкриває п'ять важливих речей, необхідних для добробуту людини (основи для зростання і розвитку):\nпозитивні емоції (positive emotion - P) - або щастя, тобто коли відчуваєш себе добре;\nзаняття (engagement - E) - або знаходження в стані потоку;\nпозитивні відносини (relationships - R) - щирі, сердечні контакти;\nзначення (meaning - M) - життя, наповнене сенсом;\nдосягнення (accomplishments - A) - усвідомлення своїх здібностей.\nЗелігман називає ці елементами будівельними блоками позитивної психології, з яких будується насичене життя. Знаючи, як максимізувати кожен з них, можна досягти щастя.\nЧи є щастя у нас в крові\nОдин з основних питань у вивченні щастя - в якій мірі воно залежить від нас, а не долі.\nПрофесор психології Університету Міннесоти Девід Лікка проаналізував інформацію про кілька тисяч пар близнюків. Учасників експерименту опитували 10 років. І ось до яких цікавих висновків Лікка прийшов:\n44-52% відмінностей в добробуті пов'язано з генетичними варіаціями. На підставі повторного, більш малого масштабу, анкетування зразків близнюків через 4,5 і 10 років ми визначили, що незмінний компонент суб'єктивного добробуту - вродженість - досягає 80%.\nТаким чином, можна сміливо стверджувати, що приблизно 50% задоволеності життям вже запрограмовано в нас. Саме гени можуть подарувати позитивний характер, стресостійкість та низький рівень тривожності. Все інше визначають «життєві підйоми і падіння», вважав Лікка.\nЦе означає, що люди мають великі можливості (приблизно 40%) контролювати свій добробут і відчуття щастя. Як це зробити, це вже наступне питання. Рекомендація доктора Ліккена проста: «Задоволення криється в дрібних речах і подіях, особливо якщо знайти те, що людині вдається. Смачна страва, робота в саду, проведений з друзями час. Збагачуйте своє життя невеликими дозами всього цього».\nЦе два дефіцитних ресурси, які здаються головними перешкодами або, навпаки, сходинками на шляху до досягнення мрії. Що б ти вибрала - час або гроші?\nРяд досліджень показує, що більш щасливі люди вибирають більше часу для свого життя, ніж більше грошей.\nЗвичайно, не можна порівнювати, наприклад, бізнесмена-мільйонера з щільним графіком і людини, у якої не вистачає коштів для оплати комунальних послуг. І все ж дослідження наводять на думку, що неважливо, якого з цих ресурсів у людини більше - значення має його менталітет, ставлення до часу та фінансів. Та й взагалі, люди часто хочуть того, чого у них немає.\nТим, хто мріє заробляти шестизначні суми, стане в нагоді теорія гедоністичної адаптації. Згідно з нею, людина, яка заробляє все більше, купує особняки і кращі машини, в довгостроковій перспективі не стає щасливішою - просто тому, що паралельно її доходам ростуть і бажання.\nВчені також підтверджують: люди повертаються на свій основний рівень щастя, незалежно від життєвих обставин. Інакше кажучи, можна виграти в лотерею, але з часом все одно повернутися до попереднього стану депресії і тривожності.\nДавай - і тобі воздасться\nБільшість досліджень в позитивної психології присвячені відкриттю «підсилювачів щастя». Однак існує і універсальний прийом, який підійде всім, настільки переконливий його ефект. Він дуже простий - це вираз люб'язності іншим людям різними способами .\nОднією з перших це виявила американський психолог Соня Любомирські, експериментувала з «книгою подяк», в яку люди записували речі, за які відчували вдячність.\nДослідниця прийшла до висновку, що якщо раз в тиждень усвідомлено перерахувати все, за що ти комусь вдячна, то можна підвищити свою задоволеність життям. Ефект може тривати цілих шість тижнів.\nЩе один спосіб посилення щастя - бути більш люб'язною або зайнятися альтруїзмом. Наприклад, підвезти колегу, написати лист бабусі і дідові, допомогти доглянути за дитиною друзів, покосити сусідський газон, влаштуватися волонтером в пансіонат або собачий притулок. За версією Любомирські, п'ять хороших вчинків в тиждень можуть істотно поліпшити настрій.\nЩе одна вправа - кожен день записувати три речі, які у тебе вийшли, і пояснювати, чому. В цьому випадку можна відчувати себе щасливіше протягом декількох місяців.\nСпілкування як один з елементів щастя\nМайже всі вправи, протестовані психологами, змушують сильніше відчувати свій зв'язок з іншими. Іншими словами, як би тобі не хотілося прийти додому після роботи і посидіти кілька хвилин на самоті, це не зробить тебе щасливішим так, як спілкування з близькими.\nТе, наскільки істотні щирі, душевні відносини, підтверджують і численні дослідження. Так, один важливий експеримент тривав 75 років, і в ньому брали участь 700 чоловіків. Щасливішим (і здоровіше) всіх були ті, хто підтримував тісні зв'язки з дорогими людьми.\nТрадиційні дослідження фокусуються на відносинах з родиною та близькими друзями, але в 21 столітті ми залучені в широку соціальну мережу. Одна з новітніх робіт показала, що на людину позитивно впливає навіть взаємодія з випадковими знайомими. Так що не варто відмовлятися від зустрічі з новим другом на Facebook, якщо більше немає інших планів на вечір.\nЧи можна себе змінити\nПозитивна психологія підкреслює: нам не під силу змінити свої гени, але ми можемо змінюватися самі. У нас величезний потенціал, щоб зробити своє життя щасливішим. Головне - навчитися працювати з власними емоційними станами. І це важливіше, ніж просто змінити роботу або переїхати в іншу квартиру.\nНам під силу контролювати свої думки, поведінку і активність. Судячи з усього, ці якості можна натренувати подібно до того, як тренування покращують музичний слух або фізичну форму. Завдяки регулярним вправам сформуються і постійні звички.\nТак що, як бачиш, вдача - не найголовніший компонент для досягнення бажаного. Насправді, успіх - це в основному наслідки праці щасливої людини.\n4 речі, які не пов'язані зі щастям\nПерфекціонізм. Його часто плутають з свідомістю. Пов'язаний з великими надіями і недосяжними цілями. Найчастіше це викликає проблеми.\nСоціальне порівнювання. Коли людина порівнює себе з іншими, вона часто відкриває власні недоліки. Здорове соціальне порівнювання - відкрити те, що захоплює в інших, і намагатися опанувати цими якостями. Але найкраще, звичайно, орієнтуватися на себе. Порівнюй власні відчуття і стану в різні періоди.\nМатеріалізм. Ті, хто пов'язує своє щастя з зовнішніми аспектами і фінансовим успіхом, йдуть небезпечним шляхом. Так можна в момент стати нещасним, якщо обставини зміняться.\nМаксималізм. Такі люди шукають кращих можливостей навіть тоді, коли відчувають себе задоволеними. Це залишає мало часу на те, що дійсно цінно.


Волинський священник - про війну на Сході, Слов'янськ і сепартистів | Волинське Агентство Розслідувань\nГоловна / Новини / Волинський священник – про війну на Сході, Слов’янськ і сепартистів\nВолинський священник – про війну на Сході, Слов’янськ і сепартистів\n27 липня, 2015, 09:29•Новини, Фото•Коментарі (0)\nОтець Олександр Вронський вирішив іти на фронт тоді, коли більшість людей навіть не вірила у те, що розпочнеться повномасштабна війна. Коли до армії не взяли через військкомат, зрозумів, що вихід є – піти в добровольчий батальйон. Так він став капеланом у батальйоні «Січ». Після двох ротацій на Сході зізнається, що знову хотів би поїхати до хлопців, щоб усіляко допомагати та підтримувати бойовий дух побратимів.\n-Коли ви вперше поїхали на Схід?\n-Я вирішив туди їхати після похорону військовослужбовців, які загинули під Волновахою. Я зрозумів, що маю бути на Сході, підтримувати моральний дух хлопців та молитися за них. Разом зі мною вирішили піти до війська ще п’ять побратимів. На той час вже досить багато моїх знайомих вступили до лав добровольчих батальйонів та ЗСУ.\n-Чому ви вирішили вступити саме до батальйону «Січ»?\n– Батальйон «Січ» – добровольчий, до нього брали бійців навіть без досвіду військової служби. Раніше ми з побратимами вже зверталися у військкомат, але нам відмовляли, бо я комісований, а документів товариша взагалі не виявилося у військкоматі.\nНа той час батальйон «Січ» якраз починали формувати. Тож можна сказати, що ми були одними з перших у лавах «Січі». Батальйон знаходився під юрисдикцією УМВС. Ми не хотіли чекати, поки ворог прийде під Житомир і буде вже пізно кудись іти. Я не міг не поїхати, то був поклик душі і совісті.\nОтож, в червні ми прийшли на підготовку – 23 червня мене зарахували у склад МВС і офіційно відправили на навчання. Далі ми пройшли школу міліції у Сосновому Борі під Києвом, декілька тижнів тренувалися, а у вересні була наша перша ротація на Схід.\n-Капеланів беруть до війська якось по-особливому?\n-Оскільки у нас інститут капеланства ще зовсім не розвинений, на офіційному рівні немає посади капелана. Тому священики, які хочуть піти на службу, мають стати рядовим міліціонером чи військовослужбовцем і лише тоді мають право вести капеланську службу.\nПеред тим, як іти на службу, я звернувся за благословенням до митрополита Луцького і Волинського Михаїла, який благословив мене. Перед відправкою на передову я з комбатом обумовив те, що не можу тримати зброї, яка стріляє. Моя зброя – це хрест, а набої – Святе письмо. Тож у війську я виконував інші обов’язки, бо ж окрім стріляти треба готувати їжу, житло, спілкуватися з волонтерами тощо.\n-У вас була окрема програма підготовки, чи Ви проходили навчання разом з іншими солдатами?\n-Я тренувався на рівні з хлопцями, ми разом їли та спали на підлозі. Я не просив для себе ніяких преференцій, хоча б міг їх мати, тому заслужив повагу серед побратимів.\nХлопці проходили вишкіл, займалися стрільбою та відпрацьовували операції зі звільнення заручників. Звісно були і фізичні навантаження. Мені спочатку було дуже важко, навіть темніло в очах. Але буквально за два тижні звик, і такі навантаження стали необхідністю.\nВзагалі, я не єдиний капелан – з нашої Волинської єпархії є ще отець Макарій, який служить у Нацгвардії, отець Михайло Бучак з Маяків, який є капеланом «Айдару», та ще один новий священик, який поїхав на Схід майже одразу ж після того, як висвятився. Тобто з нашої Волинської Єпархії їздило чотири капелани у різні збройні формування.\nЧИТАТИ ІНТЕРВ’Ю З МИХАЙЛОМ БУЧАКОМ\n-Не страшно вам було їхати туди, де загроза загинути зростає в рази?\n-На Схід нас відправляли саме у час Іловайського котла. Ми тоді телефонами спілкувалися з побратимами з батальйону «Світязь», які потрапили в котел, та іншими бійцями, які потрапили в оточення. Було моторошно їх слухати, скажу чесно. Але коли постало питання, хто хоче залишитися тут, ніхто не зрадив і не відступив – усі, як один, поїхали, а потім гідно проявили себе на Сході.\nКоли я приїхав на Схід, то облаштував там капличку, де проводив служби Божі, сповідав і причащав хлопців читав молитви за Україну. Я молився навіть за ворогів, щоб Бог повернув їм розум та поклав край ворожнечі.\n-Які функції виконує капелан? – Я маю підтримувати бойовий дух та тримати солдатів на високодуховному рівні. Тому постійно перед строєм я виголошував проповіді на патріотичну тематику. Хлопців не треба було переконувати у нашій перемозі, але я нагадував, що з нами Бог, тому й перемога буде нашою. Окрім того, правив служби та сповідав бійців. Були випадки, коли доводилося сповідати хлопців на передовій – тоді ми організовували імпровізовану капличку просто на блокпості.\nФото надані Олександром Вронським\n-Де ваш батальйон виконував свої завдання?\n-Нас відправляли у Маріуполь, а той час там було гаряче. Але нас привезли в інше місце – у звільнений Слов’янськ. Можливо, це для того, щоб нас не могли відслідкувати.\nОтож до часу, поки нас не розмістили у Слов’янську, ми не знали, що залишимося там. Спочатку нас мали перемістити в Дебальцеве, потім начебто збиралися передислокувати за Артемівськ. Але завдяки нашому командуванню, яке не приймало поспішних рішень, ми залишилися в Слов’янську, а бойові виїзди здійснювали в інші міста.\n-Пригадайте, яким тоді був Слов’янськ? -Місто не було знищеним. Від обстрілів більше постраждали прилеглі села, наприклад, Семенівка. Там будинки, були згорілі і потрощені, але теж далеко не всі. А Слов’янськ фактично зберігся таким, як до окупації, а картинки з руйнуваннями, які крутили по телевізору – це були поодинокі випадки.\nЯ бачив один геть згорілий будинок – потім з’ясувалося, що там сиділи сепаратисти, і туди було пряме влучання нашої артидерії. До речі, «навідником» для нашої артилерії тоді спрацював місцевий дідусь, завдяки якому вийшло стовідсоткове потрапляння в ціль.\nСлов’янськ тоді був третьою лінією оборони. Наші бійці патрулювали вулиці, бо кожної ночі було чути, як обстрілювали блокпост на в’їзді в місто. Був випадок, коли журналістів, які зупинилися перепочити, з «зеленки» розстріляв снайпер. У місті також були випадки, коли бійці виходили і пропадали безвісти. Тому менше ніж по двоє ми не мали права виходити, бо у місті залишилося багато «вчорашніх» сепаратистів – людей, які сховалися під цивільним одягом.\nДо Слов’янська тоді вже повернулися жителі і навіть почали переїжджати сюди з окупованої Горлівки.Наша хлопці виїжджали на бойові завдання у Дебальцеве, Артемівськ, Красний Луч, де тоді велися бойові дії.\n-Як люди ставилися до священика у формі? Вам доводилося спілкуватися з місцевим населенням?\n– Якраз моя основна функція полягала у спілкуванні з людьми. Ми пішли в місцеву церкву – Автокефальна та церква Київського патріархату пережили окупацію та існують і зараз. Їм було важко, бо навіть під час служби приходили озброєні бойовики, шукаючи бандерівців. Священики правили служби у часи окупації, і хоч прихожан було небагато, вони залишилися вірними українській церкві.\nМи організовували зустрічі в школах і спеціалізованих школах-інтернатах. Мене як військового капелана запросили в Артемівськ на марш єдності – це було за 30 км від лінії фронту. Тоді на мітинг зібралося понад 200 людей. Це була хода у вишиванках під жовто-блакитними та навіть червоно-чорними прапорами. Люди тоді несли транспаранти з надписами «дякую Богу, що я українець».\nЯ щиро їм подякував, бо в час небезпеки, коли ворог дуже близько – це теж героїчний вчинок.\n-А чи доводилося вам спілкуватися зі священнослужителями зі Сходу?\n-Так, зі священиком Київського патріархату. У той час там було небагато прихожан – хтось ще боявся ходити до церкви, хтось ще не повернувся додому. До речі, багато хто тоді виїхав і на Волинь та досі не хоче їхати на Схід – Волинський край став для них другим домом. Це вже інше питання. Отож, над кількістю і якістю прихожан треба було працювати ще 20-ть років тому. Проте київський патріархат не мав сприяння з боку влади – часто священики за свої кошти купували будинки та переоблаштовували їх під храми.\nТипових московських храмів там було значно більше, проте я помітив тенденцію, що частина прихожан перейшли до українських церков. Це почалося після того, як люди побачили деяких священників зі зброєю на блокпостах. Звісно, від таких люди почали відвертатися. Про такі інциденти розповідали місцеві жителі. Тому я думаю, що ситуація там зміниться – отець Володимир, який там служить, розповідав, що вже розпочалося сприяння з боку влади у питаннях виділення приміщення.\nТож лід розтанув і справи пішли на покращення.\n-А хрестини чи весілля бійців довелося вам провести на Сході?\n-Ні. Але до мене зверталося багато людей, у яких діти були вже підліткового віку, але й досі не хрещені. Вони не ходили ні в яку церкву. Але оскільки я військовий капелан, то відправляв їх до місцевого отця Володимира.\n-А як же з формою – ви постійно носили рясу?\n-Звісно, що на службі Божій я був у рясі. Проте поза службою я виконував іншу роботу – працював комірником, був водієм швидкої допомоги тощо. Я їздив на бойові виїзди, але без зброї. Тому у будні я не відрізнявся від інших військових. Навіть був випадок з сепаратистом – коли йому порадили посповідатися, він дуже довго не міг зрозуміти, хто з нас священик.\n–Тобто вам довелося сповідати сепаратиста?\n-Так, до мене прийшов сповідатися чоловік, який ще вчора був сепаратистом. Він дійсно розкаявся у своїх гріхах, і це йому зберегло життя. Його затримали наші військовослужбовці, і він до останнього заперечував свою учать у тих подіях. Були докази, що він брав участь при штурмі адміністративних будівель – то були фото і відео. Він зрозумів, що брехати немає сенсу, а військовослужбовці порадили йому посповідатися.\nПеред сповіддю я спитав, чи він жаліє про те, що відбулося. Він задумався.\nЯ посповідав його в камері і можу сказати, що він розкаявся. Я порадив йому піти до слідчого і розповісти про вчинені гріхи. Він розумів, що усе, що він розповів мені, назавжди залишиться таємницею. Але коли його доставили в управління, він усе розповів. Після вироку він суду сказав, що щасливий від того, що сяде у тюрму, бо відчуває, що вчинив правильно. Я бачив щире каяття з його боку.\n-Що найбільше вас вразило на війні?\n-Психологічно ми були готові багато до чого, бо знали, куди ми їдемо. Здивувало відношення людей – там 50% були насторожені, а 50% підходили і дякували, хотіли спілкуватися. Тоді розуміли, що тут дійсно на нас чекали. Хлопці казали, що до них підходили люди, які були налаштовані вороже. Але мені такі не зустрічалися.\nВражали скоріше приємні випадки. Ми з бійцями пішли в інтернат для дітей з проблемами зору. Дітям принесли подарунки – хрестики, ладанки, солодощі і харчі. Діти тоді не хотіли нас від себе відпускати, тому це один з моментів, які найяскравіше запам’яталися.\nА ще одного разу ми принесли подарунки дітям у школу. Тоді діти теж не хотіли нас відпускати, усі хотіли потримати військових за руку. У такі моменти найліпше розумієш, що робиш добру справу. Або коли підходять матері з дітьми і фотографуються з тобою, як з пам’ятником. Я казав, що я недостойний такої честі, що я такого зробив? Але людей це не переконувало – вони вважають українських солдат своїми героями.\n–Доки ви були у Слов’янську?\n-Місяць. Взагалі, ми мали дві ротації, але друга вже була не у Слов’янськ, а у Курахово. Туди ми потрапили у кінці жовтня. Це вже була друга лінія оборони, атмосфера була трохи іншою – все сіро і дуже гнітюча атмосфера.\nБезпосередньо у Курахово бойових дій не вели, але тут стояли на охороні блокпостів та місцевої ТЕС. Хлопці їздили на бойові завдання в Авдіївку та Піски. Мені, щоправда, не довелося там побувати.\nНаша база була розташована поза містом, тому з містянами не спілкувався. Але багато спілкувався з мешканцями Добропілля – люди там дуже привітні. Мабуть, відсотків 90 – щирі українці. Тут люди своїми силами не впустили до міста сепаратистів, а нині активно допомагають нашим військовим – ремонтують автомобілі, привозять їжу тощо. Саме такі люди розвіюють міф про те, що вся Донецька та Луганська область – це суцільні сепаратисти.\nОкуповані лише кілька районів, переважна частина областей налаштовані проукраїнськи. Наприклад, так само відбулося у Сватово – там люди з палками протистояли озброєним сепаратистам. І завдяки своїй позиції сьогодні мають мирне небо над головою.\n–Коли ви приїхали додому, то повернулися до служінь в церкві?\n-Я повернувся у листопаді. Тоді мене саме перевели до Нижнього храму Свято-Троїцького собору. Там я організував пункт збору допомоги для військовослужбовців – ми чотири рази відправляли допомогу через волонтерів. Це були передачі на різні підрозділи і нашій територіальній обороні, і «Січі», і на блокпости біля Маріуполя і Артемівська тощо.\nМи збираємо продукти і кошти. Якщо хлопцям потрібні якісь речі, то ми просимо людей купувати та приносити. Зараз я служу на ДПЗ у Храмі преподобного Іова Почаївського, тому збір харчів і необхідний речей продовжуємо там.\n-Чи плануєте знову їхати на Схід?\n-Я хотів би, але зараз не маю такої можливості. Тому стараюся допомогти хлопцям хоч якось – зараз знову збираємо харчі щоб поїхати до хлопців. Але вони чекають не лише їжі, а й доброго слова.\nвійна доброволець капелан Олександр Вронський Січ\tСхожі матеріали:


Бойовики на Донбасі стріляли на всіх напрямках – штаб\n20 грудня 2016, 06:56\nШтаб української воєнної операції на Донбасі заявляє, що підтримувані Росією бойовики 19 грудня здійснили 47 обстрілів на всіх оперативних напрямках, а найбільше – на Маріупольському.\n«Зі 122-міліметрової артилерії були обстріляні Широкине та Водяне. Широкине впродовж доби потрапляло під вогонь мінометів, озброєння БМП і танків. Мінометних обстрілів також зазнали позиції в районі Новотроїцького, Мар’їнки і Талаківки», – інформує штаб АТО.\nНа Донецькому напрямку бойовики зі 122-міліметрової артилерії та 82-міліметрових мінометів обстрілювали Луганське, обстріли також зафіксовані і в інших місцевостях на Луганському та Донецькому напрямках, твердять українські військові.\nВ угрупованні «ЛНР» українських військових звинувачують у підготовці масштабного наступу на Дебальцеве і стверджують, що Збройні сили України обстрілюють позиції так званої «народної міліції» на цьому напрямку.\nВ угрупованні «ДНР» заявляють про обстріли околиць Донецька та Горлівки з боку українських військових.


Авіаквитки dream | Дешеві авіаквитки онлайн Perelit.com.ua\nВеб сайти перевізники не пропонують недорогі авіаквитки.\nІнтернет портали туроператорів заробляють на партнерках від авіа компаній, значить авіа квитки у турагентств дорожче.\nВеб портал, який продає авіа квитки безпосередньо під своїм ім'ям реалізує квитки не завжди за доступною ціною.\nЗвичайно кожен користувач має свій маршрут в бронюванні квитків на літак, але даний алгоритм допоможе певного відпускнику, що бажає знайти квитки на літак вигідно.\nAVIA DREAM являє собою метапошук дешевих авіаквитків. Ми шукаємо авіаквитки в 728 авіакомпаніях, 40 авіакасах і 5 системах бронювання (GDS), використовуючи найсучасніші технології. А Ви самостійно обираєте, де купувати. Наш інноваційний нанопоіск авіаквитків знайде для вас не тільки найкращий варіант на конкретні дати, але і запропонує інші дати, коли вартість перельоту може бути ще нижче. Вибирайте самі «дешеві дати» в спеціальному розділі сайту Ціни на авіаквитки.\nTurkish Airlines відкриває нові рейси\nТепер дістатися до обраних напрямків стало набагато легше разом з Turkish Airlines.\nЗ 26-го жовтня 2014 авіакомпанія Turkish Airlines збільшила кількість рейсів до Роттердам (Нідерланди), Йоганнесбург (ПАР) і Кейптаун (ПАР). Рейси за маршрутами Стамбул-Роттердам-Стамбул, Стамбул-Йоганнесбург-Стамбул і Стамбул-Кейптаун-Стамбул будуть виконуватися з частотою 7 разів на тиждень.\nАвіакомпанія також збільшує кількість рейсів в міста Німеччини та Франції. З 1-го грудня 2014 частота польотів Turkish Airlines зі Стамбула в Штутгарт (Німеччина) і назад збільшиться до 28 разів на тиждень, а зі Стамбула в Бордо (Франція) і назад — до 5 разів на тиждень.\nTurkish Airlines збільшує свою присутність і в Африці. Так, з 1-го січня 2015 перельоти за маршрутами Стамбул-Алжир (Алжир) -Стамбул будуть виконуватися з частотою 21 разів на тиждень.\nЗ 3-го березня 2015 авіакомпанія Turkish Airlines планує почати виконувати польоти за маршрутом Стамбул-Абуджа (Нігерія) -Стамбул з частотою 5 разів на тиждень.\nПольоти за даними напрямками здійснюються з / в аеропорт ім. Ататюрка в Стамбулі.\nАвіаквитки в Ізраїль – один з основних пунктів планування вашого відпочинку в цій країні. Ви вже вибрали тур, прийняли рішення щодо проживання: готель і апартаменти, і навіть приблизно уявляєте, чим збираєтеся займатися під час відпустки в Ізраїлі. Прийшов час пошуку підходящих авіаквитків.\nЗвичайно, веселе проведення часу або знайомство з країною можуть бути не єдиною метою вашої поїздки. Може бути, ви потребуєте термінової операції або лікуванні в Ізраїлі. Можливо, вас запросили на міжнародну конференцію. Або, нарешті, ви вирішили провести значимий для вас обряд, наприклад, хрещення і вінчання в місцях, відомих своєю святістю. У будь-якому випадку, вам знадобиться замовити авіаквитки в Ізраїль.\nНа авіаквитки в Ізраїль ціни різняться. Це прямо пов'язано з тим, чи має доступ туроператор до внутрішніх, а не міжнародними тарифами. Компанія «Дрім Ізраїль» може запропонувати вам Авіабілети в Ізраїль по ізраїльських цінами:\nЦі тарифи не доступні російським туроператорам.\nСправа в тому, що наше представництво знаходиться на території Ізраїлю. Тому у нас завжди є в наявності блоки авіаквитків на чартерні (нерегулярні) рейси, приурочені до свят, канікул і високого сезону.\nВи можете замовити авіаквитки фактично на будь-яку дату.\nПеревагою співпраці з «Дрім Ізраїль» є той факт, що ми пропонуємо квитки на рейси тільки перевірених, високоавторитетні авіакомпаній. Таких, які експлуатують безпечні нові літаки. Зокрема, ізраїльські авіалінії відомі тим увагою, яку вони приділяють і комфорту і безпеки пасажирів.\nЩе однією перевагою є наявність на сайті компанії зручної форми пошуку авіаквитків. Скориставшись цією формою, ви можете отримати необхідну інформацію про авіаподорож до Ізраїлю.\nНаші менеджери нададуть вам всю необхідну інформацію, просто зв'яжіться з ними. Якщо ви не знайшли авіаквитки самостійно, а може вас не влаштовують ціни або авіакомпанія, відсутні рейси в потрібний вам період, зверніться за допомогою до наших менеджерів. Вони вирішать проблему замовлення квитків і виберуть відповідне для вас рішення. «Дрім Ізраїль» має партнерські відносини з багатьма відомими авіакомпаніями.\nНаша компанія дбає про всі моменти вашого перебування в Ізраїлі. Ми не тільки допоможемо вибрати тур, скласти список екскурсій, орендувати житло і автомобіль і надати інші туристичні послуги. Замовляючи авіаквитки в Ізраїль з допомогою сайту туроператора «Дрім Ізраїль», Ви значно полегшите собі підготовку до запланованого подорожі. Ви переконаєтеся, що замовлення авіаквитків може бути вельми швидким, легким, зручним процесом. Почніть свій відпочинок з гарного настрою!\nКоротка інформація про Челябінську. Аеропорт Челябінська — як добратися. Дешавие авіаквитки Москва-Челябінськ і Челябінська-Москва на сайті Багато туристів спеціально вибирають певні дати і бронюють авіаквитки до Грузії, щоб стати учасниками цікавих заходів. Небесні причали надають комплекс стандартних послуг з обслуговування повітряних суден і пасажирів: забезпечення зльоту-посадки; гарантія авіаційної безпеки; користування аеровокзалом; обслуговування. Вам залишиться або їхати в аеропорт на свій страх і ризик і надеятся на лояльність співробітників стійки реєстрації, або повертати.\nУ нас на сайті ви можете подивитися ціни на обрані вами авіаквитки, розклад польотів цікавить вас компанії, і при цьому. Вигідні авіаквитки з Новосибірська в Бангкок. Онлайн пошук дешевих квитків на літак. У продажу с до Скористайтеся посиланнями та забронюйте найдешевші квитки безпосередньо в авіакомпанії або в туристичному агентстві, компанія Skyscanner Не бере додаткової комісії. Кращий час для покупки авіаквитків і подорожі по ГрузііТрадіціонно Грузія вважається країною літнього відпочинку. Постійним клієнтам сервіс дозволяє економити, накопичуючи бонуси і використовуючи їх при майбутніх покупках авіаквитків або готелів.\nВона залежить від безлічі факторів, у тому числі і від дня вильоту. Високий рівень професіоналізму агентів і тривалий досвід роботи в галузі авіаперевезень залишать тільки приємні враження. Закриття мостів щоночі для навігації по річці позначається на нічного життя: бари та нічні клуби працюють до ранку, щоб. Дешевий авіаквиток також можна замовити, якщо вибрати авіа переліт з однією або декількома пересадками. А також в будь-яке місто або країну: Єреван, Москва, Сімферополь, Волгоград, Анталію, Петербург, Краснодар, Єкатеринбург, Тель Авів, Анапа, Нижньовартовськ, Донецьк.\nГотель розташований на білосніжному пляжі східного узбережжя Домініканської республіки на березі Карибського моря в 20 хвилинах їзди від аеропорту Пунта Кани. У цьому райському містечку з п'ятьмастами номерами різних категорій гостям пропонується шикарний відпочинок в концепції Unlimited Luxury® або Необмеженої Розкоші. А саме: добре обладнані номери з прекрасним видом, 24-годинне обслуговування в номерах, Клуб Дослідників для дітей під наглядом, організовані розваги для підлітків, денні і вечірні заходи, необмежений доступ до ресторанів з різноманітною кухнею для справжніх гурманів і вишукані бари з асортиментом кращих алкогольних марок. Відмінна риса відпочинку — відсутність контрольних браслетів і резервацій в ресторанах, захоплюючі денні заходи, заняття спортом і нічні шоу і розваги.\nДля більш вимогливих гостей надається можливість відпочинку підвищеної комфортності в категорії Preferred Club. Додаткові привілеї включають номери з ваннами на терасах, міні-бар підвищеної якості, ексклюзивні напої та закуски в залі тільки для учасників Привілейованого клубу, окремий і прискорений check in і check out, окремий басейн і приватний пляж, безкоштовний wi-fi, доступ до комп'ютера та цілодобовий особистий консьєрж.\n← Омськ пекин авіаквитки\nАвіаквитки Найробі москва →


Як підтвердити трудовий стаж |ЯкПросто\nГоловним документальним підтвердженням стажу в Росії є трудова книжка. Але з ряду причин вона може відбивати його не повністю. Нерідкі випадки, коли кадрова документація на підприємстві ведеться не на належному рівні, і просування працівника по службі не отримує належного відображення в його трудовій. Часто виконувана людиною робота не відображається в цьому документі і на законних підставах.\n- Свідоцтва про реєстрацію ІП та припинення підприємницької діяльності;\n- Підписані обома сторонами цивільно-правові договори;\n- Рекомендації з попередніх місць роботи.\nІндивідуальний підприємець повинен вести трудові книжки тільки на своїх найманих працівників, але не на себе. У цьому випадку підтвердженням його підприємницької діяльності є свідоцтво про державну реєстрацію в цьому статусі. Якщо ж діяльність припинена, про цей факт також видається свідоцтво. Так що свій, умовно кажучи стаж, колишній підприємець обчислює від моменту реєстрації ІП до її офіційного припинення.\nНе відображається в трудовій книжці також робота, виконувана за цивільно-правовими договорами. У цьому випадку підтвердженням її виступають самі договори, додатки до них, акти прийому-передачі робіт або об’єктів авторського та суміжного права, акти надання послуг.\nПідтвердити кар’єрний ріст працівника на підприємстві, якщо той не отримав належного відображення у трудовій книжці, можна за допомогою рекомендацій. На Заході, де трудових книжок немає, рекомендаційний лист і зовсім служить єдино можливим підтвердженням професійного досвіду. У Росії ж навіть, якщо в трудовій книжці все гаразд, краще їх мати, ніж ні.\nРекомендувачів може виступити не тільки керівник організації, а й будь-якої його заступник, безпосередній начальник працівника і навіть його колега. Головне, щоб у документі була актуальна контактна інформація, що дозволяє без проблем зв’язатися з тим, хто під ним підписався.\nПри призначенні пенсії документальне підтвердження трудового стажу не має такого значення, як у колишні часи. Її розмір нині більше залежить від суми, яка накопичиться на вашому персоніфікованому рахунку в Пенсійному фонді РФ.


Україна почала офіційні заходи зі вшанування пам'яті жертв Голодомору 1932-33 років\n18 листопада 2008, 21:00\nВасиль Марочко у студії Радіо Свобода\nГості Свободи: Василь Марочко - доктор історичних наук, керівник центру досліджень геноциду українського народу\nРоман Скрипін: Коли вживається слово «геноцид», то геноцид проти кого був, ким запроваджувався геноцид? Тут варто розставити все на свої місця і визначитися в дефініціях.\nМожливо, через це Росія так не сприймає те, що відбувається в Україні?\nВасиль Марочко: І політичні події, які відбуваються в Росії стосовно Голодомору в Україні, вони є ірраціональними і нелогічними.\nДивні речі виглядають, починаючи з 2003 року. Вони пропонують нам, щоб ми визнали голод в СРСР. Мовляв, голод був на Кубані, Україні, Поволжі, Казахстані, який входить до складу РФ на правах автономії.\nНіхто не заперечує, що в цих регіонах зернових відбувся голод. Але якщо Ви називаєте голод в Україні «так званим», тоді логічно постає питання, що він був «так званим» і на території РФ?\n- Ви зараз говорите «так званий». Це пряма мова Медведєва…\n- Заява Медведєва. Так.\n- …де він говорить: «Так званий «голодомор».\n- Ви розумієте, тут взагалі відсутня абсолютно логіка і в оцінці російських істориків причин голоду, вони є спільними і з нашою точкою зору, я маю на увазі, що українських істориків стосовно причин, і навіть наслідків: демографічних, соціально-психологічних і економічних. Тому мені дивна позиція президента Росії.\nАле я розумію, чому. Пропозиція Маркова про відзначення Голодомору, теж нібито як загальної трагедії народів СРСР, весною. Це право РФ.\nВасиль Марочко: Чому до сьогодні Державна Дума Росії не визнала Голодомор трагедією, геноцидом на території РФ? Жодного закону Державної Думи!\nМене інша дивує позиція. Чому до сьогодні Державна Дума Росії не визнала Голодомор трагедією, геноцидом на території РФ? Жодного закону Державної Думи!\nЯ 5 років співпрацюю…\n- Це логічне запитання: що заважає росіянам визнати Голодомор на території РФ актом геноциду проти російського народу?\n- Ну, ми знаємо, чому. По-перше, як правонаступниця СРСР. По-друге, вона мала б бути першою, оскільки вона себе скрізь презентує як країна №1, яка успадкувала і власність, і майно, і саму ідею великої державності, то вона і мала б виступити з ініціативою першою.\nАле так сталося, що ця трагедія, очевидно, ближча українському народу. І те, що ми маємо сьогодні 12 тисяч публікацій, те, що ми маємо сьогодні презентацію 19 томів всіх областей, які були в складі УРСР, і ми сьогодні презентували в Українському домі, то це, очевидно, доказ того, що народові України це дійсно болить.\nМи сьогодні не маємо жодного збірника документів тематичного по голоду в РФ!\n- Ми можемо говорити про кількість жертв голоду в Росії і кількості жертв голоду в Україні?\nУ нас фігурують цифри від 7 до 10 мільйонів. У РФ скільки людей загинуло в результаті голоду на Кубані і на Поволжі?\nВасиль Марочко: В російській історіографії і немає підрахунків демографічних втрат, позаяк там не ведуться системні дослідження як в Україні.\n- Власне кажучи, в російській історіографії і немає підрахунків демографічних втрат, позаяк там не ведуться системні дослідження, як в Україні.\nБула когорта російських істориків, які відійшли. Розумієте, сьогодні вони не досліджують власний голодомор і причини наслідків так масштабно, як у нас. А про Голодомор в Україні вони взагалі не знають.\n- Ну, вони не знають… Бачите, Медведєв сказав, що це використовується з певною метою в Україні.\nТо тут я знову ж таки повертаюся до дефініцій.\nЩо надзвичайно важливо? Яка мета України? Для того, щоб визнали фактом геноциду проти українського народу…\nУкраїнський народ — мається на увазі українці за національністю чи всі нації, які населяли на той час Україну? От перша дефініція.\n- Так, це дуже слушне питання. Власне кажучи, воно вже з’ясоване. Завтра буде брифінг з правових оцінок в Українському домі. Але я скажу свою позицію.\nМи маємо справу з Голодомором, з масовою смертністю від тривалого голодування великих груп сільського населення в Україні. Різні форми і патології: канібалізм, трупоїдство – це все форми, які засвідчують масову смертність на ґрунті голоду. Голодомор як синонім – це голокост...\n- Центральна, Лівобережна Україна в основному.\n- Так. Всі ті тоді 7 областей, сьогодні 17. Зараз не про це мова.\nОцінка в контексті міжнародного права, згідно з конвенцією 1948 року про геноцид, дає право кваліфікувати ( а це лише політична оцінка, навіть ще не юридична) остаточно визначити, що Голодомор в Україні є геноцидом, мають право парламенти країн, міжнародний суд.\nНавіть в Україні за позовом декількох осіб, де був факт, який підпадає під конвенцію, звернення до прокуратури (ми, до речі, це не раз робили впродовж 20 років майже), то це має кваліфікувати суд, в даному випадку міжнародний, і ми будемо мати норму.\nТе, що ми мали закон ВР 2006 року 28 листопада, то це політико-правова оцінка. Це було право України, цілком логічне. Як член ООН вона мусіла це зробити, бо злочин було вчинено на території України...\nЗгідно з законом 1931 року про подвійне громадянство, громадянин УРСР був автоматично громадянином СРСР. Тому в даному випадку, а я ще раз повертаюся до Росії, вона мала ініціювати і дати оцінку. Це перше.\nУ законі 2006 року мова йде про те, що Голодомор в Україні є геноцидом проти українського народу. Не українців. Мова йде проти, вибачте, державної нації навіть у тих 1930-их роках, бо ми мали УРСР.\n- Ну, те, що у нас село було питомо все ж таки населене, власне, українцями…\n- Так. 96%.\nІ коли кажуть деякі мої колеги та й навіть й політики, що «геноцид був проти», «геноцид був спрямований»...\nГеноцид не може бути спрямований, бо геноцид є категорією міжнародного права, яка кваліфікує той чи інший злочин: Голокост, різанину у Вірменії, Голодомор в Україні і інші форми. Незалежно від того, чи 5, чи 10 мільйонів було знищено.\nВасиль Марочко: Ми маємо в Україні територію Голодомору 22,4 мільйони.\n- Виходить, що половина фактично була знищена.\n- Так. Романе, 22,4 мільйони. У доповідних записках ГПУ 1932-1933 років (це дуже достеменне джерело) є цифри, відсотки вірогідності смертності в районах: 30%, 50% і 80%. Звичайно, можна там середнє арифметичне або можна піти просто сумарним і ми виходимо вже за 10 мільйонів...\nСьогодні пролунала цифра, що в цих 19 томах 850 тисяч поіменно. Вже цього достатньо. А ми маємо, за моїми підрахунками, в Україні територію Голодомору 22,4 мільйони. Це доповідні записки ГПУ про кількість районів, населення і охоплення різними формами Голодомору.\n- Так. Романе, 22,4 мільйони.\nІ в доповідних записках ГПУ 1932-1933 років (це дуже достеменне джерело) є цифри, відсотки вірогідності смертності в районах: 30%, 50% і 80%. Звичайно, можна там середнє арифметичне або можна піти просто сумарним і ми виходимо вже за 10 мільйонів…\nГолодомор і політичні спекуляції\nУ Нью-Йорку молились за жертв Голодомору\nДмитро Медведєв не вшанує жертв Голодомору в Україні


Коломойський може поглинути Одеський НПЗ - новости Украины, Економіка - LIGA.net\nКоломойський може поглинути Одеський НПЗ\nЛукойл готовий продати зупинений рік назад Одеський НПЗ. Про це пише КоммерсантЪ-Україна в публікації "Лукойл готов сдать Одессу".\nЗа даними джерел видання, єдиним реальним претендентом є українська група Приват, що володіє частиною нафтовидобувної компанії Укрнафта. Але дорого платити за завод Приват не збирається, а Лукойл навряд чи погодиться продати його дешевше за вартість реконструкції.\nВіце-президент Лукойла Геннадій Федотов повідомив, що компанія розглядає можливість продажу Одеського НПЗ в Україні. Через низьку рентабельність і проблеми з поставками нафти завод стоїть вже більше року. Топ-менеджер пояснив, що на актив вже є претенденти, але розкривати деталей не став.\nЯк повідомило джерело, знайоме із ситуацією, Лукойл веде переговори з декількома компаніями, але єдиним реальним претендентом є група Приват, підконтрольна бізнесменам Геннадію Боголюбову та Ігорю Коломойському. За даними джерел на нафтовому ринку, ще один великий бізнесмен, що володіє рядом газових і газохімічних активів в країні, Дмитро Фірташ в купівлі Одеського НПЗ не зацікавлений. У ТНК-ВР, якій в Україні належить Лисичанський НПЗ, відмовилися коментувати можливість купівлі активу. При цьому компанія на початку року також зупиняла роботу свого НПЗ в зв'язку із збитковістю. Не стали коментувати ситуацію і в Газпромнафті.\nПриват зможе забезпечити Одеський НПЗ сировиною - групі належить більше 40% найбільшого в Україні нафтовидобувного підприємства Укрнафта (50%+1 акцією володіє НАК Нафтогаз України). "Домовитися з нафтотранспортною Укртранснафтою Привату буде нескладно, оскільки в її керівництві є люди, які лобіюють інтереси групи", - зазначило джерело видання. Водночас, запевняє він, група не готова "дорого заплатити" за Одеський НПЗ. На думку Олексія Кокіна з Уралсиба, ціна буде не нижче за вкладання Лукойла в реконструкцію НПЗ і складе від $500 млн. до $1 млрд. У той же час у самого Лукойла можливостей виведення НПЗ з кризи майже немає. Групі Приват, відзначає аналітик, доведеться просити податкові пільги у влади України, щоб зробити підприємство прибутковим.


Мойсей Мурин — один із найшанованіших святих, якому моляться про позбавлення від запоїв.\nНародна чутка стверджує, що гаряча молитва Преподобного Мойсея нерідко рятує навіть найзапекліших алкоголіків, оскільки цей святий є заступником перед Богом за всіх питущих і блудників.\nМойсей був ефіопом, за що і отримав ім’я додаток «мурин» — тобто чорний. Проживав він в Єгипті і в молодості був слугою у знатного людини, але скоїв вбивство і господар вигнав його.\nОднак замість пошуків нового пристановища і роботи, Мойсей Мурин приєднався до зграї розбійників і незабаром став її ватажком.\nДовгий час він здійснював жорстокі злочини, жив у постійному блудного гріха і страждав від непереборної тяги до спиртного. Через кілька років він щиро розкаявся у скоєних злочинах і прийшов в пустинну обитель, де в сльозах і молитвах проводив свої дні, гірко шкодуючи про колишню розгульного життя.\nЙого як і раніше долали спокуси, але він несамовито боровся з ними. Так, щоб не бачити снів, распаляющих бажання, він шість років стояв по ночах у всеношній, відганяючи диявола-спокусника молитвами.\nНагородою Мойсею Мурину за довготерпіння і завзятість став чудотворний дар панувати над бісами. Життя преподобного пройшла в постійному молитовному подвигу. У віці 75 років він загинув від рук розбійників, які напали на скит.\nМолитва Преподобного Мойсея Мурину\nО, велика сила покаяння! О, вимірювана глибина милосердя Божого! Ти, преподобіє Мойсея, був перш розбійником, але, вжахнувшись своїх гріхів, воскорбел про них і в каятті прийшов у монастир і там у великому плачі про своїх колишніх беззаконниях і у тяжких подвигах посту і молитви проводив свої дні до кончини і удостоївся Христової благодаті прощення і дару чудотворення.\nО, преподобіє, ти від тяжких гріхів досяг пречудных чеснот! Допоможи і моляться тобі рабам Божим, влекомым в погибель від безмернаго вживання вина, що ушкоджує безсмертну душу і тіло — храм Духа Святого. Схили на них свій милостивий погляд і не презри їх, але внемли їм, що вдаються до тебе.\nМолі, святе Мойсея, Владику Христа, щоб Він, Милосердний, не відкине їх, безсилих і нещасних, гинуть від пристрасті чрезмернаго винопиття, і хай не зрадіє диявол їх погибелі, бо всі ми, яко творіння Божі, викуплені Пречистою Кров’ю Сина Його. Почуй же, преподобіє Мойсея, молитву їхню і нашу.\nВіджени від них диявола, дай їм силу перемогти пристрасть їх, приведи їх на шлях добра, звільни від рабства пристрастей, визволи від пагуби чрезмернаго винопиття, щоб, оновлені, в духовному розсудливості і світлому розумі, полюбили вони всіляке утримання і благочестя і вічно прославляли завжди Рятує створення Свої Всеблагаго Бога, Йому ж належить слава, честь і поклоніння на віки віків. Амінь.\nТакож дієвим способом позбутися від пристрасті до алкоголю вважається Молитва святому мученику Воніфатію. З численних православних ікон чудотворним даром позбавляти від алкогольної залежності має образ Богородиці під назвою «Невипивана чаша». Є й інші молитви від алкоголізму, детальніше за посиланням.\nКава як спосіб кинути пити


Росія закине апарат на Венеру - Цікаві та веселі новини\nДодому Космос Росія закине апарат на Венеру\nРосія закине апарат на Венеру\nРосія має намір відправити до Венери дослідницький апарат. Політ зонда, який вивчить атмосферу Венери, зможе отримати більш точні карти планети і спробує виявити венерианские землетрусу, намічений на 2016 рік.\nЗапуск міжпланетного зонда «Венера-Д» буде здійснено з допомогою важкої ракети-носія вже існуючої «Протон-М», або перспективної «Ангара». Про це заявили представники НВО ім. Лавочкіна за підсумками Ради головних конструкторів за проектом «Венера-Д».\nКосмічний апарат в даний час проектується вченими і конструкторами з декількох інститутів, серед яких крім НВО імені Лавочкіна Інститут космічних досліджень при Академії наук, ЦНДІМАШ і Московський авіаційний інститут. Їх спільне дітище має витримати влучення в умови, які можуть сміливо претендувати на звання екстремальних: температура повітря на Венері перевищує 450 градусів, а добу тривають понад сто земних днів.\nОрбіта Венери розташована набагато ближче до Сонця, ніж земна: середня відстань від планети до зірки становить близько 100 млн км проти 150 млн км від Землі. Після прибуття на венерианскую орбіту апарат розділиться на дві частини. Але якщо орбітальної частини подібне наближення до Сонця нічим особливим не загрожує, то ось зондах, які планується скинути в атмосферу і на поверхню, доведеться жарко.\nПри +450 градусів електронні схеми працювати не можуть, і навіть термостійкі пластики починають або плавитися, або виділяти гази і втрачати міцність.\nНачинку апарату слід закрити надійною теплоізоляцією, вважають дослідники, а в якості теплопоглотителя використовувати воду. Фахівці мають намір розробити термос, який утримає всередині прийнятну температуру протягом якомога довшого терміну – в ідеалі не менше сотні земних днів. Саме за такий час розташовані всередині апарату сейсмічні датчики зможуть зібрати достатньо даних про внутрішню будову планети, реєструючи коливання ґрунту на місці посадки.\nЗовнішній шар теплоізоляції, розташований відразу за захищає спускаемую капсулу при посадці корпусом, передбачається зробити з багатошарової золотої фольги. Згідно з проведеним конструкторами розрахунками, багатошарова фольга з дорогоцінного металу з прошарками з кварцового волокна виявляється ефективним теплоізолятором: звичайний пінопласт або будівельний утеплювач тримають тепло в тридцять разів гірше.\nКуля перед складанням просто заллють водою і дадуть їй замерзнути: на Венеру прилади прибудуть всередині крижаного блоку. Крім спускного апарата, супутника на орбіті вчені розраховують ще й на викиди в атмосфері Венери аеростат. На висоті в 48 км умови будуть набагато більш прийнятні для роботи приладів (всього 90 градусів за бортом), і дослідники збираються скористатися цим для більш докладного вивчення атмосфери і фотографування поверхні.\nПеребуваючи під нижньою кромкою верхнього шару хмар і використовуючи спеціальні світлофільтри, камера аеростата зможе надати високоякісні, з роздільною здатністю до одного метра, зображення поверхні: для порівняння, майже таке якість мають знімки Москви в Google Earth, і з такою якістю вчені можуть фотографувати зараз ландшафт Марса з орбіти, повідомляє Gzt.ru.\nПопередня статтяУ італійського фермера вилучили 500 стародавніх артефактів\nНаступна статтяСамий тонкий РК-дисплей


Попередня стаття Згадуючи про минулі 95-ти років з дня розпаду держави Халіфат, давайте ж працювати для повернення сонця Ісламу і для виведення людства з тиранії невіри до світла Ісламу!\nНаступна стаття Черговий шахід, який пав від рук андижанського м’ясника\nДаний візит відбувався в рамках п'ятиденної поїздки іранського лідера до Європи після скасування санкцій щодо Ірану. Однак це - не в перший раз, коли Франція відмовляє в присутності виключно халяль їжі або в тому, щоб прибрати вино з меню мусульманських лідерів. Раніше президент Рухані був ображений під час візиту до Франції 17 листопада 2015 року, коли господар нахабно наполягав на дотриманні французьких традицій за обіднім столом.\nЗ приводу візиту Рухані і настільки нахабного його прийому ми б хотіли роз'яснити наступне:\n• З моменту французької революції і заснування республіки на основі світськості Франція веде себе по відношенню до мусульман вкрай цинічно і зарозуміло. Вона колонізувала мусульманські землі, вбила мільйони в ім'я встановлення контролю і поширення своєї культури і мови, і цей колоніалізм не перестає мати місце до сих пір. Ворожнеча і ненависть Франції до мусульман беруть початок з панування секуляризму, який сприймає переконання і цінності Ісламу як серйозну загрозу! Президент Франції відмовився виключити з меню заборонену Шаріатом їжу, тому як це базується на релігійному ґрунті, що суперечить цінностям французької республіки.\n• У Франції мусульман піддають репресіям, гонінням і нападкам через їх їжу, одяг і молитви (ас-салят). Скрізь, де виробляється алкоголь, присутні розпуста і непристойності. Дівчата-мусульманки позбавлені можливості отримати освіту через прихильність до велінь Всевишнього Аллаха з приводу носіння хустки. Наруга і замикання мечетей під приводом боротьби з екстремізмом змушують мусульман здійснювати п'ятничну молитву на вулицях.\nФранцузькі політики регулярно з насмішкою вимовляють слова, повні паскудства і прихованої ненависті по відношенню до мусульман. Заступник мера міста Монро-Жуїні Жак Рено під час атаки на Газу і її обстрілу євреями залишив такий коментар у «Twitter» під шокуючою фотографією палестинської дитини з відтятою головою: «Я вважаю, що це - халяльне м'ясо».\nПрезидент Ірану Рухані висловив лише особисту позицію, коли відмовився сісти за стіл без халяль їжі, і упустив при цьому золоту можливість виступити від імені всіх пригноблених мусульман Франції, продовжуючи відвідувати країну навіть після того, як двічі був зустрінутий з тією ж неповажною гостинністю! Пропускати один лише прийом їжі під час кожного візиту до Франції не є гідною позицією для Рухані. Як же тоді бути дітям мусульман, які навчаються у французьких школах, яких змушують вживати їжу зі свининою? Або як щодо ув'язнених-мусульман у французьких в'язницях, які страждають від голоду лише тому, що французькі суди заборонили халяль їжу в тюрмах?!\nЧи зумів президент Рухані досягти чогось для розвитку своєї країни в результаті цих принизливих візитів до Франції? Насправді ж, була укладена лише невелика операція з французькою нафтовою компанією «Total» про купівлю 200 тис. барелів дешевої нафти в день. А натомість цього - величезна угода на 22 млрд. євро про покупку 118 літаків «Airbus». Ці угоди - лише в інтересах Франції. Експорт цінної сировини за низькою ціною і імпорт дорогої продукції пов'язують Іран по руках і ногах протягом довгих років, адже доведеться вимушено покладатися на французькі компанії, щоб забезпечити літаки запчастинами і технічним обслуговуванням.\nСумно бути свідком кривавих відносин навколо різних вчень (мазхабів) між Іраном і його сусідами, в яких чималу відповідальність несе і сам Іран, і в той же час бачити, як іранські правителі кидаються в обійми найворожіших до Ісламу і мусульман ворогів. Що ж особливо дивує, так це лицемірні заяви французьких лідерів про боротьбу з тероризмом! А іранська газета «Тахран Таймз» навіть не згадала про нешанобливий вчинок Франції на адресу їхнього президента Рухані. Замість цього 29 січня вона використала утішний підхід у висвітленні візиту: «Виступаючи на спільній прес-конференції з Олландом після переговорів, Рухані заявив, що Іран і Франція повинні обмінюватися розвідувальними даними у боротьбі з тероризмом, екстремізмом і нетерпимістю». Дивно чути подібні заяви, коли обидві ці країни здійснюють масштабний державний терор в Сирії, і в той же час з дня на день зростає французький екстремізм і нетерпимість по відношенню до мусульман у Франції!\nНевірні посмілішали через слабкість і зради наших правителів, які рвуться заробити симпатії жадібних компаній і їх жорстоких лідерів всупереч велінню Аллаха. Всевишній і Всемогутній Аллах сказав:\nلَا يَتَّخِذِ الْمُؤْمِنُونَ الْكَافِرِينَ أَوْلِيَاءَ مِنْ دُونِ الْمُؤْمِنِينَۖ وَمَنْ يَفْعَلْ ذَٰلِكَ فَلَيْسَ مِنَ اللَّهِ فِي شَيْءٍ إِلَّا أَنْ تَتَّقُوا مِنْهُمْ تُقَاةًۗ وَيُحَذِّرُكُمُ اللَّهُ نَفْسَهُۗ وَإِلَى اللَّهِ الْمَصِيرُ\n«Віруючі не повинні вважати невіруючих своїми помічниками і друзями замість віруючих. А хто чинить так, той не має ніякого відношення до Аллаха, за винятком тих випадків, коли ви дійсно боїтеся їх. Аллах застерігає вас від Самого Себе, і до Аллаха належить прибуття» (3:28).\nЗлісні лідери нападають на вас в ім'я секуляризму і демократії. Кампанію по «боротьбі з тероризмом» вони обернули на кампанію по «боротьбі з радикалізмом», хоча їх радикалізм давно вже перейшов всі норми здорового глузду і етики. Підтримка терору з повітря, з суші і з моря принесла чимало смертей і руйнувань. Це призвело до того, що мільйони людей залишили свої будинки і попрямували в Європу, яка насправді їм не рада. Вони борються з вами в усіх областях вашої релігії, включаючи віру, їжу і одяг. Ваші вороги не заспокояться, поки не відвернуть вас від Ісламу. Всевишній Аллах сказав:\nوَلَا يَزَالُونَ يُقَاتِلُونَكُمْ حَتَّىٰ يَرُدُّوكُمْ عَنْ دِينِكُمْ إِنِ اسْتَطَاعُواۚ وَمَنْ يَرْتَدِدْ مِنْكُمْ عَنْ دِينِهِ فَيَمُتْ وَهُوَ كَافِرٌ فَأُولَٰئِكَ حَبِطَتْ أَعْمَالُهُمْ فِي الدُّنْيَا وَالْآخِرَةِۖ وَأُولَٰئِكَ أَصْحَابُ النَّارِۖ هُمْ فِيهَا خَالِدُونَ\n«Вони не перестануть битися з вами, поки не відвернуть вас від вашої релігії, якщо тільки зможуть. А якщо хто з вас відступить від своєї релігії і помре невіруючим, то його діяння виявляться марними як в цьому світі, так і в Останньому житті. Вони є мешканцями Вогню і залишаться там вічно»(2: 217).\nТому ви повинні міцно триматися за гілку Аллаха і не обдурюватися вивертами брехливих правителів. Вони закликають вас на свою сторону, лякаючи бідністю, а часом - і одне одним, а самі при цьому бояться повернення Ісламу і кінця тиранії секуляризму.\n27 Рабі ус-сані 1437 р.х.\n№ HTCMO 025/1437\nФранція\tІран\tФрансуа Олланд\tРухані


"Обоє служили у полку і обоє загинули, залишився син": заступник командира "Азову" розповів історію сім'ї\nГлавная / Бизнес&IQ / Stories / «Обоє служили у полку і обоє загинули, залишився син»: заступник командира «Азову» розповів історію сім’ї\nЗаступник командира полку “Азов” Святослав Паламар “Калина” розповів історію сім’ї, яку добре знав. Чоловік та жінка загинули, у них залишився син.\nЧоловік Віталій і дружина Алла служили у полку і обоє загинули з різницею у кілька тижнів у Маріуполі. Сиротою залишився маленький син.\nОбоє були з Красногорівки, виїхали у 2014 році. Стали волонтерами. У полку “Азов” майже від початку його створення. Працювали на кухні, а потім оформилися вже на службу. Алла була діловодом, Віталій – начальником фінансів. В одному з боїв отримав поранення, але в госпіталь не пішов. Залишився зі своїм підрозділом. Вони одружувалися в “Азові”. Їхній син народився у Маріуполі.\n«Вони до останнього були разом. І пішли один за одним.Це реальні люди. Справжні. Молоді та спраглі до життя. Аллочка колись працювала перукарем, робила манікюри. І хотіла, щоби усе навколо було красиво. Завжди була душею компанії. Ініціативна, все під руками горіло. Віталік завжди переживав за інших більше, ніж за себе. Мав чудовий голос і дуже класно співав. Скажу так: страшно, коли психіка адаптується і захищається, щоб все це витримати. Витримуєш. А потім гинуть твої рідні. Ціла родина», — пише заступник командира полку “Азов” Святослав Паламар.\n15 квітня загинув Віталій, Алла стала вдовою. А потім 8 травня російська авіабомба вбила і її. Малюк залишився повним сиротою.\n«Ми дружили. Аллочка хрещена мого сина. Двоє Героїв померло. Не стало цілої родини. І я нічого не міг зробити…», — пише «Калина».\nНагадаємо, 16 травня, полк «Азов» розповсюдив звернення, в якому йдеться, що «захисники Маріуполя виконали наказ вищого керівництва та хочуть зберегти життя підлеглим».\n16 травня у російських змі почали розганяти новий фейк про те, що українські бійці «вийшли з «Азовсталі» з білим прапором.\nТеги: Азов история Калина мариуполь сім'я


Як японські дорожні служби прибирають сніг на горі Татэяма - 1ca\nДодому Лайф Як японські дорожні служби прибирають сніг на горі Татэяма\nЯк японські дорожні служби прибирають сніг на горі Татэяма\nТурбота про екологію по-японськи. Туристична Мекка, де сніг білий, а повітря чисте\nВи досі думаєте, що снігоприбирачі в Росії займаються важкою і складною працею? Можливо це і так, але настільки великих проблем і труднощів як з прибиранням снігу в японській префектурі Тояма можливо немає практично ні в одному іншому місці в світі. Дорожні служби там у прямому сенсі слова «вгризаються» в товщі снігу для того, щоб очистити серпантин дороги від багатометрових снігових пластів, висота яких може досягати 18 м! Складне завдання, але вибирати цим дорожнім працівникам не доводиться.\nВиди після очищення снігу відкриваються дивні і численні туристи проїжджають гірським маршрутом на автобусах не можуть не зупиниться і не зробити декілька десятків пам’ятних знімків у своєрідному тунелі, наполовину створеним природою і наполовину зробленим людиною.\nЯк же відбувається прорубание маршруту крізь сніги? І звідки стільки снігу на звичайній високогірній дорозі? Там снігопади тривають по кілька місяців без перерви? Не зовсім так.\nВсе починається навесні. Щороку, на початку березня екіпажі снігоприбирачів виходять на розчистку дороги до національного парку Татэяма. Це відома серед японців і шанувальників культури Країни Висхідного Сонця природна Мекка, яка відкривається для відвідувань туристів з початку весни по кінець осені. Взимку транспорт туди не ходить і єдину асфальтовану дорогу не очищають від великого шару снігу, що скупчився за кілька зимових місяців.\nІ тільки з приходом тепла, коли природний заповідник починає грати всіма кольорами і відтінками палітри фарб, від білого до зеленого, тільки тоді виходить перша бригада бульдозеристів. Стартує очищення засипаного за зиму шляху. До асфальту в цей момент кілька метрів снігу і весь його потрібно зчистити, до ідеального стану дорожнього покриття.\nПершим ділом на розвідку виходить один єдиний бульдозер, який видряпується на верхню точку маршруту. За допомогою GPS і сигналів супутникового телефону він точно отлеживает розташування дорожнього полотна під тоннами і метрами снігового покриву.\nПісля отримання розташування дороги, на шлях очищення виходять десятки різноманітних машин. Весь працю природно механізований. Бульдозери, екскаватори роторні снігоприбиральні машини проходять засніжений маршрут від передгір’я і до вершини, залишаючи на дорозі все менше і менше снігу. У підсумку позаду себе вони залишать тільки чистий асфальт.\nЗдавалося б, навіщо такі складнощі в очищенні снігу, чи не простіше підтримувати в чистоті підходи до заповідника протягом всього туристичного міжсезоння? До чого застосовувати дорогу снігоприбиральну техніку різноманітних видів, застосовувати більш кваліфікованих фахівців і додатково витрачати сотні тисяч доларів США?\nДо речі, на утримання національного парку Татэяма йди близько $50 млн. в рік.\nМожливо тоді японці не були б японцями з їх тягою до ідеального балансу в природі, в душі і в країні. Справа все в тому, що гора Татэяма входить в число одних із самих високих піків острівної країни, її висота становить 3.015 м і входить в число Санрэйдзан, Трьох Священних Гір, нарівні зі всесвітньо відомою горою Фудзі і Хаку. А це для японців, які шанують не тільки тПорадиції свого народу, але і природу країни – священне, що означає, все повинно бути максимально наближене до природного плину з мінімальним втручанням людини в ці процеси. Тільки так можна залишити крихкий баланс, створений за мільйони років недоторканим і пронести крізь століття красу буття своїм нащадкам.\nВ цьому полягає і відмова від транспортування надлишків снігу вантажними автомобілями. Вони будуть надмірно забруднювати атмосферу заповідника їдким дизельним вихлопом, ніж неминуче порушить баланс. Продуктивніше закинути зайвий сніг на вершину стіни утворилася по обидві сторони від дороги. Влітку сніг трохи підтане, ущільниться і осяде. Навесні наступного року процес повториться.\nТакож у високогір’ї не пускають звичайний транспорт. Придивіться до білосніжною, первозданній чистоті снігу, складається відчуття, що тут не бувала нога людини і шина автомобіля. Хоча це один з найпопулярніших туристичних маршрутів в Японії.\nДивіться також: Десять помилок водіїв взимку\nАвтобуси з туристами суцільно або гібридні електричні. А під час зупинок для споглядання прекрасної округи на шляху, туристам забороняється виходити. Все можна оглядати виключно через вікно автобуса. А то мало некультурні міські жителі насмітять або почнуть збирати місцеву флору і фауну.\nОсь так в Японії стежать за порядком і не дають знищити найбільше диво на Світі – ПРИРОДУ. Є чому повчитися.\nпопередня статтяPorsche припиняє продажі нових автомобілів в Європі\nнаступна статтяКортеж премєр-міністра Японії виїжджає на дорогу, от би у нас так\nКакие бывают диван-кровати, модельный ряд в «Маркет Мебели»\nБоліди Формула 1 зрівнялися з перевантаженням з винищувачами\nПремєри Женевського автосалону 2017: Топ 20 автоновинок\nГлибокий тюнінг Nissan Juke дозволить зняти потужність в 500 коней\nApple зможе інтегрувати зображення з телефону на лобове скло\nЯк замінити трансмісійне рідина


Компаундинг-центр «Хемотека»: «Наша мета — ефективність та безпека хіміотерапевтичного лікування» | Виктор и Елена Труш\nКомпаундинг-центр «Хемотека»: «Наша мета — ефективність та безпека хіміотерапевтичного лікування»\n// ІННОВАЦІЇ В ЛІКУВАННІ.\nУ сучасному світі все більшої значущості набирає персоналізована медицина, основою якої є персоналізована фармація. Компаундинг-центр персоналізованої фармації «Хемотека» був першим та залишається єдиним представником цього передового напряму в Україні. Історія практики виробничих аптек розпочалася чотири роки тому, але за цей короткий термін «Хемотека» досягла неабиякого визнання: у 2018 році отримала державну відзнаку за бездоганну якість продукції «Вища проба» та диплом встановленого зразка; стала діючим членом Європейського товариства онкологічної фармації (European Society of Oncology Pharmacy), основна мета якого — розроблення оптимального лікування онкохворих і покращення рівня їхнього життя.\nУ 2019 році аптека № 2 «Хемотека» пройшла перевірку та отримала Сертифікат відповідності вимогам ДСТУ ISO 9001:2015, а в лютому 2021 року дію сертифікату поширено на всі аптеки ПП «Інфузія» (на сьогодні до складу ПП «Інфузія» входить дві виробничо-роздрібні аптеки та три аптеки з роздрібної торгівлі). Цим сертифікатом підтверджується, що в компанії впроваджені та діють міжнародні стандарти управління, чим забезпечується висока якість і безпечність продукції.\nУ НОГУ ІЗ ТРЕНДАМИ\nБеззаперечною перевагою персоналізованої фармації є виготовлення препаратів відповідно до індивідуальних особливостей пацієнта, що дає змогу досягти максимального ефекту від препарату та мінімізувати ризик побічних реакцій. Особливо це стосується препаратів для лікування онкологічних захворювань, на виготовленні яких спеціалізуються аптеки ПП «Інфузія».\n«Належна якість наших лікарських засобів та процесів їхнього виготовлення досягається завдяки функціонуванню керованої системи управління якістю, основою якої є принцип «запобігати, а не усувати». Аналіз та оцінка ризиків є одним з основних інструментів керування системою якості».\nСистема внутрішньоаптечного контролю якості в наших аптеках охоплює всі стадії життєвого циклу лікарських засобів — від вхідного контролю субстанцій та матеріалів до контролю лікарського засобу при відпуску і від отримання рецепта (замовлення) до моніторингу задоволеності замовників. Для виготовлення лікарських засобів використовуються лише зареєстровані в Україні субстанції. Вхідний контроль субстанцій передбачає перевірку реєстраційного статусу та наявності висновку щодо якості незалежної акредитованої лабораторії.\nПростежуваність у наших аптеках забезпечується шляхом постійної ідентифікації приміщень, обладнання та продукції. Тобто контролю підлягає не лише продукція, а й умови її виготовлення. В аптеках передбачено два види ідентифікації — інформаційна та статусна. Інформаційна ідентифікація — це маркування об’єктів (у тому числі продукції) інформаційними етикетками встановленої форми із зазначенням назви, серії, дати та інших інформативних даних. Статусна ідентифікація полягає в маркуванні статусними етикетками: наприклад, для продукції — це «Карантин», «Дозволено до використання», «Відбір проби»; для приміщення — це «Чисто», «В роботі» тощо.\nДОЛАЄМО ПРОБЛЕМИ РИНКУ\nОднією з найбільших і, на жаль, найпоширеніших проблем для пацієнта на сьогодні є ризик придбання фальсифікованого препарату. В мережі аптек «Хемотека» цей ризик усувається безпосередньою комунікацією «виробник — замовник», «лікар — фармацевт».\nДосить важливим чинником роботи хіміотерапевтичних стаціонарів є їхня значна завантаженість пацієнтами разом з дефіцитом медичного персоналу, що робить надто високим ризик «людського фактору» і допущення помилок при проведенні інфузійної терапії. Готова лікарська форма, виготовлена «під пацієнта», унеможливлює ризик такої помилки. Крім цього, наявність мережі аптек дає можливість замовити та отримати препарат у своєму місті.\nБЕЗПЕКА ПАЦІЄНТА — У ФОКУСІ УВАГИ\nВисокий рівень безпеки для пацієнта забезпечується виготовленням препаратів в умовах, що відповідають найвищим стандартам аптечного виготовлення:\nнаявність сучасної матеріально-технічної бази та валідовані процеси асептичного виготовлення;\nодноразові системи для виготовлення препаратів (що запобігає ризику перехресної контамінації);\nвиготовлення препаратів із зареєстрованих субстанцій та наявність сертифікату аналізу акредитованої лабораторії на кожну серію субстанції;\nнаявність системи підготовки води всіх рівнів очищення;\nцілодобовий моніторинг параметрів виробничих приміщень;\nвисококваліфікований персонал, який проходить постійне навчання, зокрема щодо найновішої наукової інформації;\nзберігання та доставка субстанцій за належних умов (аптеки забезпечені клімат-камерами і термобоксами, що дають можливість зберігати й транспортувати продукцію за температури мінус 800С).\n«Враховуючи досвід передових європейських країн, ми проводимо мікробіологічний та хімічний (методом рідинної хроматографії чи спектрофотометрії) контроль кожної серії виготовленої продукції. Адже наше покликання — забезпечити пацієнтів доступними та якісними ліками з індивідуальним, підібраним для кожного конкретного пацієнта дозуванням».\nДОСТАВКА ЛІКАРСЬКИХ ЗАСОБІВ — СКЛАДОВА БЕЗПЕКИ ЛІКУВАННЯ\nДоставка лікарських засобів до лікувально-профілактичних закладів, де проходять лікування наші пацієнти, є досить важливою складовою діяльності аптек ПП «Інфузія». Ми забезпечуємо якість і безпечність препаратів не лише під час їхнього виготовлення, а й під час транспортування. Переважна кількість хіміотерапевтичних лікарських засобів є термолабільною, тож їхнє зберігання і транспортування вимагають особливих умов. Ці умови забезпечуються за допомогою сучасних термобоксів та автомобільних холодильних камер, що пройшли кваліфікацію та здатні підтримувати необхідну температуру з встановленою точністю протягом терміну доставки. Транспортні засоби, задіяні в доставці лікарських засобів, відповідають нормативним вимогам і проходять перевірку перед кожною відправкою згідно із затвердженими процедурами.\nСИСТЕМА НАГЛЯДУ ЗА ЛІКАРСЬКИМИ ЗАСОБАМИ\nНа ПП «Інфузія» ведеться постійний моніторинг, збір та оцінка інформації, пов’язаної з безпекою та ефективністю застосування виготовлених лікарських засобів. Крім цього, тісна взаємодія наших фармацевтів з лікарями дає змогу правильно оцінити проблему пацієнта, унеможливити побічні ефекти на організм пацієнта й забезпечити максимально згубний вплив препарату лише для ракових клітин.\nВИСОКОКВАЛІФІКОВАНИЙ ПЕРСОНАЛ — ЗАПОРУКА БЕЗПЕКИ\nНайголовніша запорука успіху аптек ПП «Інфузія» — це висококваліфіковані фахівці. Наші фармацевти мають вищу фармацевтичну освіту, проходять регулярне навчання — як внутрішнє, відповідно до спеціально розроблених програм навчання, так і зовнішнє, що стосується найновішої наукової інформації щодо аптечного виготовлення ліків.\nОсоблива цінність нашої діяльності полягає в тому, що ми захищаємо не тільки замовників, а й персонал аптек: адже виготовлення хіміотерапевтичних препаратів — це передусім робота з токсичними речовинами. Безпека як замовників, так і виробничого персоналу аптек досягається за рахунок застосування боксів біологічної безпеки третього класу, що унеможливлюють безпосередній контакт персоналу з продуктом. Крім цього, спеціальний технологічний одяг, система шлюзів з перепадом тисків і чітко визначені матеріальні та персональні потоки дають змогу забезпечити такі умови виготовлення препаратів, що повною мірою захищають продукцію від будь-якої контамінації, а персонал — від негативного впливу використовуваних речовин.\nУ нашій команді немає жодної людини, яка б не усвідомлювала важливість своєї діяльності. За діагнозом «рак» стоять найдраматичніші історії, та попри все — це не вирок, хворобі можна ефективно протистояти. У боротьбі з цією грізною недугою важливий час, якого не варто втрачати, і ми розуміємо, наскільки важливо забезпечити якісне, вчасне та доступне лікування для кожного українця, що стикнувся із цією хворобою. І ми маємо для цього все необхідне: сучасну та потужну матеріально-технічну базу, субстанції відомих світових виробників, а найголовніше — висококваліфікованих фахівців, яких надихає можливість створювати лікарські засоби, що зберігають життя, зменшують біль і пришвидшують одужання.\nМи розуміємо, що ми перші в Україні і ми робимо історію, — це надихає. Ми прагнемо подальшого розвитку, адже саме завдяки йому ми зможемо допомогти врятувати більше людських життів.\nАвтори: Вікторія Гончарук, керівник фармацевтичного департаменту ПП «Інфузія».\nСергій Головко, провізор, керівник відділу збуту, Уповноважена особа з якості II Аптеки № 2 «Хемотека», ПП «Інфузія».\nАнна Тамко, провізор-аналітик, Уповноважена особа з якості I Аптеки № 2 «Хемотека», ПП «Інфузія».\nЛариса Залозна, провідний фахівець з якості ПП «Інфузія».


Гамлет. Сни. Андрій Жолдак - Квитки в Києві - Замовлення квитків на концерт, в театр - Доставка - Афіша Києва - Квиток?.. За хвилину!\nЖолдак - один з небагатьох українських режисерів, який намагається реанімувати вітчизняний театр. Його вистави викликають захоплення і повне нерозуміння, тому що його метод - шокова терапія. Жолдак спочатку став відомим за кордоном. Перший успіх йому принесла дипломна вистава "Момент" на гастролях в Мюнхені. Сім його постановок на протязі останніх трьох років стали лідерами сезонів в різних країнах. У той же час в Україні на протязі 1989-2001 років він був відомий вузькому колу прогресивних глядачів.\n3 грудня у Києві буде показана вже відома вистава "Гамлет. Сни", з якої режисер починав свою роботу з харківською трупою. Головні ролі в ній грають поп-співак Андрій Кравчук і дружина режисера, актриса Вікторія Спесівцева.\nШановний клієнт, Ви маєте можливість замовити та купити квитки на «Гамлет. Сни. Андрій Жолдак», що відбудеться – в Національній опері України . Ви можете купити Е-квиток, сплативши його карткою VISA / Mastercard або скористатися найбільшою мережею кас в місті Києві чи послугою кур'єра. Завантажуйте та замовляйте квитки через Мобільний додаток – Всі квитки без сервісного збору!


Серія LUMIX S - Panasonic Україна\nСерія LUMIX S\nБЕЗКОМПРОМІСНА ПОВНОКАДРОВА СИСТЕМА\nПісля представлення на вистаці Photokina-2018 почалася нова сторінка історії LUMIX.\nПРОФЕСІОНАЛИ ТЕСТУЮТЬ НОВИНКИ\nПрактичний огляд камер і об’єктивів серії LUMIX S фотографами-амбасадорами LUMIX. Чекайте на продовження.\nРОЗРОБКА НОВОГО LUMIX\nКрім розробки дизайну, процес проектування показує, як створюються всі камери та об’єктиви LUMIX.\nНова серія LUMIX S\n1. Новий повнокадровий сенсор 35 мм (прибл. 47 млн для S1R і 24 млн для S1)\n2. Перша в світі*¹ підтримка функції відеозапису у форматі 4K 60p/50p в повнокадровій бездзеркальній камері\n3. Перша в світі*¹ повнокадрова камера, обладнана системою подвійної стабілізації зображення Dual I.S.\n4. Подвійний роз’єм для карт пам’яті XQD і SD\n5. Надійний РК-екран із нахилом за трьома осями\n6. Сумісність байонета L-Mount з об’єктивами Leica Camera*² і Sigma*²\n*1 Починаючи з 25 вересня 2018 р.\n*2 «Альянс L-Mount: стратегічна співпраця між Leica Camera, Panasonic і Sigma» (оголошено 25 вересня 2018 року в Німеччині)\nЧитати повний прес-реліз >\nПісля оголошення на виставці Photokina-2018 компанія Panasonic розкриє додаткові ключові характеристики нової повнокадрової бездзеркальної камери LUMIX S на виставці CES-2019. Повнокадрові бездзеркальні камери й об’єктиви LUMIX S будуть у продажі починаючи з травня 2019 року*.\n* Дата продажів може відрізнятися залежно від регіону продажів\nЦілковито новий стиль фотоекспресії\nРежим фотографування HLG\nРежим «Фото HLG» дає змогу знімати фотографії з широким динамічним діапазоном. Насиченість та неймовірна точність передачі кольорів, що майже не відрізняються від оригіналу, досягається шляхом одночасного відтворення як яскравих, так і затемнених частин сюжету, які, ймовірно, були б переекспоновані або недоекспоновані. Фотографії HLG зберігаються у форматі файлу HSP. Користувач може відтворювати ці привабливі зображення на останніх моделях телевізорів 4K Panasonic, сумісних із стандартом HLG, за допомогою кабелю HDMI або на інших пристроях, сумісних із HLG. Такі файли також ідеально підходять для фото-презентацій професійних фотографів.\nВражаючі деталі та реалістичність\nРежим високої роздільної здатності\nВикористовуючи механізм стабілізації зображення в корпусі, під час зміщення датчика автоматично робляться 8 послідовних знімків. Ці 8 зображень об’єднуються в одне за допомогою нової системи Venus Engine, яка може швидко обробляти сигнали. Точна та достовірна деталізація дає змогу створювати привабливі та дуже реалістичні знімки. Цей режим ідеально підходить для зйомки природних ландшафтів або вишуканих творів мистецтва, де потрібно передавати деталі. Враховуючи ті ситуації, коли героями зйомки будуть рухомі об'єкти, до LUMIX S додали опцію для корегування розмиття, тому фотографи можуть використовувати цей режим так само, як і під час фотозйомки в звичайному режимі.\nВас вітає новий світ можливостей: байонет L-Mount, розроблений компанією Leica Camera, знаменує початок нової ери творчої свободи. Ніколи раніше один стандарт байонета об’єктива не відкривав майже безмежний набір можливостей для комбінування різних об’єктивів із камерами, що мають різні формати матриць.\nКомпанії Leica Camera, Panasonic і Sigma планують запропонувати зручне рішення, яке дасть змогу фотографам комбінувати камери APS-C і повнокадрові камери будь-якого з трьох виробників із будь-яким об’єктивом з асортименту кожної компанії.Незалежно від обраної комбінації: практично всі функціональні та якісні характеристики кожної відповідної системи буде повністю збережено. Таким чином, байонет L-Mount відкриває майже безмежний спектр новий творчих можливостей.\n• Логотип L-Mount є торговельною маркою або зареєстрованою торговельною маркою компанії Leica Camera.\nLUMIX — світ очима професіоналів\nДва професійні фотографі обговорюють шлях LUMIX і її майбутні плани.\nПовний запис прямої трансляції прес-конференції виставки Photokina-2018 із всією поточною інформацією про LUMIX S.