На території піщаного кар’єру у Кременці знайшли тіло 26-річного чоловіка : 18:07:2018 - te.20minut.ua\nФото з групи Типовий Кременець\nУ поліції кажуть – слідів насильницької смерті на тілі чоловіка не виявили.\nЗа попередньою версією слідства, це було самогубство\nБлизько обіду 17 липня виявили тіло молодого чоловіка на території піщаного кар’єру в Кременці.\nЯк розповіли місцеві мешканці, чоловікові 26 років. Вийшов з дому він босим. Чому опинився на дні кар’єру – невідомо.\nТам кар’єр високий, метрів 20, а внизу кам’яні брили, - розповіла «20 хвилин» кременчанка Олена. – Можливо, він оступився і поїхав вниз. Там часто зсув відбувається.\nТіло чоловіка направили на судово-медичну експертизу. Однак поліцейські не виявили на ньому слідів насильницької смерті.\nЗа попередньою версією слідства, це було самогубство. Молодий чоловік недавно повернувся до рідного Кременця із заробітків з однієї з європейських країн. Родичі почали помічати, що його поведінка стала дивакуватою, а вчинки необдуманими. Того ранку він босоніж вийшов з дому. Мати пробувала його напоумити чи повернути додому, але жінці цього зробити не вдалось. По обіді тіло чоловіка знайшли у кар'єрі. Судмедексперт, оглянувши тіло, виявив тілесні ушкодження, однак, вони не були нанесені сторонньою особою. За попередніми даними, чоловік просто скочив вниз і під час падіння отримав травми.\nПодія внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч 1 ст. 115 Кримінального кодексу України з позначкою «самогубство», - повідомив начальник відділу комунікації головного управління нацполіції в області Сергій Крета.


Матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань - Виплати працівникам | Форум для працівників бюджетної сфери - Сторінка 3\nПовідомлення Wano » 28 грудня 2017, 15:49\nПодякували: 430 разів\nПовідомлення yaoleg » 29 грудня 2017, 09:18\nПовідомлення Денчик А. » 18 березня 2018, 21:00\nПовідомлення Радистка_Кэт » 18 березня 2018, 22:43\nПовідомлення Тетяна21 » 18 травня 2018, 15:44\nЗ нами з: 12 квітня 2013, 11:57\nПовідомлення lyudmylka » 13 вересня 2019, 15:33\nПодякували: 1215 разів\nПовідомлення EVGENIY » 13 вересня 2019, 16:23\nlyudmylka писав: Доброго дня! Підкажіть будь ласка, у серпні виплачено матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань. Розрахунковий період червень-липень. У червні немає жодного відпрацьованого дня через відпустку. Який потрібно брати розрахунковий період травень, липень?


Щоб спекти швидкий рулет нам потрібні наступні продукти. Для тіста: 1 склянка цукру, 1 склянка борошна, 3-4 яйця (кількість залежить від їх величини). Для начинки: 1 склянка журавлини або брусниці або 2-3 кислих яблучка або 4-5 бананів або придумайте самі будь-яку, бажано кислу начинку.\nЯйця збити з цукром, додати борошно, ще раз все збити. Отриману суміш вилити на, змащений маслом, деко і відразу в духовку на 7-10 хвилин. Поки печеться корж, приготувати начинку розім’яти ягоду або натерти яблука або розрізати уздовж очищені банани.\nНа спечений корж (прямо на деку) покласти (розмазати) начинку і відразу закрутити корж рулетом. Покласти рулет на тарілку швом вниз, посипати зверху цукровою пудройвсе, можна пити чай!\nМайже всі господині роблять пельмені, вареники або чебуреки. І часто у нас залишається трохи тіста. Його можна використовувати так: наріжте залишився тісто на маленькі шматочки, розкачайте ці шматочки на тонкі коржі (чим тонше, тим краще) і обсмажте на добре розігрітій сковороді в рослинному маслі. Вийдуть смачні коржики-хрустяшкі. Або беремо ці тоненькі коржі, змащуємо одну сторону рослинним маслом і посипаємо цукром, складаємо навпіл і обсмажуємо з двох сторін в рослинному маслі на добре розігрітій сковороді.\nСмачно! Удачі вам і будьте здорові!.\n« Чи є в Чорнобилі мутанти?\nЯк вибрати зварювальний апарат? »


Подробиці обміну заручників та боротьба із тероризмом в Україні. П’ять новин, які ви могли проспати - Novynar.com.ua\nДомой / Політика / Подробиці обміну заручників та боротьба із тероризмом в Україні. П’ять новин, які ви могли проспати\nПодробиці обміну заручників та боротьба із тероризмом в Україні. П’ять новин, які ви могли проспати\n02.01.2018 Політика 13 Просмотров\n1. Глава Служби безпеки України Василь Грицак сподівається, що новий обмін українських заручників відбудеться незабаром. “Сподіваюсь, що обмін відбудеться в найближчі терміни. За даними СБУ у полоні перебувають 108 осіб”, сказав Грицак. Читати далі ⇒\n2. Голова СБУ Василь Грицак вважає перекладача-шпигуна Станіслава Єжова найбільшою “рибою”, яку спіймали за часів Незалежності. “Єжов – доволі велика “риба”. Мабуть, найбільша впіймана за державну зраду з початку незалежності України. І я не відкрию велику таємницю якщо скажу, що у роботі СБУ перебуває багато справ, по яких проходять громадяни України, які підозрюються у державній зраді”, – сказав він. Читати далі ⇒\n3. СБУ запобігла у 2017 році 16 терористичним актам в Україні. Про це сказав голова Служби безпеки України Василь Грицак. “Тільки за цей рік нам вдалось запобігти 16, і, на жаль, не вдалось уникнути 8 терористичних актів. Це непоганий результат”, – сказав Грицак. Читати далі ⇒\n4. Атмосфера та реакція звільнених українських заручників у день обміну були особливими. Про це заявила віце-спікер Верховної Ради Ірина Геращенко. Читати далі ⇒\n5. Звільнених із ув’язнення терористами на Донбасі українців доправили до лікарні Державного управління справами на обстеження та подальшу медичну допомогу. Пацієнтами стали чотири десятки привезених минулої ночі з Донбасу колишніх бранців. Читати далі ⇒\nНовини по темі: Киев: Россия готовилась аннексировать Крым в 2013\nНазад В Івано-Франківську від чадного газу померла родина з шести людей\nДалее У харківській поліції розкрили подробиці про нападника, який тримав заручників на пошті


ХРАМ ВІРИ ОТЦЯ ТАРАСА | ДОЛИНЩИНА ЯРОСЛАВА САВЧИНА\nХРАМ ВІРИ ОТЦЯ ТАРАСА\nСвітлої пам'яті отець Тарас (світлина з фотоархіву Ярослава Савчина)\nПро цей вечір не проводилось широкого рекламування, довгих анонсувань, але у великій залі Будинку техніки, як мовиться, не було де голці впасти. Літні люди, молодь, діти, родина, знайомі й незнайомі, віруючі, інтелігенція, священики з сім’ями, музиканти ,- всі зібралися на ще одну, вже сумну й щемливу зустріч з Людиною, котру шанували, любили, підтримували й шукали підтримки в нього.\nЗ ініціативи побратима з юних літ, доброго приятеля, міського голови Володимира Гаразда «Вечір пам’яті отця Тараса Керницького» – посвята розгорнутого духовного полотна про священика від Бога, на жаль, вже без самого отця.\nАле ще один вечір отець Тарас, знову як і раніше, був з присутніми в залі: замріяно й розсудливо дивився з архівних світлин, повертався у спогадах, на очах сотень глядачів зростав від малесенького хлоп’яти до відомого й шанованого священика у напрочуд легко і вдало інсценізованих постановках, в оточенні легкокрилих ангелів. Талановито відтворені біографічні сюжети майстерністю учасників Долинського дитячого християнського театру « Над часом» гортали перед присутніми багатогранний життєвий роман отця Тараса, за сценарієм, постановкою і режисурою Надії Костьович.\nТремтливими словами спогадів про вічної пам’яті отця Тараса Керницького ділились з присутніми однокласниця Любов Макосій, вчитель гри на кларнеті музичної школи Любомир Ігнатів, однокурсник з Івано-Франківського музичного училища імені Дениса Січинського Ярослав Скаб’як, однокурсник-семінарист з Ленінградської духовної семінарії, канцлер Івано-Франківської єпархії о. Володимир Чорній, співслужитель у новій церкві о. Ярослав Савка.\nТамовані, хвилюючі спогади про життя і вчинки філософа віри доповнювались духовними творами у виконанні хорів під керуванням Божени Сіркович, Ярослава Шершеня, струнного квартету «Баркаролла», гурту «Сузір’я Карпат», вокального ансамблю «Глорія», квартету семінаристів Івано-Франківської духовної семінарії, муніципального оркестру.\nКерівники колективів з вдячністю згадували постійну допомогу, підтримку, сприяння отця Тараса.\nВ пам’яті багатьох долинян залишились і розсудливі, переконливі його проповіді в циклі радіопередач «Дзвони любові» на радіостанції «Хвилі гір».\nХвилюючою була узагальнююча розповідь про отця Тараса, спільні ідеї і справи для долинської громади міського голови Володимира Гаразда. Зокрема, й визрівання задуму, проведення конкурсу щодо спорудження нової церкви в центрі міста. Переможцем цього конкурсу був проект храму о. Тараса Керницького, будівництво якого незабаром активно розпочалося. На жаль, обірваний політ зупинив справу на півдорозі. З цього приводу Володимир Степанович звернувся до долинян,- згуртуватися, об’єднати зусилля і спільною підтримкою підняти над центром Долини сяючі куполи храму отця Тараса Керницького.\nСпівзвучною до пануючої в залі сумної настроєності додалась і талановито виконана духовна мініатюра «Щастя». Хвилюючий сюжет – за яким в напрузі буденних ритмів , вражений серцевим ударом раптово падає і незабаром помирає в лікарні чоловік, батько, господар успішної сім’ї. Душевні переживання, монологи, діалоги маленької донечки і дружини за дорогою людиною, котра відійшла у вічність, розчулили до схлипувань та плачу багатьох глядачів у залі. І мимохідь трагічна ниточка цієї постановки проектувалася на отця Тараса, якому б ще жити й жити, працювати, вірити й додавати віри іншим… Та все у волі Божій.\nКоли сприйнятий на одному диханні, пережитий «Вечір пам’яті о. Тараса Керницького» наблизився до завершення, на сцену Будинку техніки неквапною ходою піднявся правлячий архієрей Івано-Франківської єпархії УГКЦ владика Володимир Війтишин. Зваженими, мудрими, лагідними словами він благословив цей пам’ятний захід, до вже сказаного і показаного долучив власні спогади про зустрічі з отцем Тарасом і спільно з присутніми в залі провів молитву.\nПокинувши приміщення, люди не поспішали розходитись. Під вечірніми ліхтарями проспекту Незалежності і прилеглих вулиць гурти долинян ще довго ділились думками про вартості вічного серед нашого швидкоплинного часу.\nNext ВЕСНЯНЕ ПРОБУДЖЕННЯ… У ЖОВТНІ


Ранкове зведення щодо ситуації в районі проведення операції Об’єднаних сил станом на 7.00 17 грудня 2020 року — pravda-online.com\nРанкове зведення щодо ситуації в районі проведення операції Об’єднаних сил станом на 7.00 17 грудня 2020 року\n17 грудня 2020, 08:27\nМинулої доби збройні формування Російської Федерації 3 рази порушили режим припинення вогню. Ворожа вогнева активність спостерігалася поблизу населених пунктів Шуми, Авдіївка, Опитне та Водяне. Протягом доби противник відкривав вогонь з гранатометів різних систем.\nУ районі проведення операції Об’єднаних сил виконують завдання й інші складові сил оборони. Так, минулої доби представники Національної поліції України зі складу ОС зафіксували 71 адміністративне правопорушення. Підрозділами поліції зведених загонів перевірено 4738 транспортних засобів та 4568 осіб. Також було затримано 1 особу, яких підозрюють у причетності до збройних формувань Російської Федерації та її найманців.\nМинулої доби через контрольний пункт в'їзду-виїзду «Станиця Луганська» на тимчасово окуповану територію України прослідувало 1153 особи, на підконтрольну Україні територію прибуло 911 осіб.


На Одещині через кір та негоду продовжили канікули в школах 14 районів - Главком\n22 Сiчня, 2018, 16:20 glavcom.ua\nЧерез спалах кору рішення про продовження канікул прийняли у школах чотирьох районів, через негоду - ще в 10\nНа території Одеської області масово подовжуються канікули в освітніх закладах. Про це повідомили у прес-службі Одеської ОДА.\nЧерез спалах кору рішення про продовження канікул прийняли у навчальних закладах чотирьох районів, а саме: Біляївському, Любашівському, Миколаївському, Ширяївському. Не навчаються учні в Красносільській, Новокальчевській, Ширяївській ОТГ.\nУ зв’язку з негодою на канікулах залишаються школи 10 районів, 3 ОТГ та два міста.\n«Ситуації із захворюваністю на кір та погодними умовами залишаються проблемними. Кожен індивідуально підходить до організації освітнього процесу. Дітей, не щеплених проти кору, до закладів допускати не будуть — згідно рішенням комісій ТЕБ та НС. Відпрацювання навчального матеріалу з дітьми, які не вакциновані, має бути забезпечено. Зокрема, шляхом викладення його на сайті закладу, проведення індивідуальних занять, консультацій», — розповів директор Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації Олександр Лончак.\nНагадаємо, що медичним закладам області додатково нададуть 5000 доз вакцини проти кору. За інформацією департаменту охорони здоров’я облдержадміністрації, тільки за останній тиждень захворюваність зросла майже на 30 %. Усього з початку року виявлено 265 хворих на кір, з них 160 — діти та 105 — дорослі.\nТеги: діти медицина школа канікули


Отзывы о компании База канцтоваров\nВсе отлично, очень хороший товар, все вовремя....не возникло никаких проблем....Сотрудники вежливые, внимательные к заказу, перезванивают, все уточняют...Советую....все очень даже хорошо....\nКупувала вперше для дитячого садка продукцію в компанії "База канцтоваров". Економія склала у межах 250грн ніж аналогічна продукція у роздрібному продажі. Сайт дуже зручний, з описом. Дуже вдячна за професіоналізм менеджерів Сергія та Станіслава, які порекомендували кращий товар. Посилку відправили укрпоштою, отримала через три дні. Вага 3,4 кг вартість 25грн це набагато дешевше ніж отримання Новою поштою. Тепер з інших груп вихователі теж бажають купувати продукцію саме в цій компанії. В подальшому будемо співпрацювати з цим магазином.


Азербайджан звинуватили в скупці голосів на Євробаченні - новости Украины, Культура - LIGA.net\nАзербайджан звинуватили в скупці голосів на Євробаченні\nТвердження, що голосування на Євробаченні-2013 політизоване, звучать з тих пір, як був заснований цей конкурс, пише іспанська газета El Mundo. "Коли до заходу приєдналися країни Східної Європи, це відчуття посилилося. Тепер же дійшло до звинувачень в шахрайстві", - зазначає видання, пояснюючи, що ці звинувачення з'явилися в пресі Литви.\nАзербайджан дуже серйозно ставиться до Євробачення і вкладає в своїх конкурсантів великі гроші. Азербайджанські артисти кілька років піднімалися на верхні щаблі в конкурсі, а в 2011 році перемогли. Підозри, що голоси глядачів здобуваються нечесним шляхом, висловлювалися і раніше.\nЛитовська газета 15min.lt стверджує, що двоє чоловіків, які говорили російською, за кілька годин до фіналу Євробачення пропонували оплачені sim-карти, щоб люди подавали за Азербайджан якомога більше голосів взамін на винагороду в 20 євро, - йдеться в статті. Журналісти видання стверджують: "російськомовні" хвалилися, що купили голоси майже у всіх країнах, де населення мляво бере участь в голосуванні.\nНагадаємо, Азербайджан несподівано для багатьох посів на Євробаченні-2013 друге місце. Боротьба за "срібло" тривала між Фаридом Мамедовим та українкою Златою Огнєвич до останнього. Букмекери прогнозували, що перше місце посяде Данія, друге - Україна, третє - Росія. Азербайджан не вказували навіть у першій п'ятірці претендентів на перемогу.\nФінал Євробачення: перемога Данії


ЖК "Америка" - Ріел| Сторінка 15 | Львівський Форум\nЖК "Америка" - Ріел\nТема у розділі 'Будівництво, ремонт, нерухомість і господарка', створена користувачем BasiL, 8 сер 2015.\nСторінка 15 з 17 < Назад 1 ← 12 13 14 15 16 → 17 Вперед >\nOlenaDan Well-Known Member\nУ будинку Д-1 закінчили оздоблення МЗК (місць загального користування), плитку гарно поклали, залишилось лише пофарбувати стіни.\nЖК «Америка»: у другій і третій секціях будинку Д-1 завершено оздоблення місць загального користування | РІЕЛ\nOlenaDan, 18 гру 2020\nзведення будинків В-1 і В-2 активно триває\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ продовжує роботи зі зведення житлового комплексу «Америка». У першій та другій секціях будинку В-1 триває цегляна кладка зовнішніх і внутрішніх стін 2-7 поверхів. Про це повідомив керівник будівництва Ігор Іванов.\nТакож повідомляється, що у другій секції залита плита перекриття дев’ятого поверху.\nДодатково інформуємо, що у третій і четвертій секціях триває влаштування вертикальних елементів п’ятого поверху, а також розпочаті роботи з цегляної кладки стін другого поверху.\nПаралельно у будинку В-2 тривають роботи з влаштування фасаду та парапетів покрівлі.\nЖК «Америка»: зведення будинків В-1 і В-2 активно триває | РІЕЛ\nMrjanaLylka, 31 гру 2020\nУ другій і третій секціях будинку Д-1 завершено оздоблення місць загального користування\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ інформує, роботи зі зведення будинку Д-1 житлового комплексу «Америка» активно тривають. Зі слів керівника проєкту, у другій і третій секціях завершено оздоблення МЗК без чистового фарбування.\nТакож повідомляється, що у першій секції майстри закінчують укладання плитки і оздоблюючі роботи в місцях загального користування.\nДодатково інформуємо, що тривають роботи з благоустрою прибудинкової території.\nвідеозвіт з будівельного майданчика за грудень 2020\nMrjanaLylka, 17 січ 2021\nВ першій секції будинку В-1 триває монтаж вентиляції\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ продовжує роботи зі зведення житлового комплексу «Америка». У першій секції будинку В-1 триває монтаж системи вентиляції. Про це повідомили у відділі сервісу.\nТакож повідомляється, що у першій і другій секціях завершено монтаж стояків побутової каналізації та системи водопостачання. Встановлення вікон триває на п’ятому і сьомому поверхах.\nДодатково інформуємо, що у третій і четвертій секціях триває влаштування плити перекриття шостого поверху.\nЗа словами працівників РІЕЛ, в другій секції майстри вже залили парапет покрівлі, а в четвертій секції готуються до заливки парапету тераси.\nКладка зовнішніх і внутрішніх стін ведеться в усіх секціях.\nЖК «Америка»: в першій секції будинку В-1 триває монтаж вентиляції | РІЕЛ\nMrjanaLylka, 4 лют 2021\nУ першій і другій секціях будинку В-2 розпочато роботи з газифікації квартир\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ продовжує роботи зі зведення будинку В-2 житлового комплексу «Америка». Керівник будівництва Ігор Іванов повідомив, що у першій і другій секціях майстри розпочали роботи з газифікації квартир.\nТакож повідомляється, що триває обв'язка зовнішнього газопроводу.\nДодатково звітуємо, що в першій секції виконуються підготовчі роботи для заливання парапету тераси на третьому поверсі.\nПаралельно триває утеплення фасаду будинку.\nЖК «Америка»: у першій і другій секціях будинку В-2 розпочато роботи з газифікації квартир | РІЕЛ\nMrjanaLylka, 14 лют 2021\nВ усіх секціях будинку В-1 виконується монтаж вікон та цегляна кладка стін\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ продовжує роботи зі зведення житлового комплексу «Америка». У всіх секціях будинку В-1 виконується монтаж вікон та цегляна кладка стін. Про це повідомили у відділі сервісу.\nТакож повідомляється, що у першій і другій секціях триває монтаж системи вентиляції.\nДодатково інформуємо, що у третій і четвертій секціях виконується заливання плити перекриття восьмого поверху.\nЗа словами працівників РІЕЛ, в четвертій секції залитий парапет тераси на третьому поверсі.\nЖК «Америка»: в усіх секціях будинку В-1 виконується монтаж вікон та цегляна кладка стін | РІЕЛ\nMrjanaLylka, 10 бер 2021\nВ першій секції будинку В-2 залито парапет тераси на третьому поверсі\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ продовжує роботи зі зведення будинку В-2 житлового комплексу «Америка». Керівник будівництва Ігор Іванов повідомив, що в першій секції залито парапет тераси на третьому поверсі.\nТакож повідомляється, що завершено прокладання мереж газопостачання у квартирах.\nДодатково звітуємо, що розпочато влаштування внутрішніх електричних мереж, освітлення місць загального користування та сходових майданчиків.\nЖК «Америка»: в першій секції будинку В-2 залито парапет тераси на третьому поверсі | РІЕЛ\nУ другій і третій секціях будинку Д-1 виконується монтаж ліфтів\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ інформує, роботи зі зведення будинку Д-1 житлового комплексу «Америка» активно тривають. Зі слів керівника проєкту, у другій і третій секціях виконується монтаж ліфтів.\nТакож повідомляється, що в будинку завершений монтаж вхідних дверей у квартири та секційних дверей.\nПаралельно майстри закінчили встановлення лічильників обліку води.\nЖК «Америка»: у другій і третій секціях будинку Д-1 виконується монтаж ліфтів | РІЕЛ\nMrjanaLylka, 11 бер 2021\nВ будинку Д-2 виконується благоустрій прибудинкової території\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ повідомляє, роботи зі зведення будинку Д-2 житлового комплексу «Америка» тривають за планом. Наразі фахівці виконують благоустрій прибудинкової території. Про це повідомив керівник проєкту Ігор Іванов.\nДодатково інформуємо, що в будинку завершено монтаж секційних дверей.\nТакож працівники РІЕЛ повідомили, що на об’єкті триває встановлення приладів обліку води.\nЖК «Америка»: в будинку Д-2 виконується благоустрій прибудинкової території | РІЕЛ\nвідеозвіт з будівельного майданчика за лютий 2021\nВ першій секції будинку В-1 триває мурування шахт вентиляції та димовидалення на даху\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ продовжує роботи зі зведення житлового комплексу «Америка». В першій секції будинку В-1 триває мурування шахт вентиляції та димовидалення на даху, проводиться встановлення віконних конструкцій, виконується кладка стін. Про це повідомили у відділі сервісу.\nТакож повідомляється, що в другій секції встановлюється система вентиляції, проводиться монтаж віконних конструкцій, виконується кладка стін.\nДодатково інформуємо, що у третій і четвертій секціях виконується заливання плити перекриття дев’ятого поверху, проводиться встановлення віконних конструкцій, триває кладка стін.\nЖК «Америка»: в першій секції будинку В-1 триває мурування шахт вентиляції та димовидалення на даху | РІЕЛ\nMrjanaLylka, 13 кві 2021\nВ будинку В-2 завершено монтаж системи водопостачання\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ продовжує роботи зі зведення будинку В-2 житлового комплексу «Америка». Керівник будівництва проінформував, що наразі завершено монтаж системи водопостачання.\nТакож повідомляється, що закінчено влаштування внутрішніх електричних мереж, освітлення місць загального користування та сходових майданчиків.\nДодатково звітуємо, що проводиться утеплення та оздоблення фасаду.\nЖК «Америка»: в будинку В-2 завершено монтаж системи водопостачання | РІЕЛ\nВ будинку Д-1 завершено монтаж ліфтів\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ інформує, роботи зі зведення будинку Д-1 житлового комплексу «Америка» активно тривають. Зі слів керівника проєкту, в будинку завершено монтаж ліфтів.\nТакож повідомляється, що виконано укладення плитки перед ліфтами.\nПаралельно майстри виконують встановлення котлів у квартирах та благоустрій прибудинкової території.\nДодатково інформуємо, що зроблено поручні на сходах.\nЖК «Америка»: в будинку Д-1 завершено монтаж ліфтів | РІЕЛ\nMrjanaLylka, 14 кві 2021\nВ будинку Д-2 виконується монтаж ліфтів\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ повідомляє, роботи зі зведення будинку Д-2 житлового комплексу «Америка» тривають за планом. Наразі фахівці виконують монтаж ліфтів. Про це повідомив керівник проєкту Ігор Іванов.\nДодатково інформуємо, що в будинку завершено установку лічильників води.\nТакож працівники РІЕЛ повідомили, що на об’єкті триває влаштування поручнів на сходах та встановлення котлів.\nЖК «Америка»: в будинку Д-2 виконується монтаж ліфтів | РІЕЛ\nвідеозвіт з будівельного майданчика за березень 2021\nMrjanaLylka, 26 кві 2021\nВ усіх секціях будинку В-1 виконується встановлення віконних конструкцій\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ продовжує роботи зі зведення житлового комплексу «Америка». В усіх секціях будинку В-1 виконується встановлення віконних конструкцій. Про це повідомили у відділі сервісу.\nТакож повідомляється, що в першій секції триває мурування шахт вентиляції та димовидалення на даху, виконуються підготовчі роботи по штукатурення стін у квартирах.\nВ другій секції систему вентиляції та димовидалення встановлено.\nДодатково інформуємо, що у третій і четвертій секціях завершується заливання парапетів покрівлі даху, виконується цегляна кладка стін.\nЖК «Америка»: в усіх секціях будинку В-1 виконується встановлення віконних конструкцій | РІЕЛ\nMrjanaLylka, 22 тра 2021\nВ будинку В-2 облаштовано шафи для обліку електроенергії на поверхах\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ продовжує роботи зі зведення будинку В-2 житлового комплексу «Америка». Керівник будівництва проінформував, що наразі облаштовано шафи для обліку електроенергії на поверхах.\nТакож повідомляється, що закінчено влаштування вертикальних елементів стилобатного паркінгу.\nДодатково звітуємо, що тривають активні роботи з оздоблення та утеплення фасаду.\nЖК «Америка»: в будинку В-2 облаштовано шафи для обліку електроенергії на поверхах | РІЕЛ\nВ будинку Д-1 виконується оздоблення ліфтових порталів\nКорпорація Нерухомості РІЕЛ інформує, роботи зі зведення будинку Д-1 житлового комплексу «Америка» активно тривають. Зі слів керівника проєкту, в будинку виконується оздоблення ліфтових порталів керамічною плиткою.\nТакож повідомляється, що виконано монтаж котлів опалення.\nПаралельно майстри виконують оздоблення цокольного поверху та благоустрій прибудинкової території.\nЖК «Америка»: в будинку Д-1 виконується оздоблення ліфтових порталів | РІЕЛ\nжк америка ріел


16 грудня 2017 р. в 14.00. Ви зможете: дізнатися про спеціальності, за якими ведеться навчання,\nпознайомитися з професорсько-викладацьким складом кафедр, отримати відповіді на Ваші запитання, визначитися зі спеціальністю, на яку\nбудете поступати. Чекаємо Вас за адресою: м. Одеса, вул. Дворянська 2, ауд 47.\nАбитурієнти, які бажають навчатися в ІМЕМ на базі молодшого спеціаліста , а також на спеціальностях ІМЕМ для здобуття освітнього ступення МАГІСТР (денної та заочної форми навчання) повинні подавати документи особисто в приймальну комісію за адресою: Французський бульвар 24/26\nФАКУЛЬТЕТ ПРИКЛАДНОЇ МАТЕМАТИКИ ТА ІНФОРМАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ\nГалузь знань – Математика та статистика Спеціальність - 111 МАТЕМАТИКА\nВ рамках спеціальності «Математика» ведеться підготовка фахівців: в галузі науково-дослідної діяльності, викладачів вузів і шкіл, працівників банківських та фінансово-аналітичних організацій. Диплом математика - це відмінний старт для наукової кар'єри, а також для діяльності в різних інноваційних галузях і в бізнесі.\nГалузь знань – Математика та статистика Спеціальність – 113 «ПРИКЛАДНА МАТЕМАТИКА» Спеціалізація – «ТЕОРЕТИЧНА ТА ПРИКЛАДНА МЕХАНІКА»\nДенна форма навчання, існує скорочена форма навчання на базі ОКР молодший спеціаліст.\nпроектування та розробка комп’ютерних програм;\nматематичне та комп’ютерне моделювання фізичних процесів та явищ;\nкомп’ютерна візуалізація механічних рухів тіл та середовищ;\nнаукові дослідження у інженерних галузях.\nСпеціалізація«Теоретична та прикладна механіка» забезпечується Кафедрами: теоретичної механіки, математичного аналізу, диференціальних рівнянь, комп’ютерної алгебри та дискретної математики, геометрії і топології, методів математичної фізики, оптимального керування і економічної кібернетики..\nМеханіка та математика завжди були фундаментом прикладних наук. Для механіки наших днів характерно широке застосування найрізноманітніших математичних і фізичних знань, у тому числі новітніх розділів прикладної та обчислювальної математики, сучасних систем програмування.\nСтуденти ОНУ, що навчаються за спеціалізацією «Теоретична та прикладна механіка», поглиблено вивчають комп'ютерне моделювання фізико-механічних процесів з використанням трьохмірної графіки.\nГалузь знань – Математика та статистика Спеціальність – ПРИКЛАДНА МАТЕМАТИКА\nСпеціальність «Прикладна математика» забезпечується Кафедрами: оптимального керування і економічної кібернетики, методів математичної фізики, обчислювальної математики, математичного забезпечення комп‘ютерних систем.\nПрикладна математика - це застосування математичних методів і алгоритмів в різноманітних галузях науки і практики шляхом створення математичної моделі системи. Для цього необхідно знання не тільки математичних методів, а й сучасних комп'ютерних, інформаційно-комунікаційних технологій, програмування. Прикладний математик вивчає проблему в будь-якій предметній галузі, будує математичну модель проблеми, визначає методи розв’язування поставленої задачі, реалізує її розв’язання за допомогою ЕОМ, та інтерпретує отриманий результат у предметну область. За необхідності проводиться імітаційний експеримент. Отримана фундаментальна математична підготовка та освоєння найсучасніших IT-технологій і мов програмування робить випускника високо конкурентним на міжнародному ринку праці.\nМатематичне моделювання та розробка прикладного програмного забезпечення;\nСистемний аналіз, кібернетика та оптимальне керування;\nІнформаційні системи та комп'ютерні технології.\nПроектний напрямок - розробник програмного забезпечення в різних IT-компаніях.\nВиробничо-технологічний напрямок- фахівець із застосування наукомістких технологій і пакетів програм у галузі економіки, техніки, фізики, хімії, біології, , медицини, екології, тощо.\nОрганізаційно-управлінський напрямок - фахівець з управління проектами в різних сферах діяльності: інформатизації підприємств і організацій; економіці, юриспруденції, в державному і муніципальному управлінні, соціології, психології, освіті, соціальній сфері, в охороні здоров'я.\nАналітичний напрямок- аналітик по вивченню інформаційних систем методами математичного прогнозування і системного аналізу в банківській, фінансовій сферах.\nНауково-дослідницький напрямок - викладач ВНЗ, технікуму; співробітник дослідницьких відділів підприємств та НДІ.\nВідкритий університетський лекторіум "Введення в прикладну математику"\nЛекції що суботи о 11:00 в головному корпусі ОНУ (вул. Дворянська, 2, ауд. 75, 2 поверх). Тел. 067-4831419\nПрофесіонали в галузі комп'ютерних мережевих та інформаційних технологій є в даний час найбільш затребуваними і високооплачуваними фахівцями, як на регіональних, так і світових ринках праці.\nшифрування та завадостійке кодування даних\nДенна та заочна (тільки бакалавріат) форми навчання, існує скорочена форма навчання на базі ОКР молодший спеціаліст.\nСпеціальність «Комп’ютерна інженерія» забезпечується кафедрою математичного забезпечення комп‘ютерних систем та кафедрою комп‘ютерної алгебри та дискретної математики.\nСферою професійної діяльності фахівців «Комп’ютерної інженерії» є застосування методів і процесів аналізу та створення апаратних і програмних інформаційних комп'ютерних систем і мереж універсального чи спеціального призначення для розв’язання задач структурування, обміну, маніпулювання та аналізу технічної, фінансової, медичної та іншої інформації для швидкого, якісного та надійного інформаційного забезпечення управлінських рішень.\nрозробка та супровід системного та прикладного програмного забезпечення;\nВипускники спеціальності «Комп’ютерна інженерія» отримують глибокі і всебічні знання з проектування, розробки, експлуатації, системного та прикладного програмування складних обчислювальних комплексів: розподілених комп'ютерних систем, локальних, глобальних і корпоративних комп'ютерних мереж, орієнтованих на підтримку актуальних інформаційних і управлінських задач у різних галузях діяльності.\nНапрям Соціальні та поведінкові науки Спеціальність - 051 Економіка\nДенна та заочна (спеціаліст, магістр) форма навчання, існує скорочена форма навчання на базі ОКР молодший спеціаліст.\nЕкономічна теорія – це фундаментальна наука, яка є основоюприкладних економічних дисциплін, зокрема, підприємництво, управління, фінанси, кредит, бухгалтерський облік, економічна політика.\nДля абітурієнтів на факультеті існує "Школа молодого економіста" (тел. для довідок7235418)\nНапрям - Міжнародні відносини Спеціальність – 292 Міжнародні економічні відносини\nДенна та заочна (спеціаліст) форма навчання.\nНапрям - Управління та адміністрування Спеціальність - 073 Менеджмент\nДля абітурієнтів на факультеті існує "Школа основ менеджменту та маркетингу" (тел. для довідок723-84-98,066-692-1208)\nНапрям - Соціальні та поведінкові науки Спеціальність - 053 Психологія\nДенна та заочна форма навчання, існує скорочена форма навчання на базі ОКР молодший спеціаліст за медичними спеціальностями.\nпсихологія розвитку особистості на життєвому шляху\nДля абітурієнтів. Зимова школа з прикладної психології. Попередній запис за телефоном 723-63-03


Дiм на горi - Самсон\nДiм на горi - Самсон\nВідчував: навколо живе зілля. Жовто горіли, облиті сонцем, галявини, і він сам паливсь у тій жовтизні. Стовбури сосен здіймалися навдокіл, і він задивлявся на корони, що пропадали в небі. Дихала трава, бігла папороть, зітхали сосни, і йому здавалося, що він сам — сосна. Тоді для іграшки впиравсь у дерево. Над ним хиталася корона, і він любив це почуття: шелестить корона, а він сам -: дерево. Тиснув сильніше, й дерево починало гнутися. I перед ним лягала весела латка неба. Відпускав дерево, корона з шумом застеляла ту латку, а він усміхався. Бо його з головою заливало сонце — завше дивувався йому: ставало в його очах велике, розмлоєне, немов хвилювалося. Було то обличчя жінки, він навіть знав його: Мотря. А може, був то яскраво-золотий кінь, що біжить через жовту галявину, щоб зустріти його. Але він знав, що то Мотря, дівчина з сусіднього села, до якої топче стежку ось уже кілька місяців. Дивилася на нього вогкими очима, і він розумів: це дуже гарна дівчина, хай і дано їй сонячне тіло. В ньому розмерзалася крижинка, і він усміхався вже Мотрі. Вона відповідала таким же усміхом — чи зі страху, чи хотіла того: від нього віяло такою силою, що зіщулювалася і ставала щасливо-мала. Коли ж ішов назад і вона бачила, як віється за ним волосся, їй хотілося плакати з розпачу і сміятися з гордощів…\nА він дихав просторим полем, через яке йшов, і в глибині єства його визрівало болющо-добре почуття. Весь світ бачив у жовтому світлі, у тій болющій доброті. Ящірки шурхотіли в канавах, виростали у великих і дивних, йому важко було розрізнити: лисиці чи ящірки? Бо й люди, яких зустрічав, теж ставали дивні, і їх теж годі було впізнати. Тоді відчував смуток. Тонкий, як павутина, — бринів і бринів, засновував душу; душа його ставала як дупло: шелестить корона високого дерева, золотий стовбур облито теплом, крапає золота смола; день стає, мов роздута вітром сорочка, білий і чистий, дзвонять жайворони, наче мають собі біля дзьобів сині дзвінки, і тихо пахне трава.\nВін бачив воза: коня й людину — і не розрізняв, де кінь, а де людина; бачив собаку — і на нього дивилося людське обличчя. Бачив пташку — в неї дівоче тіло, а дівоче тіло — вуж чи витке зілля. Бринів смуток, і він намагався думати про свою ниву. Але важко думати про роботу: за ним біг золотий кінь і дивилися з неба великі вологі очі. Через той смуток знову йшов до Мотрі. Назустріч йому біг золотий кінь, назустріч бігла галява в лісі, і виступали, мов легені, золоті соснові стовбури.\nПана сотника прислали в Новий Оріль недавно. Відразу ж узявся порядкувати на свій лад, і коли виходив на ганок канцелярії, завше мав вигляд ситого чоловіка. Сідав на стільці й годинами дивився крізь приплющені очі на майдан. Люди, проходячи повз нього, гречно віталися, і він відповідав їм помахом голови. В такі хвилі пан сотник чувся сильним і всевладним. Його душу сповнювало легке презирство до всіх, хто так чемно вітався, але того ніхто недобачав.\nIнколи виходив писар, і вони вели ліниву розмову. Коли траплявся погожий день, пан сотник ставав зовсім задоволений, бо тоді можна було посидіти на ганку півдня а чи й більше, часом і подрімати, спустивши долішню губу.\nВ один із таких днів він і побачив Iвана. Спершу злякався — на майдані з’явився велетень. Iшов стрімко й упевнено, довжелезне волосся віялося за ним, наче кінська грива, обличчя виставлено вперед, а очі й не дивляться. Він пройшов повз канцелярію й пана сотника, ніби ніколи їх не існувало, й швидкий озлоб струснув пана сотника: відчув, що став у ту мить, коли проходив той чоловік, зовсім мізерний.\nПан сотник довго сидів після того й жував ріденького вуса. Писар, якому він сповістив про тільки-но бачене, гмикнув, а коли сотник спитав настійливіше, неохоче відповів:\n— То наш дивак, ваша милосте! Він майже ні з ним не балакає й не вітається.\n— Як так? — аж підскочив пан сотник. — Кожна людина має і вітатися, і з кимось балакати. Коли він божевільний, його треба здати до монастиря, а коли нормальний?… Чи виконує він належні приписи?\nПисар не відповів. Але пан сотник вимагав відповіді. Тоді писар сплюнув, вийнявши з рота череп’яну люлечку, і, дивлячись у землю, буркнув:\n— Краще його не займати. В нього сила, як у вола…\n— Віл сильніший за людину, — розважно сказав пан сотник. — Сильніший за людину й кінь. Але людина кермує й волом, і конем…\n— Але він не віл і не кінь, — буркнув писар, — та й до нього всі звикли, і ніхто не зважа. Він не чинить шкоди…\n— Коли людина живе поміж інших, — жорстко сказав пан сотник, — вона має числитися з тим…\nКоли бувало йому печально, кидав хату й виходив на дорогу, що вела до Мотриної оселі. Треба було пройти кілька миль, але його це не лякало. Врешті, його не лякало нічого, а коли виходив на дорогу й опинявся на ній сам, відчував піднесення. Душу його осявало ясне світло, небо дивилося, наче й справді таїло в собі безлік очей. Хмари були живі, паслися й пили бліду воду неба, оживали трава і хліба, а він серед того всього чув заспокійливий шепіт. До нього тяглося все, немов оживало: оживали навіть камінці, які траплялися по дорозі. Бачив, як простукують у їхніх темних тілах ледве видні серця і як п’ють вони дорожню куряву. Коли ж смуток зовсім обволікав його душу, роззирався, ніби гналися за ним безтілесні звірі. Набрякали на руках м’язи, і коли хто бачив його під таку хвилю, вражався — від нього віяло такою потугою, так розмаювалося волосся, що перехожий несвідомо ховався в канаві чи хлібі. А він ішов, ставлячи на дорогу важкі, мов стовпи, ноги, ніздрі його роздималися, очі палали пломенем, а за ним плівся повівець. Iшов так, доки доходив мети, та й мета в нього була одна — знайти хату тієї, що колись прихильно на нього глянула.\nЯк приходив до неї, все переверталося. Вона наче п’яніла, боялася його й нестримно тяглася до нього. Тріпотіла в його руках, немов пташка, і, як тій пташці, було їй морочно. Але в тому лякові ховалося й задоволення — хотіла болю й сили: від нього ж текли такі струми, що ставала радісно безпорадна. Очі плакали, вона просилася, але йшла до нього сама. Крім того, заздрили їй дівчата, хай і осуджували — він, цей дивний силань, приходив таки до неї, і це вона приворожила його…\nIшов польовою дорогою, геть запилюжений, йому вже пахло Мотрине тіло, бо дівчата мають щось і від цієї трави, і від звірів, і від сонця. Це все сповнює глеки їхніх душ, там важко щось збагнути, бо намішується туди й казна-що; бачив — вовки залізають грітися в ті глеки. Приходять туди кури й лисиці, ящірки й вужі, риба і раки, видри й корови. Адже там — полин, чорнобривець і деревій. Лепеха, водяний подорожник і собача рожа. Ще там — дерева: верба й калина, осика й грабчак. У Мотрі ж — кінь, адже косить до нього недовірливим оком. Живе там і сонце, а може, йому тільки бачиться сонце? Iшов, бо не міг не йти: і рідна хата стала незатишна й чужа, а в душі виростав сум, котрий нівечить усе.\nПан сотник знову побачив того дивака. Як і першого разу, пройшов повз нього, й оком не повівши. Сотник сидів на стільці, мов громом битий, а коли цей кметь сховався з очей, ще довго кипів обуренням. Чим далі, тим більше дратував сотника цей чоловічина — несила вже було дивитися на нього спокійно. Оця незбагненна зарозумілість, оцей повний величі хід — від нього віяло чимось таким, що в пана сотника зводило корчем горло, а по спині пробігали мурашки. Але він був теж з біса затятий, і поступово в його голові почала висновуватися тоненька ниточка. Спершу це було марення на ганку після доброго обіду, коли можна приплющитися й погойдатись у солодких хвилях; потім — ояснення, а вже тепер — настирлива думка.\nТож тільки пройшов той кметь дорогою, віючи широкими патлами, сотник уже тихенько зісковзнув із ганку й потягся через вуличку туди, де стояла оселя велетня. Минув крайні хати містечка й рушив зарослою стежкою. Озирнувся — навколо було порожньо. Ледве відхилив здоровенну хвіртку, хоч була незамкнена, і вліз у Йванів двір. Тут було чисто й охайно, двір підметений, у кутку — віз із шлеєю для пліч, у повітці — плуг і борони. Але не ходили ні курка, ні кіт, не було й собаки.\nПан сотник зчудувався. Навколо стояла тиша, від якої аж ніяково ставало, і в душу заповзав незрозумілий ляк, хоч сотник був не з боязких. Тож зводив визирнути з хвіртки, чи не повертається той кметь, а коли впевнився, що все спокійно, обережно переступив поріг. У хаті було ще охайніше: ретельно підмазана долівка, піч помальована чудними квітами й тваринами, застелений обрусом стіл, а на ньому — хлібина й грудка солі. Але не було образів, і пан сотник одзначив це. Підійшов до високої мальованої скрині й хотів підняти віко: було примкнуте. Зайшов до комори, припасів знайшов небагато — хата була бідна. I він, посвистуючи, побрів надвір, а коли причинив за собою хвіртку і, вже на стежці, оглянувся, на обличчя його лягла зневага. Він сплюнув і подибав до свого ганку.\nIван ішов шляхом, і йому було дивно відчувати тугу. Зараз, коли навколо пахло травою, коли тяглися до нього від узбіч дикі грушні, коли вмирала за ним перейдена дорога, торкало його легке хвилювання. Тож майже зрадів, коли з високої трави ступив йому назустріч лев. Лев був великий і жовтий. По ньому бігли золоті лагідні смуги, і він видавався зовсім не страшний, хай і гарчав. Iванові ж стало зовсім гірко, і він узявся з левом уручки. Чув його надсадне дихання, сам важко дихав, вони тисли один одного в обіймах, а тоді покотилися по траві. Лев був молодий і дужий, Iван відчув, що з ним нелегко впоратися. Що треба буде зібрати всю силу — лев уже його долав. Дихав гаряче. морда його поступово тратила лагідність, вже гарчав несамовито, вже дивилися на нього страшні його ікла. Тоді сколихнулась у Йвановій душі важка хвиля, він напружився щосили і скинув звіра із себе. По тому наліг. В душі накопичувалася й накопичувалася гіркота. Нудьга вже зовсім затопила його: лев рвонувся з-під нього й відскочив. Тоді вони зійшлися знову і знову взялися уручки. Довго тягалися, довго сопіли й тужилися. Над ними горіло спокійне й гойне сонце, вітер колихав траву, над головою дзвонили жайворони — було тепло й погідно. Левова шкіра пахла сонцем, так само пах сонцем і він. А ще травою, що зелено коливалася в них перед очима, коли отак возилися вони, борючись. Навкруги ріс полин, — велетень і лев були загорнені в той полин і просякли ним наскрізь. Тож водилися й водилися, доки здолала Йвана гіркота і доки задавив він лева. Той одразу зм’як, упав на дорогу, наче золотий лантух, і відкинув золоту голову. I велетневі здалося, що над ними задзижчали золоті бджоли. Але не дивився на лева. Пішов не озираючись, покинув на дорозі лева й свою порожнечу, а велика кострубата тінь його підстрибом бігла й бігла, наче не могла його наздогнати.\nРипнули двері в канцелярії, і пан сотник упізнав, що то писар. Кресануло кресало, пан писар закурював свою череп’яну люлечку. Хвиля диму попливла над головою в пана сотника, і він, не любивши того зілля, скривився. Вони почали щоденну свою розмову, ліниво перекидуючись словами й вітаючись на уклони перехожих. Було тихо й затишно, десь кликала господиня курей, десь туркотіла горлиця, вистукував об дерево дятел, і вони дуже швидко згодилися піти посидіти в шинку. Зійшли з ганку й подибали через майдан — попереду сотник, а за ним, наче здоровенний лантушисько, писар. Люди чемно кланялися, і вони поважно відповідали, а коли зайшли до шинку, так само поважно привітали мир, що там засідав.\n— Мені не йде з голови той кметь, — сказав пан сотник, і писар, наливаючи свою маленьку чарочку, гмикнув.\n— Дався він вам, — байдуже промимрив він. — Залиште його в спокої!…\n— Його милість пан гетьман, — фальцетом вигукнув пан сотник, — прислав мене не для того, щоб я дозволяв непотребства, які чиняться у вашому краї! Пан гетьман давно невдоволений орільськими сотнями, і я в себе не терпітиму непотребства!\nПисар подивився на сотника крізь важкі мішки, в яких ховалися його очі, і не відповів. Пана сотника це, однак, розсердило. Бо він уже мав відразу й до писаря. “Треба вигнати його к бісовій матері!“ — подумав роздратовано і смикнув такий ковтень пива, що аж закашлявся.\n— Чи буває той чоловік у церкві? — спитав украдливо. — Чи ходить колись у підводи, чи несе козачу службу, коли він козак? А коли він, пане писарю, не козак, то кому несе підданство?\n— Е-е, ви знову своєї, — буркнув пан писар. — Чи не бачите, що він не при розумі?\n— Не бачу! — прошепотів сотник зловісно. — Бо я побував у його господі. Хай то й не личило при моєму уряді, але мене прислав його ясновельможність наводити тут лад. Чи бував пан писар у його господі?\nПисар, здавалося, зацікавився. Його очі спалахнули, і він присунувся ближче до сотника.\n— Та в нього начебто ніхто не бував, — сказав. — I що ваша милість там побачив?\n— Лад! — коротко відказав сотник. — У дурника не буде так вимито й прибрано. В дурника не буде так упорядковано реманент, ваша милосте!\n— Ха-ха-ха! — зареготав пан писар, і його черево заходило, аж захитався стіл. — А може, то його любаска там порядкує, ха-ха!\n— Любаска? — здивувався пан сотник. — У нього хіба може бути любаска?\n— Атож! — сміявся пан писар. — У сусідньому селі. I нема тут чого дивуватися, ваша милосте!\nСотник уже не хотів розмовляти. Він пив пиво, а в його голові знову зароїлося й замигтіло. Думка за думкою, одна проганяла іншу, друга находила натомість, ще інша зміщала ту; пан сотник відчував озлість, яка давно не знаходила виходу. “Суд, — подумав він. — Застати його й обвинуватити в перелюбстві“.\nАле чи має та любаска чоловіка?\n— Дівка, — позіхнув пан писар, наливаючи собі другу маленьку чарочку. — Тут ви, пане сотнику, не вгризете нічого!\n— А я й не гризу! — обурено визвірився пан сотник. — Я питаю вас, і ви повинні з шанобою мені відповідати.\nЦей кметь, крутилося в голові пана сотника, й справді наче заховавсь у шкалупину. Але його треба звідти вибити. Конче треба, бо пана сотника вже смокче черв’ячок. Шкода, що справа віри не в його владі. Адже піп тут також добра псявіра. З ним у пана сотника не повелося відразу.\n— I невже він не п’є горілки? — знову спитав з надією в голосі сотник.\n— А не п’є, — байдуже відказав пан писар. — Хіба що вгостили б ви, ваша милосте…\nТо був глум, але сотник не завважив. Його раптом просвітлило. Це ще не була до решти зрозуміла думка, власне, й рішення ще не було, але пана сотника просвітлило. Відчував усією душею — у тих писаревих словах був глибший зміст. Але не поспішав, хотів обдумати це ретельніше. Щоб усі ниточки пов’язалися і не було ніде прорви. Поки що можна спокійно посмакувати пиво, а там видно буде.\nВін ішов та йшов все швидше і швидше, а коли дістався туди, де боровся з левом, зупинився. Лев лежав на дорозі, розкинувши жовтогаряче тіло, і від його шкури струмувало світло. Iван зачудувався й підійшов до лева зовсім близько. З левової голови вилітали бджоли, а коли Iван нагнувся, запахло йому медом. Бджоли задзвеніли над ним, і він вийняв з левової голови пахучий стільник, їв мед, і йому ставало зовсім солодко. Мед пахнув усіма тими травами, що росли навдокіл, відчувалось у ньому й сонце, що росло в небі. Дзвеніли бджоли й не займали його, а він їв та їв запахущий мед, чудний і солодкий сік землі — йому радісно калатало серце. Узяв ще один стільник і знову відчув траву й сонце. А коли пішов, на душі з’явилися ясна погожість, умиротворення й рівновага. I він відчув усю красу світу.\nАле біля обійстя він побачив сотника. Той стояв, заклавши руки за спину, й постукував по землі носком чобота. Подивився на нього, і хмарка заслала душу — дивився на велетня тхір. Але надто погожий був Іван сьогодні, тож став і чекав, що повість йому цей непроханець. Сотник люб’язно всміхнувся і простяг руку. Це було несподівано для Iвана, і він завагався, все ще пильно вдивляючись у це з’єднання — людини і тхора.\nIван мовчав, тільки підозріло блимнув. Такого йому ще не траплялося. Не звик, щоб до нього говорили так люб’язно і так люб’язно закликали на розмову. Але сьогодні, певне, такий уже день, і він ледь-ледь усміхнувся, розсуваючи великі вуста.\nIшли дорогою, і на них звідусіль ззиралися, бо видовище й справді було кумедне: попереду ступав дрібненький сотник, а позаду, мов прив’язаний на мотуз, повільний і добродушний Iван. I від того, що йшов він так незвично, волосся його не розвіювалося, і він не був такий нездоланно-неприступний. Просто йшов здоровенний дядько й дурнувато всміхався. I люди зовсім чудувалися, а дехто пристав до того ходу.\nIван тільки роззирався: всі всміхалися начебто доброзичливо, всі були начебто добрі, хоч хто зна, чи всміхаються вони, чи кплять? Йому проколов душу холодок, і звична настороженість запалала у погляді, але мед, який з’їв сьогодні, жив у ньому й досі, і він покірно, як віл, плентався за сотником. Людей це зацікавлювало, то й у шинок їх набилося, що й яблуку не впасти.\nСотник уже порядкував. Повиштовхував зайвих, погукав шинкарку — молода і в’юнка, вона нагадала Йванові Мотрю. Від того він подобрішав ще більше, а коли сотник сунув йому в руку величезного келиха, знову дурнувато всміхнувся.\nВсі заворушилися, загомоніли, почали цокатися й пити; Iван слухав той веселий гам з покірною добротою, а тоді обережно підніс до губ келиха й уперше в житті ковтнув гарячого вогнистого струменя. Йому здалося, що поруч спалахнуло вогнище, бо голові й тілу стало тепло й гарно. Подивився навколо, й товариство гукнуло: “Згода!“ Він сам ревнув оте “Згода!“ й побачив, що в його руці знову повний келих. Випив уже не роздумуючи й уздрів зелені змійки, що поповзли до нього з усіх кутків. Потім він зрозумів, що то не змійки, а повзе до нього трава й зілля. I почав угадувати, яка це трава й зілля.\nНа нього повзли хміль і березки, пішов, випнувши груди, звіробій, а за ним, як ніч, — глуха кропива. Там далі витиналися оман і стародуб, ще далі притулилося вонюче зіллячко, і він позирнув на нього з підозрою. Але заусміхалися калачики, захитали голівками ромашки; він уже хотів встати й піти, коли помітив буркун і вдихнув його солодощі. Тоді в руці знову опинився налитий келих, хтось зареготав, хтось закричав, а він узяв і випив. До нього посунули якісь обличчя, дивні й незнайомі, бо корчили гримаси, тицяли роздутими, як колоди, пальцями, плювались і роздимали ніздрі. Але йому пахло м’ятою, і він вибачив ці крики й плювання — в голові повільно почали крутитися обручі. Один, другий, третій, вони спліталися поміж себе й крутилися, наче кола, яким ніколи не розімкнутися.\nВін подумав: “Треба йти додому!“ Але йому здалося, що чує сотників регіт, крім того, його стусонули; навколо дивні звірі, дуже багато звірів: людські тіла і звірячі голови. Всі вони нявчали, кричали й галакали, всі вони немов показилися — Iвана вже добряче стусонули під ребра. Впало ще кілька ударів, і він раптом розлютився. Скочив на рівні й урізав комусь так, що перед ним засвітилося червоне марево.\n— Облиште, — почув він владний сотниковий голос. — Хай вип’є ще!\nСотник відчував піднесення. Довго жив передчуттям цієї хвилини, і ось вона прийшла. Малий хробачок уже не давав спокою, аж доки не спала йому до голови оця думка. I він привів цього кметя сюди, викликавши тим немалий інтерес. Але хай усе зроблять вони, думав він, головне напоїти й натроїти. Пан сотник навіть вирішив труснути калиткою — людям це подобається, кому не хочеться випити дармового? Він пив і сам, а тоді почав горлати якісь дурниці, що мали б розпалити гультяїв. I гультяї піддавалися його покликам, ставали веселі й розгнуздані. Iван пив покірно й охоче, пан сотник задоволене стежив, як соловіють його очі, як сивіють і несамовитіють. Він підливав ще і ще, шинкарка моталася, немов учаділа, а люди вже червоніли на виду, вже починалися п’яні розмови, сварки й крики. Цього моменту не можна було пропустити, і він з кухликом у руці обходив усіх. Моргав, шепотів, кивав на Iвана, піджукував. Всі вже дивилися на велетня налитими кров’ю очима; хай іще не час, але вони вже починали звіріти. Вже підлазили до нього і навіть стусали, але так, щоб той не помітив. Це викликало хвилю добрячого реготу.\n— Облиште! — закричав сотник. — Облиште його! Хай вип’є ще!\nIван і справді прямкував надвір. Всі з’юрмилися за його спиною, і сотник побачив, як яро поблискують у всіх очі. Парубчак обтер уже кров, кинувся вперед і, коли Iван став на ганку, вдарив його ногою.\nЛюди вже почали розтікатися по майдану. Тікали, хто куди, тікав і сотник, аж доки на майдані не залишилося ні душі, хіба що писар, який сидів на ганку канцелярії і спокійнісінько кушпелив свою череп’яну люлечку.\nСпершу велетень біг. Хміль наче спав з його тіла, він натикався на паркани, бився об дерева, але біг. Над ним погасло сонце, чорна ніч окутала зусібіч, чорні хмари спускалися на землю, чорний біль пронизував йому голову, виростали чорні квіти й пахли кров’ю. Він біг, хоч насправді ледве переступав ногами, а коли впав у порох, здавалося, ніби все ще біжить. Над ним розверзалися неозорими чорними кугавами небеса, а він уповзав у якесь безконечне і безнадійне провалля, де холодно дихало каміння, де гинуло все живе, яскраве й чисте. Плавав у величезній калюжі, в якій теж не було ні барв, ні світла, — обличчя йому засипало попелом, а він у тому попелі чув іржавий біль, що їв обличчя. Все тіло дерев’яніло, а він біг, бо вже не мав сили спинитися. Не було вже й тепла, треба було бігти — єдине, що знав і розумів. Насправді ж повз, наче внурювався в неозначену порожнечу, в незвіданий біль, котрому немає ні початку, ні кінця. Гостро натикався на будячиння, колючки й лопухи, гостро пахла курява дороги, а він повз чи біг, ліз чи мчав, ішов чи купавсь у сірому попелі. В калюжі без дна, початку й країв, бо йому знову боліло, знову скімлило й. нило; душа його теж була немов калюжа, наче в ній не жило більше нічого, крім цього болю. Тіло його гойдалося, його вішано, прив’язувано до хмари, а хмара та зовсім лягла на дорогу й на мозок. Бо й мозок ставав хмарою, весь спопелілий і перетрухлий; з нутра рвалася нудота, і він, закручений зовсім, поламавши всі припони, які ще тримали його біля землі, покотився, ніби чорне перекотиполе, б’ючись об грудки й доганяючи себе самого. Потім його знудило, він виблював прямо на чорну землю, по якій котився перекотиполем, прямо в калюжу, якої так і не зміг подолати; все спалахнуло так яскраво, що він зупинився. Зупинився, вдивився в те палахкотіння, а тоді зваливсь у траву, гублячи рештки свідомості й останні іскри сьогоднішнього дня.\nОтямився від холоду. Йому здалося, що хтось змочує йому голову. Це було приємно й неприємно водночас, і він, зворухнувшись, застогнав. Потім захотів розплющитись, але глухий біль нагадав йому все, і він уперше в житті пізнав відчай. Не знав, куди втрапив, не відав, що чинити й куди йти. Голова покрилася глухою темрявою — відчув це по-справжньому тільки зараз; хотів піднести руку до очей, коли ж зустрівся з чиєюсь рукою. Аж здригнувся й глухо запитав, хто то. Йому відповів дитячий голос, він навіть подумав, що десь чув той голос і що він дуже приязно звучить.\n— Це ти, Мотре? — запитав він.\nАле це був якийсь сирота, котрий утік зі школи. Він бачив усе, що сталося, і хоче йому допомогти. Хлопченя, певне, плакало, бо шмигало носом.\n— Чого ти плачеш, малий? — наскількимога лагідніше запитав він.\n— На вас страшно дивитися, дядьку, — вже по-справжньому заплакав хлопчик. — Коли була ніч, то ще нічого, а зараз, а зараз…\n— То зараз не ніч? — запитав він із нутровою тривогою в голосі.\n— Уже ранок, — сказало хлопченя. — А я сиджу тут, біля вас, цілу ніч. Ви все пориваєтеся до очей…\nВін запитав, що з його очима. Врешті, про це й питати було годі, але він спитав і напружився, щоб вислухати правду. Але хлопченя мовчало.\n— Ну, чого ти мовчиш? — з мукою спитав він, і хлопченя заплакало ридма.\n— Гаразд, — пробурмотів він. — Знаєш, де моя домівка? Хлопченя знало, і він спробував сісти. Тіло йому ломило, було важко й пальцем кивнути, але він звівся й сів.\n— Ну от, — сказав, — а тепер добиратимемося додому. Його знудило, відчув, як усередині все палиться, і знову ледве не виблював. Лоб у нього був мокрий, певне, хлопченя мочило водою. Лапнув за волосся й натрапив на щось чудне. Волосся в нього майже не було, хіба кущаки, об які він аж руку поколов.\n— Не чіпайте, дядьку, — сказало хлопченя. — Там у вас також рани.\nВін сидів, важкий і безсилий, криваві більма його світили назустріч ранкові, а побите обличчя було аж сизе.\n— Ну не плач, — сказав він лагідно. — Чи далеко ми від моєї домівки?\n— Полем навпрошки, — відповіло, плачучи, хлопченя.\n— Я не знайду, — хрипко пробурмотів він, — а коли ти не перестанеш плакати, то не зможеш мене провести.\n— Мені страшно, — сказало хлопченя.\nВін знову відчув біль там, де були колись у нього очі.\n— Зав’яжи мені, — попросив і вирвав шматок сорочки. Руки в нього тремтіли, і від зусилля, з яким рвав сорочку, на лобі виросився піт.\nХлопченя в’язало йому очі, і він відчував малі й тріпотливі пальці на потилиці. Об тім’я йому вдарилося кілька сльозин і опекло.\n— Тепер треба встати, — сказав він. — Чи нема близько палиці?\n— Нема, — відповіло хлопченя, — але я можу збігати. Йому стало раптом страшно, що опиниться тут сам.\n— Не треба, — хрипко сказав. — Допоможеш дістатися домівки.\nЗахотів устати, відчув, як його вхопили за поперек малі рученята, як натужно допомагали йому, й глибока сіра печаль пойняла його душу. Став навкарачки і спробував вклякнути. Це йому вдалося, і він відчув на обличчі тепло. Сонце стояло якраз перед ним і лило на нього тепле ранішнє проміння. I він завмер, вслухаючись у це тепло.\nЙого душа схвилювалася, а печаль уже виростала в біле кудлате дерево. I він пізнав нову силу, що з’явилась у глибині його єства, в глибині цього ранку й сонця.\nНатужно звівся, а потім важко дихав, хитаючись на всі боки. Хлопченя підпирало його, і він зрозумів, що це йому допомагає. Що тепер він зможе навіть піти.\nАле навколо стояла глупа тьма, і він не знав, куди ступити. Немов висів у повітрі і боявся втратити рівновагу. Бо коли втратить рівновагу, може ніколи не звестися.\n— Ти таки побіжиш за палицею, — сказав він. — Бо так я не дійду.\nПочув, як відірвалось од нього хлопченя і як швидко полопотіли по дорозі босі ноги.\n— Що це за шлях? — спитав він, але згадати не міг. Та й не було сили. Сидів і слухав, як дзвонять у вишині жайворони. Це був теплий мелодійний дзвін, так само милий, як ранішнє сонячне тепло. Вітерець війнув на нього й приніс запахів зела. Навіть розрізняв, що як пахне, і це дало йому сяку-таку розраду. Намагався згадати вчорашній день і те, що з ним сталося. Але від таких думок боліло, і він знову слухав жайворонків. Сидів так довго, заціпенів і наче перетворювавсь у камінь. Важкий, хворий камінь, який живе тільки цим дзвоном і ранішнім теплом. А ще запахами зела.\n— Я вже приніс! — почув він над собою голосок. Йому всовувалася в руки палиця, і він, спираючись на неї, звівся.\n— То куди ж іти? — несміливо й наче ніяково спитав.\n— А просто! — хлопченя важко дихало від бігу. Він перекинув палицю в праву руку і ступив перший крок. Його замлоїло, і закрутилася під ним земля. Але стиснув губу й пішов. Сонце гріло на них ззаду — йшло дві чудернацькі постаті: одна величезна, розкарячена й важка, що налягала на палицю й ледве волочила ноги, а друга мала, що стрибала біля великої, як пташеня. Вони похитувалися в теплому жовтому світлі, наче гойдав їх ранок і наче пливли вони по зеленому неозорому морю…\nВідтоді почали ходити по Орільщині нові жебраки. Мале метке хлопченя водило величезного сліпця з пошрамленим обличчям — він був такий великий, а хлопченя таке мале, що хто бачив їх, не міг стримати жалю. Бо від здорованя віяло дивною силою, що примушувало забувати про його каліцтво, а від хлопченяти — самою печаллю. Кволе й тендітне, мов дівчинка, з худим, виснаженим личком, воно підскакувало до якогось двору, залишивши свого велетня на вулиці, й починало виспівувати, танцювати а чи жалібно співати. I люди виходили з дому, щоб послухати малого й подивитися на чудного сліпця, що немічно стояв серед вулиці й покірно чекав, доки зробить хлопченя своє діло. А воно заливалося, і люди, слухаючи чудовий голосок, витирали сльози, що самі напливали на очі.\n— Біда ж мені на чужині, — співало мале, — не так же тій сиротині, як бідній головоньці, що не маю я з ким приязні, туги розлучити, тільки звик я безпрестанку на чужині жити. Ходжу, блуджу по юлоньці, тяженько зітхаю, що на чужині я, бідний, родини не маю…\nВін співав таким високим та ясним голоском, так чисто й гарно світилося його личко, що люди не жаліли милостині.\nВони звертали від села в поле, а тоді йшли, доки зморювалося хлопченя. Тоді Iван брав малого на руки, і вони знову йшли — малий підказував, де баюрина, а де яма, куди повертати і де йти обережно, — в тому їхньому ході було щось таке, що забували про своє жебрацтво.\nВибирали затишне місце й сідали розкласти вогонь. Їли, що бог послав, а тоді знову йшли. На ніч спинялися на якомусь хуторі чи просто в полі; тоді Iван розповідав малому казки, і той, скулившись під рукою у свого велетня, слухав з такою цікавістю, що велика, кострубата рука сліпця клалася йому на голову й починала тихенько гладити.\nТак він і засинав. Тоді відчував Iван, що йому стає затишно на душі. Бо решту часу він жив самою напругою. Бачив звірів, що наступали на нього й хапали розчепіреними лапами, — думав про це так багато, що почав забувати справжні обличчя, які колись знав, — ставав лихий. Гризла його ураза, спалахував біль — в такі хвилі розмотував голову й обмацував: заростала повільно, але все ж заростала. В Новий Оріль вони відтоді не заходили, і він намагався не думати про те. Так само, як не думав про свою хату й про Мотрю. Хіба інколи запалювався смуток, приходили до нього веселі, залиті сонцем поля і золотий лев, з яким змагався. Тоді клалася йому на вуста усмішка, обличчя губило замкненість, і хлопченя, бачачи це, раділо. Воно співало в такі дні веселіших пісень, веселіше пританцьовувало й удавалося до довших віршів, які залюбки слухав й Iван, та й люди сміялися, аж за боки бралися. Потім вони знову йшли, і знову брав Iван на руки свого проводиря, а той, обхопивши його за шию тоненькою рукою, мудро показував шлях.\nАле прийшла ця осінь, коли Iван прокинувся одного ранку й довго слухав щімкий біль, що раптом озвавсь у ньому.\n— Це ж яка пора? — спитав він, і хлопченя, яке вилізло з копиці сіна, де ночували, сказало, що вже ранок.\n— Я не про те, — Iван сів на сіні й пошукав обличчям сонця в небі. Але сонця не було, і він зрозумів, що має піти дощ. Ще настороженіше витяг до неба обличчя:\n— Я питаю, чи вже осінь, чи ще літо?\n— Вересень, — сказало хлопченя.\nТоді він зрозумів, що його тривожило. На нього повіяло тліном леглого листя, холодним продувом і мертвим духом порожнього поля.\n— Тобі не холодно? — спитав він, але хлопченя не відповіло йому. — Так, тобі холодно! — сказав він. — Може, повернешся в школу?\n— Не проганяйте мене, — жалібно сказало хлопченя. — Я не хочу повертатись у школу.\n— Та от бачиш! — понуро сказав Iван. — Не можу я бути жебраком.\n— Це я проситиму, — так само жалібно сказало хлопченя. — Ви стоятимете на вулиці, а я проситиму.\n— Чи є тут близько ліс? — спитав він.\n— Близько, — дихнуло на нього хлопченя.\n— Ми підемо в ліс.\nВін звівся, струснув одежу, і хлопченя раптом злякалося його. Бо від нього заструмувало такою силою, якої він не знав.\n— Що ви хочете зробити? — спитав він, але Iван уже рушив. — Ви не туди ідете, — крикнуло хлопченя, все ще сидячи на сіні, — треба праворуч!\nВін повернув праворуч, а хлопченя побігло слідом. Взялося за шворку, прив’язану до Iванового очкура, й повело його.\nНа них дихнув сумний ліс, легле листя, холодок осіннього ранку, прив’яле де-не-де зілля. Зашумів вітер, і хлопченя почало стрибати, щоб зігрітися.\nIван ішов швидко й упевнено. Його тягло до себе накописько дерев, ліс кликав його дивним голосом, і він зрозумів, що то знову виходить на дорогу лев. Вже міг його побачити, почув його дихання й тепло його шкіри. Лев ішов разом із ним, вони мали увійти між жовті соснові стовбури, і велетень почав пригадувати, який то жовтий колір. “Колір тепла“, — подумалося йому, і він усміхнувся своєму левові.\nЛев був смутний. Добре бачив, що той був смутний і невеселий, що йому гірко так само, що гірко на душі й хлопченяті, бо тягло за шворку, наче вола. Але він знав, що не може зупинити цього ходу і не зможе позбавити хлопченя його гіркоти. Там, де почнуться дерева, він знову візьметься з левом уручки.\n— Бачиш того лева? — спитав він, і хлопченя заплакало.\n— Я не бачу ніякого лева, — сказало воно.\n— Ліс далеко? — запитав він.\n— Вже поруч.\nВрешті, знав це й сам, бо полем уже не пахло. Тільки жовтими стовбурами й жовтою шкірою лева. Він згадав раптом про мед, що його їв із лев’ячої голови, й подумав, що йому вже не їсти такого меду — восени може бути тільки гіркий мед. Гіркий запах, гіркі стовбури і гіркий лев.\nТой ішов попереду, вихляв тілом і начебто тікав. Iван пришвидшив ходу — не хотів, щоб той утік.\nIшли довго, хлопченя притомилося, і він узяв його на руки. Мале кволе тіло тулилося до нього, і він хвилювався, чуючи це тепло. Але над ним шуміли корони дерев, хай давно вони вийшли з лісу, і йшов за ними той-таки лев. Пізнавав його сторожку ходу, але не обертався. Кликала його дорога, і він поспішав. Кликав незнайомий голос, і вій піддався йому безоглядно — йшов усе швидше й швидше. Хлопченя втомилося плакати, вказувало втомленим голосом дорогу, і він м’яко пригортав його до себе.\nДо нього приплив дух житла. Запах диму й горілих бур’янів.\nIван почув, як ударив церковний дзвін. Круглий, соковитий звук повис, наче куля, між небом та землею і довго не хотів розпадатися. Але розпався на безліч відголосків і вмер. Тоді з’явився другий звук.\n— Гаразд, — видихнув він і прислухався, чи йде за ним лев. Лев ішов. Iван знову дихнув запаху людських осель і диму від горілих бур’янів.\nЗайшли до церкви. Відразу відчув це: запах горілих свічок, дихання людей, бурмотіння попа і спів, що раптово злинув згори й покрив усе м’якою печаллю. Iван немовби пив той спів, глибокий і спокійний, сумний і чистий. Запахло димком од ладану, пахло навіть малювання зі стін — церкву, певне, недавно обновляли.\nХлопченя взяло його за руку, і він обмацав долонями шкарубкий стовбур. Тільки зараз упізнав, що це й справді була сосна. Ззаду стояв лев, звів голову і сторожко прислухався. I він зрозумів, що гіркота зовсім пойняла йому душу. Спів і голоси людей, шепіт і шелест, дихання й запах ладану — все ніби знялося вгору й розтало там, біля бань. Біля хмар, як стерня, і волошкового неба. На нього дихала осінь і дивився лев. I він знову здригнувся, його струснула раптом хвиля реготу. До нього поповз хміль і березка. Пішов, випнувши груди, деревій і темно зашуміла глуха кропива. Там далі витинався оман і стародуб, а за ними притулилося вонюче зіллячко. Зіллячко розлило свою трутизну і цвіль. Кисло запахла шандра, і він відчув, як зілля заплітає йому ноги. Тоді пригладив волосся, що буйною гривою спадало на плечі. I пригадав смак меду, якого довелося йому покуштувати ще там, на дорозі. Той смак був далекий, як запах тлінного листу, — з’явилося тепле видиво дівчини-коня і її солодкий дух. Але знову плюснуло хвилею реготу. До нього наближалися якісь обличчя. Були дивні, бо корчили гримаси, показували роздутими, як колоди, пальцями, плювалися й вискотіли. В голові в нього закрутилися обручі. Один, другий, третій — поспліталися між собою й крутилися, наче спіралі. Дивні звірі обходили його звідусіль. У них були людські тіла і звірячі голови. Всі вони нявчали, кричали й галакали, неначе показалися, і він відчув, що ось-ось почнеться розправа. Схилився до хлопченяти й поцілував його.\nЗнову напружився, аж прилила йому до обличчя кров, аж задерев’яніли м’язи й заціпеніло тіло. Хвилі полину покотилися ще густіше — вже не було нічого, крім полину та відчаю, крім гіркоти і лева, що швидко пішов йому назустріч.\n“Ну от, — встигла мигнути йому думка, — ми знову візьмемося з ним уручки“.


Certification Center FAQ - SoftServe\nЯк я можу зареєструватись на іспит?\nДля того щоб пройти реєстрацію вам необхідно перейти на сайт вашого тестового провайдера, створити акаунт та пройти усі етапи реєстрації. Під час процесу реєстрації необхідно буде обрати сертифікаційний центр, зручну для Вас дату й час та сплатити іспит. Після завершення реєстрації ви отримаєте email-підтвердження з усіма деталями. У випадку виникнення будь-яких труднощів, ви можете зв’язатися зі Спеціалістом Сертифікаційного Центру за допомогою.\nЧи повинен я сплачувати свій іспит у Сертифікаційному Центрі?\nНі. Ви оплачуєте свій іспит під час реєстрації. Додаткових сплат за послуги Сертифікаційного Центру немає.\nСпосіб отримання результатів залежить від сертифікаційного вендору. Інколи результати можна побачити на екрані комп’ютеру після завершення іспиту, інколи результати можуть бути роздруковані, або надіслані на ваш email через деякий час після складення іспиту. Цю інформацію можна перевірити на сайті вашого сертифікаційного вендору.\nСкільки видів документів я мушу мати з собою?\nВи зобов’язані мати при собі 2 документи. Перший має бути наданий урядом, наявність вашої фотографії та підпису на ньому є обов’язковою. Другий документ може мати лише підпис.\nЧи можу я використовувати словник/ калькулятор/ мобільний телефон/ планшет?\nНі, вам не дозволяється проносити будь-що з собою в кімнату тестування. Усі ваші особисті речі будуть зберігатися в замкнутій шухляді. З усіма правилами тестування можна ознайомитись у Сертифікаційному Центрі перед іспитом.\nЯ можу відмінити або перенести іспит?\nТак, ви можете скасувати чи перенести іспит, використовуючи свій акаунт на сайті тестового провайдера або звернутись за допомогою до Спеціаліста Сертифікаційного Центру. Будь ласка, зверніть увагу, що ви можете скасувати чи перенести свій іспит не пізніше ніж за 24 години до початку іспита.\nКоли я можу перескласти іспит?\nПолітика перескладання залежить від сертифікаційного вендору. В більшості випадків існує період часу між спробами, тож кандидат має змогу покращити знання. Кандидат також не може ділитись екзаменаційною інформацією з іншими кандидатами.


Будинок з арболіту, зроблений з дерева, міцний як кам'яний | Ремонт\nБудинок з арболіту, зроблений з дерева, міцний як кам’яний\nАрболіт – ідеальний матеріал для будівництва малогабаритного житла.\nПід малогабаритним мається на увазі будинок для однієї сім’ї, а не багатоквартирне споруда.\nКрім будівельних блоків його застосовують для створення теплоизоляционых матеріалів.\nЗавдяки тому, що він легкий його радять використовувати в зонах, де є небезпека землетрусів.\nХочемо розповісти, що таке арболіт, і показати, на що він здатний.\nКомпанії, що будують будинки з арболіту\n5 Компанії, що будують будинки з арболіту\nІдея арболіту стара, як і саме будівництво. В Азії з незапам’ятних часів суміш рубаного очерету, соломи й глини, звана саман, у вигляді цегли або блоків використовувалася для будівництва невеликого житла. У сухій місцевості навіть під вітрами і морозами (а в пустелі взимку дуже холодно) будинки з саману стоять вже кілька століть.\nАрболіт придумали у тридцятих – сорокових роках, офіційно затвердили як будівельний матеріал в 60-х роках. Запущений у масове виробництво як різновид легкого бетону, матеріал арболіт використовувався в будівництві багатьох будівель в житловому секторі. Вони прекрасно збереглися і експлуатуються по сей день.\nОснова арболіту – це дерев’яна тріска та стружка. По ГОСТ 19 222 84 зміст дерев’яних компонентів становить 80 % від загального обсягу.\nНайкраще тріску отримувати шляхом механічного дроблення на шматочки не більше 2,5 див\nСполучні матеріали – цемент М500, пісок і вода.\nДеякі виробники додають в суміш коагулянти, що підвищує пластичність. При збільшенні обсягу дерева бетон стає легше і може використовуватися як внутрішній утеплювач.\nМонтаж стін з арболіту дуже простий і швидкий. Роботи він порівняємо з кладкою з пінобетону, але швидше в 3-4 рази. Блоки укладаються на звичайний цементно-піщаний чи перлітовий розчин. Додаткове армування кладки із-за великих розмірів блоків тільки рекомендовано по технології. Це може призвести до промерзання шва. Можна закладати арматуру в спеціально виточені розрізи.\nАрболіт по здатності зберігати тепло перевершує дерево. Стіна з арболіту товщиною 30 см відповідає цегляній у 60-70 див. Матеріал дихає набагато краще дерева завдяки мелкоячеистой структурі. Усадка арболіту становить 0,4 % (у дерева до 10 %), механічне опір на вигин не поступається дереву. Практично не горить, а якщо спеціально підпалений, трохи тліє зовні і відразу припиняє.\nЗавдяки своїм прекрасним будівельним якостям арболіт знову стає затребуваним на ринку будівництва індивідуального житла. Пропонуємо познайомитися з деякими пропозиціями будівельних компаній Москви і області. Чи По кишені вам пропоновані будинку з арболіту?\nМи спеціально вибрали сегмент бюджетного житла. Назвати арболіт самим недорогим матеріалом не можна, технологія виробництва не з дешевих. Але якщо вважати собівартість кладки в розрахунку на 1 кв. метр стіни, причому з оздобленням декоративною цеглою, то виходить дешевше стін з цегли або керамічних блоків на 50 %. А дерево виходить дорожче в 2 рази.\nБудівництво під ключ можуть вести тільки компанії, що володіють великим досвідом і колективом спеціалістів усіх профілів. Природний відбір дозволяє досягти успіху тільки тим, чия репутація і співвідношення ціна – якість об’єктів краще, ніж у конкурентів.\nПри виборі майбутнього підрядника можна і потрібно дізнатися про його попередніх об’єктах як можна більше. Так що рекомендуємо не соромитися у пошуку достовірної інформації. Зверніться до власників житла, побудованого обраним підрядником. Будівельники повинні пишатися своїми об’єктами, так що знайти адреси не становить праці.\nПропонує побудувати будинок з арболіту в комплектації «під оздоблення». На сайті представлені готові проекти, серед яких ми знайшли один підходящий для того, щоб скласти приблизний розрахунок вартості робіт та матеріалів.\nПроект півтораповерхового котеджу (другий поверх виконаний як мансарда) називається «Екодім-1». Загальна площа будинку становить 101 кв. метр. Внутрішнє планування замовник може обговорити з підрядником.\nБазова комплектація оцінена в 2 121 000 рублів. У неї входять:\nФундамент (гвинтові палі 150 мм з армованим ростверком 0,5 м) на піщаній утрамбованої подушці 0,3 м. Земляні роботи по виробленню і переміщення ґрунту входять у вартість. Закладаються виводи під комунікації та контур заземлення, виробляється бітумна гідроізоляція.\nЗовнішні стіни з арболитных блоків 500х200х400 мм, покладених на перлітовий розчин. Висота стелі 2,8 м (без урахування армопояса). Віконні і дверні перемички залізобетонні утеплені.\nВнутрішні стіни з арболіту 500х200х300 мм.\nЗовнішня обробка виконана плиткою під штучний камінь і штукатурки.\nПерекриття першого поверху з армованих залізобетонних плит, другий поверх – по дерев’яних балках 100х200 мм\nПокрівля (дерев’яна обрешітка з бруса 50х200 мм, прокладена між кроквами мінераловатним утеплювачем, просочене вогнезахисними складами, пароізоляція з рулонних матеріалів, металочерепиця).\nВікна з металопластикового профілю за вибором замовника. Двері металеві утеплена з сейфовим замком.\nВсі витрати з доставки та складування матеріалів і проживання будівельників на час робіт включені у вартість будівництва.\nВсі інші роботи з доведення будинку до стану під ключ можна оцінити за загальноприйнятими серед професіоналів нормам в 25-30 % від вартості комплектації «під оздоблення».\nЗвичайно, сучасний ринок надає матеріали будь-якої вартості, але будемо раціональними. Пластикові вікна, теплі підлоги, хороші опалювальні системи з автоматичним регулюванням, внутрішня чистова обробка стін і стелі – все може бути реалізовано за розумною ціною. Тому загальні витрати складуть приблизно 2 600 000 рублів.\nВиробляє весь спектр будівельних послуг. Виробництво арболіту – ще одна складова, яка дозволяє успішно конкурувати з іншими підрядниками. Надає гарантію на всі виконані роботи на строк не менше 5 років.\nПроекти будинків розробляються з урахуванням побажань замовника. За основу беруться розмір коробки і дизайн, і цього достатньо. Тому замовник може орієнтуватися на усереднені ціни окремих елементів споруди. Компанія пропонує за 14 000 руб. за кв. метр вибудувати базову комплектацію будинку.\nПри розрахунку вартості будинку базовій комплектації ми обрали загальну площу 135 кв. метрів. У віртуальному проекті тільки опалювальна територія, не буде ні веранди, ні інших холодних приміщень.\nБудівництво будинку з обраним габаритами орієнтовно буде коштувати 1 890 000 руб. Споруда буде складатися із загального теплового контуру. Ось склад робіт, що виконується компанією:\nФундамент (буронабивні палі 150 мм на глибину 2 м з армованим ростверком 0,4х0,4 м), бетон М300, арматура А12, утрамбована піщана підсипка 0,3 м. Всі роботи по виробленню та переміщення грунту. Виводи під комунікації та контур заземлення, бітумна гідроізоляція фундаменту.\nЗовнішні стіни з арболитных блоків 500х250х300 мм, покладених на цементно-піщаний розчин. Висота стелі 2,8 м (без урахування армопояса). У віконні і дверні перемички монтуються спеціальні арболітові блоки з U – подібним профілем, всередину якого закладається арматура і заливається бетон.\nВнутрішні стіни з арболіту 500х200х250 мм.\nМіжповерхові перекриття на дерев’яних балках 100х200 мм, вогні – і биозащищенные.\nПокрівля (подвійна обрешітка із струганої дошки 50х200 мм, прокладена між кроквами мінераловатним утеплювачем, просочене вогнезахисними складами, пароізоляція з рулонних матеріалів, металочерепиця).\nВікна з металопластикового профілю REHAU і двокамерного склопакета. Укріплена двері з хорошим замком.\nЗовнішня обробка в базовий комплект не входить. Округлимо 30 % від вартості під оздоблення і в підсумку отримаємо близько 2 500 000 рублів.\nВиробляє арболіт з 2006 року. Комплектації вироблених нею будинків об’єднані в групи «Стандарт», «Комфорт». При замовленні будинки загальною площею від 150 кв. метрів компанія гарантує виконання робіт за 16 500 рублів за кв. метр. Планування вибирає замовник.\nЗа 2 475 000 рублів компанія побудує півтораповерховий котедж в комплекті «Комфорт» (другий поверх – мансарда). Всі інші роботи до стану під ключ можна замовити за додаткову плату.\nУ комплектацію «під оздоблення» входять:\nФундамент (плита монолітна армована 0,15 м з монолітною стрічкою 0,3х0,6 м). По периметру заливки викладений тепловий контур з арболіту. Утрамбована піщана подушка 0,3 м. Контур заземлення з металевого кутика L=63, висновки комунікацій і всі земляні роботи входять у вартість робіт.\nЗовнішні стіни з арболитных блоків 500х250х400 мм, покладених на теплий розчин (цемент-пісок-перліт). Висота стелі 2,75 м (без урахування армованого поясу). Віконні і дверні перемички залізобетонні, утеплені арболитом.\nВнутрішні стіни з арболіту 500х250х200 мм.\nПокрівля (дерев’яна обрешітка з бруса 50х200 мм, прокладена між кроквами мінераловатним утеплювачем, просочене вогнезахисними складами, пароізоляція з рулонних матеріалів, фанерний шар, оброблений гідрофобним складом, бітумна черепиця Kerabit, колір на вибір).\nДля доведення будинку до готового для заселення стану потрібно ще 700 000 рублів.\nПри всіх перевагах будівництва з арболіту, як тепло і міцність, один недолік все-таки варто відзначити. Водопоглинання матеріалу досить висока, і при розбуханні арболіт може покритися мікротріщинами. Дерево збільшується в об’ємі, а зв’язує його цементно-піщаний розчин не приймає нові умови і тріскається. Існуючі хімічні добавки допомагають знизити ступінь поглинання води в рази. А для зовнішньої захисту краще вибирати водонепроникні матеріали.\nУ арболіту є хороші перспективи на будівельному ринку. При його чудовою теплоємності цей матеріал повинні оцінити районів з континентальним кліматом, до яких відноситься і Московська область. Сподіваємося, що наша стаття показала вам ще одну можливість побудувати свій теплий будинок.\nУ 2014 році була змінена норма витрати палива Минтрас РФ.\nПро техногенне забруднення атмосфери, що відбувається не без участі автомобілів, читайте тут.\nДивіться на відео факти про будівництво будинку з арболіту:


Шапочка для басейну для дитини або дорослого - різновиди, розміри і як правильно одягати | Radka.in.ua\nШапочка для басейну для дитини або дорослого — різновиди, розміри і як правильно одягати\n1 Навіщо в басейні потрібна шапочка\n2 Як вибрати шапочку для басейну\n3 Шапочки для плавання\nКожна людина, яка відвідує басейн, знає про такий спортивний аксесуар, як шапочка для плавання. Незалежно від того, разові відвідування або систематичні, вона повинна бути в спортивному гардеробі кожного. Сьогодні у продажу можна знайти і придбати різні головні убори для плавання: гумові, силіконові, тканинні, одноразові, жіночі, чоловічі, дитячі, будь-який колір або фасон. Важливо знати, як правильно вибрати плавальну шапку, одягати і доглядати на ній.\nНавіщо в басейні потрібна шапочка\nЄ кілька моментів, для чого використовується шапочка для плавання:\nПравила басейну. Практично всі спортивні заклади, що надають послуги з плавання, аквааеробіки, у вимогах до відвідування прописують наявність плавальної шапки.\nСпорт. Спортивна шапочка трохи зменшує опір води, що допомагає в поліпшенні результатів.\nКрім вимог басейну і спортивних результатів, є інші ідеї, що пояснюють необхідність плавальних головних уборів:\nГігієна. З точки зору гігієнічних вимог потрібно прибирати волосся, не тільки дуже довгі, під плавальну екіпіровку. Також дотримання цих правил є проявом поваги до інших відвідувачів басейну.\nКраса. Багато головні убори дуже красиві, з цікавим дизайном, на них може бути реклама компанії або клубу, логотип спортивного закладу, номер плавця.\nЯк вибрати шапочку для басейну\nЩоб вибрати практичне і зручне плавальну шапку, потрібно звертати увагу на розмір, матеріал виготовлення, кому призначається виріб. По призначенню шапочки бувають чоловічі, жіночі, для дитини. Є у продажу універсальні шапки. За розмірами бувають стандартні: дитячі та дорослі. Останні відрізняються великим об’ємом. За формою вироби бувають:\nз прикрасою у вигляді малюнків.\nОкремо необхідно зупинитися на матеріалах виготовлення. У продажу є наступні види шапочок: з латексу, текстильні, силіконові і комбіновані. При покупці важливо приміряти вироби, щоб згодом купання було комфортним, від передавлення не було головних болів. Деякі матеріали виготовлення більш міцні (силікон, текстиль), інші – бояться механічних пошкоджень (гума). Плавальний головний убір з міцного матеріалу легше вдягати. Багато спортивні атрибути мають регулювання по ширині.\nЛатексні шапочки є дешевими варіантами плавальних головних уборів, але і самими неміцними. Вони більш тонкі, тому надягати і знімати їх важче, більше підходять для володарів дуже коротких волосся. При знятті і надіванні можуть виникати неприємні відчуття. Пояснюється це специфічними якостями гуми, з-за яких волосся приклеюються як липучка, що доставляє дискомфорт. Шапки з латексу підійдуть як запасні варіанти при наявності інших.\nСиліконові шапочки широко використовуються професійними плавцями. Такі вироби мають багато переваг:\nЕластичні. Це властивість дозволяє розтягуватися шапці майже в 2 рази, що дуже допомагає при надяганні.\nПо краях екіпіровки є потовщення, в результаті чого вона щільніше прилягає до голови.\nБувають різної форми, що буде відповідати контуру голови, гарної посадки.\nЛегко наноситься і добре зберігається малюнок, багато варіантів колірних рішень.\nПри носінні такої шапки не можна користуватися гострими шпильками, які можуть проколоти її. Волосся потрібно зв’язувати в пучок. Після використання шапочку потрібно прополоскати у воді, можна без мила, просушити. Заборонено сушити або зберігати її під прямими сонячними променями, на обігрівальних елементів. Єдиний недолік, який є у силіконових шапочок, – це щільне прилягання їх до голови, в результаті чого можуть виникати головні болі.\nТканинні або текстильні шапки виготовляються з поліаміду, еластану, поліестеру, лайкри і т. д. Такі варіанти спортивної екіпіровки підходять тим, хто займається аквааеробікою чи аматорським плаванням, у кого можуть бути головні болі після використання силіконових або гумових. Професійним спортсменам тканинні шапки не підійдуть, тому що шорстка поверхня буде заважати ковзання по воді. Основна функція текстильних виробів – сховати волосся. При попаданні у воду екіпірування відразу намокає, але на відміну від силіконових, вона не боїться шпильок.\nНайпрактичніші – комбіновані моделі плавальних шапочок, виготовлені з композиційних матеріалів. З зовнішньої сторони – силікон, поліуретан, всередині – підкладка з лайкри. Такі моделі майже не пропускають воду. Догляд нескладний: промити в звичайній воді і висушити. Шапочки ідеально підходять для тренувань, але для змагань краще вибирати більш гладкі варіанти. Вартість спортивної екіпіровки висока, але вона відповідає якості.\nЗамовити і купити шапочку для басейну можна в інтернет-магазинах «Спорт», «Спортер». Мережі роздрібних пунктів продажу Декатлону пропонують широкий вибір якісної спортивної екіпіровки для любителів плавання. Доставка здійснюється поштою та кур’єром. Вартість покупки залежить від обраного виробу. Популярні моделі шапочок від таких виробників, як Adidas, Fashy, Joss, MadWave, Reebok та інші.\nШапочка для басейну для дітей AWT MULTI JR – популярний варіант у професіоналів і любителів плавання. Наприклад:\nназва моделі: AWT MULTI JR blue, 91925 23\nхарактеристики: склад – 100% силікон, класична форма, оздоблена веселим малюнком;\nплюси: легко одягається і знімається, міцна, легко доглядати;\nГоловна вимога до дитячих плавальним шапок – комфортна носка і відсутність дискомфорту при надяганні і знятті. Доступний варіант:\nназва моделі: шапочка для плавання дитяча Joss;\nхарактеристики: виготовлена з поліестеру, класична форма, оздоблена веселим малюнком;\nплюси: не тисне на голову, дешева, легко доглядати;\nмінуси: важко одягати і знімати.\nШапочки для басейну жіночі повинні бути не тільки зручними, але і красивими. Опис товару:\nназва моделі: шапка плавальна жіноча Joss;\nхарактеристики: зроблена з силікону, стандартна форма, спеціальні волокна у складі матеріалу виготовлення роблять виріб стійким до хлорованої воді;\nплюси: легко одягається, добре носиться;\nПлавальні головні убори Saekodive Csp2 Surfing представлені в широкій колірній гамі. Наприклад:\nназва моделі: шапка плавальна жіноча Saekodive Csp2 Surfing, рожева;\nхарактеристики: склад – 10% гума, 90% силікон, м’який двокомпонентний матеріал, герметичний шов по краю вироби, упаковані в пластикову сумку:\nплюси: щільно прилягає до голови, захищає від попадання води всередину;\nВідмінним доповненням до купального костюма є шапочки MadWave. Опис виробу:\nназва моделі: шапка плавальна MadWave «Flower»;\nхарактеристики: зроблена з латексу, гуми, в нерозтягнутому вигляді обхват 51 см, упаковані в пластикову сумку, глибоко закриває вуха, оформлена красивими об’ємними квітами;\nплюси: щільно облягає голову, волосся практично не намокають;\nГумова шапочка для басейну FASHY Babble Cap підходить для занять аквааеробікою. Опис:\nназва моделі: Fashy Babble Cap;\nхарактеристики: зроблена з гуми, вага – 95 г, колір білий, глибоко закриває вуха, захищає волосся від води, оформлена об’ємним малюнком, універсальний розмір;\nплюси: добре сидить, красива;\nмінуси: висока вартість для гумової шапочки.\nФірма Adidas відома своїми якісними спортивними товарами. Наприклад:\nназва моделі: силіконова шапочка для басейну Adidas Performance White/Black;\nхарактеристики: матеріал виготовлення – силікон, призначена для професійного плавання, міцна, у нижнього краю розміщений рельєфний логотип Adidas;\nплюси: волосся не промокають, комфортно носиться;\nСпортивна плавальна екіпірування від Reebok є універсальною за призначенням і розмірам. Наприклад:\nназва моделі: Swim U Reebok BLACK;\nхарактеристики: силікон, для професійного плавання, міцна, у нижнього краю є великий рельєфний логотип Reebok, ергономічний край не пропускає воду, закриває вуха;\nплюси: універсальний розмір, добре сидить;\nХороший вибір для занять плаванням – спортивна екіпіровка Speedo. Опис моделі:\nназва моделі: плавальний головний убір Speedo;\nхарактеристики: силікон, не пропускає воду, закриває вуха, яскравий дизайн, цікавий принт, легко вдягається, не «приклеює» волосся, знімається без труднощів, не заподіює дискомфорту під час шкарпетки;\nплюси: добре сидить;\nШапочки з текстилю відрізняються тим, що вони не перетискають голову, зручні при носінні. Наприклад:\nназва моделі: плавальний головний убір Polyester;\nхарактеристики: матеріал виготовлення – поліамід, еластомер, універсальний розмір, багато квітів;\nплюси: добре сидить, тримає форму;\nмінуси: промокають волосся, не підходить для плавання.\nДитячі шапки для плавання Polyester від Fashy дуже яскраві, красиві. Опис виробу:\nназва моделі: Kids Printed Cap (з малюнком) 3220;\nхарактеристики: матеріал виготовлення – 100% поліестер, дитячий розмір, багато квітів, прикрашені малюнками;\nплюси: добре сидить, тримає форму, довго носиться, легко доглядати;\nЯкщо заняття плаванням носять разовий характер, можна придбати одноразові шапочки для басейну. В пакуванні їх йде від 50 до 100 штук, можна купувати поштучно. Наприклад:\nназва моделі: шапочка Шарлотта, зелена;\nхарактеристики: 100 штук в упаковці, нетканий матеріал спанбонд, фіксується за допомогою гумки, антибактеріальна, антистатична, нестерильна;\nплюси: добре пропускає повітря, легко надівається;\nОдноразові головні убори добре приховують волосся. В упаковці вони складені «гармошкою» для зручного зберігання. Наприклад:\nназва моделі: шапочка Шарлотта, біла;\nхарактеристики: 50 штук в упаковці, спанбонд, фіксується за допомогою м’якої гумки, антистатична, антибактеріальна, нестерильна;\nплюси: добре пропускає повітря, не псує об’ємні зачіски, не перетискає голову;\nКористувалася гумовою шапочкою для плавання. Не сподобалося відразу. Проблема в тому, що у мене відразу починає боліти голова при найменшому її пережимании, тому перейшла на тканинну. Волосся намокають, але плавати комфортно, шапка не сповзає. Немає ніяких проблем з сушкою: як-то повісила на батарею, нічого не деформувалося.\nПлаваю ще зі школи. Завжди купую адидасовские спортивні товари, тому шапка. Відмінно закриває волосся від води, не мучить голову, багато кольорів. Одного разу думала, що порвала силіконову шапку шпилькою, але все обійшлося. Вартість при купівлі була високою, але воно того варто. Рекомендую тим, хто серйозно займається плаванням.\nДва рази на тиждень ходжу в басейн. Одного разу забув вдома шапку для плавання. У спортивному комплексі, де я займаюся, продаються одноразові. Купила, коштувала вона щось близько 5 рублів. Думала, буде гірше, але нічого, сеанс отзанималась. Волосся внизу намокли, але для одного разу цілком прийнятний варіант, тому рекомендую.