Изитроник є торговою назвою роботизованою механічною КПП. Дана КПП поєднує в собі зручності «автомата» і переваги «механіки». Така конструкція була розроблена спільно компаніями Luk і Opel, і входить в комплектацію моделей Opel Zafira, Astra і Corsa.\nEasytronik, що це, чим відрізняється від інших коробок передач\nВ автомобілях з Изитроник відсутня педаль зчеплення, а її роль виконує електромеханічний привід. У конструкції такої коробки реалізовано відразу два робочих режиму — автоматичний і напівавтоматичний. В процесі роботи електронний блок повністю управляє КПП в автоматичному режимі. Тобто, КПП поводиться як звичайний автомат, проте операції ПП, при цьому, виконуються в рамках розриву тягового зусилля.\nАлгоритм керуючих дій ЕБУ проводиться в даній послідовності:\nКрутний момент стає менше.\nЧи включається передача.\nВідбувається включення зчеплення.\nКрутний момент стає більше.\nПри виборі напівавтоматичного режиму, перемикання швидкостей виконується водієм вручну. Даний режим перемикає передачі послідовно за допомогою важеля селектора. Опція ручного режиму перемикання швидкостей в Изитроник називається «Active Select» і є аналогічною опції Привід.\nИзитроник, історія винаходу\nДорожнеча і складність традиційних «автоматів» відома всім сучасним водіям. Природно, виникло питання: «Невже при сучасному рівні технологічного розвитку, немає можливості здешевити і спростити дану конструкцію?» Саме така можливість і була знайдена інженерами компанії Опель, які розробили унікальну КПП, а трансмісія, яка ґрунтувалася на їх нової технології, була названа « Изитроник ».\nІдея даної розробки досить проста. Якщо існують налагоджені конструкції МКПП, то чому не обладнувати дані КПП автоматичною системою управленія.Однако в алгоритмі управління виникла проблема. Якщо в класичній АКПП всі нюанси, що виникають у зв’язку з різними умовами навантажень і руху, успішно бере на себе гідротрансформатор, що забезпечує плавність перемикання, то в роботизованою МКПП надія лише на високу точність зворотного зв’язку, тому що залишається зчеплення, а, відповідно, і пов’язані з ним проблеми. Таким чином, незважаючи на масові світові дослідження, до недавнього часу замінити роботу людини алгоритмом управління роботом не виходило ні в одного автовиробників.\nОднак інженери відомої компанії Опель змогли вирішити дану проблему. Його основа — «хитрий» адаптивний алгоритм, який має здатність до самоученію. Сама МКПП, при цьому, конструктивно залишилася такою ж, лише доповнилася трьома приводами — зчеплення, включення передач і штока перемикання. Управління скоординованої одночасною роботою даних приводів проводиться блоком управління, які отримують сигнали з безлічі спеціальних датчиків — дросельної заслінки, оборотів коленвала, прискорення, швидкості та інших. У підсумку, рішення переключити передачу приймається «мізками» КПП Изитроник. Варто відзначити, що відбувається це дуже швидко і досить виважено, що дає можливість фактично забути про головну проблему даної КПП — розрив потоку потужності при перемиканні.\nИзитроник, чому використовує в основному тільки компанія Opel\nНа сьогоднішній день компанія Опель активно застосовує дану розробку практично на всіх своїх моделях — Zafira, Astra і Corsa. Автоконцерн Fiat також не залишився осторонь. Більшість інших виробників автомобілів віддають перевагу класичним АКПП або варіатором. Це відбувається з кількох причин. По-перше, в результаті розриву потужності. По-друге, через механічну «сутності» Изитроником, виникає необхідність в досить частого обслуговування. У підсумку, з часом доводиться міняти зчеплення. регулювати привід КПП та інше. Це потрібно робити не частіше, ніж на «механіці», проте з класичної АКПП не порівняти.\nИзитроник, плюси і мінуси\nКПП Изитроник є прекрасним вибором для автовласника, який поважає комфорт, любить економити і звик до спокійного розміреного їзді. Швидше за все, такий водій в процесі їзди просто не відчує різниці між АКПП та Изитроником. При цьому різниця в їх ціні досить помітна. Крім цього, експлуатаційні витрати до великого пробігу (заміни зчеплення) у власника Изитроником будуть значно випереджати «автомат».\nЩо стосується автомобілістів, які звикли до «рваному» стилю їзди і різким прискоренням, при використанні Изитроником можуть зіткнутися з розчаруванням, оскільки по відчуттях розгін буде не дуже приємним, а проведення ремонту цілком може знадобитися набагато раніше, ніж очікувалося.\nПоради профі, як подовжити термін служби коробки передачі Изитроником\nПо-перше, при перемиканні передачі необхідно відпустити педаль газу, інакше електроніка скине обертів, через що з’являться ривки і провали.\nПо-друге, при зупинці переведіть в нейтральне положення важіль селектора, що продовжить життя зчепленню.\nПо-третє, слідкуйте за справністю стоп-сигналів, так як при розімкнутому ланцюзі в результаті перегоріли лампи робот не може дізнатися, що педаль гальма натиснута.\nПо-четверте, компанія Опель категорично забороняє транспортний засіб на стоянці з включеною передачею. Припаркований автомобіль необхідно залишати на нейтралці з увімкненим стоянковим гальмом (ручником).\nКрім того, перші три тисячі кілометрів відбувається обкатка, тому необхідно їздити з особливою акуратністю.


В Україні виникає ризик монополії кількох партій на владу - ua-times.com\nВ Україні виникає ризик монополії кількох партій на владу\nГривні / Фото newsroom\nГрошова застава для партії, які прагнуть балотуватися у Київраду, становить понад 4,05 млн грн. На практиці це означатиме, що, наприклад, для отримання лише права балотуватися в мери Києва потрібно буде заплатити суму, що майже на мільйон більше, ніж застава для посади Президента.\nАналогічну суму має внести кандидат на посаду мера столиці. Для порівняння, партія, щоб балотуватися до Верховної Ради у 2019 році мала внести заставу, яка була майже такою самою – 4,12 млн, а кандидат в президенти – 2,5 млн. Про це повідомив громадських рух «Чесно».\nЦіна для балотування у містах / Чесно\nУ 2015 році партія, коли реєструвала список кандидатів у столиці, мала заплатити дещо більше 100 тис. грн.\nДля президентських і парламентських виборів законотворці розраховували розмір застави, спираючись виключно на кількість мінімальних зарплат. Однак у випадку місцевих виборів розмір застави залежить від кількості зареєстрованих виборців. Таким чином у законі застосований різний підхід для формування розміру застави, що суперечить духу Виборчого кодексу.\nПідписаний закон закриває доступ до місцевих виборів для молодих, незалежних від олігархії партій та незалежних кандидатів – самовисуванців у міські голови. Отже запроваджується неконституційний майновий ценз для участі в виборах.\nОдин із співавторів цієї правки, депутат попереднього скликання Олександр Черненко (колишній голова «Комітету виборців України») пояснив, чому законотворці пішли на цей крок: «Це були правки робочої групи. Ці правки, які виникли в ході дискусії на робочих групах, фактично, – це позиція робочої групи, яка працювала над кодексом… Якщо ви маєте шанс вийти і перемогти, то ці гроші, ви їх не викидаєте, а повернете. Це було, щоб убезпечитися від технічних кандидатів. Два мільйони для мера Харкова – це цілком реалістична і придатна сума. Для кандидатів в раду – це ж не для одного, а для списку вона теж нормальна. Ми дійшли такої формули».\nпопередня статтяЛондон відмовив Шотландії у новому референдумі\nнаступна статтяУряд призначив нового голову НАЗК


«Я хочу застати той час, коли побачу в нашій країні порядок»\nИМЕНА: – Романе Володимировичу, з чого починалася Ваша справа?\nРоман Стефанчишен: – Справу розпочав ще мій батько, а коли його не стало, я продовжив працювати. На той момент це був не дуже великий бізнес, але з роками мені вдалося його розширити. На сьогодні в Україні в мене близько десятка підприємств. Крім того, ми працюємо ще й за кордоном.\nИМЕНА: – З чим було пов’язано відкриття Ваших підприємств за кордоном?\nРоман Стефанчишен: – До певного часу я працював в Україні, але у зв’язку зі всім тим хаосом, що панує у нас, бюрократією в митній службі, адже вся моя продукція йшла за кордон, я вирішив просто купити підприємства за кордоном. Я придбав спочатку одне підприємство, потім ще, з’явилися нові напрямки діяльності. І, як я вже сказав, найближча країна де ми працюємо, наприклад, у галузі легкої промисловості – Румунія, Брашов. Набагато менше проблем, набагато менше метушні, набагато простіше реалізувати кошти. І прибутки зросли, і проблем немає. А тут залишилося сільське господарство, важка логістика, важке будівництво.\nИМЕНА: – А який асортимент вашої продукції?\nРоман Стефанчишен: – Досить широкий. 48 найменувань. Крупи, макаронні вироби, соняшникове насіння, козинаки та інше. Буду відвертим, сьогодні в Україні щось складне, високотехнологічне дуже важко реалізувати. Ми дуже класна країна, тут класно заробляти гроші, але все повинно бути дуже просто.\nИМЕНА: – Чому?\nРоман Стефанчишен: – Поясню. Наприклад, в Україні наразі не виробляють жодного авто. Навіть «Таврії». І не тому, що вона не потрібна людям. Для певної місцевості вона дуже хороша річ. Її б купували, на ній їздили б, вона бюджетна. Просто система в нас побудована так, що якщо ви хочете займатися бізнесом, виробництвом, вам потрібно займатися ще й тим, що зовсім не притаманно бізнесу. Безліч нікому не потрібних органів контролю. Якщо ви щось робите на експорт, виникає безліч перепон, що дуже ускладнює процес. От приклад із життя – приїхав брокер, «митняться» контейнери, у мене підписані терміни, коли я повинен це поставити, а брокер просто не прийшов на роботу й завтра він також може не з’явитися. Чого? А так, причина невідома. За кордоном такого просто не може бути. По-друге, ціна на всі ці операції – «митнення», перевезення – може змінюватися просто «на переправі». Сьогодні одна ціна – на ранок інша. Або кажуть, що документи, які були вчора, вже не дозволяють пропустити товар, пакет змінився, потрібно ще два-три папірці. Тому і мені, і багатьом іншим легше працювати за кордоном, розвивати бізнес там. Так, мені це прикро, адже я патріот своєї країни й розумію, що бюджет втрачає від цього багато. Але я теж не мазохіст, я не хочу нескінченно робити щось усупереч і не мати жодного шансу вести свій бізнес спокійно та цивілізовано.\nТак, я був вимушений звільнити багатьох людей, це непросте рішення. Зараз тут, в Україні, у мене працює невелика кількість співробітників. Але в нас дуже професійна команда. Кожен відповідає за те, що він каже, обіцяє, робить. Це основа нашої власної корпоративної культури. У нас не можна обманювати, втрачати довіру. Усім. І мені теж.\nИМЕНА: – Можна купити Вашу продукцію тут, в Україні?\nРоман Стефанчишен: – Нашої продукції в країні немає, все йде виключно за кордон. Повторюся, простий бізнес вести в Україні можна. Це сільське господарство, елеваторний сектор, важка логістика, важке будівництво – це нормальний бізнес для України. Адже у нас недеверсіфікована економіка. Податкова служба, всі інші органи просто не розуміють чогось складного. На жаль, зараз в Україні зовсім відсутній розвиток науки, розвиток технологій.\nИМЕНА: – Але чи є якась перспектива, надія на зміни?\nРоман Стефанчишен: – Почну трохи здалеку. Якщо я навіть збільшу свої прибутки в десятки разів, я залишуся собою. Я не зміню своїх звичок, будинків, машин. Я буду жити так, як мені комфортно. Я можу купити все що завгодно, і мені не потрібно на це дозволів банкірів. Я вже багата людина, на відміну від тих, хто вважає себе такими, і суспільство їх такими вважає, а насправді вони мають величезні грошові зобов’язання, що перевищують їх власний капітал. У мене немає мети просто штампувати підприємства. Але мій бізнес примножується. Так, я вивів свої гроші за кордон, мені так спокійніше. Я люблю свою країну, але не довіряю їй.\nМи можемо багато міркувати про перспективи, але від нас у влади нічого не залежить. Коли люди йдуть на вибори, вони щиро вірять в те, що вони обирають самостійно, що то є саме їх вибір. А насправді їх точка зору залежить від того, у кого з тих, кого вони обирають, більше грошей, хто точно знає, куди саме вдарити по емоціях,\nморалі, як правильно подати оту «цукерку», і за що саме люди стовідсотково проголосують. Кожен, хто йде на вибори думає що його думка є незалежною, але це не так.\nКолись я знав кожного начальника в області, місті. Зараз я не знаю нікого й знати не хочу. Я самодостатній, але завжди готовий до всього.\nСтосовно власних бажань щодо розвитку моїх підприємств – із цим я впораюся самостійно. А якщо брати більш глобально: я хочу застати той час, коли побачу в нашій країні порядок, коли не будуть говорити, що наші люди працюють десь за кордоном прибиральницями, будівельниками, няньками. Мені за це соромно. Соромно за те, що останні сто років Україна завжди була під кимось. У складі Австро-Угорської імперії, Речі Посполитої, Російської імперії. Але ж були часи, коли і в нас була найсильніша армія в світі, у період Визвольної війни, її наймали, ніхто не міг з нею впоратися.\nЯ хочу дочекатися того часу, коли з’явиться керівник держави, який витягне країну з правової ями, зробить її незалежною. Щоб тут просто хотіли жити люди, жити і народжувати дітей – оце для мене щастя.\nИМЕНА: – Але для цього треба щось робити, так?\nРоман Стефанчишен: – По-перше потрібно зруйнувати те, що є зараз. От президент каже – ми збудуємо країну без олігархів. Чудово. Я розумію, що це прозвучить жорстко, але якби я був президентом, то якщо не можна когось зловити й посадити, діяти цивілізовано, то я б поставив своє життя на кін для того, щоб позбутися олігархату. Аж до фізичного знищення. В державі є всі можливості для цього. Чомусь усі перебувають в ілюзіях, що держава цього не може робити. Ні, це робиться й робилося завжди.\nИМЕНА: – Чи не було у Вас бажання побудувати політичну кар’єру?\nРоман Стефанчишен: – Ніколи.\nРоман Стефанчишен: – Мабуть, я не можу безсовісно обманювати людей. Мені пропонували, але в мене немає жодних ілюзій. Я розумію: щоб щось зробити, потрібна абсолютна влада. Щонайменше, президентська. Все інше – неефективно. Я пристосовуюсь до тієї системи, що є. Відносно партій… Вони ж усі однакові. Не бачу жодної різниці. Усі не виконують свої обіцянки, усі підмінюють поняття.\nИМЕНА: – Якась дуже сумна картина вимальовується…\nРоман Стефанчишен: – У нас хороша країна. Але вона керується зовні. Це об’єктивно. Ми не є незалежними насправді. Лише юридично, а фактично… Ні. Є так, як є. Ми вже там, звідки не вибратися. А якщо хтось і захоче це зробити, йому ніхто не дасть. І діяти будуть жорстко. Треба дивитися правді в очі.\nНаприклад, Каддафі позичав гроші Франції, Англії, фінансував безліч європейських заходів і все було добре, доки він не сказав, що долар він хоче замінити золотим динаром. І що відбулося далі? Де тепер Каддафі?\nАле є і те, що реально зробити, навіть у нашій складній ситуації. Реально побороти олігархат. Підняти заробітну плату так, щоб звичайний громадянин отримував п’ятсот доларів – це реально. Зробити так, щоб усі служби, які працюють для того щоб ми не втрачали свій суверенітет, працювали професійно, щоб гроші на їх утримання, наші гроші, не вилітали «в трубу». Останні ж роки показали, що ні СБУ, ні контррозвідка, вибачте, не можуть фахово працювати. Не можуть виконувати свої основні функції – попереджати загрози для держави. Боротися з бабцями на базарі, з підприємцями, ловити дрібних шахраїв і про це рапортувати – залюбки. Але коли треба покласти життя за державу… Ні, вони не готові. А повинні, якщо вони пішли працювати саме на цю службу. Інакше просто не може бути.\nИМЕНА: – Ви досить багато займаєтеся благодійністю, підтримуєте культурні та соціальні проєкти. Що Вам особисто дає така діяльність?\nРоман Стефанчишен: – Я вважаю, що якщо ти можеш допомогти – це треба робити. Колись і я жив у гуртожитку, їздив на трамваї. Я займався професійним спортом, важкою атлетикою. І якщо б мені не допоміг мій батько, я б у 23 роки не став чемпіоном, рекордсменом світу. А є талановита дитина, у якої, наприклад, немає батька. І потрібна не дуже велика сума на дорогу, спортивний одяг, а її немає. А я допоможу. І, можливо, це змінить чиєсь життя. Я не розраховую на подяку. Ні, я просто роблю те, що вважаю правильним. Як то кажуть, роби добро й кидай його у воду. Адже, що б ти не зробив, ніколи не будеш хорошим для всіх. Люди не міняються, як у «Майстрі і Маргариті», читали ж, завжди люблять гроші, завжди всього мало.\nУ мене все є. А коли в тебе все є – зникає бажання кимось здаватися, щось із себе вдавати.\nИМЕНА: – Ви для себе знайшли сенс життя?\nРоман Стефанчишен: – Людині притаманні два інстинкти: інстинкт самозбереження та прагнення до кращого. Так навіть записано в американській Конституції. Кожен бажає для себе емоційного комфорту. Для когось це величезна кількість грошей, для когось – визнання суспільством. Для мене емоційний комфорт – стати частиною свідомого суспільства, яке колись буде в нашій країні. Саме тому я нікуди не їду. Саме це для мене важливо. Щоб люди любили цю країну, щоб вона була багатою.\nМені прикро за наш Миколаїв. От Вінниця – місто набагато менше, грошей також менше, а зроблено все для людей. У нас же місто в два рази більше, грошей також вистачає, але нічого не робиться, адже тим хто у нас при владі все байдуже. І це, на мою думку, злочин.\nИМЕНА: – Наш випуск присвячений 30-річчю Незалежності України. Що Ви побажаєте до цього ювілею собі, своєму колективу, українцям?\nРоман Стефанчишен: – Мій колектив знає, що для того щоб добре жити, треба добре працювати, що ми й робимо. І будемо робити далі.\nА всім українцям я бажаю бути відвертими у своїх оцінках влади. І якщо ті\nхто знаходиться при владі є неефективними, непрофесійними – так прямо про це й казати.\nИМЕНА – Катерина Трегубова


Радіо Свобода Daily: В Греції затримали топ-менеджера компанії Курченка\n04 березня 2019, 07:00\nГолова Ради директорів групи СЄПЕК Сергій Курченко виступає під час урочистого запуску Одеського НПЗ, власником якого він став, 29 березня 2013 року\nУ Греції на вимогу України затримали росіянина Євгена Калініна, колишнього топ-менеджера компанії українського бізнесмена Сергія Курченка. Про це розповів адвокат Янніс Рахіотіс у коментарі ТАСС.\nАдвокат заявив, що Калінін був керівником нафтопереробного заводу в Одесі у 2011–2013 роках. Водночас російські ЗМІ пишуть, що у 2013–2014 роках він працював виконавчим директором холдингу СЄПЕК Сергія Курченка, якого називали «гаманцем Януковича».\nЗатриманого російськими силовиками в Криму архієпископа Кримської єпархії Православної церкви України (ПЦУ) Климента відпустили, повідомив у неділю ввечері російський адвокат Микола Полозов. Відпустили архієпископа без складання протоколу та пред’явлення звинувачень. Архієпископа Климента затримали 3 березня на Центральному автовокзалі в Сімферополі. За даними прес-служби ПЦУ, він планував відвідати судовий розгляд справи заарештованого в Росії громадянина України Павла Гриба в Ростові-на-Дону. Як написала українська омбудсмен Людмила Денісова у Facebook, Климент повідомив їй, що російські силовики «вивели його з автобуса, сказавши, що в його сумках є речі, нібито вкрадені ним із церкви». Російські силовики затримання не коментували і про причини затримання не повідомляли.\nЧому в Росії говорять про Зеленського?\n«Тільки з позитивної сторони його знають люди... Людина, яка бачить весь цей розгардіяш, що діється в Україні, може подумати: а чому б і не Зеленський? Хороший же мужик, веселий, може, він якраз і зможе все залагодити» – ці слова російського режисера Микити Михалкова прозвучали в середині лютого. Але ще відносно недавно, в 2016 році, російські депутати вимагали заборонити Володимиру Зеленському в’їзд до Росії, звинувачуючи артиста в тому, що він є прихильником політики Києва, а також «морально і матеріально підтримує каральну операцію, організовану ЗСУ на території Донбасу. Тоді Зеленський навіть не приїхав до Росії на прем’єру фільму «8 кращих побачень», в якому виконав головну роль. Що ж раптом змінилося в оцінках провладно налаштованих росіян, читайте в матеріалі нашої журналістки.\nНайгучніші заяви кандидатів у президенти\nЗаяви кандидатів у президенти, навіть обґрунтовані та правдиві, не завжди додають їм переваг перед конкурентами. Іноді ці заяви настільки обтічні або неоднозначні, що краще би їх і не робили. Буває, що учасники президентських перегонів заявами просто намагаються підмінити дії. А подекуди і самі дії нічого не змінюють у перебігу виборчої кампанії. Минулого тижня найбільше уваги привернули четверо учасників президентських перегонів. Чим саме, читайте за посиланням.\nА у рамках проекту «Президент UA» ми запитали у кандидатів, що вони читають та які у них улюблені фільми.\nМи також потурбувалися про те, щоб ви отримували лише якісну інформацію і не читали «джинсу». Тому ми підготували інструкцію, як її розпізнати.\n«Росії вдалася спецоперація на українському відборі до «Євробачення»\n1080p | 506,1MB\nЄвропейський союз виділить 50 мільйонів євро на підтримку безпеки в Азовському морі. Ці кошти підуть на підтримку Маріуполя Донецької області та Бердянська Запорізької області.\nНаціональна поліція України розслідує 112 кримінальних проваджень через вибори. Із них 59 пов’язані з виборами, а ще 53 – із перебігом виборчої кампанії.\nПредставники організацій «Національний корпус» і «Національні дружини» пікетували будинок Ігоря Гладковського, сина відстороненого з посади першого заступника секретаря РНБО Олега Гладковського.\nВ Івано-Франківську помер актор театру і кіно, народний артист України Сергій Романюк. Він знявся у понад 40 фільмах і серіалах, зокрема – «День народження Буржуя», «Роксолана», «Чорна рада».\nПогрожували нагайкою та ламали пальці\n1944-й став роком розлуки для двох сестер зі Станіслава (нині – Івано-Франківськ) Марії та Ірини Ільб. Першу чекісти арештували та відправили на 15 років до таборів, другу разом з батьками і племінниками майже одразу ж вислали до Сибіру. Лише через два десятиліття вони змогли знову зустрітися, але тиск радянського репресивного режиму вони продовжували відчувати на собі ще багато років поспіль. Історія репресованих сестер Ільб за лінком.\nМихайло Грушевський після Центральної Ради\nМихайло Грушевський – одна з найпомітніших українських постатей ХХ століття. Він творив українську історію, з одного боку, як автор багатотомної «Історії України-Руси», з іншого – як громадсько-політичний діяч та голова Центральної Ради. Сто років тому, в березні 1919 року, Михайло Грушевський залишив Українську Народну Республіку й виїхав за кордон. А через п’ять років, у березні 1924 році, він повернувся уже до радянської України. Тобто, виїхав він із УНР, а повернувся в УРСР. Про життя Грушевського після Центральної Ради Радіо Свобода спілкувалося з істориком, завідувачем Історико-меморіального музею Михайла Грушевського Світланою Паньковою.


Військові Львівщини перевірили готовність бойової техніки\nБоронити Україну у разі потреби - готові і солдати 24-ї Залізної механізованої бригади збройних сил України.\nВона дислокована у Яворові, Львівської області. Військові звітують: укомплектовані усім необхідним. Техніку перевірили на справність, рівень підготовки особового складу - постійно підвищують за допомогою щоденних тренувань.\nОлександр Павлюк, командир 24-ї бригади: «Ця бригада готується до бою. Перша група вже готова. Бригаду на сто відсотків укомплектовано солдатським та офіцерським складом. Вони усі контрактники. Амуніції і техніки достатньо, тривають тренування. Бригада готова до виконання наказів».\nСолдат: «Мораль у нас висока, ми готові виконувати місії. Ми всі присягнули Батьківщині і впевнені у своїх побратимах».\nГПУ українським військовим у Криму: Вам випала не проста доля


Визначні, цікаві місця Мукачівського району\nВсе про Мукачівський район:\nВизначні, цікаві місця Мукачівський район\nпл. Миру, м. Мукачево 89600, Закарпатська обл., Україна\nРатуша в Мукачеві – домінуюча споруда центральної площі міста. Триповерхова адміністративна будівля, зведена на початку 20 століття, сьогодні розмістила у своїх стінах міську раду, туристичний центр та книжковий магазин на першому поверсі. Історія ратуші На проект міської ратуші у 1898 році було ...\nЗолотий кран здоров'я, Косино\nУрочище 1, с. Косино 90223, Берегівський р-н, Закарпатська обл., Україна\n«Золотий кран здоров’я Косино» – це оригінальний басейн з фонтанами у селі Косонь Закарпатської області. Головною особливістю селища є наявність біля нього мінеральних водних джерел. Завдяки цьому тут діє оздоровчий комплекс «Термальні води Косино». Історія «Золотого крану здоров’я Косино» Ідея ...\nвул. Підловачна, м. Мукачево 89600, Закарпатська область, Україна\nАгроетносадиба «Кельтський двір» у Мукачеві – єдина на Закарпатті садиба зеленого туризму, де відтворені побут, звичаї і навіть страви з напоями кельтів, які понад 2 тисячі років тому створили древнє протомісто-оппідум на схилах гір Ловачка і Галіш, що на околиці міста. Кам’яні тераси тієї епохи ...\nпл. Миру, м. Мукачево 89600, Україна\nПлоща Кирила і Мефодія в Мукачеві – серце Закарпатського містечка. Не так давно була перейменована (раніше площа Миру). Свою теперішню назву взяла від пам’ятника рівноапостольним Кирилу та Мефодію. Це місце зібрало значну кількість мукачівських пам’яток, тому звідси найдоречніше буде розпочинати ...\nСтраусина ферма, Павшино\nс. Павшино 89627, Мукачівський р-н, Закарпатська обл., Україна\nАфриканські птахи давно прижилися на Закарпатті. Страуси для місцевих мешканців вже давно не новинка. А ті птахи, які живуть на фермі поблизу Мукачева, взагалі народилися не в Африці, а вже в Україні. Тож закарпатці кажуть: страуси – це вже майже як домашня птиця для місцевих. Тільки от розводити ...\nКондитерський дім «Бондаренко» - мабуть, самий солодкий об`єкт на туристичній карті міста Мукачево. У різних містах Закарпаття працює кілька філій закладу, проте будинок в Мукачеві був першим. Розташоване кафе в центральній частині міста, на вулиці Недецеї. Асортимент кондитерського дому ...\nПам’ятний хрест, Дерцен\nвул. Гедь, cело Дерцен, Мукачівський район, Закарпатська область, Україна\nПам’ятний хрест на пагорбі у селі Дерцен, що на Мукачивщині, є найвищим в Україні, а також третім найвищим у Європі. З цього місця відкривається неймовірна панорама: саме село Дерцен, його околиці, видно Карпатські гори, а також замок Паланок у Мукачеві. Сюди неодмінно варто завітати, аби зробити ...\nпл. Героїв Майдану, м Мукачево, Закарпатська обл., Україна\nПриродні зони 4\nВоєнні бази 1\nДе поїсти 25\nДе оселитися 130


Google Перекладач зможе переводити лекції в режимі реального часу | trueua\nГОЛОВНА > Технології > Google Перекладач зможе перекладати лекції в режимі реального часу\nТехнології, 30.01.2020 18:40\nРаніше розробники вже вводили цей режим, але він був призначений для коротких розмов. Нову функцію можна буде використовувати для перекладу довгої промови. Режим дасть вам можливість, наприклад, відвідувати лекції на інших мовах або дивитися іноземні фільми без субтитрів і розуміти, про що говорять, повідомляє Engadget.\nЩоб розпочати голосовий користувачеві буде потрібно підключення до Інтернету - переклад здійснюється на серверах Google, а не на смартфоні.\nФункція буде постійно оцінювати слова, змінюючи переклад на основі контексту пропозицій і додаючи знаки пунктуації. Швидше за все, спочатку переклади будуть досить дивними і незв'язними, але з часом повинні покращитися, оскільки перекладач постійно «вчиться».\nЗараз функція тестується над іспанською, німецькою та французькою мовами. Очікується, що режим буде запущений в найближчі місяці і в першу чергу з'явиться на пристроях Android, повідомляє 9to5google.


Жалюзі, тканинні ролети на вікна Красилівка, купити римські, рулонні штори, захисні ролети. Ціна, фото. Інтернет-магазин Жалюзі-сервіс в Красилівці\nЖалюзі в Красилівці\nЖалюзі-Сервіс в Красиловке — це повний спектр послуг з виготовлення та встановлення жалюзі і ролет всіляких різновидів.\nЗавмер і установка жалюзі і ролет у Красиловке фахівцями нашої компанії відбувається у найкоротші строки після замовлення у зручний для клієнтів час.\nЯкі ж види жалюзі і ролет пропонує компанія Жалюзі-Сервіс в Красиловке?\nБагато офіси у Красиловке прикрашають вертикальні тканинні жалюзі, які не тільки створюють в офісних приміщеннях затишок, але ще і практичні в експлуатації. Ламелі вертикальних жалюзі виготовляють їх тканин з особливими просоченнями, які оберігають жалюзі від забруднень і деформації. Будинки і квартири прикрасить досить оригінальна різновид вертикальних жалюзі — аплікаційні тканинні вертикальні жалюзі. Сконструйовані ці жалюзі таким чином, що з ламелі різних розмірів і кольорів створюються візерунки, малюнки, ламбрекени. На вертикальних аплікаційних жалюзі для офісних приміщень можливе відображення логотипу компанії.\nЦіна жалюзі і ролет в Красиловке, яку формує наша компанія, не завищена і обґрунтовано витратами на матеріали і комплектуючі для виробництва жалюзі. Працюючи з перевіреними виробниками якісних комплектуючих, отримуючи їх великими оптовими партіями, ми маємо можливість утримувати ціну на жалюзі та ролети нижче ринкової.


1.1.\tЗагальна характеристика злочинів даного виду………….6\n1.2.\tВиди злочинів проти правосуддя…………………………14\n2.1.\tКримінальна характеристика злочинів даного виду…….15\nа) об'єкт злочину………………………………………….16\nб) об'єктивна сторона……………………………………..17\nв) суб'єкт злочину…………………………………………27\nг) суб'єктивна сторона…………………………………….29\nВідповідальність за злочини проти правосудця передбачено нормами розділу ХVIII Особливої частини КК. В історії кримінального законодавства злочини проти правосуддя традиційно розглядалися, як один із видів посадових злочинів - серед таких злочинів прийнято було виділяти посадові зловживання, хабарництво та неправосуддя. У чинному КК обґрунтовано виділено самостійний розділ "Злочини проти правосуддя". Наявність самостійного розділу про відповідальність за злочини проти правосуддя засвідчує важливість цієї сфери життя суспільства, роль кримінально-правових засобів в її становленні та охороні.\nСтворення правової держави передбачає якісно інший, вищий, ніж дотепер, рівень здійснення правосуддя. Для його забезпечення мають застосовуватися і застосовуються різноманітні заходи. Це, насамперед, розвиток системи судових та інших правоохоронних органів; підготовка кадрів правників, вдосконалення правового статусу, суддів, прокурорів, слідчих, а також учасників процесу, широка правова пропаганда серед населення й поширення в суспільстві культу права. Важливу роль серед заходів із вдосконалення правосуддя в Україні відіграють і заходи кримінальної відповідальності, що застосовуються до осіб, котрі посягають на відповідні суспільні відносини. Кримінальний кодекс України передбачає досить розгалужену систему таких заходів - нині розділ "Злочини проти правосуддя" складається з 30 статей. Останнім часом чітко проглядається тенденція до збільшення кількості норм про злочини проти правосуддя за рахунок посягань, які полягають у протиправному впливі на учасників процесу, працівників правоохоронних органів, у невиконанні рішень органів правосуддя.\nЗлочини проти правосуддя належать до відносно мало поширених у судовій практиці - кримінальні справи такого виду одиничні. Разом з тим, вони порівняно поширені в реальному житті - не буде перебільшенням сказати, що дача завідомо неправдивих показань свідками, протиправний вплив на потерпілих, свідків з боку обвинувачених чи їхніх родичів має місце чи не в кожній кримінальній справі. Багато обґрунтованих нарікань на справедливість судових рішень. При колосальному зростанні кількості цивільно-правових угод і спорів з приводу виконання їх число звернень з позовами до судових органів адекватно не зростає, поширеними є випадки звертання за допомогою про стягнення заборгованостей до кримінальних угрупувань. Поширеність посягань проти правосуддя, при безкарності більшості з них засвідчує високу суспільну небезпеку цих злочинів, необхідність використання всіх передбачених законом засобів для боротьби з ними.\nУ теорії кримінального права проблемам відповідальності за злочини проти правосуддя приділялася певна увага. Однак, майже не проаналізовано в спеціальній літературі законодавчих новел останніх років. Ряд питань застосування законодавства про злочини проти правосуддя роз'яснено в постановах Пленуму Верховного Суду України: від 26 березня 1993 р. № 2 "Про судову практику у справах про злочини, пов'язані з порушеннями режиму відбування покарання в місцях позбавлення волі"; від 26 червня 1992 р. № 3 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів"; від 4 червня 1993 р. № 3 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду". Проте в цих постановах немало неясних чи спірних положень. Без сумніву, таке становище в кримінально-правовій літературі та постановах Пленуму Верховного Суду України негативно впливає на стан практики, ускладнює вивчення відповідної теми курсу Особливої частини кримінального права України.\nОтже, вивчення злочинів проти правосуддя є актуальним з урахуванням високої суспільної небезпеки їх, значення боротьби з ними, у зв'язку з недостатньою розробкою відповідних проблем у спеціальній літературі, недосконалістю законодавства.\n1.1.\tЗагальна характеристика злочинів даного виду\nВизначення поняття злочини проти правосуддя, насамперед, пов'язане із з'ясуванням їхньою родового об'єкта, що, в свою чергу, передбачає встановлення точного змісту самого поняття правосуддя. При цьому слід зупинитися на таких положеннях:\n3) який зміст має діяльність із відправлення правосуддя. Крім того, розкриття поняття цих злочинів передбачає визначення їхнього місця в системі Особливої частини КК.\nВизначення поняття "правосуддя" пов'язане із встановленням кола органів, які займаються відповідною діяльністю. З цього питання в теорії кримінального права намітилися принаймні два підходи до розуміння правосуддя. Суть розбіжностей полягає в тому, чи охоплюється цим поняттям діяльність лише судових, чи й інших правоохоронних органів. 20;525\nПерша позиція базується на буквальному розумінні слова "правосуддя" як діяльності лише судів з розгляду і вирішення справ, віднесених до їхньої юрисдикції. Для такого розуміння правосуддя є підстави, насамперед, у Конституції України, в статті 124 якої сказано: "Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами", а розділ VII Конституції України "Правосуддя" регламентує порядок створення й функціонування тільки судової гілки влади. В теоретичних роботах останніх років також чітко простежується підхід, відповідно, до я кого судові органи відокремлюються від правоохоронних відомств, принаймні розглядаються як особливий правоохоронний орган. Законодавець тепер, на відміну від попередніх періодів розвитку Кримінального законодавства, норми про відповідальність за посягання на судову діяльність, на суддів намагається зосередити в розділі "Злочини проти правосуддя", а посягання на діяльність органів внутрішніх справ, прокуратури, служби безпеки передбачає в розділі "Злочини у сфері службової діяльності".\nТакий підхід до визначення поняття правосуддя, незважаючи на авторитетність обґрунтування, здається спірним. Перш за все, в самій Конституції сплутано два поняття. Те, що в розділі VIII називається "Правосуддя", насправді стосується судової влади як однієї з трьох гілок влади.По-друге, суд, як і будь-який державний орган, не є самодостатнім, не може діяти без взаємодії з іншими спеціалізованими державними інституціями, зокрема з тими органами, які готують Кримінальні справи до судового розгляду (дізнання та досудового слідства, прокуратури) та які займаються виконанням судових рішень. Об'єктивність, справедливість і законність правосуддя не можна забезпечити, якщо ці органи діятимуть неправильно, вчинятимуться посягання на їхню діяльність. Тому правосуддя як функція держави здійснюється виключно судами, але забезпечується правильною роботою й спеціальних правоохоронних органів. По-третє, концепція, згідно з якою правосуддя включає виключно судову діяльність, не узгоджується з нормами


Львів чекає на перші 38 млн грн урядових грошей на дороги | Новини\nЛьвів чекає на перші 38 млн грн урядових грошей на дороги\n16:33, 28 вересня 2011 р.\nЛьвів уже три тижні чекає на гроші від Кабінету Міністрів України на ремонт доріг. Йдеться про перший транш у сумі 38 млн грн. Про це у коментарі zaxid.net повідомив 28 вересня міський голова Львова Андрій Садовий.\n«Головне, що прийнято відповідні рішення Кабміну, що ми 500 млн грн отримаємо. Ми їх отримаємо частинами: цього року має надійти 255 млн грн, наступна сума буде наступного року. Зараз чекаємо на перший транш, давно вже його чекаємо, – це близько 38 млн грн. Може він сьогодні-завтра прийде. Але це «сьогодні-завтра ми чуємо третій тиждень. Я розумію, що в державі сьогодні немає грошей, які б вільно лежали на рахунку, але мені приємно, що є розуміння держави і відповідні рішення. Це, фактично, дало друге дихання будівельникам, які у нас ремонтують дороги», – сказав Андрій Садовий.\nМер пояснив: «Вони (будівельники, – ред.) завершать все вчасно, і львів’яни не відчують незручностей крім тих, які є сьогодні, і які не можна зупинити, бо треба ці всі роботи робити».\n«Головне, що всі підрядники чітко переконані, що вони отримають всі кошти за виконані роботи до копійки. Це дає їм нормальний стимул, відкриває друге дихання для того, щоб ми ті всі об’єми, які запланували в цьому році, зробили. Ми плануємо всі роботи в цьому році зробити вчасно», - додав мер.\nВідповідаючи на запитання, чи означає така ситуація, що ремонтні роботи, які нині тривають на проспекті Свободи, теж виконуються в борг, Андрій Садовий пояснив: «У світі є практика, що коли підрядник робить ремонтні роботи, він інвестує власні кошти. Коли робота закінчується, підписуються акти виконаних робіт, і тоді він отримує кошти за виконані роботи. Це є нормальна практика. Звичайно, де є багаті країни, вони можуть наперед платити кошти. Тому в нас сьогодні працюють тільки ті підрядники, які мають нормальну техніку і які мають достатньо сильні фінансові показники. Тобто це – не посередники, які отримали підряд, потім бігають по ринку і шукають, хто може цю роботу зробити.\nАндрій Садовий додав: «Зараз ми почали роботи на пр-ті. Свободи. Мусимо це робити. Цього року зробимо одну частину, не знаю, чи встигнемо другу. Може будемо ї робити наступного року. Вертаємо повністю бруківку, кладемо на хідник гранітну плитку, встановимо півкулі (на краях тротуарів, – ред.), які є на одній частині проспекту – від площі Міцкевича до вул. П. Беринди».


Розкроєна на частини і зшита наново — це про нашу країну. Так говорять про масштабну реформу децентралізації, яку впроваджували 5 років. За цей час шви нових територій загоїлись — устрій у громадах та районах налагодився і прижився. Тепер — це вже історія держави.\nЯк усе починалося? Як децентралізація змінила наші міста і села?\nУже в середині 90-х років владці почали замислюватися про зміну устрою територіальних одиниць. Тоді ця ідея буквально визрівала. Доводилося спостерігати за успішними країнами й розглядали зразок Європейської хартії. Але саме “реформування в діях” зависло у повітрі на 20 років.\n«Реальні кроки у напрямку реформи місцевого самоврядування у нас розпочалися з прийняттям урядом концепції місцевого самоврядування у квітні 2014 року», — говорить заступник міністра розвитку громад та територій України В’ячеслав Негода.\nА вже 2015 року концепцію реформи децентралізації затверджують на рівні закону. А у планах на найближчі 5 років — розкроїти області й змінити адміністративно-територіальний устрій. Тоді “першими” стали села Донеччини.\nЗавдання було таке: зібрати села, селища і невеличкі міста в об'єднані територіальні громади для того, щоб скоротити органи місцевого самоврядування.\n«Залишається лише один орган управління, тобто одна сільська рада зі своїм виконавчим органом. Зі своїми депутатами, зі своїм головою», — говорить заступник директора обласного департаменту економічного розвитку Олексій Псарьов.\nОднією з перших новостворених громад Дніпропетровщини стала Ляшківська. До реформи населений пункт мав свою сільраду і підпорядковувався району та області. Зараз же Ляшківка об'єднує 8 прилеглих селищ і є центром ОТГ. А отже, з 8 колишніх сільрад є лише одна — центральна — Ляшківська. Така ситуація на всій території регіону. З 348 сільських та селищних рад лишилося 86, у складі кожної — від 2 до 10 дрібних населених пунктів.\n«Першою складністю був кадровий голод. Потребувалися фахові менеджери, бухгалтери, економісти. Ми почали писати проєкти з розбудови, реконструкції, реставрації. От тільки де брати гроші? Децентралізація ламає стару систему фінансування. Вже не треба "просити милостиню" в області чи держави, бо всі кошти з податків жителів громади залишаються на місцях», — говорить голова Ляшківської ОТГ Юлія Омелян.\n«Зараз 60% — а це основний податок наповнення будь-якого бюджету — 60% ПДФО залишається в громаді. Акцизний податок… Та інші податки, які раніше були в районі, області, або державі, зараз також залишаються в громаді», — говорить заступник директора обласного департаменту економічного розвитку Олексій Псарьов.\nЩойно завершили з об'єднанням сіл, у жовтні 2020 року розпочався ключовий етап реформи — утворення та ліквідація районів. Така була назва офіційної постанови Верховної Ради. А її головна ціль — скоротити кількість районів, збільшивши територіальні одиниці України.\nТобто було 490 районів. Після поділу — утворилося 129.\nЗокрема, на Дніпропетровщині із 22 залишили 6 — Дніпровський, Кам'янський, Криворізький, Нікопольський, Новомосковський та Павлоградський.\nТак, до головного, Дніпровського, увійшли 3 селища (Новопокровка, Обухівка, Слобожанське) та колишні Підгороднянський, Петриківський і Царичанський райони. При чому останньому раніше підпорядковувалось і село Ляшківка, а тепер Царичанського району вже немає — є Дніпровський.\nТа попри те, що районні центри об'єднують громади, — фінансово вони не залежать один від одного. Єдине, що має їх пов'язувати, — доступність. Найдовша відстань від ОТГ до райцентру — 60 кілометрів, і не більше. Усе, аби жителі селищ могли швидко дістатися вишів та опорних лікарень. У планах громад — відремонтувати шляхи.\n«Усе ще буде. Головне — що стали незалежними. "Аж до атомів" — у селах, селищах, дрібних містах, громадах, районах, обласних центрах і державі», — говорить голова Ляшківської ОТГ Юлія Омелян.


15 Трав 2017 20:25\n«Є тисячі зовонішньодипломатичних шляхів, зокрема, зміна «нормандського формату» на більш широкий, наприклад, залучення Великобританії і США - значно більших «яструбів» щодо Росії, ніж Франція і Німеччина. Це однозначно підсилить українську позицію і гратиме на користь України у цій ситуації» - сказав він, коментуючи слова президента Петра Порошенка на прес-конференції 14 травня про те, що Путін не збирається виконувати «мінських угод».\nКрім того, за словами Білецького, наслідком "мінських угод" є те, що українські військові не можуть відповідати вогнем на обстріли ворога, тобто захищати себе та цивільне населення, відповідно, «порушникам» загрожує кримінальне переслідування.\n«На десятки командирів організовані кримінальні справи, тому що на вогонь вони відповіли вогнем. Це теж є наслідком «мінських угод» - наголосив він.\n«Ми зайшли в абсолютний тупик, на який є елементарна відповідь, - винний Путін. Так, Путін винний, але через свою бездіяльність деякі очільники країни винні, як мінімум не менше, а можливо і більше» - підсумував Білецький.


Олександр Горяїнов: «Луческу завжди знаходив винних ...» | команда №1\nОлександр Горяїнов: «Луческу завжди знаходив винних ...»\nКолишній голкіпер збірної України Олександр Горяїнов згадав свій дебют в національній команді і поділився очікуваннями від гри з Туреччиною За збірну України Олександр Горяїнов провів всього два поєдинки, але він входить в число семи українських голкіперів, які були учасниками великих міжнародних форумів. На Євро-2012 нинішній тренер воротарів Металіста 1925 на поле, правда, так і не вийшов, але в історію увійшов. Напередодні поєдинку національної команди в Харкові, де кіпер сім років тому дебютував в синьо-жовтому светрі, ми згадали з ним не тільки справи давно минулих днів.\n«Підтримка збірної гарантована»\n- Пане Олександре, можеш сказати, що Харків зараз живе великим футболом? - Можу. Ажіотаж в місті відчувається, люди цікавляться квитками на матч Україна-Туреччина. Багато афіш, реклами по телевізору. Втім, у нас тут і Металіст добре анонсують, і Шахтар скоро в Лізі чемпіонів стартує. Хорошого футболу в Харкові цієї осені буде багато. І хоча у вболівальників на першому місці, звичайно ж, рідний Металіст, збірну вони підтримають на вищому рівні. У цьому можна навіть не сумніватися. - Ти підеш? - Так, хоча відразу зі стадіону доведеться на всіх парах мчати до місця виїзду автобуса Металіста на гру в Миколаїв. - Чого ти чекаєш від матчу збірних України і Туреччини? - Перемоги нашої команди. Думаю, ураження поставить хрест на шансах вийти з групи, нічия перетворить їх в суто теоретичні, тому потрібно брати три очки. Також чекаю хорошого футболу. Як нам завжди говорив Мирон Маркевич: «Якщо гра є, результат прийде». - У нашої збірної гра є? - Думаю, вона ще на стадії становлення. Все-таки в команду ввели багато молодих хлопців. Моментами можна побачити хороший малюнок гри, але цілісності поки немає. Втім, для Андрія Шевченка це буде вже дев'ятий поєдинок на посаді головного тренера команди, тому їй пора додати в футбольної зрілості. - Чи не занадто різко ми робимо ставку на молодь? - Ні. У збірній хороший сплав досвіду і молодості, а це завжди плюс. Бувалих гравців вистачає, а зараз з'являється все більше легіонерів. Радує, що в Німеччині заграв Євген Коноплянка, поїхав до нього Андрій Ярмоленко, в Бельгії на увазі Руслан Малиновський, а в Греції - Євген Шахов. Почнуть виступати Олександр Зінченко і Владлен Юрченко - ось тобі і збірна України, складена з представників сильних чемпіонатів.\n«Луческу буде подразником»\n- Чи не занадто багато уваги напередодні гри приділяється персоні нового головного тренера збірної Туреччини? - Не думаю. Цілком нормальна ситуація, фактор Мірчі Луческу потрібно враховувати, все-таки цей фахівець добре знає наш футбол. Однак я вважаю, що для української збірної його призначення - великий плюс. Футболісти Шахтаря в черговий раз захочуть щось довести своєму колишньому тренерові. Та й для гравців Динамо це буде додаткова мотивація, подразник. Ми ж все добре пам'ятаємо, яким був Луческу в Україні (посміхається). Весь час давав якісь неоднозначні інтерв'ю. У нього були всі винні - тільки не він. Так що я впевнений, що наші футболісти захочуть не просто обіграти Туреччину, а обіграти її на чолі з Мірчею Луческу. - У збірній ти не раз перетинався з Андрієм П'ятовим. Як більш досвідчений голкіпер, як тренер який можеш дати йому головна порада напередодні такої важливої гри? - Я думаю, що він в радах не потребує. Мені здається, Пятов зараз і сам може щось порадити будь-якому наставнику (посміхається). Андрій - досвідчений воротар, тому я хочу просто побажати йому відіграти на нуль і своїми надійними діями вселити впевненість в партнерів. От і все. - На Євро-2012 ви були разом з П'ятовим в збірній. Чим тобі запам'яталися спільні виступи з ним? - В першу чергу хорошими відносинами. У нас вони до сих пір дружні, ми часто спілкуємося. - Тобі так і не випав шанс зіграти на чемпіонаті Європи ... - Нічого страшного. Ніякої образи у мене ні на кого немає, я пишаюся, що був учасником такого турніру.\n«Досвід Маркевича принесе користь»\n- У збірній ти дебютував в Харкові. Чим запам'ятався поєдинок з Литвою? - Він хоч і був товариським, але атмосфера тоді в місті була приголомшлива. Металіст був на підйомі, а Мирон Маркевич проводив перший матч на посаді головного тренера національної команди. Ми виграли з рахунком 4: 0, показали хороший футбол, порадували уболівальників. Нехай в поєдинку з Туреччиною буде такий же результат. Думаю, він нас влаштує (посміхається). - Тренера Маркевича українському футболу зараз не вистачає? - Звісно. Своєю роботою він довів, що для нас він - топ-тренер. Втім, я впевнений, що його досвід і знання принесуть збірної якусь користь навіть у ситуації, коли він не тренує, а очолює комітет. - Був час, коли говорили, що в Україні не довіряють молодим наставникам, але після того, як припинили працювати такі зубри, як Мирон Маркевич, Микола Павлов, Віталій Кварцяний, Семен Альтман, Михайло Фоменко та багато інших, молоді - всі карти в руки . Згоден? - Так і є, у молодих тренерів з'явився хороший шанс, і цим шансом багато з них скористалися. Ті ж Сергій Ребров, Василь Сачко, Роман Санжар, Олександр Хацкевич, Роман Монарьов і так далі. Мені здається, що вони на правильному шляху. У порівнянні з минулим сезоном загальний рівень чемпіонату, думаю, трохи виріс. - Але нинішнім наставникам не позаздриш - кваліфікація виконавців помітно впала, легіонерів запрошувати не дають ... - Зате з'являється можливість для творчості. В цьому і сенс тренерської роботи - показувати свої знання, своє вміння, аналізувати, рухатися вперед, вичавлювати максимум ... Для молодих тренерів це хороша школа.\n«Мені подобається працювати тренером»\n- Ти став тренером. Вже зрозумів, що це твоє? - Мені подобається, я отримую від роботи задоволення, а це найголовніше. - Приступивши до тренерської діяльності, чиї конспекти взяв за основу? - Намагаюся виробити свій напрямок. Я пройшов школу ліцензування в ФФУ, отримав там багато корисної інформації, хоча в наш час з цим проблем немає. Намагаюся багато читати, аналізувати, шукаю оптимальний варіант. Звичайно, як воротар, тривалий час виступав під керівництвом Андрія Кудимова, більше дотримуюся його лінії роботи. - У Харкові восени буде багато великого футболу. Коли чекати повернення в еліту твого рідного Металіста, нехай і з приставкою тисячі дев'ятсот двадцять п'ять? - Ми працюємо, намагаємося. Розуміємо, що нам треба буде пройти нелегкий шлях, але в майбутнє дивимося з оптимізмом. Євген ГРЕСЬ\nОлександр Рибка: "Жадсон сказав, що мене скинули з вертольота ..."\nзбірна України Шахтар Євген Шахов Руслан Маліновський Андрій Шевченко Євген Коноплянка Мирон Маркевич Динамо збірна Туреччини Андрій Пятов Андрій Ярмоленко Металіст Мірча Луческу Олександр Горяїнов Александрі Зінченко Андрій Кудимов


Павєл Вавріщук: допомога виробникам лохини для мене не професія, а пристрасть | Асоціація "Ягідництво України"\nГоловна / Новини ринку / Павєл Вавріщук: допомога виробникам лохини для мене не професія, а пристрасть\nПавєл Вавріщук: допомога виробникам лохини для мене не професія, а пристрасть\nПавєл Вавріщук (Pawel Wawryszczuk) має більш ніж п’ятнадцятирічний досвід роботи в ягідному секторі і зокрема в сегменті лохини. Проте сам він зізнається, що вважає ягідний бізнес не просто роботою, а захопленням на все життя.\n«З самого початку моєю пристрастю були ІТ-технології та інноваційні рішення у сільському господарстві та у повсякденні. Але згодом це переросло в інше захоплення. Нинішня пристрасть – це допомога виробникам м’яких фруктів», – зізнається експерт.\nВарто зазначити, що Павєл Вавріщук – не просто бізнес-тренер, а має власний досвід вирощування лохини і наразі керує органічним господарством Polana LTD, загальна площа якого сягає 110 га, є президентом і власником Polska borow?wka LTD, член польської Асоціації виробників лохини.\nКрім того Павєл Вавріщук є сертифікованим коучем з управління фермерськими господарствами, впровадження нових технологій вирощування, аграрного консультування з органічного та конвенційного виробництва лохини.\nНагадаємо, що вже незабаром, а сам 2 серпня, Павєл Вавріщук виступить тренером на професійному тренінгу «Збільшення прибутковості підприємства з вирощування лохини».\nОрганізаторами заходу є Асоціація «Ягідництво України» за підтримки проекту «USAID».\nЗахід відбудеться на базі одного з провідних підприємств – «Українська ягода», в селі Маркуші Житомирської обл.


Фестиваль CONTEMPORARY MUSIC DAYS IN VINNYTSIA: Ігор Стравінський «ІСТОРІЯ СОЛДАТА»\nЧитає Юрій Глущук.\nНаталія Рузяк – Принцеса.\nОлег Ласка – Солдат.\nМирослав Мельник – Чорт.\nЛідія Футорська - скрипка.\nАндрій Кравченюк – кларнет.\nАндрій Ткачук - фагот.\nОлег Петришин – труба.\nОлександр Мартинов – тромбон.\nАдріан Фединський – контрабас.\nВолодимир Веретельник – ударні.\nДиригент - Сергій Хоровець (Україна - Польща).\nПостановка - Сергій Наєнко.\nПереклад українською Ганна та Михайло Янісів.\nЕксклюзивний показ україномовної сценічної постановки всесвітньовідомої мімодрами «ІСТОРІЯ СОЛДАТА» одного з найпотужніших представників світової музичної культури ХХ століття Ігоря Стравінського!\nГлядачів чекає феєричний синтез музики, театру і танцю!\n«ІСТОРІЯ СОЛДАТА» - це байка про солдата і чорта, яка читається, грається і танцюється.\nЛаконічний, повний гумору, іронії, сарказму та меланхолії, цей твір у формі казки розповідає нам про вічне.\nВ алегоричний спосіб учасники дійства пропонують глядачам наново переглянути та переосмислити людське буття як явище, а також місце та роль людини в суспільстві.\nСинкретизм дійства лише підсилює емоційне враження, а стиль байки робить драму невимушеною і легкою для сприйняття.\nЧудові львівські виконавці: актор Юрій Глущук, танцюристи Наталія Рузяк, Олег Ласка та Мирослав Мельник, інструментальний септет Львівської філармонії, диригент Сергій Хоровець та хореограф-постановник Сергій Наєнко на концерті у рамках CONTEMPORARY MUSIC DAYS IN VINNYTSIA-2018 втретє представлятимуть свою постановку геніального твору Стравінського.\nВперше вони показували постановку у Львові у жовтні 2016 року в рамках Міжнародного фестивалю сучасної музики «Контрасти».\n- «ІСТОРІЯ СОЛДАТА» Ігоря Стравінського написана 100 років тому. Це дуже цікава музична феєрія, опера, балет, - зазначають музиканти. - Ми тікаємо зі Львова та їдемо до Вінниці, щоб все це пережити разом з вами!\nХоч у драмі розповідається історія часів Першої світової війни, вона залишається дуже актуальною сьогодні, під час російської агресії проти України.\n- «ІСТОРІЯ СОЛДАТА» про те, що завжди є вибір між добром і злом. Мені здається, сьогодні це мало б бути сигналом про те, що не можна гратися, обирати між добром і злом. Ця казка мала б слугувати нагадуванням, що ми відповідальні за наші дії, життя тут і в цей час, - зазначає директор Львівської філармонії Володимир Сивохіп. – На концерті глядачі будуть насолоджуватися грою семи інструменталістів, де домінуючим є соло скрипки. Це символічно. Душа, яку солдат програв, а потім намагався виграти у карти, передається скрипкою. Музику Ігоря Стравінського важко грати, бо вона складна, віртуозна, трошки незвикла для нас. Але цей проект має і буде жити! Він цього вартий!\nТема боротьби добра і зла отримує у творі Ігоря Стравінського особливе трактування.\n«ІСТОРІЯ СОЛДАТА» написана у 1917 році наприкінці Першої світової війни, апелює до фаустівської теми та наповнена яскраво антимілітарним сенсом.\nПерше в СРСР виконання твору Ігоря Стравінського «ІСТОРІЯ СОЛДАТА» відбулося 50 років тому, у Львові у 1968 році.\nУ той час виконання творів Ігоря Стравінського, який вважався занадто аристократичним, в Радянському Союзі було «небажаним». Незважаючи на це, Науковому товариству Львівської консерваторії (тепер – Львівська національна музична академія) вдалося знайти абсолютно рідкісну тоді партитуру твору, отримати дозвіл у начальства на виконання, і силами студентів консерваторії повністю втілити сценічно-музичний задум Стравінського – музика, балет, розповідач. Також було пошито сценічні костюми і виготовлено декорації, а тексти розповідача були перекладені з оригінальної французької мови на українську. Головними ініціаторами реалізації цієї ідеї були Стефанія Павлишин та Ярема Якубяк.\nВідбулося загалом три виступи: у Львівській консерваторії, Львівській філармонії та Київській консерваторії. Всі три виступи носили феноменально-сенсаційний характер. Зали не змогли вмістити охочих почути і побачити виконання. Двері всіх трьох залів залишалися під час виконання відкритими. Там стояли слухачі, для яких не знайшлося сидячого місця.\nРеакція публіки була небувалою – люди кричали від захоплення, тупотіли ногами, тривалість овацій перевершувала всі «рекорди» – це були правдиві, не до покорення, демонстрації прагнень людей до звільнення від культурно-ідеологічного поневолення у тодішньому Радянському Союзі.\nЦі виконання відгукнулися далеким резонансом – навіть у Москві, Празі і в Варшаві. Культурно-музична преса писала про цей, тоді ще незвиклий у Східній Європі, проект. Сенсацією стало і виконання центральної, надзвичайно віртуозної і складної партії соло скрипки тодішнім студентом Львівської консерваторії – Михайлом Стріхаржем.\nЙого гра і стала головним об'єктом захоплення слухачів. Через три роки, у 1971 році, вже проживаючи на Заході, Михайло Стріхарж (теперішній професор Гамбурзької академії музики, почесний професор Львівської національної музичної академії ім. М. Лисенка і почесний член Львівської філармонії) був запрошений виконати «ІСТОРІЮ СОЛДАТА» на особливому концерті в Женеві, присвяченому пам'яті Ігоря Стравінського, в домі синів композитора - художника Теодора Стравінського і композитора Святослава Стравінського.\nСеред присутніх на цьому виконанні «ІСТОРІЇ СОЛДАТА», окрім синів Ігоря Стравінського, були і всесвітньо відомі особистості: актори Марина Владі і Луї де Фюнес, балетмейстер Джордж Баланчін, художник Марк Шагал, композитор Бенджамін Бріттен, скрипаль та диригент Іегуді Менухін, співак та диригент Пласідо Домінго, віолончеліст та диригент Мстислав Ростропович, альтист і диригент Рудольф Баршай.\nТепер настає наша черга насолодитися неабиякою красою та глибиною «ІСТОРІЇ СОЛДАТА» 18 березня о 20.00 у рамках фестивалю CONTEMPORARY MUSIC DAYS IN VINNYTSIA-2018!\nо лютого 08, 2018\nЗапрошення на концерти фестивалю CONTEMPORARY MUSIC DAYS IN VINNYTSIA-2019\nЯк отримати запрошення на концерти фестивалю CONTEM P ORARY MUSIC DAYS IN VINNYTSIA-2019? 1. Обирайте бажаний концерт і пере...\nГучні прем’єри, найкращі виконавці, авторські проекти, які підкорюють світ, і дивовижне поєднання різних мистецьких стилів та жанрі...\nберезня 2018 (38)


«Ми ж як жертва богам серед срібних отав. Де з’явитися нам, нас ніхто не питав» - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nФОТОПОЕМА ВІЙНИ ЛЕОНІДА ЛОГВИНЕНКА\n«Ми ж як жертва богам серед срібних отав. Де з’явитися нам, нас ніхто не питав»\nЧому я поїхав на передову\nЯк можна було не поїхати на російсько-українську війну, якщо ти не лише журналіст, а й громадянин, якому не байдужа рідна країна? Якщо хлопці, яких ти знав, загинули на Майдані? А потім вороги у Вербну неділю захопили Слов’янськ, а це за 150 кілометрів від Харкова.\nОдного ранку прокидаєшся, а за кільцевою, яку добре видно із твого вікна, — блокпост із БТРом, а до кордону з Росією менш як 40 кілометрів, і там вже розгортаються ворожі батальйони. Така сама відстань і до КПП «Гоптівка», де вже танки, а біля Проходів — батарея САУ. Усі вони повернуті жерлами на твоє місто, бо, як каже командир Т-64 Яша, ще не відомо, звідки нападуть.\nТи й уночі не можеш заснути, бо менш ніж за 20 км — полігон під Башкирівкою, де вже розчохлили зброі вчаться стріляти, щоб потім вирушити на фронт. У Харкові теракти, в Ізюмі, де штаб АТО, на щоглі біля міськради хтось уночі вивісив триколор. Розумієш, що без твоєї участі в обороні твоєї землі ворог, який ненавидить усе українське, вдереться у твоє місто.\nОтож поїхав: Ізюм, Слов’янськ, Дебальцеве, Широкине, Водяне, Авдіївка, Мар’їнка, Дослідне, Гранітне, шахта «Бутівка», «Зеніт», Щастя, Станиця Луганська, Тоненьке, Красногорівка... Їздив як акредитований журналіст і волонтер. Возив з іншими волонтерами все, що можна було дістати, бо босим і голим хлопцям потрібно було багато. З волонтерською групою «Вольниця» виступав із концертами разів із 50. Читав поезію, яка увійде у книжку.\nЧасто буваю на передовій. Ось як у Мар’їнці: в одній залі співаємо й декламуємо, по другій стріляють. Як можна було не поїхати?\nІДЕ ХРИСТОС ПО МІННОМУ ПОЛЮ\nНеба густа жура над диким краєчком світу\nнаповнює РОП «Акваріум», ламає натомлені віти.\nТут кулями зрите поле... Тут бліндажі й окопи...\nТут, у багні траншей, закінчується Європа.\nВипестувана, як Венера в піні, названа нами раєм,\nта, котра байдужа, що нас тут убивають.\nЗаліза ж іржавого, рваного вистачить, певно, всім\nчи калібру «сто двадцять», а чи «12 і 7».\nЗа бруствером темінь темна, між «ними» і між «нами»\nта колюча шипшина з кривавими плодами.\nЗа бруствером спалені трави на схід і, певно, захід\nнад якими голосять мертві, замерзлі птахи.\nА степом, степом по травах, як миру апофеоз,\nдо нас по мінному полю іде український Христос.\n«На Київ, на Київ!» — сичить двоголова біда.\nНа давню Софію суне московська орда.\nЯк у часи Батия, вже у нашу добу ти не віддай Софію\nна пограбунок рабу.\nСупроти вселенського горя, супроти кремлівських нікчем\nстане Андрій на горах, стане архангел з мечем.\nЛапотним маршем на Київ руша чорнорота рать.\nНа сонцеглавій Софії дзвони тривожно дзвенять.\nТАНГО БІЛИХ ЛИСИЦЬ\nДе кружляє в полях зграя білих лисиць,\nНа батьківській землі упадеш горілиць.\nВсе навколо пусте, що завіє зима.\nУ Пісках ще мете, а Донецька нема.\nМи ж як жертва богам серед срібних отав.\nДе з’явитися нам, нас ніхто не питав.\nТа весна б’є скрижалів крихкі кришталі,\nяк ховають нас з жалем у батьківській землі.\nУпадеш горілиць, щоб збагнути цей час.\nТанго білих лисиць заколисує нас.\nу світ, де сни і теплота, ми не повернемось з тобою.\nОтут, де скіфи, у степах, у цій кривавій чортоверті,\nу териконах, як в гробах, поховано живих і мертвих.\nОтруйне з черепів вино війна нам вихлюпнула в очі.\nІ тільки мамине вікно скрипить-кричить крізь гущу ночі.\nПРОЛІСКИ НА КРОВІ\nЦю війну не вирвеш із себе, як отруйне жало.\nВона у самісінькім серці твоїм, що поборює зло.\nВона викарбувалась у тобі,\nяк заповідь на скрижалях — «Не вбий!»\nВона навіть у твоїх снах прикинулася, що вона весна,\nа сама з Донецького кряжа навіяла сніговії полеглим на вії,\nале ж крижані сніговії.\nЯнголи — воїнів вартові, думаючи, що хлопці тілами живі,\nзамість того, аби рятувати душі збирають проліски на крові.\nЦя війна без усяких меж як відблиск далеких пожеж,\nщо підступають до раю — до твоєї хати скраю.\nА ти у тій хаті сниш і не знаєш, що вже гориш...\nВійна у твоїх долонях, навіть у цілунках, які холонуть.\nМоже, ти вимовити тому й не можеш прощальні слова:\n«Бережи тебе, Боже...»\nВійна — як брудно-криваве полотно,\nОбамлене в золотий багет.\nТам мені в горло встромлено іржавий російський багнет.\nХочеться крикнути «доста!» чи тихо прошепотіти «люблю»...\nНатомість слово «помста» у простір смердючий хриплю.\nВійна — коматозний сон Землі, чи, може, летаргійний гіпноз,\nу які для пробудження Сальвадор Далі\nзапустив своїх трупних ос...\nЗ дієсловами «терпиш», «не спиш» і «мовчиш»\nнайкраще римується ротний на псевдо «Кріпиш».\nЯкщо ти не віриш цьому,\nзапитай в Жадана —\nвін класик, тож знає всі рими до слова війна.\nЩоправда, ми пишем вірші —\n«Кріпишу» ж воювати,\nа рими там жирні, буває, приправлені матом.\nА як же без нього, коли у таку чортоверть\nвгризаєшся в землю, у камінь — самісіньку твердь,\nа поміч яка тут, окрім всюдисущого мату?\nЕ ні, не бульдозер, а рідні кайло і лопата.\nЩе мають сокиру, ковадло і лом про запас,\nщоб через планету доритись до штату Техас.\nОт вилізуть в Штатах, й струсивши багнюку з коліна,\nспитають у Трампа,\nколи він нам дасть «Джавеліни».\nІ знають герої, і весь аватарний народ:\nза це землерийство ніхто їм\nне дасть нагород.\nБо всі ті медалі,\nщо потом смердять на війні,\nсобі почіпляли напахчені франти штабні.\nІ ніколи слів підбирати, коли на нулі\nроздивишся в «теплик»,\nяк пруться на ВОП москалі.\nТут тільки встигай затикати дірки в обороні\nй молитися Богу, аби не заїло патрона,\nблагати святих всіх, аби захистили від зла,\nале головне щоби «дашка» не підвела.\nБува, коли міни лягають у наші окопи,\nТут з тисячі слів підбираєш\nодне тільки: «ж...а».\nОтут на війні слів така коловерть,\nта з жодним із них аж ніяк\nне римується «смерть».\nДолю таку напророчено у знаках звіриних доби:\nна давніх-прадавніх чорноземах ми чорнодухі раби.\nЗмелеться час наш на жорнах —\nдні, ще й роки, і віки.\nУ чорних-пречорних чорноземах\nбіліють козацькі кістки.\nНе упивайтеся волею, бо не приспіла вона.\nНам ще судилася долею чорно-кривава весна.\nСерце по-чорному стисне.\nБіль як терновий шпичак.\nЧорні розквітли вже вишні —\nсяють сльозами в очах.\nНе в тому суть, що вже вагітні ночі,\nщо в сонцепад народиться трава…\nУ журавлих — безжально карі очі;\nу журавлів — караючі слова.\nВони, як біль, як оповідь крилата,\nблагословення материнське в путь.\nНе в тому суть, щоб з дому відлітати,\nа щоб назад дорогу не забуть.\nВИШНЯ У КРАСНОГОРІВЦІ\nНадтріснута брунька за сонце очима вхопилась:\nзабилось під серцем, проснулося в ній немовля.\nВ її материнстві життя торжествуюча сила,\nяка через муки, яка через сміх промовля.\nЗдається, що вишня шепоче щасливо, зболіло:\nтаке превелике, таке її щастя святе.\nІ ти відчуваєш, як день по довірливих жилах\nвідточеним лезом вишневої бритви веде.\nЗадимлений простір розвітрюють крила лелечі.\nЖиття наступає, воно, як вогонь, стугонить…\nА все-таки вишня вночі крізь пробудження кличе,\nа все-таки вишні осколок під серцем бринить.\nЗакидало цей білий світ увесь снігами.\nСтоїть весна, неначе ворог, біля брами.\nМи ж зводим мури льодяні все вище й вище,\nаби від подиху весни не вмерли вишні.\nХурделить люто в небесах, мете по долу —\nчас віддано голодним псам із «Гри престолів».\nСобаки дикі крижані гарчать у хащах,\nна наші мрії весняні відкрили пащі.\nВиттям пророчать нам війну й пси половецькі,\nщо пробудили давнину в степах донецьких.\nМи ж зрозуміли сенс життя в цій сніговерті:\nніхто не завоює міст, де всі вже мертві.\nГРОЗА НА «НУЛІ»\nНа спраглім язиці немає ні росини,\nв обпалених губах лиш подуви вітрів.\nПівнеба у вогні, а ще півнеба синє;\nі вечір в горно дме, щоб захід розгорівсь.\nПотріскана земля жадає:\nОбвуглений листок волхвищем заклина:\n«Перуне, принеси нам нічку горобину,\nбо що то за весна, коли не грозяна!»\nІ сталася гроза: все небо стрепенулось.\nПрипала ніч до губ і рідна, і чужа\nі розбудила все, що вмерло, що заснуло.\nА блискавки межа, як лезо у ножа.\nЛетіти від межі і до межі летіти,\nлюбити від межі й за межами забуть.\nАле кричить душа, благає:\n«Жити, жити, щоб горобину ніч\nдо глибини збагнуть».\nПоезії і фото автора\nЛеонід ЛОГВИНЕНКО. Народився на Богуславщині 30 березня 1961 року. По закінченні Київського державного університету імені Т. Г. Шевченка працював у виданнях Слобожанщини: газетах «Вечірній Харків», «Слобідський край», «Главное». Нині нині власний кореспондент в Харківській області газети «Сільські вісті».\nМає резонансні публікації у всеукраїнських виданнях «Україна молода», «Дзеркало тижня», «Сільські вісті», інших виданнях. Заслужений журналіст України. Переможець обласних професійних конкурсів «Золоте перо», «Журналіст року», «Зірка журналістики». У 2017 році став одним з переможців професійного конкурсу Національної спілки журналістів України в номінації «Журналіст року». Член національних спілок України журналістів та письменників.\nЛеонід Логвиненко автор двох поетичних збірок — «Причастя» (2004) та «Білого янгола зоряна тінь» (2006), де провідними стали теми любові до рідної землі та людей, які живуть на ній, національного відродження, людської гідності. Цим темам присвячено і більшість публіцистичних творів. Книжки «Місячна соната війни», «Репортаж між сторінками щоденника», «Танго білих лисиць» присвячені людям війни, для яких Україна понад усе.


Алергологи визначили нові маркери та фактори ризику важкої екземи — ThePharma.Media\n02 грудня 2021 16:00\nТочна характеристика фенотипу та вчасно скориговані фактори ризику атопічного дерматиту допоможуть лікарям призначати більш ефективне лікування пацієнтам із цим поширеним діагнозом.\nАтопічний дерматит (АД), або екзема – найбільш поширене хронічне запальне захворювання шкіри, що надає серйозний негативний вплив на якість життя пацієнтів.\n«Удосконалена характеристика фенотипу може допомогти виявити пацієнтів із ризиком тяжкого перебігу захворювання та полегшити раннє терапевтичне втручання та профілактику. Для цього потрібно було визначити конкретні критичні часові рамки постановки діагнозу та низку прогностичних біомаркерів, а також кількох атопічних стигматів, асоційованих із тяжкістю захворювання», — повідомляє команда фахівців з Університетської клініки Бонна (Німеччина) та Центру дослідження алергії у Давосі (Швейцарі).\nЦі дослідники проаналізували дані 367 пацієнтів із екземою. Всі учасники були розподілені до груп за критерієм тяжкості перебігу захворювання. Легкий АД був у (48,2%) 177 пацієнтів, помірний – у 120 (32,7%), важкий – у 70 (19,1%).\nУсього авторами було враховано 130 факторів тяжкості атопічного дерматиту. Серед іншого було показано, що якість життя безпосередньо корелює з тяжкістю симптомів, відображених на шкалі EASI, при цьому у понад 50% пацієнтів із помірною та тяжкою формою екземи було суттєво знижено якість життя.\nПідвищена ймовірність важкої екземи була виявлена в осіб із такими атопічними стигматами, як\nбілий дермографізм (4,42);\nознака Хертога \_\_ латеральне стоншування брів (2,75);\nта екзема сосків (4,97).\nПацієнти з вогнищевою алопецією мали підвищену ймовірність розвитку помірної (5,23) або важкої (4,67) екземи, проте жіноча стать виявилася чинником, який знижував ймовірність ризику тяжкої форми АД.\nВік початку хвороби також впливав на тяжкість перебігу екземи: у тих, у кого вона зʼявилася в дитинстві, ймовірність розвитку легкої форми АД була вищою, а у тих, у кого АД діагностували у підлітковому або ранньому дорослому віці, частіше розвивалася важка форма атопічного дерматиту. Ті, у кого АД був виявлений після 33 років, з більшою ймовірністю мали важку форму екземи. У тих, хто ніколи не курив і займався спортом принаймні один раз на тиждень, частіше зберігався легкий перебіг хвороби.


Плуг дисковий 2.4 м. Bomet Польща: продаж, ціна у Кам'янці-Подільському. Плуги від "Интернет магазин VIN-TIK" - 1098264425\nМаса плуга, кг\nне більше, км/год\n· Зручна система заміни дисків;\n· Диск із зносостійкої легованої із застосуванням бора стали;\n· Плавне регулювання глибини обробки.\nОсобливістю дискових плугів даної серії є можливість зміщення заднього ряду дисків по відношенню до переднього. Завдяки даній регулювання досягається мінімальна висота гребені при роботі плуга на полях з різними властивостями ґрунту (пухкі, м'які, тверді,\nвологі і т. п.)\nКількість робочих органів 14 шт.


ᐉ Вінницька область м. Тульчин, вул. М.Леонтовича, 74. Оренда – приміщення 2-го поверху - купити в Україні через електронну площадку, ціна на Вінницька область м. Тульчин, вул. М.Леонтовича, 74. Оренда – приміщення 2-го поверху на сайті електронних торгів ТОВ «Електронні торги України»\nПеріод кваліфікації 01.09.2020 20:01 - 20.10.2020 10:23\n01.09.2020 20:01 - 20.10.2020 10:23


ᐉ Наукова гра Чарівні кристали. Льодовиковий період. Фіолетовий - ціна, Видавництво Ранок Креатив\nГоловна Каталог НАУКОВІ ІГРИ ТА ЕКСПЕРИМЕНТИ Кристали Наукова гра Чарівні кристали. Льодовиковий період. Фіолетовий\nКод товару: 0276.\nНовий код: 12177008Р\nНаукова гра Чарівні кристали. Льодовиковий період. Фіолетовий - Опис\n«Чарівні кристали»-нова серія наукових ігор, які можна проводити в домашніх умовах. Вирощуючи кристали, дитина зробить перші кроки в захоплюючий світ хімії. Набори містять не тільки все необхідне для проведення досліду, а й ще ексклюзивну подарункову упаковку!\nХарактеристики - Наукова гра Чарівні кристали. Льодовиковий період. Фіолетовий\nКомплектація: Дигідрофосфат амонію, гіпс, ложка пластикова, мірний стакан, склянка пластиковий, рукавички одноразові, блістер, бомбочка кругла. блістер дно + кришка, серветка біла, харчовий барвник, пакети, коробка, наліпки, інструкція російська\nНаукова гра Чарівні кристали. Льодовиковий період. Рожевий\nПлакат Україна у нас єдина, бережи її!


ТзОВ Снєжка-Україна - знову у лідерах\nЩорічно у листопаді в м. Києві відбувається урочиста церемонія нагородження номінантів Міжнародного фестивалю-конкурсу "Вибір року", метою якого є визначення найкращих товарів та послуг і подальша їх популяризація на українському ринку\nЩорічно у листопаді в м. Києві відбувається урочиста церемонія нагородження номінантів Міжнародного фестивалю-конкурсу "Вибір року", метою якого є визначення найкращих товарів та послуг і подальша їх популяризація на українському ринку. Для ТзОВ "Снєжка-Україна" вже стало доброю традицією не просто брати участь у цьому престижному фестивалі, але і впевнено перемагати, підтверджуючи свій позитивний імідж успішного товаровиробника на ринку лакофарбової продукції. Зазначимо, що в активі підприємства це вже четверта медаль, яка стала гарним подарунком до 10-річного ювілею компанії.


Бориславське газопереробне виробництво: сучасний стан та перспективи розвитку – Нафтовик Борислава\nHome /Новини/Бориславське газопереробне виробництво: сучасний стан та перспективи розвитку\nБориславське газопереробне виробництво: сучасний стан та перспективи розвитку\nУ структурі Долинського газопереробного заводу Бориславське газопереробне виробництво займає важливе місце. Його призначенням є відбензинення сирого газу, та подача його в газопроводи, а також переробка суміші вуглеводнів з метою виробництва стабільного газового бензину та скраплених вуглеводневих газів різних марок.\nБориславський газопереробний цех Долинського ГПЗ займає площу 6 гектарів. Трудовий колектив тут не великий: всього 100 працівників.\nВиробничі традиції підкорювачів земних надр у Бориславі формувалися століттями .З історичних джерел відомо: нафта в Бориславі та його околицях була ще в сиву давнину. У місцях нафтопроявів люди копали колодязі і черпали з них «кип’ячку», використовуючи в’язку маслянисту рідину для змащування возів і в медичних цілях. Також нафту змішували з іншими оливами, які наливали у каганці – лампи для освітлення. Після того, як аптекар Йоган Зег у 1853 році отримав патент на запроваджений ним спосіб очищення нафтових дистилятів, який по сьогоднішній день застосовують нафтопереробні заводи у всьому світі, а майстер-бляхар Адам Бартковський виготовив гасову лампу, нафтова промисловість у місті вийшла на новий рівень. Нафту почали промислово переробляти, нею торгували. Найвищого видобутку нафти досягнуто в 1907-1913 роках. Зокрема, у 1908 році пробурена ударним способом свердловина з глибини 1016 метрів давала щодоби 3000 тонн нафти і 900 тисяч кубів газу.\nЗ видобутком нафти з надр виходив природний газ. Відтак, поступово в Бориславі починається зародження і розвиток газоперебного виробництва. У 1912 – 1920 роках на Бориславському родовищі збудовано великі газовні, які за допомогою ексгаустерів відбирали із свердловин газ, очищували його від газоліну і направляли споживачам. У 1922 році була збудована велика установка стабілізації з американським і німецьким обладнанням для переробки попутніх газів. У 1925 році введена в експлуатацію вуглеадсорбційна установка по вулиці Крутій, в 1930 році – по вулиці Городище. Кількість переробки попутного газу зросла від 38 відсотків у 1926 році до 82 – у 1939 році. Така продуктивність збереглася до початку Другої світової війни, під час якої майже все було знищено, і в 1944 році управління тресту «Укргаз» відновило десять вуглеадсорбційних установок, які завантажувалися 15 компресорними станціями.\nНадалі видобуток нафтового газу почав зменшуватися і в 1967 році закривається Східницький завод, деякі компресорні станції, і внаслідок реконструкції створюється Бориславський газопереробний завод. Згідно з проектним завданням, призначенням нового заводу було відбензинення сирого газу, який видобувається з нафтою, з видачею його очищеного і осушеного у магістральні газопроводи, а також переробку суміші вуглеводнів у стабільний бензин та зріджені гази. В 1979 році Бориславський газопереробний завод став цехом – структурною одиницею Долинського ГПЗ як Бориславське газопереробне виробництво.\nРазом із розвитком науково-технічного прогресу змінювалися технології виробництва, проте у всі віки для працівників газопереробного виробництва Борислава незмінним залишається високий професіоналізм та відповідальне ставлення до праці. Саме ці риси є сьогодні визначальними у роботі Бориславського газопереробного цеху Долинського ГПЗ\nВже чверть століття на Бориславському газопереробному виробництві працює інженер-технолог Олег Гелетій – професіонал-практик, який добре знає всі тонкощі роботи підприємства. Про виробництво та про людей, які на ньому працюють пан Олег розповідає з теплотою.\n-Все те, що ми маємо сьогодні, чого досягли за весь час трудової діяльності здобуто наполегливою працею багатьох людей, робітників підприємства, які здобувши професії машиністів, операторів, слюсарів, електромонтерів та інших спеціальностей, під керівництвом здібних інженерів, освоїли складне газопереробне обладнання і забезпечують його безперебійну роботу, своєчасні профілактику і ремонт. Хоча колектив у нас порівняно невеликий, всього сто чоловік, проте згуртований та дружній. Без злагоди та взаєморозуміння в колективі не можна було б справитися із тим обсягом робіт, що доводиться вирішувати щодня. Адже успіх досягається перш за все завдяки високому професійному рівні робітників, злагодженості в діях, високому розумінні важливості своєї справи. Та, зрештою, так працює весь колектив цеху. Бо нафтовики інакше не можуть – вони перші сьогодні відповідають за добробут і затишок не лише своїх родин, а й тисяч бориславців, – розповідає інженер.\nЗварювальник Степан Копач, який більшу частину життя пропрацював в нафтовій промисловості запевняє, що хоч колектив і не великий, проте згуртований та дружній.\n– Ми живемо ніби однією сім’єю, адже робимо спільну справу і зацікавлені щоби результати були найкращими. Ми не тільки спільно відзначаємо свята, але й завжди готові подати руку допомоги один одному у випадку несподіваної хвороби чи інших непростих життєвих ситуаціях. За весь час своєї трудової діяльності я не пригадую щоб у колективі колись виникали чвари. Звичайно бували різні ситуації, адже усі ми люди, а кожна людина має свої особливості характеру. Проте загалом у колективі панує взаємодопомога та взаєморозуміння. Всі проблеми ми з колегами вирішуємо спільно, – розповідає пан Степан.\nРобітники газопереробного виробництва є щирими патріотами рідного краю. Тут переконані: промисловість не може розвиватися поза суспільством. Працівники цеху ще ніколи не відмовляли у допомозі громадам, на землях яких ведуть свою діяльність. Бо чітко усвідомлюють, що у певних питаннях місцевим мешканцям більше ні на кого покластися.\nБориславське газопереробне виробництво бореться з проблемою загазованості Борислава.\n– Часткова дегазація міста сьогодні здійснюється за допомогою двох вакуумних компресорних станцій та мережі вакуумопроводів, які стягують газ із свердловин і подають до нас на завод. Ми той газ переробляємо, виробляючи на його основі скраплений газ, – розповідає начальник Бориславського газопереробного цеху Долинського ГПЗ Андрій Костів.\nПід час розмови пан Андрій не без гордості відзначає високий рівень кваліфікації невеличкого колективу підприємства. Адже більшість працівників до того як потрапити на роботу пройшли конкурсний відбір.\n– Керувати колективом завжди непросто. До того ж у часи змін, а їх останнім часом на відбувається не мало як і власне на підприємстві, так і у всій нафтовій промисловості, та й зрештою в державі. На даний момент, Бориславський газопереробний цех Долинського ГПЗ проходить реструктуризацію та оптимізацію виробництва. Зміни відбуваються у структурі підприємства. Можливо зараз ці перетворення не всім зрозумілі, не всім вони подобаються, проте реформи необхідні адже ми виходимо на європейський ринок, значить змушені відповідати європейським стандартам. Я впевнений: завдяки наполегливій праці кожного члена трудового колективу нам вдасться подолати усі тимчасові негаразди. На мою думку, сьогодні час по-справжньому командної роботи: Щоб відповідати вимогам часу потрібно більше вчитися, більше розуміти, більше знати, вчитися самому та організовувати навчання у колективі. Важлива взаємозамінюваність, готовність кожного з нас брати на себе відповідальність. Найбільше ціную в людях порядність, безкорисливість і самовідданість у роботі. Таких немало серед тих, хто зі мною працює, – розповідає Андрій Костів\nПрацівники газопереробного виробництва характеризують свого керівника Андрія Костіва як прекрасного спеціаліста і чесну людину. Його життєвий і професійний досвід, вміння працювати з людьми, чітко ставити завдання і створювати всі умови для їх успішної реалізації, а водночас здатність розуміти проблеми і складнощі колег по праці та готовність допомогти у складній ситуації належно оцінюють і пам’ятають у колективі нафтовиків.\nЗагалом на території підприємства панує атмосфера злагоди і миру. Кожен працівник чітко знає свої обов’язки, що належить зробити сьогодні чи завтра. Дисципліна на першому плані, адже саме вона і є запорукою успішної і чіткої роботи. А, те , що за увесь рік тут,на вибухонебезпечній території, не трапилося жодного нещасного випадку чи будь-якого іншого інциденту, є також яскравим показником якості підготовки техніки і кваліфікації працівників.\nЗвичайно нестабільна економічна ситуація не найкращим чином вплинула на розвиток виробництва, та все ж воно гідно тримається на плаву. Як розповів Андрій Костів, на виробництві нещодавно розпочалися ремонтні роботи, планується закупити нове обладнання. Відтак відкриваються нові перспективи для розвитку як самого цеху, так і Бориславського нафтопромислового району, центром якого був і залишається Борислав – місто, де писалася історія українського нафтовидобутку. І цю незаперечну істину у черговий раз підкреслює невеличкий колектив Бориславського газопереробного цеху Долинського ГПВ. Можливо, саме цьому невеликому, але продуктивному підприємству судилося вписати чергову сторінку в історію нафтового Борислава, який продовжує залишатися одним із потужних центрів нафтовидобутку сучасної України.


В новознайденому архіві ОУН — відомості про понад сотню загиблих повстанців | Тюрма на Лонцького\nВ новознайденому архіві ОУН — відомості про понад сотню загиблих повстанців\nІсторики та архівісти Центру досліджень визвольного руху розпочали опрацьовувати новознайдений архів Служби безпеки ОУН. Серед документів — некрологи, протоколи допитів, вишкільні матеріали, інформаційні листівки тощо, більшість з яких 1945—1949 років.\nБідон з документами пролежав в землі 66 років, його випадково виявили 17 березня в Козівському районі на Тернопільщині та передали в Архів Центру досліджень визвольного руху.\n“Тут є відомості про більше 100 осіб, загиблих повстанців, — каже керівник Архіву Центру досліджень визвольного руху Андрій Усач. — Загалом документи дуже гарно збереглися, що рідко буває в таких випадках. Вони посортовані, пронумеровані, акуратно складені, очевидно ними займався якийсь повстанський архівіст. Газети, в які загортали пачки з документами, датуються осінню 1949 року, тому швидше за все саме в цей період і закопали в землю бідон з архівом”.\nЯк розповів директор музею-меморіалу “Тюрма на Лонцького” Руслан Забілий, повідомлення про схожі знахідки з’являються близько п’яти разів на рік, але не так часто вони потрапляють до рук істориків.\n“Для дослідників-науковців це безцінний матеріал, — переконаний історик. — Кожна знахідка стосується історії визвольного руху на локальній території, її окремого аспекту. Чим частішими є подібні знахідки на локальному рівні — тим більше в науковців шансів відтворити чи реконструювали об’єктивнішу картину подій, зрозуміти її суть та характер, відновити до найменших дрібниць. Адже тут кожна деталь має значення”.\nЦінною ця знахідка буде не лише для науковців, але й для нащадків членів ОУН. “Родичі повстанців зацікавлені в установленні обставин смерті, діяльності у підпіллі чи долі своїх близьких. Особливо якщо хтось у підпіллі загинув. Таку інформацію можна знайти тільки в новознайдених документах, розкрити чимало таємниць людських доль”, — розповів Руслан Забілий.\nПісля опрацювання документів архівістами та реставраторами, їх відсканують, опишуть та викладуть у вільний доступ в Електронному архіві визвольного руху avr.org.ua.\nУ квітні минулого року була схожа знахідка у Бережанському районі на Тернопільщині. Тоді відкопали бідон з близько тисячею документів Служби безпеки ОУН, найважливішими з яких були некрологи повстанців. Ці документи відновлють в реставраційній лабораторії ЦДВР та Національного музею-меморіалу “Тюрма на Лонцького”.


Суперник "Дніпра" по Лізі Європи звільнив тренера - Новини футболу - Іспанський тренер Мічел не опрацював в Греції і двох років | СЬОГОДНІ\nСуперник "Дніпра" по Лізі Європи звільнив тренера\n6 січня 2015, 21:10\nІспанський тренер Мічел не опрацював в Греції і двох років\n"Олімпіакос" відправив у відставку Мічела. Фото AFP\nГрецький "Олімпіакос" звільнив з посади головного тренера команди Мічела Гонсалеса.\nПро причини такого рішення керівництва клубу з Пірея не повідомляється.\n51-річний іспанець працював в клубі з лютого 2013 року. Тоді він змінив біля керма команди Антоніос Нікополідіса. Контракт був підписаний строком на два з половиною роки, але Мічел пішов, не пропрацювавши й двох років.\nПід керівництвом екс-півзахисника "Реала" пірейці виграли два чемпіонати і один Кубок Греції.\nПісля турів 16 турів поточної першості країни "Олімпіакос" посідає друге місце, відстаючи на очко від ПАОКа. У поточній Лізі чемпіонів команда з Пірея фінішувала третьою у групі А слідом за "Атлетіко" і "Ювентусом".\nНагадаємо, в 1/16 фіналу Ліги Європи "Олімпіакос" поміряється силами з "Дніпром". 19 лютого команди проведуть матч в Україні, 26 лютого – в Греції.\nфутбол Ліга Європи ФК Дніпро Олімпіакос


7 речей, на які дивився Джордж Клуні - Shituf\nДодому Огляди 7 речей, на які дивився Джордж Клуні\nНапередодні виходу «Божевільного спецназу» ми згадали сім досить дивних речей, на які довелося дивитися Джорджу Клуні, щоб пробитися до слави.\nНа екрани виходить «Божевільний спецназ» /Men Who Stare at Goats, The/ (2009), під яким ховається новий бестселер з Джорджем Клуні «Чоловіки, що дивляться на козлів» – так називається картина в оригіналі. У Клуні зараз репутація хорошого американця-ліберала, який дивиться на речі дуже правильно. Але, як показує наш маленький хіт-парад речей, удостоєних клуниевского погляду, щоб виробити в собі подібний навик мало мати американське громадянство – потрібні роки тренувань. Для Клуні такими роками стали 80-ті, коли тренувати правильну точку зору на все доводилося на волохатих помідорах, японцях, ведмедів грізлі і бутафорських валізках з грошима.\n1. На дівчину, яка не давала телефон\n80-е – не найкращий час для старту кінокар’єри, але вибирати не доводилося. Клуні, відпрацював програму десятиліття по повній в нескінченних дурних серіалах, теж починав трудову діяльність з пляжного негодя, шантажирующего панянок ножем в серіалі про приватних сищиків «Riptid» (1984). Мерзотник, як ми бачимо, хоч і намагався втекти, але перерахував головою сходинки і отримав по морді.\n2. На японців\nПершими, хто випробував на собі по-справжньому силу погляду Клуні, були не дівчата і не козли, а японці, яких їх вітчизняний автопром поспішав порадувати ще однієї сумнівної малолітражкою. Нервовий тик, яким страждає актор, пішов рекламі лише на користь: спочатку японці прикрили ліве око Клуні дівчиною, але потім вирішили показати як є. Якщо кучерявий американець так підморгує з вікна салону, мимоволі запам’ятаєш назавжди цю машину. Якщо не помреш від шоку.\n3. На волохатий помідор\nОднак самий дивний предмет, на який довелося дивитися коли-небудь Джорджу Клуні за службової потреби – волохатий агресивний помідор з «Повернення помідорів-убивць» /Return Of The Killer Tomatoes!/ (1988) (1988), продовження відомого треш-хоррора 70-х. Цікавий досвід, явно вплинула на його подальший вибір об’єктів, які цікаво впереться поглядом. Втім, убивчих помідорів не перевершити вже ніяким козлам. Хіт програми.\n4. На ведмедя-грізлі\nНинішні чоловіки, гіпнотизує на потіху публіці дрібну домашню худобу, сильно змізерніла. Тому шанувальники високих жанрів готові продати душу, щоб побачити, як гриззли-людожер роздирає на частини Клуні, який намагався мірятися з ним поглядом у «Грізлі 2» /Predator: The Concert/ (1987) – сіквелі ще одного несамовитого жаху 70-х. На жаль, інвестор розорився, фільм прикрили, а відзнятий матеріал, скоріше всього, викуплений актором і захований від цікавий публіки в домашній холодильник. Збереглося лише кілька уривків цього фільму-таємниці, отримав свій скромний культ шанувальників, досі удивляющихся, як могла пропасти картина з Джорджем Клуні, Чарлі Шином, Лори Дерн і Луїзою Флетчер?\n5. На незрозуміло що\nУ другій половині 80-х кар’єра Клуні, якому пристойних ролей вперто не давали, стала розвиватися по лінії жахів, де особливо цінується здатність актора дивитися на чорт знає що таке, придумане запаленої фантазією сценаристів, не моргнувши оком. Ми вважаємо, що замучений чорт знає чим поліцейський, б’ється в «Поверненні жаху» /Return to Horror High/ (1987) (1987) про скло закривавленим обличчям , вийшов у Клуні дуже правильний.\n6. На валізку з доларами\nЩоб ні у кого не виникло враження, що ми це діяльність в сарказмі, згадуючи минулі приниження кінозірки, і взагалі сміємося над ремеслом актора, чий хліб гіркий, згадаємо про одну вдалої ролі Клуні в «Червоному прибой» /Red Surf/ (1990) (1990), де він талановито і жваво зіграв ще одного пляжного нероби, побачив валізу з грошима. Не знаємо, як там козли, які від погляду Клуні мруть як мухи, але долари під його наглядом відчували себе відмінно: через десять років таких валізок буде у Клуні багато.\n7. Чоловік, який, нарешті, виглядав\nЯк би те ні було, на які завітали 90-е Джордж Клуні дивився досить похмуро: актор, який розміняв четвертий десяток, але встиг набриднути лише на других ролях у другосортних серіалах, та в дурних хоррорах, виглядав відвертим невдахою. Його шлюб, який обіцяв хороші зв’язки в Голлівуді, розпадався. Головних ролей ніхто не пропонував. Гинути, так з музикою: про дно, яке і так наближалося надто стрімко, Клуні вирішив шмякнуться з усього розмаху, з’явившись в крихітній ролі трансвестита у фільмі«Урожай» /Harvest, The/ (1992). І, у повній відповідності з законом фізики, також стрімко став підніматися: подивившись на трансвестита, в Голлівуді вирішили, що чоловік, який воював з помідорами і грізлі, а тепер распевающий не своїм голосом куплети у модних шмотках – це вже занадто, і дали йому роль рано посивілого хірурга в «Швидкої допомоги». Тим більше, що в серіалі з точно такою ж назвою він вже грав на зорі 80-х.\nА дай-но я теж спробую: 10 акторів, з яких вийшли чудові режисери\nОстаннім часом ми можемо все частіше помічати, як актори, досягнувши певних успіхів на своєму терені, пробують себе в режисурі: дві гучні прем’єри минулого року, «Леді Берд» і … →\nІ швець, і жнець…\nУспішні люди – люди активні, і їм часом мало одного бізнесу. Тому голлівудські зірки використовують свою славу і гонорари, щоб відкривати і розвивати різні підприємства, не пов’язані… →\nЦе все придумав Черчілль у вісімнадцятому році!\nПоки філософи сторіччями б’ються над тим, як зрозуміти все різноманіття всесвіту, є вельми суттєва категорія людей, у яких картина світу максимально спрощена →\nПатріархальне суспільство дано розділило людство за статевою ознакою – чоловік повинен бути добувачем і захисником, а жінці уготовано зберігання домашнього вогнища і продовження роду →\nВсе, що нажито непосильною працею\nУ Голлівуді повно колекціонерів, і збирають актори і режисери найнесподіваніші речі. З деякими «зірковими» колекціями ми вас і познайомимо →\nФоторепортаж: «Березневі іди» у Венеції\nДжордж Клуні представив на 68 Венеціанському кінофестивалі свій фільм «Березневі іди»… Більше інформації про Венеціанському кінофестивалі ви можете дізнатися тут. →\nФоторепортаж: Венеціанський фестиваль завершується\nПідходить до кінця Венеціанський фестиваль: Клуні з подругою Елізабет Каналіс і самотній МакГрегор представили «Людей, які витріщаються на козлів», приїхали Уго Чавес і Метт Деймон, публіці нудьгувати не… →\nДжордж Клуні знаходиться на межі розлучення\nДжордж Клуні може зіграти з Крісом Евансом в еко-трилері\nДжордж Клуні очолив топ-10 найбільш високооплачуваних акторів\nДжордж Клуні хоче стати президентом США у 2020-му році.\nСвіжий постер детектива «Субурбикон» від Джорджа Клуні.\n“Божевільний спецназ” в кінотеатрах Битва екстрасенсів, півфінал (Кирило Андрєєв) Дурість — наша темна сторона (Робін Лінч, FAMOUS) Фоторепортаж: Венеціанський фестиваль завершується Фрагмент з “Людей, які витріщаються на козлів”: Клуні знущається над МакГрегором\nпопередня статтяРецензія на фільм «Ось це любов!»\nнаступна статтяРецензія на фільм «Не бійся темряви»


Чернівчан уже більше 264 тисяч » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nЧернівчан уже більше 264 тисяч\nНа 1 березня п.р. чисельність наявного населення м.Чернівців, за оцінкою, становила 264,4 тис. осіб. У Першотравневому районі міста проживало 80,7 тис. осіб, у Садгірському - 29,3 та у Шевченківському - 154,4 тис. осіб. За січень-лютий п.р. кількість населення збільшилась на 94 особи, повідомляє обласне управління статистики.\nЗа січень-лютий п.р. в місті народилося 416 дітей, померло 439 осіб (у т.ч. 3 дитини віком до 1 року), природне скорочення населення становило 23 особи.\nЗа цей період в місто прибуло 442 особи, вибуло 325 осіб, міграційний приріст становив 117 осіб.


Зеленський провів чергове рокірування в РНБО - новини України\n14 серпня 2019, 09:44 5.3т Читати матеріал російською\nРішення зафіксовані указами глави держави №598 і №599 від 13 серпня. Зокрема для того, щоб звільнити місце, Зеленський звільнив від тимчасового виконання обов'язків директора Національного інституту стратегічних досліджень Василя Яблонського.\nЩо стосується інших розпоряджень, то він доручив Литвиненку провести реорганізацію і скоротити штат довіреного йому інституту.\nОлександр Литвиненко (1972 р.н.) з 27 березня по 4 квітня 2014 року обіймав посаду радника генерального директора Державного концерну "Укроборонпром".\nПотім він був призначений заступником Секретаря Ради національної безпеки і оборони України, ким і працював до відповідного указу Зеленського.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, напередодні Зеленський звільнив Романа Безсмертного з посади представника України у Тристоронній контактній групі із врегулювання ситуації на Донбасі.


Потужна електром'ясорубка з соковижималкою 2в1 Rainberg 679BR 3000W Black+Високоточні ваги кухонні SF-400 7кг: продаж, ціна у Дніпрі. М'ясорубки електричні побутові від "MPSHOP" - 1484459548\nПотужна електром'ясорубка з соковижималкою 2в1 Rainberg 679BR 3000W Black+Високоточні ваги кухонні SF-400 7кг\nКод: MTX 00007242/1\nПотужна електром'ясорубка з соковижималкою 2в1 Rainberg 679BR 3000W Black+Високоточні ваги кухонні SF-400 7кгВ наявності\nЕлектром'ясорубка Rainberg - універсальний пристрій, який зекономить час і сили будь-якої господині.Електрична м'ясорубка Rainberg потужністю 3000 Вт здатна перемолоти м'ясо, рибу, овочі, профілювання пісочного і пельменного тесту. А так же приготує сік або морс для консервації. Тип м'ясорубки — шнековий. Для запобігання ущільнення продуктів всередині м'ясорубки передбачений режим зворотного обертання шнека (реверс). Корпус м'ясорубки виготовлений з міцного пластику, на нижній частині корпусу розташовані прогумовані ніжки для додаткової стійкості.\nТак само в наборі є насадка для приготування домашнього томатного соку. Кухонний комбайн Rainberg за хвилину виробляє більше 1.5 кілограм фаршу.Дана модель стане відмінним подарунком для Ваших рідних та близьких, а так само прекрасним помічником на кухні. Тепер не потрібно багато різних побутових приладів, досить потужною м'ясорубки з насадками і Ви будете дуже задоволені.\nКомпактна, але потужна;\nСтильний дизайн електричної м'ясорубки дозволить легко вписати її в інтер'єр будь-якої кухні;\nУдаростійкий корпус (корпус м'ясорубки виготовлений з міцного ABS-пластика);\nНа нижній частині корпусу розташовані прогумовані ніжки.\nТип: Електрична м'ясорубка;\nТип м'ясорубки: Шнековий;\nПотужність м'ясорубки: 3000 Вт;\nПродуктивність: 1,5 кг/хв;\nМатеріал ножа: Нержавіюча сталь;\n3 сіточки для фаршу: 3 мм, 5 мм, 7 мм;\nФункція "реверс": Є;\nЗахист двигуна від перевантаження: Так.\nНіж для фаршу.\nСіточки для фаршу - 3 шт\nНасадка для соку.\nНасадка для ковбас.\nНасадка для кебе.\nВисокоточні ваги кухонні SF-400 7кг\nВаги зручні в роботі, володіють високою точністю і додатковими функціями. Можуть запам'ятовувати вага тари, забезпечені функцією перемикання одиниць вимірювання (грами або унції), функцією автовимкнення. Є індикація перевантаження, розряду батареї. Ваги SF-400 ідеально підходять для домашнього використання.\n- Робоча температура: 0-40°С;\n- Харчування: 2 пальчикових батарейок;\n- Розраховані на вагу до 7 кг\n- Індикатор сідаючої батареї;\n- Вибір відображення інформації на екрані (грами або унції);\n- Автоматичне обнулення (після зважування не потрібно вмикати/вимикати ваги, щоб скинути на 0)\nДіапазон макс. потужності, Вт Понад 1800: 3000\nДіапазон продуктивності, кг/хв 1-1.5: 1.5\nДодаткові характеристики профілювання пісочного і пельменного тесту\nКількість решіток для м'яса 3\nКомплектація Електром'ясорубка.; ; Високоточні ваги кухонні SF-400 7кг\nНасадки Для томатів/ягід; Для ковбасних виробів; Кебе\nПродуктивність, кг/хв 1-1.5: 1.5


Бритва Braun CoolTec CT4s завдяки спеціальній технології Wet & Dry дозволяє комфортно і безпечно використовувати бритву в душі, з використанням гелю або пінки. Під час гоління бритва охолоджує шкіру, уникаючи, таким чином, роздратування на ній. Купити електробритву Braun CoolTec CT4s - найкраще рішення для тих чоловіків, у яких чутлива шкіра.\nМаксимально чистий результат забезпечує потрійна бритвена система. Важливою особливістю є те, що бритва підлаштовується під вигини особи, завдяки двом ріжучим елементам, які рухаються, не залежно один від одного. SensoBlade - особливий дизайн лез, не пропускає жодного волоска, і результат - гладка шкіра на довгий час. Ціна електробритви Braun CoolTec CT4s цілком виправдана і в результаті ви отримаєте ідеальне гоління з мінімальним відчуттям дискомфорту.\nНа корпусі бритви внизу є невеликий, але зрозумілий індикатор блокування і зарядки. Працює бритва від літій-іонного акумулятора, якого вистачає на сорок п'ять хвилин без потреби підзарядки. Для безпечного зберігання та транспортування бритви в комплекті є дорожній футляр.\nТакож чимало важливим є наявність тріммера. Він допомагає робити гоління більш досконалим, видаляючи довгі волоски. Після чергового процесу гоління, Braun CT4s можна швидко очистити під проточною водою. А для більш безпечного зберігання комплектується спеціальною захисною кришкою для ріжучого блоку.