Як вибрати автомобільний кран - Автоцентр\nДодому Як вибрати автомобільний кран\nЯк вибрати автомобільний кран\nКуди віддати дітей в Барнаулі.\nЯк повернути гроші від брокера – шахрая.\nЩо робити, якщо ви потрапили в пастку шахраїв з нерухомістю.\nЯк вибрати автокран в оренду.\nБагато будівельні компанії вважають за краще не витрачатися на велику спецтехніку та її обслуговування. Набагато раціональніше взяти техніку в оренду при необхідності разом з кваліфікованим оператором і заплатити лише за короткий термін її використання. Так, наприклад, оренда крана в Рязані – найпопулярніша послуга з оренди спецтехніки. Щоб завдання були виконані в термін, кран необхідно вибрати правильно.\nВибір автокрана в оренду завжди починається з позначення максимального ваги вантажів, з якими доведеться працювати. Кранівники завжди підбирають кран з запасом вантажопідйомності, щоб не зношувати техніку на межі можливостей і запобігти нещасні випадки з перекиданням крана. Оренда автокрана більшої вантажопідйомності обійдеться дорожче, але на безпеці економити просто не можна. Перед остаточним вибором автокрана завжди потрібна консультація стропальника, який скаже, чи можливо взагалі закріпити необхідний вантаж на гаку крана.\nАвтокран влаштований таким чином, що легко може подолати бездоріжжя, але може працювати тільки на рівній поверхні. Якщо в місці проведення робіт є канави, котловани і укоси, кран необхідно встановлювати на достатній відстані від краю. При різних типах ґрунтів ця відстань може різнитися від півтора до шести метрів. Це може ускладнити роботу або навіть зробити її неможливою, якщо стріла крана дуже коротка, тому цей момент теж потрібно враховувати при підборі техніки в оренду.\nУ міських умовах не завжди вдається крану проїхати туди, де необхідно провести вантажні роботи. Необхідно враховувати заздалегідь габарити крана і розмір його робочої зони. Для роботи в тісних умовах щільної забудови краще вибирати автокран з круговою робочою зоною.\nІнформаційний портал Барнаула і Алтайського краю. Використання матеріалів сайту дозволено лише з посиланням на сайт.\nНовини, прес – релізи або повідомлення про події у Вашій компанії ми опублікуємо з посиланням на джерело АБСОЛЮТНО БЕЗКОШТОВНО.


Крем і гель Діфферін: інструкція із застосування, побічні дії, склад та аналоги кошти | Дерматологія\nДерматологія 13 Лютого 2018 811 Коментарі Вимкнено до Крем і гель Діфферін: інструкція із застосування, побічні дії, склад та аналоги кошти\nКрем і гель Діфферін: інструкція із застосування, побічні дії, склад та аналоги кошти\nЗ проблемою появи вугрової висипки стикається близько 70-80% людей підліткового віку. Його лікування є одним з центральних питань сучасної дерматології. У зв’язку з погіршенням екологічної обстановки, зміною способу життя та іншими факторами, ступінь захворюваності акне в останні десятиліття значно підвищилася.\n1 Підбір препаратів проти акне\n2 Загальний опис і склад Дифферина\n3 Показання до використання засоби\n3.1 Відмінності між гелем і кремом\n3.2 Коли помітний ефект лікування\n7 Заборонені препарати при лікуванні\nПідбір препаратів проти акне\nВсе частіше від шкірних висипань страждають не тільки підлітки, але і люди старше 25 років. Виникнення висипань не завжди є наслідком вікової гормональної перебудови організму, нерідко це може свідчити і про наявність серйозних захворювань. Тому важливо вчасно їх діагностувати і підібрати сооветствующее лікування, щоб уникнути більш серйозних наслідків.\nРозроблені лікувальні і профілактичні рекомендації щодо режиму дня, дієти, засобів і правил догляду за шкірою, препарати і косметичні засоби з різним механізмом дії, з лікувальним і профілактичним дією.\nПри цьому стандартних обгрунтованих алгоритмів лікування вугрових висипань з урахуванням клініко-морфологічних появ захворювання не існує, немає чітких рекомендацій щодо вибору ліків, послідовності етапів їх використання в цілях профілактики, проведення підтримуючих процедур і лікування.\nПрепарати проти акне і можливих ускладнень вибираються емпірично з урахуванням ступеня поширеності проявів захворювання та індивідуальних особливостей, а також вираженості супутнього процесу запалення, локалізації висипу у конкретного пацієнта.\nЗагальний опис і склад Дифферина\nДля боротьби з цим дерматозом косметологи і дерматологи в якості місцевої монотерапії або в комбінації з антибактеріальними засобами вже багато років застосовують засоби на основі топічних ретиноїдів. Сьогодні велику популярність має лікування з допомогою Дифферина.\nУ медичній практиці стандартом місцевого лікування вугрової висипання на даний момент є використання протимікробних препаратів, а також базирона і адапален.\nдіюча речовина — адапален, який є синтетичним аналогом ретиноєвої кислоти;\nЗ урахуванням сучасних уявлень головна роль у механізмі виникнення проявів вугрових висипань належить:\nПорушення відділення рогових лусочок і кінцевої диференціювання кератиноцитів.\nГіперплазія сальних залоз, яка супроводжується надмірною продукцією шкірного сала.\nЛокального запалення, яке викликається эпидермальным стафілококом і пропионбактериями акне.\nЗакупорці устя волосяних фолікулів роговими масами з утворенням відкритих і закритих комедонов.\nАдапален діє на вищеперелічені патогенетичні процеси і є найефективнішим речовиною в комплексному лікуванні. Для цього кошти характерні:\nГальмування проліферації себоцитов, за рахунок чого зменшуються розміри сальних залоз та виробництво ними шкірного сала.\nЗдатність ефективної регуляції процесів кінцевої диференціювання кератиноцитів.\nПридушення появи цитокінів та інших реакцій запальних процесів, внаслідок чого істотно виражений протизапальний ефект.\nНевисоке подразнюючу дію і досить хороша переносимість при ефективному проникненні діючого компонента в епідермальні шари. Що забезпечується оригінальними додатковими речовинами ліки, які утворюють в останньому гідрогель і сприяють рівномірному розповсюдженню мікрокристалів адаполена.\nВиражені кератолітичні властивості, тобто відновлення в області устя волосяних фолікулів процесів відділення рогових клітин. Це можливо за рахунок виборчого зв’язування з ретиноидочувствительными рецепторами ядер клітин поверхневих епітеліальних шкірних шарів, результатом цього є зменшення зчеплення кератиноцитів один з одним і прискорення їх відлущування.\nЦі властивості дають можливість використовувати Діфферін як на етапі початкових комедональных акне, так і під час папуло-пустульозної стадії захворювання, а також у якості підтримуючого лікування в період ремісії.\nДіфферін використовують зовнішньо при різних стадіях і проявах вугрових висипань: при закритих комедонах, наявності вугрів, пігментних плям після прищів і проти підшкірних прищів.\nКрім цього, адапален використовується в якості допоміжного препарату при розацеа, незважаючи на те, що причина цього дерматозу повністю не виявлено, а механізм його появи недостатньо вивчений. Причиною розацеа тривалий час вважався кліщ демодекс, який мешкає в фолікулах волосся.\nХоч згодом дана концепція була спростована, але залишається непряме припущення впливу демодекса на появу розацеа. Тому при демодекозі в комплексне лікування включаються комедонолитические і себосупрессивные кошти, найефективнішим з яких вважається адапален.\nТак, показаннями до використання препарату є вугрі, наявність пустул, папул і комедонов в тому числі.\nДіфферін використовується тільки зовнішньо. Крем або гель рекомендується застосовувати один раз в день — у вечірній час. Препарат наноситься на суху, очищену (без спиртовмісних сумішей) попередньо поверхню шкіри точково (під час наявності одиничних висипань) або широко, захоплюючи навколишні ділянки — при наявності великих по площі зон зараження і щільному розміщенні елементів. Причому необхідно не допускати попадання засобу на слизові оболонки рота, носа і очей, губи і шкіру куточків носа.\nВідмінності між гелем і кремом\nСклад даних двох форм майже однаковий. Показання до застосування конкретної форми залежать, як правило, від типу шкіри. Крем підходить більше для тонкої, сухої і нормальної шкіри, а також під час її гіперчутливості, схильності до алергії і появі подразнення навіть під час незначних впливів. Для лікування вугрового висипу у пацієнтів з жирною шкірою радять використовувати гель.\nКоли помітний ефект лікування\nЦе буде залежати від ступеня вираженості і поширеності процесу патології. Найчастіше клінічне поліпшення можна помітити через 1-2 місяці, а остаточний стійкий позитивний ефект — через півроку постійного лікування Дифферином.\nВідомі факти гіперчутливості або непереносимості до головного діючої речовини або до інших додаткових компонентів препарату.\nВік до 12 років, оскільки немає даних щодо ефективності і безпеки використання засобу в цій віковій групі.\nПоразка великих ділянок шкіри з вугровим висипом.\nНаявність екземи, ушкоджень шкіри внаслідок порізів, травм або сонячних опіків.\nНезважаючи на те, що не існує клінічних даних про негативний вплив кошти на проходження вагітності, використання Дифферина протипоказано через неможливість виключення попадання його в кров у малих дозах і обмеженого характеру наявної інформації.\nТакож не проводилися тестування щодо можливості проникнення ліків в грудне молоко. Але вважається, що дія його на грудних дітей при годуванні неможливо за рахунок незначної системної експозиції. Тому використання препарату при годуванні груддю не протипоказано.\nПобічне явище — лущення шкіри. Шкіра лущиться інтенсивно приблизно у 40% пацієнтів, середня лущення зазначається у 5%, яскраво виражене — у 1%. Крім цього, основними побічними діями є слабко виражені почуття сталого свербіння і печіння в районі нанесення гелю або крему, а також поява еритеми (менше ніж 8%). Набагато рідше (до 1%) спостерігаються алергічні реакції, посилення вираженості вже знаходиться або появи нової вугрової висипки, контактний дерматит.\nПри діагностуванні легкої стадії вугрової висипки, під час якої в клінічній симптоматиці більше переважають камедональные висипання без запальних процесів, при цьому з переважним утворенням на шкірі обличчя, застосовується Діфферін один раз в день. Препарат наноситься на суху чисту шкіру і рівномірним тонким шаром розподіляється не тільки на самі вугрові ділянки, але і на зони з високою жирністю.\nПід час переважання комедональных висипань тривалість курсу лікування повинна бути не менше трьох місяців. При наявності поліморфного невыраженного характеру висипки (закриті і відкриті комедони, пустульозні і папульозні елементи) для досягнення стійкого ефекту тривалість терапії збільшується. Регрес головних елементів вважається показанням для використання Дифферина вже до 2-3 разів на тиждень протягом місяця.\nВажка і середня стадії вугрової висипки характеризуються наявністю, крім комедонов, поширених (спина, передня частина грудної клітки, обличчя) запальних елементів у формі пустул, папул, набряклості на периферичному ділянці вугрів, гнійних скоринок. Лікування проводиться одно – або дворазовим використанням Базирона в денний час на елементи з симптомами запалення. Перед сном запальні висипання обробляються маззю або емульсією з антибіотиками, але бажано застосовувати Банеоцин — комбінований бактерицидний і антибактеріальну, а також знижує лущення засіб.\nЦе протизапальне лікування має здійснюватися до одного місяця, після цього кілька місяців, у тому числі підтримуючий режим, продовжують адапаленом.\nПри переважанні великих (в діаметрі більше 3 мм) запальних елементів або під час наявності підшкірних одиничних прищів наноситься Банеоцин двічі на добу, а Діфферін — перед сном. Час цього комбінованого лікування становить один місяць, потім використовується лише адапален перед сном не менше трьох місяців. Час підтримуючого лікування при наявності поширених елементів з наявністю пустул проводиться теж останнім до трьох разів на тиждень 2-3 місяці.\nДіфферін і Клензит — це препарати-синоніми, тобто в ролі діючого компонента містять одне хімічна речовина — адапален. Але Діфферін вважається оригінальним ліками, виготовленим у Франції, а Клензит його дженериком, який проводиться індійською компанією.\nЗа великим рахунком, вибір залишається за пацієнтом. Клензит коштує дешевше, ніж Діфферін, однак ефективність у одних людей може бути такою ж, а в інших-більш низькою. У випадку з Клензитом і Дифферином проблема вибору більше переміщується в площину відмінностей між дженериками і оригінальними препаратами. Дженерики являють собою засоби, що містять той же самий активний компонент, що і оригінальні препарати, але ось техніка виготовлення лікарської форми може бути якою завгодно.\nХімічна чистота активного компонента дженериків теж може відрізнятися від такої в оригінальному ліках. Можна використовувати Клензит, і якщо його результат задовольнить пацієнта, то варто використовувати цей засіб. Якщо ж Клензит не дає належного ефекту — переходьте на Діфферін.\nЗаборонені препарати при лікуванні\nХоч адапален під час певних форм захворювання радять поєднувати з антибіотиками і базироном, але застосовувати їх у свій час не можна, так як може істотно знизитися ефект лікування Діфферін.\nДіфферін також не радять поєднувати з використанням:\nабразивних і пілінгових очищувальних засобів;\nінших засобів з групи ретиноїдів;\nфотосенсибилизирующих препаратів і процедур, які пов’язані з лазерним та ультрафіолетовим випромінюванням;\nрозчинів з саліцилової кислотою, дратівливих шкіру ароматичних засобів;\nпідсушують шкіру препаратів.\nТак, Діфферін, який є ретиноїди останнього покоління і призначається в якості основного високоефективного засобу першого ряду, під час тривалого, правильного і раціонального використання є запорукою успішної терапії вугрової висипки і проведення профілактичних заходів її наслідків.\nПсоріаз суглобів (ревматоїдний псоріаз): причини, симптоми і лікування


Материнська любов: померла львів’янка, яка відмовилась від лікування заради життя доньки – Українці Сьогодні\nYou are here: Home / Україна / Материнська любов: померла львів’янка, яка відмовилась від лікування заради життя доньки\nМатеринська любов: померла львів’янка, яка відмовилась від лікування заради життя доньки\nЛьвів’янка Мар’яна Калабай для багатьох була символом віри в диво і перемоги життя над смертю. Восени 2012-го року лікарі порадували маму двох дітей новиною – вона знову вагітна. І тут же приголомшили – “у вас рак крові”. Рекомендували позбутись дитини і терміново почати лікування. До цього схилявся і чоловік Мар’яни, що дорожив дружиною. Але зробити вибір надав матері – і вона вибрала життя ще не народженої дитини.\n– Мар’яні стало погано приблизно через рік після лікування, – розповів “КП” в Україні “чоловік Мар’яни Михайло Калабай. – Ми поїхали на обстеження до Німеччини, лікарі прописали щадну хіміотерапію. Це легша” хімія “, яка не руйнувала органи, від неї не лізли волосся, вона була спрямована саме на боротьбу з раковими клітинами. Але незабаром організм звик до неї, дружині ставало гірше. І ми перейшли на більш сильну, українську, хімію. Мар’яна пройшла три курси … Коли я замовляв 4-й, лікар сказав , що вже не варто витрачати гроші … Ракові клітини були вже настільки трансформовані, що хімія з ними не справлялася.\nВесь цей час Мар’яна була вдома, де і приймала лікування. Відсутність необхідності лягати в лікарню (хімію кололи шприцом) діяло на жінку підбадьорливо. Вона до останнього вірила в своє одужання, і чекала поліпшень з дня на день. Але дива не сталося. Мар’яна Калабай померла 5 жовтня, після більше трьох років боротьби з хворобою.\n“КП” в Україні “писала, що жінка, подолавши рак в 2014-му році, активно допомагала іншим хворим – збирала гроші, передавала контакти лікарів і клінік. Як виявилося, витягнути не вдалося жодного з них. Мар’яна пішла останньою …


На північному сході Китаю зафіксовано новий спалах COVID-19 | Газета «День» мобільна версія\n18 травня, 2020 - 21:36\n108 мільйонів осіб посадили на карантин через новий спалах коронавірусу на північному сході Китаю.\nПро це повідомляє Bloomberg, передає УНН.\nКарантин введено в містах провінцій Цзілінь і Ляонін. Під обмеження потрапили, зокрема, міста Цзілінь (центр однойменної провінції) і Шулань. Останній називають епіцентром нового спалаху коронавірусу.\nНовий спалах коронавірусу на північному сході Китаю був виявлений близько двох тижнів тому. За даними на 18 травня, в провінції Цзілінь зафіксовано 34 випадки COVID-19, в провінції Ляонін — три.\nНапередодні старший радник уряду Китаю по боротьбі з коронавірусом Чжун Наньшянь заявив CNN, що велика частина населення Китаю до сих пір вразлива для коронавірусу, що збільшує ймовірність другої хвилі епідемії в країні.\nКитай першим зіткнувся з коронавірусом наприкінці 2019 року. В кінці березня країна оголосила про зупинку епідемії, але окремі нові випадки продовжували реєструвати. За даними на 18 травня, в країні зафіксовано понад 84 тисяч випадків COVID-19, 4645 заражених померли.


УХЛ: “Кременчук” сенсаційно програв “Соколу” – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Суспільство > Спорт > УХЛ: “Кременчук” сенсаційно програв “Соколу”\nУХЛ: “Кременчук” сенсаційно програв “Соколу”\nЧинний чемпіон країни зазнав поразки від колись найзірковішої команди країни.\nЯк розповіли в УХЛ, з самого початку періоду гості пішли в атаку, змушуючи Новицького з перших секунд демонструвати свою воротарську майстерність. Вже на 4 хвилині «Сокіл» міг відкрити рахунок, але із забійної позиції Рубан не зміг переграти кіпера «Кременчука». Правда через три хвилини хокеїсти гостей виправилися і Німенко, здорово зігравши на добиванні, вивів киян вперед – 1:0. Господарі могли відразу відігратися, але Савченко не використав свій стовідсотковий шанс.\nБлижче до середини періоду «городяни» перехопили ініціативу поєдинку і притиснули «Сокіл» до їхніх воріт. На 12 хвилині воротар киян Кубрицький блискуче впорався з небезпечним ударом Савицького. За три хвилини до кінця першої двадцятихвилинки ситуація на майданчику вирівнялася, але гості змогли стримати натиск господарів.\nЧитайте також: “Краматорськ” сенсаційно переграв “Донбас”\nПочаток другого періоду проходило за сценарієм першого. Хокеїсти «Сокола» (Морозов, Павленко і Рубан) постійно йшли вперед, створюючи небезпечні моменти біля воріт Новицького. Після стартових п’яти хвилин господарі змогли стримати натиск суперника і вирівняли гру, але вже на 33 хвилині кияни подвоїли рахунок. Морозов вдало підставив ключку під кидок Гильманова і на табло загорілися цифри – 2:0 на користь гостей. Через хвилину двічі здійснив сейв Кубрицький. Кременчужани атакували, але хокеїсти «Сокола» грали надійно в обороні.\nЗа пару хвилин до кінця періоду кияни отримали два не потрібних видалення, внаслідок чого, при грі 5 на 3, пропустили гол. «Городяни» красиво розіграли гольову комбінацію, Орлов віддав на Серанова, а той відмінним кидком розмочив рахунок – 1:2.\nУ заключному періоді злий жарт з «городянами» зіграло одне правило: «Не забиваєш ти, забивають тобі». Протягом усієї двадцятихвилинки господарі провисіли біля воріт Кубрицький. Але голкіпер киян став героєм цього матчу. Він зміг виграти очні дуелі у Орлова, Денискіна і Кисельова. А також зробив величезну кількість сейвів після кидків хокеїстів «Кременчука».\nЗа три хвилини до кінця матчу «соколята» провели класичну і результативну контратаку, яку виходом один в один реалізував Морозов. Фінальна сирена зафіксувала на табло підсумковий рахунок – 3:1 на користь «Сокола».\nВ Україні зафіксували рекордну кількість хворих: понад 16 тисяч випадків COVID-19


Енергозберігаючі вікна - orfey.net.ru\nОсновним нашим бажанням є збереження здоров’я близьких і коханих людей. Для цієї мети ми використовуємо всілякі методи. Нові технології допомагають нам в турботі про наше здоров’я і здоров’я наших близьких. Сьогодні ми вміємо створювати комфортні умови проживання, при цьому економлячи гроші. І найбільшим незручністю були вікна, а саме дерев’яні, скло яких було закріплено штапиком. Нове століття подарував нам новий винахід — склопакети. Вони можуть бути укладені як в пластикову, так і дерев’яну раму. Спеціальні гумові ущільнювачі усувають протяги і всілякі протікання. Крім перерахованих зручностей вони допомагають економити на опаленні. Їх сміливо можна назвати — енергозберігаючі вікна.\nВікна — це захист нас від навколишнього середовища, від світла, вони ж служать і засобом доступу свіжого повітря. Вікна допомагають зберегти нам тепло в нашому домі. Велику частину часу людина проводить в закритому приміщенні, і зв’язком з навколишнім світом служить вікно.\nЕнергозберігаючі вікна допомагають вирішити багато проблем, які пов’язані із заощадженням тепла в приміщенні. Енергозберігаючі вікна відмінно допомагають утримати тепло, пропускають світло, не вимагають додаткового утеплення взимку. Сьогодні багато хто називає їх склопакетами, металопластиковими вікнами або євро-вікнами. Але не все так просто. Енергозберігаючі вікна мають спеціальне скло, які мають нізкоеміссионноє покриття. Дане покриття містить іони срібла, вони то і допомагають затримати тепло. Енергозберігаюче скло відмінно пропускають ультрафіолет і утримують його.\nЕнергозберігаючі скла прекрасно відображають теплові промені, це допомагає збільшити теплозберігаючі здатність. Вони відмінно зберігають тепло взимку. Однокамерна рама перевершує за своїми пріоритетами звичайне дерев’яне вікно з 2-камерним склом. Енергозберігаючі вікна набирають з кожним днем все більше популярності.\nЕнергозберігаючі вікна досить функціональні. Вікна з енергозберігаючих ефектом не реагують з льодом або водою. Термін служби складає 25 років. Якісна професійна установка, дбайливий і правильний догляд допоможуть продовжити термін служби набагато більше цього терміну. Якщо ви придбаєте енергозберігаючі вікна, то вам гарантовані комфортабельні умови проживання.\nПредыдущая записьИтальянская мебель – вневременная красота вашего домаСледующая записьТехніка безпеки в будівництві


Середа, 03 липня 2019, 18:25\nМовне питання у нашій країні піднімати небезпечно, адже можна наразитись на шквал критики на полі мовної дискусії - як не з одного фронту, то з іншого. Але поки українські “пани чубляться”, іноземці старанно вивчають українську мову та милуються її звучанням.\nУ ЗМІ можна знайти достатньо публікацій про громадян Франції, США, Японії, Канади та інших країн, які спеціально приїжджають в Україну, щоб вчити нашу мову.\nЄ і інша категорія — ті, які приїжджають на навчання в українські ВУЗи. І не розуміють, чому у державі Україна вони повинні розмовляти не українською.\nФорпост знайшов саме таку людину. Його звати Адам Мурад і він із далекої Сирії. Адам принципово вивчав нашу мову (на вибір були російська та англійська) та зараз розмовляє нею досконало.\nПриїхав до нас хлопець 7 років тому, щоб поступити у Львівську політехніку. Пройшло багато часу, але він досі нахвалює свою викладачку з української мови — Наталю.\n“У мене була хороша вчителька. Мова давалась легко, проблем із розумінням правил не було. Ну і я сам хотів. Щоб вчити мову, треба бути у відповідному середовищі — я спеціально їздив трамваєм, щоб розмовляти з людьми — щось запитатись, привітатись. Тут мені також дуже допомогла моя дівчина”, - розповідає Адам.\nПитання — чому все ж українська, Адам не зовсім розуміє. Розповідає, що інакшу і не думав обирати.\nУ Сирії, звідки він родом є лише одна мова, тому ідея двомовної країни для нього звучить дивно.\n“Я їхав в Україну. Якби я їхав у Німеччину — вчив би німецьку”.\nДо слова, хлопець пригадує неприємний інцидент, який трапився у київському вокзалі. Адам підійшов до віконечка довідки та запитався як пройти до потяга. Працівниця вокзалу відповіла йому російською. Тоді він попросив її говорити українською. Жінка відмовилась.\nЦя ситуація була давно, але хлопець так емоційно про неї розповідає, що згадує під час розмови з журналістами про це декілька разів. Його сильно здивувало, що вивчити мову країни, у яку ти приїхав, буває зовсім не достатньо для комунікації.\n“А хіба в Росії вчать українську?!”\nУ розмові з хлопцем не могли не запитати його думки про так званий “мовний закон”.\n“Я тільки за! Взагалі треба, щоб всі обов’язково вчили українську і нею розмовляли! У школах, університетах, всюди! Ви кажете за російську...а хіба там вчать українську?”.\nХлопець вважає, що в Україні така ситуація через те, що ми самі себе не поважаємо. На його думку, це стосується і мови, і війни, і корупції. До речі, про корупцію. Запевняє, що у Сирії бізнес відкрити було куди легше.\n“Тут кожен хоче у тебе грошей. Тому дай, тому дай. У нас легше. Можливо, просто бачать, що іноземець, тому і спокою не дають”, - резюмує Адам.\nОднак, політичні питання Адам воліє уникати, його більше цікавить проста розмова про життя. Розказує, як у батьків почались проблеми із бізнесом через війну. Хлопець був змушений покинути навчання у Львові та шукати заробіток. Адам поїхав у інше місто, де пропрацював два роки. Гордо наголошує, що у російськомовному місті розмовляв українською. Згадує всі тодішні проблеми - чужа країна, чуже місто, без грошей та дому.\nЗапевняє, що своє майбутнє планує виключно в Україні. У Львові хлопець займається торгівлею — є директором двох магазинів. В цій сфері і хоче розвиватись. Далеко наперед не заглядає, лише хоче знову побачити рідних. Зараз ця мрія для нього нездійсненна, але це вже зовсім інша історія.\nЗараз часто можна побачити у соцмережах страшилку, що власники паїв платитимуть додатковий податок в розмірі 6 тисяч гривень на рік.\nЯк виглядали б львівські політики, якби були жінками (фото)\nШестирічного хлопчика вдарило струмом: дитина у реанімації\nУ Карпатах рятувальники шукали львів’янку, яка заблукала в лісі\nУ Рівному майбутні мами станцювали перед перинатальним центром (відео)\nМендель закликала не вестися на чутки про її "вагітність" від Зеленського (відео)\n«Важливо створити умови, щоб хворі люди перебували в ізоляції на лікуванні, а здорові мали можливість працювати» , - Синютка.\nЛьвівські рятувальники звільнили собаку, що застрягла в огорожі\nПроскочив перехрестя: У масштабній ДТП постраждали 8 авто та 2 водія (відео)


Міністр закордонних справ Німеччини Франк-Вальтер Штайнмайєр заявив, що Європейський союз повинен поетапно відмовлятися від санкцій проти Росії, якщо є суттєвий прогрес у мирному врегулюванні ситуації на сході України.\n20:02, 19 червня 2016\n"Санкції не є самоціллю. Вони повинні швидше дати стимули для зміни поведінки", - цитує Штайнмайєра агентство Reuters.\nЗа його словами Штайнмаєра, він виступає за поступове скасування санкцій, якщо уряд Росії показав, що він виконує свою роль у здійсненні мирного плану за мінськими угодами.\nПри цьому глава МЗС Німеччини відкинув критику щодо своєї поведінки як "адвоката Кремля".\nЧитайте також У США впевнені, що ЄС збереже санкції щодо Росії\nНапередодні Штайнмаєр, говорячи про маневри НАТО у Східній Європі, заявив, що зосередити всю увагу на військових аспектах і шукати вихід лише в політиці залякування стало б "фатальною помилкою". Він закликав до активнішого діалогу з Росією.\nУ німецькому партійному блоці ХДС/ХСС і фракції "зелених" у Європарламенті розкритикували висловлювання глави МЗС ФРН, передає Deutsche Welle.\nКритика Штайнмаєра на адресу НАТО - це "безвідповідальний сигнал" на тлі відмови Кремля вивести озброєння і війська з Донбасу, заявила сьогодні голова фракції "зелених" в Європарламенті Ребекка Гармс.\nЧитайте також Глава адміністрації Путіна: Я хотів би, щоб санкції проти нас протрималися якомога довше\n"Після анексії Криму і початку війни на Донбасі дипломатія, що базується на санкціях, стала спільним рішенням Ради ЄС", - сказала Гармс.\n"У готовності до оборони не повинно бути сумнівів", - цитує слова Гардта AFP.\nПолітик зазначив, що східні члени НАТО відчувають загрозу через анексію Криму, бої на сході України, що підігріваються Росією, а також у зв'язку з масштабним нарощуванням російського військового потенціалу і антизахідною пропагандою.


Рекс Тіллерсон каже, що діяв би жорсткіше щодо Росії у 2014 році. | Збруч\nВисуванець президента-електа США Дональда Трампа на посаду державного секретаря Рекс Тіллерсон заявив, що Сполучені Штати мали рішучіше реагувати на анексію Росією Криму, зокрема, наданням Україні негайної військової допомоги, щоб відвернути подальшу російську агресію в Україні.\nНа слуханнях у комітеті з закордонних справ сенату Тіллерсон заявив, що слабка відповідь адміністрації чинного президента Барака Обами на анексію Криму заохотила Кремль підтримати сепаратистів на Сході України зброєю і військами.\nКерівництво Росії сприйняло реакцію адміністрації Обами на Крим як слабку, заявив Тіллерсон. "Росія очікує саме такої відповіді… Якщо Росія вдасться до сили… вона потребує пропорційної демонстрації сили, щоб дати Росії знати, що більшого захоплення території не буде", – сказав Тіллерсон.\nРекс Тіллерсон, перебуваючи донедавна на чолі ExxonMobil, керував і розширенням діяльності цієї компанії в Росії, зокрема, за спільною угодою з російською державною компанією "Роснєфть" щодо розробки арктичних родовищ. Цю роботу довелося припинити, коли США наклали санкції щодо Росії після окупації нею українського Криму 2014 року, через що ExxonMobil втратила значні потенційні прибутки. Сам Тіллерсон, який відтак публічно ставив ці санкції під сумнів, 2012 року отримав від президента Росії Володимира Путіна державну нагороду – "орден дружби" – за "великий внесок у розвиток і зміцнення співпраці" з Росією.\nДерждеп наполягає на тому, щоб місія миротворців охоплювала весь Донбас.\nПро це заявив заступник державного секретаря США у справах Європи та Євразії Весс Мітчелл по завершенні переговорів із Президентом України Петром Порошенком.\nПорошенко подякував Тіллерсону за лідерські підходи США.\nПрезидент України відбув телефонну розмову із державним секретарем Сполучених Штатів. Сторони висловили задоволення станом виконання домовленостей, досягнутих Петром Порошенком і Дональдом Трампом у вересні у Нью-Йорку.\nАмериканським громадянам і фірмам заборонено брати участь у низці російських проектів.\nПередовсім йдеться про енергетичні проекти.\nКурт Волкер підтримав тезу України: миротворці мусять контролювати кордон.\nСпеціальний представник Департаменту США відбув в Україні переговори з Президентом, Головою Верховної Ради, політиками. Пообіцяв, що "ціна, яку Росія платить за агресію, не буде змінюватись".\nСША можуть запровадити санкції проти російських силових структур і «оборонки».\nЗ відповідною пропозицією виступив Державний департамент Сполучених Штатів і в рамках реалізації нових санкцій щодо Росії.\nАдміністрацію американського президента звинувачують у нерішучості.


Естетична природа художньої літератури\nЕстетична природа художньої літератури\n1. Література як вид художньої творчості.\n2. Література для дітей як органічний складник мистецтва слова. Специфіка літератури для дітей.\n3. Літературно-художній образ. Різновиди образів.\n4. Художній твір як форма буття літератури.\nЛітературознавчі терміни: естетика, естетична цінність, естетичне почуття, естетична категорія, художній образ.\nПоняття „література” має два значення. Насамперед це один із видів мистецтва, у якому носієм образності є слово. Літературою називають також будь-які витвори людської думки, що втілені в писемному слові і мають суспільне значення.\nСлово „література” латинського походження і означає „літера”. Щоб з усієї маси літературної продукції виділити твори, що мали мистецьку вартість, почали вживати термін „художня література” (естетично вартісна література). Саме поняття „художня література” з'явилось у XX столітті. У попередні часи для позначення творів, що мали мистецьку вартість, а не були простим засобом спілкування чи передачі думок, часто користувалися поняттям „поезія”, хоча вони й не мали віршової форми. З поширенням художньої прози літературні твори (як поетичні, так і прозаїчні) називають „красною” або й артистичною літературою.\nСьогодні словесні твори, що мають мистецьку вартість, переважно називають художньою літературою (цей термін має також значення оцінки рівня майстерності, довершеності). Інколи художню літературу називають власне літературою. Поняттям „література” користуються частіше для означення прози, оскільки в окремих випадках віднесення того чи іншого прозаїчного твору до художнього буває проблематичним (наприклад, сюди належать окремі жанри документальної літератури, епістолярна література і т. п.). Дослідники використовують також і термін белетристика (фр. belles lettres), що означає красне письменство (у широкому розумінні — твори художньої літератури загалом; у вузькому — художня проза).\nХудожня література, крім поділу на поезію і прозу, ділиться на так звані роди, до яких належать три основні — епос, лірика, драма, — та суміжні родо-жанрові утворення (ліро-епос, епічна драма, мемуари, художня біографія тощо).\nВиди мистецтва умовно поділяють на три типи. До першого належать так звані просторові види мистецтва, до яких зараховують живопис, скульптуру та архітектуру. Назву просторових вони дістали тому, що предмети, які зображуються ними, ми сприймаємо у їхньому просторово-статичному вигляді, тобто як розміщені в непорушному просторі, немовби завмерлі в ньому.\nДругий тип — це часові мистецтва, до яких належать музика, співи, танець, пантоміма і література. Часовими вони називаються тому, що, на відміну від статичної форми зображення, характерної для просторових мистецтв, подають свій предмет у русі, у динамічному його розвиткові, що відбувається протягом певного часу.\nТретій тип — це так зване синтетичне мистецтво, яке поєднує елементи як просторових, так і часових мистецтв. Форма зображення в театрі й кіно реалізується як у просторі, так і в часі. Окремі елементи синтезу з просторовою формою зображення характерні, у свою чергу, і для деяких видів часового мистецтва, зокрема танцю й пантоміми. Наприклад, пантомімічна вистава може набирати форми як статичного, так і динамічного зображення.\nВиди мистецтва відрізняються не лише способом відображення життя, а й тим матеріалом, в якому постають їхні твори і яким вони користуються для мистецького його відтворення. За такими „матеріальними” ознаками ми визначаємо літературу як мистецтво слова, у порівнянні, наприклад, зі скульптурою — мистецтвом каменю, живописом — мистецтвом фарби, танком — мистецтвом ритмічних рухів тіла, пантомімою — мистецтвом жестів і міміки, музикою — мистецтвом звуків тощо. Кожен із видів мистецтва має переваги перед іншими стосовно можливості якнайбільш повного охоплення різних боків зображуваного предмета. Загальна перевага матеріалу, яким користується, наприклад, група просторових мистецтв, полягає у можливості безпосереднього, зримого відтворення предмета свого зображення. Майстерна гра світла і тіні, передана фарбою на художньому полотні, краса форми людського тіла, відтворена в пластиці гіпсу чи мармуру скульптурного ансамблю, довершеність симетрії у поєднанні окремих частин архітектурної споруди, — усе це, відтворене в просторово-концентрованій формі, впливає на наші почуття безпосередньо за рахунок того, що сприймається нами наочно, у прямому візуальному контакті. Сила емоційного впливу просторових мистецтв ґрунтується на тому, що зорові відчуття є визначальними, основними в життєдіяльності людини. З усіх відчуттів, що належать людині, зорові виступають у найрозвиненішій формі. Звідси просторове мистецтво має здатність впливати майже на всіх людей, тоді як словесне мистецтво пробуджує емоційні враження далеко не в усіх. Це пов'язано насамперед з тим, що емоційне враження від словесного твору відбувається не безпосередньо під час читання чи на слух, а завдяки посередництву уяви, фантазії, яка в належно розвиненій формі властива далеко не кожному.\nОдночасно матеріал різних видів просторового мистецтва певним чином обмежує їхні зображувальні можливості. Обмеженість, наприклад, матеріальних засобів, якими користується живописець, найбільш чітко виявляється у порівнянні їх з матеріалом скульптурного зображення.\nОбмеженість словесного матеріалу через неможливість безпосереднього впливу на почуття компенсується значними перевагами, які надає йому в порівнянні з просторовими мистецтвами часова форма зображення. Скульптор чи живописець, звертаючись до зображення якоїсь події, тобто динамічної, а не статичної сцени, суттєво обмежений у можливостях її всебічного відтворення, оскільки може змалювати лише один, хоча б і найзначніший її момент. Словесна форма передачі спроможна подавати зображувану подію в максимальній повноті її динамічного розгортання. Ще більше обмежені живописець та скульптор порівняно з літератором у можливості відтворення думок і внутрішніх переживань зображуваної людини і особливо динаміки плину емоцій.\nОкремі види часових мистецтв в залежності від матеріалу виявляють різні можливості щодо зображення та емоційного впливу зображуваного на свідомість того, хто їх сприймає. Наприклад, музика, як і просторові мистецтва, безпосередньо впливає на почуття, створюючи у слухача відповідний емоційний настрій. Але сила естетичного враження, яке отримує людина від літератури, незважаючи на свою опосередковану форму, може бути набагато більшою за рахунок того, що словесне мистецтво дає людині інтелектуально-емоційну насолоду, пов'язану не лише зі сферою почуттів, але й з усім, що ми відносимо до сфери розуму, інтелектуально-пізнавального чи етичного світу людини.\nЗасобами слова — цього найбільш гнучкого матеріалу — можна відтворювати зображуване майже кожним видом мистецтва. Так, поезія прийомами своєї звукової організації наближається до музики. Прозаїчні словесні образи можуть давати ілюзію пластичного зображення і т. д. Крім того, слово — єдиний з матеріалів мистецтва, що дає змогу зображувати людську мову.\nОдне з провідних місць у суспільно-естетичній свідомості людства сьогодні посідає словесне мистецтво. Але воно не відразу знайшло таке визнання. Античність, епохи Відродження та класицизму надавали перевагу скульптурі та живопису. Поезія, як тоді вважалося, програвала в порівнянні з ними через відсутність елемента наочності у її зображеннях. Популярність літератури, яка невпинно зростала в усі подальші епохи розвитку мистецтва, засвідчила, що словесне мистецтво ні в чому не поступається перед живописом та скульптурним зображенням і багато в чому перевершує їх. Теоретично ці переваги були обґрунтовані Г. Лессінґом у його знаменитому трактаті „Лаокоон, або Про межі живопису та поезії” (1766 р.). Думки Лессінґа були поглиблені в не менш знаменитій „Естетиці” Г. В. Ф. Геґеля. З українських літературознавців до цієї проблеми зверталися М. Костомаров, О. Потебня, І. Франко та інші.\nОрганічним складником літератури як мистецтва слова є література для дітей. Суперечки навколо її специфіки тривають і сьогодні. Зрозуміло, що вона має свої жанрові особливості, тематику й технічне оформлення, відповідає рівневі дитячих знань і психологічному розвиткові, хоча ідейно-естетичними принципами література для дорослих і дітей не відрізняється. Український літературний критик Олександр Грушевський підкреслював, що для виховання дітей у руслі національних традицій необхідна „спеціальна дитяча література. Проста, зрозуміла, чиста — як око, світла, ясна, як срібний струмок гірського водоспаду з найтоншими переливами фарб, прекрасними, немов дитячі душі... Вона повинна бути весела й бурхлива, як той же водоспад, і тихо-спокійна, задумливо-мрійлива, як плесо широкого ставу в місячну нічку, а також природна, мов затінок в спеку”.\nДо XIX ст. література для дітей не виділялась як специфічна галузь словесного мистецтва. Вона була невіддільною від „дорослої”. В античному та середньовічному світі історія літератури не фіксувала окремих творів, що призначалися б спеціально для дітей. Хоча деякі філософські праці давнини містять тези, що стосуються значення літератури для людини, зокрема для виховання дитини. З виникненням шкіл та бібліотек при них дедалі вирізняється морально-дидактичне та навчально-пізнавальне спрямування літературних творів (житія святих та легендарних людей, Псалтир, вибрані біблійні оповідки, „Шестиднев” тощо). В епоху Ренесансу народжується література для дітей, зорієнтована на молодшого читача: італійський поет Понтано складає колискові пісні і пише твір „П'ятиліток” (XV ст.), італієць Фаерн укладає „Цікавий збірник”, — близько ста байок для дітей (XVI ст.).\nПоштовхом для розвитку дитячої літератури в Україні було виникнення друкарства (це питання ґрунтовно досліджено у книзі проф. І. Огієнка „Історія українського друкарства”). До друку найперших українських книжок, як вважає І. Огієнко, причетний українець за походженням Святополк Фіоль, який видав у Кракові в 1491 р. „Осьмигласник” і „Часословець” (кириличним шрифтом).\nВ Україні навчали дітей і за книжками Франциска-Георгія Скорини, який видавав у Празі книжки „руською” мовою. Тут одна по одній виходили „Псалтир” та 23 книги Старого Завіту під загальною назвою „Біблія руська” (1517–1519 рр.). Згодом його зусиллями побачили світ у Вільно „Апостол” (1525) і „Мала Подорожня Книжиця” (без року видання).\nВ Україні найповніше виявив свою діяльність Іван Федоров, видавши у Львові в 1575 р. книги „Апостол” і „Азбука” (у Москві книга „Апостол” з'явилася у 1564 р.). Подвижництво Івана Федорова стало можливим завдяки великій матеріальній підтримці і духовній допомозі з боку активістів місцевого релігійно-просвітницького братства. В Острозі І. Федоров відкрив друкарню і видрукував новий „Буквар” (1578).\nНа середину XVII ст. припадає творчість українського власне дитячого письменника Климентія Зіновіїва. У своїх гуманістичних роздумах і поетичних творах він виявив особливу любов до знедолених дітей („О дітєх малих...”, „Про зайців” та ін.). У XVIII ст. українську літературу для дітей збагатили Іван та Ігнатій Максимовичі, Іван Пашковський. Григорій Сковорода своїми різножанровими творами для дитячого читання ніби вінчав довгий процес зародження дитячої літератури епохи українського Ренесансу й бароко.\nТвори нової і новітньої літератури представлені іменами Т. Шевченка, Марка Вовчка, Олени Пчілки, І. Франка, Лесі Українки, М. Коцюбинського, Б. Грінченка, С. Васильченка, В. Винниченка та інших. Вони заклали основи української літератури для дітей, теоретично її обґрунтували, осмислили специфіку, функції (естетичні, етичні та навчально-дидактичні тощо) і значення.\nНезважаючи на те, що твори для дітей вирізняються з-посеред творів для „дорослих” педагогічною спрямованістю, дидактизмом, специфічними соціально-віковими особливостями, вони залишаються все-таки творами літератури, об'єктивно віддзеркалюючи закономірності розвитку літературного процесу в цілому. Твір для дитини чи про неї — це насамперед художньо-літературне явище.\nУзагальнення здобутків письменницької та наукової думки стосовно специфіки дитячої літератури прочитуємо у підручнику з дитячої літератури (автори Білецький Д. М., Ступак Ю. П.):\n„...Дитяча література... є органічною частиною всієї художньої літератури і всіма своїми засобами здійснює спільну всій літературі мету — виховує молоде покоління... Отже, дитяча література — невіддільна від загального літературного процесу: вона формується на ґрунті загальної художньої літератури, тобто літератури для дорослих, на основі законів педагогіки й психології і здійснює єдність принципів мистецтва і педагогіки... Одначе твори дитячої літератури мають і свої особливі ознаки, які відрізняють їх від літератури для дорослих... Найбільш характерними ознаками дитячої літератури слід вважати:\nа) наявність у творі предметного, конкретно-життєвого художнього образу...;\nг) багатство, точність та емоціональність мови.\nОстанні три ознаки, що ми їх назвали, — ліризм розповіді, динамічність розвитку сюжету, емоціональність мови — властиві й для літератури, адресованої дорослому читачеві, але для дитячих творів ці риси особливо важливі. Художні твори, позбавлені цих характерних ознак, не можуть мати успіху у дітей”.\nОстаннім часом науковці розглядають дитячу літературу саме як естетичний феномен, виходячи насамперед з того, що „виховне” у літературі може здійснюватися лише через „естетичне”. Важливо, що у найповнішому на сьогодні „Літературознавчому словнику-довіднику” (1997. За ред. Р. Гром'яка, Ю. Коваліва) уже розрізнено поняття „дитяча література” і „література для дітей”:\n„Дитяча література — література, творена безпосередньо дітьми. До неї належать різні жанри фольклору (лічилки, дражнилки, ігрові пісні та ін.), а також перші спроби пера перших початківців (поезія, проза тощо), опубліковані в періодиці для дітей... чи в колективних збірниках”.\n„Література для дітей — художні, науково-популярні та публіцистичні твори, написані письменниками безпосередньо для молодшого читача різних вікових категорій, починаючи з дошкільнят”.\nЛітературно-художній образ. Термін „художній образ” використовується у мистецтвознавстві у двох значеннях. Художнім образом називають насамперед специфічну форму відображення та пізнання дійсності в мистецтві, на відміну від тих форм зображення, якими користуються в науці та у повсякденно-практичній сфері людської життєдіяльності. Художній образ у вузькому розумінні — це специфічна форма буття художнього твору загалом та складових його елементів зокрема. Загальноприйнятим у сучасному літературознавстві є визначення художнього образу, яке дав у свій час російський літературознавець Л. Тимофєєв: „Образ — це конкретна і водночас узагальнена картина людського життя, що створена за допомогою вимислу й має естетичне значення”.\nВ основі художнього образу як специфічної форми відображення дійсності лежить первинний або так званий чуттєвий образ. Чуттєвий образ у художньому творі — це те, що в ньому безпосередньо, конкретно відображено з усіма подробицями — сукупністю тих індивідуальних предметних ознак (знаходження у просторі та часі, форма, величина, колір, спосіб дії і т. п.), які окреслюють його в нашій свідомості.\nКонкретно-чуттєва основа, з одного боку, відрізняє художній образ від такої форми відображення, як схема, в якій відображене життя втрачає свої живі риси і схематизується, з іншого боку, споріднює його з тією звичайною формою відображення дійсності, якою ми користуємось у побуті, у нашому повсякденному спілкуванні. Висловлюючи якісь думки, ми найчастіше не абстрагуємося від їх конкретно-чуттєвого змісту, а тримаємо в пам'яті й намагаємося викласти його у формі живого уявлення. Від повсякденних форм уявлення і відтворення дійсності художній образ відрізняється своєю емоційністю та узагальненістю свого змісту. Художній образ — це не копія дійсності, не вузькофактографічне, натуралістичне її відтворення, яке має місце, скажімо, в газетних репортажах чи творах документального характеру. В мистецтві чуттєвий образ цінний не тим, що він прямо і максимально повно відображає дійсність, а тим, якою мірою він здатний уособлювати загальний — а не конкретно-фактологічний — зміст. Віддзеркалена в чуттєвому образі дійсність таким чином постає в мистецтві як форма вираження такої ідеї, що узагальнює, розширює конкретно-чуттєвий зміст одиничного факту. Художній образ як специфічна форма відображення дійсності відрізняється не лише від повсякденних уявлень, а й від тієї форми вираження світу, якою користується наука, а саме — поняттєвої. Як і художній образ, наукове поняття належить до вторинних форм відображення дійсності. Подібно до художнього образу поняття відрізняється від повсякденних уявлень мірою узагальненості свого ідейного змісту. Проте на відміну від художнього образу, в якому предмет відображення відтворюється чуттєво, поняття, відображаючи предмет, абстрагується, тобто відходить від його одиничної, конкретно-чуттєвої форми. Якщо в художньому образі загальне, тобто сукупність тих суттєвих відмінних рис, що характеризують певний клас об'єктів, подається у формі індивідуального, конкретно-чуттєвого, — у формі самого життя, то в понятті загальне постає у формі думки, а точніше у формі низки логічно взаємопов'язаних думок про суттєві й відмінні ознаки відображуваного предмета. Наприклад, в енциклопедіях подаються такі приблизно пояснення явища грози, тобто поняття: „Гроза — це явище в атмосфері, коли у хмарах або між хмарами і земною поверхнею виникають електричні розряди (блискавки), що супроводжуються громом. При грозі бувають сильні зливи, інколи з градом, сильні вітри”. Тут описуються основні ознаки грози та пояснюються її причини. Ці ознаки однаковою мірою визначають десятки і сотні гроз, оскільки в них виражена сутність явища. Але ми не відчуваємо тут особливостей саме цієї грози. Ми не бачимо форми і кольору хмар, палахкотіння блискавок, не бачимо лісу та поля під час дощу, не чуємо грому, не відчуваємо, як сприймає грозу людина. Тут немає живої картини, немає конкретної грози, немає її індивідуальних, конкретно-чуттєвих особливостей. Але вчений і не ставив перед собою такої мети. Спостерігаючи різні грози, він виявляє їхні загальні риси і формулює поняття грози, свідомо відходячи від індивідуальних, конкретно-чуттєвих форм цього явища природи. Зовсім по-іншому підходить до відображення грози митець. Подамо це на прикладі опису картини грози у новелі С. Васильченка „Дощ”.\n„...Десь далеко, за темною смугою лісу, обізвався грім. Легко й радісно зітхнув хуторський парк із столітніми дубами, тихо забриніли маленькі шибки в низенькій хаті-землянці, що притулилася самотня до панського парку. Пішла хвиля, аж засвистіла, по ланах засохлого жита. Щось насувало грізне. Потемніло, завітрило, закрутила курява. Гримнуло ближче, немов звалив хтось на поміст деревину, загуркотіло й покотилось у небі.\nТут в описі грози відтворюються певні суттєві ознаки цього природного явища, тобто те загальне, що можна назвати ідеєю грози. Проте, на відміну від наукового поняття, в художньому образі це загальне, ця ідея грози відтворена у формі одиничної, конкретно-чуттєвої її картини, чуттєвого образу, який позначений рисами індивідуально-неповторної, глибоко-осібної манери світосприйняття.\nХудожній образ відрізняється від поняття не лише формою вираження ідеї відображуваного предмета, але й її змістом. Якщо завдання поняття полягає в тому, щоб описати предмет об'єктивно, таким, яким він є в дійсності, то художній образ має метою подати об'єктивну картину змальовуваної дійсності у формі її суб'єктивно-емоційного сприйняття, тобто такою, якою її бачить й емоційно переживає автор. Міра суб'єктивності, хоча і завжди наявна в художньому образі, може бути в ньому більшою або меншою — в залежності від способу світосприйняття митця й тих художніх принципів, які він сповідує. Так, реалістичне відображення світу вимагає об'єктивних картин відображуваного. Навпаки, символічне відображення дійсності характеризується високою мірою суб'єктивності, яка межує з цілковитою відмовою від зображення дійсності у формі її об'єктивного існування.\nОскільки кінцевим результатом образного мислення є художній твір, то будь-який естетично значимий його елемент, тобто будь-яке життєве явище, у ньому відтворене, може бути назване образом. У художньому творі кожен з таких образів виступає як відносно автономна одиниця того складного й цілісного образного організму, яким є художній твір. У літературно-художньому творі образами називають словесні образи (найчастіше тропи та різноманітні синтаксичні фігури) та більші смислові одиниці твору, „макрообрази”, до яких відносять зображених у творі людей, тварин тощо (образи-персонажі, оповідачі, розповідачі), їхнє природне (образи-пейзажі) та речове (образи-інтер'єри) оточення.\nВ окрему групу образів літературно-художнього твору виокремлюють так звані образи автора й читача. На відміну від попередньої групи образів, які виступають у творі об'єктом зображення, авторський і читацький образи складають групу образів, пов'язаних із суб'єктами зображення, сприйняття та оцінки зображуваних у творі об'єктів, тобто такими образами, які немовби збоку спостерігають за зображуваними подіями, певним чином оцінюючи їх. Під образом автора розуміють здебільшого явище втіленості самого автора-творця у його творінні, під образом читача — явище включеності до твору, врахування й передбачуваності автором потенційних читацьких оцінок того, про що у творі розповідається.\nОбразом називають і твір у цілому, маючи при цьому на увазі насамперед спосіб специфічної смислової його організації, численні елементи якої виступають як видозмінювані форми прояву якогось єдиного смислового цілого.\nЗагальна структура образу в усіх видах мистецтва виходить з його двокомпонентної будови, поєднання в ньому чуттєвого образу й ідеї, яка з нього випливає. При цьому сам художній образ у своїй специфіці не може бути зведений без залишку ні до свого чуттєвого образу, ні до його ідеї. Художній образ — з одного боку, це завжди щось більше, ніж конкретно-чуттєва даність предмета, його відображення, тобто образ предмета не зводиться до подоби предмета. З іншого боку, художній образ як певна ідеальна, а не лише чуттєва структура, не є і голою логічною ідеєю. Смислове значення, ідею художнього образу ми пізнаємо лише у формі його чуттєвого образу, з яким ідея зливається в органічну цілість. Виходячи з цих міркувань, Геґель визначав художній образ як щось таке, що існує немовби посередині між чуттєвим образом і його ідеєю, тобто тим логічним смисловим наслідком, що постає з роздумів над зображеним.\nУ різних видах мистецтва художні образи більшою чи меншою мірою подібні за ознаками до тієї ідеї, яка виражається чуттєвим образом, і відрізняються характером буття самого чуттєвого образу, що залежить від матеріалу, який використовує той чи інший вид мистецтва. Матеріальною основою літератури як виду мистецтва є слово. Слова, певним чином відібрані письменником із лексичного запасу мови й поєднані в певному порядку в мовленнєвому потоці, складають зовнішню форму літературно-художнього твору, матеріально втілюють відтворюваний у ньому чуттєвий образ людини, речі, природного чи суспільного явища тощо. Слово — особливий матеріал. На відміну, наприклад, від живопису, матеріальна основа якого дає наочний чуттєвий образ зображуваного, слова, якими користується літератор, обмежені можливістю пластично відтворювати форму предмета. Тому термін „чуттєвий образ” стосовно словесних образів дещо умовний. Словесна форма художнього образу відтворює не пластично зримі, наочні чуттєві образи відображуваних предметів, а те, що називають інтелектуальним образом. Не сприймаючи в безпосередній зоровій формі зображене у творі, ми домальовуємо його у своїй уяві у вигляді певного емоційно-асоціативного переживання. Воно в окремих випадках може давати досить повну ілюзію предметності, про що неодноразово свідчили як самі письменники, так і їхні читачі, які часто „бачать” чи немовби бачать те, що описано у творі. Ілюзію подібної предметності можуть давати вже окремо взяті так звані образні слова, тобто ті, в яких ще не стерлося їхнє первинне, етимологічне значення. Різкий контраст між абстрагованим загальним значенням слова і вказівкою в самому ж слові на конкретну ознаку позначуваного предмета може викликати подібну ілюзію, як, наприклад, у словах: удав, душогуб, пролісок і т. д.\nСуттєвою ознакою літературно-художнього образу є те, що він дає не статичний, як у живописі, а динамічний образ дійсності, який розгортається в діалогах, монологах, авторських роздумах та описах, картинах природи тощо. Внутрішня специфіка структури літературно-художнього образу залежить від родових ознак твору. Так, ліричний образ тяжіє до асоціативності, нехтуючи предметністю; епічний, навпаки, прагне до якомога точнішого відтворення предметного боку зображуваного; у драмі образ створюється майже виключно за рахунок мови самих дійових осіб. Специфіка словесного образу перебуває в тісній залежності й від жанрових ознак твору, наприклад, образи байки будуть суттєво відрізнятися від образів твору романної форми.\nОсновною формою буття літератури як мистецтва слова є літературно-художній твір, що постає цілісним образним організмом. У найзагальніших рисах літературно-художній твір можна означити як розповідь про певну життєву подію, що ведеться реальним або уявлюваним автором з розрахунком на естетичне враження й містить у собі його передумови. Від інших словесних творів літературно-художній відрізняється тим, що предметом його розповіді є умовно-, а не реально-життєва подія, яка існує в суб'єктивній, авторській або його оповідача уяві, а завдяки їхньому посередництву — в такій же суб'єктивній читацькій уяві, але не в об'єктивній реальності. Письменника більше цікавить не те, як було насправді, а як мало б чи могло б бути. Об'єктивна дійсність, що відображена у творі, — це не сама життєва реальність як така, а більшою чи меншою мірою життєподібна ілюзія реальності, яка в кінцевому підсумку становить не самостійний інтерес, цікава не сама по собі, а у своїй здатності створювати передумови для естетичного враження. Естетично виразним, тобто здатним викликати емоційно-інтелектуальні переживання, твір може стати при умові наявності в ньому сукупності певних чинників, серед яких найважливішими є:\nu яскрава індивідуальна форма емоційно-інтелектуального переживання світу, що відображає авторське світобачення і, з огляду на його оригінальність, нетривіальність, постає джерелом збудження відповідних думок, асоціацій, почуттів у читача. Якщо почуття, які прагне викликати автор, фальшиві, не пропущені ним крізь його власну душу, якщо думки та ідеї, які він висловлює, банальні і стереотипні, — такий твір не має шансів на те, щоб зацікавити читача, змусити його хвилюватися й розмірковувати над прочитаним;\nu актуальність, вагомість проблематики твору, яка є нервовим його центром. Якщо читач не знаходить у творі питань і проблем, здатних зачепити його „за живе”, викликати певні, хоча б і далекі аналогії з його власним життям або життям його найближчого оточення, якщо у творі не буде нічого такого, що нагадувало б його власний життєвий досвід, розширювало б його кругозір, — ніяких ціннісних переживань у свідомості читача не з'явиться;\nu емоційна виразність і точність вислову, відповідність ужитих у творі мовних засобів змістові. Твір буде естетично виразним тільки тоді, коли буде написаний образною, а не сухою, протокольною мовою, не матиме штампованих висловів і словесних конструкцій тощо;\nu цілісність твору, тобто взаємовідповідність і підпорядкованість усіх його окремих і розрізнених елементів тій художній та ідейній меті, яку ставить перед собою автор і виразом якої виступає весь твір. Художній твір — це не хаотичне нагромадження слів, образів, ідей, а упорядкована система. У справжньому — довершеному — художньому творі немає нічого випадкового й зайвого, усе в ньому має свій внутрішній сенс і виконує певне смислове навантаження.\nМистецька довершеність художнього твору — ще не гарант, а лише передумова його естетичного сприйняття. Вона розрахована на відповідну естетичну готовність читача виявити зусилля для того, щоб сприйняти її в усій повноті. Читач немовби замикає собою естетичний ланцюжок, започаткований автором. Тільки від нього самого залежить, чи зможе він гідно оцінити естетичні переваги твору, відчути справжню художню насолоду, читаючи його. Якщо ми не готові до сприйняття твору, не налаштувалися на відповідний емоційний лад, якщо беремо з твору лише голу фактичну інформацію, не намагаємося зрозуміти його ідейну або емоційну суть, не співпереживаємо з персонажами — у такому випадку ніякої насолоди, ніякого катарсису (морального та емоційного очищення) ми не відчуємо, нічого нового й важливого для себе не відкриємо.\nУ духовному житті суспільства літературно-художні твори виконують різні функції, найголовнішими з яких є:\nu естетична, яка полягає в тому, що твір дає інтелектуально-емоційне задоволення, збуджуючи уяву читача і спонукаючи його до співпереживання;\nu виховна (етична), яка тісно пов'язана з естетичною насамперед тому, що емоційна та інтелектуальна насолода, яку ми відчуваємо, читаючи твір, часто є прямим наслідком того, що автор задовольняє моральні запити читача, очікувані ним шляхи вирішення етичних конфліктів. Етико-естетичний читацький досвід, отриманий із твору у формі співпереживання моральним вчинкам його героїв чи історії їхнього життя, ми часто перетворюємо у власний життєвий досвід, у свою активну життєву позицію. При цьому художній твір не повчає, не втовкмачує моральні істини, прямо їх декларуючи, як це робить, наприклад, дидактична байка. Ш. Бодлер писав із цього приводу: „Йдеться ... про натхненну мораль, яка незримо пронизує поетичний зміст... Мораль не є для мистецтва метою. Вона переплетається з ним, як і в самому житті. Поет виступає моралістом, не усвідомлюючи цього, — завдяки багатству та повноті своєї творчої природи”;\nu пізнавальна, яка полягає в тому, що художній твір є активним джерелом поповнення знань про навколишній світ, розширює наші уявлення про історичну епоху, про яку в ньому йдеться, про побут, культуру та звичаї зображених у ньому людей. Особливо цінною у пізнавальному плані є роль твору як популяризатора наукових ідей, філософських учень і концепцій людського буття.\nХудожній твір допомагає людині краще пізнати не лише об'єктивну дійсність, а й свою власну особистість. Визначаючи своє ставлення до тих чи інших явищ, людських типів, які стали предметом етичної оцінки автора, а також своє ставлення до авторської позиції, ми тим самим глибше й повніше починаємо розуміти свою власну суть, зміст власних намірів і бажань, думок і почуттів.\nЛітературно-художній твір має свою структуру, під якою розуміємо його загальну смислову побудову, тобто умовну розчленованість його органічно-цілісної образної організації на окремі смислозначущі елементи та їх внутрішній взаємозв'язок, що підкреслює смислову суть і естетичну виразність художнього твору. Окремі елементи, на які розпадається твір, при найбільш загальному його смисловому поділі співвідносять з двома тісно взаємозумовленими сторонами, що визначають структуру будь-якого явища, а саме категоріями змісту та форми. Зміст звичайно визначають як внутрішню суть певного явища, його „ідею”, форму — як спосіб її існування та зовнішнього вияву (вираження). Категоріями „зміст” і „форма” оперували здавна. Вживаність і специфічність їх використання стосовно мистецьких явищ докладно були обґрунтовані Г. Регелем, який, зокрема, зазначав, що „змістом мистецтва є ідеал, а його формою — чуттєве образне втілення”. У спрощеному вигляді протиставлення змісту і форми літературно-художнього твору уявляють через віднесення до змісту твору того, про що в ньому говориться, а до форми — того, як говориться. При цьому слід мати на увазі, що саме протиставлення різних елементів художнього твору за ознакою їхньої змістової чи формальної належності умовне. По-перше, тому, що зміст та форма не існують відокремлено. Вони завжди разом, у нероздільній єдності, як дві взаємопроникнуті сторони єдності, два аспекти єдиного цілого. По-друге, поділ елементів твору на змістові та формальні є умовним тому, що самі ці поняття мають властивість переходити одне в інше і, отже, їх протиставлення не є сталим. Це положення філософськи обґрунтував Г. Геґель, який писав, що „зміст є не що інше, як перехід форми у зміст і форма є не що інше, як перехід змісту у форму”.\nТаким чином, виділення форми зі змісту або змісту із форми — умовна логічна операція, до якої ми вдаємося, аналізуючи твір. Протиставлення їх за принципом: „що сказано” (зміст) і „як сказано” (форма) — також великою мірою припущення, яке дозволяє наочно уявити структуру літературного твору. Найбільш поширений у літературознавчій практиці спосіб розгляду зв'язку форми та змісту — це уявлення змісту твору як його ідейно-узагальненої духовної суті, а форми — як системи засобів її художнього вираження. Під формою літературно-художнього твору здавна розуміли його мовленнєвий склад, тобто ритміко-звукову, словесну та синтаксичну організацію. Проте форма літературно-художнього твору має більш складну будову. Найдоцільніше розглядати форму як таку цілісну систему засобів змістового вираження, яка утворює єдність трьох її рівнів. Перший рівень становить сукупність засобів предметної зображувальності твору, другий — прийоми мовної зображувальності, третій — тип або принцип їх смислової упорядкованості, взаємо-узгодженості, що підкреслює та посилює їхню виразність. Цей рівень форми називають композицією. Інколи рівень предметної зображувальності називають внутрішньою, а рівень мовної зображувальності — зовнішньою формою твору.\n1. Білецький Д. М., Ступак Ю. П. Українська дитяча література. — К., 1963.\n2. Введение в литературоведение. Литературное произведение: основные понятия и термины. —М., 1999.\n3. Волинський П. Основи теорії літератури. — К., 1967.\n4. Галич О., Назарець В., Васильєв Є. Теорія літератури. Підручник. — К., 2001.\n5. Іванюк С. Випробування дитинством // Сучасність. — 1992. — № 3. — С. 176–183.\n6. Гошовський Б. Українська дитяча література: спроба огляду і проблематика // Ми і наші діти: Дитяча література. Мистецтво. Виховання. — Т. 1. — Торонто, Нью-Йорк, 1965. — С. 121–227.\n7. Куца О. П. Основи літературознавства. Навчальний посібник для студентів педагогічних спеціальностей вищих закладів освіти. — Тернопіль, 2002.\n8. Лесин В. Літературознавчі терміни. — К., 1985.\n9. Літературознавчий словник-довідник (За ред. Р. Гром'яка, Ю. Коваліва). — К., 1997.\n10. Моклиця М. Основи літературознавства. Посібник для студентів. — Тернопіль, 2002.\n11. Моренець В. Великий „малий” світ // Дніпро. — 1986. — № 7. — С. 116–122.\n12. Стаднійчук Р. Дитяча література: від реалій до ідеалу // Слово і час. — 1994. — № 9–10. — С. 41–44.\n13. Ткаченко А. Мистецтво слова. Вступ до літературознавства. — К., 1998.\n14. Хализев В. Теория литературы. — М., 1999.\n1. Поясніть, як ви розумієте естетичну цінність твору літератури. Що таке естетичне почуття?\n2. Вкажіть специфічні особливості літератури для дітей.\n3. Хто став першим українським власне дитячим письменником?\n4. Чим відрізняється художній образ від наукового поняття?\n5. Назвіть найважливіші чинники, які надають твору літератури здатність викликати у читача емоційно-інтелектуальне переживання.


Працюють вибухотехніки: поліція перевіряє інформацію про підозрілу знахідку біля мосту Метро у Києві — УНІАН\nПрацюють вибухотехніки: поліція перевіряє інформацію про підозрілу знахідку біля мосту Метро у Києві\nІнциденти 2 хв. 507\nДо поліції надійшло повідомлення про виявлення підозрілого предмету біля мосту Метро на пішохідній зоні.\nФото з місця інциденту / фото Київ оперативний\nПоліція перевіряє інформацію про підозрілу знахідку біля мосту «Метро».\n"Сьогодні до поліції Києва по спецлінії 102 надійшло повідомлення про виявлення підозрілого предмету біля мосту «Метро» на пішохідній зоні. Для перевірки цієї інформації на місце події виїхали патрулі поліції, слідчо-оперативна група Печерського управління поліції, спеціалісти вибухотехнічної служби, кінологи та представники інших профільних служб та відомств", - йдеться у повідомленні.\nЗібрані відомості за цим фактом зареєстровані у Печерському управлінні столичної поліції. Проводиться перевірка, за результатами якої цій події буде надана правова кваліфікація.\nЯк повідомляє «Сегодня», мост Метро перекрили.\nЧитайте також"Мінера" мосту Метро відправлять на примусове лікування\n"Мінування" мосту Метро\n18 вересня 2019 року у Києві на мосту Метро через Дніпро Олексій Белько погрожував зброєю і заявляв про намір підірвати міст. Рух транспорту мостом було закрито. Силовики провели спецоперацію із залученням БТР, поліцейських катерів і дронів.\nЧоловіка затримали, вибухівки при ньому не знайшли. Під час затримання він опору не чинив, тому правоохоронці вогонь не відкривали. Затриманий виявився колишнім військовослужбовцем.\nЗатриманий розповів поліції про проблеми в особистому житті, відсутність роботи і засобів для існування.\nТеги:минированиемост Метропогода у Києві


Експрес-контроль 4 - Навчально-методичний посібник з кредитно-модульної системи організації навчального процесу...\n1. Вчення про систему наукових принципів, форм і способів дослідницької діяльності, це: а) метод; б) методологія; в) діяльність; г) наукове дослідження.\n2. Стадії наукового дослідження: а) безпосередньо дослідження - підготовча робота - апробація та впровадження наукових досліджень; б) апробація та впровадження наукових досліджень - підготовча робота - безпосередньо дослідження; в) підготовча робота - апробація та впровадження наукових досліджень - безпосередньо дослідження; г) підготовча робота - безпосередньо дослідження - апробація та впровадження наукових досліджень.\n3. Метод – це: а) спосіб пізнання, дослідження явищ природи і суспільного життя;\nб) система поглядів, система опису певного предмета або явища, стосовно його побудови, функціонування, що сприяє його розумінню, тлумаченню, вивченню головних ідей; в) система методологічних і методичних принципів і прийомів, операцій і форм побудови наукового знання; г) процес вивчення певного об’єкта (предмета або явища) з метою встановлення закономірностей його виникнення, розвитку і перетворення в інтересах раціонального використання у практичній діяльності людей.\n4. Предмет діяльності – це: а) об’єкт, що опосередковує вплив суб’єкта на предмет діяльності (те, що звичайно називають “знаряддям праці”), і стимули, що використовуються у певному виді діяльності; б) технологія (спосіб, метод) одержання бажаного продукту; в) характеристика оточення суб’єкта в процесі діяльності, соціальні умови, просторові та часові чинники тощо; г) елементи навколишнього середовища, які має суб’єкт до початку своєї діяльності і які підлягають трансформації в продукт діяльності.\n5. Засіб діяльності – це: а) об’єкт, що опосередковує вплив суб’єкта на предмет діяльності (те, що звичайно називають “знаряддям праці”), і стимули, що використовуються у певному виді діяльності; б) технологія (спосіб, метод) одержання бажаного продукту; в) характеристика оточення суб’єкта в процесі діяльності, соціальні умови, просторові та часові чинники тощо; г) елементи навколишнього середовища, які має суб’єкт до початку своєї діяльності і які підлягають трансформації в продукт діяльності.\n6. Процедури діяльності – це: а) об’єкт, що опосередковує вплив суб’єкта на предмет діяльності (те, що звичайно називають “знаряддям праці”), і стимули, що використовуються у певному виді діяльності; б) технологія (спосіб, метод) одержання бажаного продукту; в) характеристика оточення суб’єкта в процесі діяльності, соціальні умови, просторові та часові чинники тощо; г) елементи навколишнього середовища, які має суб’єкт до початку своєї діяльності і які підлягають трансформації в продукт діяльності.\n7. Умови діяльності – це: а) об’єкт, що опосередковує вплив суб’єкта на предмет діяльності (те, що звичайно називають “знаряддям праці”), і стимули, що використовуються у певному виді діяльності; б) технологія (спосіб, метод) одержання бажаного продукту; в) характеристика оточення суб’єкта в процесі діяльності, соціальні умови, просторові та часові чинники тощо;\nг) елементи навколишнього середовища, які має суб’єкт до початку своєї діяльності і які підлягають трансформації в продукт діяльності.\n8. Які існують рівні пізнання : а) перший та другий; б) теоретичний та практичний; в) первинні та вторинній; г) теоретичний та емпіричний.\n9. Розкриття теорії питання, вдосконалення існуючих та здобуття нових знань, це відноситься до рівня пізнання : а) теоретичного; б) практичного; в) первинного; г) емпіричного.\n10. Послідовність виконання науково-дослідної роботи: а) збір літературних джерел – практичний досвід – узагальнення матеріалів – планування роботи; б) практичний досвід – узагальнення матеріалів - доопрацювання на основі виявленої додаткової літератури – збір літературних джерел; в) планування роботи – збір літературних джерел – практичний досвід – доопрацювання на основі виявленої літератури; г) планування роботи – збір літературних джерел – узагальнення матеріалів – практичний досвід.


Коли оживає музей… » Re:цензії » Книги » Буквоїд\n29.12.2019|21:56|Тетяна Качак, м. Івано-Франківськ\nІсторико-пригодницькі мандрівки у часі з героями Олександра Гавроша\nГаврош О. Музей пригод. Харків: Фоліо, 2018. 122 с.\nГаврош О. Музей пригод-2. Врятувати Тараса Шевченка. Харків: Фоліо, 2019. 156 с.\nПрочитати на одному подиху, прожити текст, відчути енергію художнього світу автора – так говорять про книжки і тексти, які дивують, захоплюють, спонукають до роздумів, збагачують емоційно та інтелектуально, залишають по собі особливий смак пізнання та естетичної насолоди. Так говорять про літературу високого художньо-естетичного рівня, актуальні для будь-якого покоління тексти-явища і тексти-події.\nЩо є критерієм якісної художньої літератури? Цікава історія, захопливий сюжет, яскраві характери головних героїв, особлива композиційна побудова, образна мова, вдало використані художні засоби, підібрані художні прийоми. Важливим є вміння автора вибудувати систему експліцитних та імпліцитних смислів, цілісний художній світ і дивувати ним, апелюючи при цьому до актуального читацького досвіду, виправдовуючи читацькі сподівання та розширюючи читацькі горизонти. Саме такі ознаки притаманні прозі й творчій манері письма Олександра Гавроша. Письменник однаково вправний у жанрах пригодницької, біографічно-історичної, детективно-історичної прози, документалістиці й публіцистиці.\n«Музей пригод» і «Врятувати Тараса Шевченка» – перші дві повісті із серії «Машина часу», об’єднані головними героями, мандрами у часі та ідеєю розгортання сюжету з історико-культурними екскурсами. Уже сама назва «Музей пригод» налаштовує на своєрідний квест, подорож, небезпеки. Ключовим місцем подій та своєрідною машиною часу і переміщень стає музей. Такі очікування цілком виправдані. Чи свідчить цей факт про передбачуваність сюжетного розвитку? Звичайно, що ні. Бо навіть використані традиційні мотиви чарівних казок і пригодницької літератури (подорож героїв у часі, часовий тунель, річ-медіум) у повісті функціонують по-своєму, органічно вплітаються у канву історико-пізнавального наративу.\nПрикметною ознакою всіх творів Олександра Гавроша є те, що в основі кожного – захоплива історія. Без цікавої історії, як вважає автор, твір неможливий , це обов’язковий елемент літератури для дітей та юнацтва.\nПовісті із серії «Музей пригод» розраховані на широке коло читачів, як, до речі, й інші твори Олександра Гавроша («Неймовірні пригоди Івана Сили», «Пригоди тричі славного розбійника Пинті», «Розбійник Пинтя у Заклятому місті» та ін.). Маркування «для дітей та юнацтва» зумовлене, як правило, пригодницьким характером твору й центруванням героя-підлітка.\n«Музей пригод» – цікаві й пізнавальні художні розповіді в тому числі й про працівників музею, які своїми вчинками і життєвими позиціями доводять: «Музей – це живий простір, а не мертва територія». Директор Роман Лук’янович, його син, школяр Ясь Попадинець, молода завідувачка фондами Яна, журналіст Мирон Клапоух – невтомні у своїх прагненнях і пошуках. Їм відкриваються таємниці потаємної кімнати музею і здатність плетеного крісла бути часовим коридором.\nУ першій повісті герої потрапляють на початок 17 століття і дізнаються історію знаменитих першодруків Бериндів, особливості функціонування друкарні і палітурні у Києво-Печерській Лаврі. Справжніми скарбами для прибульців стали стародрук «Бесіди на діяння святих апостолів» 1624 року, старовинна гравюра Степана Беринди «Апостол Іоанн», ключ від першої друкарні, які мандрівники у часі передають у сучасний музей.\nУ другій повісті -- директор музею раритетів Роман Попадинець потрапляє у часи Тараса Шевченка і має намір врятувати українського генія від арешту і заслання. Та поет відмовляється від цієї пропозиції. Такий розвиток подій логічний, інакше хід історії було б змінено. А, можливо, й історія України розвивалася інакше, якщо б Кирило-Мефодіївському товариству вдалося врятуватися від погрому.\nПовісті Олександра Гавроша імпонують глибиною опрацювання документальних джерел і майстерною художньою інтерпретацією історичних подій та постатей. Розгортаючи основну й побіжні сюжетні лінії, автор тримає читача в постійній напрузі, інтригує появою нових персонажів, фактів, таємниць. Дія, яка відбувається одночасно «тут» і «там», додає динаміки розповіді, робить її багатовимірною.\nУ перших повістях виразними є топоси Києва у різні часові періоди. Друкарня 17 століття, музей і Лавра, Успенський собор. Дія відбувається фактично в один же день – День Святого Миколая – час див і очуднення. «Зимові забави» у музеї, Свята літургія у соборі, фрагменти пісні «Ой, хто, хто Миколая любить» і основний лейтмотив твору – фраза «Свято наближається» – те, що єднає різні часові простори в єдине ціле – художній текст-буття.\nРодзинкою першої повісті «Музею пригод» є портретна галерея. Кожен розділ письменник розпочинає із глибокого психологічного портрета одного із персонажів. Це індивідуальні й типові характери, які виконують свою функцію у творі, приваблюють колоритністю, багатогранністю. Довершеності й цілісності твору додає «Епілог». Єдиним загубленим пазлом залишається сюжетна лінія журналіста Мирона Клаповуха, якому таки вдалося розшукати власну сенсацію і написати унікальну працю. Та, можливо, автор залишає собі цей гачок для наступних розповідей.\nДруга повість інтригує оригінальним ракурсом подій, пов’язаних із розгромом Кирило-Мефодіївського товариства. Здається, про це багато сказано і написано, проте не для юного читача. Олександр Гаврош заакцентував увагу не так на політичних моментах, як на постаті Т. Шевченка; охарактеризував його товаришів, описав стосунки та побут. Особливо виразними є епізоди-сцени, в яких показано Романа Попадинця на вулицях Києва у ХІХ столітя, його спілкування з Афанасьєвим-Чужбинським, перебування Шевченка у в´язниці, зрадницьку діяльність Петрова.\n«Музей пригод» – повісті, які так і просяться на екран, адже вербальний текст дуже добре візуалізовано. Впевнена, що історико-пригодницькі мандрівки з героями творів Олександра Гавроша будуть цікаві не тільки школярам.\nКазковий епос Олександра Гавроша\nДва погляди на одного Івана Силу\nІван Сила та рецепт ЩАСТЯ


Як отримати паспорт моряка |ЯкПросто\nПаспорт моряка — є документ, що засвідчує особистість людини як на території Російської Федерації, так і за її межами. Видається він громадянам нашої країни для роботи на російських судах закордонного плавання або для відряджання на іноземні судна, також курсантам відповідних навчальних закладів, співробітникам органів виконавчої влади і тим, хто працює в різних установах, що знаходяться у веденні даних органів.\nЯкщо ви потрапляєте під цю категорію, то йдіть оформляти паспорт до Міністерства транспорту РФ, Міністерство сільського господарства і продовольства РФ, морські адміністрації портів, або ж морські порти, які виконують функції морської адміністрації.\nЯкщо ви в ході роботи присікає кордон РФ і виїжджаєте за кордон, то не забудьте оформити візи тих країн, які ви будете відвідувати.\nТакож пам’ятайте, що паспорт моряка має термін дії на 5 років, далі він обов’язково підлягає заміні, оскільки вважається вже недійсним. Правда, врахуйте, що ви можете в’їжджати по ньому на територію РФ протягом року після закінчення його дії.\nДля отримання паспорта моряка неодмінно знадобиться підтвердити рівень професійної підготовки та стану здоров’я. Для цього візьміть з собою такі документи: робочий диплом, висновок медкомісії, кваліфіковане свідоцтво.\nДля оформлення паспорта моряка заповніть 3 анкети-заяви (на кожній повинна бути ваша фотографія), завірте анкети з фото за місцем роботи. Також надайте клопотання судновласника на оформлення паспорта моряка і оплатіть держмито.


Xiaomi представила портативну електронну книгу з високою автономією \n19:51 / 05.04.2021 Наука и техника\nXiaomi представила портативну електронну книгу з високою автономією\nЗаявлено, що пристрій має високу автономність, але точний час роботи без підзарядки не названо.\nКитайська компанія Xiaomi на своїй платформі YouPin представила нову електронну книгу під назвою InkPalm 5.\nЇї особливістю стали габарити. За своїми розмірами електронна книга відповідає смартфону. Новинка має 5,2-дюймовий дисплей роздільною здатністю 1280x720 точок, а маса 115 грамів і товщина 6,9 мм дозволяють носити пристрій в кишені, передає unian.ua.\nВартість InkPalm 5 на платформі YouPin становить близько $91. Про плани продажу електронної книги за межами Китаю в Xiaomi поки не повідомляють.\nПристрій отримав 4-ядерний процесор з 1 ГБ оперативної пам'яті і 32 ГБ вбудованої пам'яті. Заявлено, що акумулятор на 1400 мА•год забезпечує високу автономність електронної книги, але точний час роботи без підзарядки не названо. У новинці присутня 24-рівневе регулювання температури світла, характерне для більш дорогих пристроїв.\nInkPalm 5 працює на операційній системі Android 8.1 і передбачає установку сторонніх додатків. Управління електронною книгою здійснюється за допомогою сенсорного екрану і розташованої під ним багатофункціональної клавіші. За замовчуванням пристрій працює з 5-ма основними книжковими магазинами-Jingdong Reading, Variety Reading, WeChat Reading, Kindle Reading і Handy Reading, але допускає імпорт електронних книг з інших джерел.


06.03.2019 | Нове життя - частина 2\nНЕЗАБУТНІ Й ПІЗНАВАЛЬНІ «СТРІТЕНСЬКІ ЗУСТРІЧІ»\nІршавське молодіжне братство, яке очолює архімандрит, насельник Свято-Іоанно-Богословського чоловічого монастиря в Сільці Агапіт Шпиняк, відоме на теренах краю своїми масштабними благодійними акціями. Та окрім цього, воно активно ще займається просвітницько-духовною діяльністю. Дбає про те, щоб сучасна молодь зближувалася з церквою і впевнено долала прірву аморальності. А це у нашому меркантильному світі, де святі речі для […]\nДень 14 лютого хоч і видався похмурим, але вшанувати воїнів-інтернаціоналістів зійшлося чимало осійчан, здебільшого вчителів, працівників сільради, пошти, «побутовики». До пам’ятника полеглим у Другій Світовій війні підходять учні загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів у красивій військовій формі із завідувачем сільського клубу М.В. Кузьміною. Діти покладають біля обеліска вінок із живих квітів і хрестоподібно запалюють свічки. Потім […]\nУ Дунковиці Кенези з’явилися майже два століття тому, як майстри, що споруджували Свято-Миколаївську церкву, котра й нині є головною святинею села. Всі називали цих майстрів мадярами, та і прізвище їх правильно писалося тоді Кенийз. Чи були вони мадярами чи ні, достеменно невідомо, але їх потомків, котрі поженилися й залишилися в селі, ще донедавна називали мадярами. […]\nНе знаю, чи правда це , чи ні, але кажуть, що було це так… Якось зібралися погуляти чотири сестри, вони весело ділилися цікавими історіями, ну і, звісно ж, як усі дівчата, кожна вихвалялася своїми перевагами. – Я така щаслива, така розкішна, така чарівна, ніжна, мене люди так чекають! – першою, як завжди, почала наймолодша зухвала […]\nНещодавно до рук мені потрапила чудова художньо-публіцистична книжка «Розлучення після весілля» Михайла Васильовича Ломаги з Броду, яка побачила світ наприкінці минулого року у видавництві «Карпатська вежа». Залюбки й по-літературному добре посмакував добірною порцією невигаданих історій, які автор занотовував протягом певного часу і потім приправив вишуканим художнім словом. Напрошується думка, що часто-густо життя з найрізноманітніших пазлів […]


Міністр оборони США у Києві зустрінеться з Президентом України та Міністром оборони - АрміяInform\nМіністр оборони США у Києві зустрінеться з Президентом України та Міністром оборони\nПрочитаєте за: 2 хв. 16 Жовтня 2021, 9:11\nПід час свого візиту до країн Європи, який відбудеться наступного тижня, Міністр оборони США Ллойд Остін у Києві проведе зустрічі з вищим політичним та військовим керівництвом України. Про це йдеться в офіційному повідомленні, яке оприлюднило оборонне відомство США.\n«В Україні глава Пентагона зустрінеться з Президентом Володимиром Зеленським і Міністром оборони Андрієм Тараном «щоб запевнити в нашій незмінній підтримці суверенітету і територіальної цілісності України», – зазначили в американському військовому відомстві.\n«Візит послужить також можливістю обговорити прогрес України в реалізації реформ оборонної промисловості, необхідних для руху вперед її євроатлантичних прагнень, а також для регіональної співпраці між чорноморськими союзниками і партнерами», – наголошується в офіційному повідомленні.\nПовідомляється, що «Ллойд Остін скористається можливістю в різні моменти своєї поїздки, щоб відвідати військовослужбовців Міністерства оборони США, щоб дізнатися про їхні обов’язки в регіоні й подякувати їм і їхнім сім’ям за їхній внесок у місію Міністерства оборони і захист нації».\nЗазначається також, що Ллойд Остін під час свого європейського турне в Румунії зустрінеться з президентом Клаусом Йоханнісом і Міністром оборони Миколу Чьюке. Також він проведе зустрічі з прем’єром Грузії Іраклієм Гарібашвілі та Міністром оборони Джуаншер Бурчуладзе.\nДалі він відправиться на зустріч Міністрів оборонних відомств країн НАТО в Брюссель.\n«У Бельгії держсекретар Остін візьме участь у своїй першій особистій зустрічі міністрів оборони НАТО, де він зустрінеться зі своїми колегами і генеральним секретарем Єнсом Столтенбергом. Ллойд Остін зосередиться на просуванні військової адаптації НАТО і забезпеченні готовності Альянсу викликам майбутнього. Він зміцнить прихильність Сполучених Штатів НАТО і підкреслить її роль як основи трансатлантичної безпеки», – йдеться у повідомленні.\nМітки: Андрій Таран, Володимир Зеленський, США


14 деталей з "гаррі поттера", які багато прогледіли, навіть якщо дивилися фільми сотню разів - Цікаві та веселі новини\nДодому Без рубрики 14 деталей з “гаррі поттера”, які багато прогледіли, навіть якщо дивилися фільми...\nЯк же багато секретів таїть в собі улюблена багатьма чарівна сага про хлопчика зі шрамом. Напевно, можна подумати, що за стільки часу після виходу фінальної частини всі таємниці, заховані у фільмах, вже давно знайшли. Але ця всесвіт магії і чарівництва настільки обширна, що фанати, які переглядають фільми раз по раз, продовжують знаходити щось нове.\nМи в adme.ru уважно розглядаємо деталі кожного фільму про гаррі поттера, які доводять, наскільки творці ретельно продумували багато сцен.\nу фільмі ” гаррі поттер і дари смерті. Частина 2 ” гаррі, рон і герміона легко обходять або перемагають троля, павуків, перевертня і дементорів. Всі ці монстри є противниками трійці в перших трьох фільмах і демонструють, наскільки сильними стали наші головні герої.\n© harry potter and the deathly hallows: part ii / warner bros., © harry potter and the chamber of secrets / warner bros.\nу світі магії і чарівництва є пластівці для сніданків, схожі на реально існуючі світові бренди пластівців.\nу “в’язні азкабану” в сцені бійки головних героїв з малфоєм, якщо постаратися, то можна помітити руку герміони з майбутнього. І як ми дізнаємося далі по ходу фільму, подорожуюча в часі герміона ховалася саме в цьому місці.\nу фільмі ” гаррі поттер і дари смерті. Частина 2 ” можна побачити, що в одній зі сцен, коли гаррі потрапляє в захоплений хогвартс, снейп на стороні добра. В ході дуелі він перенаправляє заклинання макгонагалл на пожирачів смерті.\n© harry potter and the order of the phoenix / warner bros., © harry potter and the deathly hallows: part 2 / warner bros.\nу 5-му фільмі гаррі на зборах загону дамблдора носить кардиган на ґудзиках, схожий на той, що носив професор люпин.\n© harry potter and the order of the phoenix / warner bros., © harry potter and the prisoner of azkaban / warner bros.\nв “ордені фенікса” в одній зі сцен на задньому плані можна побачити, як дівчина випадково стикається з фестралом, тому що не бачить його.\nу “в’язні азкабану” є скороминуща сцена, де драко штовхає невілла рукою, яку пошкодив дзьобокрил, що доводить, що з нею все добре.\nу фільмі “гаррі поттер і таємна кімната” до того, як гаррі втягується в щоденник тома реддла, він сидить за столом і освітлений свічками. Коли він у щоденнику, де все чорно-біле, ми все ще можемо бачити мерехтливе світло свічок на ньому.\nу» філософському камені «у фінальних титрах волан-де-морт вказаний як»той, кого не можна називати”.\nу фільмі ” гаррі поттер і дари смерті. Частина 1 ” у сцені дуелі головних героїв з пожирачами смерті в маєтку малфоев люціус не відображає удар від гаррі, тому що раніше у фільмі волан-де-морт зламав його паличку.\nу 2-й частині ” гаррі поттера і дарів смерті» одне з знарядь велетнів у битві при хогвартсі — зламана стійка воріт для квідича.\nу» філософському камені “тренер команди гріффіндора по квідичу вуд каже, що снітч “чертовски швидкий і його майже неможливо побачити”, і втрачає його з уваги. У той же час гаррі без праці стежить за ним, що доводить, що він від природи обдарований.\nу фільмі “гаррі поттер і таємна кімната” можна побачити годинник в будинку візлі, які показують місце розташування членів сім’ї.\nу 6-му фільмі в притулковій кімнаті тома реддла можна побачити 7 каменів на підвіконні, які віщують появу 7 хрестражів.\nА ви самі звертали увагу на ці моменти? а може, знаєте ще якісь унікальні деталі?\nФото на превьюнаггу potter and the chamber of secrets / warner bros.,\nПопередня статтяПросто лускунчик: модель playboy вигнали з торгового центру за непристойний вигляд\nНаступна статтяІонна миша зміцнить організм


Нова угода про відведення озброєння від лінії зіткнення може бути підписана до кінця тижня – Пушилін\n19 Жовтень 2018, Київ 10:15\n25 Червень 2015, 08:59\nПредставник угруповання «ДНР», визнаного українською владою терористичним, Денис Пушилін заявляє, що нова угода про відведення від лінії зіткнення на Донбасі озброєнь калібром до 100 міліметріів може бути підписана вже цього тижня. Про це він заявив в інтерв’ю просепаратистському «Донецкому агентству новостей».\n«Ми підготували практично всі необхідні матеріали, зараз залишилися тільки технічні моменти. Тому велика ймовірність, що ми впораємося з підписанням до кінця цього тижня», – сказав Пушилін.\nВін стверджує, що відведення техніки калібру менше 100 міліметрів спростить процедуру виявлення порушень.\n«Для нас вкрай важливо закріпити документально відведення техніки калібром до 100 міліметрів. Це дасть нам можливість фіксувати порушення, якщо такі будуть. А практика показує, що по важкому озброєнню понад 100 міліметрів порушення є», – сказав Пушилін.


Урядовий портал :: Павло Лебедєв: Міноборони та ДСНС продемонстрували ефективну модель взаємодії\nУрядовий портал Головна Новини Міністерств та відомств Новини Міністерств та відомств (2013 рік) Павло Лебедєв: Міноборони та ДСНС продемонстрували ефективну модель взаємодії\nПавло Лебедєв: Міноборони та ДСНС продемонстрували ефективну модель взаємодії\n4 червня під час перебування разом з Президентом України – Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України Віктором Януковичем на тактико-спеціальних навчаннях із застосування сил і засобів Державної служби з надзвичайних ситуацій та Збройних Сил України, що відбулися в с. Гаї Роменського району Сумської області, Міністр оборони України Павло Лебедєв розповів про реформу системи цивільного захисту, ініційовану Президентом України.\nВін зазначив, що вона ґрунтується на найбільш вдалій світовій моделі взаємодії двох оборонних відомств (перше захищає Батьківщину від агресора, друге – від надзвичайних ситуацій).\n«В Україні функціонує найефективніша модель взаємодії між Міністерством оборони України та Державною службою з надзвичайних ситуацій. Навички спільної роботи відточуються під час таких важливих навчаннях, як сьогодні», – зазначив Міністр оборони України.\nГлава оборонного відомства наголосив, що сьогодні рішення про взаємодію під час ліквідації надзвичайних ситуацій приймаються в найкоротші терміни. Це скорочує час на реагування та дозволяє запобігти людським та матеріальним втратам.\n«Крім того, це і розширення оперативних можливостей двох структур – через залучення технічної бази Міноборони. 70% техніки Збройних Сил України готові до виконання завдань щодо ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій», – зазначив Міністр оборони України.\nГолова Державної служби з надзвичайних ситуацій Михайло Болотських наголосив, що Указ Президента України від 24 грудня 2012 року про реформування системи цивільного захисту України розпочав низку позитивних перетворень, що значно поліпшило співпрацю двох структур.\n«Ми досягли значного підвищення ефективності системи цивільного захисту без жодних додаткових витрат бюджетних коштів. Сьогоднішні навчання ще раз продемонстрували високий рівень злагодженості наших спільних дій», – зазначив він.


Чому Efficient at Work:\nМи спеціалізуємося на працевлаштуванні громадян Європейського союзу як на сезонні роботи, так і на довготермінові. Нашими клієнтами є: квіткові теплиці та квіткові господарства, фабрики з сортування та пакування товарів, овочів, фруктів і т.д., технічні праці на проектах з монтажу сонячних панелей та електричних велосипедів та м'ясна продукція.\nПереваги та конкурентноспроможність\nЗ 2007 року Efficient at Work успішно співпрацює з клієнтами в різних галузях народного господарства та добре орієнтується в потребах як клієнтів, так і працівників. Багатолітній досвід успішної роботи показав - наша компанія знає як задовольнити запити обох сторін, а саме - знайти відповідних і змотивованих працівників для наших клієнтів та підібрати добре оплачувану постійну роботу для наших співробітників.\nAGF: працівники, які займаються перерробкою, сортуванням та пакуванням овочів та фруктів.\nПакування: працівники, що пакують та обробляють замовлення для сектору сільського господарства.\nТехнічні спеціальності: працівники, які працюють на проектах, монтажі та збиранню елементів до сонячних батарей, електричних велосипедів.\nКвіткове господарство: праці в тепличному секторі в секторі садівництва.\nEfficient at Work завжди намагається збудувати довгострокову співпрацю і взаємовигідні партнерські відносини з клієнтами і працівниками. Не дивлячись на це, наші двері відкриті для нових клієнтів і сезонних проектів. Надійність і гнучкість - наші сильні сторони. Ми маємо репутацію як постійного впевненого партнера, на якого можна покластися і з яким легко і вигідно вести бізнес.\nКим є наші працівники\nПрацівники Efficient at Work - це працьовиті, чесні і змотивовані особи, які цінують своє робоче місце і з повагою ставляться до свого працедавця. За довгі роки співпраці багато з них стали більше, ніж просто працівниками агенції, тому ми сміло можемо вважати їх частиної родини, що називаєтсья Efficient at Work .\nПотенційни кандидати на працевлаштування проходять ретельний процес рекрутації і відбору, за підсумками якого підписують з нами договір про співпрацю. Співробітники працюють на території Нідерландів легально і платять всі податки згідно чинного законодавства.\nНаші рекрутери знаходяться в різних містах Польщі, також ми співпрацюємо з агенціями в Латвії та Україні.\nМи готові надати житло і транспорт, відкрити медичне страхування і допомогти з підготовкою необхідних для роботи документів.\nВ офісі постійно знаходяться наші співробітники, які допоможуть Вам з вирішенням поточних питань, оформленням необхідних документів і нададуть потрібну Вам інформацію.\nспеціалізується на сезонних працівниках зі Східної Європи;\nмає багаторічний досвід роботи в тепличному господарстві, виробництві свіжих продуктів, пакування та промисловості;\nпропонує «перевірених працівників;\nнадає великого значення чесності та надійності працівника;\nналаштовані на довгострокову співпрацю;\nпропонує гнучкість там, де це необхідно;\nвраховує інтерси як наших співробітників, так і клієнтів.