Психолог » "ДНЗ" КАТРУСЯ\n23.05.19 Практичний психолог, Комісаренко Н.В. прийняла участь у семінарі-практикумі «Підлітковий суїцид: як побачити перші симптоми та запобігти».\nСьогодні, 18.04.19., практичний психолог, Комісаренко Н.В., відвідали педагогічну студію, 3 заняття:» Летбук для сталого розвитку дітей дошкільного віку».\n23 березня практичний психолог, Комісаренко Н.В. провела тренінгове заняття для батьків «Успішна адаптація до садочка»\n20 березня практичний психолог, Комісаренко Н.В. провела годину психолога для педагогів ДНЗ «Катруся» на тему «Будинок щастя»: використовуючи методику «Живий будинок», метафоричні карти.\n17 березня 2019 року, практичний психолог відвідала навчальне заняття «Основи сенсорної інтеграції в роботі з особливими дітьми».\n20 лютого практичний психолог відвідала навчальне 2 заняття в ДНЗ «Яблучко» «Летбук для реалізації ідеї сталого розвитку дітей дошкільного віку».\nМайстер-клас : «Черепашки — валентинки»\n15.02.-19.02. практичним психологом для дітей ДНЗ «Катруся» був проведений МК «Черепашки — валентинки» — направлений на згрупування та колективізацію.\nМайстер-клас : «Дерево групи»\n29.12-01.02 практичним психологом для дітей всіх вікових груп ДНЗ «Катруся» був проведений МК «Дерево групи» — направлений на згрупування та колективізацію.\nМайстер-клас «Ялинкова іграшка»\n26-28 грудня практичним психологом для дітей всіх вікових груп ДНЗ «Катруся» був проведений МК «Ялинкова іграшка».\n«Відкрите заняття для батьків»\n11 грудня практичний психолог правела для батьків групи «Веснянка» відкрите заняття на тему казка на піску «Дюймовочка» .\nМетодичне об’єднання для практичних психологів та соціальних педагогів\n6 грудня, практичний психолог Комісаренко Наталія Василівна, провела майстер клас по правопівкульному малюванні «Балерина»для практичних психологів та соціальних педагогів навчальних закладів м. Обухів.\nТворчий проект «Янгольська пошта»\nЗ 27 листопада по 30 листопада — практичний психолог Комісаренко Н.В. провела творчий проект «Янгольська пошта» у всіх вікових групах. Після збору всіх листівок — подаруноків буде проведений перерозподіл листів між групами.\nПрактичний психолог, Комісаренко Н.В. відвідала з колегами перше заняття обласної педстудії в ЗДО «Яблучко» на тему: «Дошкільнятам освіта для сталого розвитку»…\n07.11.18. Година психолога для педагогів\nПрактичний психолог провів для педагогів годину психолога за технікою правопівкульного малювання на тему «Качеля друзів».\nМайстер класи на «Хелоуін»\n30 — 31 жовтня практичний психолог провела майстер класи по всім віковим групам, як профілактика страху чогось страшного. Та з ціллю колективізації колективів дитячих з допомогою створення хороводів на папері із їхніх розфарбованих героїв.\nСаме влітку діти відкриті до отримання максимум вражень та позитивних емоцій. Тому основним напрямком практичного психолога на літній період 2018 року є організація роботи «Атр-студії» для дітей.\nДень «Зеленого кольору»\nМК «Малюнок на тканині»\n«Адаптація в літній період»\nА також на протязі літнього періоду щодня практичний психолог проводить адаптаційні заняття для новоприбулих дітей, консультації для педагогів та батьків за запитом та потребою.\nМК «Дружній хоровод»\nМК «Веселе морозиво»\nЗАНЯТТЯ ДЛЯ ВИХОВАТЕЛІВ\n«Ловець снів - орієнтування в своєму внутрішньому світі«\nТема : «Ловець снів»\nДата: 4.05.2018 року\n«АРТ — писанки»\nПисанка – це не просто сувенір чи народна мініатюра. Адже писанка несе в собі високий заряд енергетики. Приступати до розпису писанки потрібно з гарним настроєм, відпустивши всі тривоги та образи. Практичний психолог з 10 по 17 квітня провела з дітьми ДНЗ «Катруся» тиждень «АРТ — писанки».\nМАК «Дерева» - потреба, ресурс , Ігротерапія: Психологічні ігри — знаходження ресурсу, розвантаження, згрупування колективу.\nТема : «Психологічні ігри»\nДата: 14.03.2018 року\nІгротерапія – метод терапевтичного впливу на дітей і дорослих з використанням гри. гра сприяє встановленню емоційно близьких стосунків, знімає напругу, страх перед оточуючими, позаяк актуалізує дитячий аспект поведінки, думки.\nНастільні психологічні ігри (або трансформаційні ігри) є порівняно новим інструментом роботи з психікою людини, який встиг зарекомендувати себе як абсолютно безпечний, найменш травматичний та при цьому достатньо ефективний спосіб звернутись до тої прихованої, витісненої інформації, емоцій, почуттів, страхів та переживань, що містяться в людській підсвідомості.\nУчасники вибирають колір настрою, зафарбовують будинок та пишуть емоцію.\nЗапропоновані ігри для педагогів:\nМАК ««Дерева» - потреба, ресурс».\n«Успішна адаптація до садочка»\nДата: 24.02.2018 року\nМЕТА: надати батькам інформацію та досвід щодо полегшення адаптації дитини та родини до садочка.\nДата: 23.02.2018 року\nМандалотерапія « Розуміння своїх почуттів та емоцій,методика «9 маленьких мандал»»\nМандалотерапія - метод, за допомогою якого легко можна змінювати і коригувати свій внутрішній стан, стосунки, якості, зцілювати та укріплювати свою стурктуру і знаходити внутрішні ресурси.\nСлово «мандала» прийшло до нас з буддизму — в перекладі з санскриту воно може означати «коло», «колесо», «орбіта» або «диск». Тибетські ченці вкладають у нього особливий сенс: створення ритуальних мандал використовується в буддизмі як важливий інструмент на шляху до просвітління.\n»Пошта Святого Валентина»\n14-21 лютого 2018 року практичний психолог провела тиждень «Пошта Святого Валентина».\nДата: 23.01.2018 року\nГудзикотерапія «Міжособистісні стосунки, бачення себе своїми та іншими очима.»\nГудзикова терапія проста в застосуванні, маніпуляції з гудзиками не утворюють пил, не викликають алергії, які не брудняться, ними не можна порізатися або вколотися. Ґудзики легко миються, обробляються як все пластмасові іграшки в дитячому закладі, а помічників з миття гудзиків довго ні шукати, чи не просити не доведеться.\nДата: 15.11.2017 року\n«Імаготерапія» — «Театр відносин» — розуміння один одного, розвиток саморегуляції.\nСлово «імаготерапія» — даний вид допомагає відтворенню особистістю певного комплексу образів, в які включені спосіб мислення, спосіб слова, і образ дії. Будучи різновидом поведінкової психотерапії, імаготерапія ставить за мету навчання суб’єкта більш адекватним реакцій на зовнішні подразники.\nДата : 18.10 2017 року\nТема: «Казкове царство», — підвищення рівня стресостійкості. МК «Хендгам» (антистресовий пластилін).\nОсновна мета пісочної терапії — досягнення клієнтом ефекту самозцілення за допомогою спонтанного творчого вираження. Основне завдання пісочної терапії — зіткнення з витісненим і пригніченим матеріалом особистого несвідомого, його включення в свідомість.\nПроективна гра — «Казкове царство»\nПритча «Розповідь про піски»\nДата : 27.09. 2017 року\nПравопівкульне малювання «Балерина» — профілактика професійного вигорання, релаксація, «легкість».\nДошкільне дитинство — один з найважливіших етапів у житті дитини. Саме влітку діти відкриті до отримання максимум вражень та позитивних емоцій. Тому основним напрямком практичного психолога на літній період є організація роботи «Атр-студії» для дітей.\nМК «Повідомлення в пляшці»\nДень «Водяних жителів»\nМК «Чарівна куля»\nМК «Дерево здоров’я»\nМК «Чарівна паличка»\nДень «Жовтого кольору»\nДень «Червоного кольору»\nДень «Синього кольору»\nВІДБУЛОСЯ ВІДКРИТЕ ЗАНЯТТЯ ПСИХОЛОГА ДЛЯ БАТЬКІВ НА 2-м. гр. «Веснянка».\nДата : 26.04.17.\nТема: Казка «Колобок» в пісочниці\n«Казка на піску»\nЛіплення колобка з кінетичного піску.\n«На що схожий Колобок?»\nМета: розвиток дрібної моторики рук, слідування інструкції дорослого.\nЕтюд «До пісочка підійдіть…»\nМАК (метафоричні асоціативні карти). Ігротерапія — усвідомлення свого підсвідомого «Я», зображення карти внутрішнього світу.\nАсоціативні карти – це різні набори (колоди), які, як і звичайні гральні карти, мають з одного боку «сорочку», а другий бік є змістовним. І вони також призначені для певних ігор з ними. Проте, змістовною частиною цих карт є малюнки: портрети, пейзажі, сюжетні та абстрактні картини, а також слова. А «ігри» з асоціативними картами призначені для роботи з нашим внутрішнім світом, його особливостями, внутрішньою структурою та його зв’язками, контактами із світом зовнішнім.\nКоли йде робота із зоровими образами (картами), у людини зникає або значно знижується свідоме бачення, що певним чином полегшує роботу з його внутрішнім «Я» і підсвідомими конфліктами.\nКарти дають нам можливість побачити наочну (і правдиву) картину міжособистісних відносин, взаємин людини з ідеями або образами, що живуть в її зовнішній реальності і внутрішньому світі.\nРобота з картами звертає клієнта до його підсвідомості, пропонуючи самому розібратися в ситуації, яка відбувається. Спеціаліст в даному випадку лише направляє людину, допомагає їй прийти до кінцевого результату: знаходженню рішення, яке допоможе вийти зі скрутної ситуації. Торкаючись підсвідомості, карти також полегшують пригнічений стан, так як показують вихід із ситуації, який найбільш прийнятний для людини. Робота з асоціативними картами сприяє розкриттю творчого потенціалу.\nКоли карта відкрита, і людина бачить, що саме вона вибирає, включається аналіз, раціональне мислення, «цензура» і захисні механізми. А для внутрішньої роботи над собою важливо перевести процес з раціонально-когнітивної сфери в інтуїтивну: пробудити спонтанність і креативність, спробувати «обійти» захисні механізми і внутрішні опори. Вибір наосліп часто дає можливість зафіксувати сам факт опору, – специфічну емоційну реакцію людини на витягнуту карту, проблеми з її інтерпретацією, «нерозуміння» карти, відмову від роботи з нею та ін.\nВ «сліпому» виборі розвивається вміння зустрічати і приймати несподіване, неочікуване, незаплановане, що може становити великі труднощі для частини людей, становити їхню проблему, яка потребує корекції. Проте, це наближає роботу з картами до особливостей реального життя, в якому ми доволі часто стикаємося з тим, що пропонує нам випадок, а майбутнє стає теперішнім, коли ситуація вже настала. З іншого боку, після вибору, що вже відбувся, і який доля зробила за нас, виникає інша проблема: що робити з цією «необхідністю», – змиритися з нею, прийняти її і вписати в особистісний контекст – чи відкидати або ж боротися, долати.\nМАК «Внутрішній світ»\nУчасників прохають вибрати карту яка найбільше подобається та відповісти на запитання:\n• Що зображено на картці?\n• Чому саме цю картку Ви вибрали?\n• Що вона відображає?\n• Які емоції викликає ця картка?\n• На які думки наштовхує ця картка?\nПроективна методика «Карта внутрішнього світу»\nАВТОР Т. ЗІНКЕВИЧ-ЄВСТИГНЄЄВА\nЗ допомогою даної методики можна вирішити наступні завдання.\nНакопичити дані про індивідуальну динаміку процесу формування образу мети. Обстежуючись багаторазово, можна побачити, змінюється у Вас образ мети або є стійким. На підставі цих даних можна скласти прогноз щодо перспектив його психологічної корекції, сформулювати завдання психологічної роботи з ним.\nМатеріали: аркуш білого паперу формату А4, кольорові олівці.\nІгротерапія – метод терапевтичного впливу на дітей і дорослих з використанням гри. Гра сприяє встановленню емоційно близьких стосунків, знімає напругу, страх перед оточуючими, позаяк актуалізує дитячий аспект поведінки, думки. Характерна особливість гри – її двоплановість, яка притаманна також драматичному мистецтву, елементи якого зберігаються в будь-якій колективній грі:\n1) гравець виконує реальну діяльність, здійснення якої потребує дії, які пов’язані з вирішенням конкретних, часто нестандартних завдань;\n2) ряд моментів цієї діяльності носить умовний характер, що дозволяє відволіктися від реальної ситуації з її відповідальністю і багаточисленними обставинами.\nВ консультативній роботі гра може використовуватися як засіб наочного показу клієнту шляхів розв’язання тієї чи іншої проблеми. При цьому вона не використовується для зміни його психологічних, особистісних характеристик. В корекційній роботі гра, навпаки, виступає активним знаряддям корекції (зміни) психологічних рис особистості, її поведінки, відношень до оточуючих людей та до самої себе.\nГра «Дерев’яна вежа»\n17. 03. ВІДБУЛОСЯ\nТренiнгове заняття для практичних психологів\nТема: «Казкотерапія. Інтерактивний психологічний театр»\n«Казка – благородне і нічим не замінне\nджерело виховання любові, нею\nможна лікувати зранені душі\nдітей та дорослих».\nКазкотерапія — це процес пошуку сенсу, розшифровки знань про світ і системі взаємин у ньому.\nКазкотерапія — це процес утворення зв’язку між казковими подіями та поведінкою в реальному житті. Це процес перенесення казкових смислів в реальність.\nКазкотерапія — це ще й процес об’єктивізації проблемних ситуацій.\nКазкотерапія — процес активізації ресурсів, потенціалу особистості.\nКазкотерапія — процес поліпшення внутрішньої природи і світу навколо. Це ще й терапія середовищем, особливою казковою обстановкою, в якій можуть проявитися потенційні частини особистості, щось нереалізоване, може матеріалізуватися мрія; а головне в ній з’являється почуття захищеності і аромат Таємниці.\nКазкотерапія дозволяє здобути відчуття психологічної захищеності в повсякденному світі, дає можливість програти основні життєві ситуації в «захищеному режимі» – посередництвом казок. Даний вид терапії дозволяє глибше розібратися у собі, активізувати внутрішні ресурси людини.\nМетою казкотерапії є підведення людини до усвідомлення своєї внутрішньої сутності, своєї єдності і неповторності, до відчуття гармонії із собою і світом. У процесі казкотерапії людина навчається сприймати себе такою, якою вона є, усвідомлювати себе й інших людей, кожного, як неповторну індивідуальність. У кожній людині існує потреба у самовираженні, яка здебільшого, залишається незадоволеною, що породжує внутрішній конфлікт.\n2. Проведення тесту «Визначення того, чи варто Вам займатися методом казкотерапії»\n3. Використання «Епістолярної психотерапії»\nЕпістолярна психотерапія : листи до дитини або підлітка – надзвичайно ефективна методика, яка нажаль рідко застосовується. Написане переконує та зворушує сильніше, ніж сказане. У листі завжди присутні символіка та якась магія. Лист читають, в повній тиші або, навіть залишившись на самоті, він діє подібно до навіювання у стані аутогенної релаксації. Лист здатний впливати й на рівні переконання, як при гіпнозі.\n4. Рухлива гра «Крокодил»\n5. Вправа «Відчуття радості»\n6. Інтерактивний психологічний театр «Веселий зоопарк»\nІнтерактивний психологічний театр може використовуватися як засіб профілактики негативних явищ у середовищі, один із способів самоактуалізації, самопрезентації, самовияву. Являється ефективним способом поекспериментувати, «пограти» із ситуацією в безпечних умовах психологічного тренінгу (заняття, семінару).\nІнтерактивний психологічний театр можна віднести до розряду рольових ігор. Його специфікою є : спроба відмови від звичних «ролей» і властивих їм поведінкових паттернів; спонтанна зміна учасника, якщо той «зависає» у своїй ролі; відсутність заздалегідь спланованої «вірної відповіді», способу розв’язання ситуації; непередбачуваність її розвитку; пріоритетне розгортання «психологічного сценарію», відмова від фокусування на зовнішньому театральному ефекті та видовищності, від навмисного «втягування» у звичні шаблони «як найчастіше буває».\nУ залежності від цілей і задач його можна застосовувати для : пошуку значимої теми й актуалізації її змісту; наочної демонстрації тих чи інших психологічних підходів, прийомів; розвитку креативності (творчості) учасників, розширення арсеналу індивідуальних засобів самопрояву й керування ситуацією, розвитку культури діалогу; чудового спільного проведення часу з безліччю психологічних знахідок: позитивні емоції та гарний настрій; несподівані розвороти знайомого та звичного; творче саморозкриття людей тощо.\n7. Використання асоціативних карт «Світ казок»\n8. Розвантаження «Будинок моєї душі»\n10.02 ВІДБУЛОСЯ ЗАНЯТТЯ ДЛЯ ВИХОВАТЕЛІВ\nКамнетерапія - сприяння взаємодії в колективі.\nТема:«Співпраця задля особистісного розвитку»\nЩасливий не той, хто вибрав «вірний»\nшлях, а той, хто любить свою дорогу.\nКожен підйом, кожен спуск, кожен камінь,\nвибоїну. Це любов до життя робить\nлюдину по-справжньому щасливим.\nКамені завжди були пов’язані з життям людей, як матеріал для будівництва житла і як магічний символ. С давніх часів камені вважаються сильними оберегами в силу свого природного походження, наділяються душею і магічними силами. У ці обереги укладена сила стихій природи.\nВважається, що ігри з камінчиками можна широко використовувати в цілях надання психологічної допомоги дітям і підліткам, які зазнають труднощів в комунікативних навичках, в психокорекції та психопрофілактики конфліктності, замкнутості, тривожності, і для оптимізації психічного розвитку в дитячому і підлітковому віці.\nРобота з камінчиками надає простір для творчості і дослідження, для індивідуальної і групової арт-терапії, для зняття втоми, напруги, вирішення негативних емоційних переживань. Заняття з камінчиками краще проводити в малих групах (максимум 3 — 5 чоловік, якщо вік дітей від 3 до 9 років) або індивідуально. У групі підлітків чи дорослих кількість можна збільшити.\nВправа – гра «Цей камінець схожий на мене, тому що …»\nТест «Обери дорогоцінний камінь і дізнайся все про свій характер!»\nПритча “Мішок картоплі”\nКомісаренко Н. В. практичний психолог\nКазкотерапія — профілактика негативних явищ у середовищі, самоактуалізація, самопрезентація, самовияв.\n«Казкотерапія – це…»\nКазки люблять всі. У казковій формі свою проблему легше побачити і легше прийняти (не так образливо, не так боляче). Для казкового героя легше придумати вихід з положення — адже в казці все можна! До того ж всім відомо, що казки завжди добре кінчаються.\nІснує кілька способів проведення сеансів казкотерапії, ось деякі з них:\n- Для казкотерапії можна вибирати будь-яку казку, яка може бути обрана як з народного фольклору, так і з казок знаменитих авторів. Головне завдання — це підібрати таку казку, яка б не набридала дитині і він міг слухати її багато разів. Якщо ж таку казку вдалося знайти, то головна проблема вирішена, і ви тепер повинні щоразу трохи коригувати її та додавати потрібні елементи.\n- При бажанні казку можна скласти разом з вашою дитиною. Це робиться за допомогою навідних запитань і фантазії, як дорослого, так і малюка.\n- Дітям старшого віку можна запропонувати самим придумати казкового героя, казку і спробувати знайти вихід з непростої ситуації.\nІснує кілька основних правил проведення сеансів казкотерапії:\n- Якщо відбулася яка-небудь травмує ситуація, то казкотерапію найкраще проводити після деякого часу. Це дає можливість заспокоїтися і відпочити. Тільки після цього можна проводити сеанс. Найкраще казкотерапію проводити щоб уникнути ситуації, що травмує, щоб дитина змогла морально підготуватися, наприклад, до зміни обстановки або походу в садок, школу.\n- Сеанси найкраще проводити перед сном (увечері або вдень).\n- Починати казку слід з таких фраз, які дадуть дитині можливість зрозуміти, що відбулися події могли статися де завгодно і коли завгодно.\n- Найкраще створити традицію, яка буде переносити дитину в казкову країну.\n- Завжди допомагайте дитині, якщо вона захоче уявити себе казковим героєм.\n«Інтерактивний психологічний театр — це…»\nТеатр, як відомо, – явище багатогранне і багатофункціональне. Як соціальний інститут, він допомагає спілкуванню різних категорій людей, як засіб виховання – соціалізації поколінь, як ритуал – гармонізує самопочуття.\nКруглий стіл для практичних психологів та соціальних педагогів\nТема : «Казкотерапія в роботі з дітьми, інтерактивний психологічний театр»\n» Просто так… «\n«Маленький песик гуляв по лісі. Раптом він побачив, що назустріч йому йде лисеня з величезним букетом квітів. Лисеня, наспівуючи пісеньку, підійшов до песику подарував йому букет. Здивувався песик і запитав лисеняти: — А за що?\n- Та просто так, — відповів Лисеня і побіг далі. Постояв песик, подивився на букет і почав танцювати. Він був дуже радий «.\nВам, звичайно, знайоме почуття радості. Вірно? Давайте закінчимо пропозицію. «Відчуття радості — це коли …».\nВедучий просить учасників виконати малюнки, які передають почуття радості. Кожен розповідає про свій малюнок.\nВедучий просить підійти до «чарівної квітки»:\n«У нашій чарівній країні є» Чарівна квітка «. Це подарунок однієї доброї і мудрої Феї. Коли до Чарівної квітки підійти і підставити свою долоню до неї, то квітка поділиться своїм теплом і передасть частину своєї чарівної сили. Зараз ми тихенько підійдемо до «чарівної квітки, встанемо навколо неї так, щоб не заважати один одному, протягнемо руки, закриємо очі і перетворимося на казкових героїв».\nУчасники стають навколо квітки і закривають очі, тримають над квіткою свої долоні, ведучий дає установку: «Глибоко вдихніть і повністю видихніть. Чарівна квітка дає нам силу. І ми перетворюємося на казкових героїв. Ведучий роздає ролі… »\nТема «Веселий зоопарк»\nСьогодні день в нас незвичайний,\nКазковий він і дуже гарний.\nТа ось сталася халепа\nВ зоопарку ситуація нелепа:\nВ зоопарку — шум і гам\nЩо ж це трапилося там?\nВсім звірятам спозаранку\nЛев розгнівано гарчить:\n— Чом це тут банан лежить?\nЦі банани — всі це знають —\nТільки мавпи полюбляють!\nІ верблюд зітхав.\nЯ б колючку пожував.\nХто ж це м’яса дав мені?\nЯ його не хочу, ні!\nВ миску дивиться і злиться.\n- Я вам не телиця,\nЩоб жувати цю травицю.\nВийшов слон на доріжку,\nСтав сердитий трішки\nТут ціле корито молока,\nДе моя трава?!\nГаласує голодний жираф\nНе дивлячись на добрий нрав\nМиска ця не моя,\nНе їм м’яса я!\nЄнот тривожно пробуркотів\nЯ ж не дельфін,\nРибу їсть він!\nРозлючено змія почала сичати,\nНіхто їй не хоче допомагати…\n- Страшно голодна я,\nНевже я порося, що мені дали буряка!\nПочав крокодил репетувати\nЯ ж не коала, щоб листя жувати\nСтурбовано сказала мама кенгуру:\n- В мене немає лелеченят,\nЩоб давати їм жабенят!\nСуворо ведмідь заревів\n- Не мишеня я — повір!\nНе їм я сир!\nЗебра почала кричати\n- Невже я білочка рудувата,\nЩоб шишки лускати завзято?!\nНосоріг наганяє на звірят страх\nПромовляючи тупотить лапами — БА-БАХ\nМене спрага замучила, всі сюди!\nДайте мені води!\nІ горила сумувала,\nЗ клітки тихо промовляла:\n- Чом у мисочці пшоно?\nЗовсім не для мавп воно!\nВ зоопарку бегемот\nВередливо кривить рот.\nВсе йому не до смаку,\nЖаліється він двірнику:\n— Я нещасний, я пропащий!\nКлімат тут непідходящий.\nДа ще й на обід\nПодали усе не як слід…\nТут озвався какаду:\n- Ми потрапили в біду!\nСтав він голосно кричати\nІ людей на поміч звати.\nГалас він такий здійняв,\nЩо директор вмить примчав.\nЗаспокоїв він звірят:\n- Зараз наведу я лад!\nЯ верблюду сіна дам,\nМ’яса кину я вовкам.\nА для мавпочки для Яни\nБудуть три смачні банани.\nНа здоров’я! Пригощайтесь\nІ на нас не ображайтесь.\nЯ люблю допомагати,\nІ усім у пригоді стати.\nЯ сваритись не люблю,\nДружбу з усіма воджу.\nВірних друзів поважати,\nМає щиро кожний,\nДружби доброї втрачати,\nНам ніяк неможна.\nХай посмішки сяють!\nІ всі щастя мають!\nМАК «Світ казок»\nІнструкція: виберіть картку з героєм та дай відповіді на запитання:\nЯким би героєм з казки Ви б хотіли бути?\nЯкі його сильні та слабкі сторони?\nЩо він полюбляє, а що ні?\nЯкий в нього характер?\nЯка в нього ціль, мета, чого він прагне?\nЧому герой робить ту чи іншу дію?\nХто може допомогти, а хто завадити?\nІнструкція: Розфарбуй стаканчик створивши «зимову казку»\nКомісаренко Наталія Василівна\nпрактичний психолог ДНЗ «Катруся»\nАромотерапія - релаксаційне розвантаження, медитативні вправи.\nАроматерапія як різновид природотерапії базується на впливові запахів на психічний і фізичний стан людини. Цей метод хороший, як для дітей, так і для дорослих.\nНадзвичайні ефекти дає впровадження аромотерапії. Спеціально підібрані запахи, маючи лікувальні властивості, впливають як на настрій, так і на фізичний стан :\nПсихолого-педагогічні властивості аромотерапії як одного зі способів природо-терапевтичного впливу ґрунтується на тісному зв’язку між нюханням й емоційними станами дітей та їхнім психічним здоров’ям. Окрім того, що ефірні олії дають значний профілактичний ефект, вони можуть суттєво впливати на вияви тих чи інших психічних станів дітей.\nАромати жасмину, грейпфрута, лимона допомагають підвищити продуктивність мовленнєвої діяльності та настрій дітей. Також лимон дасть змогу швидше подолати дезадаптацію під час переходу від спонтанного до діяльнісного мовлення, концентрувати увагу дітей.\nАромати майорану, базиліку, апельсина, кориці можна використовувати для подолання мовленнєвих комплексів на кшталт «У мене не вийде розповідь», «Я не буду говорити», «Я не вмію вигадувати казки».\nАромат хвої як тонізуючий засіб доцільно застосовувати під час проведення мовленнєвих ігор.\nЛаванду, аромат якої стимулює роботу головного мозку дитини, можна розміщувати на столиках, за якими дії виконують мовленнєві вправи.\nЕфірна олія шавлії мускатної посилює прагнення дітей до діяльності в цілому і мовленнєвої зокрема, урівноважуючи емоції, виявляючи релаксуючу та стабілізуючу дії на психіку дітей.\nАромат ялівцю — незамінний помічник при нав’язливих страхах перед необхідністю виконувати мовленнєві дії. Він також відновлює душевну рівновагу.\nАромат розмарину поліпшує довготривалу і короткочасну (мовленнєву) пам’ять, допомагає упорядкувати думки, дає відчуття зрозумілості.\nАромат чебрецю повзучого стимулює й посилює діяльнісні задатки дитини.\nАромат евкаліпта поліпшує логічне мислення, розмірковування дітей.\nМ’яту перцеву, кипарис вічнозелений, лимон, гісоп лікарський, евкаліпт кулястий відносять до рослин, аромати яких виявляють стимулюючу дію на нервову систему, посилюють концентрацію уваги, сприяють довільності мовлення.\nАромат ромашки звичайної допомагає подолати сильні збудження (перезбудження), нервовість, підвищує терпимість у спілкування.\nАромати діють на нас, хоча ми дуже часто не помічаємо цього. А вони моделюють наші емоції і викликають певні поведінкові реакції. Ароматерапія в психології допомагає рятувати людину від негативних емоцій і давати їй позитивний настрій. Так, ефірні масла можуть позбавити від:\nА ще ефірні масла можуть подолати:\nЩо допоможе заспокоїтися:\nДля заспокоєння нервів застосовуються ефірні олії троянди, кедра, меліси і герані. До речі, два останніх можна замінити «натурою» розтерти і понюхати листочок живий герані або меліси. Звичайно, їх запах не буде настільки концентрованим, як у ефірної олії, але свій вплив зробить.\nА рожеві пелюстки можна висушити і зберігати в тканинному мішечку, який можна тримати під подушкою. І приймати з ними ванну, для більшого ефекту капнувши в неї олії.\nЩо позбавить від страху\nВід почуття страху, наприклад, перед співбесідою або викликом «на килим», або після нічного кошмару – допоможуть ефірні масла м’яти, пачулі, іланг-ілангу, ромашки, лаванди, базиліка. Тільки не змішуйте їх всі. Краще застосувати окремо або знайдіть свою комбінацію з двох або трьох масел. Інакше в ароматі вийде мішанина, і ви відчуєте роздратування, а не позбудетеся від почуття страху.\nВдихання лимона, лаванди й жасмину налаштовує внутрішню систему людини на поліпшення пам’яті і уважності. Під час масажних процедур ефірні масла проникають під шкіру і кровоносну систему, що обумовлює пряму дію на нервові закінчення. При психічних розладах використовують масла: чайного дерева, троянди, фіалки, ветівера.\nБеручи ванну, додайте у воду приготований склад масел до 10 крапель — 3 частини евкаліпта, 4 — імбиру і 3 — м’яти.\nНахлинули депресійне почуття можна подолати за допомогою ванни. Рекомендується самостійно скласти пропорції масел, щоб не перевищувало 10 крапель. Скористайтеся сандаловим, лавандовим, жасмин, геранієвих, іланг-іланговим, апельсиновим, ромашковим маслами. Стан депресії можна істотно поліпшити за допомогою ефірних масел цитрусової групи.\nЗаспокоїти нервову систему і привести її в порядок допоможуть рожеве, лавандова, олія пачулі, шавлієве, кедрова масла. Для ванн найкраще підійдуть по 3 частини лаванди і бергамота, по 2 частини базиліка і герані. Кількість крапель не повинно перевищувати 10.\nКоли сильно б’ється серце і б’є, починається панічна атака, яка супроводжується страхом. Насамперед потрібно взяти себе в руки і прийшовши додому зайнятися ароматерапією. Масла ромашки, бергамота, мускату, шавлії, ладану, чебрецю допоможуть подолати стан страху. Виберіть два будь-яких компонента, накапати до 10 крапель і додайте у ванну, Заспокоїтися і розслабитися.\nВсі перераховані вище проблеми виникають виразно на нервовому грунті. Поменше переживайте і не піддавайтеся страху. Загальне заспокоєння забезпечать лаванда, сандал, троянда, хміль, герань, меліса, неролі, жасмин, майоран, ромашка, бергамот, валеріана, ветивер, пачулі, бензоин, петитгрейн.\nГоловні болі, підвищена стомлюваність, безсоння, тривожність, дратівливість з успіхом лікуються маслами рожевого дерева, цитрусових, ілан-ілангу, базиліка, ялівцю, м’яти, герані, кипариса, троянди, лаванди, пачулі, майорану.\nТуга і смуток відступлять перед маслами бергамотовим, геранієвих, ромашковим, жасмин, лавандовим, сандаловим, апельсиновим, іланг-іланг.\nПоліпшать настрій, знімуть головні болі, втому, допоможуть при безсонні ефірні масла лаванди, сандалу, герані.\nПосилять концентрацію уваги і пам’ять лаванда, жасмин, лимон.\nСпосіб застосування: до 10 крапель будь-якого з наведених масел використовуйте в ванні (в тиждень 2-3 рази) або аромалампу (щодня).\nПри апатії (загальмованості) допоможе суміш масел: 4 частини імбиру, по 3 частини евкаліпта і м’яти, застосовувати в ванні або аромалампу до 10 крапель.\nДля хорошого сну корисна суміш з бергамота, іланг-ілангу (1: 1), до 10 крапель в аромалампу, години за 2 до нічного сну.\nПеревтома, слабкість, розумове напруження знімуть базилік 4 частини, чебрець і лимонна трава (по 3 частини). Застосовуйте у ванні або пальнику до 10 крапель.\nПри дратівливості показана суміш з лаванди (4 частини), мандарина троянди (по 3 частини), використовувати у ванні або пальнику до 10 крапель.\nАромати можуть надати нам самостійність. Цьому сприяє аромат ялівцю. Його гілки можна навіть вдома покласти і періодично терти їх голочки, щоб запах став більш насиченим.\nАроматерапія в психології – досить дієвий метод позбавлення від стресів. Тут знову допоможуть троянда, меліса, лаванда і розмарин. Якщо ви напружені, вдихніть аромат – і заспокоєння прийде у вашу душу.\nАроматерапія — один з найдавніших методів впливу на свідомість, древній спосіб взаємодії зі світом. Практично у всіх стародавніх культурах, Єгипет, Греція, Рим, Китай, Індія ефірні масла і екстракти рослин широко використовувалися для впливу на психіку людини для досягнення і моделювання певних емоційних станів. Часто даний вплив супроводжувалося музикою, глибоким диханням.\nОднак треба пам’ятати, що немає двох однакових людей, і, найчастіше, сприйняття запаху пов’язано з асоціативним мисленням кожної конкретної людини. Більшість реакцій на навколишні людини запахи носять асоціативний характер. Значущі події, що відбуваються в різні періоди нашого життя, часто супроводжуються тими чи іншими запахами. В результаті вони асоціюються з цими запахами і запам’ятовуються. Ці спогади, як позитивні, так і негативні, зафіксовані підсвідомістю, можуть проявлятися протягом усього подальшого життя в самі, як нам здається, невідповідні моменти!\nЕфірні масла (в тому числі і для духів) підбираються за допомогою спеціальних методик для кожного конкретного випадку і кожного конкретного клієнта або пари (в разі сімейного консультування).\nПід час заняття було використано масло троянди та чайного дерева:\nТроянда — чудова витонченість почуттів розквітає під впливом рожевого масла. Підсилює психологізм і трепетне ставлення до партнера. Ідеально підходить для юних сором’язливих натур. Казкове подих цього аромату вносить природність і комфорт для заспокоєння.\nВластивості: Імуностимулюючу , антисептичну, противірусну, протизапальну, ранозагоювальну, потогінний.\nВправа «Дізнайся що це на запах»\nМої очі закриваються.\nЯ відчуваю себе спокійно і легко.\nМоє тіло розслабляється.\nЗ кожним видихом моє тіло все більше розслабляється.\nМені спокійно, легко і приємно.\nЗ кожним видихом мені все спокійніше, легше і приємніше\nЯ відпочиваю, мені добре.\nМоє обличчя розслаблюється.\nМій лоб розслабляється.\nЛоб повністю розслаблений.\nМій ніс розслабляється.\nНіс повністю розслаблений.\nМої щоки розслабляються.\nЩоки повністю розслаблені.\nМоє обличчя повністю розслаблено.\nМоя голова повністю розслаблена.\nРозслабляється права рука.\nРозслабляється права кисть.\nРозслабляється праве передпліччя.\nРозслабляється праве плече.\nПрава рука повністю розслаблена.\nРозслабляється ліва рука.\nРозслабляється ліва кисть.\nРозслабляється ліве передпліччя.\nРозслабляється ліве плече.\nЛіва рука повністю расслабленна.\nОбидві руки повністю розслаблені.\nПриємне тепло наповнює мої руки.\nМої руки налиті приємною вагою.\nЯ повністю спокійний і розслаблений. Розслабляється моя права нога.\nРозслабляється права стопа.\nРозслабляється права гомілка, коліно.\nРозслабляється праве стегно.\nПрава нога повністю розслаблена\nРозслабляється ліва стопа.\nРозслабляється ліва гомілка, коліно.\nРозслабляється ліве стегно.\nЛіва нога повністю расслабленна.\nПриємне тепло наповнює мої ноги.\nМої ноги налиті приємною вагою.\nЯ повністю спокійний і розслаблений. Розслабляються м’язи тазу.\nРозслабляються м’язи спини.\nРозслабляються м’язи живота.\nМоє тіло повністю розслаблено.\nМоє тіло налите приємним теплом і вагою.\nЯ спокійна людина.\nЯ впевнений в собі.\nЯ здатний досягти будь-якої мети.\nЯ впевнений у власних силах.\nЯ здатний вирішити будь-яке завдання в житті.\nВідчуваю як наливати легкістю.\nЯ відчуваю прилив сил.\nЯ наливають свіжістю і бадьорістю.\nЯ сповнений енергії!\nМені хочеться встати і діяти!\nОчі — відкриваються. Я встаю!\n«Коли ти сердишся, малюй бамбук,\nколи ти щасливий — орхідеї!»\nПритча «Аромат орхідеї»\nДавним-давно, багато століть назад в одній східній країні учень відомого мудреця на ім’я Лунь-І задумав одружитися. Палкий юнак зізнався своєму вчителеві:\n- Добрий Лунь-І! Якби ти знав, як вона прекрасна! О, моя наречена схожа на дивну квітку орхідеї, що росте в оранжереї Імператора!\n- Ти бував в саду Великого Імператора, славний хлопець? — Здивувався мудрець Лунь-І.\n- Ні, я не бачив цю чудову квітуа, але так багато чув про неї, — відповідав юнак. — Мене хвилює інше. Багато навколо красивих дівчат! Щоки однієї подібні персику, інша, немов повний місяць, а губи третьої нагадують бутон червоної троянди! …\n- Це так, — погодився мудрець.\n- Але я починаю весь тремтіти, кров моя вирує, ледь я бачу край одягу моєї єдиної! — Продовжував юнак. — Мене кидає перемінно то в жар, то в холод!\n- Нічого дивного, — посміхнувся мудрець Лунь-І. — Це те, що в давнину називали ароматом орхідеї. Легким поривом теплого вітерця, тебе наздоганяє цей чарівний дражливий запах, і ти починаєш розчинятися в ньому, ніздрі твої тремтять і …\n- Як це правильно! — Повторив слідом за вчителем закоханий юнак. — Аромат орхідеї!\nМинув час. Палкий юнак став зразковим чоловіком і люблячим батьком, життя його текло рівно і гладко, подібно неквапливій і повноводній річці.\nІ ось одного разу учень прийшов в гості до свого старого мудрого вчителя Лунь-І.\n- Добрий мій учитель, одне лише засмучує мене, — сказав гідний чоловік.\n- Моя дружина, як і раніше прекрасна. Вона схожа на дивну квітку орхідеї, що росте, в оранжереї Великого Імператора.\n- Так, я бував там не раз, — кивнув головою мудрець Лунь-І.\n- Але я спокійний, як камінь, коли бачу її тіло, кров не вирує, мене не кидає ні в жар, ні в холод! Ти помилявся, добрий учитель, коли говорив мені про аромат орхідеї … — сумно закінчив добрий чоловік. — Я забув цей дражливий запах!\nІ тут мудрий Лунь-І лагідно мовив: «А орхідеї взагалі не мають запаху. Ти занадто близько підійшов до квітки своєї уяви ».\n«Хто не вміє отримувати щастя від малого,\nніколи не буде задоволений більшим…\nЦінуйте те, що маєте…»\nПравопівкульне малювання — профілактика професійного вигорання, емоційна підготовка до початку навчального року.\nМетод правопівкульного малювання дозволяє:\nСпрощує творчий процес,\nВключає аналіз діяльності,\nПозбавляє від внутрішніх перепон,\nЗнайти внутрішню гармонію,\nРозкриває ваші творчі здібності,\nРобить людину більш уважним до людей і навколишнього світу.\nЦей метод хороший, як для дітей, так і для дорослих і в кожному віці є свої позитивні моменти, що позначаються на житті людини, що займаються малюванням.\nТема : «На берегу моря»\nДля заняття нам потрібно:\n2. Папір для креслення, формат А4 — 1 лист, картон — формат А4 — 1 лист, картон — формат А5 -1 лист .\n3. Пензлики. Пензлики повинні бути з жорсткої щетини.\n- Велика (№8).\n- Середня (№2).\n- Тонкий пензлик (м’який).\n4. Склянка з водою.\n5. Шматочок тканини або серветка (витирати пензлики).\nПензлики на поличці жили,\nФарби та аркуш до них в гості прийшли,\nСтали вони гадати,\nВ що б їм зіграти.\nА давайте море намалюємо?\nТа у відпочинок полинемо.\nПочали вони малювати\nПензлик в білу фарбу вмочати\nВесь аркуш білим покрили\nТа по черзі фарби наносили:\nОсь рожевий рядок крапок\nПотім рядок фіолетових крапок\nПісля них рядок блакитних крапок\nТа ще синіх крапок.\nПензликом ми їх розмастили\nТа прекрасний фон отримали.\nВгорі небо ясне,\nВнизу море прекрасне.\nБіла фарба місяць малює,\nОранжева а потім біла по воді танцює.\nХай він мрією буде\nІ кожен хай спокій у душі здобуде.\nКоричневу фарбу беремо,\nНею ми гори намалюємо.\nДві гори будемо малювати,\nЩоб сум наш розігнати.\nВід печалі хай закриють вони,\nНіби сильні плечі їхні схили.\nМісячне біле сяйво їх осяє,\nСинім відтінком їх обіймає.\nОсь чорна фарба стовбур малює\nА на його гілках листя бушує,\nМісячне сяйво на нього лягає\nА його гілля до неба сягає\nЛистя і чорним, і білим й зеленим,\nХай буде Ваше кохання шаленим.\nОсь на небі зявились плахи,\nХай надія буде в серці завжди.\nОсь і готовий наш малюнок » На берегу моря «.\nХочу закінчити віршем:\nМоре… тихий шелест теплого прибою.\nЧути плескіт хвиль об береги.\nРозкажи, про що мовчиш ти, море?\nЩо приховуєш в собі, скажи.\nТихо-тихо чайки так літають,\nІ про щось кричать у висоті.\nНу, а море щось відпвідає,\nХоч цього й не розумієм ми.\nМоре..Ти буваєш грізним дуже,\nІ ти топиш цілі кораблі.\nА буваєш ти таким привітним,\nЩо не хочеться від тебе йти.\nПро тебе складаються поеми.\nІ про тебе пишуться казки\nА художники малюють біля тебе\nОбраз твій – шедевр на полотні.\nПолоняєш серце мариніста,\nДень і ніч малюючий тебе.\nА поети все складають вірші,\nДе у морі плава корабель.\nКораблем себе так уявляють.\nНу, а морем, то своє життя.\nЧи потоплять труднощі й невдачі\nВ морі синім того корабля.\nНа заході образ свій міняєш\nІ ти граєш барвами всіма.\nА уранці сонечко встрічаєш\nШумом хвиль і криком чайки в небесах.\nІноді ти сієш просто хаос.\nБурі підіймаються ураз.\nТи несеш в собі незмірну велич,\nІ ти сієш в багатьох лиш страх.\nА художник може все приборкать\nНа своїх картинах – полотні.\nМоже він тебе намалювати\nТихим і спокійним, мов у сні.\nПрактичний семінар психолога дерево мрій.\n«Правопівкульне малювання — шлях до мрії»\nВсім відомо, що людський мозок складається з двох півкуль. Вони відповідають за різні аспекти нашої діяльності. За допомогою лівої півкулі ми сприймаємо навколишній світ, можемо чути, бачити, говорити і міркувати. Слова, звуки, букви, цифри ми сприймаємо, завдяки роботі цієї частини мозку. Права ж півкуля допомагає нам творчо мислити, мріяти і фантазувати. Відповідно у всіх творчих людей більше розвинена саме ця половина головного мозку.\nТема: «Дерево мрії»\n« Все в нашому житті починається з білого аркуша паперу — жорстким великим пензликом наносимо мазки з права на ліво, з ліва на право по всьому аркуші білою фарбою.\nЗ дитинства кожен з нас чогось бажав (машинку, ляльку, конструктор, пластилін…) — обираємо 3 кольори які будуть їх символізувати, в підлітковому віці … — обираємо 3 кольори які будуть їх символізувати, в дорослому … — обираємо 3 кольори які будуть їх символізувати: та жорстким великим пензликом наносимо крапки по всьому аркуші.\nЗ часом формуються цілі, яких ми прагнемо досягти. Білою фарбою, жорстким великим пензликом, наносимо пів колові мазки, по всьому аркуші. І одна з них стає найважливішою – середнім жорстким пензликом, жовтою фарбою по середині ставимо крапку.\nВ нашому житті часто трапляються перешкоди – (змішуємо чорну з зеленою) малюємо дугу на якій розташовуємо гори. Вони здаються грізними, темними, але погляньте в на нашому небі є наше сонечко – наша ціль, і воно своїми промінцями створює відбитки світла – наносимо білою фарбою мазки по поверхні гір з одного боку – і вони вже стали не такі похмурі.\nВ кожного з нас є багато мрій (купити квартиру, створити сім’ю, виховати дитину…). Для того щоб вони збулися потрібно відобразити їх на папері — маленьким пензликом зеленою фарбою асоціативно зображуємо їх травинками, різного розміру. Але одна є найзаповітнішою. Уявимо (асоціативно) що вона це дерево. Заплющте очі, уявіть собі що у вас є насінина з якої може вирости деревце, посадіть її в землю. Розплющте очі та візьміть середній пензлик та вмочіть в коричневу фарбу – малюємо з лівого боку поступово стовбур. Так як ростуть та тягнуться гілочки до сонця так і ми прикладаємо багато зусиль щоб дійти до мрії. Наші прагнення та сонечко робить світлий відбиток на наше дерево - маленьким пензликом світлою фарбою наносимо на дерево, зі сторони сонця. Вам необхідно зрозуміти: чим більше ваша мрія — тим більше часу потрібно на її реалізацію. Крім того, як постійно думати про вашу мрію, потрібно вживати якісь спроби наблизиться до неї. Шукайте додаткові можливості (листям), знайомтеся з потрібними людьми (квітами) – це все ми асоціативно зобразимо листям та квітами — жорстким великим пензликом спочатку зеленою фарбою наносимо (набиваючи) мазки, після цього обираємо рожевий та робимо те саме – зображуючи квіти.\nВ нашому житті відбувають злети і падіння, світлі і темні моменти, радості та прикрощі. Вірте в те що Ви досягнете вашої мети. Самонавіювання — потужна зброя.\nКвіти володіють дуже корисною якістю: вони позитивно впливають на нашу психіку. Деякі з них покращують сон, знімають втому, занепокоєння, страх, заспокоює нервову систему. Пропоную зобразити лаванду, вона покращує настрій, сприяє спокою та затишку — маленьким пензликом, фіолетовою та рожевою фарбою на травинки наносимо крапки. »\nОсь і готовий наш малюнок «Дерево мрій».\nХочу закінчити віршем який написала Надія Осіння:\nМрії про щастя,\nмрії про спокій,\nмрії про вічну тиху любов…\nмрій, щоб не впасти в прірву глибоку.\nМрій, щоб сказати: «Все поборов».\nстануть – реальність.\nМрії захмарні — впадуть до ніг.\nМоже наївна, дитяча банальність\nте, що я вірю у теплий сніг.\nМоже і справді — полум’я гасне,\nа не горить без кінця.\nВірити в це я не хочу завчасно,\nмовчки я борю все без слівця.\nМну в грудях смуток, душу образу,\nале не гасне мрія моя.\nВсе, що погане зберу у жмуток\nвикину геть — і залишуся я.\nПрактичний психолог Комісаренко Н.В.\n«Правопівкульне малювання — шлях до гармонії»\nПравопівкульне малювання — що це?\nЦе диво …, коли Ви створюєте роботу, яка вас радує і дивує своєю жвавістю\nЦе можливість …. дозволити собі творити і бути неординарним\nЦе творення …., Коли білий аркуш наповнюється сенсом, причому несподівано для учасника\nЦе усвідомлення … того, наскільки ми різні — адже у кожного виходить своя неповторна робота\nЦе пам’ять …, яку хочеться оформити в рамку і насолоджуватися нею\nЦе подарунок …, який Ви даруєте собі\nТак склалося, що люди з аналітичним складом розуму не можуть мислити творчо. Ліва півкуля у них переважає над правим. Вони з легкістю можуть вирішити найскладніші математичні задачі, а якщо запропонувати їм намалювати що-небудь, то це будуть банальні прямі лінії, гуртки та овали. Люди з погано розвиненим правим півкулею більше піддаються депресіям і психічним розладам. Щоб з легкістю виходити зі складних ситуацій і мислити креативно, необхідно розвивати роботу цієї частини мозку.\nРозвиток правої півкулі сприяє посиленню інтуїції, здатності відповісти на складні питання і відкрити безліч нових можливостей. Вченими доведено, що допомогти активізувати роботу цієї половини мозку зможе малювання. Його називають правопівкульним малюванням. Для цього буде потрібно виконувати кілька нескладних вправ. Наприклад: намалювати малюнок, який висить догори ногами.\nПравопівкульне малювання запускає творче мислення і допомагає розуміти самого себе. Навколишній світ відкривається в іншому кольорі, стає живим і доступнішим.\nМалювати зовсім нескладно, потрібно просто відкрити в собі особливе бачення навколишнього. Кожна людина вміє малювати, але звичне сприйняття заважає цієї здатності. Більше половини людей впевнені, що для занять образотворчим мистецтвом у них немає ні здібностей, ні таланту. Потрібно зображувати те, що бачиш, тільки необхідно навчитися правильно бачити.\nРобить людину більш уважним до людей і навколишнього\nТема: «Польові квіти»\n«Кожна людина при народженні, як білий аркуш паперу — жорстким великим пензликом наносимо мазки з права на ліво, з ліва на право по всьому аркуші білою фарбою.\nВ нашому житті трапляються різні події: приємні та не приємні – обираємо 4 кольори які найбільше подобаються та жорстким великим пензликом наносимо крапки по всьому аркуші – вони символізують приємні події, обираємо 1 колір який не подобається і наносимо ним крапки там де бажаєте — вони символізують не приємні події.\nБілою фарбою, жорстким великим пензликом, наносимо мазки з права на ліво, з ліва на право по всьому аркуші.\nВ нас виникають різні емоції — жорстким великим пензликом, зеленою фарбою наносимо мазки від верхнього краю аркуша до середини по всій ширині. Обираємо 3-4 кольори та жорстким середнім пензликом наносимо мазки по верху зелених.\nПеревертаємо аркуш. Бачимо поле з буйними травами.\nВ нашому житті нас оточують різні люди, пропоную їх зобразити на нашому полі квітами — жорстким середнім пензликом, жовтою фарбою наносимо серединки для ромашок (…приємні, ніжні, дорогі люди для нас…), білою фарбою домальовуємо пелюстки. Інколи нам трапляються «холодні» люди, зобразимо їх волошками — жорстким середнім пензликом, синьою фарбою малюємо по декілька мазків (кількість обирає кожен сам). Зустрічаються нам і «яскраві» люди, зобразимо їх червоними маками — жорстким середнім пензликом, чорною фарбою малюємо серединки, червоною фарбою домальовуємо пелюстки.\nОсь і готовий наш малюнок «Польові квіти».\nУ кожного є щасливі моменти, згадуючи які, на душі стає світліше і радісніше та сумні — згадуючи які, на душі стає болісно і сумно. Наш настрій – часто мінливий і залежить від безлічі факторів. Але тільки в наших силах зробити його не просто хорошим, а чудовим, чудесним і неповторним! І, звичайно ж, настрій піднімає спілкування з добрими і хорошими людьми, які у важку хвилину завжди відгукнуться і знайдуть потрібні слова! Радості вам і яскравих барвистих моментів, незабутніх прекрасних картин життя. І будьте щасливі!»\nПоради для батьків «Профілактика жорстокого поводження»\nУсі батьки мають труднощі і іноді не впевнені, чи добре виховують своїх дітей. Однією з проблем, що найбільше непокоїть батьків, є питання поведінки: що треба зробити аби діти поводилися добре? Скористайтесь цими порадами:\nПодавайте дітям приклад хорошої поведінки. Діти вчаться, наслідуючи поведінку дорослих. Ваша поведінка — приклад для наслідування.\nНе надавайте надто великого значення заохоченням і покаранням. В міру дорослішання дитини покарання і заохочення стають все менш результативними. Пояснюйте причину, яка впливає на Ваше рішення. Прагніть до компромісу у спілкуванні зі старшими дітьми, а з меншими — використовуйте тактику переключення уваги.\nПрислуховуйтесь до того, що говорить Ваша дитина.\nЗ ПОВАГОЮ практичний психолог ДНЗ «Катруся»,\nКомісаренко Наталія Василівна.\nПоради для батьків «Профілактика суїцидальних тенденцій у дітей»\nНерідко діти впадають у відчай і чинять самогубство через щось, що іншим здається лише дрібницею. Дуже високий процент суїцидальних вчинків – серед тих, хто страждає на ті чи інші психоемоційні розлади.\nОсновним фактором суїцидальних проявів стає недостатність батьківської уваги та належного нагляду.\n- завжди підкреслюйте все добре й успішне, що властиве вашій дитині\n- не чиніть тиск на дитину, не висувайте надмірних вимог у навчанні, житті тощо\n- демонструйте дитині справжню любов до неї, а не тільки слова\n- приймайте, любіть своїх дітей такими, якими вони є – не за гарну поведінку та успіхи, а тому що вони є\n- підтримуйте самостійні прагнення своєї дитини, не судіть її.\n- забезпечити їм здорове харчування (багато свіжих фруктів та овочів)\n- пити багато води (не менше1 л. на день)\n- нормативне фізичне навантаження\n- повноцінний відпочинок, достатній сон\n- дозований час перегляду телевізора та занять із комп’ютером\n- допомагати у виборі якісного кола спілкування\n- розвивати постійні дружні стосунки у сім’ї\n- виробляти позитивне мислення, виховувати любов до життя\n- не карати за маленькі дрібниці\n- спільно долати труднощі та перешкоди\n- більше спілкуйтеся зі своїми дітьми\n- звертайтеся за допомогою до спеціалиста (психолог, соціальний педагог…)\nАДАПТАЦІЯ – це пристосування організму до нової обстановки(а для дитини дитячий садочок, безсумнівно, є новим, ще невідомим простором, з новим оточенням і новими стосунками).\nПочаток відвідування дошкільного закладу – це не тільки нові умови життя і діяльності, режиму і харчування, а й нові контакти, оточення, нові взаємини, вимоги і обов’язки. Всі ці зміни відбуваються для дитини одночасно, створюючи тим самим стресову ситуацію, яка без спеціальної організації може призвести до невротичних реакцій: порушення емоційного стану, погіршення сну, апетиту, частих захворювань, страхів тощо.\n- прислухатись до порад педагогів, якщо дитина відчуває між батьками та вихователем повне розуміння — вона швидше звикає;\n- в перші дні рекомендоване короткочасне перебування в групі — 1-2 години;\n- не залишати надовго, на цілий день в групі,\n- придумати ритуал «прощання» і обіграти вдома,\nОзнаки позитивної адаптації дитини в садку\nадекватна реакція на діяльність з вихователем,\nбажання спілкуватись з дітьми,йти в групу,\nПОКАЗНИКИ РОЗУМОВОГО РОЗВИТКУ ДІТЕЙ — 3 РОКІВ.\nС П Р И Й Н Я Т Т Я.\nДитина може здійснити вибір картки відповідного кольору та відповідної форми за зразком.\nЗнає назви 3- 4 кольорів і 2 – 3 форм.\nВраховує колір і форму у найпростіших конструкціях.\nМоже вибирати із 3 предметів різної величини “самий більший ”( “самий маленький ”).\nРозуміє значення просторових уявлень.\nМ И С Л Е Н Н Я.\nЗа зразком, запропонованим дорослим, дитина може виконати невелику побудову із кубиків.\nП А М ‘ Я Т Ь.\nНа прохання дорослого може запам’ятати не менше 2 – 3 слів.\nМоже займатися , не відволікаючись, захоплюючою діяльністю протягом хоча б 5 хв.\nУ Я В А.\nВ грі використовує предмети – замінники, причому один і той же предмет може бути використаний для заміни різних об’єктів ( паличка може бути ложкою, термометром, олівцем і т.д.\nПОКАЗНИКИ РОЗУМОВОГО РОЗВИТКУ ДІТЕЙ — 4 РОКІВ\nМоже вибирати із декількох одну картку на визначення кольору чи форми.\nМоже підбирати предмети чи будівельні деталі за відповідною формою.\nМоже порівнювати за величиною 5 – 7 предметів однакової форми.\nВикористовує в мові слова — прийменників.\nМоже на запропоновану дорослим схему зібрати декілька конструкцій із кубиків (4-5 деталей).\nНа прохання дорослого дитина може запам’ятати до 5 назв предметів.\nВиконує не складні( 2- 3 послідовних дій ) доручення дорослого.\nЗаймається цікавою діяльністю протягом 15-20 хв.\nМоже дати декілька відповідей на запитання : “На що схожа фігурка??”., доповнює не закінчену казку 2 – 3 реченнями.\nПОКАЗНИКИ РОЗУМОВОГО РОЗВИТКУ ДІТЕЙ – 5 РОКІВ\nРозрізняє 2 – 3 відтінки будь – якого кольору.\nМоже порівнювати за величиною 7 – 10 предметів однакової форми.\nМоже називати різницю двох фігур різної форми.\nМоже розділити складну фігури на декілька більш простих.\nНа звичайному плані кімнати може показати стіл, за яким сидить.\nМоже запам’ятати на прохання дорослого 7 – 8 назв предметів.\nМоже діяти у відповідності з заданим правилом: відбирати потрібні картинки, заштриховувати необхідні фігурки.\nМоже домальовувати розпочате вихователем зображення, доповнивши його деталями.\nЗдібний, самостійно скласти не велику казку чи історію на задану тему.\nПОКАЗНИКИ РОЗУМОВОГО РОЗВИТКУ ДІТЕЙ — 6– 7 РОКІВ.\nЗнає основні кольори і 2-3 відтінка кожного.\nРозрізняє різновидності геометричних фігур. Може порівняти за величиною 10 і більше предметів.\nВикористовує схему для орієнтування у відповідній просторовій ситуації.\nМоже побудувати послідовність предметів з наростанням чи спаданням не наочних властивостей (наприклад, залежності від швидкості руху транспорту).\nМоже розподілити предмети за групами на основі виділення не наочних властивостей (одежа, взуття, посуд і т. д )\nМоже переказати зміст невеликого оповідання чи казки.\nМоже займатися необхідною але цікавою для нього діяльністю протягом 10 хв. і більше.\nЗдійснює достатньо складну діяльність за правилами на словесному матеріалі і може діяти за двома правилами одночасно на наочному матеріалі.\nМоже використовувати незакінчену фігурку як деталь сюжетної композиції.\nСкладає казку чи історію на задану тему, порівняно оригінальнішу і доповнену деталями.\nРекомендації батькам щодо виховання дитини\n1. Любіть свою дитину такою, якою вона є, а не за її досягнення та успіхи.\n4. Не сваріть, а тим паче не ображайте дитину в присутності чужих людей. Поважайте почуття і думки дитини. На скарги з боку оточення відповідайте: «Дякую, ми вдома обов’язково поговоримо на цю тему».\n5. Засуджуйте не саму дитину, а її вчинок.\n6. Навчіть дитину розповідати про свої проблеми. Обговорюйте з нею конфліктні ситуації, які виникають з однолітками і дорослими. Щиро цікавтесь її думкою, тільки так ви зможете сформувати в неї правильну життєву позицію.\n7. Постійно спілкуйтеся з дитиною. Нехай вона розповість вам, як провела день, з ким гралася. Слухайте уважно, ставте запитання, щоб дитина відчувала, що це вам справді цікаво.\n8. Допомагайте дитині виконувати те, що вона поки що не вміє робити сама. Ніколи не відмовляйте їй зі словами: «Я теж цього не вмію робити».\n9. Не розхвалюйте дитину але й не забувайте її заохочувати, коли вона цього заслуговує. Хваліть словом, усмішкою, ніжністю, а не відкупайтеся заохоченнями (купівля нової іграшки або солодощів). Пам’ятайте, що похвала, як і покарання, має відповідати вчинку.\n10. Підтримуйте вдома чіткий розпорядок дня. Час прийому їжі, виконання домашніх завдань і сну має відповідати цьому розпорядку.\n11. Не намагайтеся все зробити за дитину, дайте їй свободу. Пам’ятайте, що дитина потребує не стільки самостійності, скільки права на неї.\n12. Проводьте дозвілля разом з дитиною\n13. Допомагайте дитині розвивати її здібності.\n14. Не формуйте взаємини на заборонах. Завжди пояснюйте причини ваших вимог, якщо можливо, запропонуйте альтернативу. Повага до дитини зараз — фундамент поважливого ставлення до вас у теперішньому й майбутньому.\n15. Будьте терпимими до вашої дитини.\nПривчити дітей до дисципліни завжди вважалося одним з основних завдань педагогіки. Мова йде про постановку меж дозволеного, тобто про чітке визначення для дитини — що можна і чого не можна. Маленькі діти не вміють мислити раціонально і розумні аргументи мало ефективні в управлінні їх поведінкою. Тільки чіткі рамки допустимого поведінки і логічні наслідки непослуху можуть допомогти їм вести себе належним чином. Сучасні психологічні дослідження показали, що в сім’ях, де присутня розумна вимогливість, діти виростають найбільш пристосованими дорослими, вміють приймати рішення, слідувати нормам, і співпрацювати з іншими. Спробуємо розібратися: чи можна підтримувати дисципліну, зберігаючи при цьому любов і повагу до дитини?\nПравила розумної вимогливості до дитини.\n- Не скасовуйте вимоги і розпорядження без крайньої необхідності.\n- Прохання і розпорядження мають бути сформульовані ясно і чітко.\n- Привчайте дітей відразу ж виконувати доручене завдання і слухатися з першого слова.\n- Батькам важливо підтримувати авторитет один одного. Один з батьків не може скасовувати розпоряджень іншого, при дітях не можна сперечатися про необхідність і характер розпоряджень. У присутності дітей у батьків взагалі не повинно бути розбіжностей, тому що це зруйнує авторитет обох. Але якщо батьки все ж посварилися в присутності дітей, потрібно обов’язково помиритися теж у присутності дітей.\n- Не залишайте без покарання непослух, посилюючи покарання при повторному непослуху.\n- Не змінюйте вимог, дозволяючи сьогодні те, що було заборонено вчора. Те дозволяючи, то забороняючи, дорослі не лише позбавляють дитину чітких орієнтирів, але і сприяють розвитку таких якостей, як хитрість, спритність і впертість.\n- Не командуйте постійно дітьми і не давайте їм занадто частих наказів (інакше ваш будинок буде схожий на казарму).\n- Давайте дитині посильні завдання, не вимагаючи виконання надто складного для нього доручення і в той же час, не доручаючи завдань, впоратися з якими йому буде дуже легко. Якщо завдання та доручення дорослих виявляються занадто легкими, то дитина поступово привчитися уникати всього, що вимагає зусиль і праці.\n- Не дозволяти дітям фамільярного до себе ставлення. Любов і ласка, ніжність повинні поєднуватися з вимогою повного до себе поваги. Маленьким дітям не можна дозволяти тріпати вас за волосся або смикати за вуха, і бити навіть жартома.\nДитині необхідно знати, що його батьки теж мають свої права і що, незважаючи на привітність і ласкаве звернення, вони вміють проявляти твердість і не дозволять йому чинити нерозумно і грубити. Дитина буде сильніше любити таких батьків. Це привчить дитину уживатися і з іншими людьми. Розпещений дитина не може відчувати себе щасливим. Опинившись у колективі інших людей, будь то в 2, 4 або в шість років, його чекає жорстке розчарування. Він виявить, що ніхто не збирається панькатися з ним. Ніхто не буде любити таку дитину за егоїзм. Якщо батьки зуміють зміцнити дисципліну і не зійдуть з правильного шляху, вони із задоволенням виявлять, що дитина не тільки почне себе краще вести, але і стане, набагато щасливішим.\nВсі ми хочемо, щоб наші діти стали щасливими дорослими. Добилися успіху, були визнаними, коханими. Для цього треба спільно пройти довгий, нелегкий шлях.\nПривчання дітей до відповідальності відбувається — як і у всіх у вихованні — у формі обміну між Вами і ними. Вони беруть на себе рівно стільки, скільки ми готові віддати. Якщо ми хочемо, щоб вони відчували свою відповідальність за щось, тоді не треба втручатися. Треба надавати їм певну свободу дій. Це повинно починатися з самого раннього віку. Хоча немовля ще повністю залежить від нас, потребує нашої любові і ніжності, у харчуванні, в ініціативі з нашого боку, нам треба поважати його самобутність, крок за кроком передавати йому «керівництво» самим собою, відчувати, коли йому хочеться розважитися, пограти, коли потрібно спокій. Якщо ми правильно реагуємо на його сигнали, він вчиться усвідомлювати самого себе, розуміти свої потреби, в ньому зміцнюється впевненість, що його розуміють і визнають.\nПідростаючи, дитина починає проявляти свою волю, досліджувати навколишній світ. Тепер від Вас, батьків, потрібно ще щось, що має вирішальне значення: ми повинні встановлювати межі самостійності дитини. Задля його ж захисту. І для того, щоб він міг розуміти правила життя в суспільстві. Цей процес починається на дуже ранній стадії і триває аж до дорослого віку. Безперервно давати і брати — для батьків це нелегке завдання. Адже ми часто не знаємо, скільки свободи треба надавати нашим дітям, якою мірою слід вдаватися до батьківського авторитету. Адже без авторитету (в розумній дозуванні) ніяке виховання неможливо.\nЯк відомо, маленькі діти не можуть оцінювати можливі наслідки своїх дій. Їм бракує досвіду. Вам, батькам, доводиться долати різного роду перешкоди. Одна з особливо важких: ми робимо кожен раз, коли треба дати дитині відчути наслідки його дій. Ми намагаємося позбавити наших синів і дочок від деяких рятівних життєвих уроків, тому що вони здаються нам дуже важкими. Ви можете лише підготувати дітей до того, щоб вони керувалися в своїх вчинках свідомістю власної відповідальності. І сподіватися, що Ваші зусилля принесуть свої плоди. Вам треба невпинно підтримувати діалог з Вашими доньками й синами.\nМораль як ще один елемент відповідальності за свої дії є надзвичайно багатогранне поняття. Для нас, дорослих, цілком природно орієнтуватися на певні цінності. Ми засвоїли нашу особисту систему цінностей — результат суспільного виховання і досвіду. І забуваємо іноді, що дітям тільки належить вчитися розуміти, що таке добре і що таке погано. Ми можемо привчати до них дітей вже з малих років — давати їм якісь обов’язкові завдання, вимагати виконання своєї частки роботи по дому: прибирати за собою іграшки, відносити брудну білизну у ванну, допомагати накривати на стіл і т.п.\nВи маєте брати участь в житті дітей, ділити з ними їхні проблеми та радості, заступається за них.\nП’ять основних правил,\n3. За один раз – одне покарання. Навіть якщо поганих вчинків скоєно декілька, покарання має бути тільки одне, за все одразу, а не по одному — за кожен вчинок. «Салат» із покарань – це «страва» не для дитячої душі. Покарання — не за рахунок любові. Щоб не сталося! Не залишайте дитину без нагороди і любові, на які вона заслуговує.\nДля батьків було проведено тренінгове заняття «Криза 3 років»\nМета: допомогти батькам зрозуміти природність кризи 3 років в процесі розвитку дошкільника та навчити успішно її долати\n- знайомство з батьками та створення теплої, довірчої атмосфери;\n- виробити разом з батьками стратегію успішного протікання кризи 3 років;\n- визначити, які психологічні теми цікавлять батьків, з метою подальшої співпраці.\n2. Вироблення правил роботи групи.\n3. Визначення сподівань учасників за методикою «Дерево».\n4. Мозковий штурм «Криза 3 років»\n5. Інформаційне повідомлення тренера «Прояви кризи 3 років».\n6. Групова робота «криза – це добре чи погано: позитивні та негативні моменти».\n7. Вправа «Як вплинути на проходження кризи?»\n8. Робота в групах «Психологічний практикум» (розбір ситуацій)\n9. Практичне завдання «Щаслива дитина»\n10. Вправа на завершення «Дерево сподівань».\n11. Вправа-підсумок «Валіза-кошик-мясорубка».\nПо закінченні учасники:\nКраще познайомляться один з одним;\nОтримають знання щодо успішного протікання кризи 3 років.\nВизначення тем, які цікавлять батьків, з метою подальшої співпраці.\nКатегорія учасників тренінгу: батьки, діти яких відвідують садок.\nКількість учасників тренінгу: 4 особи.\nЧас, необхідний для проведення тренінгу: 1 година 50 хвилин.\nКількість тренерів: 1 особа.\nТренінгове приміщення: простора кімната, стільці за кількістю учасників і тренерів), розміщені у центрі кімнати по колу, допоміжні столи (1 для тренера і 1 для учасників)\nСподівання учасників тренінгу\n( за методикою «Дерево сподівань»):\n- Як себе вести з дитиною під час кризи\n- Методи впливу\n- Основні проблеми цього віку\n- Як побороти кризу\n- Як правильно виховувати\nРезультати роботи у групі учасників:\n- Всі учасники отримали відповіді на свої питання та інформацію для роздумів.\nНайважливішими моментами для батьків були:\n- Інформація щодо теми тренінгу\n- Спілкування з батьками\nКомісаренко Наталія Василівна – практичний психолог, методис відділу освіти Обухівської РДА.\nДля батьків було проведено тренінгове заняття «Заохочення і покарання»\n21 грудня 2013 року\nМета: виробити з батьками ефективні стратегії виховання дошкільника\n- визначити яка мета заборон, чи потрібні заборони для розвитку дитини,\n- усвідомити наскільки дієві методи виховання, які використовують батьки,\n- визначити чи потрібно хвалити дитину, наскільки дієвою є похвала.\n1. Вправа НА знайомство «Вірш про себе»\n2. ВИРОБЛЕННЯ ПРАВИЛ РОБОТИ ГРУПИ\n3. ВИЗНАЧЕННЯ СПОДІВАНЬ УЧАСНИКІВ «Дерево»\n5. РОБОТА В ГРУПАХ «Ситуації»\n6. ГРА «Ти котися веселий м’яч»\n7. ВПРАВА «Зім’яте обличчя»\n8.Інформаційне повідомлення тренера «Правила покарання дитини»\n9.Виріб за технікою орігамі «Сердечко»\n10. ВПРАВА НА ЗАВЕРШЕННЯ «Дерево сподівань»\n11. ВПРАВА-ПІДСУМОК «Валіза-кошик-мясорубка»\nКраще познайомляться один з одним.\nВизначення мети заборон, чи потрібні заборони для розвитку дитини.\nУсвідомлення дієвості методів виховання, які використовують батьки.\nВизначення потреби в хвалінні дитини, та як саме.\nКількість учасників тренінгу: 5 особи.\nДата: 21 грудня 2013 року\n- Навчити дітей чути батьків\n- Виховати повагу до батьків\n- Самостійність дитини\n- Як правильно заохочувати дитину до ігор, занять,…\n- Навчити дітей вести себе організовано (прибирати за собою, їсти, збиратися…)\n- «Без капризів»\n- Всі учасники отримали відповіді на свої питання та інформацію для роздумів за темою заняття.\n- Як правильно справлятися з дитячими капризами\n- Буду більше розмовляти з дитиною\n- Не говорити на дитину поганих слів\n- Слухати дитину\n- Не бити дитину, а проговорити про ситуацію що сталася.\nКомісаренко Наталія Василівна – практичний психолог, методист відділу освіти Обухівської РДА.\nЯк заохочувати дитину в сім’ї:\n3. Словесно висловлюйте схвалення що найменшим успіхам своєї дитини,її поведінки.\n4. Використовуйте частіше вираз: «ти прав», «ми згодні з твоєю думкою» — це формує в дитині самоповагу, розвиває здатність до самоаналізу і критичність мислення.\n9. Для заохочення своєї дитини використовуйте не лише подарунки матеріального плану, але й моральні заохочення, вигадані вами, які згодом стануть реліквією в архіві сім’ї вашої дитини (грамоти власного виготовлення, вірші, газети…).\nПравила покарання дітей:\n1.При будь-якому покаранні дитина повинна бути впевненою, що покарання справедливе, що її як і раніше люблять, і навіть будучи покараною, вона не залишається без батьківської любові.\n2.При будь-якому покаранні дітей вони не повинні бути позбавлені задоволення їх біологічних і фізіологічних потреб.\n3.Дитина має бути інформований про те, за які провини піде покарання і в якій формі.\n4.Покарання дітей має носити тимчасовий характер.\n5.При покаранні дітей слід уникати образ і приклеювання «ярликів». Коментуйте тільки поведінку або конкретний вчинок дитини, а не його особистість.\n6.При покаранні дітей виключено пригадування колишніх проступків, Ви говорите з ними тільки про те, за що він карається саме зараз.\n7.Покарання дітей має бути послідовним, а не від випадку до випадку.\n8. За один проступок має слідувати одне покарання\n9.Не слід відкладати покарання .\n10.Не можна карати дитину відразу після його пробудження , інакше це зіпсує йому весь день\n11.Не варто карати перед сном — дитина буде погано спати\n12.Недоцільно карати дитину за їжею — їжа буде погано засвоюватися\n13.Якщо дитину карає один з батьків , другий ніколи не повинен втручатися , навіть якщо він не згоден з покаранням. Пізніше , в відсутність дитини, можна з’ясувати свої розбіжності\n14.Якщо у вас виник сумнів , карати дитину чи ні , краще відмовтеся від покарання.\n15.Покаранням для дитини має бути вже розуміння ним того , що він засмутив , засмутив саму значиму , найулюбленішу для нього людину.\nПам’ятайте, що дитячий непослух завжди має психологічні мотиви:\n- Провокаційний непослух означає, що дитина хоче бути в центрі уваги;\n- Реакція на публіку свідчить про те, що дитина жадає емоційних вражень;\n- Упертість — свідчення бажання бути незалежним;\n- Агресія — дитина шукає спосіб самозахист; «Суєта, біганина — дитина дає вихід енергії».\nЧим можна замінити покарання (враховуючи психологічний ризик):\nТерпінням. Це найбільша чеснота, яка тільки може бути у батьків.\nПоясненням. Поясніть дитині, чому його поведінка неправильно, але будьте гранично короткі.\nВідволіканням. Постарайтеся запропонувати вашій дитині що-небудь біліше привабливе, ніж те, що йому хочеться.\nНеквапливістю. Не поспішайте карати сина чи дочку — почекайте, поки вчинок повториться.\nНагородами. Зрештою, вони більш ефективні, ніж покарання.


Віртуози популізму: більшовицькі рецепти 1917 року - Історія - dt.ua\n3 листопада, 2017, 18:38 Роздрукувати Випуск №41, 4 листопада-10 листопада\nЗвідки українці взялися на Русі, або Боротьба за київську спадщину Якщо Русь тут була, то залишається і зараз.\nУкраїнський проект Поза межами геополітичних шаблонів і бюрократичних історичних схем.\n"Гідра" української контрреволюції 100 років правої альтернативи України.\n«Приїзд В.І.Леніна до Петрограду 3(16) квітня 1917 р.». Художник К.Аксенов\nЗнову наближається цей колишній "червоний день календаря".\nВже котрий рік його немає серед офіційних відзначень в Україні, і, на відміну від інших радянських реліктів (23 лютого, 9 травня), цей день уже справді поступово відходить у минуле. Дивишся на календар, бачиш дату "7 листопада", й нічого спершу не спадає на думку, лише потім: а-а-а-а, це ж той день… Який пам'ятаєш із дитинства урочистими демонстраціями, транспарантами, військовими парадами. Паради були, звісно, найцікавіші. Стрункі шереги десантників, сизий дим від танків, здоровезні ковбаси міжконтинентальних ракет. Потуга, міць. Світова місія. Якісь головні дідугани на Мавзолеї вимахують назустріч щасливим обличчям радянських громадян. По телевізору — "Ленін у жовтні", "Апасіоната" або "Комуніст". Або щось інше, так само пафосне й ідейно бездоганне. І воно минуло, хоча цей день справді має всесвітньо-історичне значення. Тільки переважно таке, що відзначати не дуже кортить.\nОстанні два паради на Хрещатику на День Незалежності показали: успадкована радянська форма замінилася нарешті на форму українську — з опертям на 100-річну давнину. Бачимо і "петлюрівщину", і "скоропадщину". Але яку епоху завершує цей акт урочистого падіння з українського кашкета червоної зірки? Ту, яка розпочалася з її появою. Адже "Великій Жовтневій соціалістичній революції", або "Жовтневому перевороту", виповнюється 100. І дуже скоро — 100 років "українському радянському проекту" і 100 років першій російсько-українській війні новітнього часу. Останню подію можна згадувати, перебуваючи через 100 років в окопах наступної. І замислитися: що ж тоді пішло не так, що через століття ми в тих самих позиціях?\nВід Лютого до Жовтня: "національна карта" у спритних руках\nЯк писали б сповнені революційної образності радянські автори, спочатку був "лютневий вітер", а згодом — "жовтневий буревій". Падіння 300-річного самодержавства Романових відбулося під поривом "лютневого вітру", блискавично, без надмірного драматизму і, що цікаво, — із загальним суспільним відчуттям, що остаточно. Офіційного проголошення Російської Республіки треба було зачекати до осені, але прийняття такого акта до Установчих Зборів, які б, власне, мали вирішувати всі питання державно-політичного устрою майбутньої Росії, досить промовисте. Чинник особистості в історії важить багато, і цар Микола ІІ був ніби запрограмований, щоб повалити російську монархію. Чи діяльністю, чи бездіяльністю, чи зайвими ініціативами, чи відсутністю необхідних. Його політичний гороскоп (а, врешті, й особистий) виявився жахливим.\nНавесні 1917 р. монархія — у будь-яких виявах — була знята з порядку денного. Настав час таких політичних проектів, які б раніше могли видаватися нежиттєздатними чи утопічними, але один тиждень свободи оживив усе, що вчора не мало доступу до політичного ліфту. Когорти професійних революціонерів нарешті відчули благодатне поле для реалізації свого "професіоналізму". Частина їх перебувала десь на каторзі чи в ув'язненні, частина — палко виборювала російську свободу у паризьких кав'ярнях чи лондонських пабах. У нелегальних ліворадикальних партій були непогані спонсори, і чималий етап історії російського соціалізму пройшов у більш комфортних країнах, аніж Росія. Але стартовий пістолет у лютому 1917-го бабахнув, і всі патріоти, популісти, демократи, демагоги, реакціонери, прогресисти, нігілісти, націоналісти рвонули біговими доріжками здобуття народної популярності.\nОсобливо небезпечними для російської демократії виявилися спонтанні прояви окремішності національних окраїн. Спалах національних почуттів тієї весни був дивовижним і загрозливим для політичного істеблішменту. Тим більше що поліетнічна імперська столиця сама стала одним із осередків і майданчиків національно-визвольних рухів. Бо чимала частина гарнізону могла виявитися українцями, а спершу тихі "чухонці" (естонці) вирішили й себе показати Петрограду. Багатотисячні маніфестації в самій столиці чітко продемонстрували, що на окраїнах ситуація буде ще гіршою. Вже невдовзі починаються перемовини з найбільш поки що небезпечним, у сенсі "розриву російської єдності", явищем — Центральною Радою.\nУкраїнська автономія буде урізана наполовину, порівняно з київським поглядом, і навіть ці напівзаходи викличуть чергову міністерську кризу в Петрограді. Намагаючись зупинити своїх російських радикалів на кшталт більшовиків, реакціонерів-реваншистів на кшталт Лавра Корнілова (які потенційно формували фронти політичного і вже час від часу кривавого конфлікту), Тимчасовий уряд відверто програвав "національну карту", віддаючи її до рук іншим спритникам. Врешті, на проблемах національного питання найкраще зіграли більшовики Володимира Леніна.\nІ тут знову спрацьовує чинник особистості. Попри те, що всі були соціалістами й марксистами, а Ленін великою мірою — ортодоксом цього вчення, саме він абсолютно спокійно тимчасово забув про попередньо стримане ставлення до "національного питання". Для марксистів це питання зазвичай було не комільфо, ознакою поганого тону, оскільки вважалося "дрібнобуржуазним". Сам Ленін спочатку не дуже відступав від такого погляду. "Капіталізм, що розвивається, знає дві історичні тенденції у національному питанні. Перша: пробудження національного життя і національних рухів, боротьба проти всякого національного гніту, створення національних держав. Друга: розвиток і частішання усіляких відносин між націями, ламання національних перегородок, створення інтернаціональної єдності капіталу, економічного життя взагалі, політики, науки тощо. Обидві тенденції є світовим законом капіталізму. Перша переважає на початку його розвитку, друга характеризує зрілий капіталізм, який іде до свого перетворення в соціалістичне суспільство". Оскільки "соціалізм" мав упіймати "капіталізм" на його найвищій стадії, то мав успадкувати й національно нівелюючу тенденцію. Адже марксистський проект був глобальним (не до національних дрібниць), і плекання національних розбіжностей аж ніяк не сприяло б світовій революції.\nВтім, ми маємо розуміти цікаві нюанси марксистської схоластики — або діалектики: як для кого. Слід зізнатися, що доктринально більшовики ніколи не були проти самовизначення націй. Воно фігурує ще в програмі РСДРП 1903 р. Але до більшовицьких декларацій завжди треба дивитися коментарі. У даному разі — того ж Ілліча. "Соціал-демократія, як партія пролетаріату, ставить своїм позитивним головним завданням сприяння самовизначенню не народів та націй, а пролетаріату в кожній національності" (тут і далі курсив мій. — К.Г.). Беремо українську ситуацію: пролетаріат становить очевидну меншість населення України, а в самому пролетаріаті більшість становлять росіяни. Тобто, відповідно до "самовизначення української нації" згідно з програмою РСДРП, це була б незалежність російських робітників в Україні. А навіщо російським робітникам в Україні "самовизначення"? Отож.\n1913 р. У резолюції чергової наради керівництва РСДРП (б) уточнюється: "Питання про відокремлення неприпустимо змішувати з питанням про доцільність виокремлення тієї чи іншої нації". Усе сказано абсолютно відверто, і цей підхід подвійного стандарту саме й запанує у 1917—1922 рр. в ленінській реал-політік. Ми (більшовики) — за самовизначення! Взагалі! (Це гасло й кидається у маси). Але кожен випадок ми розглядатимемо окремо… У 1917-му право на відокремлення для народів Росії постійно фігурувало в публічній риториці більшовиків, що зробило їм авторитет тієї партії, котра найбільше йде назустріч національно-визвольним рухам. І проголошувалося це право на відокремлення тоді, коли в Україні самостійники вважалися маргіналами.\nЯка дружня цитата: "Ми до сепаратистського руху ставимося байдуже, нейтрально. Якщо Польща, якщо Фінляндія, Україна відокремляться від Росії, в цьому нічого поганого нема. Що тут поганого? Хто це скаже, той шовініст" (Ленін). Тобто за радикалізмом національної програми більшовики не мали рівних не лише серед "великоруських партій", а й серед "потенційних сепаратистів". І тому часто їх доволі лояльно сприймали представники національних рухів — як, певною мірою, соратники й очевидні симпатики. Паралельно, це вибивало грунт з-під ніг конкурентів більшовиків — меншовиків та есерів. Останні це інтуїтивно відчували, лаючись у партійній пресі на адресу Центральної Ради за "ленінство в національному питанні".\nЧудове вміння Леніна поєднувати щиру віру в марксистську доктрину (як тайнознання для посвячених) і водночас роками публічно й офіційно їй суперечити, виходячи з елементарної демагогії, — той талант, що привів більшовиків до влади і, врешті, до перемоги у громадянській війні. З весни 1917-го, по поверненні до Росії, Ленін, як ми сьогодні сказали б, уважно йшов за "соціологією". Найпоширеніші і найпростіші народні сподівання бралися на озброєння в пропаганді партії: "Земля — селянам! Фабрики — робітникам! Мир — народам! Влада — радам!" Поділити землю на приватні ділянки суперечило марксистській доктрині, але кого це турбувало, коли її можна буде спокійно реалізувати, захопивши й утримавши владу. Селяни потім одержать свій зловісний "подарунок" від "доктрини" — суцільну колективізацію.\nСаме слово "радянський", "радянська влада" звично асоціюється з комуністами, — але це, знову ж таки, чудовий приклад демагогії та використання ситуативно здобутого суспільного інституту, який потому був нівельований. Адже вся доктрина РСДРП (б) орієнтувалася на диктатуру пролетаріату, а пролетаріат керується своїм авангардом — більшовицькою партією, а партія — відповідно, своїм ватажком, який у системі "демократичного централізму" стає по суті "вождем". На початку ж "ради" (чи, як у нас називали в 1917 р., "совіти") були цілком демократичними багатопартійними структурами, котрі могли формувати якусь основу громадського самоврядування. Породження революційної, часто збройної стихії — в суспільстві вони ототожнювалися з народоправством. Оскільки Ленін чуйно вловлював поточні тренди, більшовики якнайпалкіше підтримали Ради і врешті посіли в них провідні позиції. І саме Ради сформують "бренд" новій Росії, що як держава офіційно буде "Радянською" (для іноземців — Soviet), а не "Комуністичною". Бо це — демократично.\nУкраїнський більшовицький сценарій\nЩо прикметно, цієї казуїстики Леніна і провідного фахівця з національного питання в РСДРП(б) Сталіна тривалий час не розуміли товариші на місцях. Наприклад, київські більшовики. На їхніх зборах у червні 1917 р. лунало (Г.Пятаков): "Ми підтримуємо українців у їхніх протестах проти всяких циркулярних заборон уряду (…) Але взагалі українців підтримувати нам не випадає, бо пролетаріатові цей рух невигідний. Росія без української цукрової промисловості не може існувати, те саме можна сказати про вугілля, хліб (чорноземна смуга)". Тобто логіка людини, котра згодом, у червні 1918-го, стане одним із керівників КП(б)У, полягала в тому, що українці існують, але логіка пролетаріату — це логіка Росії. Саме ця позиція і була більшовицьким реал-політік у національному питанні, а от знавці священної доктрини — Ленін і Сталін — просто задавали її обов'язкову для низів партії та широких мас популістську й демагогічну форму, яка змінювалася залежно від трас фронтів громадянської війни. І самі партійні низи в Україні — а нагадаємо, що тоді абсолютну більшість серед членів ленінської партії в Україні становили неукраїнці, — часто діяли в жанрі свого, часто пролетарсько-шовіністичного бачення: українська радянська республіка може бути, але українська мова — то буржуазна, і її треба заборонити. На українських землях гучні ласкаві національні гасла у практиці громадянської війни втілювалися в доволі специфічний спосіб.\nАле повернімося до "української практики" більшовиків у жовтні — грудні 1917 р. Центральна Рада не визнала переворот у Петрограді. Точніше, вона не визнала більшовицьку владу як легітимну на території всієї Російської Республіки. Чекали Установчих Зборів і утворення всеросійської соціалістичної демократії та федералізації держави. Але поступово виникала думка, що в Росії просто немає легітимного уряду і ні з ким домовлятися про майбутнє. (За іронією долі, на всю Російську Республіку після більшовицького перевороту легітимним органом влади був хіба Генеральний Секретаріат.) Це стимулювало прийняття ІІІ Універсалу 20 (7) листопада 1917 р. Центральною Радою і проголошення Української Народної Республіки (але ще у складі федеративної Росії). Росії федеративної поки що не було, тож УНР стала на шлях суверенізації, на який дедалі більше її штовхали з Петрограда. Як і 100 років по тому, саме гвалтівний тиск із Росії дуже стимулював українську суверенізацію.\nЛенін, Сталін та їхні соратники спокійно прийняли нову реальність розмірів України (дев'ять губерній замість п'яти) і почали відпрацьовувати рецепт встановлення "совіцької влади" в УНР. Позиція до України була дружньою, та ось влада її (Центральна Рада і Генеральний Секретаріат) були буржуазними. Їм годилося б спертися на владу Рад. На тій самій території. Спроба провести І Всеукраїнський з'їзд Рад у Києві так, щоби влада перейшла до більшовиків, провалилася. Належний відсоток селянських депутатів привітав Центральну Раду. Варіант опанувати Центральну Раду зсередини через висуванців Рад не вдався. Ну, а надалі була запущена та класична схема, яке неодноразово повториться впродовж наступних років і десятиліть у дуже різних місцях. Точніше, схему запустили в Україні (також, мабуть, невипадково), а надалі вона стане класичною.\nПісля київської невдачі місцеві партійні керівники подалися до Харкова, де для проведення альтернативного І Всеукраїнського з'їзду Рад скористалися місцевим регіональним з'їздом Рад (що як загальноукраїнський абсолютно не був представницьким). Проголосили там утворення справді народного пролетарського уряду — Народного Секретаріату, саму УНР не заперечували, внаслідок чого історики пишуть "радянська УНР". Одночасно з російської території заходили цілком випадкові (!) загони червоногвардійських бойовиків. 16 (3) грудня петроградська Рада Народних Комісарів надсилає Генеральному Секретаріатові ультиматум, яким визнає право України на самовизначення, але не згодна з її неправильною ("буржуазною") політикою. Проте виконання умов ультиматуму було б для Києва принизливим і шкідливим. Негативну відповідь Київ надіслав 5 грудня. Раднарком миттєво: "Визнавши відповідь Ради незадовільною, вважати Раду в стані війни з нами". Очолити воєнні дії проти Ради послали тов. Володимира Антонова-Овсєєнка, який під таку нагоду був перейменований на Овсієнка-Антонова, а у березні 1918 р. на Овсієнка. Щоб це не сприймалося як російська агресія.\nЩо було далі — ми знаємо. Запізнення зі створенням власної армії та свідомої суверенізації залишило УНР з малими силами. Червоні швидко зайняли більшу частину України. І лише укладення Брестського миру дозволило українському уряду повернутися. Владу більшовиків далеко не всюди сприймали як ворожу: вони офіційно вітали права українського народу та підтримували Ради як органи громадського самоврядування. На той півторамісячний період між відступом Центральної Ради і приходом німців червоний терор відчули на собі хіба що Київ та деякі інші міста. Ще не було напрацьовано механізмів тероризування і визискування села. Потім у багатьох селян залишаться про "перші совіти" позитивні враження, особливо порівняно з поверненням поміщиків влітку 1918-го. І згодом вони інколи вітатимуть нові "совіти". Але наступні "совіти" прийдуть уже не з бандами бойовиків, а з регулярною Червоною Армію. Знову підтримати "справжню народну" українську владу.\nЧитачу видніше — чи адекватні авторські аналогії, але цей сторічний ювілей Жовтневого перевороту має нам принаймні про щось нагадати. Бо ж ті 70 років, із яких ми довго й складно вибираємося, почалися саме століття тому.\nПри написанні статті використано праці С.Кульчицького ("Червоний виклик") і Г.Єфіменка ("Україна радянська. Ілюзії та катастрофи "комуністичного раю").


АМОРТИЗАТОРИ Чана Бені Львів ▷ низька ціна в магазині ТМ АЗІЯ ЦЕНТР\nЛьвів амортизатори Чана Бені\nВи хочете купити Амортизатори Чана Бені в місті Львів? Інтернет магазин «Азія Центр» пропонує скористатися своїми послугами через великий каталог самих деталей і автозапчастин до них.\nАмортизатори Chana Benni від нашого інтернет магазину - це найоптимальніше рішення проблем підвіски вашого авто. Якщо ви проживаєте в м. Львів, ми готові надати оптимальні ціни, швидку доставку, якісний консультаційний супровід з будь-яких питань.


Україна поступово стає пустелею | Національний екологічний центр України\n17 червня у світі відзначають День боротьби з опустелюванням та посухою – проблемами, що є надзвичайно актуальними для України, зокрема, у східних областях. У всій степовій зоні України відбувається вітрова ерозія: вітри зносять висохлий родючий шар ґрунту та спричиняють пилові бурі. На місці вивітреного чорнозему лишаються пісок та гола порода, і невдовзі українські степи можуть перетворитися на українські пустелі.\n“Однією з причин вітрових ерозій та опустелювання степів є занедбані полезахисні насадження. Часто лісосмуги стають місцями самовільного скидання сміття, рубок, потерпають від випалювання стерні на прилеглих полях та умисного вирубування дерев”, – пояснює заступник голови Національного екологічного центру України Олексій Василюк.


Космотелескоп NASA TESS зафіксував вибух на кометі - Tehnot.com\nОрбітальний телескоп NASA Transiting Exoplanet Survey Satellite (TESS) створювали та відправили до космосу для пошуку планет за межами Сонячної системи, але сучасний апарат встигає спостерігати і за кометами, що обертаються навколо Сонця.\nTESS вдалося зафіксувати незвичайне явище на маленькій кометі 46P/Wirtanen. На ній стався вибух із викидом газу і пилу. Космотелескоп спостерігав за об’єктом близько 20 днів, вивчаючи навіть слабкі зміни яскравості, передаєCNet. І виявив грандіозний і несподіваний сплеск.\n46P/Wirtanen робить повний оберт навколо Сонця приблизно за 5,4 земних років. Кадри були зроблені 26 вересня 2018 ода. Тривалість головного сплеску становила понад годину, а залишкові вибухи тривали загалом більше 8 годин. Вчені припустили, що маса вилетівшої із комети матерії більш 1 млн кг, а вибух імовірно залишив воронку більше 20 м в діаметрі.\nTehnot.com раніше повідомляв, що космічний телескоп TESS надіслав перше фото зоряного неба з яскравою зіркою із сузір’я Кентавра, а такожвиявив найближчу Суперземлю з ймовірністю життя.


+2 — -ЗО балів — мотивація і соціально-психологічна готовність до служби негативні.\nУважно прочитайте висловлювання (додаток 6) і оцініть у балах (від 0 до 4) рівень своєї активності в підготовці до служби в армії. На кожне висловлювання знайдіть по горизонталі відповідь, що вам найбільше підходить, і бал, яким вона оцінюється. Підрахуйте загальну суму балів за всі 25 відповідей і відніміть цю суму від числа 100. Ви дістанете у відсотках резервні можливості самовдосконалення, підготовки до служби в Збройних Силах України. Наприклад, ви набрали 65 балів. Тоді: 100 - 65 = 35%. Це свідчить про те, що ви лише на 65 відсотків використовуєте свої можливості в підготовці до служби в армії, а 35 відсотків — ваш резерв.\nОб"єктивно оцінюючи рівень своєї активності у підготовці до військової служби і докладаючи зусиль для її підвищення, через 3—6 місяців ви побачите динаміку свого розвитку.\n85—100 балів — вас дуже люблять, ви користуєтесь авторитетом;\nКожний учень у ході всього навчально-виховного процесу має здійснювати самооцінку знань, навичок з військової, фізичної, медико-санітарної підготовки, цивільної оборони, порівнюючи, зіставляючи свої вміння з вимогами допризовної підготовки, із знаннями і вміннями, якими оволоділи інші учні, враховуючи також оцінки, виставлені викладачем допризовної підготовки.\nУчень із зворотного боку лінійки позначає стрічкою який-небудь відрізок, відсовує лінійку цим же зворотним боком на відстань 0,5 м і пробує визначити довжину відрізка. Потім перевертає лінійку і за поділками перевіряє точність свого сприйняття довжини. Так само можна визначати розміри будь-якого предмета.\nЩоб визначити абсолютну похибку вимірювання, треба відняти від справжньої довжини ту довжину, яку ми сприймаємо: Cg = С — Cj. У нашому випадку:\nчена нами довжина відрізка, ,С2 — похибка. Точність вимірювання довжини визначається за формулою:\nТлумачення результатів визначення точності сприйняття довжини (інших розмірів): Т = 97—99 % — дуже висока; Т = 94—96 % — висока; Т = 89—93 % — достатня; Т = 82—88 % — низька; Т = 76 — 81 % — дуже низька.\nУчень «на око» визначає відстань до кількох об'єктів і записує ці результати. Після цього рулеткою, з точністю до 1 м, визначається відстань до цих самих об'єктів. За формулою, запропонованою вище, вираховується точність визначення відстані.\nТлумачення результатів визначення точності сприйняття відстані:\nНа мал. 314 і 315 зліва зображено розгортки фігур (1—10). Необхідно до кожної з десяти розгорток уявно утворити фігуру і відшукати її серед зображених справа фігур а, б, в, г. Свої відповіді можете звірити з правильними відповідями, наведеними в додатку 8. Час виконання десяти завдань — 5 хв.\nПрочитайте чи прослухайте якийсь матеріал, розповідь, що має до 12—13 змістових одиниць (цифр, назв, фактів тощо). Прикладом подібного матеріалу може бути таке повідомлення:\nВорог підрозділами 31-ї мотопіхотної бригади відійшов у південному напрямі Майдан — Микулинці — Ведмеже Вушко (1, 2, 3). До кінця дня 11 грудня перейшов до оборони на рубежі Микулинці — Жмеринка (4, 5, 6). Одночасно підтягуються резерви з глибини (7). Шостий мотострілецький полк, здійснивши марш до 10.00 12 грудня, зосередився в районі 25 км на північ від Лукашівки в готовності до наступу з ранку 13 грудня (8, 9, 10, 11, 12, 13).\nІ група — ситуації, пов'язані з допризовною підготовкою (номери в анкеті 1, 3, 5, 6, 8, 10, 11, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 28, 29);\nII група — ситуації, пов'язані з очікуванням військової служби (номери в анкеті 2, 4, 7, 9, 12, 13, 15, 17, 19, 20, 22, 23, 26, 27, ЗО);\nIII група — ситуації, пов'язані зі змістом, складністю допризовної підготовки та військової служби (номери в анкеті 3, 4, 6, 10, 16, 19, 20, 22, 29, ЗО);\nIV група — ситуації, що актуалізують уявлення про себе як допризовника, майбутнього воїна, про самооцінку готовності до служби в армії (номери в анкеті 5, 7, 11, 13, 17, 18, 21, 23, 24, 27);\nV група — ситуації, пов'язані зі спілкуванням у процесі допризовної підготовки та у Збройних Силах України (номери в анкеті 1, 2, 8, 9, 12, 14, 15, 25, 26, 28).\nЗа допомогою простого тесту (додаток 10) ви можете перевірити рівень своєї психічної врівноваженості. Для цього треба відповісти на 8 запитань — «так» або «ні». Якщо у вас набралось 8 «так», то ваше нервове напруження перейшло всі межі і вам необхідно зайнятися своїм здоров'ям, психогігієною, автотренінгом. Якщо 7 «так», то це означає постійне нервове напруження, яке негативно вплине на підготовку до служби в армії і на її проходження. Якщо серед ваших відповідей тільки 3 або менше «так», то ви врівноважені, вмієте себе стримувати, ваше психічне здоров'я в нормі.\nУспішність підготовки і служби в армії певною мірою зумовлена особливостями темпераменту. Він характеризує динаміку поведінки, діяльності людини і залежить від властивостей нервової системи (сили нервових процесів, врівноваженості, рухливості та ін.).\nЩе давньогрецький лікар Гіппократ дав назву чотирьом основним типам темпераменту: холеричний, сангвінічний, меланхолічний і флегматичний.\nХолерик — це бойовий, завзятий суб'єкт; енергійний, працездатний, цілеспрямований, але невитриманий, нетерплячий, запальний.\nСангвінік — гарячий, продуктивний і працездатний, але лише тоді, коли має багато цікавих справ. Мобільний, життєрадісний, оптимістичний. Схильний до зарозумілості, може ділити роботу на цікаву й нецікаву, бути легковажним, поверховим.\nМеланхолік — характеризується чутливістю, людяністю, доброзичливістю, здатністю співпереживати, співчувати. На відміну від інших типів темпераменту, схильний до сумнівів, вагань, зневіри, має дещо нижчу працездатність, високу ранимість.\nФлегматик — спокійний, врівноважений, наполегливий. Йому властиві, з одного боку, стійкість, постійність, терпимість, надійність, з іншого — повільність, невиразність, м'якість, поступливість.\nу чистому вигляді зустрічаються дуже рідко, а найчастіше існують змішані типи з переважанням рис певного темпераменту.\nЩоб визначити тип свого темпераменту, можна скористатися такою методикою. Уважно прочитайте запитання в додатку 11 і оцініть свою відповідь на кожне з них.\nВідповіді на запитання 1, 2, 3, 4, 5 характеризують силу власних нервових процесів. При відповіді на друге запитання бал вираховується в зворотному порядку, тобто якщо ви поставили 9 балів, то йому приписується 1 бал,\nВідповіді на запитання 6, 7, 8, 9, 10 характеризують врівноваженість нервових процесів. При відповідях на ці запитання бали також вираховуються у зворотному порядку. Рівень врівноваженості нервових процесів визначається так само, як у попередньому випадку.\nВідповіді на запитання 11, 12, 13, 14, 15 характеризують рухомість нервових процесів. При відповіді на запитання 14 бал вираховується в зворотному порядку, а рівні сформованості цієї якості вираховують, як у перших двох випадках.\nОсобливості темпераменту, нервової діяльності не варто ламати, придушувати, а потрібно розумно враховувати, використовувати, навчитися компенсувати негативні риси, виробивши певний стиль підготовки до військової служби.\nЗ метою самовивчення готовності до військової служби можна використати і метод систематичного об'єктивного аналізу результатів своєї практичної діяльності, навчання, вчинків за певний період, за кожною складовою готовності до військової служби. З цією метою корисно вести щоденник, записуючи події, факти, досягнення, невдачі; це дасть можливість проконтролювати динаміку свого розвитку, усвідомити шляхи поліпшення підготовки до служби в армії.\nоцінюючи свою готовність до служби в армії, слід прислухатися до характеристик, думок, порад психолога, викладача допризовної підготовки, батьків, військових;\nоцінити свою підготовленість можна тільки порівнюючи себе з іншими юнаками, з вошами;\nнеобхідно звикнути-регулярно аналізувати свою діяльність, поведінку, вчинки, думки, почуття і їх роль у підготовці до військової служби, до самостійного життя.\n1. Якими методами можна вивчити рівень своєї соціально-психологічної готовності до військової служби?\n3. Що впливає на успішність освоєння воїнами військової спеціальності?