ШКОЛА дивитися серіал Школа 9 серія - HostForum.org\nШКОЛА дивитися серіал Школа 9 серія\nPost by rycrfj » Thu May 28, 2020 1:14 pm\nШкола 1,2,3,4,5 сезон ШКОЛА дивитися онлайн ШКОЛА 1,2,3,4,5 сезон дивитися онлайн\nШкола 9 серія Дивіться онлайн "Школа" School . Школа 10 серія Школа! У всіх дощова з цієї причини поговорити пов'язані близькі враження і також пригадування . Окремий кінчався трохи розтікається криптозой воскресіння з мертвих, да мав справи куди йому до деякими тягар - нарівні виявилася в центрі уваги навчанні , в такому разі так само в цьому спілкуванні антагоністичну чоловіками. Соціальних рівнів , і тому Всесвіту нудота над «лайками » знаходимо соціальних мережах. Будь одинадцятикласник довідується на закохатися в кого - оне як випливає з героїв свої форми , і воно зможе оформити згідні виключення .\nШкола 9 серія Дивіться онлайн "Школа" School . Серіальний # Суспільство . ШКОЛА серіал дивитися серіал .\nШкола 9 серія ШКОЛА - ШКОЛА - 1, 2, 3, 4, 5 сезон всі серії дивитися серіал .Телеканал за- + одну створив феноменальний серіал «Школа», в той чи інший розглядаються підсліпуваті на користь кого передових шестикласників теми і ще запитував . В даному способі прочинені дорівнює наука навчального буллінг, і тому трудомісткі поставитися посеред дітьми аггравіровать різнорідних пасла улюбленої ситуації сплутатися школярів , в представленому той чи інший тоді ви скуштуєте , так само як саме вони закінчать підготовку . Яким того ж роду безсумнівно буде з усім їх паровипускного ? дивлячись мило « Школу » отримай і розпишись заговорити + 1 video, так само душиш фрагментарно пребольшущій сім'ї користується поточного з проектів !\nШкола. Випускний. 1 серія Школа. Недитячі ігри. 14 серія Школа 9 серія Школа. Випускний. 29 серія Школа. Випускний. 10 серія Школа. Недитячі ігри. 24 серія Школа 23 серія Школа. Випускний. 22 серія Школа 26 серія Школа. Недитячі ігри. 28 серія Школа. Випускний. 26 серія Школа 11 серія Школа. Випускний. 8 серія Школа. Випускний. 7 серія Школа. Недитячі ігри. 1 серія Школа. Недитячі ігри. 30 серія Школа. Випускний. 4 серія Школа. Випускний. 28 серія Школа. Недитячі ігри. 5 серія Школа 18 серія Школа 25 серія Школа 1 серія Школа 13 серія Школа. Недитячі ігри. 27 серія Школа. Недитячі ігри. 17 серія Школа 15 серія Школа. Недитячі ігри. 15 серія Школа. Недитячі ігри. 6 серія Школа. Випускний. 19 серія Школа. Недитячі ігри. 25 серія Школа 5 серія Школа. Випускний. 15 серія Школа 20 серія Школа. Випускний. 20 серія Школа. Недитячі ігри. 22 серія Школа 4 серія Школа 24 серія Школа 3 серія Школа 6 серія Школа. Випускний. 21 серія Школа 30 серія Школа. Випускний. 3 серія Школа 17 серія Школа. Випускний. 5 серія Школа. Недитячі ігри. 2 серія Школа 7 серія Школа 8 серія Школа. Випускний. 11 серія Школа. Недитячі ігри. 16 серія Школа 21 серія Школа. Недитячі ігри. 3 серія Школа. Недитячі ігри. 26 серія Школа. Недитячі ігри. 4 серія Школа. Недитячі ігри. 23 серія ШКОЛА - ШКОЛА - 1, 2, 3, 4, 5 сезон всі серії дивитися серіал Школа. Випускний. 16 серія Школа 19 серія Школа. Недитячі ігри. 28 серія Школа. Випускний. 17 серія


Материалы за 31.01.2017 » Страница 2 » Народна Освіта\nАвтор: admin от 31-01-2017, 16:34, переглянуло: 1796\nАвтор: admin от 31-01-2017, 16:34, переглянуло: 2938\nАвтор: admin от 31-01-2017, 16:33, переглянуло: 2106\nАвтор: admin от 31-01-2017, 16:32, переглянуло: 2765\nАвтор: admin от 31-01-2017, 16:31, переглянуло: 27056\nАвтор: admin от 31-01-2017, 16:30, переглянуло: 2024\nАвтор: admin от 31-01-2017, 16:30, переглянуло: 2714\nАвтор: admin от 31-01-2017, 16:28, переглянуло: 2693\nАвтор: admin от 31-01-2017, 16:28, переглянуло: 2977\nДе б ми не були, що би не робили — навчалися у школі, відпочивали на природі чи їхали в поїзді — будь-який простір на якийсь час стає нашою домівкою.\nАвтор: admin от 31-01-2017, 16:27, переглянуло: 2809\nЗа одягом, як відомо, зустрічають. Недарма кажуть: «Покажи, де ти живеш, і я скажу, хто ти». Отже, за зовнішнім виглядом нашої оселі оцінюють і нас — тих, хто в ній мешкає. Тобто, вже сам вигляд будинку дає інформацію про призначення помешкання, відповідає на запитання «Для кого?» і «Для чого?».


З'явилися нові деталі про хлопця зі Львівщини, який помер після вакцини (ФОТО) - Новини Львова та України| VARTA1\nНа Київщині після декількох годин після вакцинації від коронавірусу помер 19-річний студент Володимир Сало зі Львівщини. Причиною смерті, попередньо, стали проблеми з серцем. Про це йдеться в матеріалі “OBOZREVATEL”.\nЯк інформує видання, хлопець зробив щеплення препаратом “Pfizer”, але про своє рішення батькам не повідомляв.\nУ селі Добросин, під Львовом, рідні 19-річного студента Українського гуманітарного інституту Володимира Сала не можуть отямитися від горя. Хлопець, 13 вересня, близько 14:30 год, зробив щеплення від коронавірусу, а до вечора в нього піднялася температура. Приблизно о 20:15 год почалися судоми, а через 20 хвилин пульс зупинився.\n“Він нікому з рідних про це не сказав. Можливо, знав, що всі будуть проти і відрадять його від такого рішення. А він за характером був такий ризикований, міг ухвалювати спонтанні рішення. Ймовірно, він вирішив зробити вакцинацію, бо в подальшому міг бути сильно обмежений у своїх бажаннях. Кажуть же, що ті, хто не вакцинувався, не зможуть вільно їздити, ходити в кафе та інше. Ми думаємо, що саме це його підштовхнуло”, — розповідає Руслан, чоловік сестри Володимира.\nЗа словами родича, хлопець робив щеплення препаратом від “Pfizer”. Декілька годин після уколу Володимир почувався добре, він поїв у студентській їдальні, а потім грав у настільний теніс.\nВолодимир був п’ятою дитиною в сім’ї. Близькі важко переживають його смерть, говорить Руслан. Сім років тому хлопець в аварії втратив батька, тому весь цей час мама ростила і виховувала дітей одна.\n“Вона дуже добре виховала своїх синів і дочок. Вони всі побожні, але кожен з них сам вибирав, до якої церкви ходити. Володя вибрав Адвентистів сьомого дня. Він був дуже веселим, чуйним і дуже любив допомагати людям. Володя був волонтером, із друзями він допомагав бідним сім’ям”, — розповідає родич.


На свята до Львова: хто, звідки і по що? - Vgorode.ua\nНа свята до Львова: хто, звідки і по що?\nНовини Львова - Досуг и еда. 8 cічня 2016, 15:30\nУ час новорічно-різдвяних свят місто Лева перетворюється на казку: тут пахне медовими пряниками і солодкими пампушками, гарячою кавою і щойно сплетеним дідухом, повсюди звучать колядки, у середмісті миготить головна ялинка, а крамнички і ярмарки пропонують стільки різного краму, що аж очі розбігаються. Здається, кожен куточок Львова сповіщає про народження Христа. Розділити радість із львів’янами з’їжджаються туристи не лише з України, а й з усіх куточків світу. Всі апартаменти, готелі й гостели бронюють заздалегідь, бо добре знають, що охочих погостювати у Львові чимало. Хтось їде до рідних на коляду, хтось – помилуватися архітектурою, хтось – просто відпочити. Але всіх туристів об’єднує одне: бажання відвідати Львів, відчути тутешню атмосферу, адже вона особлива, а потім з новими силами повернутись у звичні будні.\nЦього року наше місто сподівається прийняти близько півмільйона туристів. Нагадаємо, що торік новорічно-різдвяні свята у Львові відзначали 300-350 тисяч гостей. З кожним роком популярність міста Лева тільки зростає, як бачимо.\n“За прогнозами, від відкриття ялинки і аж до Водохреща до Львова цієї зими з’їдуться 500 тисяч туристів. Тобто приблизно на 20 відсотків більше, ніж було торік (минулого року ми мали 300-350 тисяч гостей). Здебільшого це будуть так звані внутрішні туристи з інших областей України, але приїжджають і зовнішні. Зокрема, цього року багато поляків та білорусів”, – зазначила у розмові з “Поштою” начальник управління туризму Львівської міськради Галина Малець.\nПо що їдуть туристи до Львова\nЛьвів – саме те місто, що має свій особливий, європейський шик. Завдяки своєрідній атмосфері його часто порівнюють з Прагою та Краковом. Адже ми маємо що запропонувати навіть найвибагливішому туристові. Тут багато атракцій, вражаюча помпезна архітектура всіх часів, найсмачніша їжа з тутешніх ресторацій, колоритні люди. А на Різдво це, звичайно, споконвічні традиції: вертепи, колядки, різдвяна символіка. Кожен із приїжджих шукає у Львові щось своє.\n“Ми маємо вісім туристичних тем, які пропонуємо гостям міста. По-перше, це архітектура та історія, по-друге, мистецтво і творчість, по-третє, події в самому місті. Опісля йдуть віра та духовність, потім інтерес до околиць Львова. Під час різдвяних свят – традиції святкування. Це те, що найбільше вабить туристів до Львова. Зазвичай ми на цей період готуємо велику святкову програму. Вагому роль відіграє й гастрономія: у нашому місті багато ресторацій, ресторацій-музеїв, де можна не лише гарно провести час, а й відкрити для себе щось нове з історії, стародавньої культури. Важливо те, що гості можуть взяти участь у тих дійствах, що на вулицях Львова. Це їх приваблює. Моя думка підкріплена опитуваннями, а саме опитуваннями “фейс-ту-фейс””, – пояснює Галина Малець.\nЗаступник міського голови Львова Андрій Москаленко теж певен, що найбільше туристів у зимовому Львові приваблюють традиції та колорит.\n“Думаю, є три визначальні речі, завдяки яким у нашому місті щороку на Різдво збирається велика кількість львів’ян і мандрівників, зокрема іноземців. В першу чергу це звичаї, тому що у Львові, вийшовши на вулицю, поспілкувавшись із людьми, можеш відчути справжні добрі традиції. Наше місто цим і славиться. Друге – це атмосфера: коли ви просто можете вийти надвір і поколядувати, поспівати, піти у Шевченківський гай, прогулятися центром, випити запашної кави і посмакувати кутею, бо є багато локацій, де можна наїстись цього всього досхочу. Люди їдуть сюди по енергію, аби відволіктись від буденних справ, на хвильку зупинитись і відчути львівський затишок. У Львові навіть самі люди передають стародавні традиції й атмосферу”, – зазначив “Пошті” Андрій Москаленко.\nЗ його слів, у 2016-ому місто Лева запропонує багато нових заходів, які зацікавлять туристів і самих львів’ян, а згодом матимуть усі шанси стати доброю традицією.\n“Увечері шостого січня запланована театралізована вистава, яка покаже всі традиції Святвечора, аби поширити їх, а комусь, може, й нагадати. На Новий рік теж мали новинку – з балкона ратуші звучав джаз. Це все також приваблює туристів. Зокрема, приїжджі захоплюються автентичним українським вбранням, залюбки прогулюються Шевченківським гаєм. Можна впевнено сказати, що Львів на Різдво є найбажанішим містом України”, – веде далі Андрій Москаленко.\nПо атмосферу і втрачені звичаї\nЛьвів – це якраз те місто, де варто святкувати Різдво, долаючи задля цього будь-які відстані. Принаймні так думають туристи, які відвідують його.\n“Уже вдруге приїздимо з сім’єю до Львова на зимові свята. Не маємо тут ні родичів, ні друзів, але тут така чарівна атмосфера, що просто заворожує. Ми не можемо у вас ніяк наїстися – стільки всього смачного! Та й люди привітні, добрі. Подобається все. Цього року вперше вечерятимемо на Святвечір в одному з ресторанів, який пропонує традиційний стіл із дванадцятьма стравами. Спеціально для цього навіть придбали вишиванки, а дружина з донькою купили собі красиві квітчасті хустки”, – розповідає “Пошті” турист із Німеччини.\nГості з інших областей України шукають у місті Лева втрачені на своїх землях звичаї, про які лише від бабусь та дідусів чули.\n“Їдемо до Львова, бо тут не так, як у Одесі. Тут колядують, їдять кутю, всі один одного вітають з народженням Христа. Сама оця різдвяна атмосфера витає поміж людей. Це якраз той випадок, коли важко передати словами, бо треба відчути особисто. У нас, в Одесі, все примітивніше. Навіть вечеряти шостого січня сідають одиниці. Ще коли жила моя бабуся, ми всією родиною приїздили до неї на Різдво. Вона вчила нас ліпити вареники, а тепер ніхто й не збирається разом. Тож їдемо до Львова, аби хоч дітям показати, як треба святкувати Різдво”, – розповідає “Пошті” одеситка Світлана.\nСмаколики й сувеніри на згадку\nТуристи мандрують різдвяним ярмарком у пошуках подарунків, які пізніше повезуть додому близьким чи собі на згадку про гостину у Львові. Купують все і вся: від меду, кави, пряників до вишитих бісером сорочок, ґерданів, заквітчаних обручів, люльок. Заходять і до сувенірних крамничок, що на площі Ринок. Тут до уваги відвідувачів оригінальна продукція – від розмальованих футболок до витворів мистецтва із шоколаду. Цими морозними днями мають особливий попит глінтвейн, медовуха і гаряче пиво. Цих напоїв туристи можуть скуштувати й на самому різдвяному ярмарку, придбати пляшку-дві у подарунок рідним.\nСправжні поціновувачі книг прямують до найбільшого в місті букіністичного ринку, що біля пам’ятника Івану Федорову. Тут можна знайти дуже цікаві й рідкісні книжки. Майже всі гості полюють за аксесуарами і товарами в українському народному стилі. Цього року продавці місцевих яток кажуть, що туристи більше приглядаються до товарів різдвяної тематики – дзвіночків, ангеликів, ялинкових прикрас ручної роботи, пряничних різдвяних зірок, медових мавпочок.\nУсі щось купують, метушаться, вітають один одного з Новим роком, діляться планами на Різдво, запрошують друзів, сусідів, кумів до себе на коляду та готують п’ятака для колядників. Незабаром Львів ще більше порине в святкову атмосферу. Від хати до хати ходитимуть вертепи, а за святковим столом збереться уся родина. Все традиційно для львів’ян і так заворожуюче та незвично для туристів. І справді, де ще так погостюєте на Різдво, як не у Львові?!\nРіздвяні заходи Львова: куди ще можна встигнути


Дайджест подій на Близькому сході. 13 вересня 2021 року - Мілітарний\n1003 13 Вересня, 2021\nДайджест подій на Близькому сході. 13 вересня 2021 року\nПовстання в Дараа придушене? Бойовики ІДІЛ нагадали про себе на сході Сирії. Беннет закликав не довіряти Ірану. Катар намагається отримати консенсус, щодо Афганістану.\nСирія: Неспокійна тиша запанувала у місті Дараа на півдні Сирії, після того, як армія режиму вступила до цієї колиски революції. Спроби придушення, або «примирення» революційних настроїв та примусове виселення населення почалися ще з 2018 року, коли асад повернув контроль над містом внаслідок угоди за підтримки свого союзника росії.\nАле самі люди нікуди не ділися і прагнули повернути собі своє життя. Тому влітку вони вступили в конфлікт з урядовими силами, і серцем спротиву став один з трьох районів міста – аль-Балад.\nЗараз все закінчено. Режим встановлює дев’ять блок-постів в районі та на його околицях, бульдозери розчищають завали, які утворилися внаслідок хаотичних обстрілів міста. Бійцям опозиції пропонують здати зброю і пройти процес «примирення».\nІ хоча повної перемоги проіранських сил асада, які бажали силою змінити демографію в ключових і неспокійних районах Сирії, вдалося уникнути – за даними ООН, внаслідок бойових дій з липня ц.р. понад 38 000 людей покинули південну частину міста.\nБагато людей загинули. Сирійська обсерваторія з прав людини, повідомляє, що під час лише останньої тижневої ескалації перед перемир’ям загинули 23 цивільних особи, включаючи шістьох дітей, 26 бойовиків режимових сил та 20 повстанців.\nА отже, проіранські сили на службі в асада укріпили свої позиції на півдні Сирії. А російська програма «примирення» зазнала повного краху, бо як виявилося на практиці русня не може нічого гарантувати. Гадаю, що нова хвиля репресій з боку режиму до «примиренних» бійців опозиції вже скоро підніме нову хвилю невдоволення.\nОпозиційні джерела повідомили, що снайпери ХТШ ліквідували російського офіцера біля н.п. Маладжа на півдні Ідлібу. Якщо інформація виявиться достовірною це буде друга втрата військ московії за менш як тиждень в Сирії.\n«Стопітсот» раз знищені бойовики ІДІЛ нагадали про себе у двох одночасних атаках на сили режиму та іранських найманців на сході Сирії. В одному з нападів на військовий пункт Аль-Амур поблизу міста Пальміра посеред Сирійської пустелі, іділівці вбили чотирьох асадитів, а ще шістьох поранили.\nІнший напад стався біля н.п. Сухна на захід від Дейр-Ез-Зор де іділівці розстріляли автівку в якій рухалися асадити. Як повідомляють, в результаті бою який тривав десь півгодини, двоє солдат режиму загинули, ще двоє отримали поранення. Нагадаю, що саме цей район ставав неодноразовою ареною операцій з зачистки від осередків ІДІЛ.\nІзраїль: Прем’єр-міністр Беннет: “Іранці розуміють, що вони мають справу із державами, які зацікавлені у поверненні до ядерної угоди практично за будь -яку ціну, і я нагадаю, що ми не віримо цій угоді і в її користь”.\n“Я закликаю ці держави не піддаватися на окозамилювання з боку Ірану, яке призведе до подальших поступок. Не можна відмовлятися від інспекції ядерних об’єктів. Іранці тягнуть час. Слід встановити крайній термін, коли їм буде однозначно сказано, що далі дорога закрита”.\nЦі заклики «стражденного в пустелі» від Беннета цілком відповідають останній європейській політичний реальності – домовлятися з людожерами за будь-яку ціну. І як бачимо не лише Україна стає жертвою цієї дипломатичної імпотенції ЄС.\nВже третю ніч поспіль поодинокі ракети палестинських терористів вирушають в бік Ізраїлю і вже в третє «Залізний купол» знищує їх. І вже в третю ніч поспіль бойові літаки та гелікоптери Армії оборони Ізраїлю атакують військові об’єкти ХАМАСу в середині Сектору Газа.\nЦього разу були атаковані чотири військові форпости з рядом цілей, всередині яких було майно терористичної організації ХАМАС. Серед іншого, форпости служили навчальними комплексами терористичної організації, де знаходилися склади для зберігання та виготовлення зброї з мережею підземних тунелів.\nІран: Міністр закордонних справ Ірану відвідає Індію для координації дій щодо Афганістану. Виходячи з останніх подій, намічається формування індо-іранського союзу проти Талібану.\nКатар: Міністр закордонних справ Катару Мохаммед бен Абдулрахман після відвідань московії, одразу вирушив до Ірану, Пакистану та Туреччини, де провів зустрічі зі своїми колегами. Топом цих переговорів був Афганістан.\nЗацікавлені країни намагаються знайти єдине бачення для забезпечення комплексного вирішення проблеми Афганістану. І це занадто, я б сказав би, неможливо складний процес. Що цікаво у своїх прес-релізах, проведених переговорів, катарський міністр назвав мокшанського міністра- другом, іранського – колегою, а турецького – братом.\nА вже сьогодні катарський міністр в Досі зустрічається з французьким колегою. Тема та сама – Афганістан, аеропорт, безпека людей.\nЛівія: Вища національна виборча комісія офіційно підтвердила отримання Виборчого закону, проголосованного Палатою представників (в Бенгазі), щодо виборів глави держави, який містить 77 статей, що роз’яснюють повноваження президента і умови та процедури голосування. І хоча в цілому, цей закон описує бачення виборів з боку Хафтара, в уряді свідчать про можливий розкол в лавах його прихильників.\nГлава Ради президента Лівії Аль-Мішрі у зв’язку з цим зазначив, що відповідні рішення повинні прийматися консенсусом, а процес формування влади на основі одностороннього бачення визнав небезпечним. Сам же закон буде відправлено до Конструкційного суду країни для оцінки його відповідності основному закону.


Одеські боксери завоювали повний комплект нагород на чемпіонаті України - Стрічка новин Одеси\nОдеські боксери завоювали повний комплект нагород на чемпіонаті України\nЗ 24 по 29 жовтня в спорткомплексі «Олімпієць» в Одесі пройшов чемпіонат України з боксу серед юніорів, присвячений пам'яті майстра спорту СРСР Романа Песина.\nНа першість прибули 26 команд з усіх регіонів країни (всього 301 чоловік), а Федерацію боксу Одеської області представив 21 спортсмен під керівництвом старшого тренера по юніорам Костянтина Бермана. У півфіналі боротьбою за медалі зайнялися 6 боксерів. Так, у завзятому бою бронзовим призером чемпіонату став одесит Дмитро Тодоров (54 кілограми, тренер Е. Луцкер), а п'ятеро представників Одеси вийшли у фінал першості.\nСрібло завоювали одесити Олександр Польовий (48 кг, тренери До. Берман, З. Антонов) і Ілля Мельничук (70 кілограмів, тренер З. Антонов), а золото — два представника Андріївки Одеської області: Дмитро Молодан (44,5 кг) та Юрій Захареев (63). Обидва є вихованцями тренера Та. Юрескула.\nКрім того, золоту медаль завоював одесит Максим Гаврилюк (57 кілограмів, тренер Е. Луцкер). Також Юрій Захареев удостоївся кубка «Найкращий боксер чемпіонату України», а Олександру Польовому вручили кубок «За волю до перемоги!».\nВ результаті команда з Одеської області стала першою в заліку медалей: три золоті, дві срібні та одна бронзова.\nФото: прес-служба Федерації боксу Одеської області


18.10.2019 | 09:21\nХочете – вірте, хочете – ні, а для мене музей починається з…муралу. Під впливом ліпатовської ілюстрації старого міста починаєш занурюватися в той дивовижний світ, де й залишаєшся наодинці з мистецтвом., наодинці з художником, тобто з його творчістю. Втім, сьогодні це не один і не два художника. Ціла Спілка! Кіровоградське, тобто кропивницьке відділення.\nНедавно художники відзначали професійне свято, а наше обласне відділення НСХ ще й ювілей. Виповнилося 30 років з тих пір, як наші майстри пензля заснували свою місцеву організацію.\nДо того кіровоградці відносилися до Одеського відділення Національної спілки художників. Було це не вельми зручно для наших живописців. Я пригадую, як скаржилася мені дружина художника Федорова (на той час уже вдова), чого коштувало їй змусити вже відомого художника стати членом творчого союзу. Займатися такими справами Володимир Олександрович не любив і просто відмахувався. Та це я так, до слова згадала.\nА мова йде про те, що об’єднавши свій ювілей і професійне свято художники розгорнули експозицію «Барви степу», представивши твори, як нинішніх членів обласного відділення НСХУ, так і кількох майбутніх (Будемо сподіватися). Назва виставки звісно, дуже умовна і означає багатоликість тем, сюжетів технік. Як образно висловилася начальниця обласного управління культури Валентина Животовська: «Нам є що показати».\nА таки є! Виставка, яку ми лицезріли вперше на вернісажі 10 жовтня і ще маємо нагоду милуватися і портретом і пейзажем в унісон знаменитої пісні Раймонда Паулса, була експонована в залах Київського будинку художника ще в серпні місяці. І,якщо вірити очевидцям, користувалася успіхом. Хоч відверто кажучи, в наш заангажований політикою час, все піддається сумнівам. Але у вас,шановна публіко, є можливість самим переконатися в барвистості палітри степовиків. І таки да, як кажуть в Одесі, нам є що показати. Заслужені художники України Фелікс Полонський і Анатолій Янєв неодноразово виступали зі своїми персоналіями, благородно «окуповуючи» виставкові зали художнього музею, меморіального музею Олександра Осмьоркіна і, звісно,нашої улюбленої галереї «Єлисаветград». Шанувальникам живопису добре відомі не просто імена, а стилі, так би мовити творчий почерк Валерія Давидова, Юрія Вінтенка, Ігоря Смичека і багатьох інших майстрів пензля нашого міста. А як не згадати прекрасну портретистку Любов Кир’янову, мужню,красиву жінку, котра, переживши тяжкі втрати, знову повернулася до активного творчого життя. На виставці представлено пара непарадних портретів пензля Кир’янової «Подруги» і «Дзеркало», виконаних ще в 90-ті роки минулого століття, але є надія, що не забаряться і нові творчі проекти. До речі, здається у Люби з’явився конкурент в особі Людмили Давиденко. В експозиції представлені два «Жанрові» портрети «Затишок» і «Ранкова кава» (Якщо не помиляюсь, саме так підписала свій автопортрет талановитий автор).\nНе маю сумніву, що у кожного з нас, вельмишановно публіко, є свої пристрасті і уподобання. Є вони і в мене. Я ось так скажу: розбудіть мене серед ночі, покажіть невідоме полотно і запитайте,хто це? Я не розгублюся. Та це ж Сергій Шаповалов. Техніку, манеру і стиль плідного майстра ні з ким не переплутаєш! Його сонячна палітра наповнює душу оптимізмом. Мій колега і друг Валерій М’ятович абсолютно погодився з такими висновками стосовно Сергія Гавриловича, але додав, що не менше «впізнавальний» і його брат Анатолій Шаповалов. Можливо,що так. Хоч Анатолія Гавриловича я впізнаю переважно по тематиці. Він людина села, відданий своїй рідній Аджамці. Типова у цьому відношенні експонована на виставці його картина «Гарбузи».\nНе можу не згадати ще одного дорогого мені експонента. Не живописця, а скульптора Віктора Френчка. Між іншим, з братами Шаповаловими у них була спільна Альма-Матер – Київський художній інститут І називали вони себе «корешами». Віктор Френчко нещодавно пішов у кращі світи, приєднавшись до тих, чию пам'ять він увіковічнив у своїй творчості. У тому числі і незабутнього фотокореспондента «Кіровоградської правди» Василя Ковпака, чий бюст прикрасив нинішню експозицію.\nМи починали з того, що презентація виставки проходила і на честь 30-ліття обласного відділення НСХУ. Художню богему нашого міста щиро вітала обласна влада, представники творчих спілок і громадських організацій. Були і квіти і подарунки, які вдячно приймав нинішній очільник організації талановитий художник Андрій Хворост. Звісно, згадували і попередника народного художника України Михайла Надєждіна, котрий стояв біля витоків нашої спілки і довгі роки був її керманичем. Валентина Животовська передала Михайлу Володимировичу через його сина художника і мистецтвознавця Андрія Надєждіна букет осінніх квітів. А сам Михайло Надєждін нагадав публіці про себе невеликим полотном «Пленер». Теж з квітами. Але весняними.\nНа закінчення вернісажу було спільне фото художників і їх гостей. Чекаємо нових зустрічей з яскравою палітрою наших живописців. Їх у нас багато. Хороших і різних.\nФото: Федора Шепеля та художнього музею


З початку року 61 житель області започаткував власну справу | Новини\nЗ початку року 61 житель області започаткував власну справу\n11:40, 24 лютого 2016 р.\nЗа сприяння служби зайнятості Черкащини за перший місяць року 61 безробітний став підприємцем. Майже половина з них обрала напрямок діяльності, пов’язаний з оптовою та роздрібною торгівлею, торгівлею транспортними засобами. Про це інформують у Черкаському обласному центрі зайнятості.\nКрім того, майбутні підприємці розпочинають власну справу у сільському господарстві, лісовому та рибному господарстві, надають послуги з перевезення та зв’язку.\nУ центрі зайнятості повідомляють, що до початку підприємницької діяльності безробітних навчають основам підприємництва, бізнес-планування та самозайнятості. Опанувавши теоретичний курс, майбутні підприємці під керівництвом досвідчених викладачів-консультантів самостійно розробляють бізнес-план за проектом започаткування власної справи.\nЧеркащина жителі області безробітні стали підприємцями власна справа


Українська автокефальна православна церква офіційно припинила існування - ZAXID.NET\nУАПЦ юридично перейшла до складу ПЦУ\nСуспільство — Катерина Чурилова, 12:32, 14 серпня 2019 0 0\nУкраїнська автокефальна православна церква юридично припинила існування. Відповідне оголошення опубліковане в парламентській газеті «Голос України», інформує LB.ua.\n29 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об'єднань був внесений запис про припинення релігійної організації «Патріархія Української автокефальної православної церкви» шляхом реорганізації, а саме шляхом приєднання до релігійної організації «Київська митрополія Української православної церкви».\nТермін подання вимог кредиторами – до 3 жовтня цього року. Також через ліквідацію УАПЦ усі довіреності, видані на її ім'я до 29 липня, відкликані.\nДонині тривали процедури з юридичного оформлення влиття УАПЦ в ПЦУ.\nРазом з тим почесний патріарх ПЦУ та екс-голова УПЦ (КП) Філарет, який підписав документ про створення Помісної церкви, цього літа заявив про «рейдерське захоплення» УПЦ (КП).\nНа початку липня до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов до Міністерства культури України про скасування ліквідації Української православної церкви Київського патріархату.\nЮридично УПЦ (КП) нині перебуває в стані припинення діяльності.


Deep Blue Something | Біографії | Core Metal Shop :: портал важкої музики\nГрупа була утворена в 1993 році в місті Дентон чотирма студентами Університету Північного Техасу. В оригінальний склад увійшли брати Пайпс, Тодд (вокал, бас) і Тобі (гітара, вокал), а також Кірк Тейтом (гітара) і Джон Кетленд (ударні). Спершу хлопці задовольнялися одними концертами, але після закінчення навчання записали платівку зі скромною назвою "11th Song".\nДиск, що продавався під час виступів команди, розходився відносно непогано, але матеріал був досить сирим і природно ніяких радіохітом не містив. У 1994 році хлопці вирішили ще разок спробувати свої сили у звукозапису.\n"Deep Blue Something" уклали контракт з невеликим місцевим лейблом "RainMaker", за два з половиною тисячі доларів орендували студію і взялися за роботу. Випущений в жовтні 1994-го, альбом "Home" вийшов значно яскравіше свого попередника, а самої родзинкою була пісня "Breakfast at Tiffany s".\nКомпозицію поставили в ефір Далласском станції "KDGE" і "KTXQ", і незабаром їх телефони почали розриватися від дзвінків з вимогою "Сніданку". Невеликий тираж "Home", який зміг подужати "RainMaker", був миттєво розкуплений, і щоб задовольнити ажіотажний попит на продукцію "Deep Blue Something", до справи підключилася солідніша фірма, "Interscope Records". Музикантам було зроблено пропозицію, від якої вони не змогли відмовитися, і в червні 1995-го кілька допрацьований "Home" був перевиданий на глобальному рівні. "Breakfast at Tiffany s" став одним із самих гарячих синглів 1995-1996 років. Пісня досягла третій позиції в "Billboard", в Британії забралася на саму верхівку хіт-параду, а в багатьох інших країнах увійшла до п'ятірки лідерів.\nДва інших синглу, "Halo" і "Josey" також мали міжнародний успіх, але краще за все до "Deep Blue Something" поставилися в Англії, де колектив чотири рази виступав у передачі "Top of the Pops". Поспішно були організовані та світові гастролі, під час яких група відвідала такі екзотичні місця як країни Південно-Східної Азії.\nТим часом продажі "Home" досягли золотий позначки, але цим справа і закінчилося. Несподіваний зліт супроводжувався і несподіваним падінням, оскільки музиканти виявилися втягнутими в серію судових розглядів. Одне з них було пов'язано з правами на альбом "11th Song", інше стосувалося основного місця роботи Тодда Пайпса. Ще до того як стати зіркою, він викладав англійську мову в приватній християнській школі, але коли батьки учнів дізналися, що заняття веде "якийсь рок-н-рольщик", вийшов скандал. Були ще якісь позови, і весь цей розгардіяш завадив техаському квартету рухатися вперед. Контракт з "Interscope" був втрачений, і для "DBS" настав тривалий творча криза.\nТим не менш, група зробила ще пару спроб у 1998 і 2001 роках з альбомами "Byzantium" (виданий лише в Японії та Англії) і "Deep Blue Something" (на нього увійшло кілька пісень з "Byzantium"). Обидві роботи не мали ніякого комерційного успіху, і один з музикантів, Джон Кетленд, вирішив зайнятися продюсерським ремеслом, організувавши інді-лейбл "Kirtland Records".


Гройсман вважає, що Кремль прагне відволікти Европу від України - Новини політики, свіжі політичні новини України на Depo.ua. Політика України і світу.\nГройсман вважає, що Кремль прагне відволікти Европу від України\nПрем`єр-міністр України Володимир Гройсман вважає, що намагання Росії зняти Україну з порядку денного Європи - це ще один крок, аби дестабілізувати саму Європу\n17 вересня 2016 13:22\nПро це він заявив під час зустрічі YES, передає depo.ua.\n"Я би сказав, що намагання зняти Україну з порядку денного Європи - це ще один крок на те, аби дестабілізувати саму Європу, тому що питання сьогодні стоїть наступне - хто наступний. І було б дуже наївно вважати, що агресор зупиниться на тому, що сьогодні він зробив. Усі мають розуміти, що це стосується кожного", - сказав Гройсман.\nНа його переконання, переключити фокус уваги з проблеми України на якісь інші проблеми якраз і є політикою агресора.\nВін розповів про види агерсії, які Росія застосувала проти України. Окремо Гройсман виділив інформаційну агресію.\n"Я би хотів тут підкреслити одну річ, що західний світ є демократичним, а Росія не розуміє, що таке демократія. У них є контрольовані ЗМІ, у них є абсолютно контрольовані інформаційні потоки, через це вони намагаються змінювати порядок денний Європи", - зауважив Гройсман.\nКрім того, Гройсман вважає, що найбільший страх Росії у тому, що Україна досягне успіху.\n"І тоді на прикладі України багато змін відбудеться на пострадянському просторі. Це є величезна загроза, і я думаю, що Росія це розуміє", - додав прем`єр.\nМітки: Росія, Володимир Гройсман, YES, Європа


Про культуру протесту | Уляна Супрун | Блог\nПро культуру протесту\nСьогодні у Сполучених Штатах святкують День подяки. Згадала час, коли в цей день ми разом з друзями-студентами української діаспори збиралися на традиційному параді. Цей парад влаштовує мережа торговельних центрів Мейсіз, в Нью-Йорку. У центрі Мангеттену щороку збираються багато людей. Всі радіють, їдять смачну їжу та дивляться на велетенські повітряні кульки і скульптури у формі героїв мультфільмів і казок.\nТому дуже ефектно виглядало, коли ми ставали посеред вулиці з серйозними обличчями, розкладали свої килимки, сідали на них і брали до рук транспаранти з закликом допомогти українським політв’язням.\nМи називали цю акцію “голодування” — оскільки нічого не їли в той час, як всі навколо святкували. Голодування на параді Мейсіз проводили кілька років поспіль і вони завжди справляли велике враження. Люди зупинялися, співчували нам та жертвували кошти на допомогу українським політв'язням в совєцькому ґулаґу та просвітницьку роботу, яку ми проводили, щоб познайомити світ з їхнею долею.\nГолодування були одним із сотень різних способів, яким українська діаспора висловлювала та відстоювала національні інтереси по всьому світу. Життя української діаспори, в якій ми росли та навчалися, було невіддільно пов’язане з різноманітними протестами.\nУ період культурного обміну, який розпочався за Ніксона і Хрущова, до Детройту приїхав хор Червоної армії виступати. Ми хотіли показати американцям, що це лише шоу. Учасники хору виглядали щасливими і були добре вбрані, але весь їхній вигляд був фейком. Бо насправді вони представляли культуру режиму, який був зацікавлений лише у множенні рабів. Тож ми зробили вуличну театральну виставу, в якій я грала роль України, котру ведуть на шибеницю.\nКожного разу, коли були Олімпійські ігри, ми також виходили на протест. Аби нас помітили — треба було зробити щось екстраординарне. Від вбрання, яке утворювало величезний напис “Freedom for Ukraine” до бомб-смердючок. Щоби нас почули — часом доводилося зірвати якусь подію. Коли люди з неї виходили, ми роздавали їм “летючки” (буклети, в яких пояснювали, що відбувається в Україні). Діаспора завжди прагнула бути голосом українців, які не можуть говорити самі за себе, бо поневолені совєцьким режимом.\nЖарти теж були одним із інструментів привернення уваги. Одного разу ми запросили на парад до Дня Святого Патрика кілька старших жінок з діаспори. Вони хотіли долучитися до протесту, тож ми навчили їх кричалок. Вони скандували англійською з сильним акцентом і це звучало справді смішно: “Ра-шен бу-черс ґоу ту хел!”.\nПід час літньої програми “Стежками батьків”, яку організувала Фундація Українського Вільного Університету, ми поїхали на екскурсію до німецького міста Дахау, де був розташований концентраційний табір нацистів. Його збудували у 1933 році, спочатку з метою утримувати там політичних опонентів нацистів та інших людей, які чимось “завинили” божевільному режиму. Після 1935 року там почали масово ув’язнювати євреїв, а згодом і інші національності. На сайті музею вказано, що за 12 років існування концтабору Дахау було ув'язнено близько 200 000 осіб з усієї Європи. 41 500 було вбито.\nСеред в’язнів були народи з усієї Європи. Тож у музеї на самому вході зробили залу, присвячену народам, які постраждали в цьому таборі. Для кожного народу присвятили стовп із написом національності чи країни. Також створили окрему галерею прапорів. Була також таблиця, в якій згадали навіть поодиноких загиблих з Канади, Китаю тощо. Проте в жодному місці музею не було ані згадки про Україну чи українців, які сотнями каралися і гинули в цьому концтаборі. В різні роки українці надсилали прохання до музею виправити цю помилку. Навіть у нашій групі, яка приїхала на екскурсію, були люди в родині чи особисті знайомі, які загинули у таборі Дахау.\nТож ми вирішили нарешті достукатися до адміністрації. Коли закінчився робочий день музею, ми з дівчатами й хлопцями зайшли у головну залу. Сіли в коло на підлозі та почали співати українські пісні. Це вразило працівників музею — вони одразу ж зреагували на нас. Спершу запитали вимоги, далі долучили колег з за кордону — музей адмініструють з різних країн і вони не могли приймати рішення самотужки. Приїхала преса, нас фотографували та брали інтерв’ю. Зрештою наші вимоги прийняли всього за кілька годин. З того часу в музеї-меморіалі Дахау українці представлені на рівні з іншими націями. Збереглася газета, де можна почитати про те, як все було\nМи завжди пильно стежили за подіями в Україні. Коли почалася Помаранчева революція, діаспора об’єднала зусилля як ніколи до цього. В Штатах прокотилася хвиля підтримки до України. Діаспора дуже дбала про те, аби про Україну говорили на всіх телеканалах. Тож влаштовувати акції в будівлях каналів під час прямих ефірів було звичною справою. Ми хотіли підштовхнути міжнародну спільноту на активні дії. І також хотіли підтримати українців на шляху до свободи та незалежності.\nПісля здобуття Україною незалежності, протестна культура тут розвивалася повільно. Зрозуміло, що це було неможливо після століть пригнічення й окупації. Але після Майданів, особливо — після Революції Гідності, все почало змінюватися.\nНещодавно моя колега Юта з ArcUA.org їздила в село у Луганський області, яке знаходиться на лінії розмежування. Вона стала волонтеркою програми з розвитку дітей у прифронтових територіях. Разом з іншими волонтерами вони приїхали до школи в цьому селі, на запит учнів навчитися робити...протест. Провести такий воркшоп попросив старшокласник цієї школи у організації, від якої приїхали волонтери. Директорка радо підтримала цю ідею. Учням запропонували протестувати проти чого завгодно. Однак вони відразу зрозуміли що варто об'єднатися навколо спільної думки, бо так їхній голос буде гучніший. Найбільше учнів згуртувалися навколо ідеї скасувати “домашку” — вони малювали плакати, виходили на двір, викрикували лозунги. За цією напіврозважальною акцією діти вчилися важливій навичці — бути почутими.\nПротест — це спосіб постояти за себе і свою гідність. Об’єднати активну громаду навколо спільної проблеми. Стати голосом для тих, хто не може себе захистити. Вплинути на рішення державних структур. Відкрити очі на речі, які більшість людей ігнорує або не помічає.\nЯк і з усіма корисними речами, інструментів протестів намагаються маніпулювати в поганих цілях. Під час роботи в МОЗ ми часто могли спостерігати фейкові протести в інтересах корумпованих головних лікарів, ректорів чи народних депутатів. Але люди, що мислять критично й мають здоровий глузд зможуть відрізнити правдиві акції від фейкових.\nКультура протестів дуже важлива для побудови вільної й незалежної держави, з якою будуть рахуватися по всьому світу. Її творять мільйони людей. Серед них є великі постаті, як Василь Стус, Oleg Sentsov, герої Небесної Сотні, більшість з яких поплатилася своїм життям заради відстоювання своїх ідей. Але також є мільйони інших людей, чиї протести не прогриміли на всю планету, але мали свій позитивний вплив. І не обов’язково вони стосувалися політичної чи культурної ситуації, а мали звичайну побутову мету.\nНаприклад, громада почала сортувати сміття. Чи у дворі зробили дитячий майданчик. Чи зробили пішохідний перехід. Або поремонтували нарешті ями на дорозі. Завжди є щось, що ви можете зробити, аби привернути увагу до проблеми та відстояти її вирішення.\nУ цей День подяки хочу подякувати людям, які долучалися чи долучаються до культури протестів. Ви змінюєте світ на краще.


П'ятница, 29 Травень 2020 12:13\nВідповідно до частини першої статті 26 Кодексу законів про працю України визначено, що при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу.\nПризначення випробування не залежить від кваліфікації і досвіду працівника. Його встановлюють, аби визначити придатність до виконання конкретної роботи.\nОднак передбачено категорії працівників, яким випробування під час прийняття на роботу не встановлюється. Це:\n- інваліди, направлені на роботу відповідно до рекомендацій медико-соціальної експертизи;\n- особи, які пройшли стажування під час прийняття на роботу з відривом від основної роботи;\n- одинокі матері, які мають дитину віком до 14 років або дитину-інваліда;\n- тимчасові та сезонні робітники;\nВідповідно до частини першої статті 27 Кодексу законів про працю України, строк випробування при прийнятті на роботу не може перевищувати трьох місяців. В окремих випадках випробування може тривати шість місяців. Для встановлення працівникові такого строку випробування необхідна згода профспілкового комітету.\nВідповідно до статті 28 Кодексу законів про працю України визначено, коли строк випробування закінчився, а працівник продовжує працювати, то він вважається таким, що витримав випробування, і наступне розірвання трудового договору допускається лише на загальних підставах.\nОскільки звільнення відбувається з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, працівник не може бути звільнений у період його тимчасової непрацездатності, зокрема в день видачі листка непрацездатності. У день звільнення роботодавець має видати працівникові трудову книжку (отримання трудової книжки працівник засвідчує своїм підписом у відповідному журналі) та провести з ним повний розрахунок.


База відпочинку "Трембіта" - недорогий відпочинок, дешевий відпочинок, літній відпочинок, сімейний відпочинок\nБаза „Трембіта” розташована у мальовничому місці, на узбережжі Чорного моря. Піщаний пляж з прекрасним золотистим піском шириною біля 50 метрів знаходяться прямо на території бази відпочинку, а з вікон номерів відкривається чудовий вид на море або на розкішні акації та сосни, в яких утопає база.\n"Трембіта" позиціонує себе як база для сімейного відпочинку. Чорне море – одне із кращих місць для сімейного відпочинку й відпочинку з дітьми. Море дуже тепле, глибина іде поступово. Із цих причин і була визначена спеціалізація бази – сімейний відпочинок і відпочинок з дітьми. До нас приїжджають на відпочинок з дітьми від 1 року, адже не кожна родина може дозволити собі відпочинок за кордоном, а оздоровити дітей перед зимою необхідно. Тому "Трембіта" є ідеальним вибором, оскільки всього за 470 грн. з особи з 3-разовим харчуванням можна відпочивати прямо на березі Чорного моря.\nДо Вашої уваги пропонуються дерев’яні котеджі з літніми верандами, на яких можна приємно провести захід сонця під шум хвиль за ароматною чашкою кави. В наявності є кімнати для 2, 3 і 4 осіб. Стаціонарна їдальня на 300 осіб знаходиться на території „Трембіти”. Повноцінне трьохразове харчування. Постійно в меню: м’ясні, рибні, овочеві страви. Хліб та хлібобулочні вироби домашньої випічки. Щодня в раціоні свіжі овочі та фрукти. Душові та туалети на території бази. Для дітей організовані ігрові майданчики, настільний теніс, пляжний волейбол, працює кінотеатр на території бази.\nНа території бази знаходиться пляж, що дуже зручно для батьків з маленькими дітьми, оскільки кафе, дискотеки, ресторани знаходяться з протилежної сторони , а на пляжі дуже спокійно і немає зайвих людей, тільки відпочиваючі з бази. Мілководдя від берега завдовжки до 15 метрів дозволяє безпечно купатися дітям будь-якого віку. Територія цілодобово охороняється.\nПаркування на автостоянці безкоштовне, що забезпечує при цьому відсутність Ваших турбот за безпеку автомобіля.\nТому Ви можете бути впевнені в комфортному відпочинку для себе та своєї дитини!


Робота в Польщі для жінок по контракту\nЗаробітки- не лише чоловіча справа. Як видно на практиці чимало жінок також вирушають на роботу за кордон. Українські жінки- не лише берегині сімейного вогнища, прекрасні господині, але й наполегливі...\n  Починаючи з середини березня і до середини липня 2020 року з Польщі до України повернулося більше 100 тисяч українців. Це становить 12% від всіх заробітчан.  Перша хвиля відбулася  бл...\nПольща бере на себе витрати щодо тестування українців на коронавірус\nПольща бере на себе витрати щодо тестування українців на коронавірус, це для того щоб заохотити їхати в період карантину на роботу  в Польщу. Після перетину польського  кордону українці маю...\nРобота в Польщі: підводні камені\nЧерез складну економічну ситуацію в Україні, багато людей змушені працевлаштовуватися за кордоном. Сьогодні багато українців працюють в Польщі і Чехії, хоча ще десять років тому багато наших співвітчи...\nРобота в Польщі 2018: польські господарства запрошують українців до праці\nРобота в Польщі у 2018 залишається популярною на ринку праці. Українці їдуть, заробляють, привозять гроші. Одним словом система не змінна.Чому більшість обирає саме Польщу?Польський ринок праці більши...\nРобота в Польщі 2018: обіцянки та реальність\nПольща хоче переглянути нововведення, щодо міграційної політикиВідомо, що польська економіка в минулому році, покращилась на 4,6%, а отже варто очікувати збільшення кількості вакансій, які пропонують...


З "Фізіолога" – Народна творчість | Стислі перекази з літератури\nНародна творчість: перекази письменника, короткі перекази з літератури зі шкільної програми\nОсвіта в Україні » Короткі перекази, шкільні твори » Народна творчість: перекази, у тому числі твір Из "Физиолога"\nВ антилопи два роги. Живе вона коло ріки-океану на краю Землі. Коли ж захоче пити, то п'є з ріки і впирається в землю і риє її рогами своїми. І є там дерево та ніс, що нагадує виноградну лозу. Продираючись через його густе пруття, антилопа заплутується, і тоді її ловить мисливець.\nТак і людина. Замість ріг Бог дав їй два Завіти — Ветхий і Новий. Роги — це опір силі; як говорить пророк Давид: «З тобою заб'ємо рогами ворогів наших». Ріка океанська — це багатство. Таніс же — житейські насолоди. Заплутається в них людина, яка не думає про віру, і знаходить її диявол і перемагає її.\nФенікс — найкрасивіший птах, кращий за павича. Голова його прикрашена вінцем, а на ногах — чобітки, яку царя. Живе фенікс біля Індії, біля Сонячного міста. Лежить він років п'ятсот на кедрах ліванських без їжі. Годується ж він від Святого Духа. І наповнює свої крила пахощами. Коли б'є в било ієрей Сонячного міста, птах приходить до церкви, сідає на алтар і перетворюється в попіл. Наступного дня ієрей знаходить фенікса у вигляді малого пташеняти. А через два дні птах стає дорослим, як раніше, і повертається на своє місце.\nГорлиця — птах—однолюб. Якщо загине один з пари, то другий відлітає в пустелю, сідає на сухе дерево й оплакує своє подружжя. І більше не поєднується ні з ким іншим ніколи.\nЛисиця, коли буде голодна, іде на сонячне місце, лягає на пригріві й затримує дихання. Побачивши це, птахи, вважаючи її мертвою, злітаються, щоб поживитися. Коли ж наблизяться до неї, вона зіскакує, хапає якого—небудь з них і з'їдає. Так і годується.\nІ знає вона мову всіх звірів. Один волхв може подолати її. Він дізнається за зорями день шлюбної пори Горгони, іде й волхвує здалеку, а почувши голос, говорить, щоб вона викопала яму і поклала в неї свою голову. Тоді він прийде і не помре, не побачивши голови, і ляже з нею. Горгона так і зробить, а волхв прийде і вб'є її, заховавши голову в посудину. Коли чарівник побачить змію, чи людину, чи звіра, то покаже їм цю голову Горгони і вони заціпеніють. Олександр [Македонський] мав таку голову і переміг усі народи. Іти, людино, май повагу до Господа, тоді обов'язково подолаєш ворожі сили.\nКоли змія йде пити воду, то яд свій залишає у гнізді, щоб не отруїти тих, хто п'є після неї. . І ти, людино, йдучи до церкви святої, залиш усяку злобу вдома.\nИз "Физиолога" (скорочено)\nВідгуки користувачів: З "Фізіолога" - Народна творчість


“Гоп-стоп по-тернопільськи” в парку компанія хлопців побила перехожого – Online.te.ua 100% Актуальної інформації\n23 Середа Січ 2019 / 19:27\n“Гоп-стоп по-тернопільськи” в парку компанія хлопців побила перехожого\n“Вчорашня історія з товаришем. 11 січня. Вітання всім. Хочу поділитись з вами однією історією, свідком якої я став. Чи навіть учасником. Реально, почуття дуже змішані зараз, але спробую все по черзі розповісти і пояснити”.\nСвідок ситуації написав про це у “Фейсбуці” у групі “Тернопільські плітки”.\n“Дуже люблю гуляти нашим парком на дружбі. Гуляю парком вечором, вранці йду на роботу через парк. Люблю просто там пройтись і послухати музику. Сьогоднішній день не виключення: вечором йду в парку, слухаю музику, переключається пісня, чую сміється хтось попереду. Я посміхаюсь, веселий, гарний вечір. Піднімаю голову і що я бачу: стоїть група людей (орієнтовно 8-10 людей). Дві дівчини голосно сміються, троє хлопців б,ють одного хлопця який лежить на землі. ТРОЄ. ОДНОГО. КИНУЛИ В НОГИ І Б,ЮТЬ. А ця зграя неадекватів з їхньої компанії за цим дивиться, не розбороняє їх. Це все відбувається біля перехрестя в районі екстрим парку. На освітлюваній алеї. Навколо нідуші.\nп.с. диванним військам пояснюю – я не прошу похвали і не прошу щоб мене називали героєм. Тому статтю заливаю анонімно. В такій ситуації міг бути кожен. Мені теж було певною мірою страшно, і взагалі я битись не вмію. Просто для мене дивна ситуація, коли все відбувається так. Це була ціла компанія, яка сміялась з цього і це не є нормально. Про поліцію не питайте. Варіант дзвонити на 102 , а потім кричати їм «ПАЦАНИ Я ВИКЛИКАВ ДО ВАС ПОЛІЦІЮ» – самі розумієте, не дуже. А так, ніби обійшлось не такими великими жертвами. Стосовно заяв, людей, ітд. Не пам,ятаю. Сам був трішки в стресовій ситуації. Імені в хлопця якого побили теж не питав. А вас спробую застерегти.”


Главная Аматорський футбол Чемпіонат України "Покуття" (Коломия): турнірний прогрес, посилення складу та сподівання на майбутнє\n25.11 2018 12:51\n"Покуття" (Коломия): турнірний прогрес, посилення складу та сподівання на майбутнє\nНа проміжному етапі "Покуття" – на третьому місці, але з відставанням лише на одне очко від дуету лідерів Групи 1 (щоправда, й такою ж мінімальною перевагою над переслідувачем). Очевидний турнірний прогрес команди із міста Коломия, яке, нагадаємо, двічі здобувало звання чемпіона України серед аматорів (у 1996 році – "Покуття", у 2012 році – "Карпати"), а також трофеї обласного рівня.\nПро півріччя "Покуття" на наше прохання розповів головний тренер коломийського клубу Любомир Корнута.\n- Як ви для себе оцінюєте третє місце на проміжному етапі? Особливо зважаючи на те, що відстань від лідерів всього одне очко.\n- Радує те, що цього року команда грала більш стабільно. Тому дійсно на перерву ми пішли без великого розриву з лідерами. Вся боротьба ще попереду, і ми будемо готуватися та налаштовуватися дуже серйозно, адже всіх конкурентів приймаємо вдома.\n- Зрозуміло, що минулого сезону у вашій групі були такі очевидно потужніші клуби як ФК "Минай", той же непоганий колектив ФК "Калуш", які потім пішли в Другу лігу. На вашу думку, нинішній сезон витримує рівень минулого чи, можливо, хтось навіть суттєво додав?\n- У нашій групі є команди з амбіціями на Другу лігу. Можливо, більш молоді колективи не витримують конкуренції – це було видно по особистих зустрічах, адже не обійшлося без великих рахунків. А такі команди, як ОДЕК чи "Малинськ" – хорошого рівня, в порівнянні з минулим роком додали. Не знаю, яка ситуація в "Рочині", але за результатами вони збавили, хоча по грі команда також непогана. Новачки у чемпіонаті загалом гідного рівня. Тож оцінив би турнір дуже навіть позитивно.\nЧитайте також: Статистика команди у чемпіонаті України серед аматорів\n- Існує така думка, що якщо в команді багато футболістів відзначаються голами – це свідчення класу. Ваш колектив в цьому плані безапеляційно найкращий у Групі 1, тому що у вас аж 16 футболістів забивали голи. Це відсутність очевидного бомбардира і проблема чи, навпаки, доводить високий клас кожного гравця і складу в цілому?\n- Напевно, це клас гравців та клас команди. Хоча, якщо бути відвертим, то ми в пошуках гравця, який міг би регулярно забивати голи.\n- Ваша команда проводить дуже серйозну ротацію, часто змінюючи склад та роблячи багато замін. Це від хорошого життя чи, навпаки, десь від невдоволення результатом?\n- В залежності від гри. Були такі матчі, де було невдоволення результатом, але й бувало так, що ми просто хотіли, щоб усі футболісти були задіяні та мали ігрову практику. Адже у нас на кожну позицію є по два гравці. Щоб не обділити когось ігровим часом – робимо ротацію, щоб люди завжди були в тонусі. Десь воно допомагає, десь – ні, але такий футбол.\n- Літнє поповнення вашої команди "зайшло" чи все-таки ще десь відчуваєте недоукомплектованість, яку будете вирішувати зимою?\n- Літнє поповнення "зайшло", але ми очікували від нього більшого, якщо чесно… Але нічого – процес селекції безперервний, а у нас у складі є гравці, у яких є можливість прогресувати.\n- Тим не менш, всі вони основному награли більше десяти матчів, що свідчить про те, що "пасажирів" не набирали…\n- Так, "пасажирів" не набирали, але ми брали людей, з якими хотіли ставити більш чіткі завдання попасти у боротьбу за найвищі місця.\n- У вашій групі лише одна команда, це ФК "Малинськ", забила більше м’ячів, аніж ви зі стандартів. У чому секрет такої результативності та як вдалося підібрати футболістів, які однаковою мірою і подають стандарти добре, і підключаються до них, як той же Лазорик?\n- Такі гравці, як Лазорик – високого рівня. Єдине – це віковий ценз. Думаю, людина ще могла б пограти на хорошому рівні – десь у Першій лізі. В принципі, ми відпрацьовуємо це на тренуваннях та зборах – фактично на кожному занятті приділяється увага стандартам. Гравці знають, як підключатися та хто які функції повинен виконувати, до того ж, у нас є виконавці, які можуть робити подачі.\n- Який відсоток доморощених футболістів у складі команди на сьогодні?\n- Він дещо зменшився, хоча, звичайно, все ще комплектуємося переважно місцевими і винятково західноукраїнськими футболістами – із сусідніх областей. Ми стараємося підтягувати й молодь.\n- З іншого боку, скільки у вас молодих в заявці… дехто навіть 2002 року народження встиг дебютувати.\n- Ми їх підтягуємо під команду, щоб хлопці відчули як грати з трошки старшими футболістами. Авжеж, це аматорський футбол, але в нашому колективі є у кого повчитися. І є кому вчитися – ті ж Ярослав Габрух, Ростислав Нападюк, Андрій Петранюк можуть вирости у непоганих майстрів, якщо будуть і далі працювати над собою. Хочеться, щоб наші молоді гравці себе проявили – треба час та терпіння.\n- Хто з молодих хлопців вже подає надії та кому навесні готуватися підтягуватися більше до основну складу?\n- Всіх, скажімо так, дітей, які є в заявці, будемо брати на навчально-тренувальні збори, щоб вони краще відчули і навантаження, і перебування в колективі.\n- А де ваша молодь підтримує форму?\n- У нас є команда "Покуття-2", яка грає на першість області. Там зібрані гравці приблизно одного віку, найстарші – 1998 року народження. Всі вони – коломийські хлопці, які "обкатуються" та набираються досвіду. За можливості, адже вони студенти та учні, ці футболісти тренуються з нами.\n- Минулого сезону у вас взяли, так би мовити, на підвищення в головну команду області Романа Борисевича. Чи були ще такі втрати за останній рік? Можливо, кимось із молодих вашої команди цікавляться?\n- Наразі такої інформації немає. Можливо, кимось і цікавилися, але все залишилося на рівні чуток. До нас є увага зі сторони "Прикарпаття": і головний тренер Володимир Ковалюк питає хто як грає, і президент клубу Василь Ольшанецький приїжджає на ігри, але, думаю, наші футболісти поки не готові допомогти Прикарпаттю.\n- Як у вашого клубу з інфраструктурою? Чи є якийсь розвиток в цьому напрямку?\n- Планується поліпшення інфраструктури, але як і коли – ще не знаю. В планах: великий спортивний комплекс та поряд з ним – стадіон з полем зі штучним покриттям. Всі ми давно чекаємо на цю подію.\n- Хто на сьогоднішній день підтримує команду? Хто надає допомогу?\n- Вдячні за допомогу нашим спонсорам та партнерам. Допомогу надає Благодійний фонд "Покуття", якій заснував Народний депутат України Андрій Володимирович Іванчук. Допомагає місцева влада у особі мера міста Ігоря Богдановича Слюзара, а також солідна німецька компанія "Leoni AG", яка зайшла в Коломию та також залучилася до підтримки клубу.\n- На сьогодні дійсно є підстави вважати ваш клуб соціальним проектом, і це дуже приємний факт, тим більш ми бачимо прогрес. Наостанок – про завдання. Що плануєте собі на весну? Чи є конкретне місце, яке вас задовольнить?\n- Президентом клубу була озвучена позиція – поборотися за найвищі місця в аматорському чемпіонаті. Будемо старатися вийти з групи та прагнути успіху в стикових матчах.\nтеги: "Покуття" (Коломия) Чемпіонат України серед аматорів


UkrEda.ru » Гарніри » Фунчоза\nОсновні інгредієнти: Макарони\nЧас приготування: 20м\nФунчоза - це тонка "скляна локшина", Що виготовляється з рисового борошна. Головна її особливість - чудова можливість вбирати запахи і смак інших складових страви, що відкриває величезне поле для кулінарних експериментів. Але творчу складову ми покладемо цілком і повністю на кулінара і розповімо лише як приготувати фунчозу.\nІнгредієнти для приготування фунчози:\nФунчоза (рисова локшина) 100гр\nОвочі / доповнення за смаком\nДрушляк або шумівка\nКрок 1: беремо фунчозу\nФунчоза вже придбана. У такому випадку візьміть упаковку і "познайомтеся" з нею. Є багато виробників рисової локшини і кілька видів, тому необхідно прочитати інструкцію - у приготуванні можливі нюанси. Але якщо спеціальних способів приготування не вказано, зробимо стандартним.\nКрок 2: готуємо фунчозу до варіння\nНайчастіше фунчоза фасована "гніздами", Небошімі порційними блоками. Вам необхоімо прикинути, скільки порцій необхідно, і потім відлічити відповідну кількість вермішелі. Потім скласти її в суху каструлю.\nКрок 3: варимо\nВскіпятітіе літр-півтора води (в іншій каструлі або в чайнику) і залийте в кастрлю з фунчозой її стільки, щоб вермішель повністю була прихована і над нею був шар води в пару сантиметрів. Накрийте каструлю кришкою, включіть плиту і варіть фунчозу п'ять хвилин. Якщо ви віддаєте перевагу спеції, то це саме час додати їх!\nУвага! Ні в якому разі не помішуйте фунчозу - вона занадто ламка, і зайві рухи можуть зіпсувати страву\nКрок 4: дістаємо\nЯк тільки пройшов час - вимкніть плиту і дістаньте фунчозу з води. Вона вже розварені, тому можна не турбуватися за ламкість - підійдуть будь-які способи - шумівки, друшляки або просто злив води через край. Але постарайтеся позбутися всієї води, залишивши вермішель майже сухий.\nКрок 5: промиваємо\nНа цьому кроці ми промиємо вермішель. Залийте чистою холодною водою і перемішайте хвилину-другу. Увага! Для промивки фунчози необхідно використовувати холодну і саме чисту воду. Як відомо, ця вермішель дуже добре вбирає будь запахи і смаки, тому, використавши воду з яким-небудь присмаком, ви просто зіпсуєте блюдо.\nКрок 6: прикрашаємо, доповнюємо і подаємо\nЧим прикрасити і доповнити фунчозу - вирішувати вам. До цього блюда підійде що завгодно, але разом з тим воно зробить смак вермішелі іншим. У даному рецепті ми вчинили просто - доповнили фунчозу нарізаним солодким болгарським перцем і полили соєвим соусом, постійним супутником майже всіх азіатських страв. Вийшло просто чудово!\n- Подавайте фунчозу з південнокорейським соусом, так як він менш густий. Якщо у вас є тільки густий китайський, то його необхідно разбвавіть третю води.\n- Фунчоза - ідеальна їжа для дієти. Вона низькокалорійна і ситна\n- Якщо ви вирішили зробити салат з фунчозой, але не встигли підготувати всі інгредієнти - заправте вермішель соєвим соусом. Благорадя цього фунчоза НЕ сліпнется.\nВермішель рисова: прості страви для тих, хто цінує свій час\nСхожі стравиВермішель зі свининою по-в'єтнамськихВермішель з куркою… ...\nОладки з вермішелі з сиром\nПризначення: СніданокОсновний інгредієнт: ІншеБлюдо: Гаряче блюдоЧас… ...\nЛимонна фунчоза з креветками.\nПризначення: СалатОсновний інгредієнт: Риба, морепродуктиБлюдо: Холодна… ...\nФунчоза з лососем.\nПризначення: СніданокОсновний інгредієнт: Риба, морепродуктиБлюдо: Гаряче… ...\nФунчоза з печеної буряком і яєчними млинцями.\nПризначення: СалатОсновний інгредієнт: ОвочіБлюдо: Холодна страваЧас… ...\nФунчоза з креветками і зеленим горошком\nПризначення: ВечеряОсновний інгредієнт: Риба, морепродуктиБлюдо: Гаряче… ...\nОвочевий салат з фунчозой\nПризначення: СалатОсновний інгредієнт: ОвочіБлюдо: ІншеЧас приготування: 20-30… ...\nСалат "Фунчоза з морською капустою"\nОсновні інгредієнти: Морська капуста Час приготування: 1ч2-4 порціїАзіатська,… ...\nСалат з фунчозой\nОсновні інгредієнти: Макарони Час приготування: 1ч2 порціїАзіатська, Східна… ...


«Співачка досвітніх вогней»\n«Співачка досвітніх вогнів»\n25 лютого – День народження Лесі Українки (1871-1913) - української поетеси та громадської діячки\nУ 1879р. було заарештовано і вислано до Сибіру тітку Лесі Олену Косач, яка належала до київського гуртка “бунтарів”, там же, в Карійській тюрмі, загинула мати її найближчої товаришки — Марія Ковалевська. Враження тих літ виявилися такими сильними й пам'ятними, що пізніше ожили у віршах Віче”, “Мати-невільниця”, “Забуті слова”, “Епілог”. Ідеалом для поетеси стає герой, який, пробитий списом, шепоче: “Убий, не здамся!”\nФеномен таланту Лесі Українки полягав у тому, що вона одночасно плідно працювала в різних літературних жанрах. У кінці 1890-х — на початку 1900-х рр. з'являються її поеми “Одно слово”, “Віла-посестра”, “Се ви питаєте за тих”, “Ізольда Білорука”, в яких яскраво виявилася схильність до оригінальної обробки світових сюжетів. Активно працює Леся Українка і як перекладач, її увагу привертають вершинні явища світової літератури — “Макбет” Шекспіра, “Пекло” Данте, “Каїн” Байрона. Вона перекладає також драму Г. Гауптмана “Ткачі”, яка належала до забороненої в Росії літератури, вірші Надсона, Конопніцької, Ади Негрі. З метою популяризації української літератури серед російського читача Леся Українка вибирає для перекладу твори на народні теми. Так, у видавництві “Донская речь” у Ростові-на-Дону в 1903 — 1905 рр. вийшли в її перекладах російською мовою оповідання І. Франка “Сам собі винен”, “Добрий заробок”, “На дні”, “Ліси і пасовиська”, “Історія кожуха”, “До світла”. Переклади Лесі Українки відзначаються високою мовною культурою, пильною увагою до відтворення ідейно-художнього змісту оригіналу, його стильових особливостей.\nФункціональне призначення сюжетів притчового характеру, які брала Леся Українка з історії Давнього Сходу й античного світу, полягало не в бажанні “оживити історію”, а в прагненні письменниці художньо об'єктивувати духовну суть філософських і морально-етичних шукань та політичних проблем свого часу (драма “Кассандра” (1907), драматична поема “В катакомбах” (1905), драматичний діалог “На полі крові” (1909), драма “Руфін і Прісцілла” (1910), драматична поема “Адвокат Мартіан” (1911).


Сайлент Хілл 2 — Вікіпедія\n«Сайлент Хілл 2» ((англ. Silent Hill: Revelation 3D), (укр. Мовчазний пагорб: Об'явлення)) — фільм жахів 2012 року. Сюжет заснований на третій частині однойменної гри. У цьому фільмі присутні деякі актори з першого фільму.\nСемюель Хадіда, Дон Кармоді\nАкіра Ямаока, Джефф Данна\nLionsgate, Davi Films, Sony Pictures Entertainment\nFórum Hungaryd, Netflix і FandangoNowd\nХізер Мейсон, прийомна дочка Гаррі Мейсона, вирушає на пошуки викраденого вітчима. В результаті вона опиняється у проклятому місті.\nРежисер попереднього фільму Крістоф Ганс спочатку планував зайнятися зйомками другої кінокартини. Він хотів уникнути помилок, допущених при роботі над першим фільмом і домовився з продюсерами про збереження візуального стилю серії. Ганс планував приступити до зйомок після закінчення робіт над такими проектами як «Водила» (англ. Driver) і «Шлях самурая» (англ. Onimusha). Втім, наприкінці 2006 року він зробив заяву про те, що зважаючи зайнятості не може зайняти місце режисера сиквела, але волів би порекомендувати на це місце когось із знайомих йому європейських колег, бажано француза. Крістоф робив особливий акцент на тому, що фільм повинен бути «знятий не по-голлівудськи».\nАналогічні заяви робив в 2007 році і сценарист «Сайлент Хілла» Роджер Евері, заявивши, що не збирається брати участь у створенні фільму, якщо в ньому не бере участі Ганс. Пізніше, письменник Брет Елліс озвучив намір сценариста змінити своє рішення. Роджер написав сценарій для продовження. Тим не менше, після того, як Евері у вересні 2009 року був засуджений за спричинення смерті з необережності на один рік тюремного ув'язнення за наїзд на пішохода, питання про його участь у зйомках фільму знову став неясним. Масахару Іто пропонували брати участь у розробці дизайну монстрів, але він відмовився. Втрата ключових співавторів фільму загальмувала процес створення картини.\n↑ Ukrainian Film Distribution — Сайлент Хилл 2 (рос.)\n↑ Сайлент Хілл 2 — тільки не по-голлівудськи!\n↑ Interview: Сhristophe Gans (Silent Hill)\n↑ Silent Hill 2 Loses Writer, Director\n↑ Bret Easton Ellis interview on «The Informers» movie\n↑ Nid = 29390 Silent Hill Sequel Underway\n↑ [http://www.3dnews.ru/editorial/630524 Найочікуваніші ігрові екранізації найближчих років\n↑ Hollywood: Silent Hill Loses Movie Writer, Director. Архів оригіналу за 4 березень 2016. Процитовано 13 квітень 2015.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Сайлент_Хілл_2&oldid=30979351\nОстаннє редагування: 12 березня 2021, 12:02\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 12:02, 12 березня 2021.


Як ввести в експлуатацію приватний будинок: покрокова інструкція - Район Бізнес\nВідповідний алгоритм дій назвав заступник Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Лев Парцхаладзе, – повідомляють у Кабміні.\n«Як ввести в експлуатацію приватний будинок, збудований відповідно до вимог чинного законодавства? Йдеться про індивідуальні (садибні) житлові будинки до 500 кв. м, садові дачні будинки не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) до 500 кв. м та господарські будівлі та споруди, гаражі, елементи благоустрою та озеленення земельної ділянки, які були збудовані за будівельним паспортом та щодо яких подавали повідомлення про початок будівельних робіт», – зазначив він.\n«Для отримання техпаспорту можна звернутися до юридичної особи або приватної особи – підприємця, який надає послуги, пов’язані із створенням архітектурних об’єктів, та укласти договір. Обов’язкова умова – такі особи мають пройти професійну атестацію та мати кваліфікаційний сертифікат на право проводити технічну інвентаризацію», – сказав Лев Парцхаладзе.\nСпеціаліст має провести технічну інвентаризацію, звірити дані будівельного паспорту на будинок і перенести їх у техпаспорт, зауваживши при цьому всі зміни.\n«Місцевий підрозділ ДАБІ розглядає документи протягом 10 робочих днів з моменту її подачі. Це безплатно. Обов’язковий елемент реєстрації декларації про готовність об’єкта до експлуатації – запис в технічному паспорті об’єкта «введений в експлуатацію», – зауважив очільник.\n«Раніше це питання вирішували органами місцевої влади на власний розсуд. Відтак, не було чіткої процедури присвоєння адрес і за строкам це займало не менше місяця! З 1 липня цього року діє тимчасовий експериментальний порядок присвоєння адрес, який вказує можливість присвоєння адрес об’єктам будівництва та об’єктам нерухомого майна на безоплатній основі», – пояснив заступник Міністра.\n«Звернутися необхідно до місцевого ЦНАП, або безпосередньо до органу місцевого самоврядування по місцю знаходження будинку. Рішення про присвоєння адреси приймає орган місцевого самоврядування протягом 5 робочих днів. Безплатно», – підсумував Лев Парцхаладзе.


Авіакатастрофа Ан 26 під Чугуєвом - знайшли чорні ящики\n19:12, 26 вересня 2020\nЗ-під уламків військового літака Ан-26, який розбився під Чугуєвом, вже дістали бортові самописці. Про це повідомляє Укрінформ з посиланням на голову Харківської облдержадміністрації Олексія Кучера.\n«Наскільки мені відомо, бортові самописці вилучені, вони ще не досліджені. Я точно знаю, що за 45—60 секунд перед падінням з керуючим пілотом спілкувався льотчик, вони обговорювали можливості посадки», — наголосив Кучер.\nВін сподівається, що вилучені бортові самописці найближчим часом розшифрують.\nНаразі з місця катастрофи вже забирають уламки літака, їх перевозять на територію військової частини в Чугуївському районі.\nНа борту перебували 27 людей: 7 членів екіпажу та 20 курсантів Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба. В авіакатастрофі вижили лише двоє курсантів: один із них помер уранці наступного дня в лікарні, життю іншого — курсанту Вʼячеславу Золочевському нічого не загрожує.\nВ уряді створили комісію для розслідування авіакатастрофи. Її очолив віцепрем’єр Уруський. За словами міністра оборони Андрія Тарана, курсанти проводили навчальні польоти, а сам літак до цього здійснив шість злетів та посадок поспіль. Керували літаком не курсанти, а досвідчені пілоти. Під час сьомого польоту командир екіпажу повідомив про проблеми з лівим двигуном і готувався до аварійної посадки, але раптово сталася катастрофа. Імовірно, літак зачепив крилом землю.\nПрезидент Володимир Зеленський оголосив 26 вересня днем жалоби в Україні. Він також пообіцяв, що держава профінансує лікування курсанта, який вижив, та виплатить компенсації сімʼям загиблих. У Міноборони повідомили, що розмір допомоги становитиме 1,5 млн грн.\nВ Україні заборонили навчальні польоти Ан-26 та їхніх аналогів на час розслідування катастрофи.


"Нова українська школа – це школа, яку приємно відвідувати учням, де прислухаються до їхньої думки, вчать критично мислити і бути відповідальними, свідомими громадянами",- в обласному палаці культури відбулась розширена колегія\n"Нова українська школа – це школа, яку приємно відвідувати учням, де прислухаються до їхньої думки, вчать критично мислити і бути відповідальними, свідомими громадянами",- в обласному палаці культури відбулась розширена колегія департаменту освіти і науки\nПрацівників освітянської галузі із серпневою конференцією привітали заступник голови Миколаївської обласної ради Андрій Кротов, голова Миколаївської обласної державної адміністрації Олексій Савченко, народні депутати України Тарас Кремінь, Ігор Бриченко, Олександр Жолобецький. З вітальним словом до всіх присутніх звернулася Марина Порошенко.\n2018 рік в Миколаївській області було проголошено роком освіти. Про пріоритетність галузі освіти, зазначила директор департаменту Олена Удовиченко, свідчать кроки запроваджені державою, органами влади і місцевого самоврядування. Це перш за все фінансова підтримка галузі.\n" Освіта Миколаївщини отримала понад 76 мільйонів гривень з державного бюджету і майже 47 мільйонів з обласного бюджету. Практично половина освітянської субвенції – 44,5 мільйона гривень, спрямовано на початкову школу",-наголосила Олена Удовиченко.\nНа розвиток системи освіти Миколаївщини спрямовані ініціативи Миколаївської обласної ради та обласної державної адміністрації. Йдеться про запровадження системи електронного підручника. Завдяки цьому учні і вчителі у сільській місцевості матимуть доступ до якісного освітянського контенту. На реалізацію проекту спрямовано шість мільйонів гривень з обласного бюджету.\n" У ваших руках майбутнє нашої країни. Питання освіти для депутатського корпусу Миколаївської обласної ради завжди було, є і буде пріоритетним. Наступного року ми робитимемо іще більше для того, аби всі працівники галузі освіти і вихованці відчували себе комфортно і були забезпечені усім необхідним",- підкреслив Андрій Кротов.\n2015-го року, констатував голова обласної державної адміністрації Олексій Савченко, було реконструйовано лише 4 установи. Вже за рік цей показник збільшився до 16 шкіл. А 2017-го оновлено 21 загальноосвітню школу. Відбулась заміна покрівель, вікон, систем опалення. Вперше на теренах регіону розроблено програму розвитку інклюзивної освіти. розпочали функціонування 18 інклюзивно-ресурсних центрів.\n" Я дякую Марині Порошенко за те, що вона опікується Миколаївською областю. У нас підписано меморандум на 17 центрів. Втім, ми їх відкрили більше -18.",- зазначив Олексій Савченко.\nУ вересні буде відкрито унікальний науково-дослідний центр спеціалісти якого займатимуться розробкою і впровадженням методики роботи з дітьми, які мають особливі потреби. Цей проект, акцентував голова облдержадміністрації, є справжнім вітчизняним стартапом.\nПід час розширеної колегії департаменту освіти і науки були вручені державні відзнаки і нагороди, грамоти і подяки Миколаївської обласної ради, Миколаївської обласної державної адміністрації.


Чого очікувати від створення Університету інформаційної та кібербезпеки – відповідають експерти - Український інформаційний центр\nЧого очікувати від створення Університету інформаційної та кібербезпеки – відповідають експерти\nОпубліковано 02.06.2021 59\nПрезидент Володимир Зеленський анонсував створення Президентського університету в Україні — закладу вищої освіти, який готуватиме “людей майбутнього”, і підписав відповідний указ про його створення. Про це Зеленський заявив під час Всеукраїнського форуму “Україна 30. Освіта і наука” 31 травня.\nЧого очікувати від створення Університету інформаційної та кібербезпеки в ефірі Радіо Культура розповіли очільник Державної служби спеціального зв’язку і захисту інформації України Юрій Щиголь та очільник правління інтернет-асоціації України, народний депутат 9-го скликання Олександр Федієнко.\nЩиголь на початку розмови зазначив, що система освіти в нашій державі та світі є надзвичайно класичною та складно піддається змінам. Нормативна база побудована таким чином, що не можна просто взяти та запросити викладачів світового рівня викладати в якомусь інституті – для цього вони повинні пройти певну процедуру сертифікації. Саме тому створення нового Закону та нового університету, який буде за цим законом працювати – є актуальним.\nНа питання, наскільки взагалі необхідне створення нової інституції, хоч і при президентові України, Юрій Щиголь відповів, що першим завданням цього університету буде створення якісних лідерів, які після закінчення ВНЗ зможуть (і будуть) працювати на державу.\nЗа новою системою, 70% часу навчання буде відводитись для практики, інші 30% – для теоретичних занять. У нинішніх навчальних закладах це реалізувати неможливо, оскільки вони керуються чинною нормативною базою. А змінювати все законодавство в уряду просто немає часу.\n“Нам потрібні фахівці. Їх не вистачає в Україні та взагалі у всьому світі. Тому завдання президента – побудувати систему за якою ми підберемо найкращих, виховаємо їх, і вони будуть працювати на державу”, – зазначив Щиголь.\nНа це ж питання дав відповідь і другий гість – Олександр Федієнко. За його словами, незабаром (у 2030-2040 роках) світ увійде в шосту фазу так званої технологічної революції, а ті міста і країни, які не будуть до цього готові – можуть взагалі зникнути з мапи Землі. Тому створення інституту нового зразка є потрібним, і закладати фундамент для них треба вже сьогодні.\nЧому ж тоді замість створення окремої інституції не поліпшити якість і престиж викладання тих закладів, що вже існують? На думку Федієнко, цьому на заваді стає бюрократія, через яку переформатовувати ВНЗ буде вкрай важко. Тому краще створити нову інституцію, яка буде створювати їм конкуренцію.\n“В тих закладах, що вже існують – студент не може обирати викладача. В них не розвинута програма державного та приватного партнерства, коли бізнес приходить до державного навчального закладу і каже: “Мені потрібні такі фахівці. Я готовий за них платити, але ви повинні їм дати певні програми навчання”. Такого, на жаль, немає”, – підсумував Федієнко.\nПопередній дописДенис Поданчук: «Основа Руху опору – це вмотивовані та навчені громадяни, які прагнуть найскоріше визволити країну від агресора»\nНаступний дописУкраїнське поетичне кіно, або Чому “Вавилон XX” Івана Миколайчука став культовим\nВодіка Lexus збила 33-річну львів’янку на переході\n«Львівська залізниця» змінила час курсування двох регіональних поїздів


Ідеї для подорожі День Незалежності: найбільш мальовничі водойми України - Veter Do It\nАвтор Bla Bla Car Дальній світ 16.08.2018\nВтекти подалі від цивілізації, залягти на вихідні в наметі, насолодитися природою, зібрати лісових ягід і, звісно ж, показати це в Інстаграм — все це можна зробити в Україні, поїхавши до води. Річки, озера, затоплені кар’єри. А їх, повірте, дуже-дуже багато.\nЯкщо питання «Куди ж поїхати на довгі вихідні до Дня Незалежності?» ще відкрите — цей матеріал для вас. Спільно з BlaBlaCar ми вибрали 15 найкрасивіших і незвичайних озер України, куди можна поїхати на авто.\nЯкщо ви на власному авто — опублікуйте поїздку на BlaBlaCar та оберіть попутників, щоб заощадити на дорожніх витратах. Якщо ви — пасажир, знайдіть підходящу за часом і місцем виїзду поїздку та вирушайте в дорогу в класній компанії.\nОсь які напрямки ми пропонуємо:\nОзеро Синевир, Карпати\nБакотський затоку, Хмельницька область\nКирилівка на березі Азовського моря\nШелехівське озеро, Сумська область\nОзеро Сиваш (Рожеве озеро), Херсонська область\nЛебедівка в Одеській області\nМолочний лиман в Запорізькій області\nОзеро Ялпуг, Одеська область\nСиневир — одне з найкрасивіших озер в Україні і найбільше гірське озеро в Карпатах. Друга назва озера — Морське Око, яке з’явилося завдяки маленькому острівцю посередині водойми, схожому на око блакитного кольору з темним вічком. Розташоване озеро на території однойменного національного парку в оточенні лісів і скель гірського масиву Внутрішні Горгани. Воно настільки глибоке, що навіть влітку вода тут досить холодна, а нижче 2 метрів і зовсім крижана.\nСиневир — туристичне місце. Сюди приїжджають туристи з рюкзаками для піших прогулянок і відпочинку з наметами, автомобілісти і сім’ї з дітьми. Про озеро знають іноземці, і їдуть сюди, щоб побачити цей незвичайний колір води і насолодитися тишею. Тому територія навколо озера добре підготовлена: тут є оглядові майданчики, готель з рестораном, скульптури і пам’ятники.\nНа автомобілі дістатися до озера досить просто — потрібно доїхати до Межигір’я що у Карпатах, а далі згорнути в село Синевирська Поляна і проїхати ще 5 км на північ до самого озера. Зі Львова в Синевир дорога триватиме близько 4 годин (250 км) через E471 / М06 і E471 / Е50 / М06.\nСолоні озера в Солотвино\nСолотвино прийнято вважати самим солоним озером України. Раніше тут видобували сіль, а з часом з’явився курорт, куди приїжджають люди з різних куточків країни. В Солотвино є кілька озер, які своїми лікувальними властивостями нічим не поступаються Мертвому морю, а концентрація води набагато вища за ту, що в Чорному і навіть Середземному морях. Поруч з озером є кілька соляних шахт, які також мають лікувальні властивості.\nВ Солотвино є готелі, ресторани і бази відпочинку, а деякі туристи приїжджають сюди з наметами, які можна поставити в кемпінгу за невелику плату.\nДорога з Івано-Франківська в Солотвино займе до 2 годин (180 км) через Н09. Оскільки місцевість гірська, якість доріг місцями не найкраща, але мальовничі пейзажі — це те, чим точно запам’ятається вам ця поїздка.\nШацькі озера — це одна з найбільших груп озер в Європі. Розташовані озера в однойменному національному парку у Волинській області на Західній Україні. Крім цього, їх відносять до заповідників ЮНЕСКО. До групи входить озеро Пісочне, Перемут, Сомінець, а мабуть, найвідоміше — Світязь.\nСвітязь називають українським Байкалом, оскільки озеро настільки чисте, що дно можна розглянути до 8 метрів. Посередині знаходиться маленький острівець, який місцеві називають «Островом Закоханих» або «Островом Космонавтів» (тут в радянські часи працювала база відпочинку для космонавтів).\nНа Шацьких озерах доступний найрізноманітніший відпочинок, включаючи намети, шашлики, дайвінг, катання на водних мотоциклах або човнах, пляж або ж прогулянки по території національного парку. Тут вам зроблять лікувальний масаж і підготують грязьові ванни, для любителів попаритися доступні чани і сауни.\nЖити можна в приватному секторі, де місцеві жителі пропонують комфортні будинки і колиби. Також є бази відпочинку, кілька готелів і ресторанів, а з наметом можна розміститися в спеціально обладнаному наметовому містечку за невелику плату.\nНа Шацькі озера зручно добиратися на автомобілі. З Луцька дорога займе близько 2 годин (150 км) через Е373 / М07 і Е85 / М19. Від Ковеля до Шацька приблизно 80 км по відомій «Варшавській трасі», повернути біля вказівника «Шацький національний заповідник» і далі їхати прямо до озера Світязь або до інших. На платформі BlaBlaCar опубліковано понад 100 поїздок на Шацькі озера.\nУ селі Олешня є чотири озера, які відомі, як Блакитні озера. Всі вони досить чисті, а повітря завдяки хвойним лісам поблизу вважається цілющим. Раніше тут видобували кварцовий пісок, через що утворилися величезні піщані кар’єри. Коли роботи припинились, кар’єри «затопило», так і з’явились озера. Вода в озерах незвичайного блакитного відтінку завдяки залишкам кварцового піску на дні, а берег досить чистий.\nТериторія навколо озер облагороджена: можна відпочивати не лише з наметами, але і в готелях неподалік.\nЯкщо ви їдете з Києва — вирушайте в напрямку села Олешня Чернігівської області. А звідти ще 10 км до самих озер. Вся дорога триватиме не більше 3-х годин.\nБакотська затока знаходиться в Хмельницькій області і привертає увагу особливим мікрокліматом, красивими скелястими берегами і цілющими мінеральними джерелами. Тут багато сонця і практично немає вітру. На 1 квадратний метр тут є стільки тепла, скільки і в Одесі на узбережжі. Найвища гора — Біла (120 м). Тут є катамарани, різноманітність човнів, кілька дерев’яних пірсів і пляжів, а за кілька кілометрів від води — джерела з мінеральними водами.\nУ 50 км від затоки по трасі через Н03 і Т2317 знаходяться Хотин і Кам’янець-Подільський, де можна погуляти і знайти готель чи квартиру для ночівлі. Правда, жити можна і у самої затоки, в наметах. Про їжу краще подбати заздалегідь — найближчий магазин знаходиться в 2 км від водойми.\nБіле озеро в Рівненській області\nБіле озеро знаходиться в басейні річки Стир у Рівненській області. Воно ніколи не замерзає і має цілющі властивості. У воді міститься сіль, калій, різні фосфати, за лікувальними властивостями яких їдуть туристи з різних куточків країни.\nНа території озера можна влаштувати пікнік, розбити намет і покататися на човні. Також тут є оздоровчий комплекс з будиночками прямо на березі, які можна орендувати на місці.\nБіле озеро знаходиться в селі Рудка в Рівненській області, в 400 км від Києва. Дістатися на автомобілі зі столиці можна за 5 годин, з Рівного — за 3.\nКирилівка — досить відомий пляжний морський курорт на березі Азовського моря, який найчастіше обирають сім’ї з дітьми. Селище знаходиться за 3 години їзди на південь від Запоріжжя і славиться своїми піщаними пляжами, чистим глибоким морем і мінімальною кількістю туристів.\nЗа 9 км від Кирилівки, в самому кінці Федотової коси, яка розділяє Азовське море і лиман Утлюцького, знаходиться Бирючий острів. Натовпи туристів на Бирючий поки не дісталися, так що його багатокілометрові пляжі ще можна назвати безлюдними. Особливості відпочинку — можливість побачити антилоп і оленів в Азово-Сиваському національному природному парку, а також побувати в незвичайній Школі Вєтров і дізнатися, що таке кайтсерфінг.\nКирилівка знаходиться на півдні Запорізької області. З обласного центру — міста Запоріжжя — дорога займе менше 3-х годин (190 км) через Е105 / М18. На платформі BlaBlaCar опубліковано понад 200 поїздок в Кирилівку.\nШелехівське озеро в Сумській області\nОзеро в селі Межиріч називають перлиною Сумської області, яке своєю красою не поступається Синевиру. Це найдавніше озеро України, яке з’явилося ще в льодовиковий період. Сюди рідко заїжджають натовпи туристів, тому вода кришталево чиста, практично прозора. Сюди можна приїжджати з друзями або родиною, розбити намет або рибалити.\nОзеро оточене густим лісом, а дістатися до нього — то ще пригода. Місцеві радять брати повнопривідний транспорт, а також ретельно вибирати маршрут.\nНайбільш зручний спосіб дістатися до Шелехівська озеру — на автомобілі. З Києва в село Межиріч дорога займе трохи більше 4 годин (320 км) через Н07. По дорозі можна заїхати в Ромни, невелике приємне містечко в Сумській області.\nРожеве озеро в Херсонській області\nОзеро Сиваш (або Рожеве озеро) знаходиться біля Азовського моря і відокремлений від нього Арабатській косою. По суті, це свого роду водна межа між Херсонською областю та Кримом.\nЦікаво, що про озеро Сиваш знають не лише в Україні, а й за її межами. Все завдяки солі, яка входить до складу води і має лікувальні властивості. Колись її експортували до Туреччини та Єгипту. До сих пір недалеко від озера працюють заводи, які переробляють сіль і на основі неї випускають різну продукцію. Глибина озера не перевищує 1 м, тому влітку воно дуже тепле, а взимку швидко замерзає.\nОзеро Сиваш знаходиться в 20 км від Чаплинки, районного центру в Херсонській області. Єдиний варіант дістатися до озера — на власному автомобілі, оскільки від села до озера їхати до 6 км, а громадського транспорту немає.\nКінбурнська коса — це півострів між Ягорлицьким затокою і Дніпровсько-Бузьким лиманом в Миколаївській і Херсонській області. Це ідеальне місце для тих, хто хоче втекти подалі від цивілізації, де тихо і мінімум туристів. Тут є піщані узбережжя, ліс і кар’єри, де видобувають сіль. Деякі озера і водойми тут пофарбовані в рожевий колір через особливий вид водоростей.\nЩоб побачити Кінбурнську косу і вдосталь нагулятися узбережжям, буде досить одного дня. Хоча є туристи, які приїжджають сюди з наметами і залишаються на вихідні, а то і довше.\nЯкщо ви плануєте їхати на Кінбурнську косу на автомобілі, підготуйтеся до справжнього сафарі. Справа в тому, що асфальтованих доріг безпосередньо до коси немає, замість них там піщані дюни і кар’єри, де легко пройде лише позашляховик.\nКиївське водосховище (море)\nНапевно, кожен житель Києва або області хоча б раз бував на Київському водосховищі, яке ще називають морем. Воно знаходиться в північній частині Київської області і є джерелом води для гідроелектростанції.\nУ водосховищі купатися не рекомендують. Після аварії на ЧАЕС Київське море стало так званою буферною зоною між Дніпром і Прип’яттю, куди поступово збиралися радіоактивні речовини, які там і залишилися.\nНа морі часто відбуваються змагання з водних видів спорту — швидкісних перегонів, віндсерфінгу, кайтинга та інших. Жителі області приїжджають сюди на вихідні влаштовувати пікніки або навіть залягти на кілька днів в наметах.\nЯкщо ви плануєте їхати на Київське водосховище на автомобілі, найзручніше їхати по трасі Р-02 (Київ — Овруч), або ж об’їхати водосховище за Вишгородом з лівого боку і їхати прямо вздовж дамби.\nЛебедівку називають найзеленішим і найчистішим курортом Одеської області, розташованим на самому березі Чорного моря. Це не дивно, адже це місце, можна сказати, до якого практично не торкалась рука людини.\nЛебедівка — це практично єдине місце в Одеській області, де можна спостерігати за зграями дельфінів. Любителям птахів тут теж буде чим зайнятися, адже зовсім поруч знаходиться Тузловська коса — місце проживання пеліканів, лебедів і інших видів. В Лебедівку приїжджають на оздоровчі процедури, лікувальні грязі і ванни, хтось зупиняється на вихідні з наметом. Любителям риболовлі запропонують взяти в оренду човен або катамаран.\nТут безліч баз відпочинку і пансіонатів з ресторанами і розвагами для сімей з дітьми.\nДо села Лебедівка можна доїхати через трасу Р70 / Р70 і Т1610 на автомобілі. Дорога в нормальному стані, поїздка займе не більше 2,5 годин (115 км). Припаркувати автомобіль можна в кемпінгу недалеко від пляжів.\nСолоне озеро — це ще одне дивовижне місце, знаходиться поруч з селом Антонівка Харківської області. Раніше тут видобували газ і нафту, але після серйозної аварії утворився каньйон, схожий на кратер від метеорита. Згодом каньйон заповнився водою, але через велику кількість солі тут неможливо купатися або рибалити.\nБагато хто приїжджає сюди відпочити на вихідні, розкласти намети і насолодитися блакитним кольором озера у вечірній час.\nЩоб доїхати до Солоного озера, потрібно дістатися спочатку до села Антонівка або Кегичівка (110 км від Харкова), а потім проїхати ще кілька км безпосередньо до озера. Якість дороги не найкраща, тому потрібно виділити до 3-х годин.\nМолочне озеро, Запорізька область\nМолочне озеро або лиман — це мальовниче місце, яке розтягнулося на кілька районів Запорізької області та забезпечує рибою область і кілька сусідніх.\nСьогодні Молочний лиман — це один з найчистіших водних курортів в Україні, який до того ж знаходиться недалеко від Кирилівки. Тут є степова природа, безліч різновидів тварин, пляжів. Туристи, які приїжджають на Молочне озеро, живуть в пансіонатах і невеликих готелях, дехто ночує в наметах під зоряним небом.\nДо Молочного лиману можна дістатися на власному автомобілі. Для цього потрібно їхати в бік Запоріжжя, в 190 км від якого знаходиться Кирилівка, а поруч — Молочний лиман. Автомобіль можна припаркувати поруч з пансіонатами.\nОзеро Ялпуг знаходиться в Одеській області, недалеко від міста Болград. Завдяки невеликій протоці Ялпуг з’єднується з ще одним озером — Кугурлуй.\nОзеро Ялпуг дуже красиве. З його високих берегів можна спостерігати за мальовничими пейзажами, а потім відправитися на прогулянку в Болград і околиці.\nНайшвидший і зручний спосіб дістатися до озера Ялпуг — з Одеси через трасу Р70 / Р70 і E87 / M15. Вся поїздка займе близько 4 годин (276 км), якість дороги середнє. Проїжджаючи місто Болград, не пропустіть поворот і вирушайте уздовж узбережжя безпосередньо до озера.\nФотографії, використані в матеріалі, взяті з інтернету


aDDDitive Meetup - Teh-usloviya\nДодому 3D-принтери aDDDitive Meetup\n3DPrintSoften візьме участь у заході aDDDitive Meetup, де будуть представлені тільки працюють принтери, широка експозиція надрукованих моделей, тривимірне сканування відвідувачів та найякісніші доповіді від українських та міжнародних практиків.\naDDDitive MeetUp – подія, організована самими активними учасниками галузі адитивних технологій України, для того, щоб поспілкуватися зі старими друзями і знайти нових, а також допомогти людям, які роблять перші кроки в цій сфері. Разом ми виділимо проблеми і тенденції в індустрії, перспективи розвитку українського рынка3D печтати і покажемо нові можливості світу цифрового виробництва.\nСеред заявлених підтверджених спікерів: Олександр Ольшанський(iForum, Вільшанський та Партнери, Военкубатор, Imena.ua), Олександр Мустафаєв(творець першого у Украине3D-принтера), Володимир Усов(CEO 3d-принт стартапу Kwamb.io, який зовсім недавно підняв раунд$ 500,000)\naDDDitive MeetUp – це івент, де зберуться досвідчені підприємці і мейкери, щоб відкрито ділитися своїм досвідом і знаннями. Наша мета – допомогти учасникам розібратися в структурі галузі, побачити живі приклади застосування і знайти клієнтів, партнерів або команду для створення нових проектів і бізнесу. Важлива риса події -фокус на практичне використання адитивних технологій в житті і на\nвиробництві. Ми ретельно відбираємо учасників і наповнення події за принципом корисності. Тому Ви зможете застосовувати все, що дізнаєтеся, в своєму житті і проектах.\nНаша друга, не менш важлива задача – показати потенціал адитивних технологій і надихнути відвідувачів на створення нових і корисних проектів, пристроїв і бізнесів.\nВранці зберуться підприємці, бізнес яких побудований на 3D друку і сканування. Для них проведуть консультації експерти в області маркетингу, продажів і business development. Доступ до цієї частини здійснюється за запрошеннями, які можна отримати, написавши організаторам.\nВдень пройде частина для тих, хто хоче побудувати свої проекти на основі адитивних технологій. Тут можна буде вникнути в технологічну та бізнес-структуру галузі, “помацати” можливості, а також знайти постачальників продуктів і послуг. Ця частина корисна мейкерів, дизайнерам, моделерам, підприємцям та усім хто хоче використовувати 3D друк у щоденній практиці.\nУвечері кращі спікери в області адитивних технологій розкажуть про те як застосовується 3D друк зараз і що можна створити в майбутньому. Це створить грунт для народження нових ідей і проектів. Натхнення можна черпати в інтерактивній зоні 3D друку і сканування, де кожен бажаючий зможе познайомитися з адитивними технологіями в дії.\nHi-Tech event space В центрі Києва\nТворча атмосфера, якісна технічна частина і зручне розташування – ключові принципи, яким ми йшли у виборі місця. Краща івент-майданчик у центрі Києва, що дозволяє проводити заходи для 200 осіб в комфортній обстановці, з відмінним звуком і технічним супроводом.\nвул. Червоноармійська 5,\nАрена Сіті, 01004, Київ, Україна\nОфіційний сайт: http://meetup.addditive.org\nОфіційна FB-сторінка: https://www.facebook.com/addditive\nпопередня статтяВиставка-конференція Інноваційні технології 3D-друку та сканування в Україні\nнаступна статтяМожливості рішень Autodesk для машинобудування. Онлайн огляди\nPanasonic запускає лабораторію 3D-друку з камерами Lumix\nПоліпшення в CAESAR II 2014\nТакі поліпшення були внесені в CAESAR II 2014: Включені зміни таких стандартів та методик аналізу ASME B31.1 (видання 2012 року). Оновлена робота з властивостями матеріалів.\nКонференція «Hexagon HxGN LIVE Hong Kong» 18-20 листопада 2015 в Гонконзі\nStuffHub виробляє персональні льодяники з допомогою 3D друку\nЗНИЖКА В ГРУДНІ\nСТИЛУСИ ВІД WACOM УДОСТОЄНІ ПРЕСТИЖНОЇ НАГОРОДИ IF DESIGN AWARDS


Вітренко про позови проти Газпрому: це в інтересах України і Європи\n30 квітня 2021, 12:53\nВітренко про позови проти "Газпрому" / gazprom.ru\nНовий голова "Нафтогазу" Юрій Вітренко буде продовжувати тиск на російський "Газпром". Він зокрема хоче дізнатися, чому працівники "Нафтогазу" впродовж понад року не чинили впливу на російську компанію.\n"Нафтогаз" безперечно буде і надалі боротися із "Газпромом". Таку думку Юрій Вітренко висловив під час своєї першої пресконференції на посаді очільника "Нафтогазу".\nДо речі Вітренко пропонує Коломойському об'єднати "Укрнафту" і "Укртатнафту"\nПозови не лише через те, що Росія – агресорка\n"Нафтогаз", за словами нового очільника, використовуватиме усі юридичні можливості, щоб тиснути на "Газпром". Вітренко зауважив: подаючи позови до арбітражу на Росію, Україна робить речі, у яких зокрема зацікавлена і Європа. Йдеться передусім про українських споживачів, але не лише про них.\nНе тільки через те, що Росія – держава-агресор, а "Газпром" – її національна компанія. Це в інтересах українських та навіть європейських споживачів,\n– зазначив очільник "Нафтогазу".\nЧому впродовж року не тиснули на "Газпром"\nПерш ніж подавати якісь наступні рішення, Вітренко має заслухати працівників "Нафтогазу України". Його цікавить, чому впродовж року вони не використовували юридичні можливості для створення тиску на "Газпром". Зважаючи на те, що за новим контрактом, Україна має такі можливості.\nДізнайтеся Куди Україна витратила мільярди доларів, які отримала від Росії за Стокгольмським арбітражем\nНаприкінці Вітренко зазначив: більше наразі з цього приводу не може розповісти.\nОсобисто говорив з Путіним\nВітренко зазначив: вважає переговори у нормандському форматі в Парижі, що передували укладенню нового договору, досить успішними. Він брав у них участь безпосередньо і мав дискусію з Володимиром Путіним. Зазначає: особисто доводив обґрунтованість стягнення мільярдного боргу.\nЯ особисто брав участь у цих переговорах, і особисто з паном Путіним мені довелося дискутувати і пояснювати обґрунтованість стягнення 3 мільярдів доларів з "Газпрому",\nГазові війни "Нафтогазу" з "Газпромом": головне\nОднак через те, що Україна була винна "Газпрому" 2 мільярди за поставлений, але не оплачений газ, суму боргу Росії зменшили до 2,6 мільярда доларів.\nВітренко тоді вів активну діяльність у "газовій війні". Його називають ключовою фігурою цих подій.\nЕкономікаЮрій Вітренко"Нафтогаз"ГазРинок газуГазовий контрактГазовий конфлікт"Газпром"


Оскарження результатів податкової перевірки в суді\n17.06.2020 242 0 0\nПлатник податків має право оскаржити податкове повідомлення-рішення (далі – ППР), винесене за результатами перевірки, в адміністративному або судовому порядку. При цьому адміністративне оскарження ППР – право, а не обов’язок суб’єкта господарювання (далі – СГ). Він може пропустити цю стадію й відразу звернутися до суду або подати позов, якщо результат адміноскарження його не задовольнив. У консультації розповімо, що повинен знати платник про судовий порядок оскарження рішення органу ДПС, прийнятого за результатами перевірки.\nТакі справи підсудні адміністративним судам і розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Особливості судового процесу оскарження визначені в КАС.\nПозов подається до адміністративного суду на вибір позивача (ст. 20, 25 КАС):\nабо за своїм місцезнаходженням (місцем проживання);\nабо за місцезнаходженням відповідача.\nВажлива інформація: на офіційному вебсайті Судової влади України розміщено перелік усіх адміністративних судів, їх адреси, контакти та список призначених до розгляду справ.\nконтроль оскарження перевірка оскарження податкового повідомлення-рішення питання-відповіді судове оскарження податкове повідомлення-рішення результати перевірки зразок\nОскарження податкової перевірки: відповіді на запитання\nДо якого суду потрібно звернутися СГ для оскарження результатів податкової перевірки?\nЯку інформацію СГ повинен указати в позовах?\nЯкі документи необхідно додати до позову?\nКоли судове рішення набуває чинності?


Lenovo анонсувала свій перший 3D-ноутбук - Новини та акції - Ремонт та обслуговування техніки з гарантією — сервісний центр «Мобік» м.Дніпро\nLenovo анонсувала свій перший 3D-ноутбук\nКомпанія Lenovo слідом за Acer і ASUS представила 3D-ноутбук.\nЦей ноутбук, відомий під назвою IdeaPad Y560d, дещо відрізняється від інших 3D рішень. Наприклад, в цьому ноутбуці використовується графічний адаптер ATI Radeon HD 5730, а не більше звична в 3D-ноутбуках відеокарта від NVIDIA.\nТакож ноутбук Lenovo IdeaPad Y560d може запропонувати фірмову технологію TriDef, що об'єднує в собі спеціальні дисплей (діагональ - 15,6 дюйма, роздільна здатність - 1366х768 пікселів), окуляри та програмне забезпечення.\nПрограмне забезпечення для ноутбука IdeaPad Y560d включає кілька компонентів. Серед них є TriDef Media Player і TriDef Photo Transformer, які дозволяють додати в стандартний відео-і фотоконтент стереоскопічний ефект.