20 листопада 2011 року. Цей день в історії України - ЄВРОПЕЙСЬКА УКРАЇНА - Портал чесних новини-Єдина Країна - | Українські новини | 20-Лис-2011\nГоловна » 2011 » Листопад » 20 » 20 листопада 2011 року. Цей день в історії України\n2011 » Листопад » 20\nУ 1954 році Генеральна Асамблея рекомендувала всім країнам ввести в практику святкування Всесвітнього дня дитини як дня світового братерства і взаєморозуміння дітей, присвяченого діяльності, направленій на забезпечення благополуччя дітей у всьому світі. Вона запропонувала урядам святкувати цей День в будь-який з днів, який кожен з них визнає доцільним. 20 листопада знаменує день, в який Асамблея прийняла в 1959 році Декларацію прав дитини, а в 1989 році – Конвенцію про права дитини.\nУ 2000-му році світові лідери поставили перед собою Цілі розвитку Декларації тисячоліття (ЦРДТ), які включають зобов’язання до 2015 року удвічі зменшити крайню убогість, зупинити розповсюдження ВІЛ/СНІДу і надати загальну початкову освіту. Хоча Цілі в області розвитку призначені для всього людства, вони в основному відносяться до дітей.\nУ деяких країнах Всесвітній день дітей святкується 20 вересня. Проте 129 країн-членів ООН цей день відзначають все ж таки 20 листопада.\nПрофесійне свято сільськоггосподарських працівників у низці країн. День працівників сільського господарства України – професійне свято працівників сільського господарства, підприємств з переробки сільськогосподарської сировини, харчової промисловості, заготівельних, водогосподарських та обслуговуючих підприємств і організацій агропромислового комплексу України.\nВідзначається щорічно у третю неділю листопада.\nВсесвітній день пам’яті жертв дорожньо-транспортних пригод.\nІдея щорічного дня пам’яті жертв дорожніх аварій прийшла від RoadPeace, британського благодійного фонду допомоги жертвам ДТП, який відмічає цей день з 1993 року. У 1995 році делегати Генеральної Асамблеї Європейської федерації жертв ДТП підтримали ідею проведення загального дня пам’яті. У 1996 році пам’ятні церемонії провели організації допомоги постраждалим з Австрії, Люксембургу, Нідерландів, Бельгії, Німеччини, Греції, Італії, Португалії та Іспанії. У 1998 році День пам’яті вийшов за межі Європи та з’явився на інших континентах.\n26 жовтня 2005 року у своїй резолюції Генеральна Асамблея ООН закликала всі країни визнати Всесвітній день пам’яті жертв ДТП та відмічати його в третю неділю листопада.\n1917 року Центральна Рада УНР видала III Універсал.\nIII Універсал проголосив Українську Народну Республіку (УНР), формально не пориваючи федеративних зв'язків з Росією, і демократичні принципи: свободу слова, друку, віровизнання, зборів, союзів, страйків, недоторканість особи й помешкання; оголосив національну автономію для меншостей (росіян, поляків, євреїв), скасував смертну кару, як також право приватної власності на землю й визнав її власністю всього народу без викупу, установив 8-годинний робочий день, оголосив реформу місцевого самоврядування, визначив 9 січня 1918 р. днем виборів до Українських Установчих Зборів, які мали бути скликані 22 січня 1918 р.\n1717 року народився Григорій Кониський, український письменник, проповідник, церковний і культурний діяч (помер 1795).\n1896 року народився Михайло Вериківський, український композитор та педагог (помер 1962).\n1972 року помер Євген Адамцевич, український кобзар-віртуоз (народився 1904).\nЦерковний календар. Мученика Феодота корчемника.\nНародний календар. Федота.\nВважалося, якщо цього дня на сиру землю ляже глибокий сніг, то наступного року вродять жита.\nФедот сидить і землю студить. З Федота Студита стає холодно і сердито. Якщо відлига – чекай морозів. Зима цього дня сідає на покуть.\nВалерія, Кирила, Федора, Євгена, Богдана, Федота.


Найкращі вживані кросовери, які вражають своєю надійністю названо топ-10 моделей — Новини — tsn.ua\nДо списку потрапили десять моделей.\nОбирати кросовер у сучасному різноманітті й без того важко. А як вибрати надійний вживаний кросовер?\nФахівці німецького видання AutoBild склали рейтинг топ-10 моделей SUV із пробігом, які можуть похизуватися своєю надійністю.\nЯк відомо, цей сегмент постійно зростає та є найпопулярнішим у Європі (та й в Україні) і навіть витіснив компактний клас зі свого трону. Нові моделі постійно з’являються на ринку, різноманітність зростає у всіх сегментах: малих, середніх та великих позашляховиках.\nОтже, відкриває рейтинг найнадійніших вживаних позашляховиків Renault Captur.\nRenault Captur добре проходить TÜV (асоціація технічного нагляду, прим.). Схильність до помилок нижча за середнє значення у сегменті. Тільки на осях підвіски в моделях старше чотирьох років помітний негативний градус "розвалу".\nДля покупців вживаних автомобілів також погана новинка: ціни на компактний позашляховик все ще досить високі. Навряд чи гарний екземпляр можна знайти менш ніж за 7 500 євро. Можливо тому, що більшість Captur мають невеликий пробіг. У 2020 році було продано 22 790 примірників.\nДев'ята сходинка належить BMW X3.\nBMW X3 був одним із перших позашляховиків на ринку, і протягом багатьох років він завжди був одним із найбільш продаваних "паркетників" у Німеччині. В принципі, останні два покоління також є вартими для придбання. Однак у X3 (Typ E83), побудований до 2010 року, пружини на задній осі зазвичай ламаються вдвічі частіше.\nЗ наступником (Typ F25), доступним до 2017 року, система кермового управління пом’якшала. Незважаючи на це, X3 дуже міцний, хоча пробіг на таких кросоверах вище середнього. У 2020 році було продано 23 351 примірників.\nВосьма позиція в активі Ford Kuga.\nFord Kuga візуально непомітний, але технічно складний. Позашляховик, який випускається з 2008 року, завжди викликає невеликі проблеми на СТО. У краш-тесті Euro NCAP обидва покоління отримали найвищий бал – п’ять зірок.\nІ, незважаючи на свою вагу та велике навантаження, проблем з осями та шарнірами немає. Однак старші Kuga першого покоління (до 2013 року) можуть страждати від втрати мастила та зносу пружин та амортизаторів. Нові реєстрації у 2020 році: 23 868 примірників.\nСьоме місце за собою застовпила Skoda Karoq.\nSkoda Karoq – молодий та хороший позашляховик. Доступний у Німеччині з кінця 2017 року, все ще не отримав багато скарг. Karoq переконливий з точки зору безпеки: він отримав найбільшу кількість балів у краш-тесті Euro NCAP.\nАсистент екстреного гальмування з попередженням про зіткнення та виявленням людини є стандартним. Єдиний недолік: покупці вживаних автомобілів не можуть розраховувати на вигідну ціну придбання Karoq, оскільки він не перебуває на ринку досить довго. Нові реєстрації у 2020 році: 24 083 примірники.\nДалі йде Volkswagen T-Cross.\nVW T-Cross – це позашляховик на базі Polo, який доступний із 2018 року. Серйозні слабкі місця, як правило, не можна виявити настільки рано в таких молодих транспортних засобах. T-Cross ще не проходив оцінку TÜV.\nПозашляховик, розташований нижче T-Roc, базується на так званій платформі MQB-A0, яку VW також використовує для VW Polo, Audi A1, Seat Ibiza та Seat Arona. Вживані моделі доступні в Німеччині від 11 тисяч євро. Нові реєстрації у 2020 році: 27 345 примірників.\nВідкриває топ-5 списку BMW X1.\nofficial site BMW\nBMW X1 є бестселером, а також "відмінником" з бездоганним балансом TÜV. Найменший позашляховик із Баварії виправдовує свої преміальні вимоги, оскільки він має низький рівень дефектів і навіть має хороші показники з шасі, типовим слабким місцем позашляховиків.\nОднак покупці вживаних автомобілів повинні звернути особливу увагу на чутливе до налаштування стоянкове гальмо чотири-п’ятирічного Х1 (Typ 84), відсутність ефективності якого дещо погіршує безпеку. У 2020 році було продано 28 551 екземплярів.\nЧетверта позиція дісталася Hyundai Kona.\nВід 2017 року Hyundai має найменший позашляховик у своєму асортименті, Kona. Наразі Kona коштує щонайменше 19 900 євро в Німеччині. Позашляховик доступний від 11 500 євро на вторинному ринку. Отже, якщо купляти добре обладнану модель із більш потужним двигуном, то можна отримати вигідну ціну з вживаною моделлю.\nЩе одна перевага: багато вживаних Hyundai все ще мають заводську гарантію. Виробник дає п’ятирічну гарантію на свої транспортні засоби, яка передається новому власнику під час купівлі вживаного автомобіля. Нові реєстрації у 2020 році: 31 557 примірників.\n"Бронза" в активі Mercedes GLK/GLC.\nУ звіті TÜV за 2021 рік Mercedes GLC було визнано не лише переможцем серед позашляховиків, а й загальним переможцем. Єдиним слабким місцем були згадані дуже високі ціни на вживані машини преміального позашляховика. Краща похвала навряд чи можлива!\nЙого попередник GLK, який також став загальним переможцем, є більш доступним. Покупці повинні особливо перевірити стояночне гальмо на GLK віком від восьми років. В іншому випадку у справжнього позашляховика немає слабких місць. У 2020 році було продано 41 791 екземплярів.\nНа другому місці йде Volkswagen T-Roc.\nVolkswagen T-Roc / newspress.co.uk\nVW T-Roc – справжній бестселер. Однак покупці вживаних автомобілів не можуть розраховувати на вигідну ціну позашляховика, який був доступний з кінця 2017 року. 4,25-метровий T-Roc все ще досить дорогий.\nКупуючи вживаний автомобіль, бажано звернути увагу на зразки з вищим рівнем оснащення, оскільки матеріали в "базі" виглядають твердими та дешевими. Технічно серйозних дефектів не знайдено, адже модель із Вольфсбурга для цього ще занадто молода. У 2020 році продано 50 822 примірників.\nІ, нарешті, лідер цього рейтингу - Volkswagen Tiguan.\nЖоден позашляховик не продавався краще за VW Tiguan у Німеччині минулого року. Позашляховик із Вольфсбурга не позбавлений дефектів. Шасі, отримане від Passat, від початку страждало від великої ваги Tiguan. І гальмівні диски також багато не витримують.\nПроте на 100 000-кілометровому випробуванні на витривалість (від видання AutoBild) автомобіль не наразився на критику. Купуючи вживаний автомобіль, слід шукати добре збережений примірник із середнім пробігом. Нові реєстрації у 2020 році: 60 380 примірників.\nРаніше експерти склали список найкращих вживаних кросоверів до 15 тисяч доларів.\n24 червня 15:49\n24 червня 13:48\nTesla без пояснення причини зупинила поставки однієї зі своїх моделей\nУкраїнські мережі АЗС скорегували вартість автогазу: скільки наразі коштує ним заправитися


Менандр «Третейський суд» - короткий зміст\nВ основу комедії Менандра «Третейський суд» покладена незвичайна історія молодої афінської чети, перед будинком якій розігрується вся дія. Чоловік, на ім’я Харисий, повинен був незабаром після весілля виїхати з Афін. У його відсутність дружина Памфіла народила через 5 місяців після весілля і, побоюючись гніву чоловіка, підкинула новонародженого. Р\nаб Онисим розповів про те, що трапилося повернувся Харіс. Той, визнавши себе обдуреним і ображеним, пішов з дому, розраховуючи в бенкетах і забавах забути своє горе.\nУ наступних сценах «Третейського суду» Онисим випадково стає свідком суперечки двох рабів. Один з рабів знайшов підкинутого немовляти і за взаємною домовленістю вирішив віддати на виховання іншій.\nОстанній вимагає, щоб разом з немовлям йому були передані дрібнички, знайдені в пелюшках дитяти. Він справедливо називає їх власністю дитини і дорікає свого супротивника в спробі обікрасти нещасного немовляти.\nНа свій подив, Онисим зауважує в руках рабів перстень Харисия. Він відразу розуміє, що його господар, Харисий – батько дитини, але, не знаючи його матері, розповідає про все гетері Габротонон, коханці Харисия. Габротонон тяготиться своєю професією і мріє про свободу. Під час розповіді Онисима у неї з’являється несподіваний задум видати дитину за свого сина, народженого від Харисия. Вона пригадує, що в минулому році, на свято Таврополій, який вночі справлявся дівчатами у священному гаю Артеміди, потайки проник якийсь підпилий гуляка і збезчестив одну з дівчат, необережно відсталу від подруг. Габротонон також була тоді там і бачила заплакану дівчину, прибіг в розірваному дорогому плаття. Тепер Габротонон хоче видати себе за постраждалу і пред’явити Харіс упущену їм доказ – перстень. Подальше ж підказує Онисим:\nМенандр «Третейський суд» – короткий зміст Посилання на основну публікацію


Соло у сутінках. Пам’яті Миколи Данька | Краснопілля Інфо\nПролунали останні прощальні слова – і оббита чорним крепом труна зникла в могилі, виритій у найдальшім кутку Баранівського кладовища. Так три роки тому завершився страдницький шлях ще одного українського поета – поета видатного, який в часи комуністичного всевладдя, гнаний, переслідуваний, цькований, витримав понадлюдський іспит на вірність українському слову і талантові, яким обдарувала його рідна земля. В Україні це було важко, майже неможливо. Микола сягнув за межу неможливого.\nВ інший світ він відійшов автором трьох збірок – „Зоряного вікна”, виданого 65-го року, „Червоного соло” (1967), яка без перебільшення є однією з видатних духовних пам’яток доби, та ,,Й сонця прихилив би!..” (1991). Як порівняти з багатьма київськими поетами, доробок скромний. І думка така існує: він довго жив із кляпом у роті і мимохіть згубив дар Божий. Це зовсім не так. Не таку він мав вдачу, щоб, свідомо ставши в середині 60-х на поєдинок із ворожими нації силами, опустити руки, доставити втіху кагебістському і обкомівському гурту.\n1. Перед поєдинком\nЗ тих, хто був присутній на похоронах, я, напевне, знав його найдовше. Пам’ятний досі вересень 54-го, коли розпочав навчання на факультеті журналістики Львівського університету. У гуртожитку на Пушкінській доля звела мене із земляком-четвертокурсником Миколою Даньком – випало жити в одній кімнаті. Він тоді вже друкувався як поет, клопотався про видання своєї збірки: не раз кудись поспішав із грубою текою передрукованих на машинці віршів. Дав і мені їх прочитати. Враження вони не справили ніякого – багато наслідувальності, риторики, голого моралізаторства.\nКоли через десять літ з’явилося „Зоряне вікно”, воно нагадало про грубу теку на Пушкінській. Ця збірка по суті завершувала і підсумовувала період становлення.\nСлава кожній професії,\nЯк для щастя вона.\nТільки серцем увесь ти їй\nХто б міг припустити, що автор отаких анемічних рядків через два роки видасть збірку, яка матиме емоційну і змістову силу не меншу, ніж кращі вірші Василя Симоненка. І все ж усі 40 прожитих літ невпинно наближали його саме до „Червоного соло”. Жорстокі обставини заважали самореалізації. Він спромігся звестись над ними.\nНародився Микола на Слобожанщині, у селі Славгороді, тоді Славгородського, а нині Краснопільського району. Славне воно Мільйонним мостом, Рівним лісом, Сорока ярками, Троїцьким храмом, що довкружною колонадою нагадує античні. На що не глянь – легенда і легенда. І люд тут гостро діткливий на національнім ґрунті. Не десь, а у Славгороді відкрили другий чи третій після Ромен пам’ятник Кобзареві на Сумщині.\nТроїцький храм знаходився під омофором Української Автокефальної Православної Церкви, служили в нім українською мовою, в ньому й хрестили Миколу. Зі Славгорода родом близький друг Кобзаря, поет і художник Петро Соколов (Соколенко). Наділений хистом поета, Микола приречений був стати співцем України.\nАнтилюдяний режим, що утвердився на нашій землі, на початку 30-х здійснив першу спробу звести майбутнього поета зі світу. Коли Микола мав 6 літ, розбійницька зграя „активістів” налетіла на хату Миколиного батька, сільського коваля, вигребла зерно, забрала навіть вузлики з квасолею та бобом. Навесні 33-го Микола не міг ходити, повзав на городі, живлячись лободою, осотом, листям. І вижив. Спроба знищення виявилася невдалою.\nВін іде до школи, Славгородської семирічки. Тільки що це? Школа – українська, оточення українське, а школяр, в якому пробуджується поет, пише вірші мовою, яку взяла на озброєння чума, що недавно косила Україну. У період Миколиного перебування в початкових класах замовк голос 223 українських письменників. Лютують репресії. Україна потребує, щоб хтось став на місце винищених. Чи стануть?\nВ юності інша ворожа сила в інший спосіб намагається позбавитись його. Над Україною запалав вогонь війни. Закінчивши Харківську радіошколу, Микола в батальйоні зв’язку з боями проходить Угорщину, Австрію, Чехословаччину. Скільки там полягло його ровесників! Він – уцілів. Але ж як далеко від України потім закидає його доля. Ще цілих 4 роки він змушений служити на Сахаліні. І лише тоді, демобілізований, повертається на рідну землю, щоб врешті зайнятись тим, до чого лежить душа. Він прагне освіти, знань. Рік попрацювавши бурильником на Пустомитівському вапнярському заводі під Львовом, у вечірній школі здобуває середню освіту – і, не барячись, вступає до Львівського університету, спершу – на філфак, потім переводиться на факультет журналістики. Після закінчення вузу львівський період протривав ще два роки – він влаштувався літпрацівником молодіжної газети „Ленінська молодь”. Влітку 58-го несподівано я зустрів його в Сумах.\n– Ти як тут? – запитав.\n– Перебрався до Сум, в обласній газеті працюю. А живу ось – заходь!\nНа двох із журналістом Леонідом Панфіленком їм дали кімнату у новому двоповерховому будинку на вулиці Горького. Виглядів Микола повним сил, здоров’я, настрій мав бадьорий. Ввечері прогулялися парком. Кілька разів зайшов до нього на роботу. Редакція знаходилася на Кузнечній, 2 – другий поверх. Я вперше побачив, який він жадібний до книги, який неосяжний обсяг його зацікавлень. А як вигострилося його мислення! Відчувалося: Микола напружено працює над собою. Я прочитав його нові вірші – вони мало чим відрізнялися від львівських. Про його тривалі російськомовні спроби я дізнався пізніше. Коли познайомився з ним, він писав українською. Тільки це був пересічний соцреалістичний рівень. 62-го року видано збірник творів літераторів Сумщини „Світанок”. Там вміщено Миколин вірш „Ленінське слово”. Він і таке дозволяв собі писати і друкувати. Словесний потік компартійних лжеістин від малку намагався проникнути в душу кожного. Рятуватись у тім потоці було важко. Вивергнути потім із себе облудні словеса – ще важче.\n2. Переполох в елітних колах\nЯ назвав середину 60-х рубежем, коли він усвідомив себе поетом, спроможним стати на поєдинок із ворогом, що загрожував існуванню нації, стати – і не зламатись. Якщо не помиляюсь, пізно восени 65-го в Палаці культури ім. Фрунзе проходила зустріч сумчан із Олесем Гончарем. Зал був виповнений до краю. Олесь Гончар, почавши виступ, привітав Миколу із першою збіркою і запросив на сцену сісти поряд з ним. Микола пройшов через зал і опинився на долоні сцени перед зором усіх присутніх. Для мене цей епізод набрав символічного значення.\nТогорічні серпневі арешти української інтелігенції задемонстрували рішимість влади витоптати паростки нового українського відродження, які пробилися на світ крізь бетон тиранії під час „відлиги”. На час арештів я знаходився у Києві. Зайшов до академічного інституту літератури, хотів побачитись з Іваном Світличним. У двох кабінетах, куди заглянув, на мене подивились великими очима і сказали:\nЗ третього кабінету вийшла молода працівниця і тихо сказала:\n– Світличного арештовано… І Богдана Гориня, і Михайла Осадчого арештовано… Ідіть звідси негайно!\nБогдана і Михайла Микола добре знав по університету. З Богданом востаннє я й Микола стрічались у Сумах влітку 64-го. Неважко уявити, як сприйняв Микола чорну вість. Сутінки над Україною згустилися. Брежнєвський режим активно взявся за анігіляцію духу і душі українського народу. Що найболючіше – в лавах чільних поетів-шестидесятників узяв гору інстинкт самозбереження. Йдеться не про одного Віталія Коротича. Микола живе в задушливій атмосфері провінції, де відсутнє відповідне інтелектуальне і духовне оточення, де ритуал вірнопідданської лояльності – в особливій шані. Він до певної міри – в самотині. І відважується стати на двобій із системою, струснувши з себе… А втім, про це він краще скаже сам:\n…Складав жертвоприношення чужим богам\nНа пагубу своїй царівні.\nХай хтось мімікрує, йде на компроміс із сатаною! У нього нема страху бути собою – страху, від якого нещирість, безбарвність слова, від якого гине одухотворене людське начало.\nКоли через два роки я читав „Червоне соло” – це був Данько, раніше не знаний. Правдива, пронизана глибоко національними почуваннями збірка сприймалася, як свято. На той час Микола не показував і ніколи не читав новонаписаних віршів. На неодноразові прохання на обласному літоб’єднанні прочитати свої твори відповідав відмовою. Збірку виношував, як мати кохане дитя. Єдиний вірш із неї до появи друком прозвучав у філармонії на якомусь концерті у виконанні Олександра Білодіда:\nО Всевишній, чи й ти\nХвалу їм куриш?\nДехто в залі крутив носом.\nЦю збірку, я впевнений, досі належно не поціновано і не проаналізовано. У дні повальних гонінь на мову, її приниження, витіснення з дитсадків, шкіл, вузів, з конференцій, нарад, з’їздів в Україні, здавалось, умиротвореній арештами, прогриміло слово любові до неї з одночасним прокляттям її мордувальникам:\nО як яскраво світиш, слово,\nЗ тобою сонячно й смерком!\n(Коли я чую рідну мову,\nДуша – мов скрипка під смичком…)\nМи не дамо вершечку всохнуть,\nМи тіло щепимо своє…\n(Тополю, синю і високу,\nДводзьобий птах вночі клює…)\nТак міг писати тільки великий поет, поет високої віри в свій народ. Як стояла домовина в його убогій кімнаті, де одні книжки і нічого, крім книжок, літні жінки із сусідніх квартир, що обмивали Миколине тіло і готували до покладання в гріб, запитали:\n– За що так не любила його влада?\nЯ тоді прочитав цей вірш. Вони знову запитали:\n– А що ж там поганого?\n– Він любив мову, якою ви говорите і яка, на думку влади, повинна згинути.\nВіршів, достойних прикрасити хрестоматії і антології, у „Червоному соло” багато.\nЦураєтесь свого, глузуєте із нього?\nО Боже мій, яка ганьба!\nІ терпить вас земля? І вам не всохли ноги,\nПеревертні і вилупки раба?\nЦе з полум’яної інвективи на адресу тих, хто підняв руку на найсвятіше, глумиться з нього.\nМістить збірка і щемливі медитації про короткочасність людського життя, і карбовані рядки про мужність слухати правду, і малюнки життєвих миттєвостей, що нагадують кращі зразки японської чи китайської лірики. Як шедевр, я сприймаю вірш „Муко моя! Радість моя!”, де озивається пронизливо-ніжна і трагічно-безутішна поетова душа. Формальна вправність, органічне засвоєння ним українського і світового версифікаційного досвіду колись діждуться пильного і вдячного дослідника.\nОсновний пафос збірки – в опорі системі поневолення, її домаганням знищити саму субстанцію людини, її національну духовну сферу. У прекрасній драматичній поемі „Перед боєм” опришко Олекса Довбуш каже малому Олексику:\nЗбагнеш колись, напевно,\nЩо діється у рідному краю:\nТут чужоземці кубляться щосили,\nКоріння, мов гадюччя, запускають\nУ наші душі… Ми, як в павутинні,\nЩо в’ється, мов курмей…\nВсе грубше путо наоколо шиї,\nА люди тільки ляпають вухами…\nГолос Данька лунав із майбутнього. То промовляв не Данько – промовляла сила майбутнього. У повоєнний час жодна інша видана підцензурно в Україні поетична збірка не виражала так сконденсовано національний біль. Поряд з Даньком я бачив передусім двох Василів – Симоненка і Стуса і Миколу Холодного.\nВладу обійняв переполох. Тільки-но побачивши світ, „Червоне соло”, жирно покреслене олівцем, лежало на столі сірого кардинала ЦК КПУ Андрія Скаби. Забігала, засуєтилася антиукраїнська нечисть у Києві, Харкові, Сумах. Зухвальця, що зважився кинути виклик всемогутній бюрократії, чекала розправа. Двічі зла сила хотіла його знищити, морячи голодом чи палячи вогнем ненависну їй людську масу. Утретє завдала удару по ньому особисто як виразнику волінь цієї маси. В умовах „розвинутого” тоталітарного суспільства фортеця індивідуальної душі – остання фортеця опору. На очах тисяч сумчан Микола приймає бій на терені своєї душі.\nПередчуття незвичайного супроводжувало розмови про підготовку в Харкові нової збірки Данька. Бозна-коли було, щоб ось так жив автор у Сумах і видав одну книжку, а тепер ще й другу. У квітні 67-го про її завезення у Суми сповістив мене мій колега по роботі в редакції Сумської райгазети, відомий тоді в Сумах поет Віктор Баранкін. Другого дня він показав і саму книжку – тільки на якусь мить, бо належало негайно повернути в облспоживспілку: з такою умовою взяв. У наступному номері райгазети я вмістив замітку „Червоне соло” Миколи Данька”. Через день чи два заглянув у відділ культури обласної газети, де знаходився Миколин стіл. Редакція „Ленінської правди” переїхала в інше приміщення, а відділ залишався у старому. Миколи не було, але на столі лежала його книжка. Почав читати і не відірвався, поки не дочитав до кінця. З’явився нарешті Микола.\n– От добре, що ти тут, – сказав. – Я тобі хочу подарувати книжку.\nЗробив дарчий напис і дав ще п’ ять примірників:\n– Роздай друзям.\nНе знав я, що Микола, дізнавшись у Києві на нараді молодих письменників про реакцію ЦК на його книжку, негайно повернувся в Суми і на базі чи облспоживспілки, чи райспоживспілки взяв собі сто примірників і роздаровував їх колегам та знайомим, щоб врятувати від передбачуваного знищення хоч частину тиража. Перестрашене грізним дзвінком із Києва харківське видавництво „Прапор” надіслало в Суми представників, щоб забрати назад завезені сюди 2000 примірників. Кинулись і до Миколи: 20 примірників, що зоставались із взятих ста, вилучили. Вимагали, щоб усі, хто має книжку, віддав її. Микола казав пізніше: на його очах, не соромлячись, деякі колеги поспішали розлучитись із подарованою книжкою.\n3. 20 літ моральних катувань\nДовголітні гони розпочалися. Їх належало витримати. Силу для стійкості дав у дитинстві Славгород, помножило місто над Пслом.\nЗгідно спущеної директиви збори з осудом провів колектив „Ленінської правди”. Не забарилося взяти поета під щільну опіку КДБ. Через півтора місяця на пленумі обкому партії намагався зітерти книжку в порох сам перший секретар Борис Вольтовський:\n„У харківському видавництві „Прапор” вийшла з друку друга збірка поезії члена обласного літоб’єднання Миколи Данька. Цілий ряд віршів цієї збірки показує ідейну незрілість автора, вузькість його світогляду. Автор не помічає чудесних перетворень в житті нашої країни, здійснених за роки Радянської влади, не оспівує людей праці, робітників, колгоспників”.\nКруки з себе вдають прометеїв,\nДемагогія підла – їх стиль, –\nсутність демагогів Микола знав як ніхто.\nДо масованої обробки свідомості населення приступив легіон партактивістів: Данько, мовляв, заклятий буржуазний націоналіст – „і в нас, в області, існують такі”. Навіть у грудні 86-го, уже в час перебудови, на курсах підвищення кваліфікації я чув виступи працівників КДБ і „Ленінської правди”, які продовжували топтатись на імені Данька.\nМиколі не давали спокійно дихати. Постійні виклики, обшуки, погрози… Раз увечері хтось поламав ребра – про це він писав у однім вірші. Раз прийшли і забрали 28 папок з його творами, машинку для друкування, „добытые преступным путем” книги – кілька томів Володимира Винниченка, видані, між іншим, в 20-і роки в СРСР, та інші.\nЙому не давали заробити копійку. Змушений був звільнитись з „Ленінської правди”. Влаштувався в Києві, у новозаснованому журналі „Початкова школа”, – викликало київське КДБ, наказало повернутись у Суми. У Сумах вдруге мусить залишити „Ленінську правду”. Не утримується в театрі ім. Щепкіна, в клубі кінолюбителів. Іде сторожем, вантажником на залізничну станцію. І знов безробіття. А з міліції враз нагадування: „ведете паразитический образ жизни”. Часом змушений розпродувати свою унікальну бібліотеку – ні в кого із сумчан кращого книгозібрання я не бачив. Однак любов до книги мав непереборну – і як обзаводився карбованцем-другим, поспішав до книгарні придбати нову книжку.\nЖурналіст заробляє на хліб пером. У радянській пресі тоді незрідка писали про заборону на професії в країнах капіталу. Журналіст Данько наче жив у країні, де подібної заборони не існує, а от навіть під псевдонімом не міг надрукувати куцої замітки. Після „Червоного соло” заборонено друкувати його як письменника. А незабаром – і як журналіста. У січні 87-го один колега з „Ленінської правди” попрохав обкомівське начальство дати дозвіл виступати Даньку під псевдонімом. Йому в грубку просичали:\n– А вы можете обходиться без его статеек?..\nПід час гонінь у 79-му вдруге робить спробу перебратись у Київ. Уже знайшов у столиці і бажаючого обмінятися з ним квартирами. Не дали! Сумській ораві хотілося самій доцькувати його, загнати з гріб. Це ж яка насолода для садиста – бачити, як жертва в смертельних судорогах корчиться біля ніг. Через 15 літ після „Червоного соло” вони запрагли його каяття.\nАле ж йому ні в чому каятись. Починається викручування рук. Йому допомагають і друкують в „Ленінській правді” по суті сфабриковане покаяння. Гидотно, що у фабрикації беруть участь ті, кого він у боях з гітлерівцями захистив, хто, можливо, завдяки йому вижив.\nЗа 15 літ не роздавили його душу – думали: хоч так роздавлять.\nХто б витримав подібне? Василь Стус добре сказав: „Сказитись легше, аніж буть собою”. У Сумах Миколу часом бачили, як іде у заношенім одязі, обшарпаний.\n– І все одно у ньому постійно відчувалися гідність і інтелігентність, – зауважила, коли писав цей нарис у міській бібліотеці, бібліотекарка Ольга Мірошниченко.\n„Звіром вити, горілку пити”. Було і це. Був і хмільним. Хоча коли його хитало, то часто не від хмелю.\nБи бачили, як був хмільним.\nА як голодним – бачили?\nХто знав голод, підтвердить: від голоду хитає теж. Ситим цього не зрозуміти.\n4. Незнана 10-томна спадщина\nНайдивовижніше – Микола при цьому жив напруженим творчим життям. Коли після смерті переглядали його бібліотеку, – а в ній 5 тисяч книг, не менше, – кожна містила сліди уважного читання. Історію української літератури він вивчав за першодруками – чимало їх мав. Я завдяки його бібліотеці збагнув, якого велетня маємо в особі Панька Куліша. Де подівся шеститомний Куліш, якого він показував, невідомо. Він схилявся перед неокласиками, їх прижиттєві видання теж містила його книгозбірня. 62-го року я, діставши „Історію української літератури” Олександра Дорошкевича, заговорив з ним про Тодося Осьмачку, про якого прочитав кілька рядків. Микола про Осьмачку міг читати лекцію. Літературознавство, мистецтвознавство, філософія, історія – українська і світова, словникарство, політологія, психологія – ніщо його не обходило, до всього мав жагучий інтерес. За освіченістю із нинішніх українських письменників мало кого можна поставити поряд з ним. Жаль, що не укладено і не надруковано каталогу його бібліотеки – це не прийнято зараз. А такий каталог – завжди важливий показник інтелектуальної, духовної сили народу на певному етапі історії.\nТак же, як багато читав, Микола багато писав. 28 папок з його писаннями, які вилучили стражі правопорядку у 83-му, – не все. Він продовжував писати іще 10 літ. Працював натхненно, любив працювати. І не три збірки лишились по нім – цілий масив першокласної поезії і прози.\nДеякі із підготовлених поетичних збірок повернули з видавництв, деякі – віддруковував на машинці і складав у кімнаті без надії пробитись до читача. Чекають видавця (і коли дочекаються?) Данькові збірки: „Під попелом в степу”, „Над усі перлини”, „Літоросль”, „Мрію коли”, „Пробачення”. А ще – „На меридіанах душі”, „Ласкавість”, „Жереб кинуто”… Збірка „Й сонця прихилив би!..” не дає достатнього уявлення про масштаб його постаті в останній період життя. Не знаю, як вона формувалася, навіщо було включати туди вірші, раніш друковані, деколи в гірших варіантах. На кінець 80-х Данькова поезія знаходилася на злеті, яким назавжди закріплено його ім’я серед найкращих поетів України. Розробку провідних мотивів „Червоного соло” він істотно поглибив. Проблему поневоленого життя нації поет розглядав на матеріалі світової історії, зокрема античної: античність знав подібно до професора-фахівця. Сотні його віршів створюють розгорнуту панораму зради і лакейства, підлості і ницості, якими переповнилося українське життя в комуністичну добу. Значними творами є поема „Тірадентіс”, легенда про кохання „Арслан і Алтанун”, поема-опера „Югурта”, героїчна балада „Дельтоплан”.\nНам зовсім невідомий Данько як прозаїк. Прозаїком же був плідним і своєрідним. Після нього залишилося, крім оповідань, десяток надрукованих повістей. Називаю їх – „Дзеркало еліти”, „Шабаї”, „На фронт, на фронт!”, „Рідкісний птах, як чорний лебідь”, „Совість навиворіт”, „На невидимому хресті”, „Чебрецева соната”, „Бурса”… Матеріал для них дало власне життя – служба на Сахаліні, навчання в Харківській радіошколі, праця в театрі, а також спостереження над довколишнім життям-буттям: у „Дзеркалі еліти”, приміром, порушено тему соціальної аморальності радянської верхівки. Окремо стоїть повість про поета Павла Грабовського.\nПри виданні зібрання Данькових творів воно складатиме принаймні 10 томів. Коли то станеться? Очевидно-таки, у XXI столітті. На наше надій не покладаю.\nНа додаток слід згадати, що Микола виявив себе і як талановитий журналіст- нарисовець, перекладач, літературний критик, кіносценарист, краєзнавець. Він ще й майстер епістолярного жанру. Людям, яких шанував, любив писати листи. Мені академік Федір Овчаренко переслав два Миколині листи до нього: скільки в них думок і почуття! Треба, поки не пізно, зібрати його листування. У протоколі обшуку, який я бачив, фігурує вилучений представником прокуратури щоденник. Яка подальша доля щоденника – невідомо.\nПід кінець 80-х поет з полегшенням зіткнув: дозволено друкуватись. І коли журнал „Україна” вмістив кілька його поезій, бібліотекар Сумської обласної бібліотеки при заповненні картки для краєзнавчої бібліографії занотувала: „Автор – давно забутий поет із Слобожанщини”. Підросло покоління, яке не знало імені Данька. Поет був наче живцем похований.\nЗнало і цінувало Миколу вузьке коло друзів-однодумців. У скрутні моменти життя його можна було зустріти серед сумських художників у майстерні скульптора Анатолія Івченка. Там він деколи й ночував. Схилявся перед краєзнавцем Павлом Сапухіним – і мене з ним познайомив. Теплі стосунки підтримував із літературознавцем і мистецтвознавцем Юрієм Ступаком. Дружив з Михайлом Осадчим. Коли Михайло після першої відсидки заїхав з Півночі у рідні Курмани на Недригайлівщині, Микола, сам голий, як бубон, накупив сумку дарунків із продовольчого магазину і поспішив провідати друга. Знаю про це, бо перед від’їздом сиділи з ним у кафе, чекаючи відправки його автобуса. Із вдячністю вимовляв ім’я академіка-земляка Федора Овчаренка. Як заїздив у Харків, неодмінно відвідував поета Василя Бондаря. Бондар та редактор „Червоного соло” Євгенія Кокорєва найбільше зробили, аби друга збірка вийшла друком. Стосунки з літературним оточенням у Сумах складалися непросто. У 85-му дійшло нарешті до створення Сумської письменницької організації.\nКоли проходило установче засідання, зустрів Миколу на Соборній, сказав:\n– О, там створюють письменницьку організацію, а найвизначніший письменник тут ходить.\n– А що? – сказав Микола. – Так воно і є.\nДо свого кола Спілка письменників допустила його лише в січні 90-го.\nЯ й сам не відаю, коли\nУмить до правди прилучився.\nКазала мати: – Чи сказився?\nПартійці взують в постоли!..\nУ серпні 91-го відродилася незалежна Українська держава. Старенька поетова матір уже покоїлася на Славгородському цвинтарі. Не відала вона: переможцем став її син; колишні переслідувачі поспіль почали клястися у вірності й любові до України, за що перед тим так допекли Миколі.\nПід кінець життя він виглядів, наче довго тримав на своїх плечах неймовірної ваги тягар.\nДобрий день. – 1996. – 24 травня. – С. 4-5.\nМатеріали другої науково-практичної конференції дослідників „Петровські читання”/ Упорядники: Покидченко Л. А. (відп. упоряд.) та ін.; Під редакцією Л. А. Покидченко. – Суми, 2016. – 977 с.\nДо 70-річчя від дня народження Миколи Данька\n(сс. 899 – 907)\nВеб-адреса електронної версії цього видання:\n← Професор Лариса БРИЖИК: Якість наших думок зумовлює стан нашого тіла Володимир Брюханов – поет, журналіст, подвижник з Осоївки →


Чому голуб часто використовується як символ Святого Духа?\nУсі чотири Євангелія описують хрещення Ісуса Іваном у ріці Йордан (Матвія 3:16; Марка 1:10; Луки 3:22; Івана 1:32). Лука повідомляє: «І Дух Святий злинув на Нього в тілесному вигляді, як голуб». Оскільки Святий Дух є духом, то Він – невидимий для нас. Однак у цьому випадку Він набув видимого вигляду та, без сумніву, був помічений людьми. Голуб – це символ чистоти та невинності (Матвія 10:16), і його образ під час хрещення Христа означає, що Дух, яким Він був наділений, є духом святості й невинності.\nІнший символ, пов'язаний із голубом, походить з історії про потоп і ковчег Ноя в Буття 6-8. Коли протягом певного часу земля була покрита водою, Ной захотів перевірити, «чи не спала вода з-над землі» (Буття 8:8), пославши з ковчега голубку – птах повернувся з оливковим листом у дзьобі (Буття 8:11). Відтоді оливкова гілка стала символом миру. Ця історія про голуба Ноя говорить нам, що Бог оголосив мир із людьми після того, як потоп очистив землю від їхнього нечестя. Голуб символізував Його Духа, Який приніс радісну звістку про примирення Бога з людством. Безперечно, це було лише тимчасове примирення, тому що тривале духовне примирення з Господом відбувається лише через Ісуса Христа. Однак знаменним є те, що Святий Дух мав вигляд голуба під час хрещення Христа, цим самим знову символізуючи мир із Господом.\nУ день П'ятидесятниці Святий Дух перетворився на «язики поділені, немовби огненні» (Дії 2:3), аби показати чудесну силу послання апостолів і радикальні зміни в їхньому житті. З'явлення ж Духа у вигляді голуба під час хрещення Ісуса символізує смиренного Спасителя, Який несе мир людству через Свою жертву.


У Львові урочисто освятили проспект Святого Івана Павла ІІ - ZAXID.NET\nТаку назву тепер має частина Хуторівки від вул. Стрийської до проспекту Червоної Калини\nСуспільство — Юлія Девда, 19:00, 24 червня 2021 0\nУ четвер, 24 червня, біля корпусу філософсько-богословського факультету УКУ урочисто освятили табличку із написом «Проспект Святого Івана Павла ІІ». Так тепер називається частина вулиці Хуторівка — від Стрийської до проспекту Червоної Калини.\n«Ми думали, що постать Понтифіка, який умів долати кордони, поєднував людей та шукав щось спільне між представниками різних релігій, є для нас великим викликом. Тому вона буде об'єднувати всіх, хто в нас навчається чи просто сюди приходить», – розповів декан філософсько-богословського факультету УКУ Юрій Щурко.\nЗ ініціативою перейменувати частину шляху ще навесні до міста звернулось духовенство — ректорат Католицького університету. Адже 20 років тому наше місто відвідав Понтифік.\n«Я переконаний, що Помаранчева революція й Революція Гідності набрали відваги від тих же джерел, коли мільйон українців зібралися разом і зрозуміли, що покликані бути гідними. Львів у Східній Галичині був для Папи місцем важливим. Тим більше, що його висвячував колишній єпископ Львова, який був у вигнанні в Польщі», – каже президент католицького університету, митрополит Борис Гудзяк.\n«Пригадую візит Понтифіка і спостерігаю, наскільки змінюється життя впродовж цих років у Львові. Як тільки депутати узгодили перейменування Хуторівки, відбулась дивна річ: ми продали колонію на Хуторівці. Цих 10 га землі за 375 млн грн придбали айтішники компанії Soft Serve. Там буде містечко з робочими місцями, школою та дитячим садком. І такі речі ще краще змінять район», – зазначив міський голова Андрій Садовий.\nЗазначимо, учора духовенство освятило також територію УКУ біля Стрийського парку, вона отримала назву Площі Святої Софії Премудрості Божої.


Valentino | LIGHT\nІсторія: знамениті сукні Valentino\nЗасновнику будинку моди Valentino виповнилось 85 років. Валентино Гаравані з тієї епохи, коли дизайнерів називали кутюр’є, а моді вчилися в Школі витончених мистецтв. З тих пір девізом Валентино Гаравані стала фраза «Жоден чоловік не хоче бачити поруч із собою жінку, одягнену як хлопчик!» Згадуємо краще, що було в проміжку між ними. У 1962 році у […]\nГарячі новини, Лайт переглядів: 1 265


Пошук роботи та комунікації через соцмережі | AIN.UA\nПошук роботи та комунікації через соцмережі\n250-350 грн UAH\nЦей захід - для справжніх кар'єристів. Незалежно від того працюєте ви в компанії чи на себе справжній кар'єрист завжди думає, яка його наступна ціль, наступний рівень. І шукає можливості на цей рівень перейти. Нова арена пошуку - соціальні мережі. Як використовувати їх для пошуку роботи та клієнтів? Чому знайомства та нетворкінг - прискорювач для вашої кар’єри? Поговоримо про це на зустрічі.\nnetworking off-line та on-line - навіщо це потрібно та як це робити;\nде у Facebook живуть робочі можливості - як привернути увагу до себе, за ким стежити;\nяк влаштований LinkedIn та у чому його користь;\nоснови цифрового етикету - як не виглядати оленем у діловій комунікації в мережах;\nособистий бренд як головний капітал;\nприклади, приклади, приклади.\nтим, хто на разі перебуває у пошуку роботи;\nтим, хто готується до пошуку роботи;\nтим, хто працює на себе та бажає просувати себе через соцмережі\nAnastasiia Stetsenko - фахівець з маркетингу в HR в IT-компаніі DataArt, тренер бізнес-школи Profi Space. Понад 8 років працює у сфері управління персоналом, зараз займається рекламою вакансій та компанії у соцмережах. Як консультант допомагає людям підготуватися до зміни роботи (90+ клієнтів). Свою поточну компанію-роботодавця знайшла через Facebook.


Заїхала до родичів у гості. Господиня люб’язно накрила стіл. Я нишком протерла вилочку і тарілочку антибактеріальною серветкою, робила вигляд, що їм. Але господиня помітила, що я копирсаюся в тарілці і давай приставати: «Несмачно? Чому не їси? Гидуєш?» – Особлива\nНещодавно довелося мені побувати в гостях у родичів. Чесно скажу, що не була у них давно, але цього разу довелося. Причина була дуже вагома, про неї писати не буду. Чесно, я людина гидлива, не до фанатизму, звичайно, але …\nНа кухні навіть посудомийна машина брудна, так, не дивуйтесь, дверцята там чорні від бруду. Ганчірка і губка на раковині огидно жирні (мене просто просили подати цю ганчірку, щоб витерти зі столу). Господиня, зрозуміло, люб’язно накрила в залі стіл. Я вже розуміла, що не хочеться мені їсти, хоч і провела кілька годин в дорозі. Але і не їсти незручно. Загалом, нишком протерла вилочку і тарілочку антибактеріальною серветкою, робила вигляд, що їм. Але господиня помітила, що я копирсаюся в тарілці і давай приставати: «Несмачно? Чому не їси? Гидуєш?» Ось що тут відповісти, а?


До Порошенка звернулися з вимогою повної заборони імпорту і трансляції російської медіапродукції - MediaSapiens.\nНизка українських артистів і співаків звернулася до президента України Петра Порошенка з вимогою заборонити імпорт і трнасляцію відео- і аудіопродукції Російської Федерації як такої, що несе елементи пропаганди.\n«На сьогодні вся російська медіа продукція несе елемент пропаганди: або звеличення російських військ, або ідеї російського світу. Стратегія заборони окремих акторів чи фільмів виявилася недостатньо ефективною. Ми вважаємо, що треба заборонити будь-інтелектуальний продукт з Росії», - заявив учасник групи Kozak System Іван Леньо на прес-конференції 28 січня у Києві.\nВін також підкреслив, що продаж російської медіапродукції не тільки несе прибути російському виробнику, а й пригнічує українське медіавиробництво.\n«Ми вимагаємо від Президента в інтересах національної безпеки заборонити будь-який імпорт відео- та аудіопродукції з РФ, а також заборонити трансляцію такої продукції в українському теле- і радіоефірі», - підкреслив він.\nІван Леньо повідомив, що група українських медіаперсон намір також зареєструвати відповідну петицію на сайті Президента України.\nПрисутній на прес-конференції музикант і художник Антін Мухарський закликав власників медіагруп і керівників телеканалів до масштабного діалогу.\nВодночас активісти закликали провести акцію «Поддержим оккупационную культуру на Украине» біля Міністерства культури України на знак протесту проти анонсованих Мінкультом змін.


Мережевий інвертор SolarEdge SE27.6K - Інвертори - перетворювачі напруги / Soncedim\nМережевий інвертор SolarEdge SE27.6K\nМережевий інвертор Solar Edge SE27.6k це пристрій який призначений для роботи в системах альтернативної енергетики. Даний інвертор складається з трифазного DC-AC перетворювача напруги, системи контролю вхідної та вихідної напруги, мікроконтролерного блоку керування та систем захисту.\nТехнічний паспорт інвертора SolarEdge SE27.6K\nВиробник інвертора: , SolarEdge\nМакс. потужність кВт: , 27\nККД інвертора, %: , 98.3\nГарантійний термін: 15 років\nГабарити інвертора, мм: , 540x315x260\nВага інвертора, кг: , 45\nКількість фаз: , 3\nПотужність інвертора: , 27кВт\nКількість MPPT трекерів: Оптимізатори\nСтупінь захисту: , IP65\nКраїна-виробник інвертора: Ізраїль\nМакс. струм MPPT трекерa, A: , 40\nВхідний струм, A: , 40\nДіапазон вхідної напруги, B: , 250-900\nМережевий перетворювач напруги Solar Edge SE27.6k застосовується в системах сонячної енергетики. Використовуючи даний перетворювач можна без проблем підключити зелений тариф.\nМаксимальна вхідна потужність мережевого перевторювача напруги Solar Edge SE27.6k складає 37.2 кВт. Вмонтована система моніторингу дозволяє переглядати дані про згенеровану електроенергію в режимі реального часу або за окремий його відрізок.\nДаний перетворювач напруги виготовлений у пилевологому корпусі із ступенем захисту IP 65. Це дозволяє розміщати такий інвертор на вулиці безпосередньо під сонячними фотомодулями або накриттям.\nЗбільшення продуктивності до 30 %\nМожливість підключення різних сонячних фотомодулів\nМожливість розміщення фотомодулів на різних площинах\nМакс. струм MPPT трекерa, A:\nВхідний струм, A:\nДіапазон вхідної напруги, B:\nГібридний інвертор Solax X3-HYBRID-12.0-M\nГібридний інвертор Solax X3-HYBRID-10.0-M\nГібридний інвертор Solax X3-HYBRID-15.0-M\nМережевий інвертор Huawei SUN2000-30KTL-M3\nГібридний інвертор Axioma Energy ISGRID 10000, 10кВт\nМережевий інвертор SOLIS-40K-5G-DC - 40кВт\nМережевий інвертор Growatt 30000 TL3-S - 30кВт\nМережевий інвертор Growatt 12000-UE - 12кВт\nМережевий інвертор Kostal PIKO 20кВт\nМережевий інвертор SMA Sunny Tripower 17000TL


Внутрішня та зовнішня політика правобережних гетьманів доби «Руїни».\nІ. Виговський у зовнішніх стосунках схилявся до заснування незалежного українського князівства. З цією метою він зміцнює зв'язки з Польщею.\nНаприкінці 1657 р. проти нього повстала велика кількість рядових козаків, і в червні 1658 р. дві ворогуючі козацькі армії зіткнулися у кривавій битві. Переможцем із неї вийшов Виговський. Розуміючи неминучість розриву з Москвою, Виговський активізував зусилля, щоб налагодити порозуміння з поляками. У 1658 р. після тривалих дискусій українські та польські посли досягли компромісного рішення, відомого як Гадяцький трактат.\nЩе навіть до підписання Гадяцької угоди Україну окупувало величезне, майже 150-тисячне московське військо під командуванням князя Олексія Трубецького. Спішно зібравши сили та з'єднавшись із своїми союзниками — поляками та кримськими татарами, Виговський рушив на північний схід назустріч загарбникам. 29 червня 1658 р. під Конотопом царське військо зазнало однієї з найстрашніших у своїй історії поразок. Проте гетьман не зміг скористатися своєю блискучою перемогою. На Україні продовжували перебувати московські залоги; напад запорожців на Крим змусив союзників Виговського — татар — повернутися додому; на Полтавщині знову спалахнули заворушення. Кілька промосковських полковників звинуватили гетьмана в тому, що «він продає Україну полякам», і повстали. Це було останнім ударом. У жовтні 1659 р., не маючи змоги продовжувати війну з Москвою, Виговський відмовляється від гетьманства й тікає до Польщі.\nСподіваючись, що ім'я батька допоможе згладити внутрішні конфлікти, старшина обирає гетьманом 18-річного Юрія Хмельницького. Переляканий силою російського війська й погрозами Трубецького, Юрій повірив підробленому тексту Переяславської угоди 1654 р. і у 1659 р. підписав новий і дуже невигідний варіант документу. У 1660 р. між Москвою та Польщею знову вибухнула війна за владу над Україною. Молодий гетьман вступив у переговори з поляками, й коли росіяни зазнали нової страшної поразки під Чудновом, Юрій погодився на повернення України до складу Речі Посполитої.\nКозаки виступили проти Хмельницького, обравши наказним гетьманом Якова Сомка.\nУ січні 1663 р. пригнічений власною неспроможністю опанувати становище Хмельницький складає гетьманську булаву і йде в монастир.\nВлада його наступника Павла Тетері обмежувалася лише Правобережжям. Переконаний прибічник пропольської політики на відміну від попередників він відмовився формувати незалежну козацьку політику і в основному підпорядковувався полякам. Разом із ними він захопив Лівобережжя, спонукаючи короля Яна Казимира продовжувати наступ аж до Москви. Коли наступ провалився, Тетеря з поляками повернувся на Правобережжя, щоб придушити виступи проти шляхти, що відбувалися тут.\nНа вимогу Тетері поляки заарештували й стратили Виговського як його потенційного суперника. Юрія Хмельницького витягли з чернечої келії й кинули до польської в'язниці. Поведінка Тетері та поляків викликала загальну ненависть, внаслідок чого гетьман Правобережної України втратив серед козаків останніх прибічників, зрікся гетьманства і втік до Польщі.\nСеред найдіяльніших прибічників відродження козацтва був 38-річний черкаський полковник і наступний гетьман Правобережної України Петро Дорошенко.\nВ 1666 р. Дорошенко стає гетьманом. Він підкреслював, що ставить собі за мету об'єднати під власною зверхністю Право- і Лівобережну Україну. Щоб зміцнити своє становище, новий гетьман впроваджує ряд ретельно продуманих реформ.\nЩоб позбутися надмірної залежності від старшини, гетьман організовує 20-тисячний корпус найманців (сердюків), що підкорялися лише йому особисто. Проте найбільш далекосяжними були почини Дорошенка в царині зовнішніх відносин.\nНа початку гетьманування Дорошенко, як і всі гетьмани Правобережної України, проводив пропольський курс. Але його політика докорінно змінилася, коли в січні 1667 р. поляки та росіяни підписали Андрусівський мир.\nДорошенко, дізнавшись про Андрусів, відкинув пропольський курс і вирішив відродити один із давніх проектів Богдана Хмельницького — звернутися по допомогу до Оттоманської Порти. Восени 1667 р. об'єднане турецько-козацьке військо напало на польські сили в Галичині, змусивши короля Яна Казимира надати Дорошенку на Правобережжі широку автономію.\nАле цей успіх не задовольнив гетьмана. Щоб цілком позбутися поляків, він передає Україну під відносно символічну зверхність Туреччини. Закріпившись на Правобережжі, Дорошенко переходить із військом на Лівий берег і скидає свого суперника — гетьмана Івана Брюховецького. У 1668 р. Дорошенко досягає вершини влади, коли, спираючись на турків, підпорядковує як Право-, так і Лівобережжя та проголошує себе гетьманом усієї України.\nПроте ці успіхи виявилися скороминучими. Занепокоєні зростанням гетьманової влади, численні вороги взялися підривати її. З падінням своєї влади Дорошенко ледве міг контролювати навіть Правобережжя. Розуміючи безвихідь становища, він поступається гетьманськими клейнодами на користь Івана Самойловича, нового гетьмана Лівобережжя. Цар поставився до нього порівняно милостиво, наказавши заслати «цього останнього із справжніх козаків» під Москву.\nТурки знайшли Дорошенкові досить несподівану заміну. В 1677 р., сподіваючись використати славне ім'я Хмельницьких, вони призначають Юрія гетьманом Правобережжя. Несподівано турки витягли з камери цю нещасну людину, увіпхнули їй до рук гетьманську булаву і, щоб надати своїй малосимпатичній маріонетці більшої гідності, присвоїли їй помпезний титул «князя Сарматії та України, володаря Війська Запорозького». Проте титул цей мало чим допоміг, бо у другому гетьмануванні Юрій виявився таким самим нездарою, як і в першому.\nЙого влада була настільки хисткою та ще й деспотичною, що у його мусульманських покровителів зрештою увірвався терпець і в 1681 р. вони стратили його.


Об’єкти і суб’єкти конкуренції ❤ - Економіка\nHome ⇒ 👍Економіка ⇒ Об’єкти і суб’єкти конкуренції\nОб’єкти і суб’єкти конкуренції\nПогляд Карла Маркса на склад об’єктів і суб’єктів конкуренції\nНаріжним каменем ринкової економіки є конкуренція, під якою розуміється протиборство економічних суб’єктів за ефективне використання ресурсів в максимальному обсязі.\nСеред дослідників економічних процесів не склалося єдиного погляду на склад суб’єктів та об’єктів конкурентної боротьби.\nЗокрема, Карлом Марксом при вивченні процесу конкуренції виділено кілька етапів, оскільки даний фахівець вбачав в конкуренції процес взаємодії капіталів на різних стадіях суспільного відтворення. Він характеризував конкуренцію як внутрішню природу капіталу, яка проявляється і реалізується в формі взаємного впливу різних капіталів один на одного. Таке взаємне вплив включає:\nПроцес накопичення капіталів. На цьому етапі конкурентної боротьби змагальний процес між відокремленими капіталами протікає відносно вигідних сфер їх вкладення, реалізуючи, таким чином, міжгалузеву форму конкуренції, результатом якої є прагнення капіталу до переходу в більш прибуткові види виробництва з менш прибуткових. Як результат в якості об’єктів конкуренції на цьому її етапі можна розглядати різних види, сфери і напрямки діяльності; суб’єктами же конкуренції є:\nРізні види відокремленого капіталу, що проявляють інтерес в поєднанні з можливістю переходу в більш високоприбуткові сфери діяльності; Власники факторів виробництва у вигляді домашніх господарств; Власне конкуренцію капіталів. Цей етап руху відокремлених капіталів – виробничий – характеризується вступом цих капіталів в боротьбу з іншими видами капіталів за більш вигідні умови здійснення виробництва. На цьому етапі в якості суб’єктів конкуренції розглядаються господарюючі економічні суб’єкти, які зацікавлені у формуванні однорідних умов здійснення виробничого процесу; Процес концентрації капіталів. Остання стадія конкуренції характеризується виникненням боротьби між господарюючими суб’єктами щодо покупців і їх платоспроможного попиту.\nІнші підходи до визначення складу об’єктів і суб’єктів конкуренції\nХарактеризуючи склад об’єктів і суб’єктів конкурентної боротьби, має сенс розглядати поняття “конкуренція” в різних сенсах:\nВ широкому, коли конкуренція розуміється як суперництво всієї сукупності господарюючих економічних суб’єктів; У вузькому, коли конкуренція обмежується змаганням між економічними суб’єктами конкретного ринку.\nМета будь-якого економічного суб’єкта в умовах ринкової економіки полягає в максимізації величини одержуваного прибутку. Виходячи з цього всі економічні суб’єкти, незалежно від ринку, на якому вони функціонують, конкурують між собою, що характеризує конкуренцію в широкому сенсі. Однак в більш вузькому сенсі конкурентами навіть за прибуток є тільки ті суб’єкти, які функціонують в рамках частково або повністю збігаються фундаментальних ніш.\nПри цьому під фундаментальними нішами розуміються сегментарні ділянки ринкової економіки, в рамках яких здійснюється реалізація товарів і послуг, що виробляються конкретним економічним суб’єктом. Відповідно конкуренція розглядається як боротьба економічних суб’єктів певних сегментів ринку за платоспроможний (обмежений доходами) попит споживачів.\nВизначення тимчасових і просторових меж дозволяє розглядати під суб’єктами конкуренції одночасно зацікавлених в отриманні певного об’єкта господарювання економічних суб’єктів, діяльність яких спрямована на задоволення альтернативних або однорідних потреб.\nСклад об’єктів конкурентної боротьби залежить від її форми і етапів здійснення.\nВ якості кінцевої мети конкурентної боротьби виступає споживче увагу, яке є індикатором економічної ефективності виробничої діяльності, її значення і необхідність для суспільства.\nМожливість реалізації товарів і послуг обумовлює значимість витрат на їх виробництво, величина яких виступає додатковим чинником підвищення ефективності виробничого процесу в якості обов’язкової вимоги для володіє конкурентними перевагами економічного суб’єкта.\nНаслідком такого підходу є розуміння, що споживчий попит не може розглядатися в якості єдиного об’єкта конкурентної боротьби.\nЗначущим об’єктом конкуренції виступають виробничі і збутові умови діяльності, під якими фахівцями розуміється сукупність факторів, наявність яких необхідна для виникнення, функціонування і зміни певного об’єкта, тобто виробництва як процесу виготовлення речі, що володіє певною корисністю. Технічна характеристика виробництва має на увазі його розуміння як сукупність факторів виробництва, які необхідні для здійснення його процесу. Ефективне поєднання чинників виробництва або підвищення ефективності їх використання в цілому або окремо забезпечує перевагу економічного суб’єкта в конкурентній боротьбі.\nРезультатом конкуренції економічних суб’єктів за кращі виробничі умови є конкуренція щодо факторів виробництва, які виступають в якості ще одного об’єкта конкуренції і представляють собою поєднання ресурсів і благ.\nПерераховані об’єкти конкурентної боротьби відносяться до господарюючих суб’єктів, домашні господарства як суб’єкти ринку конкурують за такі об’єкти як послуги і товари.\nПідводячи підсумки, слід зазначити, що в якості об’єктів конкуренції слід розглядати обмежені ресурси і блага, потреба в отриманні яких є у кількох суб’єктів.\nРинок досконалої конкуренції в довгостроковому періоді Поняття досконалої конкуренції і її характерні риси Залежно від структури ринок може бути ринком досконалої конкуренції, ринком монополістичної конкуренції, монополією і олігополією. Досконала конкуренція є таким типом ринкової структури, яка характеризується наявністю на ринку безлічі (зазвичай великих) фірм, які здійснюють виробництво однорідної продукції, відносно простим входом і виходом з ринку, а також високим рівнем доступності […]...\nСтимулювання конкуренції в Україні Найбільш важливим фактором забезпечення економічного зростання за рахунок підвищення продуктивності є створення рівних умов конкуренції. Вже зараз очевидно, що найбільш висока продуктивність в українській економіці спостерігається в галузях з найвищим рівнем конкуренції – роздрібні банківські послуги і роздрібна торгівля. Так, в банківський сектор України прийшло багато іноземних гравців, в результаті чого по продуктивності він займає […]...\nПортер Майкл: галузь, п’ять сил конкуренції Виникнення концепції У 1980 році в США вийшла книга Майкла Портера “Конкурентна стратегія”. У ній розглядалися чинники, що визначають конкуренцію в галузі. Серед них Портер виділив п’ять головних сил, дії яких ведуть до зниження прибутковості. Портер вказує, що завдання кожної компанії – знайти таку сферу діяльності і застосувати в ній такі стратегії, при яких вона […]...\nРинок монополістичної конкуренції В умовах монополістичної конкуренції на ринку діє безліч дрібних і середніх фірм, які пропонують диференційовану продукцію. Окрема фірма визначає оптимальний обсяг збуту на основі MR = MC, а ціну встановлює в залежності від попиту на продукцію. Крива попиту для окремої фірми не збігається з кривою галузевого попиту, але і не є паралельною їй, як при […]...\nКонкуренція – реферат Термін “конкуренція” може тлумачитися по-різному. Існування конкуренції не обмежується лише сферою економіки. Часто під цим терміном мається на увазі суперництво людей або цілих організацій. Конкуренція є центром ринкової системи, видом взаємовідносин між виробниками будь-яких товарів. Стимулом, що спонукає людей до конкурентної боротьби за вітчизняні та міжнародні ринки, традиційно є бажання перевершити інших. Процес конкуренції є […]...\nНецінова конкуренція Нецінова конкуренція (nonprice competition) – маркетинговий підхід до конкуренції, при якому значимість для споживача продукції, що продається і послуг, що надаються мінімізується, а інші ринкові фактори максимізуються шляхом додання продукції особливих відмітних якостей, як: високі експлуатаційні характеристики, видатний дизайн, доступність, завдяки широкій дистрибуції, тривалий за часом або розширене гарантійне обслуговування і т. д. Нецінова конкуренція […]...\nМіжгалузева конкуренція Міжгалузева конкуренція – це боротьба між підприємцями за більш високу норму прибутку. Міжгалузева конкуренція призводить до наступного: підприємці залишають галузі з низькою прибутком і спрямовуються в більш перспективні. Через відтік капіталу виробництво в малоприбуткових галузях скорочується, а значить, попит починає перевищувати пропозицію – норма прибутку за рахунок цього піднімається до середнього рівня. У галузях з […]...\nПоняття і типи ринкових структур Ринкова структура – комбінація характерних галузевих ознак організації ринку. Кожен тип ринкової структури має ряд характерних для нього ознак, які впливають на те, як формується рівень цін, як взаємодіють продавці на ринку і т. д. Крім того, типи ринкових структур мають різну ступінь конкуренції. Ключові характеристики типів ринкових структур: Кількість фірм-продавців в галузі; Розміри фірм; […]...\nМонополістична конкуренція і економічна ефективність У порівнянні з ринком досконалої конкуренції ринок монополістичної конкуренції є економічно неефективним, так як: 1. На відміну від цін досконалої конкуренції рівноважна ціна монополістичної конкуренції більші за граничні витрат (МС): ціна зростає, а пропозиція падає. В результаті виникають чисті втрати суспільства від монополістичної конкуренції. 2. Фірми на ринку монополістичної конкуренції мають резервні виробничі потужності (в […]...\nКонкуренція в відкриту Конкуренція характерна для всіх сфер ринку, вона міцно вписується в відносини виробників подібних товарів, а також надає прямий вплив на формування цін, рівень підтримуваного якості продукції та обслуговування. Методи відстоювання власних позицій на ринку можуть бути різні, від самовдосконалення і створення іміджу надійної компанії, до найбрудніших і нечесних “бойових” дій. Конкуренція в відкриту – один […]...\nКонкуренція недобросовісна Конкуренція недоброосвісна – це будь-які суперечать нормам законодавства методи, спрямовані на отримання переваг у сфері продажів послуг або товарів. Часто такі методи суперечать не тільки юридичним законам, а й нормам моралі, корпоративного і ділового етикету, гуманності і доброчесності. Використовуючи недобросовісні методи ведення господарської діяльності, приватний підприємець, таким чином, завдає шкоди (збитків) іншим суб’єктам ринку та […]...\nЛібералізація цін Лібералізація цін – процес переходу від цінової політики, яка визначається державою до системи вільних ринкових цін. Тобто пропадають адміністративні рамки, ринок стає саморегульованим, в ньому залишаються тільки найбільш успішні організації, а попит і пропозиція вирівнюються. Різновиди лібералізації цін: Загальна (для цін у всіх сферах) Часткова (лібералізація проводиться тільки щодо монополістів, вони несуть функцію регуляторів ринку). […]...\nНецінова конкуренція: визначення Нецінова конкуренція – це вид стратегії конкурентної боротьби, при якому використовуються будь-які методи конкуренції, крім зниження цін на продукцію і послуги. Нецінова конкуренція припускає використання більш сучасних методик боротьби за споживача, наприклад, оригінальну рекламу або підвищення якості продукту. Підвищуватися якість може за двома напрямками: за рахунок удосконалення технічних параметрів товару або за рахунок зростання його […]...\nДосконала конкуренція Досконала конкуренція – це економічна ситуація, в якій: 1) ніяка окрема одиниця, яка виступає в якості покупця або продавця, не може впливати на ринкову ціну купується або продається товару; 2) ніяке штучне обмеження не перешкоджає факторам виробництва переходити від одного господарюючого суб’єкта до іншого. Поняття досконалої конкуренції прив’язане до статичної моделі рівноваги, що оперує заздалегідь […]...\nФункції та класифікація ринку Ринок має великий вплив на всі сторони господарського життя, виконуючи ряд економічних функцій: 1) регулюючу. У ринковому регулюванні велике значення має співвідношення попиту і пропозиції, що впливає на ціни. Зростає ціна – сигнал до розширення виробництва, падає – сигнал до скорочення. У сучасних умовах економіка управляється не тільки “невидимою рукою”, а й державними важелями. Однак […]...\nРозширене виробництво Розширене виробництво – відновлення виробництва в новому циклі зі збільшенням масштабу за кількістю і якістю продукції, що випускається. Щоб підприємець мав можливість розширювати виробництво кожен цикл, йому будуть потрібні додаткові чинники. Ключовим джерелом коштів для розширення є прибуток організації, яка більше не може бути цілком витрачена на особисте споживання. Зростання кількості і якості факторів виробництва […]...\nЖвавий ринок Ринок на якому активно розвивається конкурентна боротьба, називають жвавим. Входження на ринок нового товару, аналоги якого не мають переваг – стимулює ринок до пожвавлення. Для товарів з категорії “зірок” такий стан ринку є гарантією підвищення обсягів продажів при стабільному підвищенні їх вартості. При пожвавленні ринку товари, життєвий цикл яких підходить до кінця, вибувають з конкурентної […]...\nЩо таке конкуренція в економіці? Як відомо, конкуренція є основою ринкової економіки. Ви чуєте це слово і його похідні буквально кожен день і думаєте, що це поняття добре вам відомо. Але чи все ви насправді знаєте про конкуренцію в сфері економіки? Давайте перевіримо. Що означає слово “конкуренція”? У чому суть конкуренції? Чим хороша конкуренція для економіки? Які види конкуренції бувають? […]...\nРинок і ринкові структури Ринок – це сукупність відносин, які виникають на грунті купівлі – продажу певних груп товарів і послуг. Суб’єктами ринку є продавці і покупці тих чи інших товарів і послуг. Ринок і ринкові структури Основними елементами ринку є попит, пропозиція і ціна. Для повноцінного функціонування ринку необхідне три основні умови: вільна цінова політика, наявність приватної власності […]...\nСвітовий ринок Світовий ринок (на англ. Global market) – це система обміну послугами і товарами на міжнародному рівні. Він складається з національних ринків окремих держав, які пов’язані між собою відносинами торгово-економічного характеру. У структурі світового ринку виділяють: Різноманітні види товарних ринків (наприклад, існують ринки нафти, зброї, продуктів харчування, машинобудівної продукції, дорогоцінних металів і ін.) Фінансові ринки; Ринок […]...\nМонополія в економіці Монополія виступає в якості окремого елемента недосконалої конкуренції. В даному випадку монополіст може прибрати своїх конкурентів з ринку. До основних ознак монополії можна віднести такі, як демпінгові ціни, створення деяких бар’єрів, а також дискримінація за цінами, розголошення значущою і секретної інформації, замовчування важливої інформації. В цілому, від недосконалої конкуренції можна потерпіти безліч втрат – наприклад, […]...\nКонтроль за діяльністю монополій Хоча монополії можуть бути “стихійними” або “навмисними”, це не означає, що перша група – це “хороші”, а друга – “погані”. Перш за все проведений нами аналіз показав, що незалежно від способу утворення, якщо монополії прагнуть до максимізації прибутку, вони обмежують обсяг продукції, що випускається. Хоча монополія може бути “навмисної”, у цього варіанту також можуть бути […]...\nПриродна монополія Природна монополія – стан товарного ринку, при якому задоволення попиту на цьому ринку ефективніше за відсутності конкуренції в силу технологічних особливостей виробництва. Товари, вироблені суб’єктами природної монополії, не можуть бути замінені у споживанні іншими товарами. У результаті попит на товари, вироблені суб’єктами природних монополій, меншою мірою залежить від зміни ціни на цей товар, ніж попит […]...\nФактори суспільного виробництва Виробництво – це доцільна діяльність людей, спрямована на виготовлення матеріальних і нематеріальних благ і завдяки цьому – на задоволення своїх потреб. У процесі виробництва взаємодіють чотири основні фактори виробництва: Працю, Земля, Капітал, Підприємництво. Для пояснення відбуваються в процесі суспільного виробництва явищ потрібне введення понять “економічна категорія”, “економічний закон” та інших інструментальних понять. В економічній науці […]...\nЕкономічні блага З перших і до останніх днів людина існує в світі економічних інтересів і відносин попиту і пропозиції, конкуренції продавців і покупців, доходів і витрат. Кожен день пов’язаний з обов’язковим його участю в економічних процесах, які відбуваються в країні, місті, на фірмі, ринках і т. д. Тому економічне життя втягує людини в свої процеси, які є […]...\nНеподільність Компанія, першої з’явилася на ринку, може нарощувати свою діяльність поступово, і тому новим конкурентам може бути складно отримати відразу великий капітал, необхідний для виходу на великі масштаби, що забезпечують конкурентоспроможність по витратах. Така ситуація характерна для автомобільної і авіаційної промисловості, а також у виробництві ліків. У деяких випадках розмір підприємства, при якому воно досягає ефективної […]...\nОзнаки і закони ринку Основною ознакою ринкової економіки є свобода товарообігу, тобто: Виробник сам вирішує, скільки продукту виробляти; Покупець визначає самостійно для себе, скільки споживати; Ціна формує на основі законів попиту та пропозиції. Важливо! У своїй праці “Дослідження про природу і причини багатства народів” Адам Сміт вводить поняття “невидимої руки”. Фактично “рука” являє собою ринковий механізм, який координує рішення […]...\nРинок факторів виробництва Ринок факторів виробництва відрізняється тим, що на ньому виробники, які раніше були продавцями товарів, виступають як покупці, забезпечуючи виробничий процес необхідними ресурсами. Витрати виробників стають доходами для продавців ресурсів. Тому рівень доходів у суспільстві залежить від рівня розвитку виробництва, від їх раціонального розподілу між окремими виробниками. Пропозиція факторів виробництва залежить насамперед від специфіки кожного ринку. […]...\nВитіснення ознаки Коли два види борються за володіння обмеженою кількістю якого-небудь ресурсу, то починає діяти природний відбір, який приводить або до зменшення конкуренції, або до її усунення. В одному випадку у одного з конкуруючих видів можуть розвинутися пристосування, що збільшують його можливості боротьби за ресурси, і він повністю витіснить суперників; в іншому – еволюція буде йти в […]...\nПротекціонізм Протекціонізм виступає як зовнішньоторговельна політика, спрямована на захист внутрішнього ринку від іноземної конкуренції та допомога національному бізнесу на зовнішніх ринках. Якщо необхідно захистити якусь галузь національної економіки від іноземної конкуренції, то переважає протекціонізм. Наприклад, Росія ввела мита на ввезені з-за кордону автомобілі, щоб підтримати вітчизняне автомобілебудування. Протекціоністські заходи можуть мати і негативні наслідки, захищаючи порівняно […]...\nМасове виробництво: визначення Поняття масового виробництва Масове виробництво є формою організації виробництва, яка характеризується постійним випуском обмеженої кількості номенклатури, виробів з однаковим призначенням, конструкцією, технологічним типом, що виготовляються одночасно або паралельно. Особливість даного типу виробництва – виробництво однорідної продукції у великих обсягах протягом тривалого періоду часу. Ідеальний варіант масового виробництва – це виробництво, що забезпечує безперервність руху виробів […]...\n« Стратегічний процес: визначення


Сюзанна Темко, 24\nЯ виявила, що я людина-інтерсекс через кілька місяців після того, як закінчила курс хіміотерапії. Мені щойно виповнилося 16. У мене була панічна атака, тому що все, що я знала про себе, розвалилося. Я не можу висловити, що це означало для мене.\n«Мене визначають не XY хромосоми. Я визначаю себе сама. Мені подобається моя жіночність разом із тим, що я — людина-інтерсекс. Я витратила багато часу на хвилювання, чи я «достатньо жінка». І я усвідомила, що не існує такого поняття.» - Сюзанна, 24\nЦе означало, що у мене були XY хроносоми і полосковидні гонади (які видалили). Коли органи і не яєчники, і не яєчка. Я ідентифікувала себе жінкою, але у мене в голові існувала думка, що я недостатньо жінка. Я була нещасною. Коли мені було 18 років, у мене почалася клінічна депресія, і у певний момент я хотіла покінчити із собою. У мене розвинувся дійсно серйозний розлад харчової поведінки. Я відчувала, що повинна бути як модель реклами Victoria’s Secret — ультражіночною і розкішною, я пристрастно намагалася досягти того, що вважала ідеалом. Я не виходила з дому без макіяжу.\nЯ переїхала до будинку, де жили дівчата, і вони посилили усі позитивні якості в мені, вони допомогли мені відчути, хто я є, незалежно від зовнішності.\nПоворотним моментом для мене стало ведення блогу. Він був про рак, і месседжем, який я хотіла донести, було те, що в тому, що ти хворий, немає нічого неправильного. Вам не повинно бути соромно через те, що у вас хворе тіло — кожна людина сильна і красива. Лише приблизно рік тому я нарешті написала пост про те, як почуваєшся, коли ти - людина-інтерсекс. Мені дійсно стало погано після того, як я опублікувала пост, бо його могли прочитати 5 000 людей, але це було відчуття найбільшого звільнення. З того часу, я була дуже відвертою стосовно цієї теми і дійшла до висновку, що якщо у людей є певна проблема із цим, то це їхня проблема, а не моя. Я почуваюся сильнішою, хоча, звичайно, я не почуваюся чудово. Все ще бувають дні, коли я дивлюся у дзеркало і думаю про те, що мені б хотілося щось змінити у своєму відображенні. Але перед цим у моїй голові наче існував голос, внутрішній критик, який перекрикував усі інші думки. Тепер я могу наказати цьому внутрішньому критику замовкнути.


В США розшукують чоловіка, який пообіцяв убити Обаму - Світ - TCH.ua\nСвіт 5 червня 2009, 13:32\nАвтор теорії про космічного орла та масове поставнння в Америці погрожує вбити президента Барака Обаму.\nВлада США виписала ордер на арешт Деніела Джеймса Мюррея, який висловлював погрози на адресу американського президента Барака Обами.\nМюррей заявив, що є учасником змови, мета якої – вбивство Обами. Одночасно з цим він повідомив, що між Сонцем і Місяцем літає орел.\nНаразі він перебуває в розшуку. Відомо, що свої погляди чоловік полюбляє висловлювати в розмові з працівниками банку.\nТак, 19 травня Мюррей прийшов у відділення Першого національного банку Zions в місті Сент-Джордж, штат Юта, щоб відкрити там депозит.\nПри собі у нього був чек на 85 тисяч доларів. Американець запитав, чи є банк платоспроможним, після чого заявив: "Зараз американська економіка знаходиться в повному безладі, і якщо громадяни почнуть масово\nвтрачати свої гроші, вони повстануть, і відбудуться вбивства".\nВ кінці місяця Мюррей прийшов в банк, щоб забрати 12698 доларів. У нього не було з собою посвідчення особи, і співробітники банку відмовилися видати йому гроші. Тоді він сказав: "Не хотілося би бути неввічливим, але якщо я не отримаю цю суму, то хтось помре". Після цього гроші Мюррею видали.\nОстаннього разу він відвідав банк, щоб зняти залишок грошей та закрити рахунок. Тоді він і розповів, що має вбити Обаму. А також, що Земля розташована в 94 мільйонах миль від Сонця, а між Сонцем і Місяцем "літає орел і це величезний крок для людства".


Код города 08623 / +498623 / 00498623 / 011498623, Німеччина (Код міста / Код зони)\nКод города 08623 (+498623 / 00498623 / 011498623) (Код міста / Код зони)\nКод города / Код міста: 08623 (+498623)\nПрефікс 08623 - це код міста Kirchweidach. Для фіктивного номера телефону 120301 та коду регіону (код города / код міста) 08623 дзвоніть 08623 120301. Kirchweidach знаходиться в Німеччина.\nПрефікс коду регіону (код города / код міста) присвоює номер телефону абонента певній локації. Окрім коду регіону (код города / код міста) існують інші типи префіксів: префікси міжнародних країн, префікси мобільних операторів та префікси різних сервісів. Вони поєднуються для кількох цілей. Під час дзвінка з однієї країни в іншу у випадках, коли одержувач дзвінка має стаціонарний телефон, префікс країни поєднується з кодом регіону (код города / код міста) та номером абонента. Для фіктивного номера телефону 120301, коду регіону (код города / код міста) 08623 (Kirchweidach) та Телефонний код країни 0049 дзвоніть 0049 8623 120301. Якщо дзвінок здійснюється на мобільний пристрій, код регіону (код города / код міста) поєднується з префіксом мобільного оператора та номером абонента. Якщо дзвінок здійснюється абоненту в тій самій країні, код регіону (код города / код міста) можна пропустити. У випадку національних дзвінків з одного стаціонарного телефону на інший телефонний код також може бути пропущений у багатьох країнах, коли обидва абоненти мають однаковий код регіону (код города / код міста). Зокрема, у країнах, де абоненти мають змогу зберегти свій номер телефону після переїзду в інше місце чи місто, код регіону (код города / код міста) - у даному випадку 08623 - також потрібно вводити.\nПослуги, доступ до яких здійснюється через сервісні префікси, можуть стягувати плату не тільки з телекомунікаційних компаній, але і з компаній, які пропонують ці послуги. Як результат, ряд сумнівних компаній пропонують послуги, які є малокорисними, але спричиняють суттєві витрати. Щоб ще більше збільшити свій прибуток, подібні сервіси намагаються утримати абонентів на лінії якомога довше. Наглядові органи регулярно вживають заходів проти таких постачальників, але на це не можна розраховувати. Крім спеціальних номерів, які можна ідентифікувати за допомогою їх префіксів, існують також номери швидкого набору. Найвідомішими є аварійний номер 112 у Європі та 911 у Північній Америці. Ці номери можна використовувати по всій країні без префіксів, наприклад, без Телефонний код країни +49 (0049) або коду регіону (код города / код міста) 08623 (Kirchweidach).\nЯкщо, перебуваючи в Німеччина, користувач бажає зателефонувати абоненту в Kirchweidach, окрім коду міста, знадобиться Телефонний код країни, до якої потрібно зателефонувати. Телефонний код країни Німеччина починається з +49 (0049), таким чином, якщо, перебуваючи в Україна, користувач бажає зателефонувати на номер в Kirchweidach, потрібно додати до такого номера префікс +49 8623. В цьому разі нуль перед кодом області пропускається. Для фіктивного номера телефону 120301, коду регіону (код города / код міста) 08623 (Kirchweidach) та Телефонний код країни 0049 дзвоніть 0049 8623 120301.


Аудіоказки для дітей від театру-студії «Kolesiko» та театру «Колесо» у вільному доступі!\nЦі чудові аудіоказки створені за мотивами творів Ервіна Мозера "Фантастичні історії на добраніч" (режисер – Марія Грунічева, звукорежисер – Йосиф Медведський). До проекту залучено молоду талановиту художницю Vulpes_draw, яка зробила цікаве й стильне оформлення.\nТворча колаборація дітей та дорослих\nПерші аудіо казки озвучували учні Дитячого театру-студії «Kolesiko», що стало для майбутніх акторів справжньою роботою. Потім спробували поєднати юнацькі голоси з професійними акторськими.\nТак, роль Кота у казці «Кіт на ходулях» озвучував «Золотий голос України» - актор Владислав Пупков. Спроба була вдалою. Отож під час карантину над озвучуванням працювали видатні актори Київського академічного театру «Колесо»: Анна Артемьєва, Олександр Бірюков, Ольга Васинюк, Олександр Дідик, заслужена артистка України Галина Зражевська, заслужений артист України Станіслав Колокольніков, заслужений артист України Олег Лепенець, Андрій Мороз. Разом із учнями театру-студії, а також окремо, вони прочитали для радіо багато цікавих історій від австрійського дитячого письменника.\nНещодавно вийшла в ефір аудіоказка «Аварія в пустелі»\n«Це нова форма роботи для акторів театру. І час карантину дав можливість добре освоїти її»,\n- коментує директор-художній керівник театру «Колесо» Ірина Кліщевська.\nРедакція 4мама безмежно рада, що в Україні з'являється все більше якісного аудіопродукту.\n"Фантастичні історії" з якісною озвучкою, музичним супроводом та чудовими ілюстраціями, що їх можна побачити у ролику, точно заслуговують посісти вагоме місце серед улюблених розваг українських дітей!


14-12-2018 22:48 | Спорт\nДо перших двох команд кожної з 12 груп групового раунду приєдналися вісім команд, які зайняли третє місце на груповому етапі Ліги чемпіонів. Це "Брюгге", "Інтер", "Наполі", "Галатасарай", "Бенфіка", "Шахтар", "Вікторія" Пльзень і "Валенсія". Найбільше представництво в плей-офф у Іспанії з чотирма командами, в Італії - три команди, інформує UkrMedia.\nЖеребкування 1/16 фіналу відбудеться в понеділок. Команди будуть розділені на два кошики. За правилами на цьому етапі не можуть зустрітися представники з одного боку, хто разом вже зіграв на груповому етапі, а також повинні бути розведені українські і російські клуби.\nВсі учасники 1/16 фіналу:\nСіяні: "Динамо" Київ, "Бетіс", "Вільярреал", "Севілья", "Валенсія", "Арсенал", "Челсі", "Наполі", "Інтер", "Айнтракхт" Франкфурт, "Байєр", "Бенфіка", "Зеніт", "Генк", "Зальцбург", "Динамо" Загреб.\nНесіяні: "Шахтар", "Лаціо", "Ренн", "Краснодар", "Спортинг" Лісабон, "Брюгге", "Фенербахче", "Галатасарай", "Олімпіакос", "Цюріх", "Рапід" Відень, "Селтік", "Славія" Прага, "Вікторія" Пльзень, "Мальме", БАТЕ.\nФК Шахтар ФК Динамо Фінал Ліга Європи Турнір\nСтали відомі всі 16 учасників 1/8 фіналу Ліги Європи-2017/18. В 1/8 фіналу ЛЄ пробився представник України - київське «Динамо», яке пройшло за сумою двох матчів грецький АЕК (1:1, 0:0)\nЗ понеділка, 20 квітня, починається вільний продаж квитків на матч 21-го туру Прем'єр-ліги «Шахтар» - «Динамо»\n19 Квітня 2015 11:48


12 Січня 2021 о 10:32\nВ Україні має бути створений адресний реєстр. Про це у інтерв’ю для AgroPolit.com повідомив перший заступник голови Держгеокадастру Анатолій Мірошніченко, пише agronews.ua.\nВін додав, що новостворений реєстр буде працювати в складі будівельного реєстру, і Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Державний земельний кадастр та інші види природоресурсних кадастрів, а також будівний кадастр продовжать самостійне існування.\n«Тобто станом на сьогодні вони продовжують існувати окремо і не зливаються в один, але нагальною є потреба у налагодженні інформаційної взаємодії між цими реєстрами. На мій погляд, основою для цього є земля, тому всі кадастри і реєстри, у тому числі і будівельний та адресний – повинні мати своєю основою Державний земельний кадастр. Наприклад, адресний реєстр має бути не просто табличкою з адресами, а повинен містити відомості про те, де саме розташований об’єкт, з відображенням конкретної адреси та прив’язкою до конкретної земельної ділянки», — повідомив Анатолій Мірошніченко.\nВін додав, поки що йдеться не стільки про формальне об’єднання реєстрів, скільки про уніфікацію та налагодження інформаційної взаємодії. Це і зручність користування, і підвищення контролю за їх достовірністю та чимало інших функцій.


Нoвi пocвiдчeння вoдiя з 29 грyдня: щo в них змiнилocь – Новини Ніжина/ новости Нежина\nОпубліковано: nezhatin 0 Коментарів Ceрвicнi цeнтри MВC, y виглядi кoдy “78” в грaфi 12, нoвi пocвiдчeння вoдiя, пoзнaчкa прo cклaдaння прaктичнoгo icпитy\nВ Укрaїнi пoчинaють дiяти нoвi пocвiдчeння вoдiя. Ceрвicнi цeнтри MВC вжe oзнaйoмлюють пoлiцiю з нoвoввeдeннями, пишe 24 Kaнaл.\nЗ нacтyпнoгo тижня y виглядi кoдy “78” в грaфi 12 дoкyмeнтy yжe бyдe зaзнaчaтиcя пoзнaчкa прo cклaдaння прaктичнoгo icпитy нa трaнcпoртнoмy зacoбi з aвтoмaтичнoю кoрoбкoю пeрeдaч. Зa нaявнocтi тaкoї вoдiї змoжyть кeрyвaти aвтo лишe з aвтoмaтичнoю кoрoбкoю пeрeдaч, a зa її вiдcyтнocтi — з бyдь-якoю.\nУ ceрвicних цeнтрaх MВC ввaжaють, щo нoвi нoрми y пocвiдчeннi вoдiя є eлeмeнтoм мiжнaрoднoї трaнcпoртнoї пoлiтики, внecкoм y пoкрaщeння бeзпeки нa дoрoгaх, пoлeгшeння вiльнoгo рyхy yкрaїнцiв зa кoрдoнoм.\nПрeдcтaвники ceрвicних цeнтрiв MВC Дoнeччини вжe дiлятьcя з кoлeгaми iнфoрмaцiєю прo нoвoввeдeння y чacтинi видaчi пocвiдчeння вoдiя тa дoпycкy грoмaдян дo кeрyвaння трaнcпoртними зacoбaми.\n“Taкi нoвoввeдeння – цe щe oдин крoк дo привeдeння блaнкy нaцioнaльнoгo пocвiдчeння вoдiя y вiдпoвiднicть дo мiжнaрoдних cтaндaртiв”, – зaзнaчили y пoвiдoмлeннi гoлoвнoгo ceрвicнoгo цeнтрy MВC.\nКарантин вихідного дня оскаржили в суді\n25.11. nezhatin 0\nПерша половина січня на Чернігівщині прогнозується аномально теплою\nЗагадкова будівля з колонами по вулиці Редькінській: що приховує ніжинська історія?\n24.01. nezhatin 1