Dokument o zneužívání na internetu "V síti" (crowdfunding) - Stránky 10 - ČEPEK - Fórum\nPrávě je pondělí 27. 9. 2021, 15:38:27\nNový příspěvek od Kasz » středa 26. 2. 2020, 22:08:41\nV síti: Recenze (Moviezone.cz)\n"A nevadí, že je mi 12?" Vít Klusák opět mystifikuje, tentokrát ve spolupráci s Barborou Chalupovou, a vychází z toho nepřekvapivý, leč výrazný pohled na přehlížený problém.\nZhruba tři čtvrtě roku se už daří Vítu Klusákovi čeřit vody s novým projektem, který si zase říká o velkou společenskou diskuzi. Zatím jste nejspíš viděli jen vcelku divný plakát a ještě mnohem divnější promoklip od Tomáše Kluse, teď se konečně blíží i samotný film. Nutno připomenout, že mnohem dřív, než svými nachytávkami pronikl do veřejného prostoru Kazma, vymýšlel Klusák, jak kontroverzně zdůraznit určitá společenská témata. Přestože se od roku 2004, kdy se (společně s Filipem Remundou) vytasil s přelomovým Českým snem, stále snaží svou prvotinu překonat, v tomto případě je tomu snad nejblíž. Zatímco aranžovanost Světa podle Daliborka vyvolal spoustu pochyb o výpovědní hodnotě takového stylu, děsivá novinka V síti se tváří, že s divákem žádnou falešnou hru nehraje – na rozdíl od sexuálních predátorů na druhém konci internetových přípojek, kteří si však žádné slitování nezaslouží.\nJak jste už určitě zaznamenali, film stojí na další z Klusákových inscenací. Tentokrát společně s mladou kolegyní Barborou Chalupovou připravil důmyslnou past. Vybrali tři velmi mladě vypadají herečky, v ateliéru postavili každé z nich autenticky vypadají pokoj a vytvořili jim profily na několika sociálních sítích. Zdůrazňovali, že dívkám je pouhých 12 let, a čekali, co se bude dít. Velmi rychle se začaly ozývat stovky mužů, s nimiž herečky následně komunikovaly přes chat i webkameru. Jak je už asi jasné, internetoví lovci se velmi rychle pokoušeli mladé dívky přimět ke svlékání, sexuálním praktikám i osobním schůzkám. Stominutový dokument je sumářem této anabáze a byl sestříhán z údajně 390 hodin natočeného materiálu.\nBěhem natáčení byli dívkám k dispozici odborníci z řad psychologů, sexuologů i právníků, v samotném filmu je však každý z nich omezen na jednu či dvě promluvy – to je logické, z hlediska divácké atraktivity jsou bizáry natočené s internetovými zvrhlíky bezesporu zábavnější nežli suchopárné mluvící hlavy, avšak částečně se tím vytrácí edukativní linka, jež by přece jen měla být klíčová. Klusák raději šokuje, než vzdělává, což samozřejmě nemůže nikoho překvapit, ale přesto zamrzí, co všechno nakonec může snadno zapadnout; třeba že se v naprosté většině případů nejedná o pedofily, nýbrž o sexuální devianty jiné povahy, antisociální predátory.\nČlověk by si myslel, že v dnešní době jsme sexualitou valící se ze všech médií tak přesyceni a zoceleni, že nás už jen tak něco nerozhodí. Klusákovi se to však v několika momentech daří, když nic netušící herečky postupně narážejí na detailní záběry penisů, které jim internetoví chlapáci ve statické či dynamické formě posílají. Pro účely filmu byly genitálie rozkostičkovány, stejně tak i obličeje predátorů jsou prohnány přes (mimochodem velmi děsivý) filtr, který znemožňuje jejich jednoznačnou identifikaci. Za zmínku rovněž stojí, že v kinech bude existovat i verze s názvem V síti za školou, která bude penisů obsahovat o něco méně a je určena především pro školou povinnou omladinu, jíž se téma bezprostředně týká.\nPřesah do skutečného světa je však skutečně povedený – součástí projektu byl také výzkum Univerzity Palackého ve spolupráci s O2 a e-bezpeci.cz, který ukázal, že se skutečně nejedná o zanedbatelný problém několika ztracených duší na okraji online světa; desítky procent dospívajících dětí během svých toulek virtuálnem narazí na různé formy agrese, manipulace, nebezpečného obsahu či nepatřičných výzev – a spousta z nich je z rozličných důvodů ochotná dovést situaci až k osobnímu setkání s neznámým člověk. To není radno brát na lehkou váhu. A navíc se někteří online agresoři dostali až do hledáčku policie, takže ani u edukace tenhle projekt nekončí. Záslužnost prostě nelze neuznat.\nFilmařsky se však o nic zásadního nejedná a z výsledku je patrné, že Klusák s Chalupovou nechali za sebe mluvit především silný původní materiál. Ten se snaží ozvláštnit několika zvraty, či spíše momenty, jež se od zbytku nasbírané látky něčím odlišují. O nic skutečně šokujícího se však nejedná a film je skutečně pouze tím, co od něj očekáváte. Klusák se tentokrát dokázal upozadit více než ve svých předchozích projektech a těžko soudit, nakolik je to vlivem Chalupové. Dokument je však syrovější a umírněnější, což oceňuji, a navíc se pyšní skutečně propracovanými řemeslnými kvalitami, o nichž si může nechat zdát i většina naší hrané tvorby.\nBodově tedy s Klusákovou novinkou dopadám stejně jako před třemi lety se Světem podle Daliborka. Opět se jedná o dílo, jež dokáže velmi zdatně prodat podstatné společenské téma, vyznačuje se vůči naší dokumentární tradici velmi výraznou stylizací a tuto nestandardnost formy lze odsoudit za přílišnou inscenovanost. Nyní se však jedná o divácky zcela pochopitelné dílo, které sice filmařsky či vypravěčsky nic moc zlomového nepřináší, avšak s přehledem zvládá naplnit jeden ze smyslů dokumentárních filmů: reflektovat realitu prostřednictvím upozornění na společenský fenomén. A tenhle vážně stojí za to.\nNový příspěvek od Kasz » středa 26. 2. 2020, 22:11:42\nRecenze: Dokument V síti prospěšně šíří osvětu o komunikaci dětí na internetu (Filmserver.cz)\nČeská republika, 2020 , 100 min.\nScénář: Jan Vlček\nHudba: Jonatán Pastirčák\nČeská premiéra: 27.02.2020\nFilm V síti režisérů Víta Klusáka a Barbory Chalupové dokumentuje průběh sociálního experimentu, v rámci něhož byly vybrány tři dospělé, leč mladě vypadající herečky, které se pak pod falešnými profily vydávaly na sociálních sítích za dvanáctileté dívky a pasivně se nechávaly kontaktovat různými muži, z nichž se poměrně záhy v drtivé většině případů vyklubali nejrůznější úchylové a sexuální predátoři.\nTakže na začátku vidíme casting všech tří hereček, výstavbu tří dětských pokojíčků uvnitř filmového ateliéru a pak hned založení profilů hlavních protagonistek na nějakém populárním internetovém chatu, po němž prakticky okamžitě následuje několik desítek žádostí o přátelství od náhodných mužů (typicky ve věku od dvaceti do šedesáti let). A když kterákoli ze slečen nějaké to přátelství přijme, tak se tito muži zpravidla v rámci desítek sekund uchýlí k předvádění svého přirození a k výzvám ke svlékání, zasílání erotických fotek či masturbaci (pokud tedy nemasturbují hned od počátku konverzace či video-hovoru). V závěru snímek graduje tím, že dojde i k osobním schůzkám dívek (ve fingované kavárně) s těmi muži, kteří iniciovali setkání naživo.\nCílem dokumentu je samozřejmě šířit osvětu o tom, že děti se na internetu mohou až překvapivě snadno dostat do kontaktu se sexuálními predátory, nechat se jimi manipulovat a případně se stát oběťmi vydírání a sexuálního zneužívání, nehledě na psychické problémy, které v nich taková zkušenost může vyvolat. Za tím účelem vznikla i výrazně zkrácená, přístupnější a o edukativní záběry doplněná verze filmu s názvem V síti: Za školou, určená zejména pro promítání pro školy (plná verze filmu je vhodná od 15 let a má 100 minut, zkrácená verze je přístupná od 12 let a má 63 minut).\nCo cílem filmu zřejmě není, je pořádat na vyobrazené predátory hon (jejich obličeje jsou částečně rozmazané, ale pokud je ve filmu uvidí nějaký jejich známý, tak je pravděpodobně bezpečně pozná) a nabízet přímo nějaké řešení, co by se s tím problémem mělo dělat (třeba vybízet rodiče, aby se víc zajímali o aktivitu svých dětí na internetu, což podle statistik prezentovaných ve filmu přibližně 60 procent rodičů podle všeho nedělá). Film zkrátka jen dost názorně a úderně upozorňuje na to, že ten problém existuje (což je pochopitelně záslužné samo o sobě) a vybízí k diskuzím na toto téma. V tomto směru dává smysl i masivní (a v některých případech obludná) reklamní kampaň, snažící se k filmu přilákat co nejširší masy lidí, a již tradiční snaha Víta Klusáka dělat ze svých snímků ohromné události a fenomény, které se ve velkém zapojují do společenských debat, případně přispívají k jejich vytváření.\nVětšina filmu je nicméně postavena prakticky pouze na tom, že jeho tvůrce šokovalo, s jakou rychlostí, intenzitou a v jakém množství se na všechny tři herečky sesypalo tolik hnusu. Tudíž tou koncentrovanou přehlídkou morálního dna a zavrženíhodného jednání, doplněnou o plejádu erektovaných penisů (rozkostičkovaných) a pár náznaků dětské a zoofilní pornografie, provázejí diváka po větší část stopáže. Dělají to pochopitelně za účelem vyvolat v publiku odpovídající emotivní reakce a odpor, případně zděšení u těch, kteří neměli tušení, že k něčemu takovému může na internetu docházet.\nNásledkem toho však zaniká prostor na probírání dalších rozměrů celé věci, kdy každá potenciálně zajímavá informace je většinou odbyta jedním titulkem nebo letmou zmínkou, aniž by se k ní film vracel nebo ji jakkoli dále rozváděl (například to, že mezi internetovými sexuálními predátory je asi jen 3-5 procent pedofilů a tím pádem by se pedofilové a sexuální predátoři neměli házet do jednoho pytle). Do úvah nad tím, že sexuální predátorství představuje problém celospolečenský, který není omezen jen na sociální sítě, se snímek nepouští v podstatě vůbec.\nNeustálé ubíjení diváka penisy a nechutnými konverzacemi s úchyly se tak kupodivu po určité době poněkud vyčerpá a úplně jednotvárným se nestane jen díky mnoha zábleskům humoru, které slouží jako ostrůvky odlehčení v záplavě jinak dosti tíživého a zneklidňujícího materiálu, alespoň dokud nedojde na finální konfrontace tváří v tvář, které zas posunou celou věc na trochu jinou úroveň. Zároveň lze přitom obdivovat výkony všech tří protagonistek, které se celkem rychle dokázaly přestylizovat do dvanáctiletých naivních dívek a být ve svém projevu dostatečně přesvědčivé.\nStejně jako u mnohých starších filmů Víta Klusáka, i zde některé scény působí lehce manipulativně a ocitají se na hraně věrohodnosti (záběry na šokovanou profesionální dětskou psycholožku, která byla přítomná u natáčení, scéna se štábem dojatým k slzám, když se ve změti chlípníků náhodou podaří najít coby bílou vránu nějakého normálního uživatele), ale je jich naštěstí velmi málo. Těžko říct, jestli to je tím, že v případě tématu zneužívání dětí na internetu není potřeba diváky k nějakým pocitům příliš tlačit, protože se ty pocity často dostaví samy, nebo jestli je to i známka nějakého pozitivního vlivu Klusákovy spolu-režisérky Barbory Chalupové. Každopádně mě kromě Víta Klusáka nenapadá žádný další český dokumentarista, který by dokázal film na toto téma zpracovat v takové produkční kvalitě a nasměrovat na něj pozornost tolika lidí.\nS dokumentem V síti je to nakonec trochu podobné jako s dokumentem Šmejdi, který také šířil v dobré víře masovou osvětu, aniž by se současně pokoušel své téma nějak bulvarizovat nebo se pást na jeho senzačnosti. Sdílenou vlastností obou snímků je i to, že jejich filmová kvalita je v podstatě podružná a jejich hlavní hodnotu utváří ta skutečnost, že jde o snímky potřebné a prospěšné.\nNový příspěvek od Kasz » středa 26. 2. 2020, 22:13:41\nSexuální zneužívání pobuřuje. Pro děti v Česku ale neexistuje adekvátní péče, říkají odbornice (Rozhlas.cz)\nPoslechněte si rozhovor s klinickou psycholožkou Alexandrou Machkovou a psychoterapeutkou Danou Pokornou o společenských kořenech sexuálního násilí a o motivacích predátorů (délka audia 24:00)\nV posledních týdnech se v souvislosti s očekávanou premiérou dokumentu V síti Barbory Chalupové a Víta Klusáka hojně diskutuje téma sexuálního zneužívání dětí. Jaké jsou ale jeho společenské kořeny, kdo jsou nejčastěji násilníci či predátoři a jak dostupná je péče pro oběti? „Dětské krizové centrum je jediné specializované zařízení v celé České republice, což je šílené,“ říká Alexandra Machková, klinická psycholožka, která dlouhodobě se zneužívanými dětmi pracuje.\n„Zařízení, která pracují s dospělými, je taky málo, ale směrem k dětem je to z mého pohledu nedůstojné. Dnes je málo i nás klinických psychologů, kteří se této problematice věnují a umí s ní zacházet,“ říká Alexandra Machková. Téma zneužívaných dětí není podle ní populární, oběti jsou stále stigmatizované a často se jim nevěří. Podle ní je ale stěžejní, aby zejména při prvotním kontaktu s institucemi bylo k těmto lidem přistupováno s důvěrou. „Děti v předškolních letech o tak závažných záležitostech, jako je sexuální násilí, nelžou,“ říká Machková. Nutnost apriorní důvěry zmiňuje i Dana Pokorná z organizace Profem – Centrum pro oběti domácího a sexuálního násilí. Pokorná pracuje zejména s dospělými lidmi, kteří si sexuálním násilím prošli: „Velmi záleží na prvotní reakci. Muže to být alfa omega toho, jestli se se svým příběhem svěří.“ Pro velkou část lidí, kteří si sexuálním násilím prošli, je podle ní velmi složité téma artikulovat a jsou toho schopni až s velkým časovým odstupem. Zejména pokud ke zneužití došlo v předškolním věku.\nKdo jsou ale lidé, kteří se násilí na dětech nejčastěji dopouští? Ve většině případů jsou to podle odbornic rodinní příslušníci, lidé z nejbližšího okolí – otcové, nevlastní otcové, dědečci. Podle odbornic nějakou sexuální deviací trpí jen část těchto pachatelů. „Zneuživatelé jsou skupina takzvaných deviantních pachatelů, kam patří skupina pedofilů, hebefiliků a efebofiliků, a skupina nedeviantních pachatelů. Z mého pohledu jsou významně horší a zůstávají skryti ti nedeviantní – osobnostně šišatí, narušení, nezralí, frustrovaní,“ říká Machková. „Za nás je ta zkušenost taková, že jsou to většinou jedinci, kteří nemají zvláštní sexuální preferenci. Dítě je často dostupným sexuálním objektem. Nejde ale tolik o sexuální přitažlivost nebo touhu, ale o moc a kontrolu,“ říká Pokorná. Podle Machkové jsou mezi nimi často také lidé, kteří nemají navázanou základní bazální vazbu s dítětem. „V útlém dětství 32 měsíců nebyli v intimním, tím ale nemyslím sexuálním, kontaktu s dítětem. Proto tam chybí základní přiblížení se k dítěti a citová blízkost,“ upřesňuje Machková.\nZkušenost sexuálního zneužití se podle obou odbornic fatálně promítne do života dospělých lidí a často jím brání vést plnohodnotný život. Obě odbornice se shodují, že právě proto je zásadní včasná péče. Machková ale upozorňuje, že by byla chyba považovat tyto lidi za celoživotně poškozené. „Včasná terapeutická péče může pomoci v uzdravení. My pracujeme s takzvaným posttraumatickým růstem. Mám obrovskou radost z toho, že u řady lidí, s nimiž jsem pracovala, došlo k sejmutí pocitu viny a k odpuštění. Oni opravdu odpracovali tu vnitřní zátěž a řada z nich je úspěšná jak v osobním, tak profesním životě. Nerada bych sdělovala to, že kdo se stane obětí sexuálního násilí, je trvale poškozený, protože to je další sekundární nebo systémová traumatizace obětí,“ dodává klinická psycholožka Machková.\nPusťte si rozhovor a dozvíte se, proč velká část lidí o sexuálním zneužití promluví až po dlouhé době, jaká je motivace zneuživatelů, proč jsou to nejčastěji rodinní příslušníci a jak se mění perspektiva, když do hry vstupují sociální sítě.\nNový příspěvek od Kasz » středa 26. 2. 2020, 22:16:03\nTěch článků je a bude ještě hodně, protože ten dokument má svou mediální pozornost. Vesměs se ale obsah článků opakuje, ale důležité je, že všude uvádějí správné informace. Ještě by mohlo být přidáno, že ne každý pedofil zneužívá... ale tak lepší, než nic.\nV té 90' na ČT24 sexuoložka Renata Adrovičová říkala v určitém momentě, že na síti je pedofilů to malé procento, ale mimo internet údajně je 40 % pedofilů. Tak nevím, odkud tuto informaci má, když i Weiss a jiní uvádějí právě do těch 10 %. Nicméně zde je určitý textový výtah z té 90' ČT24:\nTisíce lovců mladých dívek uvázly V síti. Často jen nemají partnerku, líčí tvůrci dokumentu (ct24.ceskatelevize.cz)\nDo kin příští týden přijde dokument V síti, který mapuje zneužívání dětí na internetu. „Neflirtovali jsme, nezačínali konverzaci, nesváděli,“ popsal režisér Vít Klusák. Přesto se třem herečkám, které předstíraly, že je jim dvanáct let, za deset dní ozvalo víc než dva a půl tisíce mužů. Vznik filmu i chování dětí na internetu přiblížili režiséři Vít Klusák a Barbora Chalupová s herečkami Terezou Těžkou, Sabinou Dlouhou a Anežkou Pithartovou a dalšími hosty v pořadu 90' ČT24.\n90´ ČT24: Dokument V síti představí autoři i herečky\n„Stál před námi fenomén, který se odehrává za dveřmi dětského pokojíku. Věděli jsme, že z reportáží bychom ten problém neukázali, proto jsme se uchýlili k mystifikaci,“ vysvětlila režisérka Chalupová.\n„Jinak to nešlo udělat. Těžko by nás rodiče pustili do pokojíčku k dětem, které to zažívají. Museli jsme si ty pokoje sami postavit a sehnat svoje tři vlastní děti,“ dodal Klusák.\nChování dětí na sociálních sítích, zdroj: Univerzita Palackého v Olomouci, autor: ČT24\nSmyslem dokumentu V síti a navazujících aktivit je upozornit na téma zneužívání dětí na internetu. Tři dospělé herečky s mladým vzhledem v něm předstírají dvanáctileté dívky. Filmaři jim vytvořili věrné kopie dívčích pokojíků i odpovídající profily na sociálních sítích. Chatují a skypují s muži, kteří je přes internet aktivně oslovili, většinou s nabídkou sexuálního obsahu.\n„Zajímalo nás, jak to ti muži dělají, jak si to dítě získávají, jak s ním komunikují. Věděli jsme, že mají nějaké finty: je to metoda cukru a biče nebo třeba metoda zrcadlení, kdy vytváří dojem, že mají s dítětem něco společného, protože kopírují jeho zájmy,“ popsal Klusák.\nNa „výrobě“ dvanáctiletých dívek si dal tým filmařů záležet. „Vytvořili jsme jim profily i profily jejich rodiny, herečky nám poskytly svoje vlastní fotografie z dětství, zadávali jsme jejich základní školy a manipulovali jsme s IP adresou, aby predátor nezjistil, že herečky sedí vedle sebe ve studiu,“ popsala Chalupová.\nZapojila se i maskérka. „Vypadá to, že nemáme žádný make-up, ale ve skutečnosti to byla práce maskérky, která nás maskovala denně hodinu a půl. Dospívající dívky se jinak prokrvují v obličeji, jinde se červenají, mají jiné rysy,“ popsala Těžká.\nNáhražka za dospělou partnerku\nHerečky za deset dnů natáčení oslovilo 2458 mužů. „Byly tam i nějaké ženy, ale ty si nechtěly skypovat, takže jsme nemohli ověřit, že to opravdu jsou ženy,“ uvedla Chalupová.\nMuži po dívkách vyžadovali citlivé fotografie, schůzky či společnou masturbaci. Autoři dokumentu zdůrazňují, že predátoři na sociálních sítích nejsou pedofilové. „To je diagnóza, která popisuje nastavení sexuality. Ale to nikoho automaticky nedisponuje k tomu, aby se člověk dopustil deliktu, to je vždycky věc rozhodnutí,“ uvedla sexuoložka z Národního ústavu duševního zdraví Renáta Androvičová.\nTo je podle ní důležité v kontextu filmu: většina predátorů byli „normální“ lidé. „My víme, že zhruba pět procent těch mužů byli pedofilové, kteří mají diagnózu. Třicet procent mužů má zase diagnózu psychosexuální infantility, dále tam jsou exhibicionisté a muži s patosexuální agresí. Ale šedesát procent jsou muži, kteří by nezískali žádnou diagnózu a běžně preferují dospělou partnerku,“ zdůraznila Androvičová.\n„Ale z různých důvodů se může stát, že když není dospělá partnerka k dispozici, tak se rozhodnou pro náhradní objekt, třeba dospívající dívku. Z několika mužů během natáčení vypadlo, že jsou dlouhodobě sami a jediná jejich možnost realizace sexuality je pornografie,“ dodala sexuoložka.\nJe to i směšné, lákají herečky do kina\nHerečky varují, že film může být šokující. „Když chcete bojovat se zlem, měli byste ho poznat,“ apeluje však Anežka Pithartová.\n„Ve filmu jsou i komické scény, kdy se směje celé kino. Někdy ti muži komunikují tak vtipně a absurdně, že si člověk uleví smíchem,“ dodala Tereza Těžká. „Mně třeba přišlo směšné, když se na schůzce muž, který už objednával Uber, vyděsil, když jsem se z legrace zeptala, jestli by mi koupil víno. To se vyděsil, že mi není osmnáct, že to nejde, že by to byl průšvih.“\nDokument V síti se začne od 27. února promítat ve dvou verzích: vedle „normální“, přístupné od patnácti let, vznikla i sestříhaná podoba pro diváky starší dvanácti let.\nNový příspěvek od Cykle02 » čtvrtek 27. 2. 2020, 18:37:04\nFilm V síti ukazuje část reality, hrozeb na internetu je více, říká kriminalista - Dvacet minut Radiožurnálu\nDo českých kin vstupuje dokument V síti, který ukazuje hrozbu zneužívání dětí v online prostředí. Film Víta Klusáka a Barbory Chalupové vyvolal veřejnou debatu o bezpečnosti dětí na internetu, ale také o tom, jak rodiče mohou své děti na podobná rizika připravit. Co všechno dětem v online prostředí hrozí? A jak proti sexuálním predátorům bojují policisté? Hostem Dvaceti minut Radiožurnálu je vedoucí oddělení informační kriminality pražské policie Václav Písecký.\n„Vzhledem k tomu, že se problematikou zabývám 15 let, tak mě nic nepřekvapilo, ale to ještě neznamená, že by film by neotevíral téma, které je velmi zajímavé,“ říká Písecký o dokumentu V síti.\nNa druhé straně poukazuje na to, že film se zabývá jednou určitou částí, hrozeb na internetu je ale daleko víc – velmi často dochází k dlouhodobému útoku na děti a není tak přímočarý, jak je vidět ve filmu.\n„Útoky jsou velmi často pozvolné, kdy se útočník snaží postupem doby získat důvěru své oběti, kterou následně zneužije. Ten proces trvá mnoho týdnů, možná měsíců,“ upozorňuje.\nDigitální stopa policii nasměruje\nV loňském roce jenom v Praze řešili policisté na 40 případů zneužívání dětí na internetu. Setkávají se přitom jenom s těmi případy, které někdo nahlásí, v tomto případě to jsou většinou rodiče. Jak je to ale s provozovateli internetových stránek nebo sociálních sítí?\n„Bohužel musím říct, že procento ze stran provozovatelů sociálních sítí nebo diskusních služeb je minimální,“ nastiňuje.\nA jak policie pachatele trestné činnosti dohledává? „Internet není anonymní místo,“ upozorňuje Písecký, podle kterého jakákoliv činnost na internetu zanechává digitální stopu, která může policii nasměrovat ke konkrétnímu uživateli.\nProfily a komunikaci nemazat\nVelmi složitou otázkou, kterou si policisté podle Píseckého pokládají už mnoho let, je to, jakým způsobem by na hrozby měli reagovat rodiče. Ti by měli především vědět, s kým děti na internetu komunikují, podobně jak je tomu v reálném světě.\n„Pokud dítě přijde za rodičem a svěří se mu, tak je to základ úspěchu, a reakce na toto jednání by měla být pozitivní. Pokud by došlo ze strany rodiče k zakazování internetu, tak dojde k tomu, že dítě se nebude dál svěřovat,“ podotýká.\nV případě nebezpečného jednání by pak rodiče měli zadokumentovat všechny důkazy o možné trestné činnosti. „Žádné profily a žádnou komunikaci nemazat, neodcházet ze sociální sítě, ale oznámit to policii a následně spolupracovat,“ radí.\nA pokud si rodiče nejsou jistí, zda došlo k protiprávnímu jednání, tak existuje na českém internetu mnoho anonymních poraden a organizací. „Není problém se poradit a zjistit, jako cestou se vydat,“ doporučuje.\nZdroj s možností poslechu audia: Film V síti ukazuje část reality, hrozeb na internetu je více, říká kriminalista - Dvacet minut Radiožurnálu\nNaposledy upravil(a) Marco Freeman dne čtvrtek 27. 2. 2020, 19:41:57, celkem upraveno 1 x.\nNový příspěvek od Kasz » pátek 28. 2. 2020, 15:45:26\nZde je opět zmínka o tom vráceném příspěvku:\nV síti: Do kin jde kontroverzní dokument o zneužívání dětí na internetu. Herci po natáčení potřebovali psychologa (Extralife.cz)\nDenisa Zajíčková, 21.2. 2020\nPřemýšleli jste někdy nad tím, co vaše dítě dělá na počítači? S kým může přijít do kontaktu? Máte nepříjemnou zkušenost z dětství? Nový šokující film V síti vypráví o tom, jak nebezpečné místo může internet být.\nV době sociálních médií, kdy je vše dostupné a každá informace na dosah, je mít počítač naprosto normální už od útlého věku. Pro dítě je snadné vystavit se, byť nevědomky, obrovskému nebezpečí. Pokud vám rodič řekne, že stoprocentně ví, co jeho dítě na internetu dělá, je to pouze naivní představa či přání. Nevěřte mu.\nOd určitého věku nelze mít absolutní přehled a všichni rodiče si to uvědomují – jen to nahlas nepřiznají. Chránit své dítě neznamená vždy vědět, co dělá, kde se pohybuje a jaké stránky navštěvuje. Chránit dítě znamená také dát mu takové znalosti a informace, aby se v určitých situacích umělo chránit i samo. Buďme natolik upřímní a přiznejme si, že něco takového zkrátka nejde vždy uhlídat.\nPřiznat si fakt, že nemůžeme jako rodiče stoprocentně uhlídat působení dětí na internetu, ale můžeme k tomu přistoupit edukativním způsobem, kdy budeme opakovaně děti na možná nebezpečí upozorňovat, je jedna z cest. Existuje tenká hranice mezi tím, co si dítě myslí, že na internetu může, a co mu následně může způsobit obrovský problém.\nŽeny předstíraly, že jsou děti, teď navštěvují psychologa\nDo českých kin přichází 27. 2. 2020 nový dokument V síti. Kontroverzním způsobem přibližuje rizika, která mohou sociální sítě a weby skýtat. Jedná se o natočený sociální experiment, kdy tři dospělé ženy na internetu předstírají, že jsou dvanáctileté dívky. Týnka, Míša a Niky. Píší si či telefonují na internetu s těmi, kterým se říká sexuální predátoři. Pro tyto účely vybudovali autoři tři virtuální dětské pokojíčky, aby prostředí bylo autentické. Z experimentu vyplynulo, že jen jeden ze dvou a půl tisíce lidí si s dítětem chce pouze psát, všichni ostatní se zaměřovali na sexuální fotografie a videa.\nExperiment neskončil pouze u psaní, ale gradoval až k osobním schůzkám, kdy se dívky setkaly s predátory osobně. Vše probíhalo pod dohledem ochranky a šesti kamer.\nSexuální násilí na internetu je něco, co je i v dnešní společnosti vysoce tabuizováno. Česká televize uvedla, že jedna třetina dětí zažila, že před nimi někdo masturboval prostřednictvím webkamery. Virtuální svět skýtá mnoho omylů a tajemství, proto se násilníci skrývají za dětskými profily, používají stažené cizí fotografie. Děti jsou důvěřivé a když si s někým píší, o jeho identitě automaticky nepochybují. Nemají automaticky potřebu zkoumat, zda jde či nejde o reálného člověka.\nSamotné natáčení filmu probíhalo pod dozorem odborníku. Přítomni byli pracovníci Linky důvěry, psychologové, právníci či specialisté na kyberkriminalitu. Dvě ze tří hereček musely po natočení filmu následně podstoupit další psychoterapii. S tím se jedna z hereček, Anežka Pithartová, svěřila v rozhovoru pro internetovou televizi DVTV.\nFilm vzbudil zájem pedofilní komunity\nFilm byl financován pomocí crowfundingu, kdy autor Vít Klusák chtěl vybrat minimálně 850 000 korun, aby byl film natočen. Podařilo se mu vybrat mnohem více, téměř přes tři miliony korun. V kampani slíbil, že kdo přispěje více než 15 tisíci korunami, bude uveden v závěrečných titulcích.\nProblém byl ale ve chvíli, kdy věnovala 15 000 korun i Československá pedofilní komunita, která zastupuje lidí trpící pedofilií. Od toho tvůrci couvli a příspěvek vrátili. Následně se přiznali, že se báli, aby spojení s touto komunitou filmu nepřineslo negativní popularitu a film by nemusel být správně pochopen. Výkonná producentka filmu Pavla Klimešová pro server Aktualne.cz uvedla, že si důkladně prostudovala web komunity a s takovou nemůže film spojit.\nFilm podpořila desítka slavných influencerů v České republice jako je @hellochristie, @acupofstyle či @dvatatove. Film měl v minulých dnech předpremiéru, které se účastnila řada známých osobností. Dokument je tak v důsledku toho hojně medializován a získává si pozornost, kterou si svým obsahem rozhodně zaslouží.\nNechte děti, ať film vidí samy, říkají autoři\nDokument bude uváděn ve dvou verzích od 12 a 15 let. Pro mladší publikum bude promítána sexuálně neexplicitní verze. Film bude rovněž prezentován na školách. Autoři doporučili, aby rodiče nechali tento film své děti shlédnout spíše se svými kamarády, než aby s nimi chodili do kin sami. Prý to tak bude mít větší vliv, s rodiči by se děti mohly stydět. Pravděpodobně nepůjde o film, který si pustíte dvakrát. Ale rozhodně půjde o dílo, které by měli vidět rodiče, děti, učitelé… a vlastně každý.\nNa Instagramu můžete příspěvky týkající se filmu sledovat pod účtem @v_siti_film.\nZdroj: Česká televize, Aktualne.cz, Wikipedia, Aerofilms\nNový příspěvek od Kasz » pátek 28. 2. 2020, 16:14:44\nČlánků je na téma dokumentu V síti opravdu hodně, informace se vesměs opakují, ale je to perfektní osvěta, v každém jednom článku je psáno, že typický predátor není pedofil, ta osvětová kampaň pro nás bude mít velmi dobré důsledky, více lidí bude vědět, že s těmi pedofily je to trochu jinak, myslím, že nám tím Klusák hodně pomohl. Přišlo mi dnes při tom množství různých článků opravu škoda, že jsme nemohli přispět na takový dokument, který nám pomáhá, který pomáhá našim cílům a který vlastně také spolupracuje s projektem Parafilik, jehož nastavení je zřejmé (akorát ty stránky Parafilika by to chtělo trochu vylepšit, jsou na první pohled psané horkou jehlou a některé ty slovní obraty zní hrozně). Takže zkopíruji zde ještě jeden článek - rozhovor s psycholožkou, a pak už jen odkazy na další, navíc i placené texty, ke kterým nemám přístup.\nV síti: Psycholožka radí, zda s dětmi jít na film a jak s nimi o tématu mluvit (Dáma.cz)\n27. 2. 2020 Markéta Žídková\n„Chlapci jsou na internetu stejně ohrožení jako dívky. Sexuální predátoři se navíc přestali maskovat za falešnou identitou stejně starých kamarádů, říká psycholožka Martina Viewegová z Psychoterapie Anděl. Už v okamžiku, kdy dítě začne používat internet, by s ním rodiče podle ní měli začít mluvit o bezpečnosti. „Dítě by mělo vědět, že úchyl na internetu nevypadá jako bezdomovec, ale jako „kámoš“, i by se mělo umět bránit,“ říká odbornice.\nKolik je pedofilů v mužské populaci? Podle odborných odhadů (přesná čísla samozřejmě neexistují) mezi jedním až pěti procenty. Jak je tedy možné, že na internetu je tolik sexuálních predátorů? „Většina virtuálních predátorů není pedofilních. Buď to jsou hebefilové, tedy ti, kteří mají rádi dospívající dítě, nebo to jsou „normální“ muži, kteří to berou jako prostor pro experiment, manipulaci a moc. Je to pro ně zábava a vzrušení,“ vysvětluje psycholožka Martina Viewegová. Téma sexuálního ohrožení dětí na internetu dnes opět připomíná film V síti, který jde 27. února 2020 do kin. Proto jsme si s Martinou Viewegovou povídali o tom, zda s dětmi na film jít, a i tom, jak děti na síti ochránit a co dělat, když už je někdo zneužije.\nŠla byste s dětmi na film V síti?\nUrčitě ano. Ale samozřejmě bych respektovala věkový limit. Bylo by zároveň vhodné si s nimi předem o dané problematice popovídat a po filmu probrat, nakolik se jejich představy liší.\nSouhlasila byste tedy i s tím, aby ho děti viděly ve škole? Film je přístupný dětem od patnácti let, vznikla i verze pro dvanáctileté děti.\nOpět ano a za stejných doporučení. Výhodou škol jsou i besedy, které s promítáním filmů bývají spojené, což činí film působivějším, než když na něj jdou děti s rodiči. Přeci jen od cizího je to pro dítě vždy zajímavější než od rodiče. Film jsem zatím neviděla, takže bych samozřejmě zvážila, jakým způsobem film ukázat dětem nezralým nebo citlivým.\nKdyž děti na film vezmu, měla bych si s nimi předem o filmu popovídat? Co jim říct? Jak je na film připravit?\nVýchova k bezpečnému internetu a virtuálnímu světu vůbec by měla probíhat už od chvíle, kdy se dítě dostane do kontaktu s mobilním telefonem a později i s internetem. Tedy ve chvíli, kdy jdu na tento film, tak by již dítě mělo být obeznámeno s tím, co se tam může dít, kdo ho může kontaktovat, mělo by vědět, že úchyl na internetu nevypadá jako bezdomovec, ale jako „kámoš“, i by se mělo umět bránit.\nPředpokládám, že takhle velké děti už mnohokrát slyšely, jak se chovat ve virtuálním světě. Nicméně připravit je můžeme na to, že můžou vidět nebo slyšet věci, které jim budou nepříjemné, možná něčemu nemusí rozumět. Ale je dobré je připravit i na to, že my samotní z toho můžeme být špatní.\nPo filmu si s nimi o tom asi budu chtít popovídat? Ale jak, co dětem říct?\nPopravdě, za ta léta, kdy dělám přednášky na toto téma pro děti i dospělé, tak mám pocit, že budeme otřesenější než děti. Takže s nimi klidně můžeme mluvit o tom, jak to zapůsobilo na nás, jak jsme se cítili, když… A samozřejmě se ptát, co naopak bylo důležité nebo emočně významné pro ně. Ideální by bylo, kdyby na závěr došlo k nějakému společnému plánu a návodu pro dítě, co dělat, kdyby se mu něco takového stalo.\nI pokud nechci, aby moje děti ten film viděly, třeba s tím přijdou od spolužáků a začnou se ptát. Jak vůbec o tématu sexuálního nebezpečí na síti začít mluvit? Jak je varovat, ale na druhou stranu je nevyděsit? Vezmou varování ode mne jako od rodiče?\nV praxi narážím na to, že rodiče nechtějí o problému vědět, protože je to pro ně příliš ohrožující. Takže mají tendenci předstírat, že to neexistuje, třeba tím, že o problému nemluví. Bohužel tím ohrožují pouze samotné dítě. Někdy narážím na představy, že jejich dítě by se tam takhle nechovalo, s cizími lidmi by si nepsalo… právě tyto děti jsou ohroženější, protože jsou zvyklé poslouchat bez nároku na vlastní názor a hlavně rodič často žije s nějakou představou o svém dítěti, ale nevnímá dítě jako takové. Byť samozřejmě existují děti, které jsou natolik asertivní a sebevědomé, že by se takto opravdu nechovaly.\nMyslím, že tyto promluvy s dětmi nejsou ani tak náročné pro děti jako spíš pro nás. Pokud my budeme vyděšení, těžko to děti vezmou. Je v pořádku se bát o ně, ale je důležité mít zpracované vlastní strachy s těmito věcmi spojené. Osvěta o sexuální nebezpečí na internetu se tolik neliší od osvěty, kterou bychom jim měli dělat o reálném světě. Stejně jako je musíme naučit, že ne každý člověk v reálu je kamarád a má dobré úmysly, tak je provést virtuálním světem.\nTýká se sexuální nebezpečí na internetu jen dívek?\nZ filmu to může vypadat, že ohroženou skupinou jsou jen dívky, a tím se falešně upokojí část rodičů, která má syny. Není to ale pravda. Chlapci jsou stejně ohrožení jako dívky. Možná ještě více, protože holčičky od mala připravujeme na to, že by se mohly stát obětí sexuálního násilí. Chlapci jsou často překvapení a zaskočení, že by je někdo mohl vnímat jako sexuální objekt a jejich fotku do půl těla by mohl používat k sexuálnímu uspokojení. Osvěta je tedy potřeba pro všechny děti bez ohledu na pohlaví.\nCo jsou největší problémy na internetu pro děti v souvislosti s pedofily, se sexuálním nebezpečím?\nJe potřeba si uvědomit, že většina virtuálních predátorů není pedofilních. Buď to jsou hebefilové, tedy ti, kteří mají rádi dospívající dítě, nebo to jsou „normální“ muži, kteří to berou jako prostor pro experiment, manipulaci a moc. Je to pro ně zábava a vzrušení. Problémem pro dítě je digitální stopa. Tedy to, že konverzace, fotografie, videa, vše, co mezi dítětem a predátorem proběhne, už ve virtuálním světě zůstává a může být zneužito. Často proti dítěti. Nebo jako návnada pro další děti. Predátor mu pak může ukazovat tento materiál se slovy: „Vidíš, je to normální. I ostatní děti to dělají.“\nV reálném světě taková zkušenost s dítětem otřese, nabourá mu důvěru v lidi, v sexualitu, může narušit psychosexuální vývoj, navíc se dítě teprve učí zacházet s hranicemi, učí se říkat ne a predátor je někdo, kdo mu hranice velmi radikálně a hrubě překračuje a nerespektuje je. A navíc dítě nutí do věcí, které mu nejsou příjemné nebo jim nemusí rozumět.\nCo je zrádné, je potřeba kontaktu a přijetí, kterou dítě přirozeně má. Tedy pokud predátor vyhrožuje tím, že se s dítětem přestane bavit, je to pro dítě odmítnutí, které v tomto věku často neumí zdravě zpracovat, vyhodnotit a přijmout.\nPak zde platí ještě jedna, pro dospělé nepochopitelná věc. A sice, jakmile odpovím na zprávu, byť negativně, už je tam vztah a s ním spojený pocit závazku. Ohroženější jsou děti, které jsou slušně vychované. Je přeci neslušné neodpovědět. Ovšem jakmile odpovím, druhá strana už ví, že jsem zaprvé zprávu četla a za druhé, že mě má v hrsti. Je jedno, že jsem toho člověka nikdy neviděla, neznám ho déle, než tři vteřiny, už je mezi námi kontakt a tím pádem vztah. Je potřeba si uvědomit, že dětský svět je jiný, než ten dospělý. A právě zde máme velký prostor pro výchovu a učení k aktivní obraně.\nLepší známky, méně alkoholu, drog a cigaret. Výzkumy z poslední doby…\nPokud nevím jak s dětmi o tomto nebezpečí mluvit, kde najdu věrohodné, dobré informace, případně kam se obrátit?\nParadoxně tam, kde nebezpečí číhá, tedy na internetu. Existuje e-learning pro rodiče, děti i odborné pracovníky na adrese: kpbi.cz. Na stránkách, jako je například internetembezpecne.cz, e-bezpeci.cz nebo seznamsebezpecne.cz, rodiče najdou množství potřebných informací. A těch odkazů je samozřejmě více, stačí si trošku zagooglit. Pokud jsem opravdu bezradná, mohu se obrátit na rodičovskou linku Linky bezpečí, na školního preventistu, místního policistu, který má na starosti přednášky ve škole nebo i na OSPOD, kde mě mohou nasměrovat na organizace, které se tomuto tématu věnují.\nKdyby někdo mé dítě na síti obtěžoval, kde hledat pomoc nebo co dělat?\nObecně je dobré naučit děti, že existuje Linka bezpečí, kam se mohou obrátit o pomoc, ať se děje něco jim, nebo jejich kamarádovi. Ne vždy se obrátí na nás, protože nám například nechtějí dělat starosti. Pokud se mi svěří, je důležité zdržet se silných emocí a nenadávat dítěti ani partnerovi, že je po něm. Někdy se děti svěřují ve chvíli, kdy už například poslaly takový materiál, stydí se, bojí se. Prostě to v současné době k dospívání patří. Není potřeba se nad tím pohoršovat či hroutit, ale je důležité to řešit a dítě ochránit.\nPokud jde o predátora, za mě osobně doporučuji kontaktovat policii. Své dítě můžu ochránit díky tomu, že máme dobrý vztah. Ale ostatní děti takové štěstí na rodiče mít nemusí. Tím, že predátora předám do rukou policie, tím mohu ochránit i jiné děti. Predátor bývá profesionál. Nebude si psát s jednou obětí. Pokud se vaše dítě s něčím takovým setkalo a nedokáže to samo zpracovat, určitě se obraťte na psychologa.\nPredátoři se přestávají bát\nJak Martina Viewegová podotýká, film V síti není první vlaštovkou, která se tohoto tématu týká. „Možná znáte projekt Seznamu seznamsebezpecne.cz, který byl právě zaměřený na predátory na internetu, prevenci tohoto fenoménu, kterému odborně říkáme kybergrooming (tedy stav, kdy se někdo zpravidla vydává za někoho, kým není, a jeho cílem je zmanipulovat nezletilou oběť buď k osobní schůzce, nebo k získání intimních a citlivých materiálů) a v jehož rámci vzniklo vícero zajímavých videí. V něm je právě znázorněno i to, že obětí bývají i chlapci, což považuji za důležité,“ říká psycholožka.\n„Co je pro mě osobně zajímavé, je proměna samotného predátorství. Zatímco v roce 2009, kdy seznamsebezpecne vznikl, se většina predátorů ještě alespoň snažila vydávat za vrstevníky obětí, film V síti ukazuje situaci, kdy je predátor natolik suverénní, že to nemá zapotřebí. Je tedy sám sebou a za sebe. Predátorem tedy může být opravdu každý. Tuto suverénnost vnímám jako důsledek minimálního postihu těchto pachatelů (často odcházejí s podmínkou) a též paradigmatu společnosti, kdy se stále zaměřujeme na to, co oběť udělala nesprávně. Namísto toho, abychom už jednou provždy začali obviňovat agresory. Což v praxi znamená vychovávat děti (potažmo dospělé) tak, aby uměli respektovat NE a zároveň věděli, že násilí (fyzické či psychické) není tolerováno,“ říká psycholožka Martina Viewegová.\nPsycholožka Martina Viewegová se věnuje poradenství v oblasti životního stylu a jeho změn, pracovních problémů a partnerských vztahů. Nabízí pomoc v případě psychosomatických potíží, špatných nálad bez objektivních důvodů, pocitu prázdnoty a ztráty životního smyslu. Přes deset let se věnuje bezpečnosti a rizikům kyberprostoru. V rámci tohoto tématu realizuje přednášky, besedy a odborné vzdělávání pro studenty, rodiče, odborné pracovníky, mezi které patří pedagogové, sociální pracovníci, policisté a další profese pracující s dětmi a mládeží.\nV síti se lapili směšní i odporní predátoři. Klusákův film ukazuje bezohlednost ve společnosti (iHned.cz)\nRecenze: Film o českých sexuálních predátorech pracuje se zásadními zvraty (Aktuálně.cz)\nKlusák: V síti není film o pedofilech, ale o zneužívání pozice silnějšího (SeznamZprávy.cz)\nNový příspěvek od Kasz » pátek 28. 2. 2020, 16:45:21\nDokument V síti varuje: Dvanáctileté děti jsou nejohroženější (Novinky.cz)\n28. 2. 2020 9:14 Věra Míšková, Právo\nDokument Víta Klusáka a Barbory Chalupové V síti otevírá třaskavé téma zneužívání dětí na internetu. Tři dospělé herečky s dívčím vzezřením Tereza Těžká, Anežka Pithartová a Sabina Dlouhá se pod dohledem filmařů přihlásily na sociální sítě, aby prožily zkušenost dvanáctiletých dívek on-line. Za deset dní je oslovilo 2458 potenciálních sexuálních predátorů, kteří od nevinné konverzace přecházeli k výzvám ke svlékání, masturbování a zasílání choulostivých fotografií.\nO cestách filmu k divákům poskytla Právu rozhovor Radka Urbancová z distribuční společnosti Aerofilms.\nFilm V síti určitě nemůže být přístupný od dvanácti let, ale přitom je to věk, jehož se bezprostředně týká. Jak jste tento problém vyřešili?\nOd začátku nám připadalo absurdní, že bychom ho právě dvanáctiletým dětem nemohli pustit. Ale z právního hlediska je jeho obsah takový, že se musí zařadit do kategorie filmů do patnácti let nepřístupných.\nHodně jsme to konzultovali, mimo jiné s psychologem a sexuologem Petrem Weissem. A i on nám řekl, že reálně sice dnešní děti už většinou tyto věci znají, ale z právního hlediska to nejde. Ani ne kvůli nim samotným, spíš kvůli rodičům.\nProto jsme se rozhodli pro testovací projekci verze, upravené pro mladší diváky, kterou jsme stejně chystali pro školní promítání. Děti na ni reagovaly velmi dobře, proto ji uvedeme i v kinech, v nichž měla být původně jen ta „pro dospělé“.\nDruhá verze se jmenuje V síti: Za školou, je přístupná od 12 let a hraje se v odpoledních časech. Máme představu, že na ni mohou rodiče poslat děti samotné, třeba s kamarády, protože děti v tomto věku už většinou nechtějí jít, zvlášť na takové téma, s rodiči, ale zajímá je to.\nČím konkrétně se obě verze liší?\nVerze V síti: Za školou je zkrácená, má jen 63 minut a jsou to vybrané klíčové momenty děje, které doplňují přímé vstupy protagonistek, které mluví na kameru, říkají dětem, co se v tu chvíli děje, co je správné udělat, a naopak co se nesmí. Má to edukativnější rozměr, odehrává se to víc ve verbální rovině, víc se v něm mluví, než ukazuje.\nZáběry na predátory jsou rozostřené proto, že zatím nejsou obviněni?\nPřesně tak. Musíme respektovat presumpci neviny. Ale hlavní důvod je, že ti, kteří jsou zachyceni ve filmu, jsou jen „chudáci“, kteří se nachytali zrovna, když se natáčelo, a nebylo by fér ten problém zredukovat na pár mužů, protože je plošný. Nechceme vyvolávat lynč proti pár jednotlivcům, ale otevřít téma.\nOsobně by se mi líbilo, kdyby se teď predátoři začali bát, protože nikdy nemohou vědět, že nejsou zrovna oni napíchnuti na štáb s kamerou. Třeba by jich pár ubylo...\nVelmi silná je právě scéna, když chlap, který se provinil, obviňuje dívčiny rodiče, že to oni se mají starat o to, co dělá jejich dcera. Bude k filmu související kampaň?\nVedle školních projekcí vzniká obsáhlý osvětový web, který bude spuštěný kolem premiéry. Budou na něm obsáhlé sekce pro děti, pro rodiče, pro učitele i pro predátory!\nProboha, proč pro ně?!\nVěřte tomu nebo ne, ale my už teď víme minimálně o jednom muži, který, když se zveřejnily první ukázky z filmu, teprve zjistil, že je toho všeho součástí. Ozval se na onen falešný profil a řekl, že svého počínání lituje a že začal navštěvovat sexuologa.\nVznikají i metodické materiály pro učitele, kterým už jsme film pouštěli a sbírali jejich poznatky. Ty jsme ještě stačili do dětské verze zapracovat. Na debaty budou jezdit tvůrci i odborníci. A i když samozřejmě nelze pokrýt všechny školy, jezdit se bude tolik, nakolik nám vystačí naše finanční a hlavně lidské kapacity. Aktuálně nás ale čekají ještě schůzky na ministerstvu školství, tak doufáme, že by z nich mohlo vzniknout ještě nějaké širší a systémové pokrytí osvěty v této oblasti.\nCo to je za úchylku, tohle predátorství? Ve filmu se mluví o tom, že nejde o pedofily...\nPodle statistik a průzkumů se ukazuje, že hodit všechny do jednoho pytle pedofilie by bylo sice jednoduché, ale mylné. Pedofilové jsou mezi internetovými predátory zastoupeni zhruba ve třech procentech. Zbytek jsou takzvaně psychosexuálně normální lidé, což je sice děsivé, ale je to tak.\nJak říká ve filmu sexuoložka, ti muži cílí na děti nikoliv proto, že preferují dvanáctileté, ale protože tyto dívky už jsou atraktivní, ale zároveň ještě lehce manipulovatelné.\nTéma sexu už je zajímá, ale jejich okolí je ještě vnímá jako děti, nemluví s nimi o tom. A najednou se objeví dospělý, který si s nimi povídá. Ten muž by sice třeba radši komunikoval s osmnáctiletou, ale ta už by mu na nic neskočila.\nVe filmu hrají tři dívky, ale problém se jistě týká i chlapců, proč tam žádný není?\nProtože prakticky nelze najít zletilého mladého muže (a zletilost tu byla podmínkou), který by měl nějaké herecké schopnosti a vypadal by na dvanáct let. Takový mladík má za sebou mutování, rostou mu vousy… Ale o chlapcích a kyberšikaně už několik filmů natočeno bylo, myslím, že nejsou opomíjeni.\nA další dva již jen jako odkaz:\nVít Klusák: Herečku z dokumentu V síti pásl predátor na Amatérech! (Blesk.cz)\nFilm V síti dává zakusit, co zažívají oběti sexuálních predátorů, podstatu problému ale míjí (a2larm.cz)\nNový příspěvek od Fx100d » pátek 28. 2. 2020, 19:27:33\nRecenze: Film o českých sexuálních predátorech pracuje se zásadními zvraty (aktualne.cz)\nPouze tři až pět procent mužů, kteří "loví" děti na internetu, jsou podle statistik pedofilové. Jak nazvat ty další, je otázka. Mimo jiné na ni hledají odpověď tvůrci pozoruhodného dokumentu V síti, který od včerejška promítají kina. První zjištění zní, že většina zvrhlíků, kteří jsou ztělesněním slizce zákeřného zla, na první pohled nemá kopyta ani rohy.\nDíky dlouhodobé reklamní kampani většina diváků zřejmě již před návštěvou biografu bude vědět, že režiséři Barbora Chalupová a Vít Klusák v dokumentu chytají do pasti sexuální predátory, kteří se prostřednictvím internetové sítě pokoušejí zneužívat nezletilé dívky. Přesto snímek dokáže překvapit, zneklidnit a bez bulvární senzacechtivosti místy šokovat.\nFilm - jako většina těch, které Vít Klusák natočil sám nebo s Filipem Remundou - není klasický dokument. Podobně jako Český sen z roku 2004 využívá rafinované mystifikace. Burcující tabuizované téma zneužívání nezletilých v kyberprostoru režiséři prozkoumávají s pomocí tří dospělých hereček holčičího vzezření, které fungují jako volavky.\nProtagonistky se přitom musely důsledně držet předem stanoveného kodexu. Ten jim mimo jiné předepisoval již během prvního kontaktu s muži deklarovat, že je jim 12 let, a naopak zakazoval kohokoli aktivně kontaktovat nebo svádět.\nÚvodní část dokumentu je jakýmsi "filmem o filmu". Tvůrci zaznamenávají přípravné fáze svého sociálního experimentu. A to od hereckého konkurzu přes výstavbu ateliérových dívčích pokojíčků, vybavených pečlivě vybranými rekvizitami, až po vytvoření falešných uživatelských profilů na sociálních sítích.\nBěhem pouhých deseti dnů dívky kontaktuje 2458 potenciálních sexuálních zájemců. Trojice mohla z časových důvodů navázat a udržovat virtuální kontakt samozřejmě pouze s částí z nich. S některými se, za přítomnosti skrytých kamer a ochranky, posléze setkala tváří v tvář.\nProč nezletilé dívky komunikují s cizími a staršími muži na sociálních sítích, je otázkou pro psychology a sexuology. Elementární, nijak podrobněji rozvedené informace v tomto směru poskytují odborníci, kteří byli přítomni při natáčení. Závažnost problému stvrzuje i skutečnost, že z 23 dívek přihlášených na casting mělo 19 z dřívějška vlastní zkušenost se sexuálními dravci.\nPro diváky, kteří o sexuálním násilí vůči dětem na síti mají jen mlhavé povědomí, bude zřejmě nejvíc šokující, s jakou rychlostí a v jakém množství jsou domněle dvanáctileté dívky kontaktovány. A s jakou přímočarostí jdou mnozí muži tvrdě "na věc". Mnohdy již po prvních větách začínají stáčet konverzaci k sexuálním tématům a návrhům. A ti nejotrlejší neváhají po několikavteřinové komunikaci - bez sebemenšího předchozího varování - začít masturbovat.\nJiní, "trpělivější", pod různými záminkami vybízejí dívky, aby se před webkamerou svlékaly, posílaly intimní fotografie nebo svolily se schůzkou. Dívky přitom oslovují muži všech věkových kategorií, různého vzdělání i sociálního statusu. Některé už nudí sledovat porno, jiní žijí v cizině, další jsou ve věku jejich dědečků.\nSměšnou, skoro až bezelstnou nesoudností se někteří stávají nechtěnými komiky, kteří - jako například "leštič" v seniorském věku - u diváků vyvolávají potřebný úlevný smích. Ten ale nic nemění na skutečnosti, že se i tito amatérští sexuální loudilové dopouštějí závažných trestných činů.\nNaopak až děsivé je setkání s několika ostřílenými sexuálními predátory. Poté co jim zašlou své obnažené fotografie, vytvořené fotomontáží, jsou děvčata vystavena brutálnímu vydírání. Setkávají se s bezostyšně zaťatou snůškou arogance, lží a výmluv, jimiž se jeden z deviantů snaží vyvinit ze zavrženíhodného chování.\nVšichni polapení jedinci jsou přitom zbabělci, neboť si pro ukájení oplzlých choutek vybírají ten nejsnazší terč - lehce manipulovatelné děti v začínající pubertě, které nebezpečným situacím na webu navíc samy často vycházejí vstříc z naivní zvědavosti.\nChoulostivé detailní záběry, které by při explicitním zobrazení překračovaly hranice pornografie, jsou v dokumentu rozpixelovány. S ohledem na diváckou skupinu, které se snímek nejvíce dotýká, nadto existují dvě verze. Ta první, nesestříhaná, je určena lidem starším 15 let. Ta druhá, nazvaná V síti: Za školou, je více "soft" a přístupná od 12 roků. Je výrazně kratší, pracuje s náznaky a doplňují ji osvětové vsuvky, v nichž herečky radí dětem, jak se v podobných situacích zachovat.\nDigitálně maskovány jsou rovněž tváře mužů, s nimiž herečky po sociálních sítích komunikují. Překvapivě přitom obličeje nejsou rozostřeny až tak důsledně, aby je nemohli identifikovat jejich příbuzní, známí nebo kolegové. Na druhou stranu: americká reality show To Catch a Predator, která se vysílala v letech 2004 až 2007 a jejíž tvůrci za policejní asistence líčili nástrahy na stejný typ sexuálních útočníků, tváře přistižených mužů nezakrývala vůbec.\nPřestože diváci na plátně často sledují jen počítačovou obrazovku s internetovým rozhraním a detaily dětských tváří hereček, stále častěji konfrontovaných se ztopořenými penisy, stominutový dokument je mozaikovitě strukturován tak, aby neustále udržoval napětí.\nNěkteré prostřihy na členy štábu, kteří v různých emotivních rozpoloženích sledují průběh videohovorů, sice působí nadbytečně, snímek ale pracuje s několika pečlivě načasovanými zásadními zvraty.\nZa to, že fungují téměř dokonale, vděčí výkonům všech tří hereček - nejen díky jejich obdivuhodné odvaze jít doslova s kůží na trh. Trojice neúnavně chatujících a skypujících děvčátek - Tereza Těžká, Anežka Pithartová a Sabina Dlouhá - autenticky napodobuje lolitovskou mimiku, gestikulaci, chichotání, stydlivé úsměvy, intonaci i slovník skutečných dvanáctiletých, za které se vydávají.\nPřestože pouze čtyřiadvacetiletá Tereza Těžká měla herecké zkušenosti před kamerou, figurantkám lze věřit, že jsou skutečně nezletilé. V komunikaci působí pohotově a bezprostředně emotivně reagují - natolik, až jedna ve vyhrocené situaci "vypadne" z role.\nPřestože se jedná o dokument, minimálně Tereza Těžká by za herecký výkon příští rok zasloužila nominaci na České lvy i Ceny české filmové kritiky.\nNa dokument V síti, na jehož základě již policie zahájila trestní řízení, by měl zajít každý rodič, jehož dítě dovede zapnout počítač. Emotivně intenzivní, mnohdy až mrazivý snímek se řadí k dokumentům typu Šmejdi nebo Hranice práce, jež mapují zásadní aktuální problémy a mají potenciál rozpoutávat bouřlivou celospolečenskou debatu. O kolika dalších českých filmech z posledních let lze něco takového říct?\nNový příspěvek od Fx100d » pátek 28. 2. 2020, 20:10:12\nKoupil jsem na iHned.cz článek o dokumentu v síti, zde je.\nJedinečný je nikoli svou originalitou, před podobnými nebezpečími varovala videa už v době, kdy ještě počítače obsahovaly disketové jednotky. Silný je hlavně v tom, v jakém detailu a s jakými emocemi zprostředkovává konkrétní situace. Ty se dovedou diváků dotknout více než stohy faktů a čísel. "Co se dalo připravit, jsme připravili," přibližuje vznik filmu Klusák. "V pokojíčcích byly jen knihy a učebnice, jaké má dvanáctiletá holka. Byly tam ošahané vypínače. Aby samy věřily, že se propadly do dětství, přinesly si vlastní hračky." K tomu je maskérka hodinu líčila, neboť dívky v tomto věku mají jinak prokrvený obličej.\nIluze prý byla tak dokonalá, že se do ní propadly jak herečky, tak štáb. "Občas jsme na ně s Bárou Chalupovou byli přísní a nepříjemní, protože jsme měli pocit, že máme na place tři zpovykané fakany," vzpomíná Klusák. Snímek V síti, jak už je u Klusákových projektů tradicí, celý tento proces vytváření iluze pečlivě mapuje. A teprve když se v ní hrdinky i diváci pohodlně zabydlí, zapnou se falešné profily na několika sociálních sítích. A začnou chodit stovky žádostí o přátelství.\nV síti je důkladně vystavěný, nasvícený, ozvučený i sestříhaný film. Po předchozím titulu Svět podle Daliborka Klusák pokračuje ve snaze vytvořit formálně velmi precizní dílo, s nároky, jaké jsou v Česku kladené spíše na hrané snímky. Svět podle Daliborka byl až příliš rozkročený mezi dokumentární a hranou estetikou, ale také tematicky. Fungoval lépe jako smutný portrét výstředního muže s nedospělými zálibami a extremistickými sklony než jako obraz samotného neonacismu.\nNovinka V síti se naopak cele soustřeďuje na zkoumaný fenomén a podřizuje mu i formální stránku. Tvůrci nevytvářejí žádný démonický obrázek o nevinných dívkách, na které číhá na druhé straně obrazovky absolutní zlo. Ani nechtějí pořádat hon na "prasáky". Naopak ukazují mnoho různých podob, jaké může mít komunikace dospělého muže a domněle nezletilé dívky mířící k sexuálnímu uspokojení predátora.\nMísty je to odpudivá podívaná − hlavně kvůli bezohlednosti mnoha mužů, kteří neváhají děti degradovat na objekty své sexuální touhy. Začátky videohovorů, v nichž rovnou kdosi zcela neskrytě (když nepočítáme rozkostičkování) masturbuje, dovedou znechutit. Tvůrci ale nikdy nejdou za hranu, nezahrnují diváky přílišnou záplavou hnusu. Ve filmu je naopak i spousta vtipných, odlehčených míst, která přirozeně vyvěrají ze situace. Dívky někdy švitoří mezi sebou, jedna při dlouhém tichu na svých sociálních sítích naoko vzdychá, že ji nikdo nechce. A mnozí z mužů jsou ve svém počínání směšní. Třeba jeden s vizáží a hlasem venkovského balíka, který mimo záběr onanuje a na přímou otázku odpovídá: "Já si tu něco leštím." Pak zavěsí.\nTo rozesměje nejen herečku, ale i štáb a přítomné odborníky, jejichž reakce jsou občas ve filmu vidět. "Nejradši bychom zůstali za kamerou. Nechcete se točit při tom, jak někoho vystavujete tomu, že před nimi muži masturbují," poznamenává Klusák, že jejich rozhodnutí být občas v záběru má především solidární povahu.\nNavzdory drsnému tématu je nakonec V síti jedním z divácky nejvstřícnějších Klusákových filmů. Ne že by z něj bylo lehko u srdce. Ale proto, že je to přesně vystavěný dramatický tvar s jasnými vzestupy a pády, který se prožene po celém spektru emocí. Navíc jen těžko bude tentokrát tvůrcům někdo spílat za přílišný aktivismus nebo že stojí jen na jedné straně. Není to snímek o pedofilech, kteří do podobných interakcí s dětmi vstupují jen v minimálním procentu případů. Je to především film o necitlivosti a bezohlednosti, která sílí v celé společnosti. Jen v této formě dalece překračuje hranice práva i morálky.\nNový příspěvek od Cykle02 » sobota 29. 2. 2020, 9:24:52\nNový příspěvek od Cykle02 » sobota 29. 2. 2020, 19:30:53\nNový příspěvek od Cykle02 » pondělí 2. 3. 2020, 8:30:22\nV síti: past na sexuální predátory, kteří v online prostoru útočí na nezletilé dívky [recenze filmu] (AVmania.cz)\n3 herečky, 3 pokojíčky, 10 dní a 2458 sexuálních predátorů. Psychosociální experiment, který naléhavým způsobem otevírá téma zneužívání dětí na internetu.\n+Způsob, jakým se tvůrcům k tomuto tématu podařilo nasměrovat pozornost široké veřejnosti. -Divák ví, že tvůrci trochu návodně pracují s jeho emocemi a přesto se jim neubrání. 8/10\nNejen díky desítkám rozhovorů s tvůrci dokumentu i jeho protagonistkami, které v něm na sebe berou identitu nezletilých dívek, jste určitě zaznamenali masivní a v několika fázích už od loňska běžící reklamní kampaň k filmu V síti. Ten naléhavým způsobem otevírá téma zneužívání dětí na internetu sexuálními predátory. Dokument tuto problematiku nejen mapuje, ale šíří i osvětu o ní a přispívá tak k prevenci tohoto nebezpečného jevu.\nRežisér Vít Klusák se ve svých dokumentech, ať už vytvořených samostatně (Matrix AB, Svět podle Daliborka), nebo ve spolupráci s Filipem Remundou (Český sen, Český mír, Dobrý řidič Smetana), vždy věnoval důležitým tématům, jež hýbou společností.\nU jeho dokumentů se silně autorským rukopisem a zviditelněním role jejich tvůrce, se zároveň objevovaly výhrady, že ve snaze upozornit na nějaký fenomén tuto realitu pouze nezaznamenávají, ale režisér jí manipuluje a posouvá ji do stylizované podoby. Nejvýrazněji se tyto hlasy ozývaly asi u portrétu neonacisty Daliborka.\nU dokumentu V síti, který Klusák vytvořil ve dvojici s Barborou Chalupovou, vykládají tvůrci karty na stůl a odhalují nám svou tvůrčí metodu i pravidla, jichž se budou během svého psychosociálního experimentu držet. Dokument pak zaznamenává jeho průběh i to, co během něho zjistili o sexuálních predátorech a motivacích jejich chování.\nCelý tento projekt vznikl, když na podzim roku 2017 Klusáka oslovila jedna telekomunikační společnost, zda by pro ni nenatočil virální video, které by upozornilo na strmě vzrůstající čísla zneužitých dětí na českém internetu. Vít Klusák k projektu přizval kolegyni Barboru Chalupovou a společně se pustili do rešerše formou pokusu.\nNa serveru lidé.cz vytvořili důvěryhodně vypadající falešný profil 12leté dívky Týnušky a čekali, co se bude dít. A dělo se. Během prvních 5 hodin existence profilu dívku oslovilo 83 mužů ve věkovém rozmezí 23 až 63 let a to v drtivé většině s explicitními výzvami ke společné masturbaci pomocí videohovoru. Mnozí z nich bez předchozího upozornění posílali fotografie svých ztopořených penisů, případně odkazy na nejrůznější porno, včetně zoofilního.\nVolavky na predátory\nDvojici dokumentaristů materiál natolik šokoval, že se rozhodla toto téma zpracovat nikoliv formou krátkého spotu, ale celovečerního dokumentu, který by tento jejich výzkum rozvedl. Jeho hlavní linka tak sleduje psychosociální experiment, pomocí něhož tvůrci zviditelňují, s čím se v online prostoru potýkají děti a především dívky ve věku 11 až 13 let.\nTři zletilé herečky s dívčími rysy Anežka Pithartová, Tereza Těžká a Sabina Dlouhá prostřednictvím falešných profilů na sociálních sítích (Facebook, Skype, Lidé.cz) předstírají, že jsou dvanáctileté dívky Týnka, Míša a Niky. Ve věrných kopiích dětských pokojíků, postavených ve filmovém ateliéru, chatují a skypují s muži všech věkových kategorií, kteří je na internetu vyhledali a oslovili.\nBěhem deseti dnů trvání tohoto experimentu jich bylo 2458. Drtivá většina z nich po dívkách požadovala sex prostřednictvím videohovoru, u něhož se část z nich uspokojovala, posílala jim fotografie a videa svých přirození, odkazy na pornografii, vyzývala je k svlékání nebo aby ony poslaly své intimní fotografie. Jen jeden ze skoro dvou a půl tisíce mužů si s dívkou chtěl jen psát, na což štáb dokumentu reaguje dojetím v záplavě všech těch oplzlostí, s nimiž se musely potýkat.\nEtická pravidla chování dívek během tohoto kontrolovaného experimentu byla přitom dopředu dána. Dívky nesměly dotyčné muže nijak provokovat, tedy flirtovat s nimi, navazovat s nimi kontakt jako první a od počátku hovoru měly zdůrazňovat svůj nezletilý věk.\nAby byla iluze dvanáctiletých dívek dokonalá, tak kromě líčení, oblečení nebo plakátů v pokojíčcích dívek jsou tyto zaplněné i opravdovými předměty z dětství hereček. Věci z jejich života se tak vztahují k jejich reálné minulosti, na fingovaných profilech pak mají fotky z doby, kdy jim bylo tolik, kolik v dokumentu předstírají.\nObecnější vzorce predátorského chování\nO jak závažné téma jde, potvrzuje ve filmu už casting hereček na úlohu oněch tří dívek, kdy z 23 adeptek 19 potvrdí, že útok predátora na internetu zažilo. Po jedné z nich muž požadoval panenskou moč. Ve stovkách mužů, kteří se dívkám ozvali, pak členka štábu, maskérka, odhalí totožnost jednoho z nich.\nTvůrci zkoumají jak fenomén nevyžádaného sextingu, tak modely predátorského chování na internetu. K požadavkům sexuálního charakteru na dívky docházelo ze strany mužů většinou už během prvních třech minut jejich hovoru. Z těchto mužů si pak tvůrci vyberou několik z nich a sledují eskalaci jejich jednání vůči dívkám v delším časovém záběru, který má poukázat na obecnější vzorce predátorského chování jako je vydírání a zastrašování i na to, jaký typ mužů se ho dopouští.\nStatistiky říkají, že nejde o pedofily, těch je mezi nimi jen 3 až 5 procent. Jde spíš o muže, kteří si užívají, že mohou dívkami manipulovat, dostávat je pod tlak třeba tím, že jim vyhrožují, že zveřejní jejich odhalené fotky, pokud neudělají to, co po nich požadují. Společné pro ně je, že je pojí narušené vztahy v rodině nebo s okolím, netečnost vůči pocitům druhých, nějaká frustrace, prázdnota uvnitř nich, kterou zaplňují tímto způsobem.\nZkoumání toho, kam až jsou ochotní zajít, pak ústí do reálné konfrontace dívek s nimi pod dohledem skrytých kamer a profesionální ochranky. Jde o muže, kteří toto setkání sami iniciovali, a je zajímavé sledovat, jak potom, většinou bez známky sebereflexe, své selhání komentují.\nJejich chování a jednání po celou dobu v hale, kde tento experiment probíhal a kde sídlil štáb, sledují a komentují experti, například ředitelka Linky důvěry, psycholožka, sexuoložka, právník nebo kriminalista se specializací na kyberkriminalitu.\nTi všichni mimo to, že slouží jako podpora protagonistkám experimentu, zasazují ukázané modely predátorského chování do širších souvislostí a přispívají k tomu, že dokument má i výrazný edukativní rozměr. Na mnoho otázek, které vzbuzuje, ale odpověď nemají, třeba zda a jak regulovat sociální sítě, na nichž k takovému jednání dochází. Internet je svobodný a odpovědnost za to, na jakých platformách a jakým způsobem děti komunikují, se tak přenáší především na rodiče.\nOdborníci, kteří po celou dobu tok experimentu, spolu se štábem, usměrňovali a radili dívkám, jak s predátory komunikovat, zároveň prostřednictvím něj upozorňují, jaký může mít tento druh konverzace dopad na jejich psychiku. Že mohou mít problémy v navazování partnerských vztahů, propadat panickým stavům z pocitu ohrožení apod.\nRozpoutání debaty ve veřejném prostoru\nStominutový dokument proto vznikl i v kratší, hodinové verzi, určené pro školy, s názvem V síti: Za školou. Ten nemá obsahovat tolik záběrů sexuální povahy a má být posílen jeho edukativní ráz o praktické rady, návody a komentáře hereček, které si zkušeností se sexuálním obtěžováním na internetu samy prošly. Tato kratší verze je určená pro děti od dvanácti let, ta delší je vhodná od 15 let.\nAle i rodiče, kteří by navštívili onu plnou verzi v doprovodu svých dětí, se nemusí obávat explicitnosti přehlídky penisů. Ten amorální hnus, který se na nás valí, spočívá především v chování těchto predátorů. Jejich tváře jsou za pomocí digitální masky rozostřené, ale jejich hlas mohou identifikovat ti, kteří je znají.\nTvůrcům nejde o jejich stigmatizaci, o vyvolání honu na ně, i když materiál z natáčení policii na její žádost poskytli a ta na základě něho začala jednat. Snaží se vyvolat o tomto tématu debatu, o čemž svědčí nejen množství rozhovorů, které k němu v rámci propagace filmů poskytli a poskytují, ale i chystaná verze pro školy a s ní spojená tour tvůrců po Česku a také kniha, v níž by měli dostat větší prostor k výpovědím sami predátoři.\nRozpoutat debatu ve veřejném prostoru se jim povedlo už před uvedením dokumentu a je opravdu jejich zásluha, že se o zneužívání dětí na internetu v posledních měsících víc mluví. Zda a jakým směrem se tato debata vyvine a jestli přispěje k větší odpovědnosti provozovatelů online služeb, uvidíme. Míra společenské prospěšnosti dokumentu je ale už teď veliká v tom, jak se tvůrcům podařilo k tomuto tématu nasměrovat pozornost široké veřejnosti.\nNový příspěvek od Cykle02 » pondělí 2. 3. 2020, 9:15:30\nKlus jako sexuální predátor: Moje role je symbol, výhrůžek se nebojím, čtu je denně (Aktualne.cz, Emma Smetana)\nAnonymita internetu dává prostor našim démonům, to je třeba zpřehlednit. Měli bychom být na sítích s fotkou a registrovaní. Jsem herec, rád se roli úplně odevzdám, řešili jsme, jestli ta stylizace není přehnaná, ale je to symbolické. Chystáme i přednášky pro školy, říká Tomáš Klus, který natočil klip k písni Kde je Máma na podporu filmu Víta Klusáka V síti o sexuálních predátorech.\nVideo s rozhovorem webu.\nNový příspěvek od Cykle02 » pondělí 2. 3. 2020, 15:10:00\nA nevadí, že je mi 12? ptají se ve filmu V síti herečky Tereza Těžká, Anežka Pithartová a Sabina Dlouhá. Nechaly se namaskovat za náctileté a pro účely natáčení dokumentu komunikovaly se sexuálními predátory na internetu. Jak moc se to dá brát jako role a kdy přichází reálné znechucení? Jak si mohly pomáhat vzájemně a kdy byl potřeba psycholog? A věří, že ta zkušenost aspoň někomu pomůže? Ptá se Lucie Výborná.\nJak se říká Člověk už se skoro bojí otevřít konzervu, aby na něj nevyskočil Klusák s tím jeho dokumentem.\nNový příspěvek od Cykle02 » pondělí 2. 3. 2020, 17:33:44\nDokument V síti vidělo přes víkend 115 245 diváků. Je to nový rekord (Lupa.cz, Jan Vaca)\nDokumentární film V síti, který mapuje chování sexuálních predátorů na internetu, vidělo jen během víkendu 115 245 diváků. Na své facebookové stránce to oznámili tvůrci filmu.\nPodle společnosti Aerofilms, která je distributorem filmu, je to srovnatelné s českými hranými komečními hity. „Jedná se o historicky nejlepší první víkend dokumentu v českých kinech (doposud toto prvenství držel film Michael Jackson’s This Is It s 91 824 diváky) a 9. nejlepší první víkend českého filmu,“ uvedli zástupci Aerofilms.\nZ českých dokumentů byl zatím nejúspěšnější dokument Trabantem do posledního dechu. Ten v roce 2016 vidělo v kinech za první víkend přes 18 tisíc lidí.\nO filmu jsme si před premiérou povídali s výkonnou producentkou Pavlou Klimešovou.\nPodcast s ní si můžete poslechnout zde: Pavla Klimešová (V síti): Šokovalo nás, jak brutálně sexuální predátoři útočí\nTvůrci filmu ještě před natáčením vytvořili falešné profily tří dvanáctiletých dívek. V dokumentu je hrají dospělé herečky s mladistvým vzhledem (postavy jménem Michaela Soukupová, Týna Junová a Nikola Komárková).\nŠtáb filmu pak strávil ve studiu, v němž vyrostly i tři dětské pokojíčky, celkem deset dnů. A během nich zaznamenal celkem 2458 mužů, kteří se od dívek snažili získat intimní fotografie nebo videa. Dokument, jehož režiséry jsou Vít Klusák a Barbora Chalupová, zachycuje i explicitní sexuální chování některých útočníků.\nKdo chytá v síti - Marika Pecháčková (Databáze knih)\nNový příspěvek od Cykle02 » úterý 3. 3. 2020, 9:41:53\nDISKUZE KE KNIZE KDO CHYTÁ V SÍTI (SEKCE KNIHY)\nNový příspěvek od Cykle02 » úterý 3. 3. 2020, 17:24:00\nJe doma Ála? Aleš Stuchlý a Vít Schmarc z filmově-kritického magazínu Čelisti tentokrát uvízli V síti. Je dokument Báry Chalupové a Víta Klusáka zasloužený blockbuster nebo jde především o laboratorium oplzlostí? A co na to Petr Čepek?\nBuď safe online je společný projekt Jirky Krále a odborníků z Avastu. Naučíme vás, jak být na internetu v bezpečí. Technologie, aplikace, sociální sítě i hry jsou naše parketa, a proto máme se soukromím a bezpečností v online prostředí velké zkušenosti, o které se s vámi rádi podělíme. Mrkněte na videa, které jsme společně natočili a zjistěte, na co si dát pozor. Pokud se vám budou líbit, budeme rádi, když jim dáte like nebo je okomentujete.\nNový příspěvek od Kasz » úterý 3. 3. 2020, 22:19:38\nNemůžete někdo těm klukům z Radia Wave napsat, že ČEPEK není Česká pedofilní komunita, ale Československá pedofilní komunita?\nNový příspěvek od Cykle02 » úterý 3. 3. 2020, 22:43:59\nKasz píše: ↑úterý 3. 3. 2020, 22:19:38 Nemůžete někdo těm klukům z Radia Wave napsat, že ČEPEK není Česká pedofilní komunita, ale Československá pedofilní komunita?


Podpora Windows 7 v Apple Boot Camp až koncem roku – Živě.cz\nčlánek AdmWin DE: Daňová evidence se vším všudy SDÍLET NA FACEBOOKU TWEETNOUT\nMajitelé počítačů Apple, kteří budou chtít v dual boot režimu provozovat i finální verzi Windows 7, si budou muset počkat až na konec tohoto roku. Kalifornská společnost totiž na svém diskusním fóru oznámila, že chystá kompletní podporu nového systému konkurenční firmy v nástroji Boot Camp, nejspíše jí ale začlení až za pár měsíců.\nZákladním požadavkem bude počítač Apple na platformě Intel, operační systém Mac OS X 10.6 Snow Leopard a samozřejmě aktualizace samotného Boot Campu. Kromě toho bude nutné vlastnictví legální kopie Windows 7 v edicích Home Premium, Professional nebo Ultimate. Windows 7 však nebude možné spustit na všech počítačích. Podle vyjádření Applu nebude podporována většina počítačů vyrobená v roce 2006. Nemusí tak fungovat 17“ a 20“ modely iMac, Mac Pro laptopy MacBook.\nNa internetu nicméně lze v současné době nalézt postupy, které přes aktuální verzi Boot Campu Windows 7 na počítačích Mac dokáží v dual boot režimu zprovoznit. Při normálním pokusu se při bootování z Windows 7 média objeví černá obrazovka s blikajícím bílým kurzorem a počítač zamrzne. Nutný je pak tvrdý reset a vysunutí média z mechaniky.\nWindows 7 lze na Mac OS X zprovoznit virtualizovaně. Parallels Desktop už podporu pro nový systém Microsoftu přináší, stejně tak i nový VMware Fusion 3. Ten dokáže Windows 7 zprovoznit i v akcelerovaném módu, je tedy možné využít i veškerých grafických efektů či třeba podpory DirectX. Funguje i tzv. bezešvý mód pro chod aplikací z virtualizovaného systému vně samotné „okno“ systému.\nBoot Camp je nátroj přímo zabudovaný v Mac OS X, který zpřístupní uživatelům instalační proces Windows na druhý diskový oddíl a při startu počítače pak dá na výběr, který systém se má spustit. K dispozici jsou i ovladače, je tedy možné využívat všechny klávesy a komponenty počítače Apple pod Windows.\nDiskuze (62) › Další článek: AdmWin DE: Daňová evidence se vším všudy\nTémata článku: Apple, Windows 7, Většina počítačů, Windows 7 Ultimate, Reset, Camp, Podpora, Legální kopie, Kalifornská společnost, A/B, Podpor, Boot Camp, Černá obrazovka, Diskový oddíl, Černá verze, Cam, Win +, Leopard, APP, Windows +, Apple Mac, Campus, Window, Vmware fusion, Windows 7 Home Premium, Apple macbook pro na Mall.cz


Špaletová okna – Olomouc • NejZóna.cz\nŠpaletová okna – Olomouc\nPoptávám opravu vnějších rámů starých špaletových oken v památkové zóně hk. odstranění starého laku, tmelení, nový nátěr, okapničky, atd. dále poptávám u obou oken přesklení vnějši řady oken izolačními dvojskly + přetěsnění. prosím o nacenění zakázky....\nRychlá domluva, odborné poradenství ze strany dodavatele vedlo k rozdělení prací tak, aby byl výsledek kvalitou co nejlepší. velice oceňuji přístup pana šimona! dodržen termín i dohodnutá cena.\nOprava špalety (asi) kolem celého okna včetně usazení parapetu - viz foto zdravim reaguji na vaši poptavku rád vam pomužu mam toho sice hodně ale mužem se sejit a domluvit se s pozdravem bárta.\nVynikající domluva, nabídka ceny, provedení práce, dodržení termínů. určitě se na pana bártu ještě obrátíme. mohu všem vřele doporučit.\nZednické zapravení oken - vnitřní\nPoptávám zapravení vnitřních špalet po výměně oken a instalaci vnitřních parapetů. jedná se o dvě tříkřídlá okna 2250x1450 mm, jedno jednokřídlé 800x1450 mm a malou lodžii cca 2000x2000 mm. termín realizace: co nejdříve, konkrétní termín dle vašich možností.\nŠpaletová okna, Kroměříž\nŠpaletová okna, Zlín\nDobrý poptávám opravu spaletovych oken - rozměry jsou velké okno 110x100. okno koupelna 110x100 zach.okno 50x95. děkuji.


Škola Strossmayerovo náměstí slaví 100 let\nOd svého otevření v roce 1907 naše škola vzdělala a vychovala tisíce dětí a studentů a stala se vyhledávanou školou Prahy 7. V současné době je Základní škola na Strossmayerově náměstí, kde studuje 340 žáků, velmi dobře hodnocena odbornou i rodičovskou veřejností.\nŠkola letos slaví sté výročí od svého otevření. Do vínku jí tehdy byla dána krásná secesní budova, prostorné místnosti a příhodná poloha. Na každého kolemjdoucího musí dýchnout závan historie, opravená fasáda a nové barvy její krásu ještě zvýrazňují.\nVybavení školy je však moderní a splňuje všechny požadavky dnešní doby. Najdete zde kromě prostorných učeben například tři tělocvičny, vybavené jazykové a počítačové učebny, novou kuchyňku určenou pro výuku žáků a keramickou dílnu. Žáci i učitelé se mohou stravovat v jídelně, pro kterou jsou jídla připravována v místní moderní kuchyni splňující náročné evropské normy. Pro nejmenší je připravena školní družina.\nTím nejcennějším, čím škola disponuje, je však kvalifikovaný pedagogický sbor, který prošel cyklem náročných seminářů a zpracoval školní vzdělávací program se zaměřením na tvořivou školu, činnostní učení a výuku anglického jazyka od prvního ročníku.\nŠkola je od roku 1995 právním subjektem a od stejného roku Fakultní školou Pedagogické fakulty UK. Prostor k rozvoji je poskytován jak dětem nadprůměrně nadaným, tak i méně nadaným tak, aby jejich znalosti a dovednosti vždy odpovídaly jejich možnostem. Tím je také charakterizováno postavení školy mezi ostatními školami – je to moderní škola pro všechny.\nV průběhu uplynulé stovky let vychovala škola mnoho excelentních studentů, ale i dnes je zřejmé, že většina jejích současných žáků převezme štafetu úspěšnosti jejich předchůdců. Na potomky naší staré dámy můžeme být všichni pyšní.\nVýznamné výročí oslavíme ve Velkém sále Kulturního domu Vltavská v pondělí dne 5.listopadu 2007 od 16:00hod.\nVýstava o historii a současnosti školy bude slavnostně zahájena v úterý 6.listopadu 2007 v 16.00hod. v přízemí školy. Pro veřejnost bude otevřena do čtvrtka 9.listopadu vždy od 14.00 do 17.00hod.\nNa obě připravované akce srdečně zveme všechny, kdo se chtějí společně s žáky, zaměstnanci a absolventy pobavit, popřípadě zavzpomínat …\nMgr. Ludmila Kyryanová


Humoristické - Beletrie - Knihy - Peřina v kufru - Knižní trhy\nBěžná cena: 188,- Kč\nVaše cena: 141,- Kč\nAutor: Bešťáková Eva\nEAN kód: 9788085926408\nRozměr: 135x207 mm\nFoto nebo ilustrace: Nejsou\nPopis stavu: Déle skladovaná, zašlý papírový přebal knihy\nKnížka se zřetelnými autobiografickými prvky pobaví nejen vtipem, komickými scénami a humornou nadsázkou - mnohým čtenářům a zejména čtenářkám bude určitě blízké samotné téma. Kdo z nás si neprožil peripetie s kolejemi či hledáním podnájmu nebo čekání na zázračný dekret, zoufalou snahu konečně snesitelně a třeba kdekoliv bydlet, jen když bude střecha nad hlavou a vytoužený klíč v ruce?\nAutorka sleduje hrdinku, stíhanou od dětství dvěma kuriózními "fantomy", na její strastiplné cestě za splněním snu (mít tu střechu a klíč) a kromě stavby domu (literárně už mnohokrát využité) představuje čtenáři pestrou škálu svízelů, které takové putování provázejí.\nPříběh začíná studentským mládím hrdinky a končí bizarní pointou, která jej jako v začarovaném kruhu vrací na začátek, i když samozřejmě opět v nadsazené vizi. Láska, tajemství, rodina, přátelství, sousedé, společenské proměny střídající se v běhu času a na druhé straně neměnná zlá byrokracie se v hrdinčině osudu proplétají stejně jako v životě každého z nás, a autorka znovu prokazuje totéž co v předchozí tvorbě: že život nejen zná, ale dokáže vidět s humorem i jeho nepříjemné stránky. V Peřině v kufru najdete jak vzpomínky na dnes už neuvěřitelné časy, tak pobavení nad žhavou současností, a to všechno tak trochu na okraji reality a zcela a hlavně za mezí vážnosti.\nŽmijovský Marek, ISBN: 978-80-251-3230-2, Computer Press\n5 hereckých dramat\nLaňka David, ISBN: 978-80-86983-71-4, Daranus\n89 míst k sedění\nPavlovič Vladimír, ISBN: 80-7227-198-9, Petrov\nA bůh stvořil Internet\nHuitema Christian, ISBN: 80-204-0576-30,145, Mladá fr\nA Oscara dostává....\nŠulc Stanislav, ISBN: 978-80-204-2432-7, Mladá fronta\nAfghánská mise: Logár\nSládek Ota, ISBN: 80-903749-2-1, Andplay\nAndrlová Johanna, ISBN: 80-86337-20-0, Eroika\nAikido - Průvodce sportem\nRödel Bodo, ISBN: 80-7232-292-3, KOPP\nAkta Bond - neoficiální průvodce světem agenta 007\nLane Andy, Simpson Paul, ISBN: 978-80-204-1790-9, Mladá fronta\nKalfus Ken, ISBN: 978-80-207-1228-6, Odeon


Dárkový balíèek è.35 - vánoèní, firemní èokoládové dárky Vánoce\nDárkový balíèek è.35 - vánoèní, dobré nápady na firemní dárky a vánoèní pøání pro Vaši firmu\nZamyslete se na chvilku nad tím, jaké manaøerské propagaèní a reklamní pøedmìty vybrat pro své klienty. Tøeba èokoládové vánoèní dárky, to je dobrý tip na best dárky jak pro zamìstnance tak i pro Vaše klienty. Máme dobré a vtipné nápady na firemní best dárky na Vánoce. Snadno tak zrealizujete firemní vánoèní pøání. Posloužíme Vám, hledáte-li tipy i na jakékoliv jiné reklamní pøedmìty, tøeba dárkové koše. Dnes jsou stále populárnìjší vánoèní pøání z èokolády místo døívìjších novoroèenek jen z papíru. Nìkdy je ale jako tip na dárek nejlepší znaèková bonboniéra neno balíèek s belgickými pralinkami. U nás si vždy vyberete originální lahùdkové belgické pralinky jako dárkové pøedmìty pro firmu na Vánoce. Máme také další skvìlé nápady na firemní vánoèní manažerské best dárky pro firmy. Na pøání vytvoøíme nádherné dárkové balíèky a koše z reklamní èokolády a firemního vína, které jsou vhodné jako balíèek nebo koš pro firmu i jako manažerský dárek pro klienty. Objednejte si k tomu také plnobarevný potisk vybraných vánoèních dárkù. Vánoèní firemní pøání je ale vhodné objednat zavèas, abyste stihli pøání na Vánoce svým klientùm vèas odeslat. Dárkový balíèek è.35 - vánoèní, dobrý tip. Reklamní cukrovinky jsou stále oblíbenìjší jako firemní manažerský best dárek. Dárkové pøedmìty Praha a reklamní agentury Praha jsou vhodnými místy, kde si koupíte tak dobrou vìc, jakou je firemní èokoláda. Èokolády jsou stále populárnìjší jako tip na firemní vánoèní best dárky, musejí však mít firemní potisk èokolády. Dále jako velmi dobrá firemní propagace poslouží tøeba i originální vánoèní blahopøání v podobì bonboniéry s belgickými pralinkami. Vánoèní pøání z èokolády, bonboniéra jako tip na dárek a další vtipné dárkové pøedmìty, tøeba luxusní èaj pro firmu na Vánoce. Právì firemní originální znaèkové anglické èaje v podobì vánoèní kolekce nebo manažerského balíèku èi dárkového koše jsou hitem letošních Vánoc. Dárkovì balený anglický èaj se dá kombinovat s belgickými pralinkami a bonboniérami do elegantních dárkových balíèkù a košù doplnìných visaèkou s firemním logem. Také víno pro firmu nebo kalendáø pro firmu, to je správná volba, chcete-li originální firemní dárky. Luxusní vánoèní pøání jsou nìkdy lepší než kalendáøe pro firmu. Náš e-shop Vám dobøe poslouží k nákupu firemních dárkù, kalendáøù 2018, novoroèenek 2018, èokoládových dárkù, firemních bonboniér i èokolády s firemním potiskem. Prodáváme moc dobré firemní dárky z èokolády, máme dobré nápady na dárky na Vánoce. Nástìnné kalendáøe s rùznými motivy mají lidé rádi. Individuální výroba kalendáøe již dnes není drahá a proto je i reklamním kalendáøem s firemním potiskem mùžete potìšit a zároveò udìlat dobrou reklamu své firmì.\nDárkový balíèek è.35 - vánoèní správná volba, Dárkový balíèek è.35 - vánoèní radost pro každého. Takže když to struènì shrneme, co jsou ty nejlepší manažerské best dárky pro Vaše klienty a obchodní partnery? 1/ firemní belgické pralinky v bonboniéøe s potiskem 2/ kvalitní firemní víno s potiskem 3/ znaèkové anglické èaje s potiskem 4/ rozmanité èokoládové dárky, od malých èokoládièek až po velké tabulkové èokolády s potiskem 5/ elegantní firemní balíèek nebo dárkový koš, který obsahuje cokoliv, na co si vzpomenete 6/ kalendáø 2018. To vše jsou úžasné propagaèní a dárkové pøemìty, které si Vámi obdarovaní zákazníci a partneøi dobøe zapamatují. Všechny tyto manažerské pøedmìty mùžete samozøejmì doplnit i firemním pøáním a nìkdy staèí i jen malá visaèka s firemním logem a hezkým blahopøáním. Náš e-shop Vám dobøe poslouží k nákupu tìchto firemních best dárkù s barevným potiskem. Pøesvìdète se nákupem u nás, že máme opravdu dobré nápady na ty nejlepší dárky na Vánoce a že také Vám, hezkým a chutným dárkem, udìláme radost. A nakupte si vèas...


Možnosti kontroly partnerů v systému IIS Ekonom\nVnitřní kontrola systému IIS Ekonom - Označování neplatičů, označení faktur po splatnosti, naplnění nezaplacených faktur odběratele, naplnění nezaplacených faktur dodavatele.\nARES - Administrativní registr ekonomických subjektů je informační systém Ministerstva financí, který umožňuje vyhledávání veřejných informací o ekonomických subjektech registrovaných v České republice. Zprostředkovává zobrazení údajů vedených v jednotlivých informačních systémů státní správy, ze kterých čerpá data. Slouží jako kontrola správně vyplněných údajů u partnera - DIČ, IČ, název, adresa ..\nNespolehlivý plátce DPH - Nespolehlivý plátce je plátce DPH, který závažným způsobem neplní své povinnosti vůči správci daně. Provede-li příjemce plnění platbu nespolehlivému plátci DPH, ručí příjemce za to, že nespolehlivý plátce daň odvede.\nZveřejněný bankovní účet - Plátci DPH mají povinnost sdělit správci daně čísla všech svých bankovních účtů, které používají pro ekonomickou činnost. Plátce si zároveň může určit, které z těchto účtů budou zveřejněny v registru plátců DPH. Provede-li příjemce plnění platbu na jiný než zveřejněný účet plátce DPH, ručí příjemce plnění za to, že plátce daň odvede.\nKontrola ISIR - Kontrola partnerů proti databázi ISIR - registr subjektů (právnických a fyzických osob) proti kterým je vedeno konkurzní řízení.\nMzdy - 381791922\nFakturace - 381791924\nSklady - 381791928\nObjednávky - 381791927


KLDR: Další test balistické střely, tentokrát nesenou železnicí - CNN Prima NEWS\n15. ledna 2022 05:25\nSeverní Korea otestovala balistickou střelu nesenou železnicí. Zdroj: AP\nJihokorejská armáda uvedla, že střely byly vyslány z vnitrozemské oblasti severokorejské provincie Pchjongan pukto směrem na východ. Doletěly do vzdálenosti 430 kilometrů a dosáhly výšky 36 kilometrů.\nKCNA sdělila, že se konalo palebné cvičení, aby se „zkontrolovala a posoudila odbornost v akčních postupech železničního pluku“, které země poprvé otestovala loni v září.\nÚřad japonského premiéra a ministerstvo obrany odpal potvrdily. Japonská pobřežní stráž vydala bezpečnostní varování a vyzvala lodě, které se nacházejí mezi Korejským poloostrovem a Japonskem a ve Východočínském moři, aby se měly na pozoru před padajícími objekty.\nIndicko-tichomořské velitelství americké armády konstatovalo, že odpal sice nepředstavuje bezprostřední nebezpečí pro USA a jejich spojence, „zdůrazňuje ale destabilizující dopady nedovoleného severokorejského zbrojního programu“.\nKimova odveta za nové americké sankce\nPodle agentury AP byla dnešní severokorejská zbrojní zkouška očividnou odvetou za nové americké sankce, které vláda Joea Bidena uvalila na KLDR za její pokračující raketové testy ve středu. Jen několik hodin před zkouškou Pchjongjang vydal prohlášení, v němž Washington za sankce odsoudil a varoval, že podnikne razantnější kroky, pokud bude americká vláda pokračovat ve svém „konfrontačním postoji“. Své raketové testy hájil jako legitimní právo na sebeobranu.\nUSA tento týden ohlásily sankce proti šesti Severokorejcům, jednomu Rusovi a subjektu, který je podle nich zodpovědný za obstarávání zboží pro severokorejský zbrojní program.\nOdpálení rakety dnes nejprve odsoudilo americké a následně i britské ministerstvo zahraničí. Test podle USA představuje hrozbu pro sousedy Severní Koreje i mezinárodní společenství. „Jsme i nadále oddaní diplomatickému přístupu ke KLDR a vyzýváme Pchjongjang, aby se zapojil do dialogu. Naše závazky k obraně Jižní Koreje a Japonska zůstávají neotřesitelné,“ uvedl v prohlášení mluvčí americké diplomacie.\n„Dokud program KLDR existuje, je zásadní, aby sankce související s nezákonným severokorejským vývojem zbraní zůstaly v platnosti,“ řekla mluvčí britského ministerstva zahraničí. Británie zároveň podle ní vyzývá Pchjongjang, aby se vyvaroval dalších provokací a aby přistoupil k dialogu s USA.\nKLDR v lednu provedla už dva zkušební odpaly raket. V obou případech tvrdila, že úspěšně otestovala hypersonické střely. Jedna doletěla do vzdálenosti 700 kilometrů, druhá zasáhla cíl vzdálený 1 000 kilometrů.\nRozhovory zaměřené na odstranění jaderných zbraní z Korejského poloostrova a ukončení severokorejských raketových balistických programů výměnou za uvolnění sankcí nepokročily od roku 2019, kdy summit vůdce KLDR Kim Čong-una a amerického prezidenta Donalda Trumpa v Hanoji skončil neúspěchem. Severní Korea nicméně od roku 2017 dodržuje dobrovolné moratorium na zkoušky jaderných zbraní a také svých největších mezikontinentálních balistických raket.\nvlak železnice Kim Čong-un KLDR Joe Biden sankce Pcho-jang USA provokace střela


Ploty pozinkované – Nízkoenergetické domy\nKvalitní zinkované plotové pletené pletivo patří k. DPH za bm (=4Kč s DPH). Velikost oka v mm, 50x2mm. Cena 41Kč bez DPH 49Kč s DPH Cena za ks.\nPlotové panely 3D pozinkované – a další sortiment klasických, chovatelských, průmyslových, lesnických druhů pletiv a oplocení.\nVe srovnání s levnějšími poplastovanými pletivy má pozinkované pletivo silnější . Pozinkované pletivo vyrobeno z pozinkovaného drátu pr. Nabízíme pletivové ploty pozinkované nebo pozinkované a poplastované pro různé typy využití. Mezi nabídkou naleznete sortiment pro oplocení tenisových kurtů, sportovních či průmyslových areálů.\nMORAVAN – pletivo pozinkované. Buchlovan a Moravan je jejich jednoduché rozplétání a splétání dohromady pouhým vytočením . Pletivo na plot dodáváme v několika výškách.\nK pletivu nabízíme plotové sloupky. Nabízíme levné pletivo na plot, betonové ploty či chovatelské pletivo. Vybírejte plot podle svých představ.\nZajistíme precizní stavbu plotu na klíč. Do skupiny pozinkovaných průmyslových plotů patří panel s prostorovým tvarováním Nylofor 3 který má velikost oka 200xmm a průměr svislého i vodorovného drátu mm. Dodáme vše pro stavbu plotu. Firma GAVES-PLOT se zabývá výrobou,prodejem a montáží oplocení. Klademe velký důraz na kvalitu plotů, pletiva a oplocení.\nTaké se nemusí všude hodit, ale pro ty, kteří nejsou rozhodnuti zda kovový, nebo dřevěný plot, jednoznačně můžeme doporučit kovový. Je to proto, že dřevo stárne mnohem rychleji než kov a naše firma dodává kovové ploty zásadně žárově pozinkované a stříkané komaxitovou práškovou barvou. Samozřejmě životnost pletiva bez porvchové úpravy plastem je nižší.\nSvoji roli hraje technická stránka a nároky na vzhled plotu. V každém případě, je ale pletivo pozinkované určeno pro ploty s větší zátěží. Nylofor Zn i PVC okrasná pletiva : Luxursus, Luxanet, Pantanet Family, Fortinet… chovatelská pletiva : králikářská Zn i PVC, Casanety Zn i PVC, pletivo s malými oky Zn, kovová . Bohužel se nám nepodařilo najít produkt České ploty, s.\nBez zaplateného napínacího drátu. Ceník pletiv a příslušenství si můžete stáhnout zde. Objednat můžete v e-shopu! Zobrazuji katalog – přepnout do seznamu.\nPLOTY – PLETIVO PLETIVO POZINKOVANÉ. Sloupek kruhový – pozinkovaný – pr. Drát ostnatý – pozinkovaný – dr. Poplastované pletivo čtyřhranné.\nToto pletivo je vyrobené z ocelového drátu, který je pozinkovaný a následně poplastovaný. Toto pletivo má díky svému složení mimořádnou odolnost proti povětrnostním vlivům, korozi, což zaručuje plotu dlouhou životnost přes let a také vysokou pevnost. Zároveň je však velmi estetické.


Nemocnice v Nymburce – KFL PLK(á)\nHome Ze života Nemocnice v Nymburce\nNymburská nemocnice má pověst ústavu smrti, ostatně jako každá druhá nemocnice v ČR. Leč když máte doma dvě spící děti a víte, že časové okno do probuzení mladšího z nich je maximálně 2-3 hodiny, je výlet do Prahy tak trochu vyloučený. Sousedka držela stráž a my vyrazili na pohotovost do zdravotnického zařízení v místě bydliště.\nHned na recepci jsem byl zkasírován o manipulační poplatek 90 kaček a posléze odeslán na interní ambulanci, neb jiná otevřená nebyla. Po příchodu do čekárny (chodba) jsme odevzdali kartičku pojištěnce a papír z recepce, a jali se čekat. Spolu s námi chodbu sdílelo asi 8 lidí, z toho šestičlenná partička důchodců, z nichž jsme po prvních 10 minutách čekání vyzvěděli, že jsou tam s obdobným problémem a čekají už hodinu na výsledky odběrů krve. Good.\nPo 20 minutách jsme vešli do ordinace (společně). V křesle se houpal mix Dády Patrasové a Pauly Wild kolem třicítky s telefonem v ruce (MUDr.) a vedle ní potom silnější sestra. Započal dialog…\nMUDr.: “Dobrý večer, tak co vás trápí?”\nL: “Dobrý večer. Asi se mi blokly záda, špatně se mi dýchá, levou rukou nemůžu nic, nemůžu ležet, hrozně to bolí a střílí to do hlavy a do beder.”\nsestra: “A co jste dělala? Namáhala jste záda nějak?”\nL: “No mám malý mimino, pořád ho zvedám, přenáším…”\nsestra: “To nesmíte, že jo. Musíte trochu zvolnit, neuklízet, nenosit…”\nL: “To se hezky říká, ale…”\nsestra: “Já mám tři děti, mně nemusíte nic říkat.”\njá: “Mohli bychom se třeba věnovat problému?”\nMUDr.: “No, ehm, záda, no, tak si vemte Paralen a odpočívejte.”\nsestra: “Hlavně neuklízet, nenosit, nevařit.”\njá: “A nějaký obstřik nebo tak něco?”\nMUDr.: “To my tu neděláme, tady je interna.”\njá směrem k L: “Tak půjdem, ne?”\nMUDr.: “Já si vás poslechnu, počkejte.”\nProběhla krátká examinace.\nMUDr.: “Nooo, tak si vemte ten Paralen nebo Ibalgin.”\nL: “Ibalgin můžu, když kojím?”\njá: “A co třeba kapsaicinový náplasti?”\nMUDr.: “To já nevím, podívejte se na internet, já taky neznám všechno.”\nL. kašle a nemůže se nadechnout.\njá: “Snad to nebude infarkt, haha!”\nMUDr. na sestru: “Nenatočíme EKG?”\nsestra: “Natočíme EKG!”\nL. se dvě minuty pokládá na lehátko za skučení a hekání.\nsestra: “No no, jenom v klidu.”\nNatáčí se EKG. V pořádku.\nsestra: “Infarkt nemáte, haha!”\nMUDr. k sestře: “Neuděláme ještě radši odběry?”\nMUDr.: “Pro jistotu.”\nDělá se odběr. MUDr. vypisuje sáhodlouhou anamnézu včetně analýzy rodinných nemocí a dalších (nejspíš) zvyklostí.\nMUDr.: “Takže ten Paralen po šesti hodinách a prokládejte to Ibalginem.”\nsestra: “A tady vedle si počkejte, za hodinu bude výsledek krve hotovej.”\nL: “Nemůžu tady hodinu čekat, mám doma děti a za hodinu budu kojit. Nemůžu si zavolat?”\nsestra: “Joo, tady máte číslo.”\njá: “Je tu někde otevřená lékárna? Paralen nemáme.”\nsestra: “Není, haha, já vám donesu.”\nPo chvíli se vrací s pytlíčkem, který obsahuje 3 tablety Paralenu.\nsestra: “Hlavně odpočívejte, no.”\nOdjíždíme domů, L. si bere Ibalgin a snaží se usnout. Ráno volá do nemocnice.\nsestra: “Máte vyšší hladinu CRP, ale počkejte, paní doktorka vám řekne.” (předává sluchátko)\nMUDr. “Tak odběry jsou v pořádku, hlavně odpočívejte…”\nL: “Sestřička říkala, že mám vyšší CRP.”\nMUDr.: “Počkejte, já se podívám; a jo, máte vyšší CRP. Ale to může být cokoliv… Nashledanou.”\nKde můžu reklamovat těch 90 korun?\nDodatek pro úplnost:\nOdpoledne téhož dne dojíždí moje drahá máti, aby za pomoci alternativních metod L. ulevila (akupunktura, baňky, masáž). Záda z 70 % ustupují, ale do druhého dne odpoledne se situace vrací i přes opakované snahy do původního stavu. Večer velím odjezd do Prahy na normální ambulanci. L. dostává během 10 minut injekci a za masivních bolestí (efekt medikace) ji zfetovanou vezu domů, kde bleskurychle usíná.\nZáda se do rána dramaticky lepší, o 3 dny později je L. plně v provozu. Poukaz na rehabilitace obdržený na ambulanci začneme realizovat příští týden.\nDo Nymburské nemocnice snad v brzké době nebudeme muset :).


Parc Hotel Eden, Itálie - eTravel.cz\nMezi Torbole a Malcesine, s pěknou panoramatickou polohou.\nHotel hostům nabízí celkem 28 pokojů. Je zde restaurace, kavárna, bar a TV místnost. Díky WiFi ve společných prostorách se mohou hosté připojit k internetu. Hosté mohou zaparkovat v garáži nebo na parkovišti. Je možné si půjčit kolo v půjčovně a projet se po okolí.\nPokoje mají klimatizaci. K standardnímu vybavení většiny pokojů patří balkón. Je tady sejf. Na pokoji je telefon, televize a rádio. K vybavení koupelen patří sprchový kout. Je zde vysoušeč vlasů.\nObjekt má bazén. Odpočívat lze na lehátkách se slunečníky. Z velké nabídky různých aktivit si zde hosté mohou vybrat například jízdu na kole/horském kole, surfování a plachtění a za poplatek potápění.


Krásná Eva Herzigová trávila dovolenou ve Španělsku. Do plavek se nesvlékla, zato špulila zadeček - Super.cz\nEva Herzigová na dovolené ve Španělsku. Profimedia.cz\nKrásná Eva Herzigová trávila dovolenou ve Španělsku. Do plavek se nesvlékla, zato špulila zadeček\n12. července 2012 14:20\nZnámá česká topmodelka Eva Herzigová (45) tráví dovolenou ve Španělsku se syny a manželem, ale jak se zdá, moc legrace si neužívá. Fotografům se ji podařilo zachytit ve chvílích, kdy zívá a vypadá značně znuděně. Že by se Eva cítila lépe na červeném koberci než na písečné pláži?\nStále půvabná modelka trávila den na Formenteře, kde se objevila v krátkém overalu a s kloboučkem na hlavě. S manželem, synem a přáteli trávila volný den, ale nevypadalo to, že si dovolenou moc užívá.\nZdálo se, že se modelka chce v klobouku a brýlích před přítomnými turisty skrýt. Dokonce se ani nesvlékla do plavek, takže její modelkovské křivky zůstaly zahaleny. ■\nEva Herzigová na dovolené ve Španělsku. ■\nModelka trávila volné chvíle s přáteli a rodinou. ■\nDovolenou si kráska zřejmě příliš neužívala. ■\nTo je pohled: Eva Herzigová a její pozadí. ■\nSenzační novinka: Penélope Cruz je podruhé těhotná\nTo je síla: Modelka a kulturistka Jodie Marsh se pochlubila touhle originální kérkou 6 fotografií\nSvět se zbláznil: Rocker Pepa Vojtek si nechal na fotce vyretušovat vrásky a kila navíc 2 fotografie


Lorenzo-Oil roztok 500 ml cena od 6 853 Kč - Srovname.cz\nCholesterol Module 450 g Galactomin 17 400 g Adamin-G roztok 20x5 g L-Isoleucin 100 g GTO oil 500 ml MCT-Oil 500 ml P-AM 3 500 g Lorenzo-Oil roztok 500 ml\nSrovnání cen » Krása, zdraví a léky » Léky » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna Lorenzo-Oil roztok 500 ml\nZa cenu 7 570 Kč\nProdukt Lorenzo-Oil roztok 500 ml neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Lorenzo-Oil roztok 500 ml nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Lorenzo-Oil roztok 500 ml neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nDo obchodu » Lorenzo-Oil roztok 500 ml Pilulka.cz\nLorenzo - Oil por.oil 1x500ml plast\nDo obchodu » Lorenzo-Oil roztok 500 ml Slevolekarna.cz\nDo obchodu » Lorenzo-Oil roztok 500 ml mujlekarnik.cz\nSpecifikace Lorenzo-Oil roztok 500 ml\nNejnižší cena 6 853 Kč\nNutričně nekompletní tekutá směs olejů glycerol-trioleát (GTO) a glycerol--trierukát (GTE) v poměru 4:1. Určeno k dietnímu postupu při adrenoleukodystrofii (ALD) a adrenomyeloneuropatii (AMN). Čtěte podrobně příbalový leták. ... a dál?\nPorovnat ceny Lorenzo-Oil roztok 500 ml\nLorenzo-Oil roztok 500 ml - parametry\nNutričně nekompletní tekutá směs olejů glycerol-trioleát (GTO) a glycerol--trierukát (GTE) v poměru 4:1. Určeno k dietnímu postupu při adrenoleukodystrofii (ALD) a adrenomyeloneuropatii (AMN). Čtěte podrobně příbalový leták. LORENZO oil je nutričně nekompletní, přirozeně bezlepková dietní potravina na bázi směsi olejů. Farmakoterapeutická skupina: Celková výživa. Pozorně čtěte příbalovou informaci! Lorenzo - Oil por.oil 1x500ml plast