Ліга Парі-Матч. "Олександрія" – "Карпати" – 3:2 - Новини спорту Львів Футбол\nЛіга Парі-Матч. "Олександрія" – "Карпати" – 3:2\n25 вересня 23:16\n9-й тур. 25.09.2016, 19:30. КСК «Ніка», Олександрія. 1 522 глядачі.\nАсистенти арбітра: Андрій Мотика (Тернопіль), Олександр Холодинський (Харківська обл.).\nЧетвертий арбітр – Сергій Березка (Київська обл.).\nДиректор матчу ФФУ – Віктор Безсмертний (Кіровоградська обл.).\n«ОЛЕКСАНДРІЯ»: Леванідов, Пономар, Яремчук (Куліш, 50), Цуріков, Запорожан, Грицук (Полярус, 80), Чеботаєв, Шендрік, Старенький, Банада (Леонов, 67), Басов.\nЗапасні: Новак, Огіря, Гітченко, Козак.\n«КАРПАТИ»: Підківка, Зубейко, Нестеров, Лобай, Костевич, Новотрясов, Худоб’як (Грисьо, 82), Ярошенко, Ксьонз (Чачуа, 44), Кадимян (Габріель, 88), Бланко-Лещук.\nЗапасні: Мисак, Сениця, Мірошніченко, Чумак.\nПопередження: Старенький, 16, Грицук, 57, Леонов, 74, Басов, 76, Запорожан, 79 – Худоб’як, 21, Новотрясов, 24, Чачуа, 53.\nВилучення: Чачуа, 77 (друге попередження).\nДругий тайм почався в рівній боротьбі: олександрійці більше атакували масовано, карпатівці ж доволі гостро виходили з оборони. Кілька разів на забійну позицію ледь не вискочив Кадимян, а Худоб’як несподівано закрутив сферу у дев’ятку після хитрого кутового – сейв в активі Леванідова. Але господарям таки вдалося відігратися – після кількох скидок Пономар з гострого кута примудрився пробити Підківку. А ще «веселіше» стало, коли арбітр вилучив з поля Чачуа за друге попередження. Тож останні 15 хвилин «зелено-білі» догравали в меншості. Буквально за кілька хвилин після червоної картки «Олександрія» вийшла вперед: Пономар з метра замкнув сильний простріл уздовж воріт.


ДУХОВНИЙ МАТЕРИК НА ІМ’Я ПАВЛО ЗАГРЕБЕЛЬНИЙ – Управління культури, національностей, релігій, молоді та спорту Первомайської міської ради\nДУХОВНИЙ МАТЕРИК НА ІМ’Я ПАВЛО ЗАГРЕБЕЛЬНИЙ\nShare the post "ДУХОВНИЙ МАТЕРИК НА ІМ’Я ПАВЛО ЗАГРЕБЕЛЬНИЙ"\n«Я народився і виріс на Дніпрі… І це перейшло в мою душу. Там, де Дніпра нема – ніби й не Україна. Це наша головна ріка, ріка мого народу. І це ріка Шевченка, і Дніпро – це Україна». Ці слова характеризують творчість відомого українського письменника Павла Архиповича Загребельного.\n25 серпня виповнюється 95 років з дня народження письменника. 40 років автор писав в українській прозі. Понад 20 відомих романів: «Диво»(1968), «Первоміст»(1972), «Євпраксія»( 1975), «Розгін»(1976) і відомий історичний роман « Роксолана»(1980) та інші.\n«Я щасливий, тому що мої книги читають». Так, Павло Загребельний отримував подяку від вдячних читачів, які пізнавали історію України через художню творчість автора.\nВ МФ№3 Первомайської міської ЦБС, бібліотекарем Людмилою Волох до річниці народження П. Загребельного оформлено виставку-портрет « Згадаємо твори Павла Загребельного», де відвідувачі бібліотеки мають змогу знову перечитати відомі романи талановитого письменника української літератури.\nПомер Павло Архипович Загребельний 3 лютого 2009 року. Похований в Києві на Байковому кладовищі. Талановитий у всьому Павло Загребельний являв яскравий взірець самовідданого служіння літературі та народові, Україні.\nУкраїнський тренд «Живу тобою, Україна»\n«ГАРД РОК-ФЕСТ» – територія українського року\nShare the post "ДУХОВНИЙ МАТЕРИК НА ІМ’Я ПАВЛО ЗАГРЕБЕЛЬНИЙ" FacebookTwitter\nShare the post "ДУХОВНИЙ МАТЕРИК НА ІМ’Я ПАВЛО ЗАГРЕБЕЛЬНИЙ" FacebookTwitter Управління культури, національностей, релігій, молоді та спорту Первомайської міської ради ...\nShare the post "ДУХОВНИЙ МАТЕРИК НА ІМ’Я ПАВЛО ЗАГРЕБЕЛЬНИЙ" FacebookTwitter З 23 травня по 27 травня 2022 року триватиме онлайн-голосування ...


Станиславів з неба 1917: як виглядало місто під час російської окупації (ФОТО) - "Репортер"\nІсторія Акцент Люди Фото\nСтаниславів з неба 1917: як виглядало місто під час російської окупації (ФОТО)\nBy Reporter 15/06/2020 17:53\nКілька років тому краєзнавець Сергій Петрицький зробив сенсаційну знахідку – відшукав найдавніше відео Станиславова, датоване 1917 роком.\nНещодавно він знайшов ще один артефакт. Цього разу – аерофотозйомку Станиславова, і знову 1917 року! – пише Репортер.\nАльбом майора Перістого\nАби надибати в інтернеті щось ексклюзивне, мало забити у пошуковик слово Stanislawow. Те, що вам виб’є, – усім давно відомо. А найцікавіші відкриття трапляються несподівано, зовсім не там, де очікуєш.\nЦю аерофотозйомку Сергій Петрицький знайшов на польському сайті «Шукай в архівах», куди зараз активно заливається інформація з різних державних установ Польщі. Народний архів міста Радому виклав оцифровану колекцію документів Міхала Тадеуша Осінського. Серед різноманітних матеріалів був фотоальбом «майора саперів Едварда Персілего» на 125 сторінках. І ось серед численних світлин з офіцерами та молодими жінками знайшлося це фото. Погодьтеся, натрапити на неї було справжнею удачею!\nПерш ніж здійснити аналіз аерофотозйомки, хотілося б розповісти кілька слів про її автора. На одній з карток видно групу військових, що позують біля брами з табличкою: «8 батальйон саперів». Батальйон стояв у місті Торунь, саме там з 1931 по 1934 роки проходив службу майор Едвард Мар’ян Перістий (Peristy). Виявляється, у Радомському архіві трохи наплутали з прізвищем.\nНам вдалося знайти деякі дані на цього офіцера. Народився у 1897, під час Першої світової служив у ІІ бригаді легіонів, що воювала на боці Австро-Угорщини. У липні 1919 командував взводом прикордонного батальйону в Станиславові, невдовзі перевівся до саперів.\nПісля війни Перістий завершив курси понтонерів у Модліні, потім служба у різних інженерних полках та окремих батальйонах. На багатьох фото альбому зображені дерев’яні мости, які сапери споруджували під його керівництвом. Життя Едварда Мар’яна Перістого склалось досить вдало. У 1939 році він був підполковником, потрапив у радянський полон, перебував у Грязовецькому таборі НКВС, що під Вологдою. Там записався добровольцем до армії генерала Андерса, воював з німцями в Італії. Помер у 1959 році в Лондоні.\nЧитайте: 11 знайомців Січинського. Як склалося життя “першого українського терориста” після втечі з в’язниці\nАле все це було вже після аерофотозйомки Станиславова. У 1917 році Перістий служив у австрійському війську в чині цугсфюрера – щось на кшталт нашого старшого сержанта.\nКрім Станиславова, в альбомі є ще кілька повітряних фото не ідентифікованих локацій. З цього можна припустити, що молодий цугсфюрер мав до них безпосереднє відношення. Аерофотозйомка Станиславова була виконана 17 лютого 1917 року, коли у місті перебували російські війська. Австрійці часто літали на повітряну розвідку, тож відомі ще світлини, зроблені з літака. Втім, вони виконані зі значно більшої висоти, та й показують інші дільниці міста.\n«Наше» фото демонструє східну околицю Станиславова – з боку Тисмениці. Розсип будиночків у правому нижньому куті – це Майзлі. Ниточка, що тягнеться перпендикулярно головній дорозі, – теперішня вулиця Йосипа Сліпого. Друге відгалуження ліворуч відповідає нинішній вулиці Островського. Десь там наприкінці мешкала Юзефа Дзвонковська, яку кохав Іван Франко. Щоправда, на момент зйомки її садиби вже не було – завалили під час розширення території залізничних майстерень ще до Першої світової війни.\nЧитайте: Канаду відкрив Небилів: першими туди подалися два чоловіки з Прикарпаття (ФОТО, ВІДЕО)\nБлижче до колії на фоні одноповерхової забудови виділяється масштабна С-подібна споруда. На старих мапах вона позначена як «склади іпотечного банку». Головний офіс цієї фінансової установи містився на теперішній стометрівці, там де нині «Райффайзен банк Аваль». Цікаво, що банкіри тримали на тих величезних складах – майно боржників?\nТакож дуже цікаво виглядає переїзд через колію. Замість перетнути рейки по прямій, віадук плавно забирає ліворуч, потім круто повертає на 90°, тягнеться паралельно колії та нарешті знову вертається на вулицю Сапіжинську, тобто Незалежності. От, навіщо такий гак?\nРіч у тім, що на час побудови віадуку, а це 1895 рік, уздовж дороги впритул стояли будинки. Для облаштування насипу їх треба було зносити, а землю викуповувати. Інженер Максиміліан Шльос пішов іншим шляхом – міст проклали по вільних ґрунтах, а з боку міста взагалі – смугою, що належала залізниці. Сучасний переїзд звели у 1980, натомість опору старого віадуку можна побачити й тепер – зліва, якщо їхати до центру.\nНа Німецькій колонії\nВдало подолавши переїзд, опиняємось у дільниці, що зветься Княгинин-Колонія. Свою назву вона отримала від численних німців, які тут проживали.\nПраворуч від дороги є щось на кшталт скверу, який згори нагадує гігантську цифру «7». Це єврейський цвинтар, на якому у 1963 році збудували кінотеатр «Космос». Шкода, що він не зберігся, адже належав до найстаріших у Галичині та був закладений майже водночас із Станиславовом. Впритул до кладовища прилягає великий засніжений пустир, подібний на футбольне поле. На мапі 1919 року це місце позначено як «Лан Шиндлера», а карта 1932 повідомляє, що то «військові склади». Нині там численні житлові будинки.\nЧерез дорогу бачимо суцільні білі плями. На місці теперішнього драмтеатру ще одне поле, хоч на початку ХХ століття територія була густо забудована військовими складами. Коли австрійці у 1914 відступали, вони знищили багато своїх об’єктів, аби ті не дісталися москалям.\nУ західний край карти впирається заліснений чотирикутник. Це християнський цвинтар, заснований австрійцями ще в 1782 році. Цікаво, що його північна частина, в напрямку сучасної Мельника, зовсім без дерев. Старожили розповідали, що найдавніша частина кладовища, де ховали заможних містян, примикала до вулиці Бандери. Вона розташовувалась на підвищенні й там завжди було сухо. Ділянка для бідних була нижче, біля квіткового ринку – з болотяним ґрунтом від дощової води. Ту парцелю почали «освоювати» відносно недавно, тож дерева не встигли вирости.\nЧитайте також: Репресовані та вбиті НКВД. Як прикарпатці шукають правду про своїх рідних (ФОТО)\nШирока пряма лінія, що тягнеться від переїзду до центру, – теперішня вулиця Незалежності, колишня Сапіжинська. У верхньому кутку зруйнованих військових складів видно витягнуту будівлю з вежею – євангелістську кірху, де молились німці Станиславова. Прямо в неї впирається вулиця, що веде до вокзалу – нинішня Лепкого.\nЯкщо тепер колія ділить місто на дві більш-менш рівні частини, то у 1917-му все цікаве містилось на західному боці. За залізничним тунелем була лише Вовчинецька дорога й кілька перпендикулярних їй вуличок з одноповерховими будинками. Розквіт цієї ділянки припаде на добу пізнього совка, коли виникнуть величезні квартали багатоповерхівок – Позитрон, Каскад, Брати.\nСпоруда вокзалу скидається на довгу жирну риску, її місце знаходження видають численні розгалуження рейок. Дивно, що на коліях не видно жодного составу, адже Станиславів був крупним залізничним вузлом. Хоча австрійці перерізали Стрийський та Львівський напрямки, в бік Тернополя й Чернівців рух відбувався безперешкодно. Можливо, порожнеча пов’язана з тим, що товарна станція була не у місті, а в Хриплині, і саме там розвантажувались військові ешелони. До того ж, австрійці запросто могли обстрілювати вокзал і околиці.\nПозаду двірця бачимо залізничні майстерні – найбільше промислове підприємство Станиславова. Перед війною тут працювало близько 400 робітників, в основному німців.\nНині перед вокзалом сквер, а тоді там містився цілий квартал. Його знесли за наказом коменданта міста часів німецької окупації.\nТрохи нижче, немов Гулівер серед ліліпутів, височіє Г-подібна багатоповерхівка. Вона збереглася донині, має адресу Залізнична, 47 і є першим багатопід’їздним будинком Станиславова, спорудженим у 1912 році за проєктом архітектора Леопольда Поллака.\nВід центру до фронту\nПаралельно вулиці Лепкого лежить Франка, яка у 1917 називалась Камінського. Її початок густо забудований, адже перед війною там були казарми пожежної охорони та півбатальйону місцевого полку піхоти. Вглиб починаються розлогі огороди – одразу за жіночою гімназією сестер-урсулянок, тобто школою № 3.\nНавпроти стоїть велика будівля п’ятої школи, де за Австрії була скарбова дирекція – щось на кшталт податкової. Ліворуч від неї клініки доктора Гутта ще нема, вона буде аж у 1925 році, а ось праворуч бачимо квартал великих будинків. То казарми 58 полку інфантерії, тобто піхоти. Їх знищили у 2001 році задля спорудження бізнесцентру навпроти Білої хати.\nЧитайте: Легенди Станиславова. Сива голова\nА там, де нині сама Біла Хата, було вільне місце з садом і залишками фортечного бастіону. Правіше впізнається комплекс палацу Потоцьких, а вище – квадрат Ринку із ратушею зразка 1871 року. Від площі на північ (відносно ракурсу фото) йдуть дві вулиці – Бельведерська, більш залюднена, та Тичини – дещо слабше.\nЩе одна велика вулиця, яку важко не впізнати – Галицька. Вона є певним еталоном стабільності, адже жодного разу не міняла свою назву. Біле поле по праву руку – торговиця бидлом, де продавали рогату худобу. Після війни її перенесуть та розіб’ють парк, відомий нам нині як Військових ветеранів. Далі – дільниця Княгинин, міст через Бистрицю та село Пасічна, а там уже й лінія фронту.


Аграріям Херсонщини посів і підживлення гектару зернових обходиться у 4 тис. грн — КУРКУЛЬ\nАграріям Херсонщини посів і підживлення гектару зернових обходиться у 4 тис. грн\n30 березня 2016 53 0\ngalslovo.if.uaНа Херсонщині весняно-польові роботи у самому розпалі\nНа Херсонщині весняно-польові роботи у самому розпалі, повідомив голова Херсонської обласної організації Аграрної партії України Олександр Паливода, пише прес-служба Аграрної партії України.\nЗа його словами, аграрії активно займаються підживленням озимих посівів — вже підживили 354 тис. га або 90% від потреби. Майже впорались з пшеницею — підживили на 92% площ, ячмінь — на 85%, ріпак — на 69%.\n«Триває посів ранніх зернових культур. Станом на 29 березня посіяно 126 тис. га. Це 73% від плану. Майже закінчили посів гороху — на 97% від запланованих плащ, ячмінь посіяли на 73% площ, овес — на 70%, яру пшеницю — на 40%», — сказав він.\nТакож додав, що на сьогодні основна складність у виробників — це фінансування. Аби виконати вимоги щодо технічного забезпечення і посівного матеріалу та хоча б мінімально внести добрива і засобами захисту рослин (а це біля 77% від усіх витрат), на один гектар потрібно близько 4 тис. грн. Усього ж по області на проведення комплексу весняно-польових робіт аграріям потрібно близько 3,8 млрд грн. Аграрії Херсонщини нарікають, що значні труднощі зумовила зміна податкової системи. Відміна спеціального режиму оподаткування ПДВ призвела до зменшення обігових коштів сільгосппідприємств, які вони можуть використовувати на виробничі цілі.\n«Державної підтримки також, на жаль, немає. Тому виробники вимушені покладатися лише на власні сили. Наразі коштів у них вистачає на 82% всіх робіт. Близько 685,7 млн грн. потрібно залучити за рахунок комерційних та банківських кредитів. За оперативними даними, з районів поки що залучено 144,7 млн грн кредитних ресурсів з відсотковою ставкою від 22% до 28% річних. Це дуже дорого і далеко не у всіх виробників є змога отримати навіть такі позики», — підсумував експерт.\n21 квітня 225\n2016-03-30 17:00:592016-03-26 09:00:532016-03-25 09:00:012016-03-24 09:00:00


Нетверезий водій неподалік Черкас з’їхав у кювет - Нова Доба\nНетверезий водій неподалік Черкас з’їхав у кювет\nСьогодні зранку, 9 грудня, у поліцію повідомили про те, що на в’їзді до Черкас, на шляху О-241719, у кювет з’їхав автомобіль Seat Leon. Про це повідомляє пресслужба патрульної поліції Черкаської області.\nВодій, який лишався біля автомобіля, був у нетверезому стані. Як з’ясувалося, чоловік не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням і в результаті з’їхав із дороги в кювет.\nКерманича доправили до лікаря-нарколога. За результатом огляду вміст алкоголю в крові майже у 10 разів перевищує норму – 1,9 проміле.


Двигун ВАЗ 21175 (Пікап) - всі запчастини - купити | VR.ZP.UA\nДвигун ВАЗ 21175 (Пікап) Запчастини\nВсі категорії Двигун Система живлення Система випуску газів Система охолодження Зчеплення Коробка передач Вали карданні Мост передній Мост задній Підвіска Сайлентблок передній Ресора задня Пружина передня Амортизатор передній Колеса та маточини Управління рульове Гальма Шланг гальмівний передній Шланг гальмівний задній Циліндр задній Електрообладнання Кузов Сальники та герметики Підшипники для автомобілів Металовироби + Кріплення Оптика Вентиляція та опалення\nВсі виробники Автонормаль ЗАТ, м.Белебей Дайдо Метал Русь Україна АВТОВАЗ Балаковорезинотехніка ВАТ SCT-Mannol Росія AURORA, Poland Knecht-Mahle Rosteco VICTOR REINZ WIX БЦМ, БЕЛАРУСЬ. ВолгаАвтоПром, м.Самара Вологодський підшипниковий завод (ГПЗ-23) КЕДР ПАТ Красна Етна Завод ВАТ Тольятинський завод автоагрегатов\nВал розподільчий з 'постіллю' (распредвал) ВАЗ 2101, 2102, 2103, 2104, 2105, 2106, 2107, 2121, ІЖ 2126 з двигуном ВАЗ, 2717 (виробництво АвтоВАЗ)\nКаталог запчастин для ІЖ 27175 (ВАЗ Пікап) в інтернет магазині «VR.zp.ua»\nВАЗ 21175 — пікап, що випускається з 2005 по 2012 рік. Автомобіль простий в експлуатації, надійний, має гарну керованість. Щоб збільшити стійкість до зношування, кузов моделі пофарбований із застосуванням катафорезу. Крім того, запчастини на ІЖ 27175 поширені й доступні за ціною, що полегшує ремонтні роботи й обслуговування. Вантажна платформа машини дуже вмістка, а її вантажопідйомність становить 575 кг.\nВи можете підібрати й купити сертифіковані запчастини ІЖ 27175 ціна від виробника.\nАсортименти запчастин на пікап ВАЗ 27175 (ІЖ)\nІнтернет-Магазин “ГАЗ Деталі машин” пропонує сертифіковані запчастини для ІЖ-27175 за вигідною ціною. У каталозі представлені товари від надійних постачальників із тривалою гарантією, що гарантує високу якість і довговічність.\nНа сайті є зручний каталог, де ви можете підібрати запчастини, задавши необхідні параметри. Якщо ви знаєте точну назву необхідної деталі, просто скористайтеся швидким пошуком. При виникненні питань, зв'яжіться з менеджером. Досвідчений консультант запропонує потрібні деталі, дасть рекомендації й допоможе оформити замовлення.\nСклад нашого магазину перебуває в м. Запоріжжя й кожний клієнт може забрати замовлення самовивозом. Також діє оперативна доставка по місту та інші населені пункти України. Щоб купити обрані автозапчастини на ІЖ 27175, просто додайте товари в кошик та заповніть просту форму замовлення. Для постійних і нових клієнтів діють знижки й спеціальні пропозиції.\nКупити автозапчастини для ВАЗ-ІЖ 27175 у магазині «ГАЗ Деталі машин»\nКупити недорого запчастини на Двигун ВАЗ 21175 (Пікап), ціни в інтернет-магазині ✪ Пропонуємо зручний пошук ➤ Широкий вибір автозапчастин ➤ Гарантія на товари ➤ Знижки постійним покупцям! Доставка товарів здійснюється кур'єрськими службам зі складу в Запоріжжі по всій Україні (Київ, Харків, Дніпропетровськ, Кривий ріг, Полтава, Миколаїв, Нікополь, Енергодар, Мелітополь, Бердянськ, Маріуполь та ін.). Магазин запчастин «ГАЗ Деталі машин» - це стабільний і надійний постачальник запчастин. Низька ціна на запчастини для Двигун ВАЗ 21175 (Пікап) - Каталог запчастин VR.ZP.UA ☎ Телефонуйте!


Уряд послабив карантин у Львівській області - ЛЬВОВСКИЙ РЕГИОНАЛЬНЫЙ НОВОСТНОЙ ПОРТАЛ\nВладислав Шаморин / 6. 12. 2021 17:54\t/ Опубликовано в Новости Львова\nІз 7 грудня Львівській області послаблять карантин. Таке рішення у понеділок, 6 грудня, ухвалили на засіданні державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (ТЕБ і НС).\nЗа рішенням комісії, з 7 грудня Львівщину, а також Донецьку, Дніпропетровську, Івано-Франківську, Луганську, Одеську, Рівненську та Херсонську області й Київ переведуть із «червоної» до «жовтої» зони карантину.\nНагадаємо, що «червону» карантинну зону на Львівщині оголосили 30 жовтня через стрімкий ріс хворих на коронавірус та збільшення кількості госпіталізованих. Станом на 6 грудня на Львівщині зафіксували 214 нових випадків зараження коронавірусом. Загалом у області за весь період пандемії на коронавірус захворіли 212 079 мешканців, від ускладнень померли 5 604 людей, а вилікувались – 188 581.\nУ Львові жителі обрали найкращого двірника 2020 року, — ФОТО\nНа Львівщині в ДТП травмувались троє осіб, серед яких дитина\nКвартира на Новий рік: скільки коштуватиме оренда та в яких містах дешевше


Де у Хмельницькому відключатимуть газ цього тижня (АДРЕСИ) : 18:10:2021 - vsim.ua\nГазовики будуть проводити по місту монтажні ремонтні роботи.\nПеребої з газопостачанням можливі із 18 по 23 жовтня.\nХмельничан попередили про тимчасові незручності. Цього тижня газовики будуть проводити монтажні роботи і перевірятимуть на щільність внутрішньобудинкову систему газопроводів «задля стабільного та безпечного розподілу природного газу». Роботи триватимуть до суботи, 23 жовтня. Про це інформують на сайті "Хмельницькгаз".\nХіба такі роботи виконуються не в літній час ?\nвремя б хоть конкретнее указали


Контрольная - Визначення оцнка нематеральних активв, їх переоцнка класифкаця. Ведення бухгалтерського облку. Амортизаця визначення строку корисного використання об'єкта. Метод амортизацї. Зменшення корисност нематеральних активв порядок їх вибуття.\nКонтрольная Визначення оцнка нематеральних активв, їх переоцнка класифкаця. Ведення бухгалтерського облку. Амортизаця визначення строку корисного використання об'єкта. Метод амортизацї. Зменшення корисност нематеральних активв порядок їх вибуття\nТип работы: Контрольная. Предмет: Бухгалтерский учёт. Добавлен: 26.02.2009. Сдан: 2009. Уникальность по antiplagiat.ru: --.\nТЕОРЕТИЧНА ЧАСТИНА 2\nОблік нематеріальних активів, їх класифікація та оцінка 2\n1. Визначення нематеріальних активів 2\n2. Визнання і оцінка нематеріальних активів 3\n3. Переоцінка нематеріальних активів 5\n4. Амортизація нематеріальних активів 7\n5. Зменшення корисності нематеріальних активів 8\n6. Вибуття нематеріальних активів 8\nНаприкінці можна сказати - методика оцінки майна в Україні дозволяє оцінити балансову вартість матеріальних активів підприємства, але , як показує досвід, реальна ціна такого майна на ринку може бути іншою . Але в умовах приватизації стратегічних підприємств на перший план виступає вартість нематеріальних активів , особливо якщо матеріальні - зношені.\nЕйбл, Бейкер і Кейн організували компанію „АВС Kealiy” у формі корпорації - операції з нерухомим майном і орендні операції. Кожний з засновників вніс по 20.000 дол. США готівкою і отримав по 1.500 акцій (кожна акція номіналом 10 дол. США). Компанія розпочала операції 1 січня 200А року. Операції, які наведено нижче, досси показні для першого року (200А) існування компанії; вони відносяться до операцій, що дійсно відбулися.\nБ. Першого січня 19А року придбане офісне обладнання вартістю 6.000 дол. США, в момент придбання оплачено третину вартості, ще третина підлягає сплаті за шість місяців, залишок (теж третина) - за дванадцять місяців. Суму, що не було сплачено; обладнання в момент придбання, слід віднести на кредит рахунка „Рахунки до сплати”.\n1. Відкрити Т-рахунки, які наведено нижче (початкове сальдо для кожного рахунку нульове - це перший рік існування компанії):


Влада спробує відмінити сесію Чернівецької обласної ради | Всі новини Буковини\nЗа наявною у ЗМІ інформацією, сьогодні, у вівторок, 22 травня, колегія Чернівецької обласної ради спробує відмінити засідання сесії ради. Офіційна причина - участь керівництва області і членів Партії регіонів у засіданні Ради регіонів. Колегія обласної ради відбудеться сьогодні о 16.00. 10-а сесія обласної ради VІ скликання, нагадаємо, мала відбутися у четвер, 24 травня 2012 року о 10-й годині в сесійній залі Чернівецької обласної ради (м. Чернівці, вул. Грушевського,1). До розгляду на черговій сесії обласної ради колегія вже рекомендувала 76 питань.\nЛідер буковинських "фронтовиків" Максим Бурбак переконаний, що ніж набивати порядок денний кількома десятками питань, краще частіше проводити сесії. Натомість влада тягне наскільки це можливо, а сесії якщо й скликає, то тільки за крайньої необхідності, коли треба переділити бюджетні кошти або протягнути якесь кадрове рішення. Що стало приводом для відтермінування сесії цього разу стане зрозуміло після засідання колегії.


Ігровий автомат Empire Fortune ➔ грати безкоштовно в ігрові автомати Імперія Фортуни на UkrSlots\nІгровий автомат Empire Fortune\nДіаманти, Джокер, Карти\nОгляд ігрового автомата Empire Fortune\nЯк гpaти в Empire Fortune\nIгpoвий aвтoмaт Empire Fortune - цe aзapтнa гpa з глoбaльним пpoгpecивним джeкпoтoм з 5 бapaбaнaми, 3 pядaми i 20 лiнiями виплaт, poзмiщeними злiвa нaпpaвo. У цiй гpi нa гpoшi є мaca цiкaвиx фyнкцiй! Вiд кoлeca джeкпoтy дo peжимy бeзкoштoвниx oбepтaнь i oтpимaння зoлoтoї мoнeти зa дoпoмoгoю дpyгoгo oбepтaння кoлeca.\nФyнкцiя yтpимaння, якa дaє гpaвцям мoжливicть пepeнecти двa бoнycниx cимвoли aбo бeзкoштoвниx oбepтaнь нa нacтyпнe oбepтaння, щoб oтpимaти дpyгий шaнc нa тpeтiй cимвoл i вигpaти бeзкoштoвнi oбepтaння aбo oбepтaння нa кoлeci джeкпoтy! Tyт гpaвцi мoжyть вигpaти бeзлiч пpизiв, пoчинaючи вiд пpocтиx мoнeт i бeзкoштoвниx oбepтaнь дo бaгaтoмiльйoннoгo джeкпoтy! Пepeвip, щo пpoпoнyють нaйкpaщi oнлaйн кaзинo- нaпeвнo знaйдeш щocь для ceбe.\nЯк гpaти в Empire Fortune?\nБeзкoштoвнi iгpoвi aвтoмaти зaвжди мaють кiлькa peчeй, якi нeoбxiднo знaти, пepш нiж гeймep змoжe зaнypитиcя в гpy. В Empire Fortune poзмip мoнeти мoжe бyти вiд 0,01 дo 5, щo poбить вce пpocтiшим i зpyчнiшим, ocoбливo для нoвaчкa. Tyт є xopoший дiaпaзoн cтaвoк з мiнiмyм 0,10 євpo i мaкcимyм 100 євpo, який мoжe пpинecти нeпoгaнi вигpaшi, ocoбливo з пpoгpecивним джeкпoтoм в гpi, який мoжe дocягaти 2500 мoнeт. Фaктичнo, iннoвaцiйнa фyнкцiя тyт - пoтpiйний нaбip джeкпoтiв в бoнycниx фyнкцiяx, якi, звичaйнo ж, мoжyть пpинecти нeпoгaнi вигpaшi в кiнцi. Пoвepнeння гpaвцeвi (RTP) в цьoмy cлoтi 94,3%.\nВ цьoмy гpaльнoмy aвтoмaтi є 3 джeкпoти:\nyльтpa-джeкпoт, для якoгo пoтpiбeн джoкep нa вepxньoмy piвнi.\nDiamond Jackpot, який вимaгaє, щoб aлмaз випaв нaгopi.\nзoлoтий джeкпoт. Щoб вигpaти, гpaвeць пoвинeн дocтaвити зoлoтий злитoк нa цeнтpaльний piвeнь.\nПpи aктивaцiї Koлeca Фopтyни вiд 4 дo 5 бoнycниx cимвoлiв цe aвтoмaтичнo дaє гpaвцeвi дoдaткoвe oбepтaння нa cepeдньoмy aбo вepxньoмy piвняx в зaлeжнocтi вiд кiлькocтi бoнycниx cимвoлiв, якi бyли нa пepшoмy мicцi. Цi piвнi пoтpiбнo пoвiльнo oпpaцьoвyвaти, щo зaбиpaє бiльшe чacy i, звичaйнo ж, oзнaчaє, щo пoтpiбнo витpaтити тpoxи бiльшe гpoшeй в нaдiї нa цю виплaтy. Нa дoдaтoк дo вcьoгo цьoгo, є гpoшoвi пpизи вiд 4 дo 250 paзiв бiльшe пoчaткoвoї cтaвки, пpизи вiд 2 дo 50 paзiв пepeвищyють cтaвкy з дoдaним пoвтopним oбepтaнням, зaгaдкoвi пpизи тa бaгaтo iншoгo.\nЩoб тpoxи вiдpiзнятиcя i видiлитиcя cepeд iншиx aзapтниx iгop, в Empire Fortune нeмaє cимвoлy Wild. Зaмicть цьoгo є двa cимвoли Scatter, пpeдcтaвлeнi ycмixнeним джoкepoм i знaчкoм бoнycy. Oбидвa циx cимвoлy aктивyють дoдaткoвi фyнкцiї i вiдкpиють caмy зaxoплюючy чacтинy цiєї гpи. Пo-пepшe, цe фyнкцiя бeзкoштoвниx oбepтaнь. Вoнa aктивyєтьcя пpи нaявнocтi 3 i бiльшe cимвoлiв scatter нa бyдь-якoмy бapaбaнi.\n3 джoкepa дaють 10 бeзкoштoвниx oбepтaнь i пoдвiйний мнoжник,\n4 - вигpaють 20 бeзкoштoвниx oбepтaнь i 4-кpaтний мнoжник i, нapeштi,\n5 джoкepiв зaбeзпeчyють 30 oбepтaнь i 10-кpaтний мнoжник.\nЦe нeпoгaний cтapт нa eтaпi бeзкoштoвниx oбepтaнь.\nCлoт Empire Fortune нe тiльки чyдoвo виглядaє, aлe i пpeкpacнo пpaцює нa бyдь-якoмy пpиcтpoї, пpo який ви тiльки мoжeтe пoдyмaти. Вaжкo пpичeпитиcя дo цiєї гpи Yggdrasil, ocкiльки вoнa вiдмiннo пpaцює нa Android, iPhone, плaншeтax i нoyтбyкax. Гpaфiкa нa вищoмy piвнi, з цiкaвими фyнкцiями i дoбpe пpoдyмaнoю гpoю, в якy oбoв'язкoвo пoтpiбнo пoгpaти. Yggdrasil дiйcнo знaxoдитьcя нa вepшинi, як iгpoвий пpoвaйдep.Гpaльний aвтoмaт Empire Fortune - цe oнлaйн кaзинo з низькoю i cepeдньoю диcпepciєю тa вeличeзними пpизaми.


Курс валют на 1 лютого: гривня оклигала і добряче провчила долар - ЗНАЙ ЮА\nКурс валют на 1 лютого: гривня оклигала і добряче провчила долар\nПри цьому курс долара на 30 січня становить 2775,5525 гривень за 100 доларів\n31 січня, 21:01\nНаціональний банк України (НБУ) на 1 лютого 2019 року встановив офіційний курс на рівні 27,74 грн/долар, що на 2 копійки нижче порівняно з попереднім банківським днем. Про це свідчать дані на сайті регулятора.\nОфіційний курс гривні до долара на 1 лютого встановлено на такому рівні: 2774,0960 гривень за 100 доларів (-1,4565 гривень).\nПри цьому курс долара на 30 січня становить 2775,5525 гривень за 100 доларів.\nРаніше ми писали, що державний і гарантований державою борг України станом на 31 грудня 2018 року становив 2 168,63 млрд грн. або 78,32 млрд доларів.\nЗгідно з даними Мінфіну, протягом 2018 року сума боргу збільшилася у гривневому еквіваленті на 26,94 млрд грн. і в доларовому еквіваленті на 2,02 млрд доларів.\nУ міністерстві розповіли, що на кінець 2018 року зовнішній борг становив 1 397,22 млрд грн. (64,43% від загальної суми) або 50,46 млрд доларів, внутрішній борг - 771,41 млрд грн. (35,57%) або 27,86 млрд доларів.\nДержавний борг України становив 1 860,50 млрд грн. (85,79% від загальної суми) або 67,19 млрд доларів. Гарантований державою борг становив 308,13 млрд грн. (14,21%) або 11,13 млрд доларів.\nРаніше вже говорилося про те, яким чином держава планує розплачуватися з боргами, і українцям явно не стане від цього легше. Як заявили фахівці, з кишені кожного громадянина України через податки дістануть близько 9.9 тисяч гривень. Також вони додали, що пікове навантаження простягнеться до 2021 року.\nНагадаємо, з березня 2019 року українським пенсіонерам почнуть перераховувати виплати. Як розповів Андрій Рева, оновлені пенсії почнуть приносити вже з березня, але при цьому їх зростання не буде вище, ніж 17.4%.\nЯк раніше писав "Знай.uа": міжнародний валютний фонд протягом 2019 року планує виділити Україні два транші на загальну суму 2,6 млрд доларів.\nТакож Знай.uа" писав, що нещодавно популярний комік і шоумен, а нині кандидат у президенти України Володимир Зеленський опублікував електронну декларацію по 2017 рік.\nМВФ висунув Україні нові вимоги: під прицілом знову пенсіонери і комуналка


Головна Санітарно-освітні питання Що потрібно знати про інфекційний мононуклеоз\nОпубліковано: П'ятниця, 18 березня 2016, 09:55 | Друк\nІнфекційний мононуклеоз (залозиста гарячка, хвороба Філатова, моноцитарна ангіна) –це гостре інфекційне захворювання, що перебігає з гарячкою, ознаками тонзиліту, генералізованою лімфаденопатією, збільшенням печінки і селезінки, появою атипових мононуклеарів у крові.\nНайбільш вірогідною є вірусна природа інфекційного мононуклеозу. Більшість авторів вважають, що в етіології захворювання основну роль відіграє вірус герпесу людини типу 4 (Епштейна-Барра), який впливає на лімфоїдно-ретикулярну тканину. Потрапляючи в організм через дихальну систему він вражає епітелій ротоглотки, потім з потоком крові - регіонарні лімфовузли. Збудник може тривало персистувати в організмі у вигляді латентної інфекції.\nВірус Епштейна-Барра – дуже поширена інфекція, до 5-річного віку понад 50% дітей заражаються цим типом і у більшості він не викликає серйозної симптоматики захворювання. Причому, інфікованість дорослого населення за різними даними становить 85-90% і лише у деяких дітей або дорослих цей вірус виявляється симптомами, які прийнято називати інфекційним мононуклеозом.\nІнкубаційний період може тривати від 2 до 50 днів, найчастіше – 12-20 днів. Захворювання розпочинається гостро. Діагноз виставляється на основі характерних клінічних симптомів та змін в загальному аналізі крові. Розрізняють такі клінічні форми інфекційного мононуклеозу: типові та атипові (безсимптомні, стерті); за тяжкістю – легкі, середньої тяжкості і тяжкі; за перебігом – неускладнені, ускладнені, рецидивні. Для лабораторного підтвердження діагнозу використовують серологічні реакції. Інфекційний мононуклеоз закінчується повним видужанням. Ускладнення трапляються рідко, але можуть бути небезпечними для життя. До них належать гостра гемолітична анемія, менінгоенцефаліт, полірадикулоневрити, пневмонія, отит.\nХворих госпіталізують в інфекційне відділення за клінічними показами або ізолюють вдома. За контактними особами здійснюють медичне спостереження протягом 20 днів. Специфічна профілактика інфекційного мононуклеозу не розроблена. Неспецифічну профілактику здійснюють шляхом підвищення загальної та імунологічної резистентності організму.


Підтримка сільгоспвиробників за рахунок обласного бюджету\n15 сесією Житомирської обласної ради від 07.03.2018 затверджено Порядки використання коштів обласного бюджету за Програмою розвитку агропромислового комплексу Житомирської області на 2016- 2020 роки.\nСпеціальна бюджетна дотація сільськогосподарським підприємствам за приріст поголів’я корів молочного, м’ясного та комбінованого напрямів продуктивності.\nЧасткове відшкодування вартості закуплених племінних телиць, нетелей, корів для господарств населення.\nВідшкодування вартості закуплених установок індивідуального доїння для господарств населення.\nГосподарства населення для отримання коштів обласного бюджету, що спрямовуються господарствам населення для виплати відшкодування вартості придбаних установок індивідуального доїння, подають такі документи:\n- заявку за формою ;\n- письмове зобов’язання про збереження придбаної установки індивідуального доїння протягом п’яти років (у разі закупівлі наступної установки до закінчення вказаного терміну, витрати не відшкодовуються). 4.\nЧасткове відшкодування вартості витрат на сертифікацію відповідності виробництва органічної продукції та часткове відшкодування вартості органічного насіннєвого матеріалу сільськогосподарським підприємствам.\nФінансова підтримка з обласного бюджету, що спрямовується на розвиток сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів за придбання обладнання.\nФінансові підтримки з обласного бюджету, що спрямовується для виплати часткового відшкодування вартості витрат фермерським господарствам на придбання причіпної та навісної сільськогосподарської техніки і обладнання.


Діти повинні жити у світі: краси, гри, казки, малюнка, фантазії, творчості\nЧетвер, 01 листопада 2018, 10:10\nЗ 1 по 31 жовтня в рамках Міжнародного місячника шкільних бібліотек, Сварицевицька публічно–шкільна бібліотека долучилася до проведення Всеукраїнського місячника шкільних бібліотек. У 2018 році місячник проходив під гаслом «Шкільна бібліотека – центр творчого розвитку дитини» та присвячений видатному українському педагогу-гуманісту, вченому зі світовим ім’ям В. О. Сухомлинському з нагоди 100-річчя від дня його народження. В бібліотеці створена виставка – ювілей « Серце віддане дітям», в якій висвітлено біографію, життєвий та творчий шлях відомого учителя, представлені його педагогічні праці та твори для дітей. До оформлення виставки долучились учні середніх класів.\nОстаннє оновлення на П'ятниця, 02 листопада 2018, 09:57\nСереда, 31 жовтня 2018, 16:01\nродина , як зірка єдина\nОстаннє оновлення на Середа, 31 жовтня 2018, 16:04\nІскри творчості запалюють серця (творчі посиденьки)\nСереда, 31 жовтня 2018, 15:01\n«Іскри творчості запалюють серця», під такою назвою в Сварицевицькій публічно- шкільній бібліотеці, проходила зустріч з Народним, аматорським, родинним колективом сім’ї Чудіновичів. Це люди , які люблять, шанують, і поважають народну пісню . Люди, у яких пісня живе в їхніх душах та серцях . Чудовою нагодою зустрічі з ними, стало те, що в 2018 році виповнюється 15 років з дня присвоєння колективу звання Народного. Зустріч проходила у формі творчих посиденьок. В бібліотеці було створено виставку декоративно - ужиткового мистецтва виробів родини Чудіновичів, та фото колаж з їхніми фотографіями. Ведучі розказували присутнім про колектив,їх біографії та творчі досягнення. Бібліотекарі демонстрували показ слайдів про життєвий та творчий шлях народного аматорського родинного колективу.\nСторінками Божого слова\nЧетвер, 05 липня 2018, 15:10\n2018 рік проголошений в Україні Всеукраїнською радою Церков і релігійних організацій (ВРЦіРО) Роком Божого слова. З цієї нагоди в Сварицевицькій публічно-шкільній бібліотеці створено книжкову виставку: «Сторінками Божого слова», яка складається з кількох розділів:\n1. Історія хрещення Київської Русі;\n2. Біблія - найцінніша з усіх книг, будь коли надрукованих;\n3. Історія розвитку православ’я в Україні;\n4. Духовні храми України;\n5. Православна література для дітей.\nПонеділок, 14 травня 2018, 13:50\n8 травня на території Сварицевицького НВК проходили урочистості з нагоди Дня пам’яті та примирення, а також 73 річниці з дня Перемоги над фашизмом у Другій світовій війні. Запрошені були вдови та родичі ветеранів, а також учасники АТО. Бібліотекарі підготували пересувну виставку-панораму: «Немеркнуче світло великого подвигу» у холі Сварицевицького НВК, де представлені книги, в яких описано події про село Сварицевичі в роки Другої світової війни зокрема - Бегма В.А. , Кизя Л. «Шляхи нескорених»; Бринський А.П. «По той бік фронту»; Корчев М.С. «Годи огневие»; книга-меморіал «Вінок безсмертя» в якій описано спалення фашистами села Сварицевичі; представлено експонати Сварицевицького історико-краєзнавчого музею, а саме -\nОстаннє оновлення на Понеділок, 14 травня 2018, 13:51\nТуман кохання ніжно тане\nСічень крокує свята дарує


Сьогодні стартує фінал Суперліги Паріматч: анонс першого матчу серії Прометей - Запоріжжя - Федерація баскетболу України\nПрометей - Запоріжжя\nТрансляція - XSPORT, Obozrevatel\nВже сьогодні о 18:00 стартує перший матч фіналу плей-оф Суперліги Паріматч, серії в якій зіграють третя та четверта команди регулярного чемпіонату - Прометей проти Запоріжжя.\nЧитайте: Міленко Богічевич: БК Запоріжжя заслужено став фіналістом чемпіонату України\nСуперники обмінялися двома перемогами в рамках регулярного чемпіонату. Прометей у плей-оф зазнав лише однієї поразки: команда з Кам’янського з рахунком 3-0 перемогла Хімік та віддала лише один матч Дніпру. Запоріжжя у першому раунді розібрався з Тернополем (3-0), після чого у наднапруженій півфінальній серії вибив переможця регулярного чемпіонату Київ-Баскет (3-2).\nКоманда з Кам’янського об’єктивно має більш глибокий ростер і підходить до фіналу в статусі фаворита. Але Запоріжжя вже довів усім, що ця команда за рахунок командної роботи на обох кінцях майданчика, довіри між гравцями та тренерами, а також залізного характера може вирішувати будь-які завдання.\nНагадаємо, Прометей у фіналі не зможе розраховувати на свого головного тренера - Ронен Гінзбург повернувся до Чехії, де поновив роботу з місцевою національною збірною. Керуватиме командою у фіналі Міленко Богічевич, який, як і Гінзбург, приєднався до команди вже по ходу сезона.\nЧитайте: Валерій Плеханов: у Кам`янському важкий зал для команди гостей\nПід великим питанням участь у стартових матчах серії американського захисника Прометея Рашада Вона, який продовжує відновлюватись після травми. Запоріжжя продовжує грати короткою ротацією, але це, як виявилось, абсолютно не є проблемою для команди Валерія Плеханова.\nОбидва клуби вперше гратимуть у фіналі, а команда з Кам’янського, попередником якої в Суперлізі раніше був Дніпро-Азот, взагалі в цьому сезоні дебютувала в плей-оф. Запоріжжя має в своєму активі чотири бронзи, але жодного виступу в фіналі.\nЧитайте: Шість півфіналів, чотири бронзи і перший фінал: Запоріжжя дебютує в чемпіонській серії\nВ цій серії вистачає цікавих ігрових сюжетів на майданчику та за його межами. Фінал стартує вже сьогодні о 18:00 - Кам’янське прийматиме два стартових битви серії за золото Суперліги Паріматч!


11 листопада | «ГРОМАДА Схід» | Для людей, про людей\nГоловна / Схід та Захід щодня / 11 листопада\n11 листопада. Почнемо з ушанування пам’яті юного патріота з Донбасу, катованого і вбитого днр-івськими покидьками.\nорганізатор виробництва літаків, конструктор, нащадок відомого українського роду підприємців і меценатів;\nмузикант і педагог, імя’я якого стало синонімом виключної майстерності гри на флейті;\nвидатний нейрохірург, основоположник школи нейрохірургії в Україні,\nписьменниця, що належала до покоління, яке передувало шістдесятникам, авторка спогадів про представників патріотичних українських кіл у повоєнну добу, часи «відлигу» та її згортання;\nпоет, твори якого поєднують ліричність і мудрість, що на думку критиків є досить рідкісним явищем;\nзахисник України, учасник легендарного бою, в якому один український танк Т-64М вийшов переможцем із сутички з чотирма російськими Т-72.\nСТЕПАН ЧУБЕНКО (1997-2014) — школяр, воротар ФК «Авангард» (Краматорськ), катований і розстріляний бойовиками проросійської терористичної організації «ДНР» за проукраїнську позицію.\nСтепан народився у Краматорську. Вчився у краматорській школі № 12, захоплювався спортом. Спочатку займався греко-римською боротьбою, потім – футболом, захищав ворота юнацької команди «Авангард» з Краматорська, мріяв стати професійним воротарем. Вболівав за донецький «Шахтар», відвідував його матчі в Донецьку, їздив з командою по іншим містам України. З друзями організував команду КВК, яка їздила виступати в різні міста України.\nТакож разом з друзями Степан опікувався дитячим будинком в Краматорську. Вони часто відвідували малюків, привозили їм іграшки, одяг, книжки, ласощі. Своїй дівчині Степан говорив, що коли вони одружаться, народять одну дитину і ще двох всиновлять.\nЗ початком інспірованих Росією виступів на Донбасі у 2014-му році Степан з друзями брав участь у мітингах на підтримку цілісності України, які проводилися в Краматорську. Хлопці носили воду, продукти, засоби гігієни українським військовим, які прибули в місто. Під час обстрілу він допомагав спускатися у сховище літнім людям, носив їм воду, коли місто опинилося відрізаним від водопостачання.\nРизикуючи життям, Степан зняв з міської площі ДНРівський прапор.\nУ липні 2014-го Степан поїхав до друга в Київ. 23 липня сів на поїзд у столиці, щоб повернутися додому. Їхав через Донецьк, де був затриманий бойовиками з батальйону «Керч», за однією з версій, за жовто-блакитну стрічку на рюкзаку, а за словами Ігоря Стокоза, представника Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, — через те, що вступив у суперечку з ними, відстоюючи позицію єдиної неподільної країни.\nБити неповнолітнього хлопця бандити почали ще в Донецьку. Потім відвезли до селища Горбачево-Михайлівки під Донецьком, де після страшних катувань розстріляли.\nВідразу після зникнення сина його мати поїхала в Донецьк на його розшуки. Їй вдалося дізнатись, що хлопця було розстріляно і поспілкуватися з ватажком днр-івців Захарченком, який пообіцяв їй розшукати тіло сина і його вбивць.\nНаприкінці вересня 2014-го до матері прийшла звістка, що тіло знайдено. Ексгумацію було призначено на 3 жовтня, в ході якої, мати впізнала свого сина. Їй вдалося домогтися його відправлення у Краматорськ. Поховали Степана Чубенка 8 листопада 2014 року в його рідному місті.\nВбивцями неповнолітнього патріотичного хлопця виявилися троє бойовиків з батальйону «Керч» — Москальов Юрій Аркадійович (нар. 1969, Донецьк), Погодін Вадим Вікторович (нар. 1971, Донецьк), Сухомлинов Максим Вікторович (нар. 1984, Макіївка).\nМатері Степана «влада днр» повідомила, що вбивць її сина піймали, але двом з них вдалося втекти до окупованого Криму.\n19 липня 2017 року мати Степана Чубенка Сталіна Чубенко звернулася за допомогою до органів влади та українців:\n«Я, Чубенко Сталіна В’ячеславівна, мати по-звірячому замордованого і розстріляного ополченцями бандформування “Керч” 16-річного школяра Чубенка Степана, звертаюся по допомогу до органів влади і громадськості України. Я вимагаю від Генпрокуратури негайно відправити доручення в Краматорськ і далі необхідні матеріали до Криму для екстрадиції Погодіна в Україну. Якщо протягом доби необхідні дії не будуть зроблені, я буду змушена звернутися до української та зарубіжної преси та почати протестну акцію біля стін Генеральної прокуратури».\nУ липні 2017 року Генеральна прокуратура України звернулася до Російської Федерації з запитом щодо передачі бойовика «днр» Вадима Погодіна, який вбив Степана Чубенка. Звісно, безрезультатно.\n10 листопада 2017 року Торецький міський суд виніс заочний вирок підозрюваним у вбивстві Степана Чубенка. Вадима Погодіна, колишнього комбата батальйону «Керч» та його бойовиків Юрія Москальова і Максима Сухомлинова, заочно засудили до пожиттєвого ув’язнення. Суд також задовільнив цивільний позов матері Степана Сталіни Чубенко, згідно якого кожен із засуджених має сплатити по одному мільйону гривень компенсації.\nУ листопаді 2017 трьох вбивць 16-річного українського патріота заочно засуджено до довічного позбавлення волі. Виконати вирок наразі неможливо, до двоє вбивць переховуються в Росії, ще один — в окупованому росіянами Криму.\nПовернемося до давно минулих часів і згадаємо одного з перших на теренах Російської імперії організатора виробництва літаків. Він – один з незчисленної кількості талановитих і підприємливих людей, діяльність яких у країні припинилася з приходом до влади совєтів і захопленням ними України.\nФЕДІР ТЕРЕЩЕНКО (1888-1950) — київський авіаконструктор.\nНародився в Києві, в родині цукрозаводчиків, відомої не лише своїм багатством і прекрасним зібранням творів мистецтва, а й благодійністю.\nЗакінчив екстерном 1-у Київську гімназію і 1907 року вступив на механічне відділення Київського політехнічного інституту.\nВ ті часи наймоднішим захопленням стала авіація, повідомлення про польоти були гарячими новинами, з’являлися аероклуби, демонстрація польотів збирала неймовірну кількість глядачів. Технічно обізнані люди, серед яких був і Федір Терещенко, вважали, що за авіацією – велике майбутнє.\nМолодий Терещенко входив до Київського товариства повітроплавання. Перший власний літальний апарат з’явився у нього в травні 1909 року. Це був аероплан «Блеріо ХІ», виписаний з Франції. Він був доставлений у Терещенківський маєток Червоне Бердичівського повіту Волинської губернії (нині – Житомирської області), де він захоплено знайомився з особливостями його конструкції.\nФедір Терещенко листувався з видатним російським вченим, основоположником сучасної гідро- і аеромеханіки Миколою Жуковським. Він у 1909 році запропонував трьом київським студентам — Федору Терещенку, Ігорю Сікорському та Федору Билінкіну — взяти участь у повітроплавній виставці, яка була приурочена до наміченого на кінець грудня.\nДо авіабудування і його перспектив Федір Терещенко ставився серйозно і вже в 1909 році організував у себе в Червоному власні авіаційні майстерні. Там був побудований його перший апарат, там реалізовувалися й інші його проекти. Вже на першому етапі існування цього підприємства тут працювало до 25 найманих працівників.\nСпівпрацював Терещенко і з молодими київськими авіаконструкторами, Володимиром Григор’євим, Василем Йорданом і Дмитром Григоровичем (творцем перших у світі гідропланів). Разом з Дмитром Григоровичем вони побудували два легких спортивних моноплана Г-2 і Г-3 (іноді можна зустріти позначення «Терещенко № 2» і «Терещенко № 3»), конструктором яких був Григорович, а організатором їх виготовлення і меценатом — Федір Терещенко.\nНа початку 1917 року Федір Терещенко особисто очолив потяг-майстерню по ремонту літаків, що вже здобув славу у фронтових умовах. Втім, перебування його в країні, яку незабаром охопило полум’я революції та Громадянської війни, було не дуже тривалим. Тим більше, що після приходу совєтів його маєток і завод у Червоному, так само як і будинки та інше рухоме й нерухоме майно родини Терещенків були націоналізовані.\nФедір Терещенко виїхав до Франції і жив у Парижі до останніх своїх днів.\nАНДРІЙ ПРОЦЕНКО (1902-1984) — видатний флейтист, педагог, засновник флейтовой музичної школи в Україні.\nНародився в м. Ніжин на Чернігівщині. Спочатку навчався грі на скрипці, пізніше опановував кларнет, трубу, флейту. 1927 року закінчив Київську консерваторію по класу флейти. Працював артистом Київського оперного театру на колесах, Московського Малого театру , Свердловського театру опери і балету.\nУ 1934—1956 роках — соліст і концертмейстер групи флейт симфонічного оркестру Київського театру опери і балету імені Тараса Шевченка. З того таки 1934 року — викладач Київської консерваторії імені П.I. Чайковського (від 1954 року — професор).\nЗ іменем Андрія Проценка пов’язано формування київської флейтової школи. Він був ясравиим представником виконавської музичної школи академічного напрямку. I водночас був одним із видних майстрів радянської оперно-симфонічної оркестрової культури. Вимогливий, чуттєвий виконавець, соліст високої культури.\nДля його виконавського напрямку характерна була велика внутрішня зконцентрованість, ритмічна дисципліна, прекрасне відчуття цільності мелодії та образу, художня завершеність фрази та майстере володіння як фразою так і динамікою. Флейтові соло у виконанні Проценка завжди звучали у вищій мірі виразно, закінчено, артистично.\nДля Проценка не існувало деталей або елементів нотного тексту, якими можна знехтувати. Ювелірна шлівовка ніколи не змінювала цілістність форми та напрямок думки. З блискучою легкістю подвійного стаккато він виконував соло в Скерцо Мендельсона, «Політ джмеля» Римского-Корсакова. Звук флейти А. Ф. Проценко на рідкість цільний, круглий, чистий — без найменших призвуків, природний і рівний у всіх регістрах, живий, без зайвої вібрації, компакний за тембром з глибокою шкалою динамічних відтінків протягом всього діапазону.\nІм’я Проценка стало взірцем виконавської майстерності гри на флейті.\nАНДРІЙ РОМОДАНОВ (1920-1993) — видатний нейрохірург, творець наукової школи нейрохірургії в Україні.\nНародився майбутній лікар 1920 року в місті Лубни на Полтавщині у родині священика, єпископа УАПЦ, який був одним з ліберальних діячів України – Петра Ромоданова. У 20-х роках сім’я переїхала до Києва, де Петро Дмитрович став шкільним учителем. Але в середині тридцятих, свідомо кидаючи виклик часу, знову прийняв духовний сан, очоливши як священик одну з парафій. Цього кроку йому не пробачили і 1937 року репресували.\nВже потім, навіть у 50-ї роки на лікаря Андрія Ромоданова писали пасквілі, натякаючи на його «неблагонадежность» і згадували батька-священика…\nАндрій Ромоданов вчився у школі № 138 у Києві, 1942 року закінчив Київський медичний інститут, евакуйований до міста Челябінська. У роки нацистсько-совєтської війни з 1942 по 1945 рік служив у діючій армії командиром санітарної роти полку, начальником окремого медичного санітарного батальйону на Західному і 1-му Українському фронтах.\nПісля війни Ромоданов закінчив аспірантуру, завідував дитячим відділенням Київського інституту нейрохірургії. З 1952 року — заступник директора з наукової частини, з 1964 року — директор Київського науково-дослідного інституту нейрохірургії.\nНаукові роботи Ромоданова присвячені переважно діагностиці та хірургічного лікування черепно-мозкової травми, питанням дитячої нейрохірургії, пухлинних і судинних захворювань головного мозку, епілепсії. У 1963 році він захистив докторську дисертацію на тему «Пухлини головного мозку у дітей».\nМедик розробив принципи надання спеціалізованої нейрохірургічної допомоги, створив перші в Україні спеціалізовані установи для комплексного лікування хворих на епілепсію. Йому також належать дослідження з питань діагностики та лікування наслідків та ускладнень вогнепальних черепно-мозкових поранень, внутрішньочерепних крововиливів.\nУ 1980-ті роки співробітники Київського інституту нейрохірургії під керівництвом Ромоданова розробляли питання хірургічного лікування артеріальних і артеріовенозних аневризм головного мозку, хіміотерапії злоякісних внутрішньомозкових пухлин.\nЗа участю Ромоданова розроблена ефективна методика відновного лікування порушень рухових функцій після травм, судинних захворювань і видалення пухлин головного мозку. При інституті створено відділ реабілітації і на його базі функціонує перша в СРСР кафедра реабілітації невролого-нейрохірургічних хворих Київського інституту удосконалення лікарів.\nРомоданов є творцем наукової школи нейрохірургів в Україні.\nНа початку 90-х років у Японії видатні хірурги світу залишали відбитки своїх рук – це був своєрідний аналог голлівудської «Алеї слави». Серед тих відбитків є й сліди пальців київського лицаря медицини Андрія Ромоданова.\nГАННА ІГНАТЕНКО (1924-2008) — письменниця, літературознавець.\nНародилася в м. Прилуки на Чернігівщині в родині службовців. Перший її вірш був надрукований в обласній газеті, коли Ганна навчалася в 5 класі. 1940 року вона вступила на філологічний факультет КДУ ім. Т. Шевченка.\nУ період Другої світової війни, Ігнатенко з 1941 по 1943 рік виступала перед бійцями як солістка ансамблю пісні й танцю 180-ї стрілецької дивізії.\nОсвіту в Київському університеті довершила в 1944-1947 роках, водночас навчалася в консерваторії. Перші твори письменниці почали друкуватися у 1948 році.\nУ повоєнному Києві, у другій половині 40-х років, українська молодь, свідомість якої була покарбована довоєнними репресіями, голодом 33-го, війною, переважно фронтовики, що з’їхалися сюди продовжувати перерване війною навчання, облаштовувати життя, стихійно єдналися в неформальні українські патріотичні гуртки.\nОдин з них – «Козацький Кіш» – сформували хімік Андрій Голуб, лікар і поет Микола Фененко, журналіст Матвій Шестопал, історики Тимофій Лазоренко, Микола Лазоренко, лікар Андрій Липкань географ Михайло Щербань, палеонтолог Андрій Путь, літературознавець і поет Пилип Моренець…\nВ це товариство увійшла й одна жінка — філолог Ганна Ігнатенко.\nДдолучився до “Козацького Коша”, переїхавши до Києва зі своїм перекладом «Фауста» Гете, і видатний перекладач Микола Лукаш.\nЦе покоління української інтелігенції, дитинство і юність якого припало на трагічні 30-ті та 40-ві, було попередниками «шістдесятників». Кожен з названих, різною мірою, був заангажований в цьому руху.\nПісля закінчення університету ГІгнатенко працювала в Українському радіокомітеті на посаді редактора літературно-драмататичного мовлення, у видавництвах «Молодь», Держлітвидав, журналі «Дніпро». В 1956 році захистила кандидатську дисертацію на вчений ступінь кандидата наук. У 1962-1969 рр. Г. Ігнатенко працювала викладачем Київського університету, звідки мусила звільнитися під тиском органів КДБ.\nЗгодом до 1982 викладала курс літератури народів СРСР в Київському державному інституті культури ім. Корнійчука, відтоді — на творчій роботі, член НСПУ.\nІгнатенко належала до кіл дисидентської української інтелігенції, яка перебувала під ідеологічним пресингом. Вона як студентка, згодом як редактор, спілкується з представниками старшого покоління (П. Тичина, В. Сосюра, Т. Франко, А. Малишко, Г. Логвин) та своїми ровесниками – Зіновією Франко, Миколою Лукашем, Леонідом Коваленком та іншими. Бере участь в культурно-політичних акціях шістдесятників, в роботі клубу творчої молоді, читає і розповсюджує документи самвидаву.\nВід студентських років Ганна Ігнатенко пише вірші та прозові твори, час від часу публікувалася в журналах «Дніпро», «Ранок», «Вітчизна», «Жовтень», «Радянське літературознавство».\nШість книжок з найбільш представницькими добірками її поетичних та прозових творів вийшли вже за часів Незалежності.\nДо останньої посмертної книжки (2009) увійшла мемуарного характеру повість «Сполохи літ». В ній вона яскраво змальовує людей і події від кінця сорокових до середини шістдесятих років минулого ст. Через своїх героїв Ігнатенко розкриває атмосферу повоєнного часу та «Хрущовської відлиги», атмосферу жорстокого духовного терору. Ця книга є цінним джерелом для дослідження історії шістдесятництва.\nЛЕОНІД ТАЛАЛАЙ (1941-2012) — поет.\nНародився в смт. Савинці на Харківщині, в селянській сім’ї. 1956 року разом із батьками переїхав до Горлівки на Донеччині. Навчаючись, працював теслею, муляром. 1958-го закінчив школу робітничої молоді.\nПо тому служив в армії в Білорусі та Казахстані в ракетних військах, де зазнав опромінення, після чого довго й тяжко хворів.\nПерша поетична збірка Талалая «Журавлиний леміш» вийшла у Донецьку 21967 року.\n1971 року закінчив Літературний інститут імені Горького у Москві.\nЛеонід Талалай вірші складав від п’ятого класу, а 1956 року вперше надрукував вірші в горлівській міській газеті «Кочегарка». Він був одним з визнаних неформальних літературних лідерів Горлівки.\n1993-го став лауреатом Шевченківської премії.\nДослідник творчості поета Володимир Базилевський, зокрема, писав:\n«Талалай — носій мудрого ліризму, якості рідкісної у нашій поезії. Пов’язаної передусім з іменами Свідзінського, Плужника, Рильського, Мисика. Та є й те, що різнить його від них. Він досяг піку зрілості тоді, коли державність України почала набувати обрисів трагічної пародійності. Цей катастрофізм, замішаний на кричущому парадоксі — втрати себе за найсприятливішої пори, — став пресом для чутливої нервової системи поета.\nАле якщо в інших він озвався публіцистикою, переважно у лобовій її формі, то в ліриці Талалая вилився через властивий йому щільний образно-емоційний ряд. Передусім зоровий. Важка суспільна атмосфера, загальна безвихідь наклали відбиток і на негаразди особисті, поглибили їх, що призвело до конденсації трагізму у творчості цього і без того невеселого поета до критичної позначки.\nМудрість і лірика уживаються рідко. Тому так багато ліричних віршів і так мало глибокої поезії. Хронічна хвороба лірики — поверховість. А поверховість — це й банальність. Лірика Леоніда Талалая — виклик поширеній тенденції.\nВиокремлює цю самодостатню колоритну одиницю органічність. Це поезія така ж природна, як природні явища довкола. Як шум вітру, шепіт дощу, зміна барв, коливання повітря…\n…за всієї патріархальності — це лірика і для інтелектуала, і для читача, сказати б, середньостатистичного, і навіть для маловтаємниченого, але не обділеного поетичним слухом…\n“Індустріалізований” час в інтерпретації Талалая — всепожираюча сила. “А біля зони грубо, зримо підняв трубу хімкомбінат, що проковтнувши сотню хат, облизується димом”. “Злітають в небо горобці, димить труба хімкомбінату, що проковтнув і нашу хату, і нашу мову “провінційну”, в нових умовах недоцільну”.\nВірш “Біля підніжжя терикону” завершується потрясаючим образом. Після предметного ряду, де “і чорний конус терикона” і “за колючим дротом зона”, де “циркулярка скавучить”, — “із ночі вибігає мати, в руці стискаючи ключі від неіснуючої хати”. Цей образ неіснуючої хати мимоволі асоціюється з образом неіснуючої України.\nТонкий лірик, Талалай не цурався іронії і сарказму, які увиразнювали гіркоту його письма. Надто в останні роки, коли йому щастило виходити на значущі філософські узагальнення».\nВершиною творчості поета стали дві його останні збірки: «Неурахований час» (2006) і «Безпритульна Течія» (2011).\nБільше про поета Талалая – в розповіді його другої дружини, поетки Тетяни Вінник: http://litakcent.com/2012/12/14/ja-vydyhnuv-dushu-u-slovo/\nПочитати вірші: https://mala.storinka.org/%D0%BB%D0%B5%D0%BE%D0%BD%D1%96%D0%B4-%D1%82%D0%B0%D0%BB%D0%B0%D0%BB%D0%B0%D0%B9-%D0%B1%D0%B5%D0%B7%D0%BF%D1%80%D0%B8%D1%82%D1%83%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B0-%D1%82%D0%B5%D1%87%D1%96%D1%8F-%D0%B2%D0%B8%D0%B1%D1%80%D0%B0%D0%BD%D1%96-%D0%BF%D0%BE%D0%B5%D0%B7%D1%96%D1%97.html\nАНДРІЙ МУДРИК (1988) — солдат ЗСУ, танкіст. Учасник легендарного бою, в якому один український танк Т-64М вийшов переможцем із сутички з чотирма російськими Т-72.\nАндрій — представник династії військових офіцерів. Народився в Легніці (Польща), де його батько проходив службу. Потім родина переїхала до Луцька. Його прадід під час нацистсько-совєтської війни звільняв Україну від німців, брав Берлін. Дідусь — військовий. Батько — заступник Волинського обласного військового комісара, двоюрідний брат — офіцер, також учасник АТО.\nБатько хотів влаштувати Андрія в академію СБУ, або в прикордонники, але той категорично відмовився, сказав, що хоче бути цивільним. Вибрав професію програміста, закінчив факультет прикладної математики Волинського національного університету, працював програмістом. Строкову службу проходив у прокуратурі, хоча рахувався танкістом.\nУ 2014-му був мобілізований, проходив підготовку на Луцькому полігоні. У зоні бойових дій був протягом чотирьох місяців. Брав участь у боях біля Савур-могили, у невдалій операції по перекриттю російського кордону, де його частина потрапила спочатку в одне, потім в друге кільце. Та бійцям вдалося уникнути полону і відійти до позицій 72-ї бригади та з’єднатись із танкістами 51-ї бригади, які також там знаходились. І тільки тоді організованою колоною виходили з котла.\nЛегендарний бій, який уславив екіпаж танку, до якого належав і Мудрик стався на День Незалежності – 24 серпня 2014 року.\nВорог вирішив зробити «подарунок:» колона у складі чотирьох танків Т-72 та вантажівки з боєприпасами збройних сил Російської Федерації прямувала на один з блокпостів української армії під Донецьком з метою його знищити і прорватися в тил української оборони.\nЧерез відсутність протитанкових засобів в українських військових на блокпосту шанси вижити були малими, але хлопці все одно вирішили прийняти бій. Маючи розвіддані про озброєння українських військових на блокпосту російські окупанти були певні своєї перемоги, бо за своїми характеристиками сучасні Т-72, на яких воювали росіяни, набагато перевершували старенький Т-64М, що його мали у розпорядженні українські бійці.\nВорог почав розгортати лінію танків для нападу. Але тієї ж миті один з російських Т-72 запалав від точного попадання снарядом з українського танка, який вискочив із засади і з першого ж пострілу підбив ціль. Цей постріл здійснив оператор-навідник Андрій Мудрик.\nРосійські окупанти були збентежені вкрай, бо не сподівалися, що хтось їм наважиться протистояти. Користуючись цим екіпаж українського Т-64 наступним пострілом підбив вантажівку з боєприпасами (від чого ті почали вибухати один за одним) й розуміючи, що проти решти танків йому самому не встояти, почав маневрувати намагаючись відійти.\nРосійські танки Т-72 кинулися наздоганяти відважних українських танкістів по прямій, щоб не втрачати швидкість. Зрозумівши їхній маневр, командир екіпажу Микола Тишик заманив два російські танки прямо в болото. В результаті один із танків затонув, а інший загруз у трясовинні. Російські танкісти зуміли покинути свої машини і втекти.\nЧетвертий Т-72 російських окупантів теж почав відходити, але, на ходу стріляючи, поцілив у Т-64. Українським танкістам вдалося загасити вогонь, а згодом і витягти з болота загрузлий Т-72 за допомогою троса. На ньому бійці повернулися у табір 51-ї бригади.\nБільше почитати про обставини і перебіг того бою, а також побачити фото підбитого і затонулого російських танків, можна тут: https://censor.net/ua/resonance/454742/odyn_proty_chotyroh_podvyg_tankista_mykoly_tyshyka_24_serpnya_2014_roku\nРОМАН НАБЄГОВ (1986-2014) — молодший лейтенант міліції.\nНародився у Херсоні. Проходив строкову службу у ВМС України в Севастополі, пізніше навчався в Євпаторійському училищі професійної підготовки працівників міліції. Закінчив Херсонський юридичний інститут Харківського національного університету внутрішніх справ, потім заочно в цьому ж університеті вивчав правознавство.\nПрацював в органах внутрішніх справ — патрульна служба Херсона, карний розшук, з 2013 року — слідчим у слідчому управлінні Цюрупинського (нині — Олешківського) райвідділу міліції.\nПісля окупації Криму російськими військами єдиний зі свого відділку їздив у відрядження до смт Каланчак, ніс службу на адміністративному кордоні з Кримом. До того ж, як слідчий, вів кілька справ, пов’язаних зі спробами проросійських сил «розхитати ситуацію» на Херсонщині.\nРоман 4 рази подавав рапорт, аби його направили в зону бойових дій на Схід України, зрештою добився призначення, написавши листа міністру МВС Арсену Авакову.\n«Пройшовши деякі етапи запитів, я зрозумів, що маючи бажання і перебуваючи на посаді слідчого, потрапити до складу АТО практично неможливо. Хотілося б дуже бути почутим і щоб мене правильно зрозуміли. Рішення про вибір професії було прийнято мною виключно з добрих міркувань і справжнього бажання захищати права громадян, а головне – їхнє життя і свободу. Однак, будучи співробітником міліції, я перебуваю в Цюрупинському РВ Херсонської області і не маю ніякої можливості потрапити туди, де моя допомога знадобилася б найбільше.\nМені не потрібні ніякі матеріальні «сверхкомпенсации» і пільги. Все, що я прошу у Вас – це лише шанс гідно називатися співробітником міліції і в такий важкий час боротися за свою країну, за людей, які тут живуть і які, безумовно, гідні європейського рівня життя. Я безмежно вірю в світлу перспективу української економіки і політичного світового статусу України, але зараз все, що мені потрібно – це можливість відправитися на територію Донецької та Луганської областей в складі підрозділів, що беруть участь в придушенні бандитських формувань, які маючи зовнішню підтримку, приносять в нашу країну війну.\nДля будь-якого свідомого мешканця країни і особливо чоловіки, дуже важливо мати шанс проявити себе гідно в і найнебезпечніший час, особливо це стосується військових офіцерів або правоохоронних органів. Я, як Ваш підлеглий, як громадянин цієї країни і як людина, яка поважає Ваші вчинки в такий важкий і суперечливий час, прошу розглянути питання про мою відрядження до складу АТО на час її проведення до стабілізації криміногенної ситуації в Донецькій і Луганській областях з можливістю збереження посади слідчого Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області та повернення на займану посаду, в разі благополучного повернення після завершення АТО».\nВрешті Роману Набєгову вдалося потрапити в АТО.\nЗ липня 2014 року він – старший інспектор батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець» ГУ МВС України в Київській області.\n29 серпня 2014-го загинув під час виходу з Іловайського котла «зеленим коридором», який обстріляли російські десантники біля села Горбатенко.\nБув тимчасово похований місцевими мешканцями на сільському кладовищі — разом з бійцями батальйонів: «Миротворець», «Херсон» та «Світязь». 15 вересня 2014го тіло Романа Набєгова було ексгумоване та привезене до Запоріжжя пошуковцями Місії «Експедиція-200» («Чорний тюльпан»). Його упізнали за браслетом-оберегом. 26 вересня перепохований в Херсоні.\nБез сина лишилась мати.\nРоман зі студентських років писав вірші, зокрема на теми патріотизму, байдужості людей, історичної пам’яті, воїнської слави, проблем поділу українців на регіони, філософських мотивів про місце людини у світі та інші.\n30 серпня 2015 року в Херсоні пройшла презентація книги «Ні кроку назад», до якої увійшли десятки віршів Романа, його прозові замальовки, записи зі щоденника, а також спогади друзів, рідних і товаришів по службі. Ідея такої книжки і її втілення належить мамі загиблого героя — Оксані Набєговій. Назву «Ні кроку назад» взято з останнього повідомлення Романа з Іловайська, яке він залишив у соцмережі.\nАНАТОЛІЙ ФЕДЧИШИН (1981-2014) — боєць ДУК ПС.\nНародився у м. Любомиль на Волині. Закінчив Шацький лісовий технікум за спеціальністю лісове господарство. Після служби в армії у пішов працювати до ДП «Любомльський лісгосп» майстром, де працювали свого часу його батько й дід, згодом — кранівником ККС. Член Любомльської районної організації «Правого сектора» Волині.\nЗ березня 2014-го із братом Володимиром пішли добровольцями боронити Україну. Анатолій став керівником Рівненськом розвідгрупи Добровольчого Українського Корпусу.\nСлужив у Донецькій області в батальйоні територіальної оборони «Дніпро-2» у мобільній розвідувальній штурмовій групі, псевдо «Білий». Професійно володів снайперською гвинтівкою. Брав участь у близько 60 бойових епізодах, в одному із боїв зазнав поранення, лікувався в дніпропетровському госпіталі. З лікування повернувся, коли підрозділ вів бої за Іловайськ.\nЗагинув від кулі снайпера в бою під Іловайськом Донецької області — був у складі рівненської розвідгрупи з 12 людей під керівництвом Валентина Манька, яка допомагала «Азову» штурмувати селище. Тоді ж загинув Олег Тарасюк та вояки «Кривбасу» Сергій Бонцевич й Олександр Палій. Розвідувальна група поставлене завдання виконала.\nЗалишилася батьки, дружина та дві доньки, брат і сестра.\nАНДРІЙ ПАЛАЙ (1985-2015) — солдат ЗСУ.\nНародився у м. Ужгород.\nВ часі війни — навідник—командир зенітного артилерійського відділення, зенітний ракетно-артилерійський взвод роти вогневої підтримки 15-го окремого гірсько-піхотного батальйону.\n8 лютого 2015-го загинув внаслідок артилерійського та гранатометного обстрілу опорного пункту «Лама» — під час відведення підрозділу із селища Рідкодуб.\nАНАТОЛІЙ ГАВРИЛЮК (1980-2014)— прапорщик Збройних сил України.\nНародився у м. Корець Рівненьксої області. Був миротворцем в Іраку та Косовому. Командир взводу, 80-а окрема бригада.\nЗагинув 5 вересня 2014 у бою з диверсійною групою терористів, коли разом із побратимами біля села Цвітні Піски забезпечував відхід українських військ у Слов’яносербському районі трасою Н21.\nБез сина лишилися батьки, без чоловіка і батька – дружина та донька.\nВІКТОР МАСЛОВ (1968-2017) — старший солдат ЗСУ.\nНародився 1968 року в місті Прилуки (Чернігівська область). Здобув фах слюсаря-ремонтника. Служив в РА снайпером-розвідником батальйону ВДВ, учасник бойових дій в Афганістані (Баракі Барак). Демобілізувався, одружився, проживав та працював в Прилуках. Після смерті дружини в ДТП 2007 року переїхав до матері у село Даньківка.\nЗ листопада 2016 року — на військовій службі за контрактом; старший солдат, розвідник-гранатометник розвідувальної роти 3-го парашутно-десантного батальйону 25-ї бригади.\n28 листопада 2017-го загинув близько 16-ї години від кулі снайпера поблизу Авдіївки.\nБез Віктора лишилися батьки й донька.\nДМИТРО ФІЛІМОНОВ (1986-2015) — молодший сержант ЗСУ.\nНародився у с. Залісці Хмельницької області. Закінчив Балинське ВПУ № 36, пройшов строкову службу у ЗСУ. Демобілізувавшись, працював трактористом на місцевому підприємстві.\nУ серпні 2014-го мобілізований; молодший сержант, головний сержант—командир міномета 2-го батальйону, 95-та окрема аеромобільна бригада. Перебував у зоні ведення бойових дій.\nЗагинув 9 липня 2015 року внаслідок мінометного обстрілу терористами поблизу міста Авдіївка.\nДмитро був сиротою, без нього лишився брат.\nВАСИЛЬ СЕМАНЮК (1979-2014)— спецпризначенець, старший лейтенант міліції.\nНародився в селі Нижня Велесниця на Івано-Франківщині. Здобув професію «столяр з виробництва художніх меблів» у Вищому художньому професійному училищі № 3 міста Івано-Франківська. Опанував різьбу по дереву, про що мріяв з дитинства. Цей фах залишився його захопленням — чимало меблів у нього вдома він зробив власноруч.\nСтрокову військову службу проходив у Криму, у 1-ій окремій бригаді морської піхоти ВМС ЗСУ. Брав участь у спільних навчаннях з морськими піхотинцями США, стрибав із парашутом, досконало оволодів зброєю, прийомами рукопашного бою, навичками виживання в екстремальних умовах. Після звільнення в запас обрав професію правоохоронця.\nЗ жовтня 2000 року проходив службу в органах внутрішніх справ. Закінчив Чернівецьке училище професійної підготовки працівників міліції. 2001 року одружився.\nВ березні 2001 у званні старшого сержанта розпочав службу в окремій роті міліції швидкого реагування «Беркут» УМВС України в Івано-Франківській області на посадах міліціонера і міліціонера-водія.\nУ 2010 році заочно закінчив Приватний вищий навчальний заклад «Галицька академія» міста Івано-Франківська, того ж року призначений на посаду інспектора — чергового чергової частини. Після розформування «Беркута» у березні 2014 року — черговий чергової частини спеціальної роти міліції.\nЗ квітня брав участь в АТО.\n29 травня 2014 року Василь Семанюк разом з іншими бійцями івано-франківської спецроти міліції мав повертатись із зони проведення АТО на відпочинок. Близько 12:30, гелікоптер Мі-8МТ НГУ, на борту якого перебували прикарпатські правоохоронці, після злету з майданчику на горі Карачун, був обстріляний з лісосмуги та підбитий терористами з ПЗРК.\nПід час падіння вибухнули паливні баки. В результаті події загинуло 12 чоловік: шість військовослужбовців НГУ, серед яких двоє членів екіпажу і генерал-майор Сергій Кульчицький, та шість представників спецпідрозділу МВС України з Прикарпаття: старші лейтенанти міліції Василь Семанюк і Петро Безпалько, старший прапорщик Володимир Шарабуряк, прапорщик Володимир Лисенчук, старший сержант Віктор Яков’як і старшина Петро Остап’юк.\nВижив лише штурман екіпажу Олександр Макеєнко, який впав на дерева до падіння вертольоту.\nБез Василя залишились батьки, дружина та донька.\nВАДИМ РУБЦОВ (1991-2015) — сержант ЗСУ.\nНародився у м. Кривий Ріг на Дніпропетровщині. Служив у ЗСУ за контрактом; командир танку 3-го танкового батальйону, 17-та окрема танкова бригада.\nЗагинув 7 лютого 2015-го в районі Станиці Луганської під час мінометного обстрілу терористами взводного опорного пункту. Тоді ж полягло ще двоє захисників України.


DOM.RIA – Зняти подобово 1 кімнатну квартиру, вулиця Карла Маркса 1 район Центр в Одесі на 4 спальних місця, ціна оренди договірна на добу - ID17675709\nЗдам подобово 1к квартиру, Катерининська вулиця 1 в районі Центр в Одесі\nКвартира розташована в самому центрі Одеси за адресою: вул. Катерининська, 1;пам'ятник Катерині II, Потьомкінські сходи, Дерибасівська - вся поруч - 2 хвилини, свіжий дизайнерський ремонт, при цьому двір тихий, чистий на кодовому замку;свій вхід. Основні спальні місця ліжко двоспальне + двомісні диван. Два кондиціонера, пральна машинка, 2 телевізори, мікрохвильова піч, фен, праска, душ, посуд вся, тапочки. Надається постільна білизна та рушники. Ціна договірна - залежить від кількості осіб та кількості днів. Телефонуйте домовимося!)\nзніму квартиру оренда квартир від власників у Одесі орендувати 1 кімнатну квартиру у Одесі орендувати квартиру вул. Карла Маркса орендувати квартиру в районі Центра


Стратегії, якими керуються підприємства у бізнесі, у систематизованому (явному) вигляді розробляються і реалізуються з допомогою стратегічного управління, концепцію якого досить часто називають «філософією» сучасного бізнесу.\nТоп-менеджери провідних світових компаній поступово переставали користуватися старою «виробничою» концепцією менеджменту, коли головна увага спрямовувалася на виробництво продукту, а питання, пов'язані з його продажем, вважалися другорядними. Позиція «равлика», який рідко виглядає назовні, у 50 – на початку 70-х років стала причиною банкрутства або втрати позицій ряду відомих компаній. Це був гіркий урок для них і наочний приклад для інших.\nПочинаючи з 1973 р., принципи стратегічного управління поступово завойовують визнання у розвинених країнах з ринковим типом економіки, а з кінця 80-х – початку 90-х років домінують у більшості корпорацій всього світу.\nСтратегічне управління досить часто називають «ринковим стратегічним управлінням». Цим підкреслюється ринкова, зовнішня, орієнтація підприємства. Відповідно, стратегічний аналіз також повинен зосереджуватися, насамперед, на вивченні ринку, і лише потім – на дослідженні внутрішніх ресурсів і можливостей.\nУправління на основі контролю виконання (з 1900-х років) – рішення приймаються на основі короткострокових планів (бюджетів), аналізу минулих тенденцій і контролю відхилень.\nУправління на основі екстраполяції (з 1950-х років) – для прийняття рішень використовуються довгострокові плани, які будуються на основі минулого; розробляються програми розвитку, передбачаються можливості та загрози.\nУправління на основі передбачення змін (з 1970-х років) – початок стратегічного планування, орієнтованого на передбачення зовнішніх можливостей та загроз; використовуються наукові методи дослідження навколишнього середовища, внаслідок чого формується стратегічний план.\nУправління на основі гнучких термінових рішень (з 1990-х років) – концепція стратегічного менеджменту; майбутнє передбачається на основі . слабких сигналів, аналізується зовнішнє середовище з метою приведення внутрішніх параметрів підприємства у відповідність з оточенням, рішення приймаються в реальному масштабі часу.\nСтратегічне управління можна розглядати як динамічну сукупність п'яти, взаємопов'язаних управлінських процесів. Ці процеси логічно складають один цілісний механізм, всередині якого існує стійкий зворотний зв'язок і, відповідно, зворотний вплив кожного процесу на інші і на всю їх сукупність. Саме у цьому полягає важлива особливість структури стратегічного управління.\nперетворення ресурсів у продукт (перетворення);\nАналіз середовища передбачає вивчення як макрооточення, так і безпосереднього оточення підприємства. Аналіз макрооточення – це дослідження впливу економіки, правового регулювання і управління, політичних процесів, природного середовища і ресурсів, соціальної і культурної складових суспільства, науково-технічного і технологічного розвитку, інфраструктури тощо.\nМісія підприємства – це послання, адресоване як зовнішнім, так і внутрішнім користувачам, у якому викладається причина існування підприємства : характерні риси, які відрізняють його від інших фірм; це спосіб сприйняття, імідж підприємства, визначення напрямів його діяльності і розподілу ресурсів. Місія відіграє роль мотиватора для співробітників підприємства і формує інтерес до нього з боку навколишнього середовища.\nМісія повинна бути сформульована таким чином, щоб, з одного боку, однозначно вказувати причину існування підприємства, а з іншого – місія повинна мати достатньо загальний характер, щоб не було необхідності часто її змінювати. Добре сформульована місія полегшує формулювання стратегічних цілей підприємства, які повинні деталізувати і уточнювати місію.\nПісля того, як визначені місія і цілі підприємства, настає час для вибору стратегії. Цей процес є центральним у стратегічному управлінні і полягає не тільки у визначенні генерального плану дій на довгостроковий період. Визначення стратегії як процес – це прийняття рішення щодо того, як розвивати бізнес в цілому та його окремі сектори, як протидіяти конкурентам, яке місце займати на ринку і т.п.\nПроцес виконання стратегії є наступним у послідовності реалізації мети стратегічного управління. Виконання стратегії – це проведення стратегічних змін (удосконалень) на підприємстві, які приводять його у стан готовності перетворення стратегії у реальність.\nДосить часто підприємства не можуть виконати обрану стратегію. Це трапляється тому, що або неправильно було проведено стратегічний аналіз і зроблено висновки, або відбулися непередбачені зміни у зовнішньому середовищі, які не були своєчасно виявлені і враховані в адаптивній частині стратеги. Часто бувають випадки, коли система управління підприємством не може своєчасно і належним чином використати наявні ресурси (особливо людські) для реалізації стратегії.\nОтже, процес виконання стратегії потребує виняткової уваги І контролю. Цю функцію вирішує такий процес – оцінка і контроль виконання стратегії, який забезпечує:\nвизначення того, що і за якими параметрами необхідно контролювати;\nоцінку стану контрольованих об'єктів відповідно до прийнятих стандартів або інших еталонних показників;\nз'ясування причин відхилень, якщо такі виявляються;


У Хмельницькому покажуть картини, створені за мотивами поезії Кобзаря\nВ обласному художньому музеї відкрили третю персональну виставку відомого митця Валерія Франчука. До експозиції увійшли живописні твори, графіка та скульптури , присвячені творчості видатного українця – Тараса Шевченка. Бачила роботи і наша знімальна група.\nВалерій Франчук – живописець, графік та скульптор. Митець родом з Хмельниччини, та його роботи є окрасою багатьох мистецьких колекцій і музейних фондів усього світу.\nЦього разу митець привіз на рідну Хмельниччини виставку, присвячену великому Кобзареві. Це і живопис, і графіка, і навіть скульптура. Усі роботи автора мають глибокий зміст, тож їх потрібно не лише споглядати, а й осмислювати намальоване. А ще краще - навчитися відчувати душею, кажуть мистецтвознавці.\nУсі картини створені за мотивами поезії Кобзаря. Кожна із них – це рядок із Шевченкового твору, а точніше – авторське бачення віршів поета.\nЧимало з цих робіт митець створив під час революційних подій Майдану. Валерій Франчук запевняє: «Кобзар» для України – пророча книга. Та додає: поезія Тараса Шевченка завжди актуальна.\nТа й «Кобзар» Шевченка митець порівнює із Святим Письмом. Каже, Біблію теж не всі вивчають чи хоча б читають. Та від того вона не стає для людства менш святою книгою буття. Так само і з Кобзарем.\nЧергову партію провізії передали на Схід подоляни\nПродукти для бійців антитерористичної операції зібрали жителі села Давидківці Хмельницького району та працівники одного із сільгосппідприємств краю. А також просто небайдужі подоляни. Усе днями волонтери відвезли на Схід. До слова, цього разу вдалося почастувати хмельницькими смаколиками бійців, котрі воюють на першій лінії оборони.\n«Пласт» відповідатимуть за розважальну програму 16-го Дієцезіального дня молоді у Хмельницькому\nВечірня ватра – від львівських пластунів. Учасники національної скаутської організації «Пласт» відповідатимуть за розважальну програму 16-го Дієцезіального дня молоді у Хмельницькому.\nМешканці села Нова Гута не можуть позбутися недбайливих орендарів\nЗемля – не те, що перейшло нам у спадок від батьків і дідів, а те, що ми позичили в своїх дітей і онуків, впевнені жителі села Нова Гута Чемеровецького району.\n«Хмельницькгаз» переїхав у нове приміщення\nКлієнтів відтепер будуть обслуговувати у середмісті Хмельницького, на вулиці Свободи, 22. Центральний офіс компанії залишився на проспекті Миру, але туди їхати абонентам вже не треба – всі послуги будуть надавати за новою адресою.\nУ Волочиському районі проведуть патріотичний велопробіг\nВолочиськ – Поляни – Тарноруда. Тарноруда – Поляни – Волочиськ.\nУ Хмельницькому «зацвіло» озеро на Озерній\nПричому, забарвилося воно у червоний колір. Що це – природня аномалія чи наслідок недбальства? Місцеві жителі, не довго думаючи, викликали на місце події правоохоронців. У ситуації розбиралися і наші журналісти.\nНа Білогірщин організували поетичний батл\nУ районі стартував конкурс між місцевими поетами на кращий вірш чи пісню про рідне село.


Питання і Відповіді про наслідки роздільного проживання і розлучення для медичного страхування\nЯк роздільне проживання і розлучення впливають на медичне страхування членів сім'ї?\nВідносно різних систем обов'язкового медичного страхування, приватного медичного страхування і надбавок для державних службовців діють різні правила.\nЧи впливає на розмежування вже на охорону медичного страхування подружжя із сімейним страхуванням у встановленому законом медичному страхуванні?\nЯкщо один з подружжя застрахований у встановленому законом медичне страхування, то страховий захист поширюється на чоловіка / дружину та неповнолітніх дітей застрахованої особи в сімейному страхуванні (§ 10 SGB V).\nЦе ненакопітельное сімейне страхування чоловіка / дружини залежить, серед іншого, від суми його загального доходу, яка не може регулярно перевищувати одну сьому частину місячної базової величини згідно § 18 SGB IV. У 2021 році щомісячна базова вартість становить 3 290 евро в старих федеральних землях і 3 115 євро в нових федеральних землях, в результаті чого ліміт становить 470 євро (= 3 290/7 євро) і 445 євро (= 3 115/7 євро), відповідно. З 2025 року опорне значення буде визначатися рівномірно. Сімейний страхування, природно, поширюється також на одностатевих подружжя і партнерів зареєстрованого партнерства. Ця постанова покликане полегшити тягар, що лежить на сім'ях з низьким рівнем доходу (§ 10 SGB V, § 18 SGB IV).\nСімейний страхування неповнолітніх дітей застрахованої дружина переживе роздільне проживання і розлучення і не залежить від того, чи живуть діти в його / її будинку або в будинку іншого чоловіка. На сімейне страхування подружжя не впливає роздільне проживання з застрахованим по роботі чоловіком / дружиною. Навіть якщо роздільне проживання триває довгий час (наприклад, десять років), сімейне страхування дружина залишається необмеженим до тих пір, поки розлучення не стане остаточним, тобто навіть під час триваючого процесу розлучення, який часто займає більше року (див. вирівнювання пенсії). Для економічно слабких, сімейно застрахованих подружжя, які часто піддаються особливо серйозною економічної невизначеності в результаті розлуки, особливо важливо, щоб колишнє ненакопітельное сімейне страхове покриття продовжувало існувати в період розлуки,\nЩо відбувається з сімейної страховкою після розлучення?\nПісля завершення шлюборозлучного процесу, що має юридичну силу, який зазвичай відбувається через місяць після відбуття рішення про розлучення із закінченням терміну оскарження, сімейне страхування, припинить дію автоматично продовжується як добровільне медичне страхування, передбачене законом.\nДля цього не потрібно відповідної заяви в обов'язкову медичну страховку. Перевага полягає в тому, що страховий захист триває без перерви, навіть якщо відповідна особа не потурбувався про неї (наприклад, через незнання) і навіть якщо внески не виплачуються протягом тривалого періоду часу. Недоліком є те, що премії нараховуються негайно, які накопичуються протягом більш тривалого періоду часу, а потім можуть досягати значної суми. Тому, безумовно, важливо найближчим часом звернутися у встановлений законом медичне страхування через фіксації суми внесків відповідно до фактичної ситуацією з доходами, щоб уникнути надмірного фіксування внесків відповідно до середніми ставками. В добровільному обов'язкове медичне страхування розмір внесків визначається не тільки доходом від трудової діяльності, але, на відміну від обов'язкового страхування, і іншими доходами, наприклад, доходом від портфеля акцій або доходом господаря кондомініуму. Як тільки зацікавлена особа отримує інструкцію від GKV про перехід на добровільне медичне страхування, існує двотижневий термін, протягом якого воно може перейти на медичне страхування в лікарняній касі або на приватне медичне страхування, протягом якого має бути представлено доказ повного безперервного страхового покриття. Це положення покликане забезпечити, щоб захист в рамках медичного страхування тривала без перерви. Попередня модель передбачала продовження сімейного страхування протягом перехідного періоду в шість місяців після того, як розлучення став остаточним. Після закінчення цього "пільгового періоду", однак, страховий захист припинилася, що часто призводило до страхових прогалин для порушених осіб, які повинні були бути закриті новою постановою.\nЩо стосується подружжя чиновника після розлуки та розлучення?\nЯкщо один з подружжя є державним службовцем, то його діти і чоловік чи жінка також мають право на надбавку.\nВнески в додаткове приватне медичне страхування значно нижче, ніж в інших випадках приватного медичного страхування. У той час як для дітей тут теж нічого не змінюється, і вони як і раніше мають право на надбавку, право на надбавку другого з подружжя закінчується законною силою розлучення, тобто незалежно від того, яка інша захист існує. Це безпосередньо призводить до того, що внески в приватне медичне страхування, що існує поруч з ним, відразу ж істотно зростають. Тут особливо важливо перевірити, з достатнім запасом часу до розлучення, як поступати з медичною страховкою у разі хвороби і всебічно поінформувати себе про різні пропозиції, щоб вчасно вибрати найбільш вигідну модель. При необхідності є можливість повернутися в обов'язкове медичне страхування.\nЯк триває приватне медичне страхування після роздільного проживання і розлучення?\nЯкщо всі члени сім'ї під час спільного проживання мають приватну медичну страховку, то роздільне проживання і розлучення не мають наслідків.\nНа відміну від сімейного страхування в обов'язковому медичному страхуванні, в приватному медичному страхуванні внески за кожного окремого члена сім'ї вже вносяться під час спільного проживання.\nЩо робити після розлучення, якщо я сам не зможу оплатити страхові внески в приватну медичну страховку?\nПісля припинення спільного проживання на утриманні чоловік / дружина може зажадати, щоб економічно сильніший чоловік / дружина забезпечував зміст при припиненні спільного проживання.\nСума вимоги про виплату аліментів покриває всі потреби і грунтується на обставинах шлюбу. Якщо приватна медична страховка існувала вже під час спільного проживання, то внески також відносяться до сімейних потреб, на які необхідно подавати заяву про роздільне проживання протягом часу після роздільного проживання до тих пір, поки розлучення не вступить в законну силу в якості підтримки роздільного проживання, і протягом часу після цього в якості підтримки після вступу в шлюб подружжя як такої. Поряд зі стандартними ставками відповідно до Дюсельдорфа таблицею, вимога про виплату аліментів на дітей поширюється також на внески в приватне медичне страхування, які, однак, віднімаються з доходів сторони, зобов'язаної сплачувати аліменти, при визначенні розміру аліментів відповідно до Дюсельдорфа таблицею (Керівництво по закону про аліменти вищих обласних судів, № 11.1 - в Берліні): Kammergericht).\nЯкщо неясно, чи здатний інший чоловік / дружина забезпечити утримання та / або подружжя не може прийти до взаємної згоди про надання утримання в зв'язку з роздільним проживанням, то економічно слабким подружжю буде необхідно подати заяву на допомогу JobCenter згідно SGB II (так звані допомоги по Гартц IV) в якості запобіжного заходу після роздільного проживання, з тим, щоб внески (в базовому тарифі) сплачувалися звідти. Таким чином, можна уникнути накопичення високої заборгованості по внесках в приватне медичне страхування. Досвід показує, що в разі виникнення спору з приводу вимоги про стягнення аліментів може пройти деякий час, перш ніж справа буде роз'яснено в суді. Оскільки може виявитися, що доходу другого з подружжя недостатньо для покриття аліментів, завжди бажано в якості запобіжного заходу - по крайней мере, на перехідний період - звертатися по допомогу в JobCenter.


Джордж Сорос та Алєксандр Дугін: дві сторони однієї медалі | Політична теологія\nДжордж Сорос та Алєксандр Дугін: дві сторони однієї медалі\nРоберто де Маттеї\nВ 1945 році австрійський науковий філософ Карл Поппер (1902-1994) опублікував об’ємисту працю в двох томах під заголовком «Відкрите суспільство та його вороги” (Рутледж, Лондон, 1945). В цій праці Поппер висунув тезу про те, що тоталітарні ідеології, такі як комунізм та нацизм, мають спільну рису: претензії на володіння абсолютною істиною.\nАвстрійський філософ протиставив тоталітарним суспільствам модель соціал-демократичного устрою, яку назвав «відкритим суспільством», оскільки вона несумісна із будь-якими культурними або моральними «фронтирами». Цю працю Поппер написав у Новій Зеландії, куди втік від нацизму з огляду на власне єврейське походження. Після того філософ перебрався до Англії, де навчав у престижній Лондонській школі економіки та отримав британське громадянство.\nВ 1947 році Джордж Сорос, народжений 1930 року у Будапешті в родині секуляризованих міщан, переїхав з Угорщини до Лондона, де двома роками пізніше розпочав навчання в Лондонській школі економіки. Саме там, як він неодноразово згадував, тези «відкритого суспільства» за авторством його професора, Карла Поппера, позначили собою все його наступне життя. В 1956 році він переїхав до Сполучених Штатів, одружився та отримав американське громадянство. На початку 1970-х років він заснував компанії Soros Fund Management, а пізніше – Quantum Fund, за допомогою яких інвестори мали можливість грати на курсах валют усього світу. Ці інвестиційні фонди Сороса мали значний успіх, і в 1985 році їх вартість досягла одного мільярда доларів. В 1992 році Сорос дестабілізував міжнародні ринки, атакувавши спекуляціями британський фунт та італійську ліру за допомогою свого Quantum Fund. В 2015 році журнал Forbes розмістив його під 19 номером в списку найбагатших людей світу, із особистими статками в більш ніж 25 мільярдів доларів.\nСорос, якому нині вже більше 90 років, не просто безпринципний міжнародний спекулянт; він також вклав значну частину свого багатства у втілення «відкритого суспільства». Для реалізації цього проекту він створив мережу організацій під спільною назвою «Фонд відкритого суспільства», через яку фінансує ліві партії по всьому світу, масову імміграцію, легалізацію наркотиків, абортів, евтаназії, радикальну екологічну пропаганду та гендерну теорію. П’єр-Антуан Плакван дає таке визначення діяльності Сороса: це діло соціальної інженерії, мета якого – глибоке перетворення сучасного суспільства, «містичне тіло глобалізму», яке прагне включити в себе всю планету (Soros e la società aperta. Metapolitica del globalismo, Passaggio al Bosco, 2020, с. 138).\nОднак наслідки пандемії коронавірусу нанесли тяжкого удару утопії «відкритого суспільства» Джорджа Сороса. Серед авторів, що зрозуміли, як пандемія позначилась на кризі глобалізму, виділяється Алєксандр Дугін, російський політолог, який називає себе «пророком закритих суспільств» на противагу Джорджу Соросу, «пророку відкритого суспільства».\nАналізуючи «постглобальний уклад», Дугін констатує, що внаслідок пандемії «глобалізація остаточно, швидко, та невідворотно колапсувала», оскільки «епідемія знищила всі основні аксіоми: відкритість кордонів, солідарність суспільств, ефективність існуючих економічних інституцій, та компетентність правлячих еліт. Глобалізація зазнала поразки ідеологічно (у лібералізмі), економічно (у глобальних мережах), та політично (у лідерстві еліт Заходу)». Дугін далі каже: «Відкрите суспільство стане закритим суспільством. Суверенітет стане найвищою та абсолютною цінністю».\nАлєксандр Ґєльєвіч Дугін народився в Москві у 1962 році в родині офіцера радянської зовнішньої розвідки (ГРУ). В 1980-ті він, як і деякі інші нащадки комуністичної номенклатури, приєднався до Южинського гуртка, який збирався довкола Юрія Мамлєєва (1931-2015) в квартирі на провулку Южинського в центрі Москви. Саме там Дугін потрапив під вплив окультиста Євгенія Головіна (1938-2010), який познайомив його з гностичними авторами Заходу: Рене Геноном (1886-1951) та Юліусом Еволою (1898-1974) (тут автор вдається до надмірних спрощень і навішування ярликів, особливо стосовно Генона: онтологічні погляди останнього становили протилежність гностичному дуалізму; про «гностицизм» Генона можна говорити хіба що в сенсі езотеричної спрямованості, прихильності до «таємних знань». – ред.). Головін та Дугін часто, напившись, вихваляли нацизм (James D. Heiser, The American Empire Should Be Destroyed, Repristination Press, 2014, с. 40-41), і «Дугін опинився у середовищі, де змішались у безумному коктейлі Сатана, спірітичні сеанси, наркотики, секс, алкоголь, рольові ігри та фашизм» (Gary Lachman, La stella nera, Edizioni Tlon, 2019, с. 248).\nПісля падіння СРСР Дугін допомагав Геннадію Зюганову із політичною програмою Комуністичної партії Російської Федерації, а в 1993 заснував Націонал-більшовицьку партію разом з Едуардом Лімоновим (1943-2020), який на додаток до власної бісексуальності так само «біполярно» захоплювався одночасно нацизмом та комунізмом. Дугін створив прапор руху: чорні серп та молот в білому колі на червоному тлі. Інтелектуальна еволюція політолога повела його до наступних впливів: від Льва Гумільова (1912-1992), у якого він запозичив ідею «Євразії», до Алена де Бенуа, засновника неоязичницького руху Nouvelle Droite. Головним впливом на нього, однак, залишився Евола, який для Дугіна став тим же, чим Поппер для Сороса – вчителем понад сумнівами. «Навіть більше того – він був архетипом, в особистій долі якого, оточена есхатологічною пітьмою, жила доля самої Традиції. Його спадок більше ніж дорогоцінний. (…) Він засвідчив якість поточних реалій, і героїчно вказав ту орієнтацію, яка веде до того, що лежить поза межами. Його послання необхідне Європі» (A. Dugin, Julius Evola e il tradizionalismo russo).\nТеорія «радикального суб’єкта», висунута Дугіним, вірно слідує за «диференційованою людиною» Еволи – людиною, що, за стародавньою китайською приказкою, «сідлає тигра» та обожествляє сама себе за допомогою нігілізму. Для Дугіна, як і для Еволи, тільки в анархії «темрява поступово розвиднюється і з безодні необхідності виростає та страшна квітка абсолютного індивіда» (J. Evola, Teoria dell’individuo assoluto, Bocca, 1927, с. 302-304).\nОсновна праця Дугіна – «Четверта політична теорія» (Arktos Media Ltd., 2012). В ній він стверджує, що «ми мусимо рішуче відкинути і антикомунізм, і антифашизм» (с. 293). На противагу Соросу, який хоче перетворити світ на «відкрите суспільство», Дугін пропонує «постмодерний» альянс «ворогів відкритого суспільства» – комуністів, фашистів та традиціоналістів. Американський олігарх та російський політолог обидва мріють про імперію: імперія Сороса закорінена в демократіях Заходу, в той час як імперія Дугіна закорінена в монгольських ордах Степу, патронована Росією та Китаєм. Для них обох здійснення цих планів можливе через настання хаосу планетарного масштабу.\nП’єр-Антуан Плакван пояснює: Сорос, після введення ідеї дисбалансу в фінанси, хотів застосувати цю теорію в суспільстві через засіб «соціології хаосу», яка протилежна не тільки «закритому суспільству», але й узагалі кожній формі соціальної стабільності (вище, с. 76-88). Дугін позиціонує себе як анти-Сороса, але поділяє його радикальне заперечення абсолютного порядку принципів. Гері Лахман ретельно розбирає «політику хаосу» Дугіна (с. 271-305), звертаючи увагу на те, що на обкладинці книги «Засади геополітики» розташована «зірка Хаосу», восьмиконечний символ сатаністів та окультистів. «Ми мусимо навчитись думати із хаосом та в хаосі» – підтверджує це Дугін (La quarta teoria politica, с. 238), заперечуючи тези Сороса, але залишаючись в тій самій релятивістичній та нігілістичній площині. Обидва вони постають як пророки постмодерного хаосу та протистоять Католицькій Церкві, бо вона є зберігачем божественного та природного Закону, який вони обидва відкидають. Тому Сорос і Дугін виявляються двома сторонами однієї медалі, і тому ми протиставляємо їхній брехні Істину Того, хто явив Своє Світло посеред темряви і Порядок посеред хаосу (Бут. 1:4-5).\nДослідник церковної історії, публіцист, активіст мирянського руху\nНародився 1948 року в Римі. Навчався в римському університеті «Sapienza».\nЯк історик досліджував релігійно-політичну та релігійно-культурну проблематику нової та новітньої доби.\nПозиціонує себе послідовником Плініо Корреа де Олівейри.\nІніціатор та керівник ряду консервативних католицьких ініціатив.