Янгол наш, Ванечка… — Сумський прес-клуб\nСереда, 25 серпня 2021 05:52\nДуже рідко зберігаю письмові роботи студентів. І тому, що їх назбиралося б забагато; і тому, що щось, варте зберігання, трапляється нечасто.\nКоли не стало Івана Бондаренка, зразу згадала, що його робота десь є серед викладацьких паперів, хоч уже минуло сім років, як Ваня здав це студентське завдання за темою «репортаж».\nЗ жанрами у студентів вічна проблема. Ось і тої пари, памʹятаю, у групі знайшлися полемісти, які почали казати, що я замучила їх цим репортажем: ну як його писати?!! Тоді я витягнула зі стосика робіт одну і сказала: ось так написав ваш однокурсник. І прочитала Ванечкину роботу. Більшість зрозуміла, хто автор. Хтось із дівчат зворушено витирав очі. А я залишила Ванин репортаж, і наступного року прочитала його в «критичній ситуації» наступним студентам…\nЦей матеріал Вані Бондаренка нижче. Набрала його без правок: йдеться не про досконалість – про здатність відчувати ситуацію, людей, бачити та зауважувати деталі й народжувати образи. У Вані була ця глибина, шкода, що життя не дало йому часу, аби зайнятися практичною журналістикою. Втім, займався він не менш цікавими справами. Власне, журналістикою також. Хоча б – як незмінний в останні роки член журі Турніру юних журналістів. Улюблений школярами-учасниками.\n…Ось уже буде дев’ять днів, як Ванечки не стало. Світлого, щирого… Чогось, згадуючи його, асоціація сьогодні одна: янгол наш…\nА ось і репортаж. Легко дихай там у засвітах, Ванечко. Ми памʹятаємо про тебе.\nабо Хто гідний прощання з героєм\nМаршрутка під номером чотири, що зазвичай може похвалитися вільними місцями, цього разу їде до центру переповнена. На кожній зупинці хтось та й зайде. Час від часу салоном пробігає: «Передайте, будь ласка!» А потім знову мовчанка на тлі гулу мотора та веселенького треку з радіоприймача. На черговій зупинці до числа пасажирів приєднується дівчина з букетом червоних троянд, повитих чорною стрічкою. Мотор, музика, мовчанка. У горлі з’являється клубок. Запах квітів.\nЗупинка. Звичайнісінька зупинка в центрі міста. Пасажири одним за одним покидають салон автобуса, лишаючи водія сам на сам з його роботою. Біля ЦУМу як завжди людно. При спробі зайти всередину, людський потік просто заносить мене туди. У приміщенні також не проштовхнутися. Біля прилавку з квітами справжный ажіотаж. Люди намагаються зробити хоча б якусь пародію на чергу. Марно. Покупці намагаються докричатися до продавця. Жінка за прилавком нашвидкоруч відраховує чергові замовлені стебельця квітів. Гвоздик не залишилося. Розбирають навіть найдорожчі троянди. З натовпу виринає жінка і просить: «Девушка, дайте букетик роз. Мне на день рождения!» На що квіткарка відповідає: «Вибачте, але сьогодні на день народження не продаєм».\nКострубата черга майже не просуваться. Я подумки підраховую, скільки часу мені доведеться тут простояти, перш, ніж вдасться купити хоч якісь квіти. Раптом жіночка, що стоть переді мною, повертаючись, питає: «Тебя две розы устроят?» Звичайно, я погоджуюсь, заздалегідь дістаючи з кишені гаманця.\nТітонька випрошує у продавця чотири троянди, розплачується однією купюрою, не чекаючи решти. Ділимо виборені квіти між собою. Я дякую, простягаю моїй благодійниці плату за букет. Та відмовляється. Тільки питає: «Студент?.. Молодец!» І знову набридливий і гіркуватий клубок у горлі. Запах квітів.\nНа вулиці всі люди рухаються в одному напрямку. Іду за ними. Стільки ж бо людей помилятися не можуть? Невідомим мені раніше провулком рухаємося до театру імені Щепкіна. Знову зустрічаю свою нову знайому. Питає: «Какие настроения в университете?» Ніяково піднімаю плечі, мовляв, точно не знаю. «У каждого свое?» – з розумінням перепитує жінка.\nПідходимо до театру, вливаючись у масу людей, що там уже утворилась. Натовп не рухається. Серед тисяч незнайомих між собою людей кожен знаходить собі співрозмовника, а то й не одного. Тема для розмов – одна.\nМоя знайома, яка, виявляється, працює вчителькою в школі, розповідає жінкам, які стоять поруч: «Прихожу к детям на урок, а они говорят, что расстрелять надо всех, кто у власти. Ну где это видано. Это же дети!» Співрозмовниці співчутливо хитають головами і діляться своїми спостереженнями. Натовп все ще не просувається.\nЮрба каскадами розсипалась на сходинках, що ведуть до входу в театр, на площі перед театром і ще далеко-далеко поза нею. Люди намагаються знайти своїх знайомих, телефонують, якнайвище піднімають руки понад людським вируючим морем, щоб їх нарешті помітили. Над натовпом височіє пам’ятник самому Щепкіну. І зараз його знятий капелюх бачиться зовсім не як вітальний жест… Запах чужого одеколону. І знову зрадливе тремтіння в горлі.\nПотихеньку просуваємося. Хто на крок. Хто на пів кроку, а хто тільки на пʹядь ближче. Жінкам допомагають піднятися і стати хоча б на краю виступу. Раптом натовп заревів. Усі, мов по команді, обернулися, намагаючись розгледіти причину людського обурення. Мер міста разом зі свитою намагається пройти утвореним поміж людей коридором. У руках – червоні троянди. В жалобі. Чи, може, просто пальто по погоді? Звідусіль лунають невдоволені і розгнівані окрики. Людський коридор звужується і закривається, немовби витискаючи зі свого щільного організму чужоріде тіло. Тремтячим від сліз голосом моя знайома намагається докричатися до натовпу: «Не трогайте его! Пусть пройдет! Пусть посмотрит родителям в глаза!» Не дозволили. Проганяють, ганебно закидаючи яйцями. Жінки поряд плачуть чи то від обурення, чи від жалю. Клубок у горлі піднімається і росте, стискаючи, спазмуючи, перебиваючи дихання. І навіть запахи відходять на другий план.\nБіля входу – тиснява і крики. А ми ще за десятки метрів від нього. Стає зрозуміло – усі не пройдуть. Але ж люди прийшли попрощатися… Вирішили передати квіти. Букети хвилею котяться над натовпом. Люди передають одне одному квіти, що кочують у напрямку входу. З гучних колонок починається відправа.\nВічна пам’ять Олексію Братушці. Герої не вмирають!\nПрочитано 1811 разів\nДетальніше в цій категорії: « «Неофіційні» журналісти: як сумські онлайн-медіа працюють в умовах відсутності правового статусу (Не)зручність доступу до публічної інформації у Сумах »


Вадим Галайчук: як Україна рухається до Євросоюзу | Політична партія «Слуга Народу»\nВадим Галайчук: як Україна рухається до Євросоюзу\nЄвросоюз зберігає високий рівень довіри до України. Ба більше: підтримує санкційний режим проти Росії і недопустимість окупації української території. Окрім політичних питань між Європою та Україною триває активний економічний діалог. Про рух України євроінтеграційним шляхом розповідає перший заступник голови Комітету ВР з питань інтеграції України до Європейського Союзу, народний депутат від «Слуги Народу» Вадим Галайчук.\nЯк ви оцінюєте візит прем’єр-міністра Дениса Шмигаля до Брюсселя на засідання Ради Асоціації Україна-ЄС?\nПо-перше, поясню, для чого ми туди їздили. На засіданні Ради Асоціації ми проаналізували, наскільки успішно відбуваються євроінтеграційні процеси. Йдеться не лише про ухвалення євроінтеграційних законопроєктів у парламенті, а й про те, щоб у принципі зрозуміти, куди рухається Україна.\nЧи виконуємо ми свої зобов’язання, передбачені Угодою про Асоціацію. Чи вчасно ми все робимо. Чи відповідає політика, яка реалізовується в державі, євроінтеграційним прагненням України. Тобто фактично Україна та Євросоюз звірили свої годинники.\nЯке головне завдання зустрічі?\nАналіз та перегляд Угоди про Асоціацію. Зокрема, певних її положень, економічної частини, що стало можливим уже з цього року. Зараз настала можливість перегляду власне Угоди.\nЧим наша делегація і скористалася, заявивши певний список пріоритетних напрямів. Конкретніше, ми хотіли переглянути ті чи інші положення Угоди, щоб зробити євроінтеграцію ефективнішою.\nЩо саме хотілося би переглянути?\nНаприклад, є проблема квот на сільськогосподарську продукцію. Як відомо, з початку 2020 року для наших експортерів була можливість використовувати 19 із 40 тарифних квот у межах Поглибленої та всеохоплюючої зони вільної торгівлі між Україною та ЄС.\nЗавдяки таким тарифним квотам виробники експортували продукцію до країн Євросоюзу за пільговою або нульовою ставками мита. Так, українські компанії взяли на початку року квоту на експорт меду і за січень місяць вичерпали її. На цьому наші можливості торгівлі з Євросоюзом теж вичерпались.\nЧерез це наша делегація хотіла б приділити певну увагу цьому питанню. Але воно прив’язане до того, наскільки виконані зобов’язання. Спочатку аналіз виконаного, на скільки відсотків, а потім перегляд положень.\nА що вплинуло на виконання Україною зобов’язань?\nПо-перше, складний 2019 рік – зміна влади, вибори президента та парламенту.\nДалі не менш складний 2020 рік – пандемія коронавірусу. І ми мали технічні причини – неможливість проведення повноцінних засідань парламенту та ухвалення законів у повному обсязі та вчасно. А якщо проводили, то з нагальних питань – захист населення від пандемії, допомога бізнесу, соціальна підтримка людей. Ми фізично не могли рухатися тими темпами, якими треба було б.\nЯкі головні плюси цієї зустрічі?\nЄвросоюз вкотре підтвердив позицію щодо недопустимості продовження окупації українських територій, необхідності відновлення кордону України, припинення порушення прав людини на тимчасово окупованих територіях і готовності ЄС допомагати у вирішенні цих питань – підтримувати санкційний режим, застосовувати механізми міжнародного права для деокупації території.\nТакож важливий момент – на зустрічі заявили про необхідність змусити Росію виконувати норми міжнародного права, зокрема щодо доступу до акваторії Азовського моря. Для нас політично це вкрай важливий момент.\nОкрім того, обговорювались можливості участі України в нових програмах. Серед таких – Зелений курс, де різні аграрні та металургійні асоціації домовляються про конкретні підходи врегулювання механізмів торгівлі, щоб українські виробники не були в ситуації, коли їхня продукція буде неконкурентною на європейському ринку.\nТобто економічні пріоритети стали основною темою для розмови?\nТак, а ще розвиток цифрового ринку, угода про так званий промисловий безвіз. До речі, невдовзі місія ЄС має зробити висновки, наскільки Україна готова до промислового безвізу. Вже було ухвалено багато законів, де ми виконали свої зобов’язання в цій сфері.\nЯкщо все вдасться, то наші товари зможуть подорожувати до ринків ЄС без перешкод. Тобто відпаде необхідність проходити сертифікацію, буде достатньо української.\nГоворили і про перегляд квот, які встановлювались ще на основі аналізу ринку 2008-2009 років. Відтоді минуло багато часу, і ринки та умови на них змінилися.\nА як щодо підписання Угоди про спільний авіаційний простір?\nТак, ми працюємо в цьому напрямку. Підписання Угоди дозволить здешевити перельоти і в результаті навіть здешевити авіапослуги в Україні.\nМожна сказати, що Україна вже інтегрована в багато ринків?\nБез сумніву, ми інтегровані в багато ринків і, власне, в культуру Європи. Інтерес до України і готовність до глибшої інтеграції зростає. Україна не збирається гальмувати шлях до євроінтеграції, навіть попри такі об’єктивні причини, як коронавірусна пандемія.\nЩо вже зроблено для наближення до ЄС?\nВосени ми змогли ухвалити законопроєкт про внутрішні водні шляхи. А ця реформа близько 10-12 років так і лежала у вигляді законопроєктів за часів різних парламентів. І тільки нам вдалося зламати лобістський спротив і виконати зобов’язання у сфері транспортної інтеграції.\nТакож важливі напрями – законопроєкт про донорство і створення банку крові, цифровізація. Є великі, а є маленькі зміни – як-то штрафи за порушення правил дорожнього руху.\nЛунають думки, що вимоги Євросоюзу суперечать економічним інтересам України…\nЄвропейський курс України зафіксований в Конституції України і підтриманий українцями на Майдані. Але в економічній угоді є низка положень, які стримують розвиток вітчизняної економіки.\nНаприклад, неможливо в тих положеннях, які є зараз, ефективно стимулювати місцевого виробника. Адже це передбачає преференції. А європейська сторона наполягає на рівних умовах.\nСаме тому при реалізації реформ ми маємо брати до уваги, як працює та чи інша система в Україні, який вплив матимуть ці ініціативи.\nНаприклад, судова реформа 2016 року. Багато було ініціатив, які підтримували наші партнери, але вони не дали очікуваного ефекту.\nОкрім того, ми стали свідками напружених місяців 2021 року в сфері енергетики. Коли ухвалювалися рішення щодо реалізації положень законодавства на виконання євроінтеграційних зобов’язань, тобто побудови повноцінного енергоринку, – підвищувалися тарифи.\nЦе вплинуло на українців і призвело до термінового та вкрай необхідного втручання уряду та Президента. Вони переформатували механізми, якими регулюється наш енергетичний ринок.\nТут якраз приклад того, як хороша ініціатива з реформування енергетики і приведення її до нормальних ринкових відносин – складно реалізується. Бо є монопольне становище певних виробників, компаній, які забезпечують транспортування газу.\nТож в таких умовах повноцінне функціонування ринкових механізмів ускладнюється.\nНаразі уряд розбирається, як не відступити від ринкових принципів та не допустити підвищення тарифів для населення. Тобто як відрегулювати ринок, щоб не порушувати ринкові принципи і наші зобов’язання за Угодою. Складно, але ми працюємо.\nПодібна ситуація з зобов’язанням стосовно екологічних стандартів. Існує широка європейська програма «Зелений курс». Це і про захист довкілля, і про торгівлю, і про економіку, і про відносини з ЄС.\nЗа цією угодою планують ухвалити механізм так званого вуглецевого бар’єру на кордоні. У результаті, вся імпортована до ЄС продукція перевірятиметься на кордоні на предмет виготовлення: на яких підприємствах, наскільки вони екологічні.\nУ разі якщо буде визнано, що вуглецевий слід великий, накладаються додаткові мита. Це робить нашу продукцію, зокрема металургійну, неконкурентоздатною. Нам потрібно домовлятися про певні механізми, які влаштовували б усіх і не шкодили нашій економіці.\nЦе підхід, коли ми, захищаючи власні економічні інтереси, відстоюватимемо застосування щодо нас інших механізмів.\nАле попри всі негаразди, ми впевнено йдемо нашим євроінтеграційним шляхом. І головне – рівень довіри до України зберігається. Ми прагнемо більшого діалогу, участі в різних спільних програмах, нових ініціатив.\nКомунікація в умовах коронавірусу ускладнюється, але ми тримаємо цей процес на пульсі. І якщо після приходу до влади до нас тільки приглядалися, щоб зрозуміти, з ким мають справу, то сьогодні активно хочуть співпрацювати і готові до діалогу заради ефективної співпраці.\nДо того ж ми готуємо конкретний план законопроєктів із різних напрямів, які допоможуть нам активніше євроінтегруватися. Його ми невдовзі оприлюднимо.


Haggard — Вікіпедія\nз 1991 дотепер\nHaggard у Вікісховищі\nHaggard (англ. виснажений, змучений) — німецький гурт, який виконує музику у стилі симфо-метал. Заснований у 1991 році гітаристом, поетом і композитором Азізом Нассері, який пише музику і тексти до всіх пісень Haggard. Гурт у своїй творчості поєднує метал-музику із класичною та середньовічними мотивами.\n3.4 Концертні записи\nHaggard в Італії на Evolution Festival\nHaggard у Києві на Global East Festival 2010\nЗасновником гурту став Азіз Нассері, нащадок мігрантів з Близькього Сходу. Як і засновники жанру симфо-метал Therion, Haggard почав свою творчість із жанру дет-метал. У цей період гурт не видав жодного альбому і його записи існують тільки на демо-касетах. Випуск дебютного альбому And Thou Shalt Trust… the Seer у 1997 році став проривом. У ньому елементи класичної музики поєднувалися з мотивами епохи Ренесансу і естетикою дум-металу, оперний вокал з низьким гроулінгом. Наступний альбом Awaking the Centuries (2000) присвячений життю Мішеля Нострадамуса.\nЗдобувши певну популярність, гурт відправляється у тур. Особливо вдалими були виступи у Мексиці, де вони виступали двічі. Концерт у Мехіко вийшов на DVD під назвою Awaking the Gods: Live In Mexico (2001). На той час гурт був більше схожим на оркестр, ніж рок-гурт, тому що кількість учасників досягала 21 особи.\nТретій альбом Eppur Si Muove (італ. І все-таки вона крутиться) вийшов у 2004 році і був присвячений Галілео Галілею та його конфлікту з католицькою церквою.\nЧетвертий альбом Tales of Ithiria вийшов у 2008 році. Події і герої, про які оповідається у альбомі — вигадані. Дія відбувається у вигаданій країні Ітірія. Звучання стало менш важким, частина інструментів замінена синтезатором.\nУ 2010 році гурт вперше виступив разом із симфонічним оркестром Пловдівської філармонії.\nУ 2011 році гурт відвідав Україну, зігравши з російським гуртом Эпидемия, та українськими гуртами D.R.I.F.F. (Харків) та Crimson Sky (Рівне).\nАзіз Нассері — вокал, гітара, музика, тексти\nСюзанна Ейлерс — вокал (сопрано)\nВероніка Крамелер — вокал (сопрано)\nМануела Краллер — вокал (сопрано)\nФіффі Фюрман — вокал (тенор), бас-гітара\nДжонатан Вінот — гітара\nМіхаель Стапф — скрипка\nІвіца Крамелер — контрабас\nАндреас Фукс — валторна, флейта, перкусія, ударні\nЛінда Антонетті — флейта, гобой\nШтеффі Герц — альт\nЙоханнес Шлейермахер — віолончель\nПатриція Круг — віолончель\nКлаудіо Кварта — гітара\nХанс Вольф — фортепіано, клавішні\nІнгрід Нецер — фортепіано, клавішні\nЛуз Марсен — ударні, перкусія\nМіхаель Шум — перкусія\nФлоріан Бартл — гобой, англійський ріжок\nДжудіт Маршалл — скрипка\nМарк Пендрі — кларнет\nСасема — вокал\nРоберт Мюллер — кларнет\nКрістоф Застров — флейта\nДенні Клюп — гітара\nКатрін Печлоф — арфа\nКарін Бодемюллер — вокал\nФлоріан Шенеллігер — перкусія\nАнді Над — бас-гітара\nГабі Кос — вокал\nРобін Фішер — бас-гітара\nАнді Хембергер — вокал\nКатрін Герц — віолончель\nАндреас Пешке — флейта\nКрім того понад 10 музикантів було запрошено для запису альбому Eppur Si Muove.\nOnce… Upon a December's Dawn (1995)\nКонцертні записи[ред. • ред. код]\nAwaking the Gods: Live in Mexico (DVD і CD версії, 2001)\nHaggard(англ.) на Encyclopaedia Metallum\nHaggard на Last.fm\nHaggard(англ.) на Myspace\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Haggard&oldid=22365909\nМузиканти Drakkar Entertainment\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 22:02, 1 квітня 2018.


7 поширених міфів про UX/UI-дизайн | ННІ ІТ\nПерший міф: UX те саме, що і UI\nОдна з найбільш популярних помилок. Люди, які не працюють у цій області, можуть подумати, що ці дві дисципліни однакові по своїй суті, бо зазвичай їх згадують відділяючи лише похилою рискою. Але насправді це не так.\nUX означає User Experience і означає взаємодію кінцевого користувача з компанією, її продуктами і послугами. Іншими словами, це процес визначення проблем користувачів і їх рішення до того, як вони усвідомлюють це. UI означає User Interface і має на увазі роботу з колірними кодами, кнопками, формами, шрифтами і візуальною ієрархією. Він відповідає за візуальне сприйняття продукту, роблячи інтерфейс більш привабливим та естетичним. Отже, як бачите, UX – це більше наука, а UI – більше мистецтво.\nДеякі люди можуть подумати: «Чому UX перекриває UI? Це різні дисципліни, які взаємодіють один з одним, а не є вкладеними». І вони будуть праві. Однак давайте розглянемо основні етапи процесу розробки UX:\nПостановка задачі. На цьому етапі ви намагаєтеся визначити свій бренд, цільову аудиторію і кінцеві результати. Ви повинні зрозуміти, з якими проблемними моментами зіткнеться користувач, відповівши на наступне питання: що з ними не так?\nДослідження. Ця стадія стане «кров’ю» вашого проекту. Проблеми, які ви виявите і з якими ви впораєтесь, стануть фундаментом для життя вашого продукту.\nАналіз. На цьому етапі ви будете, очевидно, аналізувати всю зібрану інформацію з попереднього етапу, щоб визначити найбільш важливі моменти.\nДизайн. Тут починається «художня» частина. Іншими словами це будівництво: припливу користувачів; макетів; кольорів; кнопок; іконок; зображень; компонентів. Схоже на речі, які стосуються UI, чи не так? Весь цей етап про дизайн користувальницького інтерфейсу і його принципи. Тут ви повинні розробити дизайн з точки зору вашого продукту або послуги та керівних принципів бренду.\nЗапуск. Зазвичай це останній етап, на якому ви публікуєте фінальну поліпшену версію вашого продукту. Взагалі, це не останній крок, тому що вам доведеться повернутися до аналізу, щоб оцінити ваші удосконалення незалежно від того, досягли ви успіху чи ні.\nЗ огляду на сказане вище, ви можете легко визначити різницю між UI і UX, їх кінцевими результатами, процесами і баченням.\nДругий міф: користувачі не продивляються сторінку\nОдна з найбільш поширених помилок полягає в тому, що дизайнери, розробники і менеджери схильні вважати, що люди зазвичай не продивляються сторінку повністю, і вірять, що немає необхідності надавати інформацію в нижній частині веб-сторінки або мобільного додатка.\nВони можуть мати рацію, так як вся важлива інформація майже завжди знаходиться у верхній частині, але для того, щоб люди могли скролити, слід дотримуватися кількох принципів дизайну і надавати цікавий контент.\nМайте на увазі, що контент у верхній частині сторінки буде як і раніше залучати найбільшу увагу, а також він вкрай важливий для користувачів при прийнятті рішення, чи варто взагалі читати вашу сторінку.\nТретій міф: ви такий же, як і ваші користувачі\nПри проектуванні, скажімо, веб-сайту, деякі дизайнери припускають, що всі такі ж, як вони. Вони розраховують на те ж бачення, ту ж логіку, функціональність і емоції при використанні продукту. Це викликає сильне відхилення від погляду на продукт звичайних людей і зазвичай призводить до поганого дизайну. Чому?\nПроблема в тому, що ви, як дизайнер, вже багато знаєте про свій продукт, його переваги та недоліки. Ви знаєте, як це працює, плюс до всього у вас є глибокі знання про бекграунд. Насправді це не так важливо, тому що користувачі всього лише хочуть, щоб все необхідне можна було зробити на вашому сайті.\nБагато з ваших користувачів потрапляють на ваш сайт або використовують ваш продукт вперше. Деякі з них переслідують певну мету і використовують ваш продукт, тому що вважають, що він допоможе їм досягти цієї мети. А інші обережно намагаються його використовувати, бо невпевнені через попередній досвід, який залишив їх незадоволеними.\nЯк цього уникнути? Провести дослідження. На щастя, є безліч інструментів і методів, які ви можете використовувати, щоб легко зрозуміти поведінку і емоції вашої цільової аудиторії. Наприклад:\nОпитування – набір конкретних питань, які розповсюджуються серед великого числа респондентів з метою виявлення проблемних ситуацій.\nІнтерв’ю користувачів – проведення бесіди з поточними (або потенційними) користувачами з метою отримання результатів з точки зору їх переваг, поведінки і бачення продукту.\nЮзабіліті-тестування – набір конкретних завдань, що надаються користувачеві для визначення проблем користувачів.\nДослідження – ваші кращі друзі, і ними не слід нехтувати, навіть якщо ваш час обмежений. Це допоможе вам виявити проблеми, з якими можуть зіткнутися користувачі і вирішити їх.\nЧетвертий міф: дизайн = хороший зовнішній вигляд\nБагато людей по всьому світу визначають дизайн як щось візуально привабливе і елегантне. Вони схильні вважати дизайн швидше красою, візуальним результатом, ніж самим процесом. Це докорінно не правильно. Дизайн – це скоріше те, як сайт працює, а не виглядає і відчувається. UX-дизайн не тільки візуально привабливий (наприклад, ілюстрації і графіка), але і функціональний.\nЩо дизайнери говорять про те, як вони розуміють дизайн:\n“Що для мене дизайн? Це розуміння того, що краще вирішити проблему до того, як знайдете найпростіше рішення.”\n“Дизайн – це план розміщення елементів таким чином, щоб найкращим шляхом досягти певної мети.”\nТаким чином, мета якісного дизайну – конкретно вирішувати проблеми. Дизайн заснований на розумінні того, як користувачі бачать світ, як вони себе ведуть і які емоції вони відчувають. Мова йде не тільки про кольори і стилі шрифту, а й про дослідження, тестування і науку.\nП’ятий міф: більше варіантів вибору = більше задоволення\nНі. Це ще одна помилка. Так, вибір – це добре, і користувачі точно задоволені, якщо вони контролюють те, що роблять.\nНезважаючи на це, чим більший вибір пропозицій, тим складніше зрозуміти сам продукт, його інтерфейс і функціональність. Деякі дослідження показали, що занадто велика кількість варіантів вибору призводить до «паралічу рішення» – повної відсутності здатності прийняти рішення.\nЦе призводить до розчарування, яке в результаті служить причиною відмови від використання вашого продукту. Іншими словами, зі збільшенням часу прийняття рішення користувальницький досвід погіршується. Ви ж не хочете, щоб це сталося?\nЗакон Хіка говорить, що «час, необхідний для прийняття рішення, збільшується зі збільшенням кількості і складності вибору». Таким чином, дизайнери повинні надати оптимальну кількість варіантів, щоб максимізувати результат.\nТаким чином, необхідно спростити вибір для користувача, розбивши складні опції на більш дрібні, або об’єднати аналогічні в одну. Ви навіть можете виділити або підкреслити рекомендовані варіанти, щоб уникнути інформаційного перевантаження і паралічу рішень.\nШостий міф: користувачі здійснюють оптимальний вибір\nБуло б ідеально, якщо б клієнти приймали оптимальні рішення на основі продукту або послуги. Теоретично, вони переглядають сторінку, щоб знайти якусь конкретну інформацію, але дослідження показали, що це не так, і користувачі, як правило, вибирають перший більш-менш задовільний варіант, який впадає в очі.\nІншими словами, люди вибирають посилання, яка навіть трохи пов’язане з тим, що вони шукають, і очікують якогось конкретного результату від цього посилання.\nНамагайтеся зробити варіанти як можна більш зрозумілими, надайте можливі результати того, чого слід очікувати, і намагайтесь передбачити і дослідити кожен сценарій, навіть той, що, на вашу думку, є найменш вірогідним, тому що, згідно з законом Мерфі, «Все, що може піти не так, піде не так».\nСьомий міф: люди читають в Інтернеті\nПо суті, люди читають в Інтернеті в певному матеріалі кожне слово лише тоді, коли їм дійсно цікавий контент. Але в цілому вони просто переглядають сторінки за ключовими словами, які трапляються їм на очі і, швидше за все, пропустять непотрібну інформацію.\nАле коли ж насправді люди читають? По-перше, коли вони дійсно зацікавлені в змісті тексту. По-друге, коли інтерфейс добре структурований і організований.\nТому намагайтеся правильно організувати ієрархію вашого контенту, розділіть його на абзаци (якщо тексту забагато), проекспериментуйте з контрастом і визначте ключові слова кожного абзацу, щоб донести до читача необхідну інформацію.\nОбов’язково робіть свої власні дослідження. Продукти, послуги, і цільова аудиторія істотно відрізняються один від одного. Тому ніколи не забувайте, що дослідження – ваші кращі друзі і надійна основа для майбутнього вашого продукту.\nНе намагайтеся спрямовувати всі зусилля тільки в сторону дизайну. Естетика і оформлення не служать найважливішою частиною вашого продукту. Він повинен вирішувати проблеми, а не створювати їх.\nUX UI designTagged #UXdesign #UIdesign #webdesign


Львів'яни несуть квіти та лампадки до консульства Франції (ФОТО) - 032.ua\nЛьвів'яни несуть квіти та лампадки до консульства Франції (ФОТО)\n19:16, 15 листопада 2015 р.\nМешканці Львова вшановують невинних людей, які загинули у Франції від рук терористів. Вони приносять до консульства Франції квіти з траурними стрічками та запалюють лампадки.\nПеред консульством Франції, що на вулиці Чайковського, стоять запалені лампадки. Окрім цього, поблизу лежать ще й з десяток оберемків квітів. Перехожі зупиняться біля дипломатичної установи, аби помолитися та схилити голову за жертвами терактів.\nТероризм – це наша спільна проблема.\n"Я прийшла сюди, аби поспівчувати французам. Люди за якусь коротку мить втратили найдорожчих. Тероризм – це наша спільна проблема. Ми через терористів вже другий рік втрачаємо найкращих чоловіків", – зі сльозами на очах пояснює пані Валентина.\nКонсульство вивісило на своїх дверях лист, у якому висловлює солідарність із французьким народом.\n"Ця трагедія стосується кожного, хто поділяє цінності демократії, братства, розуму та свободи", – додає консульство Франції.\nЛьвів'яни сподіваються, що після трагедії французи підтримуватимуть українців.\n"Знаю, що їх не дуже хвилювала наша війна. Тепер вони нас зрозуміють. Ми щиро співчуваємо, французам, бо знаємо, що таке тероризм", – зазначив львів'янин пан Володимир.\nНагадаємо, 13 листопада у Франції трапилася серія терактів. Від рук терористів загинуло більше сотні людей.\nЛьвів теракт Франція


Луна® Кер - Crop Science Ukraine\nфлуопірам, 50 г/кг, фосетил алюмінію, 666 г/кг\nФлуопірам — блокування мітохондріального дихання в клітинах патогену (комплекс ІІ), фосетил алюмінію — пряма бактофунгіцидна дія і стимуляція імунітету рослини проти патогенів. Луна® Кер забезпечує повноцінний протибактеріальний захист у період після цвітіння, водночас надійно контролюючи борошнисту росу й паршу, в тому числі мозаїчної форми. В контролі останньої Луна® Кер за ефективністю не поступається найпотужнішим контактним препаратам, проте за подвійного скорочення кількості обробок і, відповідно, подовження інтервалів між ними\nЛуна® Кер 71,6% WG, в.г. — ще один препарат із інноваційної родини Луна®, розроблений для захисту плодових культур. Відзначається широким спектром дії на патогени зерняткових культур. Разом з іншими препаратами компанії «Байєр» — Флінт® Стар, Скала® і Антракол®, Луна® Експіріенс та Луна® Сенсейшн — формує цілісну систему захисту зерняткових.\nСпектр дії: парша (Venturia inaequalis), борошниста роса (Podosphaera leucotricha), бактеріальний опік (Erwinia amylovora)\nНорма витрати, л/га: 1,35–2,0\nТермін очікування, діб: 30\nСпосіб, час обробок: обприскування в фази ВВСН 71–80\nНорма витрати, л/га: 2,0–3,0\nСпосіб, час обробок: обприскування в фази ВВСН 51–80\nНе використовувати Луна® Кер у бакових сумішах із мідьвмісними препаратами, а також препаратами і прилипачами на основі рослинних олій або мінеральних олив. Не застосовувати на сортах яблуні Голден Делішес і Хоней Кранч. На інших сортах яблуні не використовувати раніше фази ВВСН 71 (розмір плода 10 мм).\nНемає за умов дотримання рекомендацій щодо кількості обприскувань препаратом протягом сезону.\nПодвійний механізм дії на патоген.\nМожливість зменшення хімічного тиску на культуру завдяки скороченню кількості обробок.\nДовготривалий захист із забезпеченням віддаленого ефекту\nЛуна® Кер потребує особливої уваги під час приготування бакових сумішей. Після наповнення бака обприскувача або розчинного вузла водою на 1/3 туди слід додати препарат у формі концентрату суспензії. Якщо такий не передбачено до використання, приготування бакової суміші — неможливе. Потім у бак додати Луна® Кер, а за нею — звичайним порядком — порошки, що змочуються, водорозчинні гранули, водорозчинні концентрати, суспоемульсії, концентрати емульсії, міндобрива, протиспінювачі. У будь-якому разі суміш потребує перевірки на сумісність у малих об'ємах.


Пластикові вертикальні жалюзі | Roletoff\nЯкщо ви шукаєте стильну і функціональну прикрасу для свого вікна, то неодмінно зверніть увагу на пластикові вертикальні жалюзі, купити які ви можете в нашій компанії. Вони відрізняються зручною системою управління і стійкістю до всіляких ударів, деформацій, а використовувати їх навіть можна в приміщеннях з підвищеними санітарно-епідеміологічними вимогами: лікарні, школи, дитячі садки, лікарні і т.д. Однак, давайте ж більш детально ознайомимося з іншими перевагами цієї конструкції, а також розглянемо основні поради по догляду за нею.\nПластикові вертикальні жалюзі та їх переваги\nГарантовано тривалий експлуатаційний термін: з часом вони не втрачають свій зовнішній вигляд, форму та інші технічні характеристики.\nНайкращі показники стійкості до світла і високих температур, завдяки чому їх можна використовувати навіть для балконів і лоджій.\nПластикові вертикальні жалюзі дуже практичні. Наприклад, їм не страшний високий рівень вологості, перепади температур і навіть всілякі жири. Таким чином, їх часто можна зустріти як на кухнях, так і в ваннах, басейнах і саунах.\nВідмінні волого і пиловідштовхуючі властивості, що максимально спрощує процес догляду за жалюзі.\nВеличезний вибір всіляких моделей, що відрізняються між собою колірним рішенням і унікальністю фактури.\nРівномірне і правильне розсіювання світла, яке можна регулювати за допомогою простої системи управління.\nНі в якому разі не вбирають запахи, а ціна пластикових вертикальних жалюзі вже давно знаходиться на доступному рівні для всіх бажаючих.\nМожливість створити унікальний інтер'єр в будь-якому приміщенні і втілити в життя найсміливіші дизайнерські ідеї. До всього іншого, такі конструкції візуально витягають приміщення, а придбати їх можна навіть тим, чиї вікна відрізняються дуже великими розмірами.\nПоради по догляду або як підтримувати свої жалюзі в первозданному вигляді\nОтже, для початку варто запам'ятати, що всім, хто бажає зберегти естетичний вигляд виробів, необхідно піддавати їх вологму прибиранню один раз на місяць.\nВ цілому, купити вертикальні жалюзі варто кожному, в чиї інтереси однозначно не входять постійні проблеми з класичними шторами. Тільки згадайте, як часом важко вони піддаються пранню, а їх прасування займає багато вільного часу. Досить посереднє заняття, чи не так?\nЗ жалюзі ви раз і назавжди забудете про ці проблеми. Вони легко і швидко миються, а займе це все зовсім небагато часу. Як тільки ви побачите забруднення на їх поверхні, просто проведіть по ній м'якою ганчіркою (мікрофібра та ін.) Або ж скористайтеся пилососом, щіткою якого необхідно лише пройтися пару раз, видаливши при цьому все зайве з жалюзі.\nСамо собою, що у випадках серйозних забруднень доведеться вдатися до крайніх заходів: розібрати конструкцію і вимити кожну ламель окремо.


Острів Гаваї, космічний знімок\nВулканічний острів - острів, що утворюється в результаті вулканічної діяльності на дні моря.\nНа практиці зазвичай виникає ряд вулканічних островів, що є верхньою частиною вулканічної гряди, розташованих з певною закономірністю ( Гавайські острови, Канарські острови, Курильські острови і т. д.).\nЯвляє собою верхівку підводного вулкана, підняту над поверхнею океану. Освіта острова відбувається в кілька фаз.\nДарвін припустив, що зростання коралових островів ( атолів) відбувається в процесі поступового опускання вулканічних островів. Він зазначив, що атоли зазвичай утворюються шляхом обростання вулканічного острова кораловим рифом, що формує кільцевої пояс.\nНайбільшим вулканічним островом є Ісландія. Другим за величиною острів Гаваї (Великий острів). На третьому місці острів Балі. У Росії найбільшим вулканічним островом є Ітуруп. Найбільшим острівним кратером - 4,5 км в діаметрі - володіє Кілауеа в Гавайському архіпелазі.\nТранс-мексиканський вулканічний пояс


Гороскоп на 3 червня для знаків зодіаку: на кого чекають нові перспективи. Politeka\nГороскоп на 3 червня для знаків зодіаку: на кого чекають нові перспективи\n3 червня, 00:00\nГороскоп на 3 червня 2018 роки для знаків зодіаку: кого здивують неочікуваною пропозицією, а проти кого буде весь світ\nЧитайте астрологічний прогноз на неділю для всіх знаків зодіаку. Ви також дізнаєтеся, хто за гороскопом народжені 3 червня.\n3 червня 2018 року – 19-й місячний день. Місяць, що спадає, знаходиться в знаку Водолія.\nНароджені 3 червня з’явилися на світ під сузір’ям Близнюків. Найкраща сумісність у цього знаку зодіаку з Терезами, Водолієм, Левом та Близнюками. А ось відносини з Козерогами, Тільцями і Овнами побудувати вкрай важко. Майже неможливе гармонійне співіснування Близнюків з Рибами, Стрільцями і Дівами.\nГороскоп на 3 червня Овен\nСьогодні ви можете відчути, як ходите по “розпеченому вугіллю”. Хтось з вашого оточення здивував вас неочікуваною пропозицією. І тепер ви маєте вирішити, що з цим робити. Використовуйте всю вашу фантазію і розум, щоб спланувати ваш наступний крок.\nГороскоп на 3 червня Телець\nВаші емоції сьогодні будуть стабільними, хоча й з’явиться щось, що намагатиметься порушити цю рівновагу. Ситуація довкола може стрімко змінюватися – бути спокійною однієї хвилини та вже вибухонебезпечною – наступної. Спробуйте зберігати спокій та діяти максимально виважено.\nГороскоп на 3 червня Близнюки\nЗірки радять Близнюкам сьогодні присвятити час вивченню своєї інноваційної, ірраціональної сторони. Ваші емоції можуть стати на заваді цьому процесу, але використайте свою енергію і дійте. Гарний час, щоб навчитися користуватися новими гаджетами та технологіями.\nГороскоп на 3 червня Рак\nМожливо, ви захочете залишитися сьогодні наодинці зі своїми думками. І це буде правильним рішенням. Адже скрізь, куди ви сьогодні не пішли, ви можете зіткнутися з непорозуміннями. Використовуйте це як стимул працювати важче для досягнення власних цілей.\nГороскоп на 3 червня Лев\nСьогодні вам постійно буде здаватися, що ви забуваєте про щось важливе. Згадайте про свої обіцянки – саме настав час їх виконати. Астрологи рекомендують не відкладати вирішення проблем і не тягнути час, розмірковуючи про «високе». Зараз ідеальний час для втілення амбітних планів в життя.\nГороскоп на 3 червня Діва\nВивчіть свої емоції і довіряйте своїм інстинктам. Неочікувані гості можуть внести певний хаос у ваші плани. Але вони гарантовано подарують вам приємні емоції та спогади. Вам навряд чи вдасться зробити щось і з запланованого, але не засмучуйтеся.\nГороскоп на 3 червня Терези\nЦе один з тих чудових днів, коли ви зможете з успіхом закінчити давно почату справу, яку ви не могли довести до завершення через об’єктивні чинники. Терези будуть переповнені енергією і впевненістю в собі. У вас є все, що потрібно, щоб бути успішним.\nГороскоп на 3 червня Скорпіон\nНе дивуйтеся, якщо сьогодні речі не йдуть точно за планом. Несподівані події, швидше за все, стануть на перешкоді вашим планам. Не варто гніватися з цього приводу і звинувачувати долю. Зірки таким чином попереджають вас, що не треба лінуватися і варто більше часу приділяти організації свого часу.\nГороскоп на 3 червня Стрілець\nВи сьогодні будете дещо вразливими. Вам здаватиметься, що весь світ сьогодні проти вас . Не піддавайтеся паніці і зберігайте спокій. Займіться творчістю – спробуйте щось намалювати, зробити аплікацію чи приготувати смачну справу. Поганий настрій і депресивний стан мають зникнути.\nГороскоп на 3 червня Козеріг\nБожевільний вихор сьогоднішнього дня може трохи порушити вашу рівновагу. Астрологи рекомендують звернутися за допомогою до вірних друзів або рідних.\nГороскоп на 3 червня Водолій\nСьогодні у вас є можливість зробити важливий прорив у будь-якому проекті, над яким ви працюєте. Наповніть цей день вибухом нетрадиційного мислення. Спробуйте прийняти нове, свіже рішення традиційних задач.\nГороскоп на 3 червня Риби\nНа Риб чекає загострення давніх конфліктів. День обіцяє бути напруженим. Тому вечір краще присвятити активному відпочинку, який позбавить тягаря денних турбот.


Ремінь генератора і кондиціонера KIMIKO Джилі FC Теребовля: купити дешево 6pk1865-km\nТеребовля ремінь генератора і кондиціонера KIMIKO Джилі FC 6pk1865-km\nМагазин м. Теребовля пропонує купити недорого запчастину ремінь генератора і кондиціонера KIMIKO 6pk1865-km для експлуатації та ремонту автомобілів Geely фс. Ми пропонуємо постачання з кількох складів комплектуючих, розташованих по всій території України. Це дозволить виконати ваше замовлення в найкоротші терміни. Тут ви можете оформити заявку на отримання даної деталі в місті Теребовля з доставкою вже на наступний день. На продукцію Geely фс надається гарантія (можливість заміни або повернення грошей) протягом 14 днів з моменту придбання.


Відкриття виставки «СВОЄ/ЧУЖЕ: про що мовчать музейні пам'ятки» 14 листопада у Львові | Новини Грантерiв – Ідея, імпульс, інновація | I3\nВідкриття виставки «СВОЄ/ЧУЖЕ: про що мовчать музейні пам'ятки» 14 листопада у Львові\n14 листопада 2014 р. о 17.00 у залах Музею етнографії та художнього промислу у Львові (м.Львів, просп. Свободи, 15) відкриється виставка «СВОЄ/ЧУЖЕ: про що мовчать музейні пам'ятки», яка дасть змогу концептуально простежити трансформацію музейних колекцій Львова під впливом воєн, революцій та інших суспільних потрясінь протягом останнього століття.\nТрактування культурної спадщини в різні історичні періоди змінювалося під впливом певних суспільно-політичних, релігійних і соціокультурних чинників. Це значною мірою впливало на її сприйняття і призводило до значних деформацій в інтерпретації її значень, що, передусім, унеможливлювало повноцінний міжкультурний діалог, усвідомлення цінності культурної спадщини та формування відповідальності за неї у громадян.\nВиставка показує трансформацію музейних колекцій Львова під впливом воєн, революцій та інших суспільних потрясінь й умови формування культурного, зокрема музейного, ландшафту Львова – міста, що впродовж XX ст. багаторазово змінювало державну приналежність. Разом з тим виставка – це спроба виявити потенціал музейних предметів, вказати на можливість їх різнобічної інтерпретації в контексті експозиційного простору.\nГоловний лейтмотив виставки – відповідальне ставлення до культурної спадщини незалежно від її етнічної, релігійної або іншої приналежності та впливу політичної кон’юнктури; важливість врахування динаміки змін значень, сприйняття та інтерпретації об’єктів культурно-мистецької спадщини.\nУкраїнський національний комітет ІСОМ\nЛьвівська міська громадська організація "Асоціація музеїв та галерей"\nЛьвівська національна галерея мистецтв ім. Б.Г.Возницького,\nНаціональний музей у Львові ім. Андрея Шетицького,\nМіжнародна рада музеїв (ІСОМ),\nрегіональний комітет ICOM-Europe.\nПроект реалізується за підтримки Програми і3 «Ідея-Імульс-Інновація» Фонду Ріната Ахметова «Розвиток України»\nВідкриття виставки відбудеться 14 листопада 2014 р. о 17:00 за адресою: м.Львів, просп. Свободи, 15\nЕкспозиція триватиме до 31 січня 2015 р.\nВИСТАВКА "СВОЄ/ЧУЖЕ: ПРО ЩО МОВЧАТЬ МУЗЕЙНІ ПАМ'ЯТКИ\nЛьвівська міська громадська організація «Асоціація музеїв і галерей»


51-річна Лопес висловилася про вручення їй титулу "Ікона" від Billboard's Women in Music 2020 і показала фото у відвертій сукні / Бульвар Шоубіз\nАмериканська співачка Дженніфер Лопес розповіла, чому нагорода "Ікона" є для неї особливою.\n4 грудня, 2020 11.25 | коментарів:\nЛопес: Я щиро вдячна і глибоко зворушена\n51-річна американська співачка Дженніфер Лопес прокоментувала надання їй титулу "Ікона" за версією премії Billboard's Women in Music 2020.\n"Спасибі! Премія Billboard Women In Music Icon Вау! Я щиро вдячна і глибоко зворушена. Ця нагорода особливо надзвичайна, тому що так коло замкнулося. Якщо моя музика створила для когось прекрасний спогад, тоді немає більшої нагороди", – написала вона.\nСпівачка супроводила пост власним знімком, на якому її знято в білій сукні, що облягає, з великими вирізами.\nЛопес народилася 24 липня 1969 року в Нью-Йорку. З 1991-го до 1993 року вона виступала як танцівниця у складі американського гурту Fly Girl. У 1997 році на екрани вийшов фільм "Селена", у якому Лопес виконала головну роль.\nЯк співачка Лопес дебютувала 1999 року, презентувавши альбом On the 6. У 2014 році Лопес здобула нагороду Icon від іншої премії Billboard – Music Awards.\nТеги: Дженніфер Лопес, сукня, співачка, нагорода, фото\n3 грудня, 2020 12.42 |коментарів:\n27 листопада, 2020 15.42 |коментарів:\n"Він називає сина дружини "мій син" і навіть не запитує про рідну онучку". Сумська розповіла про стосунки з батьком своєї старшої доньки (187959)\n"О боже, найгарячіша!" 51-річна Лопес зблизька показала, який вигляд має її тіло в реальному житті (83612)\n"Я не насмілюся щось там радити. Не хочу дістати у відповідь". Сумська розповіла, що думає про цивільний шлюб доньки (75345)\n"Попу розширили", "Красиво, але з фотошопом перебір". Фани Loboda обговорюють її пляжний знімок (53279)\nЯк приготувати салат нісуаз. Рецепт від переможниці нового сезону "МастерШеф" (51259)\n"Усі знають, пристрасть минає швидко". Галкін розповів про стосунки з Пугачовою (41784)\n"Не хочеться ділитися". Сєдокова заявила, що Instagram руйнує її життя, й опублікувала ще відвертіше фото із чоловіком (28453)


Звіт "Визначення психоемоційного стану та потреб дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів" - Громадський холдинг "ГРУПА ВПЛИВУ"\nЗвіт “Визначення психоемоційного стану та потреб дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів” ➜\nДіти, які пережили травматичний досвід внаслідок військовий дій на Донбасі до сих пір, на сьомий рік війни, потребують допомоги. А діючих ефективних програм, які б займалися проблемами таких дітей та їхніх батьків майже немає. До такого висновку прийшли експерти команди ГО “Егіда Центр”, які завдяки підтримці Громадського холдингу «ГРУПА ВПЛИВУ» провели дослідження для визначення психоемоційного стану та потреб дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.\nВ рамках дослідження було опитано 50 родин, які мешкають в Кривому Розі. Серед них 21 родина, в якій є діти зі статусом постраждалих внаслідок військових дій. Переважна більшість, 94% родин, не мають власного житла. 56% родин його орендують, ще 18 живуть в кімнатах в гуртожитку, 16% у модульному містечку та 4% мають соціальне житло. Як свідчить досвід переселенців в Маріуполі, відсутність постійного житла має негативний вплив в першу чергу саме на дітей, які змушені змінювати школи при кожному переїзді, заново інтегруватися в нові спільноти одноліток. Про досвід переселенців в Маріуполі читайте тут.\nЛише 36% опитаних в Кривому Розі переселенців вважають себе інтегрованими в громаду. Щодо психоемоційного стану та потреб самих дітей, то ситуація так само невтішна. 36% опитаних заявили, що дитина потребує допомоги психолога, 44 % заявили про необхідність підтримки розвитку особистісних ресурсів дитини. Майже кожна сьома дитина стикалася з випадками булінгу в навчальному закладі саме через те, що є переселенцем.\nДослідження проводилося в межах гранту, наданого проєктом Ради Європи “Внутрішнє переміщення в Україні: розробка тривалих рішень”.


Після повноліття Наталя повернулася додому. Настя хоч і пустила її, розуміла, що сестра має право на цю квартиру, але всіма способами її прагнула витурити – INTERMARIUM\nYou are here: Home / Дозвілля / Після повноліття Наталя повернулася додому. Настя хоч і пустила її, розуміла, що сестра має право на цю квартиру, але всіма способами її прагнула витурити\nПісля повноліття Наталя повернулася додому. Настя хоч і пустила її, розуміла, що сестра має право на цю квартиру, але всіма способами її прагнула витурити\nДавай знову спробуємо стати сестрами.\n— Насте, мені немає, де жити, — здивована Наталія дивилася на валізу в коридорі.\n— Не потрібно було залицятися до Петра, ти ж знала, що ми зустрічаємося, — відповіла сестра.\n— Насте, ти чого? Коли б я встигла? Додому тільки переночувати приходжу. І Петрик у тебе не принц, щоб за ним бігати: лисий, впертий, брр. Як ти з ним живеш?\nНастя гримнула долонею об стіл і гукнула:\n— Йди звідси, буде вона мені ще тут варнякати. Заздриш? І взагалі, це моя квартира, — і виштовхнула сестру за двері.\n— Це і моя квартира теж!, — сказала Наталія в зачинені двері і пішла вниз по сходах. «Переночую у Валі, — вирішила вона, — поки сестра не заспокоїться». Але було так прикро, дуже важко, коли підводять рідні люди.\nНастя була старшою за Наталію на п’ятнадцять років. Їх спільна мама Ірина довго жила одна зі старшою донькою, поки не зустріла Вадима. Народила Наталю і занедужала. Чоловік відразу пішов, така дружина — непотрібна дружина. Ось цього Настя не змогла пробачити сестрі, звинувачувала її в тому, що мати нездужала. І коли тої не стало, Наталю відвезли в сиротинець.\nПісля повноліття вона повернулася додому. Настя хоч і пустила її, розуміла, що сестра має право на цю квартиру, але всіма способами її прагнула витурити. Настине особисте життя не склалося, вона іноді зітхала і говорила про порчу. Але Наталя здогадувалася, що справа в характері сестри. Та була досить зухвалою та далеко не доброю.\nЧерез місяць Наталія вирішила з’їздити додому, поговорити з Настею. Хоч Валя і говорила Наталі, що вона не заважає, але та розуміла, що їй не комфортно. Адже у подруги були серйозні стосунки і справа йшла до весілля. Це справа часу: рано чи пізно їй доведеться переїздити.\nНастя зустріла її холодно:\nНаталя спробувала поговорити мирно.\n— Сестро, давай знайдемо компроміс: я теж прописана в цій квартирі і маю право тут жити.\n— Давай подумаємо, хто має або не має права. За квартиру всі ці роки платила я, ремонт теж оплачувала сама. Заплати мені половину і живи скільки хочеш.\n— Але ж я тут не проживала, і де я візьму таку суму? Ти ж знаєш, скільки я отримую. Давай віддаватиму тобі частинами.\nНастя відчинила вхідні двері.\n— Ніяких частин. Принесеш гроші, потім поговоримо.\nЧерез деякий час Наталя забула цю неприємну ситуацію. На весіллі подруги вона познайомилася з другом нареченого, Женею і переїхала до нього. У нього прекрасна сім’я, де її прийняли дуже добре. Скоро вони одружилися. Наталія надіслала запрошення Насті, але та не прийшла.\nВідтоді минуло багато часу. У Наталі було двоє чудових синів. Про Настю вона і не згадувала. У неї були інші турботи. Старший син зібрався одружуватися і вона дуже хвилювалася, хоча дівчина сина їй подобалася. Напевно, це були прості материнські ревнощі, наче ще вчора був маленьким, а зараз створює свою власну сім’ю.\nНесподіванкою був дзвінок від сестри, вона попросила Наталю прийти. Сестра йти не хотіла, вона не відчувала особливої любові до Насті, тим більше розминулися вони на життєвих перехрестях не найкращими подругами. Але все ж таки поїхала.\nУ квартирі було страшенно брудно. Давно не мита підлога, неприємний запах. Настя лежала, а поруч на столі біля ліжка стояла купа пігулок.\n— Дякую, що прийшла, — промовила Настя.\n— Ти зателефонувала і я приїхала. — похитала головою Наталя і озирнулася, — А що, твій Петрик не може прибрати?\n— Ну ти й згадала. Він мене покинув, через рік після того, як ти пішла. Заміж я так і не вийшла, хоча чоловіки були. Втікали від мене, хто через місяць, хто через тиждень, а ти як?\nНаталія не хотіла відповідати і запитала:\n— Навіщо ти мене покликала? У мене багато справ, вибач.\n— Я розумію, ти на мене сердишся, знаю, що сама винна, але мені захотілося у тебе за все перепросити. Мені недовго залишилося, давай спробуємо знову стати сестрами?\nНаталя розгубилася. Вона вже звикла до того, що у неї немає рідних, крім своєї сім’ї, а тут це дивне прохання.\n— Давай спробуємо, — нерішуче відповіла вона.\n— Дякую, сестро! — з почуттям провини сказала Настя і заплакала.\nНапевно це були сльози каяття і розтопили серце Наталі. Вона розплакалася та обійняла сестру. Пізніше вони зі сміхом витирали одна одній сльози і Настя розповідала про маму: про їх спільну маму, яка ні за що б не допустила їх сварки на довгі роки. Рідні люди завжди повинні бути поруч, не дивлячись ні на що.


Міфи та релігія стародавнього Єгипту » Українські реферати\nМіфи та релігія стародавнього Єгипту\nРеферат по предмету «Історична антропологія»\nрадіофізичного факультету кафедри ТТЕ\nЦяпи Сергія Михайловича\nМіфи та релігія стародавнього Єгипту.\nВикладач Кругляков А. І.\nМіф, як пояснення явищ світу. 3\nВиникнення релігії. 6\n1. Релігія Давнього Єгипту як ідеологічна надбудова. 6\n2. Багатобожжя єгипетській релігії. 9\n3. Світогляд давніх єгиптян у різні епохи. 12\n4. Потойбічний світ за часів XVIII-XX династій. 16\n5. Аменхотеп IV. 18\n5. Причини релігійного перевороту. 20\n5. Виверження на острові Санторин. 20\n5. Роль Нефертіті у поглядах Ехнатона. 23\n3. Єгипет і Біблія. 25\n4. Список літератури. 31\n1. Міф, як пояснення явищ світу.\nМіф, в нашому розумінні, це є спосіб масового та сталоговиразу світовідчуття і світосприйняття людини, ще не створив собіапарату абстрактних узагальнюючих понять та відповідної технікилогічних умовиводів.\nЛюдині з самого початку його існування доводилося сприйматирізні імпульси із зовні і в процесі своєї життєвої діяльностіреагувати на навколишнє.\nКоли цілеспрямоване, але несвідоме дію зустрічаєперешкоду, виникає емоційна реакція. Природний для живогоістоти перебір проб і помилок у людини відбувається в області уяви.\nЯкщо успіх недосяжний, виникають фрустрація і різні замінникизадоволення. Таким замінником можу бути агресія, або інша формаадаптації до виниклої ситуації, включаючи будь-яке її пояснення «на користь\n»Суб'єкта - раціоналізацію, сублімацію.\nПроте людині, оскільки він був Homo Sapiens, доводилося, також зсамого початку свого существаованія, не тільки сприймати відомісигнали зі світу і безпосередньо реагувати на них (причому реагуватиодночасно практично й емоційно), але, крім того, і намагатисязасвоїти зв'язку впливати на нього почав світу тобто, оцінювати їх,сприймати їх як цінність або антіценность.\nОтже, стикаючись з деякими явищами світу, людина не тількивипробовує відомі емоції, а й свідомо осмислюють його.\nСтародавній міф був не тільки спробою зрозуміти і відчути світ, і нетільки і стільки метафорою, що передає її закономірності, але часто іспробою впливати на світ за допомогою випливають з міфологічних,метафоричних асоціацій магічних дій, які тоді здавалися впевних сферах життя рівноцінними засобам раціональним. Тому йу віруваннях і в культі - як вдома, так і в храмі - найбільш важливу рольграв магічний ритуал. \nМіф - це розумовий і словесний слід не тільки того, про що думав,вважав, вірив і що відчував стародавня людина, але й того, як він думав.\nАле перш ніж аналізувати те про що він думав, і як він думав, корисноуявити собі, який він був, як і в яких умовах жив. Саме поняття «міф »належить пізнішим часу, а стародавня людина не робив відмінностіміж дійсним і ілюзорним пізнанням.\nУдавана алогічність, довільність міфологічної фантазії, требавважати, пояснюється саме тим, що осмислення і узагальнення явища світувідбуваються в міфі по семантичним емоційно-асоціативних рядів. Так,по семантичним рядах в єгипетському міфі Сонце, з одного боку, золотаптах - сокіл, ширяюча в небі, а з іншого - око бога, що охороняється священноїзмією (семантичний ряд «око - джерело - вода - змія»), мимобіжніз низкою по іншому семантичному ряду, хліб виростає з мертвого тіла бога.\nЩоб висловити думку, що небо являє собою звід і покрівлю,що спирається на чотири точки горизонту, і одночасно, що воно - щось, щокожен день народжує сонце, а також зірки і місяць, а в той же час щосьтаке, по чому сонце рухається щоденно з кінця в кінець, можна булосказати, що небо - корова на чотирьох ногах, жінка породілля та сонце, ірічка - по якій пливе сонце. Це досить виражало уявлення,яке треба було передати, і ніхто не переймався тим, яким чином небоможе бути одночасно коровою, жінкою і рікою, бо все ясновідчували, що насправді небо - щось інше, ніж корова, жінка аборічка. Порівняння, тлумачення, саме найменування предмета або явищасприймалося як щось нероздільне і речовий, наприклад ім'я - якречова частина іменується.\nТому не треба дивуватися, що давній єгиптянин міг приносити небажертвопринесення і як божественної корові, і як жінки (богині).\nПроти нашого розуміння «небесної корови» висувається запереченнятакого роду: відповідні зображення і тексти належать вже до Новогоцарства Єгипту, тобто до часу вже безсумнівною ідеологізації єгипетськоїрелігії, і сам факт поєднання різних міфів, що кодують, по суті, один ітой же феномен, може бути проявом вже ідеологізованого релігійногомислення. \nМіфи, що складалася колись в долині Нілу, зберегли нам цінний матеріалдля вивчення ідеології давньоєгипетського рабовласницького суспільства. Вонивиключно цікаві не тільки для історії єгипетської релігії, алеє одним із джерел для дослідження всієї культури Єгипту. Так,без знайомства з дійшли до нас записами подібних оповідей ми не зможемоскласти повної картини єгипетської літератури, бо саме міфологія буладжерелом низки літературних творів. Залучення міфологічногоматеріалу необхідно і при дослідженні окремих питань історії Єгипту,особливо найдавніших її періодів, і для розуміння ряду проблемєгипетського мистецтва.\nОднак значення єгипетських міфів цим не обмежується: вони даютьцінний матеріал і для порівняльного вивчення релігійних уявлень настародавньому Сході, і для дослідження ідеології греко-римського світу.\nБезперечно значення давньоєгипетських міфів і для історії виникнення ірозвитку християнства. Походження багатьох елементів християнськоїдогматики, міфології, іконографії та ритуалу, у тому числі пасхальної іріздвяної обрядовості, іконографії "Страшного суду", богоматері і рядусвятих - все це залишилося б незрозумілим без залучення відповідногоматеріалу з області історії єгипетської релігії та, зокрема, міфів.\nТруднощі у вивчення єгипетських міфів, що викликаються неповнотою матеріалу,збільшуються, з іншого боку, його крайнім різноманітністю. Крімбезпосередніх записів самих міфів, найголовнішими джерелами для вивченняєгипетській міфології служать різні релігійні тексти. Найбільшзначними з них є так звані Тексти Пірамід, - найдавнішітексти заупокійних царських ритуалів, вирізані на стінах внутрішніхприміщень пірамід фараонів V та VI династій (XXVII-XXV ст. до н. е..), потім\nТексти саркофагів, що представляють собою подальший розвиток Текстів Піраміді що збереглися на саркофагах XXII-XIX ст. до н. е.., і, нарешті, Книга\nМертвих - збірник текстів, що утворився на основі заупокійних ритуалів зскороченням частини стародавніх висловів та з додаванням нових глав іспівів. У ряді випадків дуже істотний матеріал дають релігійнігімни, в яких іноді зустрічаються викладені в поетичній формі ціліуривки різних міфів. Не менше значення мають і замовляння, закляття, іінші магічні тексти, так як в основі їх зазвичай лежать епізоди зсказань про богів, за допомогою уподібнення яким сподівалися забезпечитиблагополучні результати хвороб або оберегти себе від нещасть. Вкрайважливі і ритуали храмові й заупокійні, що містять безліч ціннихвідомостей.\nОднак всі ці різноманітні джерела відносяться до різних часів.\nБільш ніж трьох тисячолітнє розвиток єгипетської культури призвело,природно, до того, що одні й ті ж явища нерідко тлумачилися по -різному, спочатку - в залежності від часу, місця і середовища їхвиникнення, пізніше - вже у класовому рабовласницькому суспільстві, взалежно від середовища, в якому побутували оповіді, або від тих соціально -політичних цілей, в яких вони використовувалися. [2, 13]\n2. Виникнення релігії.\n1. Релігія Давнього Єгипту як ідеологічна надбудова.\nПричиною виникнення релігії є, як відомо, безсилляпервісної людини перед грізними для нього силами природи. Людина тодібув абсолютно пригнічений труднощами боротьби з природою за своєіснування, і тому зрозуміло, що за вкрай нерозвиненому виробництвіепохи панування первісно - общинного ладу існувала майже повназалежність людини від сил природи, яких він не розумів і намагавсяпояснювати їх собі фантастичним чином, що і призвело до складання наївнихрелігійних уявлень.\nЄгипетська релігія - явище не тільки хронологічно протяжність, а йбагатоаспектне. Це фетишизм і тотемізм, політеїзм і монотеїстичноїмислення, Теогонія і космогонія, культ, надзвичайно різноманітні ісуперечливі міфи, не менш різноманітні і суперечливі представленняпро загробне життя, це проблеми взаємодії релігії з етикою, наукою імистецтвом, організації кліру і його положення в суспільстві, обожнюванняфараона і т. д. Всі ці аспекти з плином часу, природно,видозмінювалися і часом досить істотно.\nЄгипетська релігія, як і всяка інша, є ідеологічноюнадбудовою над матеріальним базисом суспільства. Виникнення і розвитокрелігії - історичний процес, а не «волюнтаристський акт». Релігія, які будь-яка ідеологія, раз виникнувши, набуває відому, часом навітьбільшу самостійність по відношенню до базису. Згадаймо, що ідеї,опанували масами, стають матеріальною силою. Але якщо релігія у своємурозвитку зовсім відривається від базису, вона або вироджується і зникає,або ходом історії, так чи інакше приводиться у відповідність з базисом.\nІнакше кажучи, релігія - це перше світогляд людини. Цілкомзрозуміло, що з релігією найтіснішим чином пов'язані перші кроки людини вбудь-якої галузі знання і мистецтва, бо і знання, і мистецтво були чистоемпіричні і над будь-якою практичною діяльністю людини панувалирелігійні погляди.\nОднак не тільки сили природи, але дуже скоро, ще навіть в межахпервісного суспільства, в релігійних уявленнях поряд з силамиприроди, виступають також і суспільні сили, - сили, які протистоятьлюдині і так само чужі і спочатку так само можна пояснити для нього, як ісили природи, і подібно до останніх панують над ним з такою ж удаванійприродною необхідністю. Фантастичні образи, в яких спочаткувідображались тільки таємничі сили природи, набувають тепер також ігромадські атрибути і стають представниками історичних сил ". [2,\nІдеологічний вплив храму, міфу, обряду, жертвопринесення,жрецького авторитету на населення (не можна сказати на «віруюче населення\n», Тому що невіруючих не було) мали у найдавніші періоди історії\nБлизького Сходу зовсім інший характер, ніж в пізніх релігіях. Само собоюзрозуміло, що релігія освячувала існуючий порядок. Інакше й бути не могло,хоча б тому, що на чолі всіх культів стояв правитель держави. Алеце не могло бути інакше ще й тому, що при повільності громадськогорозвитку того часу думка про суспільні зміни взагалі нікому неприходила в голову. Єгипетська міфологія епохи Стародавнього царства «III тис.років до н. е.. »Наскрізь пронизана ідеологією жорсткої стратифікації суспільствадеспотичної царської влади. Найбільш важливі культи тут це, по-перше,культ мертвого царя - вождя і мертвого бога плодоносному землі - Осіріса і, по-друге, сонячний культ. Дуже різноманітні локальні пантеони.\nОтже, віра не тільки освячувати і відображала існуючий порядок, скількисама була невід'ємною частиною цього порядку. Відмовитися від вчинення тихабо інших дій, що пропонуються культом, здалося б настільки ж безглуздим,як відмовитися від того, щоб їсти, пити, народжувати дітей і обробляти землю.\nРозвиток продуктивних сил і виробничих відносин, поступовенакопичення досвіду, освоєння технічних навичок і винаходів, зміни всуспільних відносинах - все це тягло за собою і відповідневідображення в релігійних уявленнях. Розвиток цих сил, що призвело дотому, що в долині Нілу первісно-общинний лад змінився рабовласницькимдержавою, в деякій мірі зменшило залежність людини від силприроди, але зате воно в ще більшому ступені зв'язало його зростаючим соціальнимгнітом, що й знайшло своє вираження в релігії. Вірування, що існували учаси давньоєгипетської рабовласницької деспотії, докорінновідрізнялися від уявлень жителів долини Нілу епохи первісно --общинного ладу. Джерела показують, як у результаті тривалого розвитку, наоснові місцевих культів, що збереглися і протягом усього подальшогоісторії стародавнього Єгипту, виникали культи загальнодержавні. У рукахпанівною рабовласницької верхівки суспільства релігія стала могутнімідеологічним знаряддям гноблення народних мас і зміцнення авторитету цієїверхівки і в першу чергу авторитету виразника її інтересів - фараона,який був проголошений "сином по плоті" верховного бога сонця Ра. Всьомуцьому сприяло виділення жрецтва, появу безлічі храмів зсталими ритуалами і складними богословськими системами.\nВ образах численних богів відбилися тепер вже в іншій формі іуособлення сил природи, і уособлення громадських сил.\nВзаємовідносини богів будувалися за прикладом взаємовідносин земних. На чолібогів відтепер коштує верховне божество, явно відображає в собі риси земноївладики - фараона. Шанований в різних центрах Єгипту боги, зберігаючипанівне значення у своєму власному місті, в той же час отримуютьособливі функції в офіційному культ верховного божества. Так, бог міста\nШмуну Той стає писарем верховного бога сонця Ра, боги Онуріс і Гор --його могутніми захисниками і т. д. Відповідно змінюються стародавні міфи іскладаються нові.\n2. Багатобожжя єгипетській релігії.\nЯк видно, у Єгипті не було єдиної релігії. У кожному н імісті був власний пантеон богів. Але Великий пантеон богів у різнихформах шанували скрізь. Еннеада - споконвічна дев'ятка богів, найдавнішавідома нам космогонічна система.\nАтум символізує первісну й вічну єдність усього сущого.\nЗгідно з ї геліопольським переказом, Атум, що створив сам себе, виник зпервісного хаосу - Нуна разом з первозданним пагорбом. Сам себезапліднивши, породив, виплюнувши з рота, богів-близнюків повітря Шу й вологи\nТефнут. Рука Атума - богиня Хатор (Небо). Подвійна корона на голові означаєвладу над Верхнім і Нижнім Єгиптом. У Мемфісі Атума ототожнювали з\nПтахом. Причому Птах, що створив богів, попередньо задумав своє творінняв серці і назвав їх імена своєю мовою. Птах творив думкою і словом.\nПоява дітей у Атума спричиняє появу подвійності. Тефнут і Шупородили Геба - бога Землі й Нут - богиню неба, після чого Шу їх розділив.\nДана інтерпретація полярності неба і землі особливість тільки єгипетськоїміфології. У всіх інших відомих міфологічних системах Земля маєжіноче начало, а небо - чоловіче. Перед тим, як Шу роз'єднав своїх дітей, уних народилися Ісіда і Нефтида, Осіріс і Сет. Кожен бог Еннеад тримає вправій руці символ життя - анх, а в лівій - символ влади уас. Причомучоловічі фігури знаходяться в русі зліва направо. \nВідмінною особливістю єгипетської релігії був культ тварин.\nБагато божества зображувалися з головами тварин чи птахів на людськихтілах, в храмах жили "живі боги", що вважалися священними: тварини, птахи,змії. Таких тварин і птахів після смерті бальзамували і ховали в особливихгробах на спеціальних кладовищах. Цю особливість єгипетської релігії слідрозглядати у світлі такого характерного для єгипетської культури збереженняряду пережитків таких явищ, які виникли ще на попередніх, часомвельми віддалених етапах суспільного розвитку, що було обумовленовідомої застійності, властивої давньосхідних рабовласницькимтовариствам. Причини такої застійності були закладені в самих основахгосподарства цих товариств; в областях штучного зрошення, заіснуючому тоді рівні продуктивних сил, було необхіднозастосування найпростішої кооперації, яка сприяла тривалогозбереженню кісткової с-?? чной сусідської громади, не давала простору длябільш повного розвитку продуктивних сил.\nАнітрохи не нехтуючи науковими реконструкціями генезису інайдавнішого стану єгипетській релігії, в інтересах повної об'єктивностідоцільно почати її опис, спираючись на писемні пам'ятки, тобтоз часів Давнього царства. Вже у той віддалений час єгипетська релігіяпридбала в основному всі ті характерні риси, які були їй властивіна всьому подальшому протягом її існування. Це, звичайно, не означає,що вона не піддавалася змінам. Але зміни ці не носили такогохарактеру, який міг би привести до якісно іншого стану.\nТипологічно релігія стародавнього Єгипту належить до тих релігій, якіхарактерні для найдавніших класових суспільств, саме тому в єгипетськийпантеон входили і не єгипетські боги - наприклад, семітські божества Кадеш,\nАштарта, Решеп та ін\nДуже важливо підкреслити, що державної релігії, в нашомурозумінні, у Єгипті ніколи не було, як не було і єдиної церковноїорганізації. У зв'язку з цим не існувало обов'язкових для всієї країнирелігійних догматів, не спостерігалася уніфікація релігійних поглядів.\nЄгипетська релігія являє собою дуже складний феномен, з'єднаннячасто суперечливих, а часом і взаємовиключних вірувань, що виникли врізні часи і в різних частинах країни. Було б несправедливо стверджувати,що древні єгиптяни не відчували цих суперечностей. Наука має в своєму розпорядженнібезумовними доказами того, що жрецькі колегія великихрелігійних центрів, таких, як Геліополь, Гермополь, Мемфіс, Фіви та ін,прагнули як-то порядок історично виникло хаотичненагромадження релігійних вірувань і переконань. Але здійснити це їм такі не вдалося. Мабуть, відсутність послідовності, психологічнанеможливість відмовитися від стародавніх релігійних поглядів, навіть якщо вонисуперечать новим плодам теологічного творчості, глибокаприхильність традиціям найвищою мірою характерні для релігії взагалі ієгипетської зокрема.\n3. Світогляду древніх єгиптян у різні епохи.\nУ період Стародавнього царства (28 - 23 ст. До н. Е..) Єгипет євеликим державою, розповсюджували свій вплив на області Синайськогопівострова, південну Палестину і Нубію. Саме в цей період, який успадкувавбагато чого від більш ранніх епох: кам'яні знаряддя, культурну особливістьскладових Єгипет областей з їх строкатим сонмом богів, магію, шануваннятварин, рослин, сокральним предметів і т. д. - виявляється цілий рядособливостей єгипетської культури, які зберігаються до кінця епохифараонів. І однією найбільш її яскравих рис стало химерне поєднання «первісності »зі складним і зрілим світосприйняттям, що відрізняєвисокорозвинену цивілізацію.\nЕпоха Древнього царства сприймалася самими єгиптянами як часмогутніх царів і незрівнянних великих мудреців - напівбога Імхотепа і\nДжедефхора, Кагемні і Птаххотеп, як золотий вік єгипетської культури.\nСвою цивілізацію єгиптяни спочатку вважали створеної богами. Згіднохронології Манефона, заснованої на священних текстах, до земних царів\nЄгиптом правили боги, потім - напівбоги. У «Мемфісу богословськомутрактаті », творінні жерців Птаха, висхідним до епохи Стародавнього царства,сказано: «утихомирити Птах, створивши всі речі і божественні слова. Вінпородив богів, створив міста, заснував номи, помістив богів в їх святині,заснував їх жертвопринесення, заснував їхні храми, створив їх тіла радиумиротворення їх сердець ».\nІснування держави не мислилося єгиптянам без Маат --божественного Порядку та Істини. Боги-митці знищують початковий хаос, ів створеному ними людському суспільстві виступають в ролі відновниківзагальної гармонії Маат. Подібно богам цар також повинен прагнути "затвердити Маат на місці безладдя ". (" Тексти Пірамід ").\nПорядок часто розуміється як правопорядок, справедливість: боги і царі\n- Як владики та засновники законів. Не випадково єгипетські візири, починаючиз епохи Стародавнього царства, виступають в ролі жерців істини, щовідповідало їх суддівських обов'язків. Поняття Маат стаєцентральним в єгипетській етики. Одне з найдавніших відомих нам повчань -\n"Премудрість Птаххтепа" (V династія) - проголошує Маат принципом, наякому будуються правильні людські взаємини: "Великасправедливість, і перевага (її) непохитно, незмінна (вона) зчасів Осіріса, і карають порушують закон. "\nБоги для древніх єгиптян - не лише творці міст, номів, правителів,власного культу, порядку і законів, а й творців ремесел і мистецтв,листи та рахунку, науки магії. Ієрогліфічні, тобто священне, листрозумілося як "слово бога", і найважливіша роль тут належала богумудрості Тоту. Владиці слова бога, творцеві писемності, покровителюлітератури та писарів. Спорудження пірамід, цих гігантських усипальниць - яскравесвідчення того, наскільки велика була в Єгипті віра в особливу божественнусилу царя, що розповсюджувалася на підданих і після його смерті. Бог Благий (або Добрий) за життя, Бог Великий посмертно, цар єзосередженням релігійного життя, і від його земного благополуччя ізагробного блаженства, за уявленнями єгиптян, залежала доля країни.\nНаприкінці 5 династії в піраміді царя Унаса вперше висікаються формулицарського заупокійного ритуалу і пов'язаних з ним уявлень - "Текстипірамід ", пронизані ідеєю безсмертя і могутності царя, належноготепер на вічність слова, відбитого в камені. З заупокійних текстів\nОсіріса відомий як цар загробного світу, вершитель посмертної долікожного єгиптянина на суді богів. \nЖоден інший народ стародавності не приділяв такої пильної увагизагробному світу, як єгиптяни, для яких смерть була продовженням життя.\nПро сенс буття жителі Стародавнього Єгипту висловилися б приблизно так: "Тиживеш, щоб померти. І вмираєш, щоб жити ". Смерть була для єгиптянпродовженням земного існування, померла людина, вважали вони, має тіж потреби і бажання, що й живе. Гробницю, "будинок вічності",облаштовували так, щоб там все було в достатку. А для майбутньоговоскресіння людини необхідно було зберегти його тіло - тобтомуміфіковані.\nвитончену процедуру бальзамування описав ще Геродот, який побував в\nЄгипті в V столітті до нашої ери. Насамперед видаляли крюком через ніздрічастину мозку, його залишок розчинявся спеціальними складами. Після цього зтіла витягували нутрощі - легені, печінка, шлунок, кишки. Їх тежбальзамували і поміщали в спеціальні кам'яні судини - "канопи". Черевнаполость очищалася розтертими спеціями і пальмовою вином, після чогозаповнювалася потовчений миром та іншими пахощами. Нарешті тілозашивали і, судячи за деякими ознаками, засипали природного содою --натроном, яка витягувала залишки рідини.\nПроцес бальзамування тривав близько сімдесяти днів. Післяцього тіло в останній раз обумовлює і обмотували лляними бинтами, якіпросочували смолами і пахощами для кращого збереження мумії. Під цібинти клали амулети, покликані захистити покійного на складному шляху допотойбічний світ. Пальці, руки і ноги сповивали окремо, а іноді напальці навіть надягали золоті футляри.\nЗа малюнками на гробницях сановників і жерців з Фів (1500-1000 рокидо нашої ери) ми можемо уявити собі, як виглядала траурна процесія в\nДревньому Єгипті. Її неодмінно супроводжували плакальниці - спеціально найнятідівчата і жінки, які видавали пронизливі крики і гарчання, рвали насобі волосся і посипали голову піском. Слуги несли за труною різніпохоронні приналежності: ложі, стільці, підголовники, сандалі,оздоблені дорогоцінним камінням скрині з одягом, алебастрові судини,наповнені косметикою, прикраси і навіть настільні ігри. У гробниці передмумією скоювали "ритуал отверзанія вуст і очей": жрець торкався до очей,носі, вухах і роті покійного особливим жезлом у вигляді гака. Цей магічний обрядпризначався для того, щоб органи чуття покійного знайшли нове життя,і він міг і далі бачити, чути, нюхати, їсти та пити, тобто жити. Всіце супроводжувалося заклинаннями, які виголошував жрець-читець. Потімнаступала черга заупокійної служби; проводили її спеціально навчені жерці.\nПід час цієї церемонії всередину гробниці містилися жертовні дари: м'ясо,дичина, овочі, виноградні грона, хліб, пиво чи вино - щоб покійний мігхарчуватися. Щоправда, лише символічно - адже єгиптяни навряд чи насправдівірили, ніби небіжчик стане є ці дари. За нього це робили жерці - врахунок винагороди за свою працю.\nРелігійна ідея муміфікації померлих сходить до міфу про Осіріса - суддімертвих і бога загробного світу. Осіріс був на землі підступно убитий своїмбратом Сетхом, розчленував його тіло. Ісіда, сестра і дружина Осіріса,зібрала ці частини і передала їх Анубіс, богу бальзамування. Вінмуміфікований Осіріса, щоб той міг ожити і отримати владу над загробнимсвітом, оскільки збереження муміфіковані тіла забезпечувала вічнежиття.\nЗ образом Осіріса зв'язувалися поняття про справедливість ще в період 5династії. Тоді ж помітним стає зростання етичного елементу в загальномуконтексті релігійної культури Єгипту. Вчинки і заслуги в земному житті,вже можуть оцінюватися як бажані богам і царя в цьому світі, і в загробномужиття. У гробнічних написах з'являються уверованія в тому, що померлий був "любимо батьком своїм і хвалимо своєю матір'ю ", що він" подавав хліб і одягупотребує "." Я - той, хто говорить благий і повідомляє бажане. Ніколине говорив я поганого володареві проти будь-яких людей, бо хотів я, щоббуло мені добре перед Богом Великим ", - розповідають про себе вельможі Хуфхор і\nПепінахт. В одному з фрагментів «Книги мертвих» (близько 1300 року до нашоїери) зображено як, Анубіс, бог бальзамування з тілом людини і головоюшакала, веде покійного до зали суду, де на троні сидить Осіріс. Там жезнаходяться ваги. На одну їх чашу кладеться серце померлого, а на іншу\n-перо, символ Маат, богині істини і справедливості. Бог пісьма Той зголовою ібіса записує результат. Якщо ваги залишалися в рівновазі,значить, серце людини "порожньо від усякого зла" і йому буде дозволенопродовжувати життя в потойбічному світі; однак якщо переважував серце,обтяжене злом, то померлого проковтували "Пожирачка мертвих" --жахлива химера з крокодилячої пащею, тулубом лева і задньою частиноюбегемота, - і він вмирав в другий раз, вже остаточно. \n4. Потойбічний світ за часів XVIII-XX династій.\nЯк уявляли собі потойбічний світ (по-єгипетські "дат" - "те, щовнизу ") за часів XVIII-XX династій (1500-1000 роки до нашої ери),показують розписи на стінах гробниць фараонів у Долині царів. У центрі\n"Амдуат" (збори магічних текстів і малюнків "Про те, що в загробномуСвіт ") зображена тура Ра, бога сонця. Під кінець дня він у вигляді старогоопускається в Нижній світ, де за дванадцять нічних годин молодшає і наНаступного ранку знову піднімається на сході. Човен, на якій пливе Ра,ведуть по підземній річці боги. При цьому Ра піддається великому безлічінебезпек, тому що весь Нижній світ кишить зміями, ворожими сонячномубогу. Один з них, жахливий змій Апоп, загрожує випити з підземної річки всюводу або підпалити корабель бога. Тому кожну ніч помічникам і провідникам\nРа доводиться вступати в бій з Апопі, пускаючи в хід списи, ножі,стріли та луки. Людство повстало, примусивши Ра піднятися в небо, але вінпродовжував охороняти порядок, маат, їм встановлений і стало його життя. Іось всім живим істотам доводиться старіти й знову ставати молодимитут, на Землі, подібно до сонця, підкоряючись безкінечного кругообертанняжиття (нехех), поки їх не торкнеться перст смерті, і вони не ввійдуть, як\nОсіріс, у застигле царство мертвих (джет). Коли ж і Атум повернеться досвого початкового спокою, час і простір перестануть існувати.\nПро ставлення єгиптян до смерті багато чого міг розповісти популярний учаси Нового царства Свято Долини. Цього дня родичі приходилидо гробниці і урочисто поминали покійного. А оскільки єгиптяни невважали смерть подією "остаточним", свято було веселим. Людиодягали свої найкращі вбрання і довгі перуки; в руках у них були букети зквітів лотоса, на шиях вінки з листя, перуки теж прикрашалисядухмяними бутонами лотоса. Гості пили вино і пиво, їли та згадувалипомерлого. Під стукіт кастаньєт танцювали дівчата в довгих лляних шатахабо в одному тільки вузькому пояску навколо стегон. А музиканти грали на арфи іспівали про тлінність всієї земної перед обличчям нескінченного буття:\nІди ж сміливо свого серця, давай хліб милостиню, щоб залишилася твоєім'я прекрасним навіки! Проводи щасливо день! Подумай про годині, коли тебеповедуть в країну, куди боги забирають людей. Там немає нікого, хто взяв би зсобою свої багатства. І немає повернення звідти ". \nЗа проходженню часу занепаду, спостерігається відновлення культівбогів, і перш за все шанування Ра, тісно зрощеного з ідей єдиновірстваперестерігає неухильно дотримуватися всі ритуали і здійснюватижертвопринесення. Одночасно з цим в надрах єгипетської культури зрієінша система світосприйняття, пов'язана з уявленнями про загробний світ,завжди займали центральне місце в єгипетській релігії.\n"Не вийдеш ти (більше) назовні, щоб бачити Сонце" - ці рядки з "\nСпори Людини і Ба "знаходяться в повному протиріччі з заупокійнимитекстами, одне з магічних призначень яких - дати можливість померломущоденно споглядати Сонце, без чого не мислима життя в іншому світі.\nУявлення про загробний світ як країні вічного сну, тяжкогомороку, де немає води і повітря, радощів любові, були досить широкопоширені в Єгипті, зустрічаючись навіть у гробнічних написах жерців. Іхоча подібні погляди зустрічали відсіч, хоча знову і знову нагадувалося, щочас життя на землі - це сон і що замість води, повітря і любовної втіхидано буде "просвітління", а замість хліба і пива - "умиротворення серця\n", Малочтущіе некрополь не переводилися.\n" Пісня арфіста ", з гробниці царя Антефа, закликає« святкуватипрекрасний день », не думаючи про смертний час, бо ніхто з померлих неповернувся, щоб розповісти про свою долю і заспокоїти живуть, ніхто з нихне взяв на той світ свого надбання, і місця посмертного заспокоєння навітьвеликого Імхотепа і Джедефхора зникли з лиця землі.\nЦі дані говорять про те, наскільки складними були уявлення єгиптян пропроблеми життя і смерті. І те, що в епоху смути, вперше відчутно для нас,єгипетська сакральна культура вже не постає як єдине ціле,співіснуючи з ідеями неортодоксальними, саме по собі дуже знаменно.\nНе виключено, що неортодоксальні ідеї виникли набагато раніше, а рокивеликого соціального та духовного потрясіння лише оголили цісуперечливі тенденції єгипетської культури.\nСвіт і зовнішня стабільність, здавалося надовго що встановилися в Єгипті звоцарінням Аменхотепа III після довгих воєн, раптово були зруйновані вправління його сина і приймача Аменхотепа IV. Аменхотеп IV, син Аменхотепа\nIII, онук Тутмеса IV, що зійшов на престол з волі Хармахіса, а не Амона,кинув зухвалий виклик всевладдю Амона, царя богів, і вступив з ним увідкрите єдиноборство. Подібно змію Апопі, що він спробував порушитисвітопорядок, встановлений Маат, - і богиня покарала його смертю. \n5. Аменхотеп IV.\nАменхотеп IV зійшов на престол в 1364 (за іншою хронології в 1375) м.до н.е. під тронний ім'ям Неферхепрура ( "Прекрасне існування Ра"), доякому на другому році правління додав ім'я Уенра ( "Єдиний,що належить Ра "), тим самим декларативно підкреслюючи свою прихильністьї геліопольським сонячному богові Ра, а не фіванського АМНУ. Не пізніше 4-гороку царювання Аменхотеп IV одружився з знатної єгиптянці Нефертіті,знехтувавши багатовікову традицію царських шлюбів: престол в Єгипті формальнопередавався по жіночій лінії - фараоном ставав чоловік старшої дочкипопереднього фараона; Нефертіті ж не була дочкою Аменхотепа III. (Подібнезневага до традиції виявив свого часу і Аменхотеп III, зробивши своєї\n"великої дружиною" дочка провінційного жерця Тію, майбутню матір Аменхотепа\nЗмінивши вірі своїх предків, цей фараон - реформатор на дванадцятому роцісвого царювання остаточно пориває з традиційним єгипетськимбагатобожжя і засновує культ сонячного диска - Атона. За прІказа царя вєгипетських написах робляться спроби знищити не тільки імена богів, а йсаме поняття «бог». Слово це прагнуть замінити словом «володар», азнак бога - знаком, що значив фараона. Саме сонце на завершальному етапіреформи мислиться не як бог, а як цар. Відтепер у світі правлять тільки двіцаря: Сонце - Атон і його син Ехнатон - «угодного Атону».\nЕхнатон ніби довів до логічного кінця висхідну ще до епохивеликих пірамід концепцію про царя як «сина Сонця» і не менш древнєуявлення про Сонце як про царя. З іншого боку, повне ігнорування\nЕхнатоном осіріческіх уявлень, які стали центральним моментом віриєгиптян у потойбічне перетворення, знищення в написах на заключнихетапах реформи самого слова «бог» і знаків, що позначають бога, додаютьвченню Ехнатона відтінок навмисного богоборства. Ехнатон ж, «ворог з\nАхетатон », як його затаврували більш пізні тексти,« першаіндивідуаліст і релігійний геній в історії », одна з найжорсткішихєгипетських владик, які творять «силу проти не знає навчання його» і «прирікає мраку »своїх супротивників, в кінці свого правління вельминагадує не просто відступника, єретика, але й несспровергателя віри вбога, що затуляють власною особистістю свого «батька» Атона, незважаючи настрогість за дотриманням релігійної обрядовості в служінні Атону.\n5. Причини релігозного перевороту.\nПолітичної причиною цього перевороту була боротьба фараона з фиванскимжрецтвом, що почалася при Аменхотепі III. Однак, як вказуютьдослідники, "релігійний переворот Аменхотепа IV був, по суті, чистосвітоглядних, він не мав глибоких соціальних коренів. Інодідоводиться чути або навіть читати, що Аменхотеп IV задумав свою "реформу"як знаряддя ослаблення впливу жрецтва в країні. Таке тлумаченнясуперечить фактам. І до і після Аменхотепа IV фараони нерідкоконфліктували з жрецтвом, але ніхто з них ніколи й не думав проподібних заходи. Неугодних жерців просто усували. Розглядати переворот\nАменхотепа IV як спрямований в основному проти впливу жрецтва --вульгарна соціологізація історії ".\n5. Виверження на острові Санторин.\nОднак існує й інша точка зору на сенс подій в Єгипті в періодправління Аменхотепа IV, який прийняв ім'я Ехнатон.\nВся передісторія говорить про те, що у молодого фараона при вступі напрестол не було ніяких намірів істотно змінювати щось в томуказково-чудовому світі, який залишив йому батько. Це видно з того, зякий надзвичайною щедрістю включає він ім'я традиційного бога Амона у своютитулу-туру ...\nПід кінець першого року його правління до Єгипту долинають наслідкипершого великого виверження на острові Санторин. За кольором попелу,відклався на Санторіні (червоний шар), це виверження можна було бназвати "червоним". Мабуть, до Єгипту дійшли досить потужні цунамі,похмурі отруйні хмари, надовго закрили небо. Почалися затяжні дощі,град, грози з потужними гуркотом грому і блискавками ...\nАле головне, е.


Схильність до насильства не залежить від статі, незважаючи на те, що більшість насильників – чоловіки — психологиня | Громадське радіо\nAugust 9, 2019, 7:19 PM 2019-08-09T19:19:23\nВ черговому випуску програми «Ген справедливості», яка присвячена гендерно-чутливій комунікації, поговоримо про гендерно-зумовлене насильство\nЩо це таке і як його розкриває національне законодавство України та міжнародне право, ми розпитали в наших гостей. Це дві представниці ГО «Жіночі перспективи», психологиня Марта Чумало та адвокатка Галина Федькович.\nЛариса Денисенко: Часто питають: чому ми говоримо про гендерно-обумовлене насильство, а не говоримо – «статеве насильство» чи «домашнє насильство». Чому потрібно виокремлювати і специфікувати це як гендерно-обумовлене насильство?\nМарта Чумало: Зараз ми спостерігаємо таку тенденцію, що ми відходимо від цього визначення «гендерно-зумовлене» насильство, ми переходимо до визначень «за ознакою статі»: насильство за ознакою статі, дискримінація за ознакою статі. Проте ми маємо наполягати на тому, що ці явища все ж таки гендерно-зумовлені. В корені цього переходу є те, що ми маємо активізацію зараз антигендерних рухів, які активізувалися з процесом ратифікації Стамбульської конвенції. І визначення «гендер», яке тепер в нас входить в законодавство, викликало такий великий спротив, що ми зараз навіть спостерігаємо, що в нових законах, зокрема про спорт, вичищається будь-яка згадка про гендер.\nЧому все ж таки насильство є гендерно-зумовленим? Насильство не є ознакою статі, жодна людина за своєю статі не народилася схильна до тієї чи іншої поведінки, за виключенням якихось невеличких відхилень. Насильницька поведінка є конструюваною, тому ми говоримо про гендерно-зумовлене насильство. Ми звертаємо увагу на те, що більшість насильників є чоловіки, але це не є ознакою їхньої статі, це є набутою ознакою в результаті їхньої гендерної соціалізації, коли хлопчики і чоловіки входять в цю культуру маскулінної домінантності чи токсичної маскулінності, коли чоловік має відповідати нормам, де він контролює і має владу. І з цього кореня виростає його насильницька поведінка.\nМи звертаємо увагу на те, що більшість насильників є чоловіки, але це не є ознакою їхньої статі, це є набутою ознакою в результаті їхньої гендерної соціалізації, коли хлопчики і чоловіки входять в цю культуру маскулінної домінантності чи токсичної маскулінності, коли чоловік має відповідати нормам, де він контролює і має владу\nЛариса Денисенко: Весь минулий і цей рік пройшов під таким символічним знаком законодавства, котре скероване на протидію домашнього насильства, зокрема воно стосується сексуального насильства, сексуальних злочинів. Які є новели, які працюють із січня 2019-го року і будуть поступово набувати чинність? Та що змінилося в спектрі гендерно-обумовленого насильства, домашнього насильства і всіляких сексуальних складових?\nГалина Федькович: Хочу дещо продовжити до того, що сказала Марта. Насильство щодо жінок вчиняється не тому що вони жінки біологічно, а тому що в нас в суспільстві прийнята культура зґвалтування, прийнята культура толерування і прийнятності домашнього насильства, сексуального насильства, тому це гендерна природа, і аж ніяк не біологічно-статева природа.\nНасильство щодо жінок вчиняється не тому що вони жінки біологічно, а тому що в нас в суспільстві прийнята культура зґвалтування, прийнята культура толерування і прийнятності домашнього насильства, сексуального насильства, тому це гендерна природа, і аж ніяк не біологічно-статева природа.\nПочинаючи з 2018-го року ми маємо радикальні зміни в законодавстві, яке стосується домашнього насильства і сексуального насильства. В новому законі про домашнє насильство перший раз звернено увагу на те, що це насильство має гендерну природу, тому що закон каже, що домашнє насильство непропорційно більше зачіпає жінок. І вперше закон формулює пріоритетність безпеки постраждалих осіб над правами кривдників. В рамках цього закону ми маємо такі нововведення, як обмежувальні приписи, котрі виносять суди. На жаль, є проблема з виконанням цих рішень суду, але все-таки це позитивний момент. Термінові заборонні приписи поліція виносить буквально кілька місяців, але вже також якась практика є.\nСтосовно сексуального насильства, то безперечно видна зміна. Зараз сексуальне насильство і ґвалтування кваліфікується виключно за відсутністю добровільної згоди постраждалої особи. Тобто всі сексуальні дії, які відбувалися без добровільної згоди постраждалої особи, є порушенням прав, і за це передбачена кримінальна відповідальність. Але піднімаються питання і маніпуляції з цього приводу, мовляв, доказів немає, як же ж це можна звинувачувати лише на підставі заяви. В Швеції, наприклад, закон каже, що необхідно звертати увагу на те, яким чином, діями чи вербально, чи якимось іншим способом була надана ця згода. При розслідуванні цих злочинів в інших країнах звертається увага на з’ясування того, з чого кривдник зробив висновок, що ця згода була надана. Тобто людина має пояснити, чому він вважав, що згода була, і що він зробив для того, щоб переконатися, що ця згода є. Тобто я не бачу жодних проблем, просто потрібно адекватно напрацьовувати практику.\nЛариса Денисенко: Дуже часто люди, до котрих приходить людина, яка зазнала домашнього насильства, починають цю людину сканувати – вірити чи не вірити, і навіть не словам, а зовнішньому вигляду. Маю на увазі тут і адвокатів і адвокаток, і поліцейських, і систему безоплатної правової допомоги. На що потрібно вказати таким людям, щоб вони не травмували, щоб не висловлювали недовіру, щоб не сканували людину і не приходили до якихось хибних висновків, зосереджуючись на зовнішньому вигляді жінки, яка прийшла.\nМарта Чумало: В цьому велику роль відіграє рівень поширення стереотипів про те, що я сама винна, що мене б’ють, і ці всі «норми» щодо прийнятності насильства. Зараз мені згадалася історія, коли до нас прийшла жінка, я з нею почала говорити, і вона каже, що не могла до нас раніше прийти, тому що чекала, коли зійдуть синці, бо їй соромно за те, що про неї подумають, коли побачать в такому стані.\nПо-перше, треба розуміти, що те, що жінка, яка почала говорити з будь-ким – з подругою, сусідкою, мамою, з будь-якою випадковою людиною – робить значні зусилля, щоб почати про це говорити. І це вже досить велика її внутрішня перемога, і це така інтенція на вихід з тієї ситуації, в якій вона знаходиться. Це дуже значний крок в бік вирішення, коли людина розриває це коло мовчання і починає говорити. І тут важливо, щоб друга сторона, яка слухає цю історію, стримала свої бажання оцінити, дати поради, взяти і відразу їй допомогти вирішити цю ситуацію. А просто дала цей простір відреагування, щоб людина, яка говорить, мала цей простір безпеки, щоб вона почала розбиратися, що вона хоче, в яку сторону вона хоче рухатися у вирішенні цієї проблеми. І наша функція у створенні цього простору і демонструванні тих доріг, по яких вона може йти. Вибрати цю дорогу вона має сама, зважаючи на небезпеку, тому що ми знаємо, що як тільки жінка починає звертатися до правоохоронців чи до юристів, може бути так, що це збільшує ризик для її життя. Тому разом з нею варто оцінити ці ризики, подумати про план безпеки, що вона може зробити для того, щоб перебувати в безпеці, і потім вже думати про те, в який спосіб вона може рухатися по тій чи іншій дорозі.\nЗаклик такий: я завжди допускаю, що те, що я чую, може насправді відбуватися, це дуже ймовірно. Можливо це для мене і для мого оточення є неприйнятним, але те, що я чую, я пробую зрозуміти, і вірю, що є причини, які привели до цієї ситуації.\nЛариса Денисенко: Часто колеги і колежанки говорять, що я починаю жінці допомагати, а вона хоче, щоб це припинилося і припиняє це. І тоді я відчуваю себе професійно ошуканим чи ошуканою, тому що людина не має твердості. Також говорять про те, що є проблема з доказовістю: можна побачити неозброєним оком сліди побиття, викликати поліцію тощо, а що робити, коли це економічне насильство, психологічне насильство — як це доводити?\nГалина Федькович: З доказуванням психологічного насильства в нас досі проблеми, не дивлячись на те, що в нашому законодавстві психологічне насильство є з 2002-го року. Але ми вже маємо багато постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за психологічне насильство, тобто є і доказується.\nМи практикуємо у своїй роботі таким чином: ми пояснюємо наслідки психологічного насильства, якщо мама переживає за те, що діти вночі не сплять, що зранку невідомо як вони підуть в школу, якщо в неї піднімається тиск і вона п’є пігулки і не знає, чи завтра зможе вийти на роботу тощо. Тобто всі ці страхи і переживання безперечно наносять шкоду психологічному здоров’ю потерпілої особи, і за ці дії кривдник має нести відповідальність.\nВ статті Кримінального кодексу серед наслідків вказано погіршення якості життя потерпілої особи. Я дуже рада, що ми маємо цю норму, адже що таке якість життя особи визначено Всесвітньою організацією охорони здоров’я, і там якість життя сприймається як комплекс: фізичне здоров’я, психічне здоров’я, суспільні зв’язки. Є певні індикатори того, що це є домашнє насильство, і ми використовуємо це для обґрунтування шкоди, нанесеної протиправними діями. Так само завдана психологічна шкода може доказуватися, наприклад, висновками психологів чи судово-психологічною експертизою.\nЗараз ми маємо нову норму, коли діти-свідки вважаються дітьми, які постраждали від домашнього насильства. І тут найважче доказати, адже в нас, незважаючи на те, що в заяві чітко вказується, що були присутні діти, що діти намагалися захистити ту маму, що вони вночі не сплять, діти з протоколу випадають. Я вважаю, що тут завдання юридичної спільноти – звертати увагу правоохоронних органів на те, що діти не мають пропадати в цій системі. Діти, які є свідками насильства, які є фактично постраждалими, не мають випадати з цієї системи.\nТаким чином ми не можемо казати, що неможливо зібрати ці докази. Якщо нормально працюють правоохоронні органи, то вони притягають кривдників до відповідальності.\nМарта Чумало: Після прийняття нового наказу Міністерства охорони здоров’я, значно зросла роль закладів охорони здоров’я. І ми зараз дуже часто опираємося в доказуванні на ті виписки, які ми отримуємо в закладах охорони здоров’я, щодо стану, наприклад, здоров’я дітей. Якщо дитина почала мати нетримання сечі або почала затинатися чи замикатися, тобто фіксується якась шкода закладом охорони здоров’я, то це є, з мого погляду, таким важливим доказом в суді.\nКрім того, є докази, які протягом життя збирає сама жінка, збирає неумисно, але так виходить. Наприклад, жінка має цілі зошити, списані записами про те, на що вона витрачає гроші, до копійки, навіть до витрачання грошей на маршрутку. І ця жінка каже, що чоловік її покарав, тому що вона їхала в маршрутці, яка зламалася, вона пересіла в іншу маршрутку, і – увага!!! не забрала ці гривні у водія першої маршрутки та витратила зайві кошти на дорогу. Це є економічним насильством.


В'єтнам розробив власну САУ на шасі КРАЗ (відео) | Defense Express\nВ'єтнам розробив власну САУ на шасі КРАЗ (відео)\n28 жовтня 2021, 20:07\nПрототип в'єтнамської колісної 130-мм САУ PTH130-K225B на шасі КрАЗ-255Б під час стрільб\nРозроблена Військово-технічним інститутом ВНА 130-мм САУ PTH130-K225B базується на переробленому шасі від військової вантажівки КрАЗ-255Б\nВійськово-технічний інститут Головного інженерного управління В'єтнамської народної армії представив 130-мм колісну самохідну гаубицю PTH130-K225B.\nВ'єтнамська САУ сильно нагадує кубинську САУ Jupiter V й передбачається, що така подібність існує завдяки передаванню технологій в рамках кубинсько-в'єтнамського військового співробітництва, зазначають на місцевому ресурсі VietDefense.\nПро намір створити PTH130-K225B було озвучено у 2017 році після проведення успішних випробувань PTH105 (старі американські 105-мм гаубиці на шасі "Урал").\nВ якості колісного шасі для прототипа було обрано розроблене за радянських часів й повністю перероблене шасі великотоннажного вантажного автомобіля з колісною формулою 6×6 КрАЗ-255Б. На нього встановлена 130-мм радянська буксована гармата корпусної артилерії M-46.\nСудячи з відео місцевого каналу QPVN, зразок САУ має досить непогані ходові якості й вже проводить випробувальні стрільби.\n130-мм кубинська САУ Jupiter V на шасі КрАЗ-255Б\nВарто додати, що подібне поєднання – КрАЗ 6х6 та 130 гармата М-46 використовується не тільки на Кубі та у В'єтнамі. Так, на міжнародній виставці оборонної та військової промисловості EDEX-2018 була представлена єгипетська версія колісної САУ САУ М-46-1М зі схожим поєднанням основних складових.\nПрототип єгипетської колісної САУ М-46-1М на шасі КрАЗ 6х6\nНагадаємо, в Україні також працюють над колісною САУ на шасі КрАЗ 6х6 2С22 "Богдана". Однак в якості озброєння була обрана набагато більш потужна нова 155-мм гаубиця виробництва "Краматорського заводу важкого верстатобудування" й більш нове шасі КрАЗ-63221.\nУкраїнська колісна САУ 2С22 "Богдана" виконана у натівському 155-мм калібрі\nВарто додати, що нещодавно з'явилася інформація, що розпочалося проведення другого етапу стрільбової частини попередніх випробувань дослідного зразка САУ "Богдана".\nЧитайте також: У Перу починається виставка озброєнь, Україна буде із БТР-ами та без Ан-178\nТЕГИ Військові технологіїОПК України та світуРакетні війська та артилерія


Шпанів: місцевому жителю підпалили автомобіль\n27 Серпня 2021, 17:48\nПоліцейські встановлюють обставини підпалу несправного авто в Шпанові.\nПовідомлення, що в селі Шпанів на території приватного господарства горить автомобіль надійшло до поліції учора, 26 серпня, близько 23:40 від працівників ДСНС. Про це повідомляють у відділі комунікації поліції Рівненської області.\nНа місці події слідчо-оперативна група встановила, що транспортний засіб «Trabant» належить 26-річному жителю Шпанова та був припаркований на його подвір’ї.\nАвтомобіль — несправний та понад 10 років не використовувався. Заявник вказав, що до підпалу може бути причетний батько його дівчини, який напередодні в ході телефонної розмови погрожував йому. Однак, за результатами перевірки це версія не підтвердилася — чоловік понад два тижні перебуває в столиці.\nІз місця події слідчі вилучили пожежне сміття та змиви паливно-мастильних матеріалів. Автомобіль знищений вогнем фактично повністю.\nЧитайте також: У Рівному на вулиці знайшли мертвого чоловіка\nЗа фактом умисного пошкодження майна шляхом підпалу розпочате досудове розслідування за частиною 2 статті 194 Кримінального кодексу України, в рамках якого встановлюються усі обставини події.\nПоліцейські перевіряють різні версії скоєння злочину.\nВідомо, що на початку серпня на нетверезого 26-річного жителя Шпанова поліцейські склали адмінпостанову за фактом завідомо неправдивого виклику спецслужб, через повідомлення якого безпричинно виїжджали рятувальники та працівники поліції. Тоді він погрожував підірвати свій будинок, розповсюдивши у ньому газ, однак будь-яких витоків не зафіксували.\nЧитайте також: У селі Губків неповнолітня народила немовля на вулиці