Кюретажем називають процедуру чистки підясеневого зубного каменю на грануляцій, необхідну в процесі лікування захворювань ясен. Кюретаж має на меті очищення пародонтальних кишень – невеликих заглиблень, які сполучають край ясен і пришийкову частину зуба.\nГлибина пародонтальних кишень: норма і патологія\nНормальною глибиною пародонтальної кишені вважається глибина не більша за 3мм. У такому випадку її очищення від мікрозалишків їжі і зубного нальоту можливе за умови якісної щоденної гігієни ротової порожнини.\nАле іноді глибина пародонтальних кишень збільшується (що може бути симптомом різноманітних стоматологічних захворювань) і звичайного чищення зубною щіткою вже недостатньо.\nТака ситуація призводить до відкладення зубного нальоту й утворення зубного каменю. Аби перешкодити руйнуванню тканин і можливій втраті зубів проводять кюретаж.\nКюретаж пародонтальних кишень: етапи і види процедури\nПроцедура очищення пародонтальних кишень передбачає:\nВидалення під’ясеневого зубного каменю;\nВидалення можливих грануляцій з поверхні внутрішньої стінки ясен і з дна кишені;\nВведення в пародонтальну кишеню біологічно активних медикаментів;\nНакладання лікувальної пов’язки.\nРозрізняють закритий і відкритий кюретаж. Перший різновид процедури передбачає очищення, яке не порушує цілісність ясен. Для лікування в такому разі достатньо очищення від нальоту, грануляцій стоматологічними інструментами.\nВідкритий кюретаж, по суті, є хірургічною операцією – невелику ділянку ясен надрізають, щоб виконати більш глибокий і ефективних кюретаж. Після процедури в пародонтальну кишеню вводять спеціальний медикамент для відновлення тканини, після чого ясна зашивають.\nПам’ ятайте, що вчасний візит до лікаря – запорука найкращого результату лікування і попередження ускладнень. У стоматологічній клініці «Дентамед» кюретаж проводять професійні лікарі-стоматологи, застосовуючи найкращі сучасні медикаменти для ефективного очищення ясен.


Затриманих у Криму кримських татар вивезли до Росії: рідні вже збирають допомогу – відео - 24 Канал\n21:18, 30 березня 254 Читать новость на русском\nЗахопили і вивезли у Росію – такі наслідки наймасштабніших обшуків із часу анексії Криму, з якими ФСБ увірвалась додому до кримських татар. Наразі 23 затриманих розподіляють до СІЗО.\nЗараз 23 затриманих розподіляють до СІЗО.\nЗа нашою інформацією, їх всіх вивезли в Ростов-на-Дону. Вони всі розміщені в слідчі ізолятори,\n– зазначив адвокат Едем Сеїтаблаєв.\nЇх розподілять у п'ятьох СІЗО Ростовської області. Три слідчих ізолятори розташовані у Ростові-на-Дону, два – у передмісті. Родичі та рідні вже готують затриманим волонтерську допомогу.\n"Вже є в нас певні люди, хто це зробить. Однак, нам спочатку потрбіно знати, кого куди розподілили", – повідомив адвокат Еміль Курбедінов.\nЩо відомо про наймасштабніші обшуки у кримських татар?\n• Наймасштабніші обшуки у кримських татар з часу анексії півострова відбулися у цю середу. До 25 сімей з самого ранку вдерлися співробітники ФСБ і перевернули все у помешканнях.\n• Силовики перекрили цілий квартал навколо будинку активіста у мікрорайоні Каменка і не пускали додому навіть місцевих жителів – сусідів. Не пускали до підзахисних навіть адвокатів. "Ви з глузду з'їхали? 7 ранку, я гуляю з собакою, з яким я маю бути паспортом?", – звернувся до силовиків мешканець Каменик, якого не пускали додому.\nСиловики не пускають мешканця Каменки і радять піти іншою стороною додому\nСиловики вдиралися до будинків кримських татар зранку\nПісля себе вони залишали безлад\nВони перекривали вулиці і прохід для інших мешканців\n• З обшуками проходили до активістів "Хізб ут-Тахрір". У Росії цю організацію вважають екстремістською. 29 березня затримали ще одного активіста. "Дружина його подала заяву про розкрадання, і до сих пір невідомо, де він перебуває", – підкреслив адвокат Едем Сеїтаблаєв.\n• За такими підозрами раніше затримали 70 татар і сфальсифікували десятки справ, які розглядають російські суди ще з 2014 року. Всіх звинувачують в екстремізмі, хоча, насправді, ці атаки – боротьба з кримськими татарами, які не визнають анексію півострова. На цьому 30 березня ще раз наголосили у ЄС.\nЧитайте також: Україна вимагає в ООН посилити санкції проти Росії\n• У Європейській службі зовнішніх зв'язків кажуть, що затримання та обшуки у Криму є атакою на активістів.\nТеги: Новини України Україна – Росія Українці в полоні РФ Новини Криму Анексія Криму Кримські татари\nСергій Якименко 88\nПавло Казарін 339\nСергій Фурса 2654\nОлена Кандяк 3398


ᐉ Повір’я, які вбивають: чому закарпатець отруїв собаку, який вив ночами — тільки актуальні новини на порталі ЗакарпатПост\n18.06.2018 13.06.2018 post 1577 Views\nБог мене покарав за вашу Грету\nЄ на Закарпатті страшне повір’я: кажуть, собака виє на смерть. У чому тут логіка – зрозуміти важко, але багато хто в цю нісенітницю вірить і навіть б’є тварин за те, що вони по-своєму виявляють свою собачу сутність, пише закарпатська газета «НЕДІЛЯ».\nУ Поліни з Мукачева була німецька вівчарка Грета. Дуже розумна та віддана домашня улюблениця. Усі любити її за те, що чужих на подвір’я не пускала, хоча дітям завжди лизала руки і не вкусила жодної дитини.\nГрета вміла відкривати двері лапами і заходити в хату. Часом навіть ласувала там людськими наїдками, за що їй перепадало від господаря. Але команди Грета виконувала чітко і розуміла все, що від неї хочуть.\nПроте любила чотирилапа ночами вити на місяць. Газдам це зовсім не заважало, тож на звичку тварини ніхто не зважав. Але в сусідів саме народилася маленька дитина, тому їх «собачі пісні» не просто дратували, вони були твердо переконані, що вівчарка виє на чиюсь смерть та чомусь гадали, що якщо це не припиниться, найближчим часом із їхньою маленькою дочкою трапиться нещастя.\nВони скаржились господарям на собаку і вимагали припинити це неподобство. Але господиня нічого вдіяти з Гретою не могла. Вона жартувала, що буде замотувати їй мордочку скотчем. Проте, звісно ж, цього не робила. І хоч намагалася кричати на тварину, коли вона вила, але все одно, вівчарка заводила серенаду.\nТож сусіди вирішили, що Грети потрібно позбутись. Вони її отруїли. У страшних муках помирала вівчарка, найкращі лікарі міста не могли нічого вдіяти, оскільки отрута була сильнодіючою. Згорьована Поліна пішла сваритись до сусідів, але вони клялися, що нічого не робили, мовляв, для чого їм це.\n«Хай Бог мене покарає, якщо я її вбив, – казав сусід Роман. – Хіба я можу таке зробити. У нас же теж собака є, правда, маленький».\nЗвісно, Поліна у все це не вірила. Більше розмовляти з кривдниками вона не хотіла. Образа була страшною.\nТа не пройшло і двох днів, як вона побачила Романа з загіпсованою рукою.\nЦікавість взяла гору, і жінка спитала, що ж трапилось.\nІ сусід не стримався, зізнався.\n«Я сам собі напросив. Бог мене покарав за вашу Грету. Видно, ви добре про це молились».\nЗвісно про помсту Поліна і не думала, але в глибині душі вона раділа, що так трапилось, адже дійсно біду Роман накликав собі сам. І не лише своїми діями, але й словами, сказаними на виправдання.\nЯк не крути, а життя – таки бумеранг, адже за всі погані вчинки неодмінно доводиться розплачуватись і не десь там, на небесах, а прямо тут, на землі, причому обов’язково… справа тільки у часі.\nАнна ЗУСКА, закарпатська газета «НЕДІЛЯ», ексклюзивно для zakarpatpost.net\n← Закарпатець прийшов у гості, щоб зарізати господиню\nВони неймовірно довіряють цій мовчазній жінці, знаючи, що її смак ніколи не підведе →


«Занадто дороге рішення»: чи побудує Росія опріснювач води в Криму? - спостереження, новини, інтерв’ю, постаті\n29.09.2020, Вівторок | 21:19\n– Раніше нестачу води особливо не помічали, бо її відключали в основному вночі, а тепер графіки досить жорсткі: з дев’ятої ранку до шостої вечора відключають практично весь Сімферополь. Не розумію, як обходяться мами з дітьми і люди похилого віку – напевно, запасаються. Але навіть коли воду дають, тиск дуже слабкий, а її якість посто жахлива. Коли зараз набираєш про запас – вона постоїть, і там видно осад. Це така промаслена іржа. І при цьому російські ЗМІ обговорюють все що завгодно, тільки не водну проблему: Білорусь, Азербайджан і таке інше, але не це. А у нас відбувається катастрофа, тому що води немає і вирішення проблеми теж. Протягом усіх цих шести років ми неодноразово чули, як Аксенов і Константинов запевняли, ніби українська вода Криму не потрібна – і ось до чого дійшло. Водосховища пересохли, чекаємо дощів, але з кожним днем все гірше.\n– Тож я вийшов на одиночний пікет – щоб заявити, що влада не вирішує проблему. Вони говорять про що завгодно – тепер про опріснювальні установки – але нічого не змінюється. До того ж оброблена таким чином вода містить різні хімікати, і, наскільки я знаю, пити її шкідливо. У тих же Об’єднаних Арабських Еміратах опріснену воду не вживають в їжу, для цього використовують очищену бутильовану. У нас же мало хто може дозволити собі купити її, тому що ціни серйозно виросли. Мені здається, єдиний варіант зараз – домовлятися з українською владою, щоб відновити роботу Північно-Кримського каналу. Опріснювачі не врятують кримчан, і наші чиновники на 100% винні в тому, що відбувається в Криму. Треба було думати раніше, поки до такої кризи не дійшло. Будують мости, дороги, а про найголовніше забули – я вважаю, це шкідництво.\n– Ми якось справляємося. Я не скажу, що все добре, але ось зараз бурять додаткові свердловини, в Миколаївці будують опріснювальний завод. Це чудова ідея, але починати треба було ще п’ять-шість років тому, про що я говорив неодноразово. На той момент вистачало водосховищ і свердловин, але почали б тоді – зараз була б зовсім інша ситуація. Якщо Міноборони будуватиме опріснювальний завод – впораються за місяць-два, а якщо наша влада – це, напевно, розтягнеться на пів року.\n– Дефіцит варто розділити на два блоки: питне водопостачання та господарське водопостачання. Для питних потреб Криму вистачає власної води, просто вона нерівномірно розподілена. Півострову потрібно приблизно 200 мільйонів кубометрів на рік для цих та побутових потреб, а власної води у нього 300 мільйонів кубометрів. Тут головне питання: як її перекинути туди, де це дійсно необхідно. Це непросте і дороге інженерне рішення, яке окупанти зобов’язані будуть реалізувати. А що стосується господарського споживання – для фермерів, промисловості потрібно приблизно 800 мільйонів кубометрів на рік, і такого обсягу в Криму немає. Його можна забезпечити тільки за рахунок дніпровської води, і опріснення тут не допоможе. Поготів, що це дуже дороге рішення: опріснення вода для сільського господарства – буквально золота.\n– Насправді посуха в Криму трапляється приблизно раз на кожні десять років. Поки, що називається, «горить» – вони думають, як цьому запобігти. Як затихло – все, питання знімається. Мені здається, тема опріснення зійде нанівець до наступного року, оскільки за прогнозами він має бути досить рясним на вологу. Тема гострого дефіциту відійде на задній план, а разом з нею й опріснення. Так що все, що ми сьогодні чуємо з цього приводу, – блеф. Адже мотивом Путіна під час захоплення Криму було зовсім не бажання вирощувати там рис, сою і соняшник, на які не вистачає води, – а можливість розмістити на півострові військові бази. Для них води вистачає, тому жодних додаткових інвестицій для полегшення життя кримчан чекати не варто… До речі, зараз у Сімферополі до 60% води втрачається в комунальних мережах – ось на це б окупантам спрямувати свої вкладення.


Банти з атласних стрічок своїми руками: цікаві майстер класи з фото\nБанти з атласних стрічок - універсальне прикраса, яку можна використовувати при оформленні подарунків та подарункових кошиків, букетів і солодких композицій, при оздобленні інтер'єру, сервіровці столу. Бант, звичайно ж, використовується вже дуже давно в якості аксесуара для волосся: дівчаткам стрічки заплітають у косички, а кінчики зав'язують бантиком. Сьогодні майстрині самостійно створюють аксесуари для волосся, купуючи спеціальну фурнітуру, а у дочок з'являються нові незвичайні аксесуари для волосся.\nНайпростіший бантик, у якого лише дві петельки по сторонам, зможе зав'язати кожен, але дуже важливо зробити його ще і акуратним, щоб петельки були рівними, не перекрученими, а сама стрічка повинна бути розправлена. І обов'язково зверніть увагу, що при роботі з атласом, зрізи і краю треба обробляти полум'ям, щоб не сипалися ниточки.\nБанти з атласних стрічок\nНапевно, кожна жінка знає, якими способами зав'язати ефектно і акуратно банти з атласних стрічок своїми руками, майстер клас ж представляє вашій увазі кілька оригінальних варіантів щодо створення об'ємних бантів, які можуть стати і елементом оформлення подарункової коробки, і декором для свята, і яскравим аксесуаром для маскарадного або концертного костюма. Саме таким багатофункціональним можна вважати об'ємний атласний бантик, який вийде близько 17 см в діаметрі. Його можна на двосторонній скотч закріпити на подарунковій коробці. А можна із зворотного боку бантика приклеїти резиночку, і отримати аксесуар для волосся, додаток до ошатному маскарадному костюму. Цю ідею можна сміливо винести в число креативних майстер-класів до Нового року , адже об'ємними стрічковими кулями можна прикрасити новорічну ялинку.\nНабір матеріалів для створення такого прикраси дуже скромний, тому труднощів на цьому етапі виникнути не повинно. Навіть у самому маленькому місті можна знайти в продажу атласні стрічки, або зробити замовлення в онлайн-магазині. Матеріал можна взяти будь-якого кольору, обов'язково треба вибрати той, який буде поєднуватися з нарядом або з подарунковій упаковкою. Ширина стрічки для такої прикраси повинна бути 25 см, ширше брати не варто, щоб петельки добре відділялися один від одного, але і менш широка стрічка не дозволить досягти бажаної пишноти.\nТакож нам знадобиться картон, щоб зробити шаблон, по якому буде формуватися пишний бантик. На завершальному етапі роботи слід скористатися ниткою і голкою, щоб зафіксувати сформовані петельки за шаблоном. Якщо ви бажаєте зробити гумку або оригінальну шпильку своїми руками , то треба підготувати відповідну основу і клей для надійної фіксації.\nЗнайти можна безліч різних варіантів, як створювати банти з атласних стрічок, відео з покроковим поясненням вам допоможуть впоратися навіть з важкими і багатошаровими прикрасами.\nЯкщо ж ви не знайшли відео з поясненнями щодо процесу роботи, то для вас ми підготували покрокові фото, з допомогою яких не складе труднощів створити бант з атласної стрічки. Майстер-клас починається з підготовки основи, тому вам треба взяти в руки картон і ножиці і вирізати трафарет, як показано на картинці.\nНаш трафарет являє собою зірку з сімома променями. Розмір трафарету повинен відповідати бажаного розміру готового прикраси. В даному випадку картонний круг, з якого буде зроблений трафарет, повинен мати діаметр 17 див. По центру шаблону слід виконати невеликий отвір, після чого можна вважати заготівлю основу готова. Якщо ви робите перший раз таке прикраса, то на промінцях можна проставити цифри, щоб не виникло плутанини з кількістю витків на кожному лучике. Нумерація промінчиків не дозволить вам заплутатися в процесі роботи, якщо вам доведеться відволікатися на домашні справи.\nНа красивий бант з атласної стрічки може піти близько шести метрів матеріалу, якщо ви хочете, щоб прикраса дійсно вийшло об'ємним, пишним. Бажано не відрізати стрічку від загального мотка, оскільки, в залежності від того, як лягають витки і їх натягу, може матеріалу піти на 20-30 см більше.\nТаким чином, можна виконати прикраси, використовуючи капронову стрічку, воно виходить ніжним і невагомим. До того ж, капронова стрічка - двостороння, а, значить, на наступний крок, описаний у майстер-класі, ви можете не звертати увагу.\nЩоб розправлені петельки готового прикраси вийшли гарними, кінець широкої смуги потрібно скласти навпіл, лицьовою стороною всередину (це обов'язкова умова, на яке ми рекомендуємо вам звернути увагу). Цей згорнутий кінчик слід просунути в центральний отвір. При цьому треба звернути увагу, щоб лінія згину знаходилася зверху в момент, коли ви будете створювати витки на промінцях.\nКоли ви зробите перший виток навколо промінчика, треба направити стрічку до центру, і зафіксувати її через центральне отвір швейної шпилькою. Далі можна починати по порядку обвивати інші промінчики, рухаючись попарно, тобто обвиваючи протилежні промінчики. Спочатку треба зробити виток на першому лучике, потім на п'ятому, після цього на другому, далі на шостому і т. д. Схема така: 1-5-2-6-3-7-4. Після першого кола слід повторно повторити всі етапи за поданою схемою, щоб прикраса вийти пишніше. Достатньо буде зробити по п'ять витків на кожному лучике, а всього зробити 35 петельок для гідного пишного бантика.\nКоли всі витки будуть виконані, стрічку можна відрізати, однак не «під корінь». Відрізаючи, треба залишити хвостик, якого вистачити, щоб виконати ще один виток.\nКрасивий бант з атласної стрічки\nБант з атласної стрічки своїми руками майже готовий, залишилося лише зафіксувати кінець стрічки, надати прикрасі закінчений вигляд і розправити петельки. У центрі всі верстви треба підрівняти, поєднати їх, щоб можна було зафіксувати їх ниткою. Якщо один з витків по центру не буде зафіксовано ниткою, то петелька розпуститься, коли ви знімете її з основи. Всі шари треба прошити ниткою, зробити лише два стібка - з одного та іншого боку.\nТепер можна петельки знімати з трафарету, в кінці необхідно прибрати голочку, якої фіксувався самий перший виток. Звичайно, зараз вийшла заготівля зовсім не схожа на бант, тому нам потрібно розправити петельки. Спочатку слід правильно розташувати шари: петлі не повинні розташовуватися один під одним, вони повинні йти в шаховому порядку. Якщо зафіксувати центр, як ми радили, тільки двома стежками, то шари можна змістити щодо центру.\nКоли шари прийняли потрібне положення, можна намертво зафіксувати їх по центру, прошивши декількома стібками. Після цього можна розправити петельки, вивернувши їх на лицьову сторону.\nЗалишилося тільки підвернути «хвостик», сформувавши ще одну петельку, а кінчик приклеїти по центру, щоб приховати стібки. Ваш пишний об'ємний бантик готовий! Він стане прикрасою для подарунка, букета квітів, торта з кіндера і навіть аксесуаром до зачіски.\nВраховуючи, наскільки популярними стали атласні квіти серед рукодільниць, не дивно, що і бант з атласних стрічок майстер хоче виконати в унікальній техніці стрічкового канзаші. В результаті вийде невелика прикраса, яскраве, що поєднує багатобарвні стрічки різної ширини. Готове стрічкове прикрасу можна приклеїти до купленої основі-шпильці, гумці або невидимку, і у вас вийде оригінальний аксесуар для створення дитячих зачісок.\nВи можете знайти кілька оригінальних ідеї, як створити бант з атласної стрічки своїми руками, відео уроки створені спеціально для того, щоб пояснити всі тонкощі цієї роботи.\nНарешті, на відміну від попередньої роботи, на цей раз вам належить витратити час для того, щоб підібрати необхідні матеріали. Нам знадобиться 6-7 типів стрічок різного кольору і різної ширини, які будуть поєднуватися між собою. Ми вибрали класичне поєднання - червоний-білий-чорний.\nБантик виконується поетапно: на кожному етапі ми будемо створювати тільки один шар, а в кінці з'єднаємо їх між собою, щоб вийшов дуже яскравий аксесуар.\nПерший шар буде складатися з чорних стрічок: треба нарізати чотири шматочки і обов'язково обпалити краю вогнем, щоб він не обсипався. Краю кожної смуги треба зшити або склеїти, щоб вийшли заготовки у вигляді кола.\nКожен отриманий коло треба скласти навпіл, щоб шов виявився посередині і закріпити по центру чорною ниткою, щоб вийшов самий звичайний бантик з двома петельками з боків. Таким же чином треба діяти з іншими заготовками, і з'єднати всі найпростіші бантики разом. Тепер у вас вийшов перший шар, який складається з восьми петельок, а його серединка закріплена чорної міцної ниткою. Часто, коли ми зав'язуємо бант з атласної стрічки нам необхідно допомога голки з ниткою, щоб надійно закріпити центр і щоб виточки лягали акуратно, рівно, не перекручиваясь.\nБант з атласної стрічки: майстер-клас\nПереходимо до наступного етапу, як зробити бант з атласної стрічки , а для другого шару нам знадобляться червоні і білі стрічки в горох. Їх треба нарізати смужками, всього п'ять штук. Потім кінчики кожної смужки скласти навпіл і зрізати куточок. Вийшли маленькі стрічки з різьбленим краєм, як показано у майстер-класі.\nТепер всі підготовлені смужки треба з'єднати однією ниткою, прошивши їх двома стібками по центральній лінії. Попередньо можна намітити олівцем центр кожного відрізка. Коли всі смужки будуть прошиті, нитка треба стягнути, а кінець нитки обернути навколо центру отриманого другого шару і зав'язати.\nДля третього шару знадобляться чотири відрізка білого кольору різної ширини, кожен відрізок треба скласти так, як показано на фото-уроці, щоб вийшла відповідна заготовка, яка займе своє місце в майбутньому аксесуарі. В даному випадку краї смужок треба фіксувати на клей. Ця заготовка буде за формою нагадувати метелика.\nЩе одну схожу метелика, але меншого розміру треба зробити, використовуючи червону і чорну в горох стрічки. На завершення треба лише з'єднати між собою всі підготовлені чотири шари, фіксуючи їх по центру на крапельку гарячого клею.\nТут ви можете знайти більш прості поради, як зав'язати бант з атласної стрічки , які обов'язково стануть в нагоді вам у повсякденному житті. З такими ідеями ви завжди зможете гарно перев'язати подарункову коробку або зав'язати пояс на плаття дочки.


Приходять в музей відвідувачам нерідко хочеться закарбувати на фото ті твори мистецтва, які там представлені, а іноді сфотографувати і себе на їх фоні. Навіщо? На довгу пам’ять. Особливо важко втриматися від такої спокуси, відвідуючи великі музеї світового значення, на зразок Ермітажу, Третьяковської галереї, або Лувру. І зовсім нестерпно знати, що знаменитий шедевр – поруч, буквально в парі кроків. А зробити на його тлі Селфі не вийде – фотозйомка заборонена. Іноді її, правда, дозволяють, але беруть додаткову плату, та ще й обумовлюють – заборонено знімати зі спалахом. Не можна брати з собою і штатив.\nТакі заборони обурюють сторонніх, але якщо почати розбиратися, стане ясно – обмеження на фотозйомку вводять не просто так, у співробітників на це є вагомі причини. Спробуємо їх перерахувати.\nЧому не можна фотографувати в музеях зі спалахом?\nЯкщо ви принесли в музей фотоапарат або мобільний телефон, і вам дозволили зйомку в особистих цілях, то перше, що ви повинні зробити – відключити вбудований спалах, навіть якщо вам здається, що вона потрібна – в залі напівтемрява, освітлення м’яке, розсіяне, і знімки можуть вийти нечіткими. На використання спалаху накладено суворе табу, і ось чому:\nОсновна частина експозицій – це картини. Причому, неважливо, як вони написані – олійними фарбами по полотну, аквареллю по папері, або темперою по дерев’яній дошці. Важливим є те, що будь-який пігмент чутливий до світла. Акварель і пастель найбільш ніжні в цьому плані – вони легко вигорають, а для спалахів використовують ксенонові лампи, які можуть завдати їм непоправної шкоди. Можливо, від одного фото нічого не буде. Але ж повз картин щодня проходять сотні відвідувачів. Уявіть, що кожен з них клацає спалахом. Такого варварства не переживе навіть найстійкіший пігмент.\nНе тільки картини, а й відвідувачі страждають від спалаху. Різкі світлові відблиски в напівтемному залі б’ють в очі, відволікають від перегляду експонатів, і просто нервують. Використання спалаху ускладнює роботу доглядачів, які повинні стежити за порядком і захищати експонати від вандалів.\nНавіщо потрібен повну заборону на фотозйомку?\nУ деяких музеях просто не можна знімати – неважливо, зі спалахом або без неї. Навіть якщо відвідувачі будуть запевняти, що це фото на пам’ять, для особистої колекції. Крім того, всі музеї накладають вето на професійну зйомку. Штатив – предмет, який точно не дозволять пронести в зал, іноді підозру викликає дзеркальний фотоапарат, або навіть кофр з аксесуарами.\nЧому не можна фотографувати в музеях зі штативом? Тому що це різновид піратства, яка порушує права власника (якщо твір мистецтва знаходиться у власності музею), або автора (якщо в залі виставлені роботи сучасного художника). Іноді проводяться виставки приватних колекцій, власники яких теж має право забороняти фотографування. Будь-яку професійно зроблену репродукцію можна роздрукувати, або викласти в інтернеті, і потім продавати. Але право поширювати копії творів є тільки у тих, хто ними володіє.\nСаме тому музеї вільно випускають набори листівок або альбоми, наприклад, «Шедеври Третьяковській галереї», які можна купити в сувенірних крамницях. Щоб легально тиражувати експонати пересувної виставки, потрібно домовитися з її господарем, і тоді частина прибутку від продажу репродукцій піде йому. А ось якщо таким бізнесом самовільно займеться приватний фотограф – він порушить закон.\nОсь тільки відрізнити професійну зйомку від аматорської все важче. У наш час навіть «мильниця» здатна видати якісний знімок, більш того – хорошими фотокамерами оснащують смартфони і планшети. А вони є в кишені у кожного. В таких умовах багатьом музеям простіше дати повну заборону на фотозйомку, ніж розбиратися з технічними тонкощами. А для тих, хто хоче собі сувеніри на пам’ять, є спеціальні магазини, де можна купити і альбоми, і листівки, і маленькі копії скульптур. Та й зробити Селфі на тлі музейного будівлі ніхто не забороняє.\nЧому не можна фотографувати в музеях? Ссылка на основную публикацию


Тема уроку: «Хазяїн» - соціально-сатирична комедія нового типу. Композиція. Образ Пузиря — українського капіталіста. Психологічне вмотивування вчинків Пузиря, трагікомізм образу. Інші дійові особи, українська література, 10 клас\nТема уроку: «Хазяїн» — соціально-сатирична комедія нового типу. Композиція. Образ Пузиря — українського капіталіста. Психологічне вмотивування вчинків Пузиря, трагікомізм образу. Інші дійові особи, українська література, 10 клас\nМета: Знати зміст комедії; визначати проблематику; характеризувати образи з точки зору сучасного читача. Виховувати почуття відповідальності перед суспільством та оточуючими\nХІД УРОКУ «Хазяїн» — соціально-сатирична комедія нового типу. Композиція. Образ Пузиря — українського капіталіста. Психологічне вмотивування вчинків Пузиря, трагікомізм образу. Інші дійові особи, українська література, 10 клас\n2. Ознайомлення з темою та навчальними цілями заняття (план заняття).\n„Хазяїн” — соціально-сатирична комедія нового типу. Композиція\nОбраз Пузиря — українського капіталіста.\nПсихологічне вмотивування вчинків Пузиря, трагікомізм образу. Інші дійові особи.\n3 Мотивація навчання: необхідне знання теми для морального розвитку особистості Вказується значущість теми у майбутньому житті\nНаголосити на історичні події к. ХІХ ст. Значення драматургії в історії української літератури того часу.\nПрослуховування рефератів про життєвий і творчий шлях Карпенка-Карого.\n5. Формування професійних вмінь і навичок: теорія літератури\nКомедія – один з видів драматичних творів, в якому висміюються нездорові суспільні або побутові явища, людські вади.\n1. Комедійний конфлікт (відтворення суперечностей між старим, відмираючи і новим, прогресивним, що утверджується в житті).\n2. Викриття і висміювання недоліків і пороків суспільного та побутового життя, негативних рис вдачі персонажів.\n3. Зображення подій і персонажів у комедійному (сатиричному або гумористичному) плані.\n4. Наявність комічного героя.\n5. основних дійових осіб 4-5.\n6. Діалогічний спосіб викладу матеріалу.\n7. Прозова форма (рідше віршована).\n8. Обсяг середній як для драматичних творів.\nГумор — співчутливе, доброзичливе зображення смішних вад вдачі героя або недоліків громадського й побутового життя з метою їх виправлення, переборення.\nСатира – різке, глузливе висміювання пороків у вдачі персонажа, в подіях та явищах громадського чи побутового життя з метою їх викриття і заперечення.\nСарказм – злобне, в’їдливе висміювання глибоких пороків вдачі персонажа, подій та явищ громадського й побутового життя з тим, щоб викрити їх потворну суть і викоренити, знищити (виправити їх не можна).\nЗасоби зображення комічного\n1. Прагнення дійової особи показати не тим, чим вона є насправді.\n2. Неправильне розуміння персонажем якогось предмета чи явища.\n3. Надання предмету зображення невластивих йому рис та якостей.\n4. сполучення в реченні слів, що означають різнорідні поняття (пан або гнилиця).\n5. Неправильне розуміння міжмовних омонімів («лаялась собачка із панськой породи»).\n6. Використання або розуміння метафоричних фразеологізмів у прямому значенні (за жабри).\n7. Каламбур – гра звуків або слів («дві копійки без копійки і копійку здачі»).\n8. Використання пестливих слів з метою висміювання.\n9. Вживання гіперболи з метою висміювання зображеного (з’їсть за вола, а зробить за комара)\n10. Іронія – вживання слів у протилежному значенні (так глибоко – старій жабі по коліно)\n11. Використання вульгаризмів.\n12. Очуднення – пояснення персонажем нових для нього предметів та явищ на основі своїх знань про навколишній світ.\n13. Макаронічна мова – змішування й перекручування слів різних мов.\n14. Народна етимологія – перекручення персонажем слів, вимова яких для нього важка (хвалітон, патрет, фортоплян).\n15. Жартівливі народні прислів’я та приказки в художньому творі.\n16. Дитяча етимологія – шепелявість, картавість та інші дефекти в мові дітей.\n17. Урочистий тон і використовування відповідних засобів при зображенні буденних подій, описі звичайних предметів.\n18. Комічна ситуація.\n19. Комічна подія.\n20. Комічний монолог.\n21. Комічний герой.\n22. Комічний діалог.\n23. Травестія («переодягання» античних героїв у панський і селянський одяг українців – Котляревський «Енеїда»)\n24. Бурлеск («Еней прочумався, проспався і голодранців позбирав»).\n25. Характеристичні прізвища (Калитка, Фінтик, Макогоненко, Голохвастов).\nТема: У п’єсі показано типові картини системи господарства капіталіста – землевласника та руйнування бідняцьких господарств. Послідовно розвивається демократична ідея боротьби проти «темного царства» хижаків; жорстоких, звироднілих експлуататорів трудового народу.\nСюжет комедії автор будує на основі життєвих конфліктів, породжених законами життя.\nБагатий землевласник прагне досягти максимальних прибутків шляхом експлуатації робітників, розорення бідняцьких господарств. Заради наживи він іде навіть на шахрайство. Мільйонер Пузир домовляється з Маюфесом про участь у шахрайстві і дає вказівки своїм управителям посилити експлуатацію строкових робітників, позбавити їх землі. Ці плани Пузиря становлять зав’язку комедії. Під час здійснення хижацьких планів виникають різні ускладнення, конфлікти. Стався бунт робітників і селян, розкрито шахрайство, Пузир тяжко захворів. Загострення цих конфліктів становить кульмінацію комедії.\nРозв’язка комедії – жалюгідне становище Пузиря, коли він дізнається про катастрофічний стан своїх справ.\nОбрази у п’єсі\n1. Особливості характеру:\nненаситна жадоба до збагачення,\nбездушність, некультурність, скупість.\n2. Типовість образу Пузиря.\nПро халат, жалюгідність через жадобу: Феноген: «Халат мільйонера! Бачите, як багатіють. Ще отакий є кожух, аж торохтить! Нового купувать не хоче, а від цього халата і від кожуха, повірите, смердить! Он, як люди багатіють, учітеся!\nМарія Іванівна про халат, страх перед хазяїном: «… через два місяці рівно будуть іменини Терентія Гавриловича, треба, щоб халат поспів якраз на іменини. Я не можу йому від себе подарувати, бо буде страшенно гніватись, що такий розход зробила, та ще й гроші брала крадькома. Халат, голубочко, буде дуже дорогий! 15 аршин ліонського бархату – по 9 руб. Аршин і 20 аршин шовку по 3 руб., шнур товстий шовковий, чистого шовку, з китицями – 30 руб., вам за роботу – 50 руб. – всього 275 руб…. Ви ж, голубочко, настьобайте підкладку густо-густо узорами; на полях вишивайте вгладь буряки з розкішними бадиллями, а на бортах вишивайте барана й овечку. Та зробіть так, щоб він зразу побачив, що вещ дорога, а продається дешево.»\nПузир жадність: «Всякий чорт прийде сюди голодний, а ти його годуй. Нема, щоб з собою привіз солонини там, чи що. Нехай не звикають!»\nЗеленському гонитва за дешевою робочою силою: «…Добре хазяйнуємо! Робочі все заберуть, а нам же що зостанеться, а чим же я буду вам жалування платить? Так не можна, ви не вмієте зробити дешевого робітника.»\n«хазяйновитість»: «Це тобі не борщ пробувать нічого – треба взять», «Ви ніколи не пробуйте, а просто їжте!»\nПро життя: «Кругом крадуть і крадуть… Голодних буде тим більше, чим більше голодним помагать.\nМорить голодом робітників: «Робочий чоловік, мужик, не любить білого хліба, бо він і не смачний і не тривкий. Оце саме настояний хліб для робочих. Питательний, як кажуть лікарі».\nБезкультурність, обмежений кругозір: «Котляревський мені без надобності»\nПро бідноту: «терпіть не можу цієї бідноти».\nОбрази Феногена і Ліхтаренка – управителів та хабарників\nЗозуля про них: «Честь давно вже потеряли, бо ви самі злодюги і не повірите нікому, що він краде так, як ви. Кати бездушні ви!».\nФеноген про свої справи, скуповує землю, прагне бути хазяїном: «Гріх скаржитись! Та тільки то моя біда, що перше я купував, продавав і мав добрі куртажі варт було побиватись, а тепер держить при собі. Коли-не-коли перепаде свіжа копійка! Так пошукайте для мене десятин 500»\nБере хабарі (у Зеленського): «…якби не давали, то я б і не брав! А коли дають – бери! І сам хазяїн наш усіх научає: з усього, каже, треба користь витягать, хоч би й зубами прийшлося тягнуть – тягни! Так він робив і так робить від юних літ, а тепер має мільйони! Чом же мені не тягнуть, щоб і самому стать хазяїном. Та я й не тягну – дають. Тут і гріха не має!»\nЦе люди низької моралі, брехливі і підлі. Своїми негідними вчинками вони доводять до самогубства чесного юнака Зозулю, який закінчив сільськогосподарську школу.\nОбраз досвідченого поміщика Золотницького – ліберал, родовитий поміщик. Пузиреві говорить: «Дай віку дожить, не виганяй мене з Капустяного!» В його образі зображується занепад дворянства. Його лібералізм поступається під владою грошей.\nПредставники інтелігенції – Соня — донька Пузиря – їй бракує рішучості й наполегливості. Вона лише говорить про хижацьке ставлення до робітників, але нічим їм не допомагає. Калинович – вчитель гімназії, який мріяв одружитися на Соні, й також співчував селянам.\nОбрази селян, робітників. Досить таки скупі, але відчувається неспокій, непокора (бунт, стрілянина Ліхтаренка)є\n1. Що найбільше запам’яталося з життя Карпенка-Карого?\n2. Особливості комедії.\n3. Образ Пузиря.\n1. Роль Тобілевича у боротьбі за український театр.\n2. Основні види комічного\n3. Образи Феногена і Ліхтаренка.\n1. Твори і ролі Тобілевича.\n2. Засоби зображення комічного.\n3. Образи інтелігентів у комедії «Хазяїн» Карпенка-Карого.\nЗапитання для всіх: «З якою метою вводить автор в п’єсу образ Злотницького»\n7. Звіти студентів про виконану роботу.\n8. Коментар виконання практичної роботи: Короткий аналіз відповідей, виставлення оцінок.\n· Яким шляхом вирішив скористатися Пузир для свого збагачення?\n· Яке завдання він дає Ліхтаренкові, переводячи його в Мануйлівку? Як ви оцінюєте це з морального боку?\n· Що свідчить про скупість мільйонера?\n· Чому Пузир хоче віддати свою дочку Соню за Чоботенка?\n· Яка риса характеру хазяїна розкривається у сцені з орденом?\n· Чи справді капіталіст відчув свою провину перед робітниками, розпорядившись поліпшити харчування?\n· Що нового з’явилося у стосунках Ліхтаренка і Феногена? Які наслідки їхнього співробітництва? Чим схожі вони на свого хазяїна?\n· Чому Пузир зневажливо ставився до Калиновича?\n· Яка історія вийшла з халатом мільйонера? Чому вона викликає сміх?\n· Як сприйняв Пузир звістку про арешт Петра Михайлова?\n· Як ви сприйняли радість хазяїна від того, що вдалося «загнуздати мануйлівських мужиків»?\n· Чи має інтелігент Калинович моральну перевагу над хазяїном? У чому вона?\n· Які риси характеру Пузиря розкриваються в розмові з Золотницьким?\n· Що найбільше турбує хазяїна під час хвороби?\n· Як мільйонер хоче «викрутитись» од відповідальності за участь у злісному банкрутстві?\n· Що принесло радість Пузирю в тяжкий для нього час? Якої ви думки про це?\n· Яку характеристику дає Пузир Михайлову в останній яві? Чи підходить вона до нього самого?\n· Що ж спричинило формування в характері мільйонера скупості?\n· Чи в усьому Пузир заслуговує викриття та осуду?\n· Які обов’язки Феногена? Яка риса його характеру найбільше впадає в очі? Де взялися у лакея гроші, за які можна купити цілий маєток? Що бере Феноген за основу при оцінці людини? Які ще риси характеру Феногена вам запам’яталися?\n· Які наслідки шахрайського співробітництва Феногена і Ліхтаренка?\n· Чому Пузир доручає Ліхтареикові найважчі операції? Наведіть приклади.\n· Чому мануйлівці жили трохи краще, ніж селяни в інших селах? Що зробив Ліхтаренко в Мануйлівці і якими були наслідки цих заходів? Чим закінчилася скарга робітників? Чому стався бунт у мануйлівській економі??\n· У чому він протиставляється Пузиреві?\n· Як показано економічне суперництво Пузиря і Золотницького?\n· Чим викликає він наші симпатії?\n· Як сам автор ставиться до ліберальної інтелігенції і в чому це виявляється?\n· Як Золотницький намагається вистояти? (Він шукає нових форм господарювання: разом з кількома компаньйонами поміщик будує цукровий завод, але твердо не знає, що вийде із задуманої справи («завод лопне — Капустяне твоє»).\n· Які ж наслідки втручання Соні? (Що ж до Соні, то життя вона знає погано, жорстока правда про становище людей у батькових економіях була для неї несподіваним відкриттям. Дівчина обіцяє потурбуватися, щоб людей годували краще. Пузир розпорядився поліпшити харчування, але, як ми вже бачили, не від усвідомлення своєї провини, а в інтересах господарства. Отже, письменник показує, що добрі наміри ліберальної Інтелігенції не могли здійснитися в тодішньому суспільстві, бо наштовхувалися на повне небажання капіталістів виконувати їх.)\n· Що означає «комерчеський гендель» Ліхтаренка?\n· Які наслідки «співробітництва» Ліхтаренка і Феногена?\n· Яка роль образу Золотницького?\n· Які ідеали Калиновича і чи імпонують вони вам?\n· Про що свідчать настрої робітників і селян в Пузиревих економіях?\n· Які ж погляди Калиновича на життя? (Він вважає, що щастя не в багатстві, а у взаємній любові, і з почуттям гідності та благородства заявляє мільйонеру: «Віддайте все ваше добро, всі ваші мільйони старцям, а я візьму Софію Терентіївну без приданого». Але безкорисливість Калиновича натикається на цілковите нерозуміння Пузиря, людини зовсім іншої моралі, для якої багатство займає перше місце в житті.)\nЯк автор ставиться до Соні й Калиновича? (Драматург їм симпатизує, вкладає в їхні уста і свої думки. Герої протестують, хоч і нерішуче, проти хижацьких методів господарювання й аморальності мільйонера, пропонують свій, ненасильницький шлях удосконалення суспільних відносин. І хай цей шлях, можливо, й наївний та розрахований на тривалий час, однак він заслуговує на добре слово, бо свідчить про небайдужість інтелігенції того часу до людської долі.)\n10. Домашнє завдання: читати Старицького М. «Не судилось», доповіді за творчістю М.Старицького


Пологи — це праця, важка праця.\nКожна жінка, що народжує мріє про те, щоб пологи були легкі і швидкі.\nІснує безліч прикмет і змов на швидкі і легкі пологи, які передаються з покоління в покоління і оточують майже кожну жінку під час вагітності.\nІснує повір’я, що ім’я дитини слід зберігати в таємниці до його народження. Ще з давніх врёмен вважалося, що злі духи, дізнавшись ім’я дитини, принесуть йому шкоду і ускладнять його поява на світ.\nБільшість народних прикмет на легкі, швидкі пологи мають логічне обгрунтування.\nПрикмети від бабусь\nЖінки намагаються дотримуватися прийме на легкі і швидкі пологи.\nЄ прикмета, що для полегшення болю під час пологів необхідно відкривати вікна і двері, шафи, розв’язувати вузли на поясах і мотузках. Як би звільняти шлях дитині для приходу в новий світ життя.\nУ давні часи для полегшення болю породіллю змушували пожувати власну косу.\nЩоб пологи пройшли легко породіллі рекомендується стоячи триматися за опору під час сутичок.\nНе слід нікому розповідати про те, що почалися пологи, щоб уникнути мук за душі всіх, хто дізнався про почалися пологи.\nЗапалені вінчальні свічки перед іконою, згідно повір’ям, проганяють смерть.\nДля швидкого появи дитини на світ повитухи посипали родові шляхи цукром.\nНародні прикмети говорять ще й про те, що мати буде менше любити свою дитину, якщо пологи легкі і швидкі. Хоча важко в це повірити! Як може мати любити більше або менше своєї дитини.\nДля полегшення болю чоловік породіллі повинен зняти з її правої ноги туфель і розв’язати пояс, а також чоловікові слід торкнутися своїм коліном спини дружини.\nДля того, щоб пологи були швидкі і легкі, впродовж трьох днів після відправлення жінки в пологовий будинок не слід нічого виносити з будинку, де вона живе.\nВ давнину вважалося, що якщо облити жінку, яка очікує дитину, крижаною водою з-за рогу — це «на легкі пологи».\nЩоб народити без болю, вагітної слід надкусити окраєць чорного хліба, проковтнути його і сказати: Хлебушек, на тебе Матінка Богородиця дивилася? Під час своїх пологів тілесні муки терпіла? От і мені так би дивитися і мук при своїх пологах не терпіти.\nЩоб пологи пройшли швидко необхідно кинути свою фату і переступити через неї кілька разів.\nЩоб уникнути передчасних пологів, вагітній жінці не слід піднімати високо руки при развешивании білизни.\nЩоб дитина не заплутався в пуповині, не рекомендується в’язати або шити під час вагітності. Що пов’язують з поданням вузла. Вважалося, що вузол зав’язує дитині вихід в світ. Однак деякі вагітні люблять в’язати і шити і ставляться до такої приймете скептично.\nВіра жінки в замовні слова, прикмети та повір’я допомагає їй під час пологів психологічно, а моральна підтримка родичів і коханого чоловіка гарантує успішні і легкі пологи.\nПогляд сучасної медицини на прикмети\nСучасні акушери-гінекологи, вислуховуючи подібні міркування сучасних майбутніх мам, приходять в тихий жах і погоджуються лише з тим, що не варто переступати через очевидні перешкоди — наприклад, стрибати через канави і лазити через паркани, що може спровокувати розбіжність кісток симфізу або просто привести до травмі ніг.\nЧи варто вагітній жінці обтяжувати себе певними заборонами і вірити в прикмети? Кожна майбутня мама приймає рішення самостійно — вірити чи не вірити, дотримуватися або не дотримуватися. У будь-якому випадку через 9 місяців ваш малюк порадує вас своєю появою і у вашому житті настане новий етап — виховання і турботи про свою дитину.\nОбстеження грудей в домашніх умовах


Підбито підсумки дворічної акції допомоги на Донбасі – U.P.M.P\nГоловна › В Польщі › Підбито підсумки дворічної акції допомоги на Донбасі\nВ Польщі 27.01.2021 19:52\nГолова Фонду «Міст солідарності» Марта Тітанєц сказала, що за цей час навчальний курс пройшли 50 соціальних опікунів, а п’ятеро осіб створили місцеві організації допомоги. Про це повідомляє Upmp.news з посиланням на Польське радіо.\n«Ми дали їм надію та показали, що Польща про них пам’ятає», – так організатори польської допомоги для жителів Донбасу підсумували дворічний проект допомоги. В рамках акції Фонду «Міст солідарності» (пол. – Fundacja Most Solidarności) та Карітас Маріуполь було організовано медичну, психологічну, юридичну та соціальну допомогу у прифронтовій зоні.\nПольські медичні команди 190 разів виїжджали у села поблизу фронту, аби там надавати медичну допомогу. Було проведено понад 5600 домашніх візитів. Марта Тітанєц підкреслює, що ситуація у цьому регіоні – складна:\nакціяДонбасдопомогаМарта ТітанєцМіст солідарності


Сьогодні пропоную вам\nГлавная → Сьогодні пропоную вам\nСьогодні пропоную вам приготувати виноградну наливочки — екологічно чисту, без всяких шкідливих добавок і консервантів, вельми корисну для серця і для душі.\nА взимку, сидячи за столом, наллєте цю наливочки в красиві чарки (які можна купити в інтернет-магазині посуду за адресою http://posuda-nadom.com.ua/), і порадієте за своє старання, і мені спасибі за рецептик скажете .\nЩоб приготувати виноградну наливку, візьміть:\n— очищений виноград (два кілограми);\n— цукор (сімсот грам);\n— вода (двісті п'ятдесят мілілітрів).\nКількість продуктів вказано з розрахунку — трилітрова банка наливки.\nПромийте зрілий виноград, дайте воді стекти. Ягоди відберіть гарні, без гнилі. Укладіть очищені ягідки в банку (три літри), додайте воду, цукор, встановіть водяний затвор. Затвор ставлять для випуску вуглекислого газу, він обов'язково утворюється при бродінні.\nВодяний затвор робиться таким чином: беремо тугу капронову кришку, проробляємо в ній маленьку дірочку близько до краю, потім вставляємо в дірочку зігнуту соломинку для коктейлів коротким кінцем. Щоб зберегти герметичність, заліплює звичайним дитячим пластелін всі щілини навколо отвору на обох сторонах кришки.\nНадягаємо кришку з соломинкою на банку, шийку банки також заліплюють пластиліном по всьому колу, щоб повітря через шийку не проникав. Довгий кінець соломинки, що стирчить з капронової кришки, опускаємо в банку з водою.\nВиноградна наливка своїми руками\nТепер приберіть банку в тепле місце, нехай наливка бродить до повного припинення бродіння (зазвичай на це йде тридцять-тридцять п'ять днів).\nПотім зніміть водяний затвор, профільтруйте виноградну наливку. Потім напій розлийте по пляшках, закупорьте пробками. Все, домашня наливка з винограду готова! Можна кликати гостей на чарочку.


Духова шафа GEFEST ДА 602-02 К74 - купити в інтернет-магазині ◁ ФОКСТРОТ ▷ відгуки, характеристики, ціни в Києві, Харкові, Дніпрі, Одесі\n4 людини додали цей товар в обране Код товару: 6380947\nПриватБанк від 1 896 ₴/міс.\nМонобанк від 1 896 ₴/міс.\nXарактеристики Духова шафа GEFEST ДА 602-02 К74\nпідсвітка; звуковий сигнал\n598 x 595 x 565мм\n550 x 570 x 540мм\nВідгуки про Духова шафа GEFEST ДА 602-02 К74\nІнформація Духова шафа GEFEST ДА 602-02 К74\nДуховка GEFEST відрізняється привабливим дизайном, який стане справжньою окрасою будь-якої сучасної кухні. Її обсяг становить 52 літри. За невелика витрата електроенергії пристрій одержав клас енергоефективності А. духову шафу отримав міцний корпус кремового кольору з розмірами 59.8 х 56.5 х 59.5 см.\nСтінки електричної духовки GEFEST ДА 602-02 К74 мають високоякісне емальоване покриття, стійке до впливу високих температур. Перевагою GEFEST ДА 602-02 К74 є режим конвекції, який забезпечує рівномірне приготування їжі. Робота вентилятора відповідає за постійну циркуляцію гарячого повітря всередині камери, завдяки чому великі пироги, шматки мису і риби однаково добре пропікаються всередині і зовні. Вбудований термостат гарантує підтримку температури на одному рівні. Використовуйте електрогриль для приготування овочів або м'яса з мінімальною кількістю рослинного масла. Обертовий крутив знадобиться для запікання великих шматків м'яса.\nНа фронтальній стороні корпусу GEFEST ДА 602-02 К74 розташовані механічні перемикачі інтенсивності нагріву духової шафи. Механічний таймер допоможе вам запрограмувати час приготування страв. Вбудована підсвітка дасть можливість не відкривати в зайвий раз дверцята, щоб подивитися ступінь готовності ласощі. По завершенню приготування спрацьовує акустичний сигнал. Всього вам доступно 9 режимів нагріву духовки, що дасть можливість підібрати оптимальні умови для кожного блюда.\nвід 2370 ₴/міс\nвід 2343 ₴/міс


Aston Martin створив субмарину – Автоновини з усього світу\nAston Martin створив субмарину\nПідводний «автомобіль» розроблений спільно з американським виробником підводних човнів Triton і вже готовий до виробництва в комерційних цілях.\nЗпроектированный в рамках Aston Martin Project Neptune апарат вміщує в себе трьох осіб (пілот і два пасажири). Салон розроблявся на основі інтер’єрів спорткарів бренду Aston Martin і відрізняється обробкою преміального класу з натуральної шкіри, вуглецевого волокна.\nСубмарина вагою у 4 тонни здатна розігнатися з допомогою електричної силової установки до 9,3 км/год, а максимальна глибина занурення становить 500 метрів. Заряду акумуляторної батареї вистачає для 12-годинного перебування під водою.\nРоботи над Нептуном почалися у вересні минулого року, тепер же творці оголосили про те, що повністю завершили цикл розробки комерційної версії і пообіцяли показати публіці перший товарний примірник субмарини вже до кінця поточного року. Правда, ціна електричної субмарини, навіть з урахуванням преміальної обробки, кусається – близько 3,3 млн доларів.\nПерший кросовер Aston Martin отримав власне ім’я\nShare the post "Aston Martin створив субмарину"\nНазад Попередній запис: Nissan залишить Європу без дизелів\nНаступн. Наступний запис: Aston Martin has created a submarine


Не туристичний маршрут туристичного Львова – Студвей\nНе туристичний маршрут туристичного Львова\nІрина Ладика 08.04.2017 Подорожі\nІноді здається, що в популярних місцях, як-от площа Ринок чи Шевченківський Гай, туристів значно більше, аніж самих львів’ян. Але у Львові все ще є місцини, які відкривають душу міста і де не зустрінеш приїжджих.\nТОП-7 невідомих місць Львова\nЦе фортифікаційна споруда в парку позаду Наукової бібліотеки імені Василя Стефаника. Вона складається з будинку казарми і чотирьох фортів. Під час Другої світової війни в цитаделі був концтабір для військовополонених. Зараз ці будівлі не в найкращому стані, в одній із них тепер готель. А от інший форт, який розташований праворуч, облюбували деякі сміливці, які навіть вилазять на дах. Тут є що подивитися, або ж можна просто прогулятися парком.\n2. Лиса гора\nЯкщо про Високий замок знають усі й вважають обов’язковим піднятися на нього, то Лиса гора (яку, до речі, чудово видно з оглядового майданчика замку) чомусь залишається поза увагою. Хоча краєвид із неї відкривається не гірший. Там дуже багато трав та дерев і немає бруківки. Можна посидіти в тиші й помилуватися панорамою Львова. А ще це чудове місце для фотосесії. Одне слово, обов’язково відвідай.\n3. Подвір’я забутих іграшок\nНавіть не всі львів’яни знають, що такий незвичний дворик є в місті. Один із мешканців будинку самостійно облаштував його для своїх онуків: поставив гойдалку, змайстрував пісочницю та фонтан, прикрасив подвір’я іграшками. Згодом про цю місцинку стали розповідати, почали приходити охочі побачити таку красу на власні очі. Вхід – безкоштовний. Чіпати руками все і фотографуватися – можна. Адреса: вулиця Князя Лева, 3.\nЦей спальний район не знайдеш у жодних туристичних путівниках. Але тут відчуєш настрій не туристичного Львова: заклопотаного, трішки сумного, але завжди культурного. Доїхати туди можна сучасним низькопідлоговим трамваєм №8, сівши на площі Соборній. У цьому районі варто прогулятися двориками та кварталами, але бажано з гідом. На перший погляд, тут усе дуже однакове, тому можна легко заблукати.\nТакож на Сихові є старовинна дерев’яна Церква Пресвятої Трійці. Розташована вона на вулиці Садибній, 1А, про неї знають навіть не всі сихівчани. Збудована культова споруда приблизно в 1600 році. Її особливість – низенькі вхідні двері заввишки лише 1,5 метра. Також на Сихові можна прогулятися лісопарком, який місцеві називають лісом.\n5. Тюрма на Лонцького\nЦе музей у приміщенні колишньої тюрми. У ХХ столітті тут була політична в’язниця для польської, радянської та нацистської влади. У музеї ти зможеш походити реальними тюремними коридорами, зазирнути у кабінет слідчого, фотолабораторію, камери, де утримувалися в’язні, та камеру смертників, де люди очікували на вирок. В одному з приміщень показують кадри з кінохроніки, на яких зафіксовано вбитих ув’язнених після відходу радянських військ. Також можна вийти на подвір’я, де прогулювалися заарештовані і де їх розстрілювали.\nВхід та екскурсії – безкоштовні. Адреса: вулиця Степана Бандери, 1. Поряд із головним корпусом Львівської політехніки.\n6. Пам’ятник рюкзаку\nУ Львові багато оригінальних пам’ятників, і цей – точно серед лідерів, хоча про нього знають не так багато людей. Пам’ятник розташований у дворі географічного факультету ЛНУ імені Івана Франка (вул. Дорошенка, 41). Якщо ти все ж таки приїхав(-ла) до Львова, то стовідсотково можеш називати себе туристом(-ткою). А тому сфотографуватися біля пам’ятника рюкзаку – майже обов’язок.\n7. Парк імені Івана Франка\nНа відміну від Стрийського парку, туристів тут практично немає. Сам парк тихий та просторий, тут можна посидіти на лавці та подумати про вічне. Розташований він перед головним корпусом ЛНУ імені Івана Франка (вул. Університетська, 1).\nЯк зекономити під час поїздки\nПроїзд. Трамвай та тролейбус – 6 гривень, якщо купувати в касі, і 7 гривень – у водія. Маршрутки й автобуси – по 7 гривень. Про пільги для студентів потрібно запитувати під час поїздки – у Львові їх щомісяця змінюють, прибирають і знову вводять.\nРозваги. У кінотеатрі, що розташований в ТРЦ King Cross, діє постійна акція: у будні з 9:00 до 18:00 зі студентським можна придбати квиток в IMAX усього за 50 гривень. Якщо вирушиш у музеї, то теж обов’язково бери із собою студентський. Знижка буде приблизно 50%.\nЇжа. Якщо ти не плануєш викидати шалених грошей, щоб поїсти у ресторанчиках на площі Ринок чи посмакувати львівського сирника, то пропонуємо тобі дешевші варіанти піцерій:\nПіцерія-бістро «Містечко»: за велику піцу тут віддають до 100 гривень. Адреса: вул. Модеста Менцинського, 12 (бічна Городоцької, поблизу ТЦ «Магнус»);\nПіцерія «Сіли-з’їли»: найдешевшу піцу тут купиш за 35 гривень. Перевагою закладу є локація у центрі: вул. Левицького, 2 та вул. Дмитра Вітовського, 1.\nЗаклади з українською кухнею:\n«Борщ» – на вулиці Катедральній, 3 розмістився ресторан з оригінальними назвами борщу. І з салом та хлібом, звісно.\n«Медовня» – обов’язково потрібно спробувати фірмову медовуху (25 гривень) та поласувати сирником (140 гривень).\nLviv.Travel. Туристичний путівник Львовом із великою базою даних про пам’ятки, кафе та ресторани. Сайт зовсім новий, має лаконічний та зрозумілий інтерфейс.\nАфіша Львова. Тут знайдеш усі цікаві заходи, які відбуваються в місті, а також інформацію про львівські заклади та їхні адреси.\nLviv Router. Не завжди у Львові за графіком їздять маршрутки. Щоб не мерзнути на зупинці, потрібно мати у смартфоні цю програму для пошуку маршрутів громадського транспорту в місті.\nКарта Львова офлайн. Щоб користуватися – не потрібен Wi-Fi.\nТепер ти озброєний(-а) до зубів. Сміливо вирушай до Львова за порцією натхнення та фото для Instagram!


Корисні й цілющі (лікувальні) властивості сливи і смоковниці (інжиру). Чим корисна зливу і фігове дерево (інжир). Лікування сливою\nЗливу. Корисні й цілющі (лікувальні) властивості сливи. Чим корисна зливу. Лікування сливою\nКрім чудових смакових якостей, слива володіє багатьма цілющими і лікувальними властивостями. Зливу дуже корисна для організму завдяки своєму багатому складу. Зливу насичена вітамінами, мінералами і необхідними речовинами для життєдіяльності організму. У середньому плід садової сливи на 100 г містить 87,0 г води, 0,8 г білків, 9,9 г вуглеводів, 65 г харчових волокон, 1,3 г вільних органічних кислот; 214 мг калію, 18 мг натрію, 28 мг кальцію, 17 мг магнію, 27 мг фосфору, 0,09 мг міді, 1,1 мг марганцю, 1,0 мг цинку, по 0,04 мг хрому і йоду, 0,02 мг фтору, 0,10 мг провітаміну А, від 0,04 до 0,06 мг вітамінів B1 і В2, 0,60 мг вітаміну РР, 10 мг вітаміну С, 0,08 мг вітаміну В6, 0,063 мг вітаміну Е. Зливу особливо багата вітаміном Р і речовинами Р-вітамінного дії, які сприяють зниженню кров'яного тиску і зміцнюють кровоносні судини. Причому вітамін Р добре зберігається навіть при переробці.\nСвіжі й сушені сливи (особливо чорнослив), а також компоти і соки з м'якоттю володіють ніжним проносну дію, рекомендуються при запорах і атонії кишечника. Сливи (чорнослив) сприяє виведенню холестерину з організму. Сливи рекомендуються при захворюваннях нирок і гіпертонічної хвороби. Сполуки калію, що містяться в плодах сливи, виявляють сечогінну дію, чим сприяють виведенню з організму надлишку води та кухонної солі.\nКорисні властивості сливи проявляються при ревматизмі та хворобах обміну речовин (подагрі та ін), а відвари і примочки з свіжих і висушених листя застосовують як ранозагоювальний засіб.\nСливи містять солі калію: їх у сливах до 214 мг на 100 г плодів. Калій має важливе фізіологічне значення, а саме він бере участь у передачі нервових імпульсів, у скороченні м'язів, підтримання серцевої діяльності і кислотно-лужної рівноваги в організмі. Під впливом калію посилюються жовчовиділення та виведення сечі з організму. У лікувальному раціоні сливи, і особливо чорнослив, знаходять досить широке застосування при деяких захворюваннях кишечника, що супроводжуються запорами, при подагрі, ураженнях печінки, нирок і серця, для підвищення апетиту і секреції шлункового соку.\nУ листі, а також у плодах сливи знайдені кумарини, що володіють здатністю попереджувати утворення тромбів в кровоносних судинах, виліковувати тромбози, а також розширювати коронарні судини.\nЗливу легко перетравлюється. Плоди сливи сприяють утворенню крові, розслаблюють нижній травний тракт і прочищають шлунок. Сливи дуже ефективні при лікуванні захворювань, викликаних надлишком жовчі або занадто високим внутрішнім жаром. Сливи зміцнюють печінку і очищають кров, виганяючи з тіла токсини. Сливи їдять як у свіжому так і в сушеному вигляді. Сушені сливи є засобом від високої температури. Кислий смак злив вказує на те, що вони ще не дозріли - такі сливи не дуже корисні. Дайте їм полежати кілька днів, дочекайтеся поки вони дозріють.\nЗливу безумовно заслуговує уваги як лікарська рослина. Слива - природний гібрид аличі та терну. Слива (особливо сушена - чорнослив) має послаблюючу і сечогінну ефектом, має цілющу дію при атеросклерозі, холециститі, хворобах печінки, серця, нирок, при гіпертонії. Деякі харчові продукти з проносним ефектом вживаються неправильно, бо вони не дають очікуваного результату. При приготуванні сливи потрібно залити крутим окропом, але ні в якому разі не кип'ятити і не підсолоджувати. Вранці натщесерце з'їсти кілька злив, а якщо можливо, то і кілька разів на день у різний час. Страждаючим запорами необхідно пити воду, в якій довго варилися сливи і овес.\nФігове дерево (інжир). Корисні й цілющі (лікувальні) властивості смоковниці (інжиру). Чим корисна смоковниця\n2 ст. ложки сухого інжиру залити 1 склянкою гарячої води, тримати в закритій емальованому посуді на водяній бані 30 хв, процідити через 2-3 шари марлі, і обсяг отриманого відвару довести кип'яченою водою до вихідного. Приймати по 1/2 склянки 3 рази в день до їжі.\nНаявність у плодах інжиру солей калію робить його корисним при захворюваннях серцево-судинної системи, фермент фиции робить позитивний вплив на розсмоктування тромбів в судинах.\nПротипоказанням для застосування плодів інжиру є подагра (із-за утворення при варінні солей щавлевої кислоти), гострі шлунково-кишкові захворювання (за наявності клітковини) і цукровий діабет (велика кількість цукру).\nФігове дерево (інжир) дуже корисна для здоров'я, так як корисних речовин у ній хоч відбавляй: свіжі плоди смокви (інжиру) містять до 1.3% білків, 11.2 цукрів, кислот лише 0.5%. У сушених фигах частка білка збільшується до 3-6%, цукру - до 40-50%, що надає їм глибокий солодкий смак і відчуття ситості (калорійність сушених плодів - 214 ккал/100г). Є в них і вітаміни (В-каротин, В1, В3, РР, С)і мінеральні речовини (натрій - 18 мг/100г, калій - 268, кальцій - до 34, магній - до 20, фосфору - до 32). Калію так багато, що за його змістом інжир поступається лише горіхам. По-друге, дуже вже рясний урожай - до 20 тонн на гектар. По-третє, невибагливий: може рости на бідних землях, кам'янистих осипах, скелях, кам'яних стінах. Однак, могутні дерева зустрічаються в долинах річок, в умовах гарної водозабезпеченості. Плодоносити інжир починає на 2-3 рік, живе до 30-60, а в деяких випадках до 300 років.\nЗ давніх пір фігове дерево (інжир) використовують у медицині. Ие застосовують як засіб від кашлю, від захворювань горла, для чого супліддя заварюють окропом або гарячим молоком. М'якоть ж плодів смоковниці (інжиру) має хороший потогінний і жарознижуючою властивістю. Крім того, заліза в інжирі більше, ніж у яблуках, тому його рекомендували хворим, страждаючим железодифицитной анемією. Так, як у листі смоковниці (інжиру) міститься кумарин (речовина, що підвищує чутливість організму до сонячної радіації), вони теж знайшли застосування. Препарат фурален, одержуваний з листя інжиру, застосовується при деяких видах плішивості, причому, сік і ефірні масла пригнічують ріст деяких грибів і бактерій.


Кросовер "Ламборджині-Урус": огляд, характеристики та відгуки\nМабуть, найвідоміший виробник спорткарів- це «Ламборджині». Італійці завжди славилися своїми швидкими машинами. Але в цей раз вони вирішили зазіхнути на щось нове - створити кросовер. «Ламборджині-Урус» є першим позашляховиком, який коли-небудь проектувався в компанії. У 2012 році на Пекінському автошоу був представлений перший концепт моделі. Спортивний кросовер «Ламборджині» здивував багатьох. Нещодавно виробник заявив про серійний випуск, який буде розпочато вже в наступному році.\nЗовнішність машини досить неординарна. Так, автомобіль володіє грубими, спортивними гранями, суворої оптикою і широкими «ніздрями» воздухозабора. Дизайнерам вдалося підкреслити спортивність і динамічність позашляховика. Цей кросовер не схожий на інші - у нього своя історія і характер. Ще одна особливість кросовера «Ламборджині» -це тонкі дзеркала. Вони настільки малі, що ледь помітні водієві. Але це рішення було прийнято не на шкоду безпеки. Справа в тому, що в ці тонкі дзеркала інтегровані маленькі камери, які виводять всю інформацію на загальний дисплей. Водієві зовсім не потрібно обертати головою, щоб бути в курсі всієї дорожньої обстановки.\nКросовер «Ламборджині» має доситьширокими колісними арками. Це дозволило розмістити легкосплавні диски на 24 дюйма. Більш того, колеса оснащені вуглепластиковим пелюстками. Для чого це потрібно? Цей інженерний хід був придуманий для кращого охолоджування гальмівної системи під час обертання дисків. Відгуки експертів говорять, що цим рішенням розробники убили двох зайців - і красиво, і практично. Задня частина у кросовера «Ламборджині» не меншестильна, ніж передня. Так, тут ми можемо побачити здвоєні труби вихлопу і акуратні дифузори. Зверху є невелике продовження даху у вигляді регульованого спойлера. Ламані лінії ліхтарів відмінно доповнюють картину.\nНа вигляд це дійсно спортивний і динамічнийавтомобіль. Що стосується розмірів, машина трохи компактніше, ніж БМВ Х6. Так, довжина кузова становить майже 5 метрів, ширина - 1,99 метра, висота - 1,66.\nДизайн інтер'єру оригінальний і неповторний. Відразу в очі кидається кольорове оформлення. Італійці вдало поєднали білі і чорні тони. На центральній консолі, крім дефлекторів, розміщений великий інформаційний дисплей. Саме на ньому відображаються дані з камер дзеркал заднього виду. Крім цього, тут є маса налаштувань. Сам дисплей - сенсорного типу. На окрему увагу заслуговують сидіння. Вони мають світлу оббивку і відрізняються трискладового подушкою, з грубими гранями. Раніше подібні рішення на кросовери ніхто не застосовував. Максимум - це спортивні "ковші" на "Рендж-Ровер-Спорт». Тут же фантазія дизайнерів розгулялася остаточно. У салоні кросовера «Ламборджині» ви не знайдете звичних вам деталей, що притаманні позашляховикам. Навіть кермо тут зі спортивним хватом і трохи зрізаний внизу.\nВиробник зазначає, що вузькі дзеркала зкамерами будуть вже в базовій комплектації. Це повинно додати в список компанії масу позитивних відгуків. Що стосується ширини салону, то місця в ньому предосить - машина досить велика. Панель приладів на новий кросовер «Ламборджині»- цифрового типу. Відгуки кажуть, що вона досить інформативна. До речі, панель об'єднує в собі не тільки стрілки спідометра і тахометра. Це ціла інформаційно-розважальна система, якою можна керувати за допомогою кнопок.\nВиробник довго мовчав про технічніданих кросовера. Нещодавно стало відомо, що автомобіль буде укомплектовуватися турбованим бензиновим двигуном на 10 циліндрів. За класикою жанру, циліндри будуть розміщуватися V-образно.\nЗа основу був узятий мотор від «Ламборджині Кабрера». Однак на кросовер буде встановлюватися двигун з двома турбінами. Це дало можливість видати 590 сил при обсязі в 5,2 літра. Крутний момент становить 750 Нм. Про витрату палива виробник замовчує. А ось динамічні характеристики були представлені ще на презентації. Так, до сотні машина розганяється за 4,8 секунди. І це при тому, що споряджена маса «Ламборджині-Урус» - більше двох тонн. Максимальна швидкість становить рівно 300 кілометрів на годину. Мабуть, це найшвидший кросовер в історії - відзначають відгуки. Машина відмінно тримає дорогу завдяки жорсткій спортивній підвісці і широким дискам на низькопрофільною гумі. В майбутньому виробник планує розширитилінійку силових агрегатів, додавши новий 12-циліндровий інжекторний мотор робочим об'ємом в 6,5 літра. Цей двигун буде мати високий потенціал - максимальна потужність на рівні 700 кінських сил. Піковий крутний момент - 690 Нм. Також відзначимо, що обидва силові агрегати є високою частотою. Крутний момент доступний лише в діапазоні від 5 і вище тисяч оборотів. Зважаючи на це, мотор «перетравлює» тільки 98-й бензин. Про дизельних агрегатах виробник нічого не згадував. Найімовірніше, вони і не будуть включені в основну лінійку.\nІталійський виробник не приховує, що моторбуде укомплектовуватися роботизованою коробкою передач на 8 швидкостей. Раніше ця трансмісія вже застосовувалася на «Ауді-Кью 7» і зарекомендувала себе як дуже витривала і надійна КПП. До речі, перемикання передач може проводитися як в автоматичному, так і в ручному режимі (передбачені підрульові пелюстки). Також відзначимо, що в коробці використовується два незалежних зчеплення. Це дозволяє передавати крутний момент практично без втрат і моментально виробляти перемикання передач, що вже викликало схвальні відгуки серед автовласників.\nКросовер «Ламборджині-Урус»: ціна\nОрієнтовна вартість машини становитимевід 140 до 170 тисяч євро. Машина дуже рідкісна і офіційно в Росію навряд чи буде поставлятися. Яка на кросовер «Ламборджині» ціна в рублях? Машина буде продаватися за ціною від 9 мільйонів 400 тисяч рублів. За топові версії будуть просити не менше 11 мільйонів. Основний ринок збуту - це Сполучені Штати Америки, а також Китай і Великобританія. У 2018 році планується випуск близько трьох тисячпримірників. Саме виробництво буде налагоджено на заводі в Сант-Агата-Болоньєзе, що знаходиться в провінції Болонья. Площа заводу буде розширена до 150 тисяч квадратних метрів. А кількість співробітників на складальній лінії зросте до 500.\nОтже, ми з'ясували, що собою являєкросовер «Ламборджині-Урус». Що тут сказати? Однозначно, у італійців перший млинець не вийшов грудкою. Відгуки відзначають в першу чергу чудовий зовнішній вигляд і не менш оригінальний інтер'єр машини. Також у кросовера величезний потенціал потужності. Але так чи хороша ця машина для Росії? Напевно, немає, кажуть знавці. Автомобіль дуже дорогий, і його швидко обійдуть конкуренти на зразок БМВ і «Рендж-Ровера». Експерти прогнозують сумнівний успіх новинки в наших краях. Незважаючи на всі якості, це дуже дорогий автомобіль (як в плані купівлі, так і в плані технічного обслуговування).\nУрок для новачків: як намалювати "Ламборджині"\nТриколісний велосипед "Ламборджині" дитячий: огляд, характеристики та відгуки\nНовий китайський кросовер Emgrand. Відгуки та характеристика\nДруге покоління - «Форд Куга»: відгуки власників і огляд новинки\nКросовер «Опель Антара»: огляд нового німецького автомобіля\n«Ламборджині Галлардо»: огляд і деякі модифікації


Автодром імені Жиля Вільнева — Вікіпедія\nЧасовий пояс GMT −5\nАрхітектор Роджер Пайєт\nДовжина траси 4.361 км\n( (Ральф Шумахер), Williams, 2004)\nГоловною подією на автодромі, що розташований на острові є Гран-прі Канади Формули-1 та NASCAR. Також з 4 роки (2002–2006) тут проходила Гонка Чемпіонів (Champ Car).\nЗ 1967 року до 1978, всі Гран-прі Канади проходили на автодромі Мотоспорт Парк. В середині 70-х постало питання про зміну застарілого автодрому на новий та сучасніший. Тому прийняли рішення про будівництво нової авто-спортивної споруди, місцем обрали Монреаль — столицю франкомовного регіону Канади Квебеку, розташованого на сході країни. Цей регіон, хто там побував, називають американською (через назву материка) або канадською Європою. Безпосередньо, саму трасу вирішили побудувати на штучному острові Іль-Нотр-Дам, розташованого у руслі річки Святого Лврентія. Острів Іль-Нотр-Дам спеціально побудували до великої міжнародної виставки Експо-67. До того, як на острові був прокладений асфальт для перегонів, тут проводили змагання з веслування на XXI Літніх Олімпійських іграх 1976 року. Для сполучення острова із містом, було споруджено пішохідний міст Жака Картьє, довжиною 300 м та міст-метро.\nПерше Гран-прі Канади на новому автодромі пройшов 8 жовтня 1978 року. Першу звитягу на свій рахунок записав місцевий пілот, Жиль Вільньов на Ferrari 312T3.\nЗа чотири роки після відкриття автодрому, у 1982 році під час кваліфікації, у рамках Гран-прі Бельгії на Зольдері, трагічно загинув Жиль Вільньов. Після цієї події, керівники траси вирішили перейменувати її на «Автодром імені Жиля Вільньова» — найвідомішого канадського пілота Формули-1, до цього авто-спортивна споруда називалася Острів Нотр-Дам (фр. Circuit Île Notre-Dame). Через місяць після цієї трагічної події в Бельгії, на самому монреальському автодромі сталася теж страшна автомобільна аварія. Молодий італійський гонщик Ріккардо Палетта з команди Osella, зіткнувся на старті з Ferrari Дідьє Піроні. Пілот пішов з життя у госпіталі міста від отриманих травм.\nВ 1987 році через деякі розбіжності між організаторами змагань та представниками Формули-1, автодром не приймав «Королеву Автоспорту».\nПотрібно згадати напевне про найкурйозніший фініш в історії траси. Все відбулося під час Гран Прі Канади 1991 року, коли на останньому колі гонки, лідер Найджел Менселл занадто рано почав святкувати свою перемогу. Британський спортсмен сповільнилося та розпочав вітати глядачів. Автомобіль сповільнився настільки, що двигун заглух, а згідно з регламентом, запустити самостійно його пілот не має права. А здивований Нельсон Піке, здобув останню в своїй кар'єрі перемогу.\nСама траса є дуже вузькою із малими зонами безпеки, становить собою комбінацію довгих прямих і повільних шикан та частково складається із доріг загального користування. Металеві відбійники розташовані близько до траси, що вимагає від пілота постійної концентрації уваги та не пробачає помилок. У цілому трек є дуже швидкісний та поступається за цим показником лише італійській Монці. Тож важливе значення під час перегонів має потужність двигуна і ефективність колісної гуми. Траса, через свою конфігурацію, дуже вимоглива до гальм. А от від аеродинаміки мало що залежить.\nВідзначимо, що гонки тут завжди непередбачувані. Часто відбувається перемогу здобуває той, хто на неї реально не претендує. Так сталося на Гран-прі 2011 року, коли британець Дженсон Баттон, з останнього місця у важкій дощовій гонці здобув перемогу, обійшовши Себастьяна Феттеля на останньому повороті, перед фінішем.\nУ траси є одна дуже відома деталь, що називається «стіною чемпіонів» — стіна на виході з останньої шикани, отримала свою назву після того, як в 1999 році одразу три чемпіони світу — Деймон Хілл, Міхаель Шумахер та Жак Вільньов розбили об неї свої автомобілі.\nВікісховище має мультимедійні дані за темою: Автодром імені Жиля Вільнева\nісторія траси[недоступне посилання з червня 2019]\nГран При Канади\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Автодром_імені_Жиля_Вільнева&oldid=33122845\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 21:23, 2 серпня 2021.


Рецепт ковбасних кошиків - рецепти - 2020\nРецепт ковбасних кошиків\nЧорний пудинг - це домашнє блюдо, яке виготовляється з яйцями, злегка струшується, змішується з кровною ковбасою. Його рецепт дуже простий, містить мало інгредієнтів і дуже легко приготувати. У деяких країнах його зазвичай подають на сніданок, але є й такі, які також обслуговують його як основне блюдо. Яєчня - одне з найпоширеніших страв кухні. Це ідеальний рецепт, коли у вас мало часу, щоб присвятити себе кухні. Його підготовка вимагає всього декількох хвилин. Універсальність вирішених яєць така, що їх можна змішувати з багатьма продуктами. Їх поєднують з овочами, овочами, м'ясом і ковбасою.\nКровна ковбаса - ковбаса, яка використовується не тільки як компаньйон на грилі. Її подають як закуску, як закуску і як основне блюдо. Основу його змісту коагулюють і варять кров, як правило, свині. Щоб збільшити їх обсяг, вони зазвичай додають інші продукти, такі як цибуля, часник, рис, спеції або інші злаки. Типову циліндричну форму кров'яної ковбаси набувають шляхом набивання її в свинячі оболонки. Ця їжа надає важливі переваги для здоров'я, оскільки містить важливі мінерали, такі як цинк, залізо, калій і магній.\n500 г крові\nЯк готувати чорну пудинг: \_ t\nУ каструлю покладіть ковбасу і налийте воду, поки вона не покриє половину . Накрийте кришкою і готуйте на середньому вогні, поки вода повністю не випарується. Під час цього випаровування перевертайте кров'яні ковбаски, щоб вони були приготовані з обох сторін.\nКоли їх приготують, витягують кровні ковбаски, розкривають їх ножем і обсипають їх на блюдо . Книга\nУ ту ж каструлю додати 3 столові ложки оливкової олії. Нагрійте на середньому вогні і приготуйте дрібно нарізану цибулю і подрібнений чорний пудинг.\nДодайте згорнутий часник, перемішайте і варийте 10 хвилин. Безперервно перемішуйте.\nТим часом , збиваючи яйця в миску, за допомогою стрижня збийте . Додайте дрібку солі.\nЧерез 10 хвилин додайте збиті яйця до крові . Змішайте і перемішайте, поки яйця не встановлюються.\nЯкщо ви хочете з'їсти смачний сніданок, приготуйте цей рецепт для омлетного чорного пудингу. Супроводжуйте його тостом з хлібом. Ця страва дасть вам енергію, яка вам потрібна, якщо у вас є день, що вимагає всієї вашої енергії.\nСочевиця з овочами і чорізо\nCopyright 2020 \_ Рецепт ковбасних кошиків


ПРОСТІ МЕХАНІЗМИ В ЖИТТІ ТА ІГРАШКАХ ❤| Праця\nГоловна ⇒ 👍Праця ⇒ ПРОСТІ МЕХАНІЗМИ В ЖИТТІ ТА ІГРАШКАХ\nТворчість – це те, що тебе оточує, речі, якими ти користуєшся щодня, будинок, у якому живеш, твій одяг та багато, багато іншого, – все створено талановитими людьми різних професій з любов’ю і вигадкою. Уважно подивись, і ти побачиш цих особливих людей. Усі вони працюють і прагнуть зробити щось корисне не лише для себе, а й для інших\nлюдей та своєї країни. Ти також не можеш залишатись осторонь від спільної справи – адже вже вмієш виготовляти листівки до свят, доглядати за своїм одягом і взуттям і навіть пришивати гудзики.\nЦей підручник допомагатиме тобі не лише на уроках трудового навчання, а й стане другом і помічником у домашній роботі: навчить зробити серветку і подарувати мамі, виготовити оберіг чи штучні квіти для створення\nзатишку в оселі тощо.\nВи зараз читаєте: ПРОСТІ МЕХАНІЗМИ В ЖИТТІ ТА ІГРАШКАХ


loveukrlan.ru » Кулінарія » Базове масло - ромашкове.\nМасло ромашкове - дія і випадки застосування\nЗ чого отримують масло ромашкове\nВластивості і склад масла ромашкового\nМасло ромашкове - застосування (способи, рецепти)\nДія і випадки застосування ромашкового масла\nДля сучасної медицини ромашка є одним з найцінніших лікарських рослин.\nБагатий хімічний склад рослини визначає широкий діапазон її фармакологічних властивостей.\nРомашкове масло (базове масло, олія-основа) проявляє\n- Антисептичну, бактерицидну, мікосептіческое, протизапальну, ранозагоювальну, протиалергічну і болезаспокійливу дію.\nУ сучасній офіційній медицині масло широко використовують в дерматології і косметиці.\nВоно є ефективним засобом для лікування ран, опіків, вугрової висипки, сухої екземи, герпесу та різних алергічних проявів на шкірі (пітниці, кропив`янки).\nРомашкове масло виявилося дієвим засобом для профілактики і усунення запалення підшкірної клітковини (целюліту), а також рубців на шкірі (стрий), що виникають після вагітності або різкої зміни обсягу тіла.\nМасло ромашки омолоджує, надає свіжість, красивий і здоровий вигляд втомленої і в`ялої шкірі.\nВоно є ефективним засобом для профілактики і усунення зморшок.\nМасло особливо корисно для повсякденного догляду за сухою і чутливою шкірою, а також ніжною шкірою немовлят.\nРомашкове масло з успіхом використовують для догляду за волоссям з метою зміцнення, стимуляції їх росту та освітлення.\nМасло ромашки лікарської застосовують як протизапальний і болезаспокійливий засіб у комплексному лікуванні жіночих хвороб і порушень опорно-рухового апарату.\nУ народній медицині настій суцвіть ромашки на олії використовують для розтирань при подагричних і ревматичних болях, а також для компресів на шию при втраті голосу.\nотримують з квіток ромашки лікарської (синоніми: ромашка аптечна, Хамомілла лікарська, Хамомілла обдерта) - Chamomilla recutita (L.) Rauschert (синоніми: Matricaria recutita L., Chamomilla мatricaria, Matricaria chamomilla L.), сімейство Айстрові - Asteraceae.\nРомашка лікарська - однорічна рослина висотою 15-60 см з порожнистим розгалуженим від підстави стеблом і сидячими двічі або тричі перисторозсіченим листям. Квітки зібрані в кошики діаметром 8-10 мм, ложе яких в середині порожнисте (характерна особливість цього виду). Плоди - сім`янки. Рослина ароматне.\nРомашка аптечна має Голарктичну тип ареалу, поширилася як заносное рослина майже у всіх внетропических країнах обох півкуль і в багатьох з них натуралізований. Вона зустрічається майже по всій Європі (від Скандинавії до Середземного моря), у багатьох районах Азії та Північної Америки. Культивується в багатьох країнах в якості лікарської рослини.\nВиведено селекційні сорти ромашки аптечної з великим вмістом хамазулена в ефірному маслі і високою продуктивністю.\nРомашка належить до числа найдавніших і найпопулярніших лікарських рослин. Плинием старшим вона була названа земляним яблуком (chamomilla), оскільки за уявленнями давніх запах ромашки нагадує яблучний. Гіппократ і Діоскорид рекомендували ромашку як засіб, що заспокоює суглобові болі і судоми.\nРомашкове масло отримують шляхом екстракції жирним рослинним маслом з квіткових кошиків, що містять флавоноїди, глікозиди, органічні кислоти, вітаміни (В1, В2, каротин), гіркоти, тритерпенові спирти, жирне масло, холін, фітостерини, кумарини, макро- і мікроелементи і до 0 , 8% ефірного масла синього кольору (головним компонентом якого є хамазулен).\nСпособи застосування ромашкового масла\nЖирне масло ромашки може застосовуватися в чистому вигляді, в складі сумішей з іншими оліями, а також як базове масло для створення аромакомпозицій з натуральними ефірними маслами\nі використовується для збагачення готових косметичних засобів - кремів, масок, шампунів, бальзамів.\nМасло застосовується у формі аплікацій, пов`язок, змащування і для приготування масажних сумішей.\nРомашкове масло для шкіри\nЗмішати ромашкове і оливкове масло в співвідношенні 1: 1.\nМасаж для профілактики розтяжок і целюліту\nПопередить освіту і буде сприяти усуненню целюліту і наявних стрий.\nПроблемні ділянки тіла щодня масажувати сумішшю жирних олій\n- Волоського горіха і\nвзятих в рівних кількостях.\nПом`якшувальний засіб для сухої шкіри\nМає освіжаючу, омолоджуючу, надає гарний і здоровий вигляд шкірі.\n- 1 столова ложка ромашкового масла\n- 3 краплі ялівцевого,\n- 3 краплі мандаринового і\n- 4 краплі лаймового ефірних масел.\nАромасмесь наносити на очищену шкіру 2 рази в тиждень.\nДаний засіб зміцнить волосся і прискорить їх зростання.\nЗмішати по 2 столових ложки\n- Ромашкового і\n- Оливкового жирних олій, додати\n- 8 крапель розмаринового і\nВідео: Як зробити з газу базове моторне масло?\n- 12 крапель кедрового ефірних масел.\nАромасмесь нанести на волосся і легкими рухами втерти в волосяну частину голови, залишити на 20 хв, потім змити шампунем.\nРомашкове масло для здоров`я\nЗніме біль і запалення при захворюванні суглобів.\n- 50 г ромашкового\nВідео: Про ромашку - Ромашкове масло від Марії Агафос\n- 100 г оливкової\n- 10 г камфорного масел.\nКомпрес ставити за загальними правилами.\nЕфірна олія блакитний ромашки


Харків — Львів. Деза в регіонах: на Заході міжетнічні конфлікти, на Сході внутрішні політичні розбіжності — Тексти.org.ua\nТексти повезли Фейкогриза — новий додаток для браузера для боротьби з маніпулятивними новинами — у подорож Україною. У Харкові та Львові, окрім презентації, дискутували з місцевими журналістами про вплив дезінформації на їхні міста і шляхи покращення журналістики. Ми тезово викладаємо думки спікерів — учасників дискусії. І у Харкові, й у Львові ми обговорювали однакові питання, тому згрупували думки спікерів з цих двох міст за темами.\nЗаписали: Надія Романенко, Єлизавета Доронцева\nНаталя Курдюкова — співзасновниця й директорка з розвитку Харківської незалежної медіагрупи “Накипіло” (Харків)\nВіктор Пічугін — головний редактор “Громадського телебачення Харків” (Харків)\nОлег Онисько — головний редактор ZAXID.NET, (Львів)\nЗоя Красовська — викладачка Школи журналістики УКУ, авторка моніторингів для Детектор Медіа (Львів)\nНадія Романенко — керівниця відділу машинного аналізу тексту TEXTY.org.ua (Київ)\nОбидві дискусії модерував Дмитро Колесник, TEXTY.org.ua\nЧому маніпулятивні новини мають вплив?\nВіктор Пічугін, Харків. Я не думаю, що маніпулятивні новини — найбільша проблема харківських ЗМІ. Зараз не передвиборний період, коли дуже багато маніпулятивних статей. Важливіша проблема — це велика кількість анонімних локальних онлайн-спільнот у соцмережах, з яких люди беруть інформацію про події в місті. Якщо одні більш-менш виважено намагаються подавати інформацію, то інші свідомо маніпулюють інформацією на користь тих чи інших політиків. Там більші проблеми.\nВіктор Пічугін. З Інстаграму Накипіло\nНаталя Курдюкова, Харків. Я багато працюю зі студентами, і перше запитання, яке я ставлю не тільки студентам, а й узагалі будь-якій аудиторії: “З яких джерел ви отримуєте інформацію?” Такі опитування доволі інформативні, і для "Накипіло", як для медіа, і для розуміння того, що відбувається з аудиторією і хто може на неї впливати. Як правило, особливо для молодої аудиторії, головне джерело інформації — це соцмережі, а в соцмережах це якісь агрегатори або телеграм. Телеграм-канали, як правило, збирають новини з різних сайтів з посиланнями або й без них. Ті, з ким ми працюємо, майже не дивляться телебачення. Для тих, хто читає Телеграм, Фейкогриз може бути дієвим.\nОлег Онисько, Львів: Наведу сьогоднішній приклад: в Давосі Прем’єр-міністр заявив, що Україна має намір передати Укрзалізницю в управління Deutsche Bahn, а по обіді німецькі залізничники здивовано кажуть: “Ми не маємо наміру щось брати”. Звичайно, читачі звинувачують журналістів, мовляв, вони пишуть фейки, бо вони бачать цю новину, а саме заголовок, десь у соцмережах, знаючи, що вже є спростування. Інформації стає все більше, і люди хочуть її споживати швидко, журналісти хочуть її швидко подавати, адже це їхній заробіток. Тому такі штуки трапляються. Авторитетні сайти теж помиляються, але менше.\nЖурналісти — такі самі споживачі інформації, як і всі інші, вони схильні до людських помилок, зокрема, трактування журналістики як місії чи пропаганди. Знаю приклад журналістів, які у свої соцмережах поширювали матеріал, який відповідає їхнім ідеологічним поглядам, проте є неправдивим.\nДмитро Колесник: Знайти інформацію на свій смак на сайтах-клікбейтах може кожен.\nЗоя Красовська, Львів: Одна з моїх мрій — щоб люди аналізували, звідки вони беруть інформацію. Напевно, в кожної людини є джерела, яким вона довіряє або ні. Але є ситуації, коли журналісти навіть дуже хороших видань помиляються. Однією з помилок було поширення недостовірної інформації про звільнення полонених. Це почалось з одного репосту, який зробив Генпрокурор, у фейсбуку, ми не зовсім зрозуміли, що він мав на увазі, чи в нього просто сіпнувся палець, але поширення цієї недостовірної інформації з невідомого джерела та з невідомим коментарем мало цілком реальні наслідки для життя людей. Ми можемо тільки уявити, що переживали в цей час родичі полонених. На щастя, все відбулось, тільки пізніше. За тиждень люди повернулися з полону, але той рівень емоційного напруження, який у цей час переживали, він мав цілком реальний вплив. Тобто, якась віртуальна річ впливала на абсолютно фізичне життя.\nЯкий медіа-ландшафт у місті?\nНаталя Курдюкова, Харків. У нас два з половиною канали, у нас практично немає газет, у нас взагалі немає радіо, є кілька пабліків і сайтів, деякі з них мейнстрімові, а деякі — ні. Люди звикли отримувати інформацію з абсолютно зрозумілих джерел, якими є Сьомий канал, що фактично перебуває в комунальній власності. І що відбувається на Сьомому каналі? Ми бачимо, яка прекрасна міська рада, мер і все те, що роблять комунальники. Це все, звичайно, впливає на свідомість харків'ян.\nМені здається, перша проблема — це проблема критичного мислення. З критичним мисленням у харків'ян дуже погано.\nОлег Онисько, Львів: Коли Zik ще не належав проросійським власникам, це був наш конкурент, але ми розуміли, якщо Zik написав, то скоріше за все, це так і є. Інформацію з багатьох місцевих джерел можна використовувати за умови перевірки.\nЧи торкається російська дезінформація містян, як?\nНадія Романенко, дискусія в Харкові: У російської “фабрики медіа” Прігожина є видання, направлене на Харків. Під час моніторингів російської дезінформації ми помітили високу активність у висвітленні перейменувань харківських вулиць, декомунізації. Складається враження, що це така важлива стратегічна інформаційна точка, що Харків цікавить російські видання. Чи є в місті для них аудиторія?\nВіктор Пічугін, Харків: У них є аудиторія, але з 2014-го року щось трохи змінилось, і від тих російських сайтів харків’яни перейшли до умовно українських ресурсів, які все одно просувають вигідну тему для Росії. Харків дійсно цікавий для Росії регіон і місто, тут дуже активно в інтернет-просторі і в не дуже добросовісних медіа спливають теми, які розділяють харків’ян знову, і знову, і знову. Періодично ці теми грають на руку і міській раді. Тобто, тут дуже заплутаний клубок.\nНаталя Курдюкова, Харків: Тут є ще одна особливість аудиторії: вона ж більше реагує на ці хайпові теми, ніж на емоційно безбарвні. Це психологічна реакція. Так, ці теми нікуди не зникли з Харкова, вони є, на жаль, на них є попит. У маршрутці чи в спальних районах ви можете почути, як люди достатньо спокійно і голосно говорять про те, що “єдине, чого не зробив Янукович, він не розстріляв Майдан”. Люди про це спокійно говорять в публічному місці. Дуже показово, що ця дискусія продовжується. Так, у нас демократія і свобода слова, вони це розуміють, люди не бояться простого засудження від оточуючих.\nХарків — складне місто. Але я впевнена, що з 2014-го року багато змінилося і, як Віктор Пічугін сказав, люди змінили свій кут погляду на події, умовно почувають себе українцями, але хочуть, щоб Україна була трохи іншою. Можливо, вони не хочуть до Росії, але хочуть іншої України. Тому це довгий процес, в якому ми зараз всі перебуваємо.\nМожливо, частина харківян не хоче до Росії, але хоче іншої України\nПроцес споживання інформації — повної, відповідної журналістським стандартам, з різних джерел, від медіа, які мають довіру і викликають увагу — це дуже довгий процес, до якого ми не звикли. У нас немає звички користуватись інформацією, якій можна довіряти. Я впевнена, що це не тільки українська проблема, це світова тенденція. Але є традиції якісних медіа, є гіганти, які хвилюються за свою репутацію. У нас поки інститут репутації не дуже добре працює, і в ЗМІ теж.\nОлег Онисько, Львів: Російська пропаганда, я переконаний, працює і у Львові, є львівяни, які працюють, поширюючи її. Також використовують якість місцеві випадки і намагаються їх роздмухати. У нас якраз більше роздмухування конфлікту з поляками чи ксенофобія стосовно ромів. Наприклад, був випадок у Самборі, коли поважна самбірська спільнота опублікувала фото закривавленого чоловіка: мовляв, українця побили поляки, дивіться що робиться. За дві години нам вдалось з’ясувати, що він був у нетверезому стані та й упав на ринку, не було ніяких поляків. Цю оманливу інформацію дуже активно поширювали в соцмережах.\nМовляв, українця побили поляки. За дві години з’ясувалося, що він пяний упав на ринку, не було ніяких поляків\nБув випадок, коли українські спецслужби вкидали дезінформацію: надали сайту “Вголос” фото, яке ніби-то свідчило про підпал автобуса з польськими туристами. Про цей “факт” не знали ні пожежники, ні поліція, коли ми намагались перевірити новину. Через кілька тижнів з’ясували, що ми ледь не зірвали своїм спростуванням операцію СБУ — бо, виявляється, замовник мав побачити інформацію на сайтах та заплатити гроші, щоб його затримали.\nНікого потім не затримали. Така дезінформація, з якою би благородною метою її не надавали журналістам, підливає масла у вогонь і так складної ситуації. Як у такому випадку журналісти мають діяти? Ставити все під сумнів, не поспішати, перевіряти…\nЯк боротися з неякісними новинами\nОлег Онисько, Львів: Є окремі випадки свідомої дезінформації, але це не поширене явище. Більше неохайність журналістів, яка призводить до поширення дезінформації. Я не знаю, як із цим боротися. Будь-яка людина, яка вміє писати, може назватися журналістом, створити сайт і казати, що вона робить новини. Сайт може називатись пафосно, але це “репост-інформ”: беремо з фейсбука, ставимо в новини, знову кидаємо в фейсбук.\nЗоя Красовська, Львів: Коли я побачила Фейкогриз, то відразу зрозуміла, що у мене є маленький віртуальний, але цілком реальний друг, з яким можна говорити про маніпулятивні новини. Єдине застереження, це те, що такі інструменти пост-фактум реагують на опубліковану новину. Якщо ви ставите це розширення в браузері, буде приходити застереження.\n“репост-інформ”: беремо з фейсбука, ставимо в новини, знову кидаємо в фейсбук\nЦей додаток, він якраз запроваджує звичку, дивлячись на якусь інформацію — перевіряти, звідки вона походить, наскільки компетентна людина про неї говорить. Так само, як зараз відбувається рекламна компанія під гаслом “зводи свою маму в кіно”, так само і з такими інструментами, треба цей додаток встановити своїй мамі і ще п’ятьом друзям як мінімум, для того, щоби дбати про інформаційний клімат довкола себе. Для того, щоб привчати себе, привчати інших людей, так само, як ви зранку чистите зуби, так само перевіряти інформацію, щоби ця інформаційна гігієна була звичкою кожної людини.\nВіктор Пічугін, Харків: Ми теж створювали інструменти, спямовані на протидію дезінформації, хоча й не такі масштабні, як Фейкогриз. І у виданнях "Громадське Харків", і в "Накипіло". Обирали різні форми, але мені здається, всі спроби схожі на людину, яка з відра намагається загасити лісову пожежу.\nМедіаграмотність — важлива річ, яка має йти у комплекті з такими інструментами, як Фейкогриз, про який ми сьогодні говоримо. Продовжуючи порівняння з лісовою пожежею, медіаграмотність — це такі безпекові лінії у лісах, крізь які вогонь просто не перейде. Якщо ми будемо вчити наших дітей та студентів з дитинства, що це ось брехня, ось тут вами маніпулюють, то вони вже будуть бачити і розуміти це в інтернеті автоматично.\nвсі спроби побороти дезінформацію схожі на людину, яка з відра намагається загасити лісову пожежу\nУ харків'ян є риси, якими маніпулюють недобросовісні медіа та пабліки в соцмережах. Це гордість за місто, як за першу столицю. Але я не бачу, що рівень медіаграмотності харків’ян відрізняється від середнього в Україні.\nНаталя Курдюкова, Харків: Чи є потреба в аудиторії, чи розуміє вона, що це таке — стандарти журналістики, і взагалі, чи є попит на це? Питання риторичне, тому, мяко кажучи, сдіж пояснювати, що таке якісні новини і журналістам, і студентам. Деякі, на жаль, дуже інертні. Наприклад, треба декілька пар працювати зі студентами, щоб розповісти, хто що пише, хто може впливати на їхню думку з тих медіа, які вони споживають, або щоб запропонувати встановити Фейкогриз.\nАле я хочу повернутися до питань, які були в залі, "хто суддя?", хто маркує і модерує новини для аплікації. Повернутися до довіри до медіа, з якою ми всі стикаємось. Бо Texty.org.ua для мене — це організація, яка викликає довіру. І оскільки вона викликає у мене довіру, я скористаюсь Фейкогризом і спробую його, а потім запропоную студентам. Якщо довіри немає, людина може дійсно цим не скористається. Тому це питання репутації в першу чергу. Якщо вона вже є, до вас ставляться як до організації, яка вже не вперше пропонує інструменти для боротьби з маніпуляціями, то аудиторія буде пробувати це. Тобто, мені здається, немає сенсу говорити “а хто це?” — це Texty.org.ua. Ви їм або довіряєте, або ні.\nСпілкування з медіа-фахівцями у Харкові та Львові показало багато спільного. Місцеві медіа часто стикаються з недостовірною інформацією або матеріалами з ознаками замовності. І на сході, і на заході російська дезінформація знаходить больові точки, через які пробує ділити українців. На заході нагнітає етнічні конфлікти, наприклад, намагається організувати ворожнечу між українцями і поляками, а на сході акцентує на внутрішніх політичних розбіжностях та відвертає увагу від війни.\nВідмінністю, яка впала в очі, є ставлення до ситуації: у Львові більше оптимізму щодо місцевих медіа та засобів підвищення медіаграмотності. Це й не дивно, адже у столиці Галичини працює чимало якісних і самоокупних ЗМІ, також діє серйозна школа журналістики в Українському католицькому університеті.


«Звірячий буджет» Іван Франко, читати онлайн текст твору повністю – Освіта.UA\n«Звірячий буджет» Іван Франко\nЧитати онлайн казку Івана Франка «Звірячий буджет»\n— Слухайте ж, яка моя воля! Перший артикул нової конституції каже: "Всі звірі рівні перед правом, а право — то цар". Отже, віднині я видаю таке право: всі губернаторства касуються, і ви всі маєте бути при мні, будете становити мій двір, мою прибічну сторожу і мою армію. А прочі звірі мають достарчати для мене і для мого двора поживи. Уложимо бюджет, кілько для всіх вас, для ваших родин потрібно на день стравунку, передамо той бюджет звірячій раді, вона ухвалить, і тоді всі ви будете жити собі, як у бога за дверми, і побачите, що при новій конституції живеться далеко ліпше, ніж без неї. Бо коли давніше ви нібито мали право хапати і їсти всякого, кого тільки подужаєте, то все-таки ви мусили бігати, засідатися, ловити, не раз боротися і мучитися, не раз і голоду намлітися. А тепер усьому тому конець. Ми ухвалене розложимо на поодинокі громади, і вони мусять нам самі все знести і достарчити, так що кождий тільки бери і їж готове. Знаєте тепер, що значить нова конституція?\n▶ «Звірячий буджет» Іван Франко. Файли для завантаження


Імбирний смузі з фруктами можна подати як десерт у спекотну пору року. Він чудово освіжає. Імбир додасть у десерт пряних ноток, а фрукти додадуть потрібну консистенцію. Зазначеної кількості продуктів вистачить на 4-5 порцій.\n- груші - 3 шт.;\n- свіжий корінь імбиря - 1 шт.;\n- натуральний класичний йогурт - 400 мл;\n- ванільний цукор - тріска.\n1. Корінь імбиру ретельно промийте водою. Натріть на найдрібнішій терці (знадобиться близько 1 чайної ложки тертого імбиру). Вскип 'ятіть воду і трохи остудіть (до 60-70 градусів). Залийте імбир гарячою водою, додайте цукор і залиште на 15-20 хвилин.\n2. Груші та яблука помийте водою. Груші очистіть від шкірки. Видаліть серцевину. М 'якоть груш наріжте невеликими шматочками.\n3. Яблука запікуйте в мікрохвильовій печі на максимальній потужності 5-7 хвилин. Яблука повинні стати м 'якими. Трохи остудіть. Акуратно вийте з печених яблук м 'якоть і викладіть в чашу блендера. Додайте до яблук м 'якоть груші і подрібніть фрукти до стану однорідного пюре.\n4. Настій імбиря процедіть через дрібне сито або марлю.\n5. Йогурт змішайте з ванільним цукром, додайте фруктове пюре і настій імбиру. Забийте суміш блендером або міксером. Розлийте імбирний смузі по келихах і поставте в холодильник на 15-20 хвилин. Перед подачею на стіл прикрасіть десерт дольками груш, листочками м 'яти.