Zavařujeme červenou řepu s křenem • Recept | svetvemne.cz\nrecept,fotorecept,červená řepa,křen čerstvý - kořen,Zavařeniny,Bezlepkové,Sezónní recepty,Bezlaktózové\nkmín drcený 2 čajové lžičky\nkřen čerstvý - kořen 100 gramů\nocet 60 litrů\nčervená řepa 3.5 kilogram\n1. Příprava červené řepy\nBulvy červené řepy omyjeme a nožem odstraníme kořínky, případně zbytky stonku. Vložíme ji do studené vody a téměř doměkka uvaříme. Vodu vyliejeme a červenou řepu necháme vychladnout. Pak ji oloupeme a na hrubší nudličky nastrouháme.\n2. Příprava křenu\nkřen čerstvý - kořen 100 gramů • voda ½ litru • ocet 60 litrů • sůl 2 čajové lžičky • kmín drcený 2 čajové lžičky • cukr krystalový 2 polévkové lžíce\nKřen očistíme a co nejrychleji nastrouháme. Při strouhání se z něj uvolňují silné aromatické látky, které dráždí oči a dýchací cesty. Hned ho přidáme k nastrouhané červené řepě a promícháme. Přilijeme vodu a ocet, přidáme sůl, cukr a kmín. Důkladně rozmícháme, případně podle chuti zvýšíme množství některé z ingrediencí.\nSměs z červené řepy a křenu naplníme do malých (370 ml) zavařovacích sklenic. Plníme cca 2,5 cm pod okraj sklenice. Po naplnění všech sklenic do každé přilijeme tekutinu, která nám zůstala v nádobě, v níž byla červená řepa s křenem a dalšími ingrediencemi.\nSklenice uzavřeme a sterilujeme 15 minut při teplotě 80-85 °C. Z uvedeného množství připravíme 8 malých sklenic o objemu 370 ml. Takto připravenou červenou řepu můžeme i bez sterilizace uchovávat v ledničce pár dní. Sterilovaná vydrží několik měsíců.


Diskuse: MÉDIA: Skandální výrok moderátorky CNN - Neviditelný pes\nMÉDIA: Skandální výrok moderátorky CNN\nV. Bok 18.11.2020 22:36\nNo jo, to víte. Holocaustů bylo v historii spousta, třeba ve dvacátých až třicátých letech min. století v Belgickém Kongu. Těch mrtvých domorodců se tam odhaduje na 20 i 30 milionů. Ale moc často o tom zvěrstvu neslyšíme, že..\nV. Cícha 18.11.2020 20:12\nAno, každé zlo, každý nehumánní režim, netřeba jmenovat, začal jak... slovem! Ve třicátých letech minulého století slova Goebbelse, pak hesla padesátých let, v naší době slovník politické korektnosti! A lidská ubohost a zhovadilost točí tím slovním kolovrátkem a točit nepřestane!\nJ. Jurax 18.11.2020 21:54\nAno, i na počátku prý bylo slovo ...\nV. Pavelka 18.11.2020 18:13\nTaky jsem si všiml že Amanapurová zmizela z obrazovky , ale přisuzoval jsem to situaci které jsem byl svědek . Kdy se bavila s aktivistkou Demokratů a ta celkem otevřeně mluvila o výměně Harissové za Bidena, byl jsem v šoku, nad oprsklostí obou dam To vše měsíc před volbama\nH. Lukešová 18.11.2020 18:25\nAno, Amanpur si bere do úst holocaust a Křišťálovou noc, ovšem vyznává-li někdo skutečné hodnoty nacismu, tak je to jen ona sama, neboť CNN se stala platformou palestinské propagandy, na půdě to tv denně se producírovala palestinská politička Hanan Ashrawi a obě dámy neměli pro Izrael žádného dobrého slova.\nPaní Ashrawi tvrdí, že je "křesťankou", ale když se ji pan Tenenbom ptal jestli věří, že je Ježíš Boží syn a zda konal zázraky, odpověděla, že neví, že věří, že Ježíš existoval, ale že nevěří, že je Ježíš Božím synem. To je zvláštní postoj. Hlavní myšlenou křesťanství je víra v Ježíše coby Božího syna. Opravdu zvláštní "křesťanka".\nP. Haraším 18.11.2020 19:41\nhistorik snyder varuje před velkou trumpovou lží...a dovoluje si v článku odkazovat i na nacisty...je tedy taktéž na černé listině?...citace...\nHistorie ukazuje, jakým směrem to může jít. Jestliže lidé začnou věřit, že volby byly ukradeny, to činí z nového prezidenta uzurpátora. V Polsku v roce 1922 téměř nerozhodné volby vedly k zvolení centristického kandidáta. Pravicový tisk na něho začal útočit, že je to "agent židů" a prezident byl po čtrnácti dnech v úřadě zavražděn. I když není dopad bezprostřední, trvající dojem oběti, představa, že "mě bodli do zad", může mít obrovský vliv. Německý mýtus bodnutí dýkou do zad nezničil německou demokracii okamžitě. Ale tato konspirační teorie umožnila nacistům argumentovat, že někteří Němci nejsou členy německého národa a že autenticky národní vláda nemůže být demokratická.\nP. Haraším 18.11.2020 17:13\novšem když o nacistech a Židech vtipkuje okamura či tříkolorista Klaus, tak zdejší soudruzi blahem hýkají.\nH. Lukešová 18.11.2020 17:25\nKlaus ml. přirovnal naši parlamentní situaci k židovským výborům, které byly nuceny spolupracovat s Němci, plnit transporty i židovskými dětmi, to nebylo hezké přirovnání, leč když na druhé straně Řeporyjec Novotný mluví jak kanál, nadává lidem sprostě slovy, které zde ani nemůžu napsat, ruce by mi upadly hanbou, abych je psala, když vyhrožuje Zemanovi smrtí, Okamurovi, že kdyby umřel, počůral by mu hrob, to je fakt síla.\nA kdy Okamura vtipkoval o Židech a nacistech, zkuste mi prosím nějakou situaci připomenout. To se mi nějak nevybavuje.\nP. Haraším 18.11.2020 17:55\nale podotýkám, že jsem jeho knihu nečetl...\nH. Lukešová 18.11.2020 18:03\nOkamurovu knihu neznám, ale nevím, jak moc je článek pravdivý, protože pan Jiří Hrebenar je známý ultralevicový extrémista, antisemita, příznivec palestinských teroristů, fanatický vítač migrantů, nenávidí vše pravicové, ale zkusím si o Okamurově knize něco zjistit více. Zajímá mě to a tudíž si o té knize něco najdu.\nV. Novák 18.11.2020 17:56\nBylo to poněkud přehnané přirovnání, našim zákonodárcům nehrozí plynová komora, jen ztráta poslaneckých platů.\nAle že by to bylo vtipkování?\nH. Lukešová 18.11.2020 18:06\nJá jsem s reakcí předsedy ODS Fialy o vyloučení Klause ml. rozhodně nesouhlasila, zatímco Klaus ml. kvůli "nejapnému" srovnání letěl, tak sprosťák Novotný i Lang, který psal, že by Zemana zařízl jako svini, ti oba v ODS mohli zůstat. Oba pánové Lang a Novotný zůstat mohli, tito lidé jsou skutečnou ostudou strany, vyhrožovat někomu smrtí je mnohem horší než nevhodné srovnání.\nV. Pavelka 18.11.2020 18:16\nTahle blbá přirovnání si vyzkoušeli i mnozí opoziční politici , Parlament by mohl povídat\nV. Pavelka 18.11.2020 18:20\nNo ,parlament by si mohl odhlasovat za taková přirovnání zabavit celý měsíční plat , a týden o vodě a chlebu\nJ. Kanioková 18.11.2020 18:16\nVětšinou tu hýkáte především vy..\nI. Štípek 18.11.2020 16:22\nZnovu upozorňuju, s tím h.se nebavte vůbec, prostě vůbec. Ten je placenej od lidovek za podklad k výši částek za reklamu.\nH. Lukešová 18.11.2020 17:51\nAle proč? Vždyť diskutování zde na NP je jedním z mých koníčků. :-)\nV. Pavelka 18.11.2020 19:46\nBylo myšleno H, jako AL Haraším ten trouba , co mu teče voda ze zubů když slyší jméno Tramp.... klídek madam.\nP. Haraším 18.11.2020 13:26\nčím víc se blíží trumpův eskort z Bílého domu, tím víc stoupá agresivita a nenávist trumpových soudružských fanatiků na všech diskusích a sociálních sítích...\nP. Brich 18.11.2020 17:43\nVidím, že se ten Váš průjem intelektu se nedá zastavit. Obrátil jste se na Chocholouška?\nJ. Kanioková 18.11.2020 18:14\nJ. Jurax 18.11.2020 22:02\nInu, nemohu se ubránit dojmu, že máte radost.\nVy račte být příznivcem Bidenovým?\nV. Povolný 18.11.2020 12:25\nJj, připomnělo mi to starší rozhovor moderátorky ČT se Švejnarem. Detaily mi už vypadly, ale zaujalo mě, když se moderátorka se po Švejnarové kritice Trumpa zeptala, jestli vidí taky něco pozitivního, co Trump udělal. A Švejnar, bývalý to kandidát na českého prezidenta odpověděl, že si opravdu na nic pozitivního nemůže vzpomenout. Moderátorka k mému údivu vůbec nic nenamítala, evidentně byla taková odpověď v souladu se scénářem. Takže na "Amanpour" není nic k divení, podobné bláboly jsou zřejmě normální i u známých osobností a renomovaných zpravodajských stanic.\nV. Novák 18.11.2020 12:31\nK divení je právě to přirovnání ke Křišťálové noci a holokaustu. To je totiž takový kalibr, že ho v hovadnosti těžko překonat.\nV. Povolný 18.11.2020 12:54\nSouhlas, tihle lidé jsou natolik zaujati vlastní dokonalostí, že ztrácejí schopnost posoudit vhodnost a přiměřenost vlastního projevu. Pozoruhodné je, že zatímco na jedné straně je zřejmá až úzkostlivá snaha nedotknout se určitých skupin, u jiných tato zábrana úplně chybí. Ostatně, tohle je možno pozorovat i v Evropě.\nP. Haraším 18.11.2020 17:10\ntak to vám asi omylem zapomněli přeložit do ruštiny výroky jakéhosi Klause staršího či mladšího...pláč\nH. Lukešová 18.11.2020 17:14\nCo řekli oba Klausové, česky či rusky, moc mě to zajímá. Já ruštinu neovládám, takže mi tedy nějaký jejich ruský výrok prosím zkuste přeložit do češtiny. Jistě pro svá tvrzení máte nějaké důkaz...\nV. Novák 18.11.2020 17:22\nOd vás opravdu hodnocení hovadnosti neočekávám. Vy jste jejím etalonem.\nV. Kain 18.11.2020 13:09\nTen čechoamerický levicový kašpar Švejnar nikdy nezapomene do nás rýt.Pokud jde o návštěvu naší země,tak bych mu vystavil červenou kartu za podněcování k nenávisti.Ať si ten holomek ta svoje moudra tlačí do hlav studentů co už mají stejně ty palice vymyté.\nH. Lukešová 18.11.2020 13:20\nStejně nenávistný protirumpovský šílenec je profesor Igor Lukeš, ten nenávisí Trumpa a Trumpovce vůbec za to, že dýchají. Také vážený host České televize. S tímto člověkem doopravdy nemám nic společného, tedy kromě jména.


Sesterské duo nebo bubeník s nádobím. Jihlava ožila festivalem pouliční hudby | Vysočina\n15. srpen 2020 06:10\nSesterský duet nebo třeba hru na improvizované bicí z domácích potřeb si mohli včera poslechnout lidé v centru Jihlavy. To totiž ožilo festivalem pouličních umělců. Dorazila jich zhruba desítka a každý své představení pojal originálně.\nKupříkladu zpívají dvojčata ze Slovenska, která si říkají TBee Girls. Přijela vystupovat do jihlavských ulic v rámci festivalu BusKing. Potkáváme je v Benešově ulici, kde kolem nich stojí hlouček lidí a poslouchá. Na první pohled je vidět, že si lidé jejich vystoupení užívají.\nZe sester Tatiany a Tamary vyzařuje už na první pohled pozitivní energie. Do jihlavských ulic se vrátily už po několikáté. „Jihlavané jsou milí, je vidět, že jedou takový pokoj a rádi se zastaví, rádi nám věnují jejich čas a úsměv, který jinak strašně nabíjí, takže jsme rády, že sem můžeme jezdit,“ říká Tatiana a dodává, že hudbě se věnují i s Tamarou už od malička.\n„Soustředíme se teď hlavně na naší vlastní tvorbu, kterou jsme víc psali v angličtině a teď přecházíme dost do slovenštiny.“\nBubnuje na domácí potřeby\nDalším ze zhruba desítky vystupujících, je František Tříska, který hraje na velmi originální nástroj - bubnuje na domácí potřeby. Do akce tak přichází například kbelíky, hrnce nebo pokličky.\n„Jednou jsem takhle jednou viděl někoho hrát, tak jsem si říkal, že bych to zvládnul taky, a že by se mi to líbilo a asi mám taky trochu cirkusácké duše v sobě, tak jsem to zkusil a zalíbilo se mi to.“\nPřivést živou hudbu do ulic ocenili i kolemjdoucí. Festival organizuje jihlavský magistrát, který ale jinak pouliční umělce reguluje. Běžně mají pro svou produkci vyčleněná jen některá místa v centru města.


Češi, Němci i Poláci budou dnes v poledne protestovat u památníku Trojmezí u Hrádku proti rozšíření dolu Turów\n30. 08. 2020 | 5:37\nČeši, Němci i Poláci se dnes v poledne sejdou u památníku Trojmezí u Hrádku nad Nisou na Liberecku, aby společně protestovali proti plánovanému rozšíření polského hnědouhelného dolu Turów v těsném sousedství hranice. Mezinárodní protest Thirst for Justice svolala ekologická organizace Greenpeace.\nV Česku jsou nejblíže obce Uhelná, Václavice, Oldřichov na Hranicích a právě Hrádek nad Nisou. Obyvatelé z příhraničí se obávají ztráty pitné vody, ale také hluku a prachu. Už teď se voda z oblasti ztrácí, potoky i studně vysychají. Mezinárodní setkání u hranic má podle Greenpeace také podpořit požadavek na rychlý přechod od devastující těžby uhlí k čisté a udržitelné energetické budoucnosti pro tento region.


Kacper Szulecki: Hledání Evropy Ducha | Listy\nJste zde: Listy > Archiv > 2013 > Číslo 6 > Kacper Szulecki: Hledání Evropy Ducha\nHledání Evropy Ducha\nJsou intelektuálové často označovaní jako disidenti a pocházející ze zemí „mezi Německem a Ruskem“, které samy sebe chtějí označovat za Střední Evropu, strážci odkazu mimořádné zkušenosti a univerzální pravdy o vztahu člověka a moci? A skrývá se v oné zkušenosti také něco, co může vdechnout novou energii znuděné a pochybovačské Evropě? Rádi si to myslíme a ještě raději jsme, když nám to říká někdo zvenčí. Jenže je to pravda?\nKýmsi takovým je také francouzská filozofka a historička Alexandra Laignel-Lavastineová, která si to myslí. V Polsku přitom nedávno vyšel její erudovaný esej Duchové Evropy, rozepjatý mezi postavami Czesława Miłosze, Jana Patočky a Istvána Bibóa, který syntetizuje intelektuální dějiny tří zemí a alespoň šesti desetiletí. Třebaže je její hledání „Evropy Ducha, na které by měli mít recept někdejší disidenti, vedeno z francouzského hlediska a hlavně pro potřeby západního publika, představuje cenného průvodce po Střední Evropě také pro nás – její fyzické obyvatele; nikoliv nutně totiž občany duchovní. Zaslouží si středoevropská inteligence skutečně všechny ty komplimenty, anebo spíše vědro studené vody?\nOdkaz zakopaný v popelu\nVůdčí teze tohoto eseje, přesahujícího tři sta stran, je dosti prostá. Evropa – totiž vlastně její západní část – zbloudila na rozcestích dvacátého století, ztratila smysl i energii a pohroužila se do zbyrokratizované nudy a konzumního amoku. Lékem proti této duchovní otupělosti se mohlo stát evropské dědictví obohacené o tamní zkušenost Dějin, jaké se žádná v jiných částech světa nevyrovná, uchovávané prý v izolovaném depozitáři na Východě. Strážci tohoto odkazu, skutečnými představiteli „Evropy filozofické, či právě „Evropy Ducha“, byli středoevropští intelektuálové. A přece když padl východoevropský komunismus, Západ ani nenapadlo naslouchat tomu, co mohou sdělit chudí příbuzní z „jiné Evropy“. V důsledku toho zůstala Západní Evropa stejně ztracená, ba možná zbloudila ještě víc a komunistické země „vracející se do Evropy přilákala metodou cukru a biče. Kniha Alexandry Laignel-Lavastineové vychází ve Francii roku 2005, nedlouho po kulminaci tohoto procesu – rok po prvním rozšíření Evropské unie na Východ. Za cíl si klade přiblížení intelektuálního odkazu disidentství, přičemž poukazuje na jeho obrovský potenciál, který by učinil Evropu opět Evropou.\nStředoevropské disidentství reprezentují tři klíčoví intelektuálové – Polák, Čech a Maďar, básník, filozof a politický myslitel: Czesław Miłosz, Jan Patočka a István Bibó. Všichni tři jsou nestoři opozičního myšlení, představitelé jeho první generace. Z autorčina hlediska je to důležité; její tři hrdinové totiž bezprostředně zakusili stejně tak totalitarismus nacistický, jako komunistický. V této dvojí zkušeností se skrývá výjimečnost jejich domovského regionu, snyderovských „zkrvavených zemí“. Pro francouzskou autorku to má rovněž ve filozofickém ohledu klíčový význam. Ze zkušenosti komunismu vydobývá Laignel-Lavastineová univerzální polohy potýkání jednotlivce s neosobní mocenskou mašinérií, což pro ni představuje leitmotiv středoevropského umění a reflexe již od doby rakouskouherských Kafkových a Musilových debutů. Ve střetu s reálným socialismem, jak ukazuje autorka, vycházející z Patočkovy fenomenologie a Bibóovy politické filozofie, vyplouvají na povrch fundamentální otázky po roli strachu a odvahy, konformismu a obětování, ale také po síle všednosti, zotročující jako opium a podobně omamné. Zkušenost svědka šoa a šílenství nacismu, které se jim podařilo přežít, nutí všechny tři intelektuály k úvahám o mravnosti, zametané v moderním světě pod pragmatický koberec, o individuální odpovědnosti a možnosti udržet prapor lidství tváří v tvář absolutnímu zlu (absolutnímu – o existenci univerzální etické míry nezávislé na kontextu hovoří autorka).\nKdyž rozvádí svůj příběh tří intelektuálů, vychází Laignel-Lavastineová z historického a národního pozadí i prvků životopisných, soustřeďuje se na specifičnosti myšlení každého ze tří velkých autorů, načež je vplétá do sítě nadnárodních vazeb, natažené mezi minulostí a dneškem regionu. Tři titulní intelektuály provázejí mnozí mladší i starší: Havel, Klíma, Kertész, Konrád, Michnik, Kafka, Husserl, Kundera, Masaryk a mnozí další – všechny spojuje rodiště, Evropa zvaná Střední. Svorníkem spojujícím všechny tři složky jako by byl diskurs myšlení Zygmunta Baumana – v něm se totiž nejzřetelněji rozehrává konfrontace nacismu, komunismu a bezideové kapitalistické globalizace.\nKolik je Evropy v Evropě?\nRefrénem úvah Laignel-Lavastineové je Evropa. Ona je také jejich adresátem i cílem. Někde mezi řádky se ozývá ctižádost promluvit západoevropským politickým a intelektuálním elitám do duše a objevit Evropu znova, či spíše vrátit jí její ztracenou identitu. Autorka tedy vyhledává nejrůznější reflexe evropanství, přičemž mnohé z nich by chtěla vyvěsit nade dveřmi Evropského parlamentu v Bruselu. Těch definicí je však tolik, že dveře by nestačily, i kdybychom okrašlovali také sídlo ve Štrasburku. Definice defilují na stránkách jedna za druhou, obvykle moudré a zajímavé. Vyplývá z nich, že ačkoliv se nadále neví, co Evropa nakonec je, naprosto jistě je to něco úžasného. Jenže co s tím?\nOd té doby, co jsem si poprvé ve slavném eseji Milana Kundery Únos Západu aneb tragédie Střední Evropy přečetl větu, již měl během sovětské invaze roku 1956 pronést ředitel budapešťského rozhlasu – „zemřeme za Maďarsko a Evropu“ –, uvažuji neustále, co Středoevropany vede k tomu, aby tak velkou pozornost soustřeďovali na otázku evropské identity. Uspořádá-li kdokoliv na mezinárodní konferenci panel o idejích a identitě Evropy, přihlásí se téměř výhradně vědci a intelektuálové z „Východu“. Kdysi – ještě v 80. letech – šlo patrně o revizi působící a obecně tehdy již přijaté geopolitické představivosti vzešlé ze studené války, ale pročpak si dodnes tak libujeme v oněch diskusích, častokrát jen odvozených, druhotných? Alexandra Laignel-Lavastineová předkládá na evropskou otázku mnoho odpovědí, nepozastavuje se však nad motivacemi jejích autorů.\nJako snadný předmět rétorického útoku – snadný, protože němý – si Laignel-Lavastineová volí zvláště Evropskou unii. To je snad jediný znepokojivý a problematický motiv Duchů Evropy – a bohužel snad příznačný pro myšlenkovou formaci, z níž vyrůstá. Laignel-Lavastineová naprosto zbytečně snižuje „evropský projekt, přičemž naprosto nedoceňuje jeho obrovský pozitivní vliv na státy a společnosti Střední Evropy. Konfrontaci „technokratické nudy“ a povzbuzující filozofie lze v hlubší diskusi obhájit, jenom pokud se však autorka, vycházející z Patočkova díla, vztahuje k filozofické kategorii Nudy. Na místě pisatelky knih z oblasti filozofie a dějin idejí bych však byl opatrný v hýření obviněními z nudy v běžném chápání tohoto slova, protože to může být dvousečná zbraň. Tím spíše, že nářky na technokracii a pragmatizaci společnosti (přičemž její vlastní pozitivní argumentace dosud rozlet neprojevila) znějí jako typické výmluvy francouzských (i středoevropských) vzdělanců v situaci pokračujícího uzavírání jejich kruhů v příslovečných věžích ze slonoviny.\nPokud Střední Evropa neexistuje, je třeba ji vymyslet\nZde však stojí za pochvalu jeden postup řekněme metodologický, který skutečně velice chybí naší vlastní historiografii. „Duchové Evropy představují nejprve – mimořádně zdařilý – pokus o skutečně nadnárodní dějiny idejí. A tedy dějiny vlivu, pronikání a oběhu idejí jak přes hranice, tak uvnitř společností. V následující řadě je to kritika elit a společností Západní Evropy. K uskutečnění obou záměrů však musela badatelka Střední Evropu pro své vlastní účely nejprve vytvořit. Když si vybírala své intelektuální trio, zopakovala (možná vědomě) „regionotvorné gesto“ Timothyho Gartona Ashe z jeho eseje Existuje Střední Evropa?, zveřejněného roku 1986. Právě v něm se poprvé objevili vedle sebe Michnik, Havel a Konrád – Polák, Čech a Maďar. Proč si Laignel-Lavastineová vybírá představitele týchž národů a proč opomíjí jiné? Možná je snazší jít stezkou, již proklestil Garton Ash, abychom západnímu publiku přiblížili – oprášili nebo představili téměř poprvé – nové postavy a ideje.\nNení však pochyb, že kdesi cestou dochází u myslitelky k naprostému ztotožnění s předmětem výzkumu – goes native, jak říkají antropologové. Místy balancují její emfatické věty o výjimečnosti Střední Evropy na hranici banality a přehánění. Ačkoliv je to totiž region výjimečný už jen svou dvojí zkušeností s totalitarismy, jak upozornil Konrád, „nakonec právě obyvatelé Střední Evropy propuknutí dvou světových válek způsobili“. Laignel-Lavastineová má ráda úderná zobecnění. Píše například, že „celá středoevropská kultura [...] nám ukazuje tragédii – monstróznost a zároveň absurditu – doby“. Převzala také nesmiřitelně bojovný vztah k Rusku, tak typický pro naše posttransformační diskuse – stejně tak v Česku jako v Polsku. Tvrdí také, že v protikladu k Západu se Střední Evropa do zoufalství a cynismu nepohroužila. Chtěl bych umět sdílet tento názor, zvláště pokud jde o cynismus. Ovšem zkušenosti všedního dne to zřetelně popírají.\nA zde přicházíme k podstatě problému, tedy k političtější a praktičtější dimenzi eseje. Autorka volně projektuje svůj vlastní obraz regionu, opírající se o velmi selektivní, třebaže hlubokou četbu významných myslitelů. Opomíjí však to, co by Bibó označil za „bídu bázlivých většin, ochotných nořit se do kalných vod nízkosti a lhostejnosti“. Nenaslouchal Západ Střední Evropě, nebo ji podvedl? Nebo snad Střední Evropa sama zmlkla, protože se za nových okolností poddala tomu, co Patočka označoval za „fenomén sebeabdikace“ – a považoval to za nejnebezpečnější ze tří existenciálních voleb? Vezmeme-li v úvahu, že Střední Evropa za představitele svých poleis (s malými výjimkami) důsledně vyzvedá elity, které se ani nesnažily solidně svůj úkol z historie vypracovat, pročpak bychom se měli divit, že ideje v politické a veřejné dimenzi neobíhají?\nProblém, o němž je tu řeč, má základ v řemesle. Laignel-Lavastineová se dala svést největším pokušením dějin idejí, považuje-li text za reálně důležitý, ovlivňující realitu jen proto, že existuje. To, že Miłosz, Patočka a Bibó tvořili – ve Střední Evropě i v exilu –, vůbec neznamená, že je jejich krajané anebo sousedé četli. A když už, neznamená to, že jejich texty měly jakýkoliv vliv na vědomí společnosti a že toto působení vedlo tím směrem, jaký Laignel-Lavastineová předpokládá. Miłosz byl v Polsku zakázaný, po desetiletí byl dostupný jen prostřednictvím samizdatu. Patočka – v několika opisech na psacím stroji putoval po domácnostech pražské inteligence. Podobně Bibó, který byl ve své zemi zakázán a navíc psal maďarsky, což samo o sobě představovalo dost značnou překážku. Když čteme odstavce týkající se Bibóa, můžeme uvažovat, kde se bere odraz těchto idejí a politického myšlení u takových autorů jako Jaroslav Šabata. Představoval Bibó v těchto kruzích nějaký zásadní předmět zájmu? Ještě prostěji – četl Šabata Bibóa? Ptal jsem se brněnského přítele, ale uslyšel jsem „nevím, musel bych prolistovat celou knihovnu a všelijaké memoáry, abych zjistil, jestli se tam Bibó aspoň zmiňuje“.\nKdyby nebylo onoho „regionotvorného“ gesta Gartona Ashe a působení exilových propagátorů disidentství jako Kundera, Schöpflin, Kavan, Giedroyć nebo bratří Smolarovi, uvěřili bychom sami ve středoevropskou jednotu? Těžko soudit, ale stojí za připomenutí, že do konce 80. let se středoevropští opozičníci kromě symbolických výjimek setkávali pouze na stránkách západních a exilových časopisů. A zde je třeba nezbytně vyslovit Laignel-Lavastineové uznání. Její kniha i její polské vydání (dočkáme se také českého?) představují velice důležitý přínos pro pochopení totožnosti tohoto regionu – třebas by byl stvořen pouze v obraznosti. Po Havlových spisech publikovaných v posledních letech v Polsku a téměř zároveň vydaných Bibóových politických spisech jsou Duchové Evropy dalším mílovým krokem ke skutečnému vzájemnému poznání Středoevropanů. Sám se musím přiznat, že jsem se s Bibóovým myšlením v tak hluboké analýze setkal poprvé. Alespoň v tomto ohledu jsem se mohl cítit jako mnoho čtenářů francouzských.\nKam se podělo naše kacířství?\nNeexistence zřejmého oběhu myšlenek nepředstavuje však jen problém regionální, nadnárodní. Slušelo by se v této chvíli zpytovat národní svědomí. Známe ve skutečnosti tak dobře odkaz opozice? Na stránkách Lidových novin o tom uvažoval historik Michal Kopeček a konstatoval, že je to pokladnice stále spíše neobjevená, anebo působící na základě mýtů a hesel. Ačkoliv „myšlení bývalého československého a středoevropského disentu nám není schopno dát odpovědi na řadu otázek dnešního politického, hospodářského i kulturního života, je ale jedinečnou inspirací protestu, občanské neposlušnosti a sociální angažovanosti, které jsou základní živinou každého funkčního demokratického procesu. Chartistický i mimo-chartistický disent v Československu je naším Thoreauem, Ghándím i Martinem Lutherem Kingem.“ (Dědictví disentu, 16. 11. 2013) Tento domácí úkol však za nás nikdo zvenčí neudělá.\nEsej Laignel-Lavastineové zcela jistě nepředstavuje učebnici dějin disidentství. Její mimořádně erudovaný přístup historičky idejí se ani nesnaží vystihnout celou historickou pravdu – místy badatelka předkládá inspirace, kontakty a vlivy, které nutně ve skutečnosti nepůsobily. Poslední kapitola – Revoluce lidské důstojnosti – se soustřeďuje právě na tuto kategorii, přičemž intelektuální původcovství připisuje Bibóovi, zcela ovšem ignoruje význam koncepcí důstojnosti v myšlení křesťanských personalistů. Ti přitom měli naprosto jistě velký vliv na polskou opozici, a vezmeme-li v úvahu křesťanskou zakořeněnost Patočky i Bibóa – zřejmě také na myšlení jejich. V části o Czesławu Miłoszu se například autorka letmo zmiňuje, že Miłosz překládal za války předního personalistu Jacquese Maritaina, pro poválečný vývoj koncepce lidských práv myslitele zásadního významu, tento fakt ovšem nespojuje se svou historií idejí. Připomenutí západních inspirací středoevropských disidentů by přitom paradoxně jen posílilo argument o existenci společné evropské ideové sféry. Snad by se to ovšem těžko uvádělo do souladu s kritikou vyprázdněného Západu. Efektem je historická polopravda.\nRecepce knihy v Polsku připomínala podobné situace, kdy nám někdo ze „Západu“ říká, co sami o sobě říkáme nebo co sami chceme slyšet. Na autorském setkání uspořádaném deníkem Gazeta Wyborcza Adama Michnika se autorka a publikum navzájem hladili po hlavách, přičemž se vysmívali západoevropskému intelektuálnímu životu, kde prý již „skuteční intelektuálové nejsou“ (kromě A. Laignel-Lavastineové samozřejmě). Byl bych však s takovými prohlášeními velmi opatrný (jsou tací v Česku nebo v Polsku?). Snad máme v historické zkušenosti (vždyť přece nikoliv v krvi či v genech) „mezní“ prvky – černobílý svět konfrontace s totalitarismem –, přece však bychom se mohli od západní inteligence učit dilematům a obtížím života v šedivé a málo vzrušivé demokracii. Mají v tomto ohledu několik desetiletí zkušenosti, kterou jsme my získat nemohli. V postmoderní realitě se to nehodí o nic méně než dědictví naše.\nVyskytuje se také mnoho myšlenek, kterých se Laignel-Lavastineová dotýká, ale rychle je odhazuje. Škoda, zvláště když disidentské myšlení (dohromady pojednané dosti výběrově) nebývá využito k analýze jiných současných jevů kromě krize evropské integrace a hrozeb islámského fundamentalismu (komentovaným na pomezí opravdové obavy o univerzální liberální hodnoty a plíživou islamofóbií).\nZajímavé by mohlo být například čtení Patočkova myšlení a jeho koncepcí starosti o duši v kontextu ekologie. Střet tezí Patočky s myšlením Rachel Carsonové a Arna Nasse by byl skutečně mimořádný. Citáty z Bibóa (tak odlišné od vysněného obrazu Maďarska, jaký najdeme třeba u Gartona Ashe) se až dožadují srovnání s politickým kursem maďarského premiéra Orbána, třebaže k jeho konzervativní revoluci samozřejmě došlo již po vydání Duchů Evropy ve Francii. Lze se ptát, proč jsou všichni komentovaní autoři muži – otázka tím opodstatněnější, že se autorka ve své analýze neomezuje na opozičníky a politiky, ale velice často ilustruje své závěry příklady z literatury. Nelze ovšem mít všechno.\nTato kritika by neměla zastřít váhu knihy Laignel-Lavastineové. Měli bychom jí být nesmírně vděčni za snahu zpravit západní veřejné mínění o existenci mimořádně cenné humanistické reflexe vycházející z těchto končin a spolu s ní připomenout historický kontext a situaci postkomunistických států. Měli bychom jí být snad ještě více vděčni za nadnárodní intelektuální syntézu, která by patrně nemohla vzejít z pera nikoho, kdo je v popisovaném regionu zakořeněn. První středoevropské vydání i každé další by však mělo být opatřeno autorčinou předmluvou, která by poněkud zmírňovala vyznění chvály a nadšení na dalších stranách a která by ve stylu Emila Zoly nás všechny obvinila a zeptala se: „Jak, kde a proč jste ztratili své disidentské kacířství?“\nAlexandra Laignel-Lavastine: Duchy Europy. Wokół dzieła i myśli Czesława Miłosza, Jana Patočki i Istvána Bibó, do polštiny přeložil Jan Maria Kłoczowski, Pogranicze, Sejny 2012.\nText vyšel nejprve v poněkud zkrácené podobě v čísle 239 internetového týdeníku\nKultura Liberalna 6. srpna 2013.\nKacper Szulecki (1984) je politolog a sociolog, studoval ve Varšavě, Oslu a Amsterodamu, na univerzitě v Kostnici napsal doktorát o pojmu „disident“ a diskursech české, slovenské a polské opozice. Zabývá se také ochranou životního prostředí, energetickou politikou a kritickou geopolitikou. Je členem redakce týdeníku Kultura Liberalna.


Sneakersy TRUSSARDI JEANS - 77A00106 R291 - Sneakersy - Polobotky - Pánské 77A00106 [77A00106] - Kč1,514.41 , E-shop\nboty DC Heathrow Vulc - KAW/Black/Athletic Red/White rVpov0XA\nŽluté pantofle Lucille 502174\nŠedé pantofle Indre 502132\nboty DC Tonik TX SE - KBW/Black/Battleship/White RkccDJeh\nÚvod/ Pánské Sneakersy/ Sneakersy TRUSSARDI JEANS - 77A00106 R291 - Sneakersy - Polobotky - Pánské 77A00106\nSneakersy TRUSSARDI JEANS - 77A00106 R291 - Sneakersy - Polobotky - Pánské 77A00106\nPřitahující pozornost obuv značky Trussardi Jeans. zajímavý vzhled díky svršku z: přírodní kůže (useň) - lícová, semiš, ekologická kůže - ekologická kůže. Vnítřek lemováno z textilní materiál. Stélka z textilní materiál. Pohodlí Vám zaručí vhodná podešev kvalitní syntetický materiál. Obuv na každý den -nadčasová a univerzální


Fešák pes aneb Punťa šou | Severní Morava\nÚvodní strana » Zajímavosti » Fešák pes aneb Punťa šou\nSoutěž je určena pro všechny majitele čtyřnohých miláčků všech plemen včetně kříženců od věku\n„Soutěže se mohou zúčastnit pouze zvířata zdravá s platným očkovacím průkazem. Vyřazeny budou březí, kojící, hárající feny a psi s kupírovanýma ušima,“ upozornila Eva Liďáková z domu kultury a doplnila: „V soutěžním areálu musí být psi na vodítku a dle potřeby s náhubkem. Nelze používat stahovací obojky, elektrické obojky nebo obojky s ostny.“\nÚčastníci poměří své dovednosti ve čtyřech kategoriích. Ty jsou rozděleny podle věku doprovodu a absolvovaného výcviku psa.\n„Hodnotit se bude základní poslušnost psa a celkový dojem dvojice,“ pokračovala Liďáková. Odborná porota udělí cenu také za nejoriginálnější psí kousek ve volné disciplině.\nStartovné činí 30 korun a na každého účastníka soutěže čeká drobný dárek od firmy Candy, výrobce kanadského krmiva pro psy. Nejúspěšnější soutěžící budou navíc odměněni věcnou cenou a diplomem. Součástí akce bude také ukázka psího sportu agility, kdy pes předvádí svou šikovnost na nejrůznějších překážkách dle pokynů svého psovoda.\nKapacita soutěže je omezena na 30 psích účastníků. Proto neváhejte a odevzdejte vyplněnou přihlášku předem na některé z těchto míst: Dům kultury Vsetín, Informační centrum Vsetín a Alcedo - středisko volného času. Přihlášky jsou ke stažení na webových stránkách www.dkvsetin.cz.\nBližší informace: Eva Liďáková, tel.: 575 755 210, 604 481 405


Řezné nástroje z tvrdokovu pro frézování a vrtání\nNejsme velký producent nástrojů, zato však dokážeme vykouzlit úsměv na tváři majitelům firem a technologům, kterým záleží nejen na ziskovosti obrábění, ale zároveň vnímají i atributy jako jsou kvalita, spolehlivost a flexibilnost.\nNaše řada produktivních nástrojů je prioritně zaměřena na aplikace spojené s výrobou tvarových dílů pro lisovací nástroje, vstřikovací nástroje, výkovky a zápustky. Pokrýváme také potřeby malosériových i sériových výrob, při obrábění hliníků, nerezí a běžných ocelí.\nNabízíme sortiment monolitních nástrojů, který účinně pokryje vaše potřeby obrábět efektivně, produktivně a s radostí. Jsme flexibilní v zavádění inovací v sortimentu nástrojů na základě potřeb vaší výroby. Sortiment nástrojů rozšiřujeme.\nVyladění řezných parametrů nástrojů a CNC programů, provádíme s ohledem na stabilitu procesu obrábění, produktivitu obrábění, v souladu s aktuální kondicí vašeho stroje.\nNaše služby i nástroje šijeme na míru vašim potřebám.\nFrézy KULOVÉ do 56HRc BXP\nFrézy KULOVÉ do 62HRc BHW\nFrézy TOROIDNÍ do 56HRc TXP\nFrézy TOROIDNÍ do 62HRc CXW\nFrézy TOROIDNÍ do 62HRc THW\nFrézy VÁLCOVÉ do 56HRc RXP\nFrézy VÁLCOVÉ do 62HRc RHT\nFrézy TOROIDNÍ do 56HRc TOOLOX TSP\nFrézy VÁLCOVÉ do 48HRc RSH\nFrézy VÁLCOVÉ do 54HRc FSH


Opilý muž chtěl mít klidné ráno, vzal do ruky zbraň a střílel na dělníky! | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Musíte vědět! >Opilý muž chtěl mít klidné ráno, vzal do ruky zbraň a střílel na dělníky!\nMusíte vědět! 23. července 2017 • 05:00\nOpilý muž chtěl mít klidné ráno, vzal do ruky zbraň a střílel na dělníky!\nVe Strašnicích střílel opilý muž z airsoftové zbraně po dělnících, jednoho zasáhl. (Aktu.cz)\nNoc propil a ráno se chtěl vyspat. Jenže... U sousedů od rozbřesku makali dělníci na opravě domu a dělali hluk. Jak pracanty utišit? Vzal pistoli a začal po nich střílet.\nPo pivech a kořalkách měl opilec v hlavě cvrčky, každá další a další rána ze sousedního pozemku ale z jeho pohledu roztomilá zvířátka zabíjela. Místo nich mu uvnitř lebky tloukla kladiva do kovadlin. Polštář přes hlavu nepomohl. A tak se rozhodl zjednat pořádek. Udělal to nejstrašnější, co mohl. Vzal airsoftovou zbraň a začal na chlapy pálit. Přestože mu hlava třeštila k prasknutí a svět se s ním houpal, mušku měl bohužel dobrou. Jednoho z dříčů trefil podle mluvčí záchranářů Jany Poštové přímo do čela, ze stavby ho museli převézt do nemocnice. Pro útočníka si pak přišla zásahová jednotka, hrozilo, že by mohl pálit i na muže zákona. „Střelec byl pod vlivem alkoholu,“ potvrdil policista Tomáš Hulan. Jaký mu bude hrozit trest, rozhodne další vyšetřování.\n„Spali jsme, nic o tom nevíme. Pak ale přišli policisté a manžel musel na výslech,“ popsala žena, jejíž muž je ze střelby podezřelý. Pravda je, že obyvatelé okolních domů jsou z rámusu hodně vystresovaní. „Hluk ze stavby je nepříjemný, jedou od rána celý víkend. Vadí tady skoro všem,“ řekl muž, jehož dům se stavbou přímo sousedí.\nVe Strašnicích střílel opilý muž z airsoftové zbraně po dělnících, jednoho zasáhl.\nŠílená smrt kvůli videu pro YouTube: Pedro (†22) si myslel, že kulku zastaví …\nAutor: idh, vit\nstřelba, video, musíte vědět


Nové vydání týdeníku EURO je právě v prodeji! | epravo.cz\nTaxikářský trh čeká největší liberalizace v novodobé historii Česka. Souboj klasických drožkařů s moderními přepravci typu Uber či Bolt skončí konsenzem požadavků. Taxíky už nebudou muset na střechách vozit svítilny, skončí povinné zkoušky z místopisu a řidiči nebudou muset používat taxametr, přičemž na počítání ceny bude stačit aplikace ve smartphonu. Veškeré klíčové změny, které připravuje sněmovna pro taxikáře, se dozvíte v novém Euru.\nNejvětší mediální transakce na českém trhu, akvizice televizní skupiny CME v čele s TV Nova skupinou PPF, vyvolala na trhu mohutné vlnobití. Kritici upozorňují na Kellnerův byznys v Číně, či vztahy vrcholnými českými politiky. Transakce za 48 miliard má však i ekonomický a celospolečenský význam. Silný konzervativní hlas českým médiím dlouho chyběl a Nova pod novým majitelem může vyvážit vliv Andreje Babiše.\nČesko čeká velmi citlivé rozhodnutí - ustoupit přírodě a vyklidit divokým šelmám prostor, nebo zachovat desítky let trvající proces urbanizace pohraničních hor? Divoká zvířata se vracejí do Česka. A to s takovou razancí, že nikdo neví, co s nimi. Hospodáři, správci chráněných oblastí, zemědělci i podnikatelé a obyvatelé příhraničních oblastí se musejí budou muset rozhodnout, zda chtějí prostor, jehož hlavním účelem bude zisk, nebo uzavřenou oblast vhodnou pro divoký život vlků, medvědů a dalších šelem.\nZ Babiše jsme vystřízlivěli\nRSJ je nenápadná firma s nepříliš sexy podnikáním - algoritmickým obchodováním. Nicméně ve svém oboru patří k největším na světě a ročně vydělá miliardu korun. Její byznys však čím dál víc ohrožují nevypočitatelní politici, ať už je to americký prezident nebo české premiér. "Myslím, že hodně podnikatelů už z iluzí o Andreji Babišovi vystřízlivělo," říká v rozhovoru pro týdeník Euro šéf skupiny RSJ Libor Winkler. Více čtěte v novém Euru, které je právě v prodeji.


Místo ztráty Koloděje, Rohenická 158\nMrňousek se ztratil 25.3.2015 v Praze Kolodějích. Na jméno Mrňousek slyší a v době ztráty měl vytrhané chloupky na oušku. Je starý 1 rok, ještě nevykastrovaný. Je hodný a mazlivý. Povahově je vyloženě společenský. Na pamlsek by se nechal nalákat. Za jakékoliv informace budeme vděční. Čip, ani tetování nemá. Nemá na sobě žádný obojek. Nevrátil se z pravidelné vycházky. Váží cca 3 Kg. Chronický útěkář to není. V blízkém okolí místa ztráty by se vyznat měl. Je aktivní, má rád pohyb. Vodu moc rád mít nebude. Sní cokoliv. Zdravotní stav dobrý. Na jízdu autem zvyklý není. Je zvyklý jak na pobyt doma, tak i venku. Moc otužilý není, zimu nemá rád! Špičku ocásku má černou. Telefon 605749091


Základní škola Bohutín, okres Příbram, Bohutín 37, VY_32_INOVACE_CAP20_Ústní dutina Ústní dutina Materiál je určen k bezplatnému používání pro potřeby výuky a vzdělávání na všech typech škol a školských zařízení. Jakékoliv další používání podléhá autorskému zákonu. Tento výukový materiál vznikl v rámci Operačního programu Vzdělání pro konkurenceschopnost. Autor materiálu: Mgr.Blanka Krýdlová\n3 Chrup mléčný a trvalý mléčný chrup – 20 zubů (od 6 měsíců do 2 let) zubní vzorec 212 řezáky – 8 špičáky – 4 stoličky – 8 trvalý chrup – 32 zubů zubní vzorec 2123 stoličky – 12 zuby třenové - 8 Základem zubu je zubovina. V horní části zubu (korunka) je kryta sklovinou. Kořeny zubů jsou upevněny v zubním lůžku\n4 Stavba zubu Zub se skládá z korunky, krčku uloženého v dásni a kořene vsazeného do zubního lůžka. Na povrchu korunky je sklovina, na krčku a kořeni zubní cement Uvnitř zubu je dřeňová dutina vyplněná zubní dření. K ní vede kořenem úzký kanálek přivádějící cévy a nervy.. Hlavní složkou zubů je zubovina. Se zubním lůžkem je zub spojen vazivovou ozubicí.\n5 Typy zubů Zuby jsou nejtvrdší útvary lidského těla. Soubor zubů se nazývá chrup a slouží k zachycování a rozmělňování potravy na sousta, zuby se uplatňují také při řeči. Člověk má čtyři typy zubů: řezáky, špičáky, třenové zuby (premoláry) a stoličky (moláry). V průběhu života máme dvojí chrup. Dočasný chrup (mléčné zuby) se prořezává v průběhu šestého až třicátého měsíce života dítěte a skládá se z dvaceti zubů: v každé polovině čelisti najdeme dva řezáky, jeden špičák a dvě stoličky. Chrup trvalý se skládá z 32 zubů, má navíc zuby třenové a v každé polovině čelisti najdeme tři stoličky.\n6 vlna i kos rok kuna pas a tub zní (2 slova) bozi na uv Kvíz\nNajdi pomocí nápovědy části zubů a věc týkající se zubů. Nápovědou jsou označená písmena začínajícího slova. vlna i kos rok kuna pas a tub zní (2 slova) bozi na uv\n7 Řešení sklovina korunka zubní pasta zubovina\n8 Zdroje a použitý materiál\nvlastní zdroje autora Autor: Mgr. Blanka Krýdlová Základní škola Bohutín, okres Příbram říjen 2011\n9 Metodický list Název materiálu: Ústní dutina\nAutor materiálu:\tMgr. Blanka Krýdlová Zařazení materiálu: Šablona:\tInovace a zkvalitnění výuky prostřednictvím ICT (III/2) Sada: VY_32_INOVACE_CZ\tČíslo DUM: VY_32_INOVACE_CAP20 Předmět: Člověk a příroda Ověření materiálu ve výuce: Datum ověření: Třída: 9. Ověřující učitel: Mgr. Blanka Krýdlová Anotace materiálu: Žák si zábavnou formou ověří znalosti o ústní dutině. Znalosti jsou ověřeny vyluštěným kvízem. Podrobný metodický popis možností použití materiálu: Žák se prostřednictvím prezentace seznámí s částmi ústní dutiny. Výsledkem práce je získání znalostí o ústní dutině. Zábavnou formou je správně zodpovězený kvíz. Seznam literatury a pramenů: Veškerý materiál je čerpán z internetových stránek: Stavba zubu: Otevřená ústa: hltanu.html&h=599&w=567&sz=63&tbnid=biTwude6QqAKhM:&tbnh=90&tbnw=85&zoom=1&usg=__dVnrobHYYcra7xZKrVe9Dt_kuvk=&docid=SxfXMWNJQDS-WM&hl=cs&sa=X&ei=V9S7UO6tIcuN4gTZxIG4DA&ved=0CEwQ9QEwBQ&dur= vlastní zdroje autora\nPoznámka: Poznámky: Dílo smí být šířeno pod licencí CC BY – SA Autor: Mgr. Blanka Krýdlová Základní škola Bohutín, okres Příbram říjen 2011


Czech National Team • Zobrazit téma - OT 09 2014\nPrávě je ned 17 pro, 2017 06:10\nOT 09 2014\nPředmět příspěvku: OT 09 2014\nNapsal: úte 02 zář, 2014 10:45\nDatum narození: 01 čer 1984\nID CNT statistik: 12911\nSledujete občas svou statistiku? Tak nějak jsem se opět začal dívat na vnitřní statistiku CNT. Poslední dobou jsem DC docela flákal, ale a dal si takový malý cíl - nespadnout pod 200. příčku. Je sranda, jak v zrcátku vidíte svištět někoho s novým kopem, o pár dní později je před vámi a vy pak svým pomalým želvím tempem předjíždíte ty, kteří nasadili tempo hlemýždí...\nNicméně, právě proto, že jsem sledoval statistiky, jsem si všiml, že http://stats.czechnationalteam.cz/index.php?akce=stats občas bývá něčím docela rozhašená (dnes jsem si všiml podruhé.) Je chyba na straně uživatele, nebo také vidíte něco podezřelého?\nPředmět příspěvku: Re: OT 09 2014\nNapsal: úte 02 zář, 2014 12:11\nhele kadlis, viky je f tom naprosto nevinně. stěžuj si na úderníky z CPDN bohužel statistiky dokáže pokurvit jakýkoli blb (zodpovědný za vysílání nesmyslných výsledků) na jediném projektu. ale nevěš se. zatím se to dalo dycky do řádku a zbyde jen docela srandózní vzpomínka na infarktové situace\nNaposledy upravil eisler jiri dne úte 02 zář, 2014 12:38, celkově upraveno 1\nNapsal: úte 02 zář, 2014 12:33\nTo nejde o stěžování si, jen v tuto chvíli vypadá pro mne 200. příčka zcela nereálně, tak jestli mám přehodnocovat své ideály, nebo se to časem vsákne .\nNapsal: úte 02 zář, 2014 12:40\nviz výše poslední úprava mého postíku\nNapsal: úte 02 zář, 2014 23:45\nNa vině je skutečně projekt CPDN, který nesmyslně aktualizoval svoje statistiky.\nNaš statistiky přebírají data z projektů "tak jak jsou", proto občas může vzniknout zmatek.\nNapsal: stř 03 zář, 2014 08:54\nTřeba jsou v tom také nevinně. Spočítat za den věci v hodnotě kreditu reprezentované 14 ciferným číslem přeci nemůže být nemožné...\nNapsal: stř 03 zář, 2014 12:43\na kadlis já sem spadl z 41 šprycle pod 200stou a tak musím taky hýbnout kostrou abych se na tu tvou 200stou vytouženou opjet došplhal\nblbé jest, že pro mnoho počtářů kteří nečtou OT to může býkti šok a odradit je od dalšího počítání. viky co takhle prdnout na hlavní stránku statistik CNT upozornění na dočasnou situaci? ale obrofské, neb i já jen občas čtu podrobně\nNapsal: stř 03 zář, 2014 13:41\nRozkaz kapitáne .\nNapsal: stř 03 zář, 2014 13:46\nty voe, jásem vojín. kapitán je nenym\nNapsal: stř 03 zář, 2014 19:57\nProjekt CPDN (climateprediction.net) zveřejnil pochybné statistiky, které byly začleněny do CNT statisik.\nVýsledné data tedy nyní neodpovídají skutečnosti.Za vzniklé potíže se omlouváme.\nTaké to může být ze strany projektu CPDN nikoli omyl, chyba či stackoverflow, ale reakce na rezonanci komunistického hnidopišství D.A. s kreditovými hody na B.U., vychází z toho BUDA (valašsky bouda). Jinak též RandomClimatePreDictionNumberGenerator (RCPDNG).\n@jirka: mám obavu, že už nejsem ani kapitán v záloze, ale emeritní kapitán bez zálohy. Tedy spíše plavčík bez lodi.\nNapsal: stř 03 zář, 2014 22:25\nHihi, taky jsem si to pomyslel. Kdyby každý projekt vynásobil každému uživateli získaný kredit náhodnou, zcela proměnlivou, konstantou (aha, to by pak asi nebyla konstanta, že ) byla by to celkem sradna. A mám takový pocit, že by proti tomu nikdo nic nenamítal (možná ani D.A.).\nJenže Clima ty čísla ještě nepustila do světa (neexportovala statistiky), akorát já blbec to čtu přímo z jejich DB, takže jsou postiženy pouze naše statistiky. Uvažuji že je dám na blacklist a budu aktualizovat ručně (až po kontrole).\nNapsal: stř 03 zář, 2014 22:39\nwau, ta oranžová fakt plní svůj účel... Na první pohled jsem došel k názoru, že je něco špatně. Takovéhle šoky mi příště před spaním nedělejte - téměř jsem v panice neodolal instinktivnímu nutkání okamžitě zavřít stránku . (jinými slovy dobrá práce )\nNapsal: čtv 04 zář, 2014 11:38\nTo sa fakt eště (dobrovolně) sbírá papír? Naposledy po mně chceli 1 Kč za kilo. Zaplatit\nTo by jsi se divil, ale nějaké haléře za to dávají, tedy za tříděný papír. Dětičky mají doma zábavu, zjišťují, že penízky nejsou zadarmo a mohou si i něco našetřit. Co na tom, že s odvozem projedu víc, než kolik utrží, výchovný nástroj je to jedinečný a doma se alespoň ty letáky nehromadí v nepořádku.\nPokud tedy máš kde to před odvozem skladovat.\nNapsal: čtv 04 zář, 2014 21:20\nviky prosím dopiš dočasně\nza nebo do\nVýsledné data tedy nyní neodpovídají skutečnosti\na snad výsledná místo výsledné ale to už sem hnidopich a ani neznám jak to býkti má ty ta data, snad obojí.\nteďkonc mne nenym sprdne "věnuj se psům, gde rozeznáš čubu od pána a nehrab se do dat, kterým nerozumíš "\nNapsal: pát 05 zář, 2014 09:45\nRegistrován: stř 27 srp, 2008 07:55\nID CNT statistik: 8748\nkonecne je CPDN poradne ohodnocen\nNapsal: úte 09 zář, 2014 21:05\nTak už fakt zvažuji, že do toho Climate Prediction půjdu taky. Opět jsem spadl o nějakou tu stovku příček níže a pár miliard kreditů za noc by to mohlo napravit .\nNapsal: stř 10 zář, 2014 14:01\ntak mám taký dojmek, že politika zaměstnanosti je i u nás katastrofální.\ngdyž koukám na naše silnice a dálnice pod správou ŘSaD a ministerstva dopravy a zároveň kókám na historické dokumenty a čtu o starých civilizacích je mi smutno. ti silnice z Říma, od Inků, Májů už drží tisíce let. naše dálnice kolabují po pár dnech a silnice před barákem nepřežije zimu a to se na to dává snad polovička státního rozpočtu (gde ty chechtáky asi končí? jistě né u flexibilních studentů)\nnenym, co ty na to jako dopravní inža?\nEDIT: nenym dík za odpověď na SZ.\n"jirko, nemohu ti odpovjedat okamžitě, ale si f pořadí. až půjdu do důchodu tak si to budu moci dovolit. nejnčko nemohu nasrat své zaměstnavatele"\nNapsal: stř 10 zář, 2014 17:08\nJava.png [ 16.44 KiB | Zobrazeno 749 krát ]\nTakto vypadá lišta ve Windows (Oznamovací oblast) po celodením programování a ladění v džavě .\nNapsal: stř 10 zář, 2014 17:36\nkuva viky takhle mne eště nigdo nigdy neokrad tak smázni tu oranžovou hrůzu\nNapsal: stř 10 zář, 2014 18:10\nKdybych měl vypít během dne tolik kávy, tak jsem na šrot...


Tip Deníku: Tanec i bojové umění. Lidé poznají cizí kultury na Indonéském večeru - Brněnský deník\nTip Deníku: Tanec i bojové umění. Lidé poznají cizí kultury na Indonéském večeru\nBrno - Energií z indonéské džungle načerpají lidé v pondělí navečer v Brně. U příležitosti konání výstavy Tajemná Indonésie v Paláci šlechtičen na počest stých narozenin cestovatele Miroslava Zikmunda, se totiž na výstavě a následně i v divadle Reduta na Zelném trhu koná speciální doprovodný program.\nVýstavu si lidé se zakoupenou vstupenkou užijí od pěti hodin večer s komentářem. Na sedmou hodinu se pak účastníci akce přesunou do divadla Reduta. V něm zažijí pravý Indonéský večer plný tradičních tanců či ukázek bojového umění Pencak silat. Atmosféru doladí bambusový orchestr Anklung.\nVstupné na akci je 250 korun, vstupenky jsou k sehnání online, stále jsou volná místa.


Odkup automobilů-Skránčice - levný odtah - nonstop odtahová služba - ekologická likvidace vozidel zdarma\nODKUP AUTOMOBILŮ, SKRÁNČICE\nOdkup automobilů, Skránčice — levný odtah — odtahová služba ČR + EU\nNaše odkup automobilů — Skránčice je levná odtahová služba s působností po celé ČR — vlastníme síť 135 odtahových vozů rozmístěných po celé České republice. Náš nonstop dispečink kontaktujte na tel. 605903974 a naši vyškolení operátoři odkup automobilů, Skránčice Vám zajistí odtah nejbližším volným odtahovým vozem. Je důležité operátorům sdělit následující informace: o jaký konkrétní typ vozu se jedná, co se stalo a odkud kam potřebujete odtáhnout. Ceny odtahu najdete v našem podrobném ceníku. Naši operátoři od Vás převezmou základní informace a ihned se s Vámi spojí řidič odtahové služby, zjistí od Vás přesnou adresu a sdělí Vám čas dojezdu. U odtahovky není důležité kde sídlí ale kde se momentálně nachází a to je doufejme díky naší husté síti odtahových vozů vždy kousek od Vás - tak to funguje u odkup automobilů, Skránčice. Důležitý faktor na který se zaměřujeme je cena — snažíme se vždy být zcela nejlevnější v každé lokalitě - viz náš ceník a věříme, že se nám tento záměr daří. Potřebujete-li tedy odtáhnout Váš vůz kdekoliv v České republice za nejnižší možnou cenu a nebo dokonce v některých případech zdarma neváhejte a kontaktujte nás nonstop na tel. 605903974.\nOdkup automobilů, Skránčice — - Ekologická likvidace vozidel ZDARMA\nJedním z případů, kdy je odtah zcela zdarma je ekologická likvidace vozidel, kterou nabízí odkup automobilů, Skránčice po celé České republice zdarma. Máte-li tedy před domem vozidlo, které potřebujete ekologicky zlikvidovat neváhejte nás kontaktovat na tel. 605903974 a my se již o vše postaráme — pro vůz si zdarma přijedeme a poté co Vám vystavíme protokol o ekologické likvidaci vezmete jej společně s SPZ a velkým TP a dojdete jej odhlásit na dopravní inspektorát. Za auta pro nás zajímavá Vám můžeme nabídnout i odměnu 500–20.000 Kč na ruku — neváhejte a informujte se na tel. 605903974 nonstop — odkup automobilů, Skránčice.\nOdkup automobilů, Skránčice — levný odtah — přeprava těžké techniky\nNaše odtahová služba odkup automobilů, Skránčice Vám může nabídnout i přepravu těžké techniky — nákladních vozidel, stavebních strojů, zemědělských strojů, speciálních strojů ale i jiných těžko přepravitelných nákladů. Přeprava těžké techniky vyžaduje samozřejmě těžkou techniku i z naší strany a touto technikou nedisponujeme po celé ČR ale jen ve vybraných lokalitách — více náš ceník.


1. září 2021 17:23 BěloruskoMigrace a uprchlíciPolsko\nPolští pohraničníci a migrant na polsko-běloruské hranici poblíž vesnice Usnarz Górny. Foto: Kacper Pempel, Reuters\nPolská vláda požádala prezidenta o vyhlášení nouzového stavu v pásmu země u běloruské hranice kvůli migrantům, které na polskou hranici posílá režim běloruského vládce Alexandra Lukašenka. Uprchlíkům se snaží pomáhat neziskové organizace, nouzový stav by jim stejně jako médiím ale znemožnil pohyb v oblasti, kterou už teď hlídá armáda.\nJen v srpnu zaznamenaly polské úřady podle oficiálních údajů zhruba 3200 pokusů o nelegální přechod polské hranice. Vláda proto poslala na hranice s Běloruskem armádu, která posílila pohraniční stráž. Stejně jako Litva a Lotyšsko nyní i Polsko staví na hranicích plot z ostnatého drátu.\n„Situace na hranicích s Běloruskem je krizová, velmi napjatá, protože Lukašenkův režim přepravuje lidi hlavně z Iráku na území Běloruska a poté je tlačí na území Polska, Litvy a Lotyšska, aby naše země destabilizoval,“ vysvětlil polský premiér Mateusz Morawiecki, proč jeho vláda nyní požádala prezidenta Andrzeje Dudu o schválení nouzového stavu. Duda by to mohl udělat


Tipy na cvičení se zaměřením na zakončení z prostoru pokutového území:\nCo je na tréninku střelby nejdůležitější? Jaká se musí dodržovat základní pravidla?\nNejdůležitější je hledat inspiraci v zápasech, nevytrhávat střelbu z kontextu toho co se děje v utkáních. Myslím tím, jak se hráči ke střelbě dostávají, co se při zakončení děje okolo hráče, v jakých pozicích se hráči nachází na hřišti a kolik času a prostoru mají pro vlastní zakončení.\nPokud budeme respektovat, to co jsem řekl před chvílí, tak trenéři musí ustát tlak obvykle od brankářů, kteří si často stěžují, že hráči zakončují z prostoru vápna a že to je moc blízko. To jsou ale právě ty prostory, odkud padá nejvíce branek, kde by se hráči měli naučit zakončovat tak, aby vstřelili branku.\nNení přece naším cílem vychovávat partu osmnácti ostrostřelců ze střední a velké vzdálenosti, když z tohoto prostoru dá tým dva, tři nebo maximálně pět branek za celou sezonu. Cílem trenéra by mělo být naučit hráče zakončovat z prostoru, odkud padá nejvíce branek. A ať se to brankářům líbí nebo ne, tak to je vnitřní prostor pokutového území.\nS tím souvisí, odkud padá nejvíc gólů: odkud?\nNa tuto otázku existuje poměrně logická odpověď, která je navíc podpořena řadou studií, které se v průběhu let nepatrně liší, ale v zásadě je prostor odkud padá nejvíce branek pořád stejný.\nPokud bychom to měli velmi zjednodušit a použít k tomu nějaký snadno uchopitelný geometrický tvar, tak si představme čtverec nebo obdélník, který umístíme mezi brankovou čáru a hranici pokutového území a ze stran je tento prostor ohraničen prodloužením malého vápna, právě až po úroveň toho velkého. Tedy obdélník o přibližných rozměrech 18x16 metrů.\nDá se v tom, odkud padá nejvíc gólů, najít nějaká logika?\nV tom odkud nejčastěji padají branky, já logiku určitě vidím. Těžko předpokládat, že branky budou padat z křídelních prostorů nebo z prostoru daleko před pokutovým územím.\nNaopak nelogické mi přijde chování některých trenérů, kteří opakovaně připravují taková cvičení na střelbu, ve kterých hráči zakončují právě z toho prostoru před pokutovým územím nebo dokonce před půlkruhem odkud v utkáních mnoho branek nepadá.\nSamozřejmě pokud z toho prostoru branka padne, tak se obvykle jedná fotbalovou parádu, kterou ocení jak fanoušci, tak trenéři. Logické mi ale přijde připravovat tým na situace, které se v utkání často opakují.\nDá se trénink střelby nějak rozdělit: zdálky, střední vzdálenosti, „uklízení“ zblízka?\nRozdělit se dá, především pak z toho pohledu kdo by se nácviku střelby z různých vzdáleností měl věnovat. Útočníci a ofenzivní hráči se musí nejlépe orientovat v pokutovém území a v jeho okolí. Pokud zakončení z bezprostřední vzdálenosti nebudeme trénovat, pak se jako trenéři těžko můžeme divit, že hráč v této pozici selže, přestože nám mohla podobná situace připadat z lavičky sebejasnější. Hráč, který nemá potřebné návyky a nemá potřebnou jistotu, kterou získá pouze tréninkovou praxí, prostě nebude mít procento úspěšných zásahů vysoké.\nZáložníci a obránci by mnohem častěji měli trénovat střelbu z prostorů ve kterých s nejčastěji pohybují, tedy právě z té střední a větší vzdálenosti.\nNa jaký druh střelby by se měli trenéři zaměřit, respektive v jakém poměru ji dávkovat?\nÚtočníci a ofenzivní hráči by se střelbě měli věnovat ve větší míře než obránci, vhodný k tomu je skupinový trénink, kdy hráči jsou rozdělení podle svých hráčských rolí.\nPokud budeme stále hovořit o stejně skupině hráčů, pak se snažme dostat střelbu do pokutového území, ale omezme zakončujícího hráče časem, prostorem a soupeřem, tak aby se zakončení podobalo tomu zápasovému.\nMěla by to být střelba v pohybu? Po akcích? S protihráči?\nTrenéři by pro tréninková cvičení střelby, stejně jako všechny ostatní činnosti, měli hledat inspiraci především v utkáních.\nA tady je na místě otázka, jak často se hráč ocitne v situaci, kdy je zcela sám, nikým neatakován v prostoru těsně před pokutovým územím a míč mu jde proti noze? Ano, občas i tato situace nastane, ale v drtivé většině případů tomu tak není. Přesto podobně vypadá většina cvičení na zakončení, které je možné vidět v řadě tréninkových jednotek, a hráči si navíc ještě stěžují, že ten míč proti té noze nešel zrovna ideálně.\nProto je třeba do tréninkového procesu zařadit cvičení, které v sobě kombinují všechny tři věci obsažené v otázce.\nPohyb zakončujícího hráče, protože velmi zřídka hráč zakončuje z místa nebo po přímém běhu na soupeřovu branku.\nKombinaci nebo přihrávku na zakončujícího hráče, protože trenéři lamentují nad bídným zakončením a nízkou produktivitou svých hráčů, ale opomíjejí fakt, že si tým svou hrou ani žádnou střeleckou příležitost nemohl vytvořit a pokud tak střelecká pozice byla tak složitá, že bylo pro zakončujícího velmi obtížné ji proměnit v úspěšný zásah do branky soupeře.\nPřítomnost soupeře je také dalším důležitým aspektem nácviku zakončení, protože ve velmi málo případech hráč zakončuje, aniž by byl pod tlakem času a soupeřových hráčů. Při tréninku zakončení nemusí být napadání od bránících hráčů stoprocentní, ale zakončující hráči si musí na tlak od soupeře zvyknout, v zápase je pak nepřekvapí.\nCo říkáš na střelbu, dej, běž, naraž a vystřel bez ataku. Může taková střelba něčemu pomoct?\nJe to jednoduchý typ střelby, který může hráčům dát pocit jistoty při zakončení, hráči si mohou „osahat“ prostřední ve kterém se bude hrát, poznat povrch a počasí ve kterém se bude hrát. Z toho co jsem řekl je patrné, že by se tento typ střelby měl používat v předzápasovém rozcvičení, případně při posledním předzápasovém tréninku.\nK čemu taková střelba může pomoci? Může hráčům zvednout sebevědomí, jde o jednoduchou rutinní záležitost, bez dalších vlivů jako jsou obránci, takže hráči k tomu mají vytvořeny všechny předpoklady. Pozor ale na opačný efekt. Pokud hráč opakovaně přestřelí i ochranou síť za brankou, tak efekt na jeho psychiku může být právě opačný.\nV tréninkovém procesu jsem takto jednoduchou střelbu používal pouze tehdy, pokud přišla série nepovedených výsledků nebo utkání bez vstřelené branky. Nemá to žádný zázračný efekt na produktivitu v dalších utkáních, ale hráči začnou vnímat, že je třeba věci zjednodušit, když se nedaří.\nTrenéři na nemohoucnost v koncovce často žehrají: můžou střelbu a zvýšenou produktivitu natrénovat, nebo je to jen ve (ne)schopnostech hráčů?\nVšechno se dá natrénovat, je pouze otázka jak rychle. Obvykle však potřebujeme nějaké rychlé, zázračné řešení, pokud možno do dalšího utkání.\nJe třeba začít od toho, jak kvalitní střelecké pozice si hráči připravují a pak je třeba zapracovat na psychice hráčů, která je vždy lepší, pokud hráč v podobné situaci opakovaně byl a má v těle naprogramovaný jeden či více automatismů, jak situaci úspěšně vyřešit. Pak má v zakončení mnohem více sebevědomí a jedině to je klíčem k úspěchu.\nJak velká část týdenního tréninkového cyklu by se měla střelbě věnovat?\nVšechno záleží na tom kolik má trenér prostoru, kolik tréninkových jednotek v týdenním mikrocyklu má naplánováno a v jakém stavu se nachází tým. Minimálně jedna tréninková jednotka v týdnu by měla obsahovat delší časový úsek věnovaný samotnému zakončení.\nMají střelbu trénovat jen ofenzivní hráči, není to pro obránce ztráta času?\nStřelbu by měli trénovat, snad s výjimkou brankářů, všichni hráči. Jde pouze o tom jak často a jak intenzivně. Útočníci by určitě měli mít více možností zakončení se naučit.\nJe pro střelbu základní pravidlo: klopit a hlavně trefit bránu? Nebo tě napadá ještě nějaké jiné?\nZákladní pravidlo, které by ve fotbale z trenérského pohledu mělo platit je, že hráč by neměl mít strach cokoliv udělat, v tomto případě by tedy neměl mít strach vystřelit. Pokud ten strach má, například z toho důvodu, že trenér na něj bude okamžitě křičet, bude ho ponižovat v kabině v poločasové přestávce z důvodu neúspěšné střelby, to je cesta do pekel.\nTakový hráč nikdy nevystřelí, vždy bude hledat nějaké náhradní řešení a to není pro něj ani pro tým dobré.\nDalší pravidlo, které si hráči, ale nakonec i trenéři často neuvědomují je, že cílem hráče, který se nachází ve výhodné střelecké pozici, by nemělo být pouze to, aby vystřelil, ale hráč musí k zakončení přistupovat tak, že jeho cílem je vstřelit branku.\nČasto od hráčů slyším, že akci zakončili, že vystřelili. To je ale přece málo, hráči musí chtít vstřelit branku. Nebudou pak uspokojeni pouze tím, že si připíší čárku do statistiky za střelbu na branku soupeře a po zápase pak budou rozebírat, co by se stalo, kdyby to víc podebrali, utáhli nebo si míč ještě více navedli na branku. To je úplně k ničemu.\nMěli by střelbu trénovat i týmy, které s góly nemají problém?\nUrčitě, to že se mi v něčem, konkrétně ve střelbě, momentálně daří a vychází, není důvodem k tomu, abych na sobě přestal v této oblasti pracovat.


Chuck Norris se ani v 82 letech nezastaví. Takto probíhá jeho ranní rozcvička\nLegendární americký herec a slavný mistr bojových umění ani v důchodovém věku nezapomíná na trénink.\nPro někoho je ve třiceti letech nějaká ranní rozcvička problémem, pro slavnou legendu akčních filmů ani v 82 letech nikoliv.\nChuck Norris si v mládí prošel vojenským výcvikem, při službě v Koreji se pak naučil bojové umění zvané Tang Soo Do, od něhož přešel k profesionálnímu karate, v němž se roku 1968 stal mistrem střední váhy. Tento titul si držel až do roku 1974.\nŠestkrát neporažený šampion a majitel už celého řetězce škol bojových umění se postupně stal Bojovníkem roku, členem Síně slávy černých pásů, Instruktorem roku a Mužem roku. Založil také mezinárodní Federaci spojených bojových umění.\nChuck Norris stále trénuje\nPo takto dlouhé škále úspěchů, které si nepochybně vyžádaly celá léta tvrdé práce a odříkání, můžeme s klidem prohlásit, že tento člověk má bojování v krvi. To je na něm mimo jiné znát i v tomto seniorském věku, ve kterém popírá znaky stárnutí.\nNa nějaké kopy z otočky to asi už nebude, ačkoliv bychom možná mohli být ještě mile překvapeni.\nTo je proměna! Takto šel čas s nejlepší českou kulturistkou Věrou Mikulcovou\nVšechny žerty stranou, v tomto boji vážně riskuji, přiznává Jake Paul\nPena: Nejsem jako ostatní zápasnice. Nemusím se svlékat, aby mě lidé uznávali\nPrvní kolo TKO! Jake Paul a jeho soupeř si už slibují pekelná muka\nFury: Velké plyšové miminko Anthony Joshua nepředstavuje žádnou hrozbu\nNate Diaz se připravuje na odchod z UFC, v ringu vyzve Jakea Paula\nSlovy promotéra: Tyson Fury má už teď potvrzené dva zápasy\nMůj účes byl velkou zátěží, přiznává Procházka. Jaké změny plánuje do dalšího zápasu?\nGlover Teixeira mluví o odvetě s Procházkou, rád by ji uspořádal v České republice\nProcházka otevřeně o výkonu s Teixeirou: Tohle mě nutí a motivuje na sobě makat\nDruhé Nagano? Procházkův tým zůstává při zemi: Lidé mají o MMA stále rozpačité názory


The Lion's House APT1 - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Benátky\nThe Lion's House APT1apartmáCastello 3587, Castello, Benátky, Itálie, 30122 - Zobrazit na mapěVynikající9,4Na základě20hodnoceníThe Lion's House APT1Zobrazit více fotografií"Close to all places of interest and very spacious and modern..."PaulUnited KingdomZobrazit více fotografiíZobrazit všech 27 fotografií\nThe Lion's House APT1 – podrobnější informace\nThe Lion's House APT1, umístěný v oblasti Castello, Benátky je mezi cestovateli velice populární. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět. Využijte bohatství bezkonkurenčních služeb a vybavení v tomto hotelu ve městě Benátky. Nejlepší zařízení hotelu obsahují rodinný pokoj, výtah. Všechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Objevte poutavou kombinaci profesionálních služeb a široké škály vybavení v The Lion's House APT1.\nInformujte prosím The Lion's House APT1 o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace.\nThe Lion's House APT1


Zlín vyhrál v Chomutově a uspěl venku posedmé za sebou - Sport.cz\n9. Balaštík 0:1\n23. Lušňák 1:1\n24. Hamrlík 1:2\n14. listopadu 2012 19:50 - Chomutov\n(Aktualizováno: 14. listopadu 2012 21:41)\nHokejisté Zlína zvítězili ve 20. kole extraligy na ledě Chomutova 2:1 a připsali si sedmou výhru venku za sebou. Domácí Piráti sice ve 23. minutě díky trefě Patrika Lušňáka odpověděli na vedoucí gól Jaroslava Balaštíka, ale hned za 69 vteřin rozhodl obránce Martin Hamrlík.\nV druhé třetině se hrál rušný hokej s množstvím šancí hlavně na straně Zlína. Domácí pokračovali v nepřesnostech v rozehrávce, přesto se dočkali vyrovnání. Po Sikorově přihrávce vyrovnal z hranice brankoviště Lušňák. Zlín ale rychle odpověděl. Po krásné přihrávce Balaštíka se střelou zápěstím z mezikruží trefil Hamrlík.\nV půlce utkání měly oba týmy velké šance. Nejdřív zlínský Honejsek z dvou metrů vystřelil vysoko nad prázdnou bránu a na druhé straně selhal v podobné situaci Duda. Do konce druhé třetiny další šance na straně hostí nevyužili Ondráček a Čajánek.\nV 43. minutě došlo ke zranění domácího Procházky, který po tvrdém souboji u mantinelu ve středu hřiště zůstal ležet na ledě a nakonec byl odnesen na nosítkách. Zlín se v třetí třetině zaměřil na bránění jednobrankového náskoku a nepouštěl domácí do šancí.\nPiráti se dostali do tempa až v polovině závěrečné třetiny, kdy měl dvě příležitosti Hruška. Nejdřív trefil horní tyč a pak z prostoru pravého kruhu mířil těsně vedle. I další velké možnosti domácích zůstaly nevyužity. Nejdříve Hromas v přesilovce před Sedláčkem promáchl a pak trefil Ton pravou tyč.


Diskuse o programu je příležitost ujasnit si rozdíly a nalézt kompromis. Sociální demokracie tuto možnost pravděpodobně nevyužije. Na sobotu připravované rozšířené zasedání ústředního výkonného výboru ČSSD k programovým otázkám by mělo napovědět, jaké je rozložení sil uvnitř největší vládní strany. Tato matematika je významná proto, že na Velikonoce chystaný XXXII. sjezdu sociální demokracie má zvolit předsedu. O toto křeslo se ucházejí dva kandidáti: úřadující šéf a premiér Stanislav Gross a druhý muž ČSSD a první místopředseda vlády Zdeněk Škromach. Uskutečněné krajské konference, na nichž se volí delegáti sjezdu, nabízejí jednoznačnou odpověď: Gross zatím zvítězil na 10 konferencí -- Škromach dosáhl neutrálního stanoviska ve své jihomoravské domovině a zvítězil na Zlínsku. Na konec předsjezdové kampaně si Gross ponechal konferenci Středočechů, kde by měl slavně triumfovat. GROSSOVO vítězné tažení je právě tak jednoznačné, jako podivné. Málokdy se nějaká strana tolik upne na svého vůdce po čtyřech volebních porážkách, jako to činí sociální demokracie. I když lze prohru tří prezidentských kandidátů sociálních demokracie i masakr ve volbách do Evropského parlamentu svádět na předcházejícího předsedu Vladimíra Špidlu, na sjezdu pravděpodobně nebude sedět jediný delegát, který by nevěděl, že Špidla neudělal žádný krok bez dohody s Grossem. Zdrcující prohra v senátních volbách i porážka ve volbách do krajských zastupitelstev jdou zcela na Grossův vrub. A co má strana očekávat od předsedy, když ne volební vítězství?\nProjednávání dlouhodobého či základního programu ČSSD nazvaného "Otevřenost novým výzvám -- věrnost tradici" by mělo napomoci odhalit ideové rozdíly mezi Grossem a Škromachem. Obecně se soudí, že jde o spor pravého a levého křídla v sociální demokracii. Tomu odpovídá i jádro polemiky kolem vládních kroků, ať již jde o reformu veřejných financí či o reformu daňovou. S určitým zjednodušením by se dalo říci, že se vede zápas o sociální stát. Grossovci v blairovském duchu upozorňují, že sociální stát je přetížen, směřuje k zadlužení a bankrotu, což vyžaduje jeho alespoň částečnou demontáž. Škromachovci s odvoláním na Evropskou socialistickou stranu tvrdí, že ekonomický růst a blahobyt se dostavuje tam, kde je sociální stát rozvinut -- což dokládají porovnáním ekonomik Velké Británie a Švédska v posledním období. PŘEDKLÁDANÝ NÁVRH programu ČSSD na téměř sedmdesáti hustě psaných stránkách bere sociální stát pod ochranu. To navozuje dojem, jakoby v této otázce existovala ve straně plná shoda. Jenže popravdě řečeno není zcela jasné, proč vlastně ČSSD cítí v této chvíli potřebu přijímat nějaký nový program -- vždyť ten starý v zásadně nikdo nekritizoval. Problém je praktická politika, ne litera programu. Za této situace může mít sobotní zasedání dvojí vyústění:\ndiskuse jasně ukáže na rozdíly v přístupech k sociálnímu sátu. Program bude změněn, nebo bude vrácen komisím -- či marketingovým a reklamním odborníkům - k dopracování. pravicové křídlo akceptuje předložený návrh s vědomím, že není důležitý program, ale to, kdo jej realizuje. Rozlišení na levicové a pravicové křidlo uvnitř sociální demokracie možná příliš zjednodušuje situaci. Političtí psychologové by asi k dělení uvnitř ČSSD připojili poznámku, že se do souboje dostala skupina lidí, kteří postaru hovoří o společenských ideálech, se skupinou lidí, kteří v politice vidí řemeslo, zvláštní sféru podnikání a osobní úspěch. Při takovémto dělení se dá snadno dospět k názoru, že v současné době na české politické scéně neexistuje člověk, který by se tak umně pohyboval ve stranických kuloárech jako právě Gross. PŘÍBĚH Miroslava Kalouska ale ukazuje, že prohry na krajských konferencích ještě nemusí nutně znamenat konec předsednickým nadějím. Jenže sociální demokracie není KDU-ČSL. Pro Škromacha jsou jedinou nadějí tajné volby. Už dnes se ale hovoří o tom, že šéfové některých krajských delegací budou vyžadovat, aby jim delegáti ukazovali, jak vyplnili hlasovací lístek. Nebylo by to poprvé. Otázkou je, jakou by tato situace měla mít koncovku.\nŘada komentátorů doporučuje Grossovi, aby vítězství dotáhl do úplného konce a po zvolení předsedou zlikvidoval Škromacha a jeho příznivce snad až do třetího kolena. Jestliže má mít ČSSD levou i pravou nohu, pak je třeba si vytvořit vlastní levici, zformovat jakousi levici Jejího Veličenstva. Této role by se mohl chopit Jaroslav Foldyna, kdysi vyhraněný zemanovec. Toho, po porážce ve svém ústeckém kraji, navrhla tamní konference k povýšení - aby doma nezlobil. NEJKRUTĚJŠÍ PROHRY mají ale podobu Pyrrhova vítězství. Nejede přece jen o zničení kariéry jednoho člověka, ale o vypořádání se s určitou náladou v ČSSD. Škromach možná není ideální přestavitel této nálady, ale neoddělitelně k ní patří. Minulý týden podepsal dohodu o vzájemné podpoře s Platformou pro renesanci ČSSD, malým, ale velmi aktivním uskupením uvnitř sociální demokracie. Po Praze se šeptá o možnosti založit uvnitř ČSSD socialistickou platformu. A nejeden sociálnědemokratický poslanec má svou náladou blíže ke Škromachovi než ke Grossovi. Suma sumárum: tvrdé zacházení se Škromachem může skončit tím, že vláda ztratí křehkou většinu v Poslanecké sněmovně ještě před schvalováním rozpočtu. Projednávání dlouhodobého programu by mohlo být pro ČSSD příležitostí, jak si vyjasnit rozdíly a nalézt kompromisy. V určitých chvílích v každé straně diskuse nejen pomáhá nalézt cestu, ale může i uvolnit přebytečné napětí, soustředit pozornost k nadosobním cílům. Zatím se ale zdá, že se ČSSD rozhodla předběhnout pravicové snahy vydat se slovenskou cestou. Tam se levicová strana dostala ve vládní koalici dostala do potíží, vnitřně se rozpoltila -- a utržila smrtelnou volební porážku.\nZpravodajství iráckého odboje za dny 8. -- 18. ledna 2005


ŽENA-IN - V tu dobu jsem to nebyla schopná docenit\nV tu dobu jsem to nebyla schopná docenit\npíše naše čtenářka s nickem PBD. Když byla po smrti dcerky psychicky na dně, střídaly se u ní pocity hlubokého zármutku se záchvaty vzteku, stáli její nejbližší při ní. Díky nim se úplně nezhroutila a přetrpěla to nejhorší\nDobrý den, mám to užasné štěstí, že mám kolem sebe lidi, na které se mohu absoulutně spolehnout. Je to rodina, partner a pár přátel. Ruku do ohně bych za ně dala bez váhání.\nMezi mé nejbližší přátele vlastně patří partner a má sestra. A ještě o dvou lidičkách můžu napsat, že to jsou moji opravdoví přátelé. Je to Bob a Haňulka. Byly tři, ale Petr už to kontroluje tam někde z nebe...\nV životě se stane spousta věcí, kdy člověk potřebuje pomoct a nebo se jen někomu vykecet či vybrečet na rameni.. Výše zmiňovaní takový jsou a mamina s tátou také. Jsou to lidé, kteří se mnou vždcky byli, i když jsem to u rodičů nedokázala docenit, ale dnes už vím,že jsou užasní a že pro mě toho udělali strašně moc...A stále mi jsou všichni oporou, rádcem a vrbou:)\nKdyž mi bylo v životě nejhůře, po smrti mé dcerky, byly to právě zmiňovaní lidé (teda krom partnera, toho, co mám jsem ještě neznala, a otec dcery-nemám slušného komentáře k tomu, jak se zachoval....),kteří se mě snažili držet nad vodou a dělali pro mě první poslední.Byly to právě oni, kteří při mně stáli, i když jsem někdy na ně byla hodně zlá, nevěděla jsem, co ze sebou, zhroutil se mi svět a já střídala melacholii s výbuchy vzteku..\nTenkrát mi psycholog řekl, že to není nic nenormálního. Nevím, nakolik to opravdu bylo normální a na kolik ne..ale vím, že to mý nejbližší brali z rezervou .Věděli, že jsem vystrašená, bezmocná..že mě to moc bolí a že nevím, co se sebou..Stejně tak oni nevěděl,i co se mnou..\nBolelo je to co se stalo, né méně než mě, ale jinak. Mrzelo je, že mi nedovedou pomoct, když je tolik potřebuji...Ale pomáhali, strašně moc-rodiče, sestra i Petr, Bob a Haňulka..Díky nim jsem vše zvládla, aniž bych polykala antidepresiva a podobné věci.\nNebyla jsem to schopná docenit v tu dobu.To přišlo až časem..Ale řekla jsem jim všem, jak si toho neskutečně vážím, jak jsem vděčná, že stáli při mě. Nikdy jim to nezapomenu..\nVelké poděkovaní patří rodičům, sestře, parterovi, Haňulce a Bobovi. A jedno díky posílam i Petrovi tam někam do nebe. Velké poděkovaní za to, že tu pro mě vždycky byli a jsou a věřím , že i budou. A doufám, že jim stejnou oporou dovedu být i já.\nMilá PBD, smrt dítěte je určitě to nejhorší, co může matku potkat. V takové situaci je asi hodně těžké ji utěšit..\nCo vy na to, milé ženy-in, napíšete nám také o vašich přátelích, kteří vám pomohli v nouzi? Poděkujte jim prostřednictvím dnešního tématu\nPište na adresu: redakce@zena-in.cz\nje to hodne smutne pri cteni me behal mraz po zadech\nKytinkak — #19\nvím o čem píšeš, mám to také v rodině za sebou\nAno,rodiče by neměly přežívat své děti..A mladí lidé by neměli umírat..Smrt je součastí našich životů,to bez debat..ale umírat by měli babičky a dědové..i když víme že to přijde,nejsme na to nikdy připraveni,ani být nemůžeme...Nikdo tu nebude věčně,ale 70 let minimálně by tu měl být každý,kdyby bylo po mém..bohužel po mém není a nebude:/\nkobližka — #16 Já tu také nechtěla být..ale nevyšlo to..naštestí..\nJá schopná vzpomínat bez bolesti nejsem..je to bolest i usměv...časem to bude bolet méně...\nPBD — #10 Sice jsem neprožila to,co ty,to bych tu už asi nebyla,ale i smrt mých rodičů mě velmi trápila.Ale věděla jsem,že přijde den,kdy na ně budu vzpomínat s úsměvem a bez té hrozné bolesti.Taky to trvalo dlouho,i když malá ranka v srdci zůstala a když přijdou třeba podzimní dny,schoulím se ke starým fotkám a brečím.Ale už to není zoufalství,už je to vzpomínka.....\ntaké bych nerada přežila své děti,pro každou matku je to těžké\nSmutné-nevím co více se dá dodat\nsmrt dítěte je to nejhorší, co může matku potkat\nZtráta dítěte je nejhorší věc v životě,co může člověka potkat,je pěkné mít kolem sebe lidi,kteří pomohou.\nPročetla jsem si Vaše komentáře a děkuji za mě.Máte pravdu..vystihly jste to dokonale..Nikdy se ze ztrátou nevyrovnám,protože to prostě nejde..ale žiju dál a už se tolik neotáčím dozadu,i když čas od času přijde den,kdy to bolí stejně jako kdyby se to stalo včera..bolí to tak,že mám pocit že mi někdo rve srdce z těla..Tyto dny nejsou tak časté jak dřív,ale jsou a vím že i budou a právě v tyto dny utíkám domů,pobrečet si,zavzpomínat..ale už se dovedu při vzpomínce i usmát,už to není jen o slzách...\nVelká pravda je i v tom,že jsem si pokládala otázky -proč ona..proč to potkalo mě..vždyt je spousta matek,které se o dítě nestarají,které v těhotenství holdují alkoholu a třeba i drogám a přesto mají krasné a zdravé děti..Spousta otázek,žádná odpověď..\nNemohla jsem ani chodit ve dne ven,protože všude plno kočárku a štastných maminek,nemohla jsem ani koukat na televizy,protože sposta reklam,filmů apod..které jsem nemohla vystáv,protože to bolelo...\nKdyž mi bylo nejhuř,tak se mi jen potvrdilo,že lidé,kteří mi byly nejblíž před tím( krom otce dcery) při mě stáli i když mi bylo nejhůř..I když jsem byla někdy zlá a jak tu bylo psáno -kopala jsem kolem sebe(to je velmi přesně napsáno)..Neskutečně si jich vážím a jsem jim vdečná...\nzměnilo mě to,koukám ted jinak na svět..vážím si maličkostí a každého dne,protože co je dne může být včera pouhou minulostí a bolestnou vzpomínkou..\nJe pravda,že čas všechny rány otupí,o tom nelze polmizovat..Jen nevím,v čem by na tom měli být věřící lépe.V žádném případě nechci věřící shazovat nebo tak něco-je každého osobní věc zda věří nebo ne...Ale nedomnívám se,že mají věřící v životě něco lehčí než nevěřící..\nDěkuju všem za podporu...\nTo je na opravdovém přátelství ta krásná věc, že i když je člověk na dně a neví kudy kam a kope kolem sebe a třeba je někdy i protivný, tak je to neodradí a zůstanou...takové těžké situace přátelství prověří a ti nejlepší zůstanou\nčlověk by v takovém případě udělal nevím co, aby blízkého ta strašná bolest přešla. Jenže se musí čekat, až to přebolí. Pocit nespravedlnosti je strašný, proč to muselo potkat moje dítě? Vědomí nezvratnosti, nikdy to bolet nepřestane, ale bolest se časem přece jen otupí. Věřící jsou na tom líp.\nMoc smutný příspěvek a chála těm co pomáhali. Něco mám v paměti, když mě zemřel bratrenec v 10 letech. Mě bylo 15 let. Jak, teta trpěla a měla kolem sebe ty, kteří jí potpírali v bolesti.\nMé sestře se to také stalo, zemřela jí dcera a já jsem se snažila pro ni udělat vše, abych jí pomohla, snad se to povedlo i když se s tím nikdy úplně nevyrovnala.\nJe štěstí, mít vedle sebe lidi, kteří mi pomohou.\nMusela jste si projít peklem, přeji vám už jen to dobré\nBuďte šťastná, že kolem sebe ty hodné lidičky máte. Jinak moc smutné, přeji už jenom samé radosti.\nTrefa:smuny clanek,strata ditete to je to nejhorsi.diky vsem kteri vam pomahali.


Skandály v biatlonu nezůstaly bez reakce, MOV mu dočasně zastavil finanční podporu – ČT sport – Česká televize\nSkandály v biatlonu nezůstaly bez reakce, MOV mu dočasně zastavil finanční podporu\nMezinárodní olympijský výbor zastavil finanční podporu biatlonu, důvodem je korupční a dopingový skandál v mezinárodní unii IBU. Sankce budou platit minimálně do zářijových voleb nového předsedy IBU, která navíc musí reformovat svůj antidopingový program a nastínit, jak bude řešit dopingové případy ruských reprezentantů.\n"Tato zpráva je jasným signálem, že se biatlon musí očistit. A také logickým důsledkem, že se mezinárodní biatlonová federace dostává pod tlak. Je otázka, zda bude tento signál dostatečný i pro viníky," řekl prezident českého svazu Jiří Hamza.\nSkandál zasáhl nejvyšší vedení IBU letos v dubnu. Rakouští vyšetřovatelé prohledali centrálu IBU v Salcburku a potvrdili, že vrcholné funkcionáře a ruské sportovce podezřívají z dopingu, korupce a finančního podvodu.\nHamza: Krok MOV nevítám, ale je to logické vyústění toho, co se dělo 00:00:54\nPodezřelí jsou dlouholetý šéf světového biatlonu Anders Besseberg a generální sekretářka Nicole Reschová. Dvaasedmdesátiletý Nor Besseberg, který byl hlavou světového biatlonu od roku 1992, následně z funkce odstoupil.\nJeho nástupce bude zvolen na kongresu IBU, který se od 5. do 9. září uskuteční v chorvatské Poreči. Kandidáty jsou Baiba Brokaová z Lotyšska a Olle Dahlin ze Švédska, prezident českého svazu Jiří Hamza se uchází o post prvního místopředsedy.\nDopingový skandál zahrnuje 65 pozitivních testů ruských sportovců, jejichž výsledky byly zaretušovány. Funkcionáři IBU za to měli přijmout úplatek 300 tisíc dolarů (6,5 milionu korun).\nNové Město kandiduje na MS 2023, viceprezidentem biatlonové unie chce být Hamza 11. června 2018\nSkandály v biatlonové unii povedou k vytvoření etické komise 4. června 2018\nHamza volal po mimořádném kongresu biatlonové unie, ta ale počítá až se zářím 25. dubna 2018\nLovecké výpravy nebo prostitutky. Korupční skandál ve světovém biatlonu získává obrysy 16. dubna 2018


Spice Girls se chtějí opět spojit. Pětice se proslavila hitem Wannabe | Týden.cz\nSpice Girls se chtějí opět spojit. Pětice se proslavila hitem Wannabe\nBývalé členky britské dívčí hudební skupiny Spice Girls chtějí znovu začít společně vystupovat. Victoria Beckhamová (rozená Adamsová), Melanie Brownová, Emma Buntonová, Melanie Chisholmová a Geri Hornerová (rozená Halliwellová) to oznámily v pátek na prvním společném setkání od roku 2012. "Peprné holky"se proslavily v 90. letech a skupina ukončila činnost v roce 2000.\nPětice vznikla "uměle" v roce 1994 a mezinárodní slávu si získala hned prvním singlem Wannabe. Vrchol kariéry pro ni znamenal rok 1997, kdy vyšla druhá deska Spiceworld (natočen byl i stejnojmenný film) a kdy byly cenou Brit Awards korunovány královnami britského popu.\nFoto: ČTK/PA/Anthony Devlin, Youtube