Life Full of Books: ledna 2013\nS koncem ledna tady máme další Měsíční chvástačku tentokrát první v tomto roce a to lednovou. Leden byl pro mě docela štědrý na knížky, protože jich mám vážně hodně na mě. Navázal jsem také spolupráci s Egmontem a s Audiotékou. Audioknihy jsou pro mě nová zkušenost s knihami, ale docela dobrá. Ze začátku měsíce jsem přispíval častěji, pak se začaly psát ve škole čtvrtletky, atd, takže toho bylo méně, ale budu se Vám to snažit vynahradit jak už recenzemi, tak články a možná i nějakou soutěží, to ještě uvidíme. Dneska bylo vysvědčení a já jsem za něj dostal věc, kterou jsem si už dlouho přál a to novou knihovničku, takže se možná dočkáte v únoru konečně i Kouzelné knihovničky, takže uvidíme no. Ale teď už ke knihám za tento měsíc.\nZačneme knihou, kterou jsem tento měsíc vyhrál. Ano, konečně se na mě po dlouhé době usmálo štěstí a já vyhrál knihu. Je to kniha Chantal - Život na laně. Rozhodně to je jiná kniha než normálně čtu, ale uvidíme jak se mi bude líbit, nevypadá vůbec špatně. Knihu jsem vyhrál ještě k tomu podepsanou, za což jsem taky velice rád a už se těším až si knihu v budoucnu přečtu. Určitě pak na knihu napíšu na blog recenzi. Jinak knihu vydalo nakladatelství XYZ. Na facebookových stránkách tohoto nakladatelství jsem také knihu vyhrál.\nZa dnešní vysvědčení jsem také dostal knihu a to knihu na kterou se moc těším. Je to kniha Tygrova stezka, což je pokračování Tygrova prokletí na které si můžete přečíst recenzi už na blogu. Má nádhernou obálku a už se na ni docela těším, tak uvidíme jaká bude. Knihu vydalo nakladatelství CooBoo.\nKdyž už jsme u toho CooBoo, tak u něj ještě chvilku zůstaneme. Za kredit z Arary a malý příplatek jsem si objednal knihu Milion sluncí, což je pokračování Lodě mezi hvězdami, na které jsme se už dlouho těšil, ale pořád jsem se k tomu nemohl dostat. Už se těším až si knihu konečně přečtu, ale nejdřív musím zmenšit počet recenzních výtisků, takže se budu snažit aby to bylo co nejdřív, protože má kniha velice dobré hodnocení jak na knižních blozích, tak i na Goodreads.\nA teď přejdeme k recenzním výtiskům. Tento měsíc mám docela dost recenzních výtisků a to hlavně od Fragmentu. Ještě jednou děkuji moc Fragmentu, Audiotéce, Egmontu a Knižnímu klubu za poskytnutí recenzních výtisků knih. Celkově to je 8 knih a 2 audioknihy. Od Fragmentu jako první knihy jsou Upíří deníky 12 - Fantom a Lovkyně snů 3 - Osudové rozhodnutí, na které už jsou také recenze na blogu. Na Upíří deníky zde a na Lovkyni snů zde.\nDalší recenzní výtisky od Fragmentu byly dvě knihy od L. J. Smith a to třetí díl Temných vizí a druhý díl Říše temnot. Druhý díl Říše temnot má název Prokleté sestry a třetí díl Temných vizí se nazývá Vášeň. Na obě knihy se docela těším, tak uvidíme jaké to bude. Recenze budou snad co nejdříve.\nPoslední kniha od Fragmentu za tento měsíc je z edice Thrillerů s názvem Motýlí křídla, která vypadá vážně dobře a už se na ni těším. Je docela krátká, takže jí budu mít určitě přečtenou během jednoho odpoledne. A pak je tady recenzní výtisk od Knižního klubu, který mi přišel před pár dny a to Robokalypsa. Námět knihy vypadá zajímavě, ukázka taky, tak uvidíme. Podle této knihy se prý chystá točit také film Steven Spielberg, tak uvidíme.\nJako poslední z tištěných knih tady máme knihy od Egmontu. První knihou je kniha Strážci minulosti - Bouře začíná, kterou už mám skoro dočtenou a vážně se mi líbí, takže se o víkendu můžete těšit na recenzi. Druhou knihou je Tak padne náš svět, která je prý taky velice dobrá, tak uvidíme no. Určitě mají ale obě knihy krásné obálky, tak doufám, že Tak padne náš svět bude mít taky skvělý děj tak jak obálku.\nA jako poslední to jsou dvě audioknihy od Audiotéky a to Stopařův průvodce galaxií, na kterého je recenze tady. A tou druhou knihou je Tracyho tygr, kterého mám teprve od včerejška, tak uvidíme, ale má jen něco přes dvě hodiny, takže recenze bude do týdne určitě.\nTak knih mám tento měsíc vážně hodně, takže určitě už tolik knih tento rok mít nebudu, ale co já vím, třeba jo. A co vy? jaké knihy máte za tento měsíc vy? Pište do komentářů, rád si to přečtu a třeba mě nějaká vaše kniha zaujme.\nVystavil Niklaus v 17:40 2 komentáře:\nNový katalog od Fragmentu na jaro 2013 je tady\nTak dneska vysvědčení, doufám, že jste všichni spokojení se známkami, já se pochlubím možná v dnešní měsíční chvástačce co jsme za vysvědčení dostal, ale teď k té novince. Fragment dneska zveřejnil nový katalog na jaro 2013 jestli jste si ještě nevšimli a docela překvapili. Jsou tam knížky o kterých jsme asi všichni nebo většina věděli, ale taky něco co jsme nevěděli. Takže jsou tam třeba další dva díly ze série Zločin, pak pro holky Mezi nebem a zemí: Setkání s duchem, a pak knihy o kterých se vědělo, takže tam máme nového Ricka Riordana, nový díl Upířích deníků a Stefanových deníků, další díl Temné akademie, novinku od Lisy McMann, dva díly z Říše temnot, další dva Thrillery, atd. Prostě toho zase bude moc, takže se máme na co těšit. Na stránkách Fragmentu si můžete katalog prohlédnout a to zde, a nebo si tištěnou verzi katalogu objednat přes e-mail a to zjistíte taky tam.\nVystavil Niklaus v 14:56 Žádné komentáře:\n(RC review) Lovkyně snů - Osudové rozhodnutí\nO Janie už všichni ví, že pracuje pro policii, takže k ní mají všichni trochu respekt. Janie to docela vadí, stejně tak, jako jí vadí, že je její matka v jednom kuse opilá. Když je Janie s Cabelem pryč, tak zjistí, že její matka je v nemocnici. Rychle do nemocnice přijede, ale jak zjistí, její matce nic není. Její matka totiž jela do nemocnice za jejím otcem, kterého nikdy nepoznala a asi ani nikdy nepozná, protože je v bezvědomí. Chce o něm alespoň zjistit pár informací. Jenže zjistí nečekané a bude se hodně divit. A také se musí rozhodnout, jak chce žít dál. Jak to všechno dopadne? To zjistíte v závěrečném díle trilogie Lovkyně snů.\nHlavní hrdinkou této trilogie je Janie, která má ten život prostě těžký. Matku, která je věčně opilá a vůbec se o Janie nezajímá, vzácný dar, který je spíš prokletím, možnost vybrat si, jestli chce žít delší nebo kratší dobu a teď taky svého otce o kterém v životě nic neslyšela. Janiin život by asi nikdo nechtěl mít. Pak byl tady Janiin přítel Cabel, který ji má rád takovou, jaká je a je mu jedno, co se stane. Stal se mou oblíbenou postavou celé trilogie. Jinak tady k postavám není moc co říct, možná by bylo dobré zmínit něco o otci, ale to se sami dočtete v knize.\nHodně jsem se na tuto knihu těšil, protože jsem chtěl vědět, jak to dopadne, ale nečekal jsem od toho nějak moc, protože vždy když čekám od knihy moc, tak mě zklame. Ale toto byla příjemná oddychovka, která se četla rychle, otáčel jsem stránku za stránkou a měl jsem ji přečtenou během chvilky. Není nějak moc dlouhá a při čtení nezdržují žádné chyby v textu. Rozhodně to ale také není kniha u které hltáte stránku po stránce jak je skvělá. Obálka je taky pěkná, jen by nemusela být růžová, ale co nadělám. Srovnal bych to asi s úrovní minulých dílů, možná to nebylo tolik dobrodružné, jestli by se teda v těch minulých dílech nějaké to dobrodružství našlo, možná nějaké menší. Určitě kniha ani autorka nezklamala, zakončení série bylo dobré a už se moc těším na další knížku od Lisy McMann, která vyjde u Fragmentu na jaře tohoto roku. Knížku doporučuji hlavně těm, kteří četli předchozí díly, a těm, kterým nevadí knihy s takovouto tématikou.\nV téhle části státu inkvizitoři nejsou. Tady u jezera Fremont, kde si Cabelův brácha Charlie a jeho Megan pronajali chatu, ji nikdo nezná. Dny jsou klidné, ale noci… noci jsou v mrňavé chatce špatné. To je pořád něco, že? Janie má pořád něco, a chtěla by nic. Nikdy, nikdy nemá nic. Touží po tom jako tehdy po autě, když jí doktor řekl, aby už nikdy neřídila.\nVystavil Niklaus v 19:32 1 komentář:\nFilmová podoba týdne (26)\nNázev filmu: Atlas mraků\nRežie filmu: Tom Tykwer, Lana Wachowski, Andy Wachowski\nNázev knihy: Atlas mraků\nDneska jsem to konečně stihl, takže tady máme další díl Filmové podoby týdne a to 26. Dneska s filmem Atlas mraků. Film jsem sice neviděl, knihu nečetl, ale obojí vypadá velice zajímavě. Na film bych se chtěl podívat co nejdříve, protože trailer vypadá velice dobře a na knihu se chystám a už jí mám zamluvenou k půjčení, takže snad brzy. Když si přečtete o čem film, ale také kniha je, tak Vás určitě zaujme, tak jako mě. Kniha podle počtu stran patří určitě k těm delším knihám, ale to vůbec nevadí, protože když to bude tak dobré, tak čím delší, tím lepší. A šest příběhů v jedné knize bude určitě zajímavé. Film je na internetu zařazen mezi sci-fi, drama, psychologický a mysteriózní film s hodnocením 83% a je to na CSFD hodnoceno jako 223. nejoblíbenější film.\nPlakáty k filmu:\nA co vy? Viděli jste už film, nebo se teprve chystáte? A četli jste knihu? Pište do komentářů :)\nVystavil Niklaus v 18:30 1 komentář:\n(RC review) Upíří deníky - Fantom\nAutor: neznámý, vydáváno pod jménem L. J. Smith\nDamon se zase vrátí do Fell's Church, protože není mrtev, jak si ostatní mysleli. Ale nikomu to neřekne, jen Eleně, které přikáže, aby to nikomu neříkala. Ve městě zatím řádí fantom žárlivosti, který se krmí negativními pocity ostatních. Podaří se mu dostat Bonnieinu duši do míst, kde jí uvězní a tak je Bonnie v normálním světě v kómatu. Když se ostatní dozví, že je Damon naživu, tak se Stefan a Damon obracejí proti sobě, kvůli fantomovi a jeho našeptávání. Jak to všechno dopadne? Podaří se jim fantoma zničit, když už si toho Fell's Church prožilo tolik? To se dozvíte ve dvanáctém díle Upířích deníků.\nHlavní postavou byla vždy Elena, pak Stefan a Damon, ale tentokrát mi připadala většina postav hlavními, nebo, že bych se o nich měl alespoň zmínit. Elena už se nějak moc nezměnila, pořád chce oba dva bratry a vypadá to, že si nikdy nevybere jen jednoho z nich. Stefan je smutný ze smrti bratra a snaží se chránit Elenu. A Damon je živý, ale zatím to tají před ostatními, protože chce přijít v tu nejvhodnější dobu. Pak je tady Bonnie, Matt, Meredith, Alaric, paní Flowersová a Celia. Bonnie se od začátku celé této knižní série hodně změnila. Je teď odvážnější a lepší. Matt je má nejoblíbenější postava z celé série. On je jediný, který by mohl žít normální život, ne jako ostatní. Je to postava, na kterou i po skončení této nekonečné série nikdy nezapomenu. Meredith by teoreticky taky mohla žít normální život, ale v praxi nemůže, protože je to lovkyně upírů. Alaric je její přítel, který zkoumá paranormální jevy, tak jako Celia, kterou nemá Meredith ráda, protože si myslí, že jí chce přebrat Alarica. A nakonec paní Flowersová, stará čarodějka, která se o všechny stará a pomáhá jim. Taková dobrá duše. Postav je tedy hodně, ale musel jsem o každé něco říct, protože si to zaslouží.\nDocela jsem se těšil na pokračování, ale nic moc jsem od toho neočekával. A to je asi dobře, protože mě kniha nezklamala, naopak trochu překvapila. V zahraničí vyšly jedenáctý a dvanáctý díl v jedné knize, i když tam to tolik knih nemá, ale u nás se většina knih rozděluje na 2 části; to proto máme tolik dílů. Vadí mi, že tyto díly už nepsala L.J. Smith, ale připadají mi trochu lepší než ty předchozí. Kdyby nebyl 11. a 12. díl a bylo to v jednom díle, tak by knihy byly delší, ale to nevadí, protože když tyto neměly ani 200 stran, tak jsem je měl přečtené za jedno odpoledne. Příběh se docela povedl, četlo se to dobře, neviděl jsem tam nějak moc chyb nebo nesmysluplných vět, takže jsem jen otáčel stránku za stránkou a nic mě nezdržovalo nebo nezarazilo. K postavám jsem toho už řekl docela dost, takže k těm už nemám co říct. Už se těším na pokračování, které vyjde brzy. Ještě jedna věc, další díl by neměl být rozdělen na dvě části, tudíž bude mít přes 300 stránek. Knihu doporučuji hlavně těm, kteří četli předchozí díly a došli až tak daleko, jako já.\nKolem fantomčiných nohou se zamihotaly drobné modré jazýčky plamenů, vzplály výše a začaly se šířit po podlaze garáže. Elena s hrůzou přihlížela – jsou to snad zbytky oleje, který kapal z prastarého auta paní Flowersové? Nebo se jen zhmotnila fantomčina zlomyslnost a šíří mezi nimi oheň?\nVystavil Niklaus v 21:14 3 komentáře:\nAno, vím, že toho už je plný facebook, na blozích to je určitě taky, ale já to tady prostě musím dát. CooBoo dnes zveřejnilo obálku k třetímu a zároveň poslednímu dílu Lodě mezi hvězdami, kterou vytvořili sami, protože jak už možná víte, vydavatelé originálu se rozhodli obálky po dvou dílech změnit a musím říct, že se jím vážně povedla. Kniha s názvem Všechny barvy země vyjde 18. března a to teprve před pár dny vyšel díl v samotném originále. Už do konce příštího týdne by mi měl přijít druhý díl, který jsem si objednával, tak to musím rychle přečíst, abych si mohl třetí díl pořídit hned jak vyjde. Jestli chcete vědět ještě něco a mnohem víc, tak si přečtěte tenhle článek od CooBoo: http://www.cooboo.cz/blog/vsechny-barvy-zeme. A teď už konečně obálka.\nA jak budou obálky vypadat vedle sebe? Úžasně! ;) Však se sami můžete podívat ;)\nVystavil Niklaus v 17:51 4 komentáře:\nNázev filmu: Mortal Instruments: City of Bones\nRežie filmu: Harald Zwart\nNázev knihy: Nástroje smrti: Město z kostí\nAutor knihy: Cassandra Clare\nZdánlivě obyčejná patnáctiletá Clary žije se svou matkou Jocelyn, sleduje anime a nejčastěji tráví čas s nejlepším kamarádem Simonem. Její život se nenávratně změní ve chvíli, kdy v nočním klubu potká trojici lovců stínů – bojovníků proti tvorům podsvětí (démonům, upírům a podobně příjemným stvořením). Sourozenecká dvojice Alec a Isabella a charizmatický Jace jsou ale ze setkání s Clary poněkud překvapeni, protože obyčejní smrtelníci lovce ani démony vidět nemohou. Nedlouho po této zkušenosti zmizí Claryina matka a hlavní hrdinka se tak musí s lovci spojit, aby ji našla. Jaká tajemství Jocelyn před svou dcerou skrývala, proč Clary vidí bytosti, které by vidět neměla, a jakou roli v jejím životě bude hrát tajemný Pohár smrti?\nTak teprve 25. díl tohoto meme a to už někteří mají i 40. díl. Musím se polepši no. Poslední příspěvek jsem přidal na konci listopadu, takže jsme hodně dlouho nic nepřispěl, ale snažím se to napravit a dneska přidávám film Mortal Instruments na motivy knihy od Cassandry Clare. Film půjde do kina za docela dlouho, ale moc se ho na něj těším. Ale protože film ještě není, tak se dnes nebudu moc zabývat jim, ale knihou, kterou jsem už četl a hodně se mi líbila. Na blogu je i recenze. Měla ale hroznou obálku a Mladá Fronta už nechtěla vydat další díly (vydali jen 3), tak se Knižní Klub rozhodl, že sérii vydá znova, ale tentokrát on, takže se letos můžeme už těšit na novou obálku. Rozhodně si knihu přečtěte, bude Vás bavit. A trailer k filmu vypadá taky dobře, tak uvidíme.\nA co vy? Plánujete jít na film do kina? A četli jste knihu? Pište do komentářů :)\nVystavil Niklaus v 18:23 3 komentáře:\n(RC review) Stopařův průvodce galaxií - audiokniha\nDélka: 6h 28 min\nPrvní část "pětidílné stopařské trilogie", kterou autor původně koncipoval jako rozhlasovou hru pro stanici BBC. Tato bravurní parodie na sci-fi je dnes již klasické dílo. Komplikovaný a originální příběh začíná zničením Země, která musí udělat místo nové galaktické dálnici. Hlavní hrdina příběhu, docela obyčejný, ale sympatický pozemšťan jménem Arthur Dent, má to štěstí, že s pomocí svého přítele Forda Prefecta, údajně nezaměstnaného herce, z něhož se vyklube mimozemšťan, stopne kosmickou loď, a tak se mu podaří uniknout z místa katastrofy.\nJednoho dne se Arthur Dent probudí a zjistí, že mu chtějí zbourat dům, protože tudy povede dálnice. O nějakou dobu později mu řekne Ford Prefect, že bude konec světa a že přijedou mimozemšťané zničit Zemi, protože tudy povede galaktická dálnice. Pomocí Forda je Arthur zachráněn - Ford stopne kosmickou loď, a tak se vydávají na dobrodružství ve vesmíru. Jaké to bude? A co je vůbec Stopařův průvodce galaxií? To se dozvíte v knize Douglase Adamse - a také v této audioknize.\nJe to vůbec má první recenze na nějakou audioknihu. S audoknihami nemám moc velkou zkušenost. Vlastně mám zkušenost jen s audioknihami Harryho Pottera, ale Harry mě bavil více jako kniha. Musel jsem pečlivě poslouchat, abych se v příběhu neztratil, kvůli tomu, že jsem nedával pozor, ale tak už to u audioknih bývá a vůbec mi to nevadilo. Navíc byla tato kniha náramně vtipná, vážně jsem se u ní dost pobavil. Některé poznámky, které jsou napsány ve Stopařově průvodci galaxií, který je pro příběh celkem důležitý, byly vážně legrační a byl jsem rád, pokud tam byly častěji.\nTuto audioknihu četl Vojtěch Dyk, který je znám ze skupiny Nightwork, a lepšího vypravěče jsem si nemohl ani přát. Vojta měnil hlasy postav tak, že jsem se v tom vůbec neztratil. Říkal to také vtipně, takže jsem se nesmál jen všem vtipům, ale také jsem se někdy mile zasmál i nad hlasem postavy. Rozhodně byl Vojta vybrán správně a jsem rád, že to nebyl nikdo jiný. Jestli budou i audioknihy dalších dílů, tak snad vyberou zase jeho.\nKnihu jsem si chtěl přečíst už dávno, ale pořád jsem se k tomu ne a ne dostat. A když jsem si mohl vzít k recenzi audio verzi této knihy, tak jsem neváhal. Byla vážně perfektní. Jak postavy, tak příběh, tak samotný Stopařův průvodce galaxií. Obálka k audioknize, kterou můžete vidět také na začátku recenze,i je úplně stejná jako obálka normální knihy a velice se mi líbí.\nTímto bych chtěl poděkovat Audioteka.cz za poskytnutí této audioknihy k recenzi.\nAudioknihu si můžete zakoupit na stránkách Audiotéky a to zde.\n(RC review) Říše temnot - Tajemství upírů\nPrvní díl tajemné série Říše temnot.\nPoppy na začátku prázdnin zjistí, že trpí rakovinou slinivky a šance na vyléčení je téměř nulová. Zbývá jí jen pár týdnů života, ale její kamarád James, kterého zná už od školky, jí nabídne řešení: stát se upírem a tím být nesmrtelná. Sám James je lamie. Tím ale poruší největší zákony Říše temnot: zamiloval se do člověka a řekl mu o Říši temnot. Čeká ho velký trest, kterým může být i smrt. Bude Poppy souhlasit s tím, aby se stala upírem? A jestli ano, tak podaří se jim uniknout před trestem? To se dozvíte v tomhle prvním díle nové série od L. J. Smith.\nHlavní hrdinkou téhle knihy je Poppy. Obyčejná holka, které má ráda hudbu, má nejlepšího kamaráda Jamese a má taky dvojče, Phillipa. Bohužel má rakovinu slinivky, která prakticky nevyléčitelná, takže se musí smířit s tím, že zemře. James je lamie. Je to vlastně upír, ale je výjimečný. Je to upír, který se už jako upír narodil svým rodičům, tudíž může normálně vyrůstat a stárnout narozdíl od upírů, kteří byli nejdříve lidmi. K ostatním se chová mile a nikomu se nesnaží ubližovat. Pak byly v příběhu důležité ještě dvě postavy, a to Phillip a Ash. Phillip má svou sestru rád a má s ní dobrý vztah, ale nemá rád Jamese. Toho přímo nesnáší, protože si myslí, že James Poppy jen využívá. A Ash je Jamesův bratranec, ale James ho nemá v oblibě. Ashe nemá v oblibě skoro nikdo, protože je zlý.\nNa tuto knihu jsem se moc těšil, i když jsem od ní moc neočekával. Přeci jen je to kniha od L.J. Smith a ta má někdy příběhy přeplněny všemi možnými bytostmi (např. Upíří deníky a liškodlaci), ale tato kniha mě velice bavila. Byla čtivá, ubíhala docela rychle, měla dobrý příběh a zajímavé postavy. U postav mi vadilo, že James a Ash mi někoho připomínají. A věděl jsem také, koho. Připomínají mi Stefana a Damona, jeden zlý, jeden hodný. Ale když se podíváte na všechny knihy od L.J. Smith, tak v nich toho Stefana i Damona taky uvidíte. Třeba v Temných vizích jsou taky. Jinak byly všechny postavy vážně skvělé. Překlad byl podle mě taky v pořádku, nějakých velkých chyb jsem si tam nevšiml a to je dobře. Líbí se mi také obálka. Sice není tak pěkná jako ke třetímu dílu, kterou jsem už na blog dával, ale je pěkná. Zatím má série vážně pěkné obálky, tak snad se to nepokazí. Rozhodně si přečtu další díly, už teď na mě čeká druhý díl na poličce, takže recenze bude co nejdřív. Rozhodně bych knihy doporučil těm, kteří hledají něco jiného, než dosud poznali, a chtějí objevit skvělý svět se zatím dobrým příběhem.\nKdyž se narovnala, uviděla před sebou Jamese. Tvář měl skoro bez výrazu, ale Poppy ho znala dost dobře, aby si všimla strachu v jeho očích. Uvědomila si, že drží krabici s mlékem. Musel ji chytit za letu, když ji upustila. Úžasné reﬂexy, pomyslela si nejasně. Fakt úžasné.\nVystavil Niklaus v 21:00 3 komentáře:\n(RC review) Stopařův průvodce galaxií - audiokniha...\nI´m obsessed with... (3)\nNovinky i s anotacemi, na které se už můžeme těšit...\nNové obálky od Fragmentu\n(RC review) Dědička\nTygří sága: Tygrovo prokletí - recenze\nNovoroční knižní předsevzetí a přání do Nového rok...


VILEDA Magnum 24 m recenze a informace\nInfo: VILEDA Magnum 24 m VILEDA Vnitřní\nSušák na prádlo VILEDA Magnum 24 m: Sušák na prádlo je nepostradatelným pomocníkem ve vaší domácnosti. Sušák Magnum od italské značky Vileda vám poskytne obrovskou sušicí plochu. Ocelové nohy zaručí stabilitu sušáku, bezpečnostní zámek zabrání náhodnému uzavření a díky silným hliníkovým drátům se nemusíte obávat, že se vám prádlo pomačká. Sušák Vileda Magnum disponuje kolečky, které zajistí snadné přemisťování. Jistě také oceníte držák určený pro menší předměty, jako jsou ponožky nebo spodní prádlo, které pověsíte velice rychle a navíc bez použití kolíčků. Klíčové vlastnosti sušáku na prádlo Vileda MagnumRozkládací sušák Vileda Magnum je nepostradatelným pomocníkem domácnostíDíky silným hliníkovým drátům je omezeno mačkání prádlaSoučástí je praktický držák na menší kusy prádlaKompaktní velikost zajistí pohodlné skladováníSušák Vileda Magnum má ocelové nohy pro zajištění stabilityBezpečnostní zámek zabraňuje náhodnému uzavřeníTestováno TUV/GSRozměry sušáku (š × h × v)?:rozložený 211 × 57 × 128 cmsložený 57 × 8 × 127 cmHmotnost:3,5 kg ... Zobrazit celý popis produktu >>>\nJednoduše si můžete toto zboží VILEDA Magnum 24 m koupit za dnes výhodnou cenu 949 Kč od kvalitního prodejce Alza.cz MAXI Drogerie.\nParametry produktu VILEDA Magnum 24 m\nPodobné produkty jako VILEDA Magnum 24 m\nNaprostá spokojenost - jak s rychlostí dodání e-shopu Alza.cz MAXI Drogerie, tak s VILEDA Magnum 24 m. Jsem nadmíru spokojen, doporučuji. Nízká je i cena, nákup za 949 Kč je ok.\nVILEDA VILEDA Magnum 24 m kupuji poprvé a splnil očekávání.Musel jsem si trochu našetřit, nakupuji na eshopu Alza.cz MAXI Drogerie poprvé tak jsem objednal více věcí.\nTo zpracování a detaily na novém VILEDA Magnum 24 m a všech produktech od firmy VILEDA je fakt bomba!\nPotřebovala jsem koupit něco nového z kategorie Vnitřní a vybrala jsem si VILEDA Magnum 24 m Jsem spokojená s produktem. Když by mi nevyhovoval tak e-shop nabízí možnost vrácení což hodnotím jako skvělý benefit online nákupu.\nDlouho jsem si vybíral nový produkt ze sekce Vnitřní, ale je těžné si správně vybrat. Produktů je dnes velmi mnoho a je potřeba přečíst recenze. Rozhodl jsem se nakonec pro VILEDA Magnum 24 m.\nDíky 4023103217386 kódu jsem našel VILEDA Magnum 24 m skladem na e-shopu Alza.cz MAXI Drogerie za skvělou cenu .\nVývoj ceny VILEDA Magnum 24 m\nNajděte si výdejnu e-shopu Alza.cz MAXI Drogerie ve svém městě a vyzvedněte si Váš objednaný VILEDA Magnum 24 m ještě dnes. Všechny podrobnosti o doručení a způsobu dopravy naleznete v košíku při objednávce.\nJak vybrat VILEDA Magnum 24 m\nPřemýšlíte jak vybrat VILEDA Magnum 24 m a stále zvažujete zda bude tento produkt vhodný od toho výrobce VILEDA? nebo\nDoporučujeme si pročíst recenze nebo se podívat na videa s tímto produktem, aby jste se správně rozhodnuli při nákupu toho správného produktu. Na našem webu si můžete projít další alternativní zboží z této kategorie Vnitřní.\nKde koupit VILEDA Magnum 24 m\nTento nový VILEDA Magnum 24 m VILEDA produkt můžete okamžitě koupit online v e-shopu Alza.cz MAXI Drogerie. Pokud se ptáte kolik stojí VILEDA Magnum 24 m? Je nyní za výhodnou cenu 949 Kč. Využijte této příležitosti.\nInformace o dostupnosti VILEDA Magnum 24 m a datu doručení: Info v obchodě.\nKoupit VILEDA Magnum 24 m za 949 Kč\nProč koupit VILEDA Magnum 24 m\nKladete si otázky, proč koupit tento produkt VILEDA Magnum 24 m a ne nějaký jiný. Zda je tato značka VILEDA vhodná? Na většinu otázak vám mohou odpovedět recenze a hodnocení zákazníků na e-shopu, nebo diskusním fóru. Tento produkt VILEDA Magnum 24 m je nyní k dispozici za skvělou cenu 949 Kč.\nSrovnání VILEDA Magnum 24 m\nI přes přečtení všech recenzí a informací jsou někdy otázky, jaký lze koupit lepší produkt než VILEDA Magnum 24 m, nebo zda je tato značka VILEDA. Srovnání podle ceny, nebo dalších kritérií je možná na specializovaných portálech na srovnání produktů a nebo přímo u prodejce Alza.cz MAXI Drogerie na stránkách. Občas tuto možnost nabízí i výrobce VILEDA ve svém online katalogu u vybraných produktů.\nZvolte si produkt na základě preferovaných vlastností. Projekt je v kategorii Vnitřní a je v dobrém poměru cena/kvalita.\n- výrobek VILEDA Magnum 24 m je od kvalitního výrobce VILEDA\nSouvisející sortiment zboží Vnitřní\n994 Kč info\n674 Kč info\nVnitřní - více\nV našem katalogu zboží nabízíme k produktu VILEDA Magnum 24 m informační data - popis, cena dostupnost a tyto data nemusí být aktualizovaný k dnešnímu dni. Pokud chcete tyto hodnoty ověřit, klikněte přímo do e-shopu ( sekce Vnitřní ), kde jsou jsou další a aktuální informace o tomto výrobku VILEDA Magnum 24 m. Pokud budete potřebovat např. i manuál od výrobce VILEDA, s tímto vám pomůže přímo daný obchod.\nNabídku nejlevnějších produktů Vnitřní seřazených podle ceny naleznete v kategorii Levné Vnitřní.


čt 7. srpna 2014 autor: sarao přečteno: 3079x komentáře: 25\nTelemachus Rhade - čt 7. srpna 2014 - 11:01\nPro mě zatím nejmilejší retro. Autory postihl při psaní scénáře k této epizodě záchvat geniality a režii svěřili tomu nejpovolanějšímu člověku, který mohl točit o rasových problémech - Averymu Brooksovi. V každé scéně se skrývá něco - ať už jde o sebemenší narážku, nebo to nejdůležitější poselství. Krom toho všeho jde ještě i o herecký koncert, kde mě při finální scéně pokaždé mrazí. Toto jsou kapitoly, které DS9 dělají tím nejdůležitějším a nejlepším ze všech Trek seriálů. Konkrétně tento počin je rozhodně jedním z pěti nejlepších dílů celého seriálu; a že je tu tvrdá konkurence.\nVeczi - čt 7. srpna 2014 - 11:05\nmel jsem Averyho rad, ale po tomto dile se z toho stala laska :) prave jsem uprostred ctvrte serie..opet :D a rozhodne ne naposled\nGoodman - čt 7. srpna 2014 - 11:41\nJá zase tento typ epizod moc nemusím. Osobně si myslím, že šťourání do minulosti, byť ne moc vzdálené, nepřináší žádný užitek spíš naopak. Samozřejmě jako každý trekkie jsem pro rovnost, ale mám takový pocit, že se opět dostáváme díky různým pozitivním diskriminacím do starých kolejí, kdy rasa nebo příslušnost k etniku nebo k náboženství je opět rozhodujícím parametrem. Star Trek se odehrává v době (ketrá ve skutečnosti nemusí nikdy nastat), kdy je již problém s nějakým rasismem, chudobou a válkama mezi lidma dávno minulostí. Ačkoliv je paleta problémů v seriálu nebývale pestrá, tak podobné flashbacky, které absolutně nemají s dějovou linií nic společného, jsou dle mě akorát kvůli sbírání společensko-politických bodů u kritiky. Prostě Star Trek je o bla bla techu, o snění, o mimozemšťanech a soudržnosti posádky. Ne o politice a ekonomice. A právě takový Star Trek mám upřímně nejraději.\nSokar - čt 7. srpna 2014 - 12:17\nDěkuji za retro a připomenutí dílu.\nGoodman: Připojuji se. Ačkoli mám v ST rád i politické a ekonomické problémy, beru je, když do daného světa zapadají. A to že Sisko "řeší" ve své hlavě barvu kůže je v 24. století hodně mimo mísu. Běžně tam spolupracují modří, zelení, energetičtí, tekutí a nikdo z nich to neřeší, včetně ostatních afroameričanů, jen Sisko má problém. Podobně aktuální, jako kdyby dnes někdo řešil že je husita a křižáci mu vadí.\nBtw. byl by hezký díl, kde by se s tím chodil Sisko vypovídávat například k Bolianskému, Andorijskému či Orionskému poradci.\nSisko: Jsem černej.\nPoradce: To vidím. Já jsem modrej, zajímavý postřeh. Tak v čem je váš problém?\nSisko: Jsem černej, to je ten problém.\nPorardce: Hmmm...aha, jasně.\nTelemachus Rhade - čt 7. srpna 2014 - 13:13\nSisko s tím problém ve 24. století nemá. Nevím, kde jste na to přišli :) Je to vize od Proroků, kteří se mu tím snaží zdůraznit velmi důležitou věc, a to sice, že musí vytrvat. A jak lépe mu to znázornit, než problémem, který je mu historicky niterně blízký. Navíc nesouhlasím s tím, že nepotřebujeme exkurzy do vlastní minulosti. Pokud ji nebudeme držet v paměti, zopakujeme ji, a to bych velmi nerad.\nSokar - čt 7. srpna 2014 - 13:29\nJak by řekla postava z pera největšího čecha: "Co sem pořád taháš tu Bílou horu? S tím už jsme se vypořádali, poučili jsme se z toho, jakou má cenu pořád se v tom patlat?" :)\nTeď vážně, pamatovat si minulost je určitě důležité, vtahovat jí však relativně násilně do světa, který je o budoucnosti, mi nepřijde šťastné. A postava Siska s rasovou nesnášenlivostí v 24 století bohužel problém má. Z velké části díky jeho ztvárnění Brooksem, který tam tyto věci prosazoval až na hranici absurdity - z čehož pak vznikaly vedlejší zápletky typu "nepůjdu do simulátoru, protože v něm pouští program casina z 1960, a tam černoši tenkrát nemohli chodit, opovrhují tím co to symbolizuje i dnes po 400 letech, i když je to dnes jen zábava". (7x15 Badda-Bing Badda-Bang)\nTo je jako kdybych aplikoval pózu:\n"Nepustím si ani dnes originální star trek, protože v 60. letech 20. století, kdy vznikl, si ho moji rodiče taky pustit nemohli, jelikož to za železnou oponou nešlo. Mohl bych se z něj sice dnes radovat a být rád, že je svět lepší než tenkrát, ale ne, já se zabejčím a just se nepodívám."\nEodeon - čt 7. srpna 2014 - 15:32\nTyhle všechny argumenty budou relevantní za tři sta let, až budou Star Trek sledovat lidé 24. století. To si teprve budou moci říkat, dopadne-li to všecho růžově, jak vzdálené jsou otázky nějakého rasismu. Do té doby smyslu nenabudou. Je mi sice trapné muset vysvětlovat tak elementární věc, ale Star Trek jsou seriály určené pro současného diváka a nejsou ani omylem "o budoucnosti", jinými slovy budoucnost není tématizována. Budoucnost je jen časová lokalizace seriálu "o současnosti", jinými slovy současnost, popřípadě blízká budoucnost a její extrapolace je tématizována. A přestože rasismus nemusí některým divákům připadat jako téma až tak aktuální, jako bylo v libovolném úseku minulosti lidstva, stále má svou relevanci. A Telemachus má navíc pravdu, že Sisko ho do souvislosti se svou současností opravdu nedává a jeho důvody, proč mu to na srdci leží, mají v těch epizodách zřejmé opodstatnění. Bezdůvodně nadávat na tématizaci rasismu v současné kultuře je samo o sobě forma rasismu.\nFanda - čt 7. srpna 2014 - 16:34\nEodeon: Aby ses nepropadl do pekla za ten názor, že Star Trek není "ani omylem o budoucnosti".;-)\nEodeon - čt 7. srpna 2014 - 16:58\nFanda: Jen rozlišuji formulaci "film je o...", která naznačuje, že řeč se bude týkat tématu filmu, a "film vypráví o..." která naznačuje, že řeč bude o námětu nebo o souvislostech příběhu bez ohledu na myšlenky a významy, které má děj zprostředkovat divákovi. Jednou je tedy řeč o abstraktních obsazích, v druhém případě o poněkud přízemnějších souvislostech příběhu. A ačkoliv budoucnost bývá častým tématem science-fiction a mnozí jeho autoři zasvětili celé dílo myšlence té či oné vize budoucnosti a ačkoliv i ve Star Treku má svou roli určitá míra takového vizionářství, pořád bych se zdráhal hovořit o tématu - o nejzazší myšlence a fundamentálnímu pojítku významové spleti toho kterého filmu nebo té které epizody. Jako témata vídám ve Star Treku daleko častěji spíše věci jako je právě ta zmiňovaná lidskoprávní tématika a ty zcela zjevně vycházejí se současnosti, odvolávají se na ni a usilují oslovit současné diváky ve snaze o pomoc a rozvoj současného světa. Kdyby tomu tak nebylo, nebyla by zde ani naděje, že budoucnost kdy bude lepší. Logicky. Vždy musíme začínat u sebe, tady a teď. Roddenberry nebyl až takový fantasta, aby si tohle neuvědomoval. Jeho snahou bylo ukázat vizi budoucnosti, aby ta inspirovala současné lidstvo ke snaze se o tuto lepší budoucnost přičinit, dnes, v současnosti. Ne až za sto let. Nemám níc proti tomu, pokud někdo na Star Treku nenachází žádné jiné hodnoty, než vyprávění napínavých příběhů a eskapistické snění o jakési vzdálené budoucnost, ale nelze tvrdit, že myšlenky Star Treku vrcholí touto eskapistickou zábavou. Naopak, ta je jen povrch pod ním se nacházejí mnohé vrstvy inspirativních obsahů, které mohou a mají co říci dnešku. A to dokonce i těm dnešním snílkům, kteří současnou skutečnost odmítají vidět, ať už kolem sebe, či skrze její odraz v kultuře. Už je můj postoj jasnější, nebo bys to pořád kvalifikoval jako smrtelný hřích? :)\nAllarin Ilriela - čt 7. srpna 2014 - 19:32\nTohle je jedna z mých nejoblíbenějších epizod DS9. Weyoun jako rasistický policajt :-)\nTelemachus Rhade - čt 7. srpna 2014 - 22:29\nSokar) Your argument is not valid. To je něco zcela jiného.\nFanda - pá 8. srpna 2014 - 11:50\nEodeon: Asi tak třetině přívlastků, které jsi použil jsem neporozuměl.:-) Ale to je normální ve tvých (mírně řečeno) hutných textech.:-) Myslím, že chápu, co jsi chtěl svým názor říct (a šlo by to napsat srozumitelněji i bez těch barvitých přívlastků) a je to jen jeden pohled na věc. Totiž, myšlenka příměru nějaké aktuální společenské problematiky k jinému mimozemskému druhu, je podobná bajkám. Ale ruku na srdce, kdo zde z přítomných by sledoval téma rasismu zasazené třeba mezi medvědy? Už to vidím, jak se mezi sebou hádají bílí a hnědí medvědi a vzájemně se utlačují. Možná poučné, ale pořád dost nudné. A Star Trek JE o budoucnosti, ne že není. Proto se na něj také díváme (čteme) raději než nějaké (třeba i myšlenkově hlubší) bajky. Troufal bych si tvrdit, že většina fanoušků ST jsou prostě scifisti s vášní pro technologii a možnosti, které nám může přinést budoucnost, snad i snílci. Ta poučná a filozofická stránka ST hraje u většiny až ty "druhé housle". Většina z nás také sleduje ST od dětství (já od cca 11 - 12 let) a ruku na srdce, spíš jsem byl v tomhle věku nadšený ze všech těch lodí, vesmíru, zbraní, udělátek atd., než z nějakého ponaučení. Na tož abych se zamýšlel nad paralelami se současnými problémy. K tomu jsme postupně dospěli a našli i tohle kouzlo ST, ale pořád to je "až to druhé". Tedy pro mě určitě ano a určitě nejsem sám. Není na tom ani nic špatného a není potřeba, aby se jednotlivé tábory ST fanoušků kvůli tomu poměřovali. Každý z toho má to své a to je fajn.\nEodeon - pá 8. srpna 2014 - 12:45\nFanda: Příměr k nějakému fiktivnímu mimozemskému druhu je jen ten zdaleka nejvulgárnější způsob, jak takovou myšlenku zprostředkovat divákovi. Takové hrubé metody jsem na mysli neměl. Spíše jsem měl na mysli případy, kdy to či ono téma přirozeně vyplývá z vnitřních souvislostí originálního příběhu. A to je věc společná nejen bajkám, ale jakémukoliv vyprávění. Vždy jde o to nejen vylíčit, že se událo to a tohle, a že příběh nakonec dospěl k tomu či onomu rozuzlení a jak to vlastně s hrdiny nakonec dopadlo, ale zároveň - a především! - o to tím příběhem ilustrovat nějaké abstraktnější ideály. A tím skutečně nemyslím hrubými prostředky jakou jsou dialogy nebo paralely mezi reálnými a fiktivními skupinami postav, ale opravdu témata vyplývající z příběhu jako takového, způsobu, jak je vyprávěn, nebo způsobu, jak je vizuálně podán. To je ten kumšt. A jestli to mnohé fanoušky nezajímá, to máš možná pravdu. Nic proti tomu. K tomu mohu jen říct, že je to jejich vlastní škoda. Ale domnívám se, že sám podle sebe soudíš druhé a přisuzuješ ten soud obecně většině fanouškům, aniž bys ve skutečnosti věděl, jak se věci mají. Opatrně s tím zobecňováním. Kdyby témata a hodnoty (filozofií bych se to zdráhal nazvat) hrály, jak ty říkáš, až druhé housle, Star Trek by nikdy nedosáhl takové popularity. Zapadl by do stejné propasti filmové historie, kde skočili Lost in Space a nesčetně dalších tehdy populárních a dnes zcela neznámých sci-fi seriálů. Věci, kterých si na Star Treku evidetně ceníš ty, jsou provedeny lépe v jiných sci-fi. Efektní pif paf s paprskomety a podobné mě také v dětství přitahovalo na Star Treku nejvíce. Ale z takového dětinského přístupu jsem už vyrostl. Nic proti tomu, pokud si ho někdo byl schopný uchovat. Vlastně je to záviděníhodné. Ale už ne neschopnost vidět i to hlavní. K tomu je třeba dospět, doslova :) Přesto, ať už si kdo najde na Star Treku cokoliv, za každého fanouška jsem pochopitelně rád. A stále i přes mé pokusy o vysvětlení odmítáš rozumět tomu, že pokud se řekne "Star Trek je o..." je řeč o tématu. A ani časoprostorová lokalizace, ani účast jednotlivých dějových elementů jako jsou vesmírné lodě, nerovná se téma.\nGoodman - pá 8. srpna 2014 - 13:19\nJá si naopak myslím, že to Sokar trefil docela přesně.\nRozhodně neslouhlasím s tvrzením, že neustálé opakování historie a zdůrazňování, kdo koho tenkrát vykořisťoval, dokáže zabránit současným nebo budoucím genocidám a pod.\nPokud se podíváme blíže do našich dějin, třeba na takové Inky, Maye a Aztéky. Středoamerické říše rozvrátili španělští dobyvatelé, zavlekli nemoci (nutno podotknout, že neúmyslně, krom toho se nemoci šířili i od idiánů směrem do evropy), vyrabovali co mohli a zavedli otroctví. Ten kdo se postavil na odpor, tak byl nekompromisně zlikvidován (upálen, oběšen, umučen). Na první pohled to vede k jasnému závěru - španělé strašně zlí a chamtiví a indiáni jasně dobří. Nicméně je nutné se podívat na to, co bylo před příchodem španělů, které indiáni považovali za Bohy (proto ta vstřícnost vůči nim). Kultura středoamerických indiánů byla nebývale krutá. Lidské oběti bohům se počítali na tisíce. Na vrcholeh aztéckých pyramid byly obětní oltáře, kde kněží vytrhávali obětem srdce z těla za živa. Oblíbenou hrou byla i jakási košíková. Hrálo se s lidskou hlavou a házelo se s ní do kruhu. Tým, který zaznamenal méně úspěšných vhozů, byl svázán do obrovské lidské koule a byl spouštěn ze schodů tak dlouho, dokud nebyl usmrcen poslední její člen. Mezi indiány bylo otroctví naprosto běžné, vedli mezi sebou krvavé války. Poražený kmen byl buď kompletně popraven nebo vzat do otroctví, které nebylo o nic méně drastické než to španělské. Pokud bych čistě zaspekuloval , tak pokud by tomu bylo naopak, a indiáni by přijeli dobýt evropu, tak by to skončilo naprosto stejnou tragédií. Španělští dobyvatelé nebyly tedy horší, ale jenom silnější.\nŠpanělé, britové a vůbec evropané se proslavili otroctvím vůči černochů. Už se tak nějak zapomíná, že nevolnictví bylo jenom jinak nazvané otroctví (zejména v Rusku bylo postavení nevolníků mnohdy horší než černých otroků v americe). Také na to, že v Africe otroctví praktikovali i černoši na jiné kmeny černochů. Buď využívali jejich práce přímo, nebo je prodávali evropanům. Totéž dělali arabové.\nCo tím vším chci říci ? Kolonialismus, otroctví a války nemají absolutně nic společného s rasismem. Jedná se o naprosté selhání morálky, touze po moci,\nGoodman - pá 8. srpna 2014 - 13:20\nZisk hrál tedy domaninatní roli, ne rasismus. Otrokáři by s chůtí hodili do řetězů naprosto každého, bez ohledu na rasu nebo vyznání. Vlastní lidi se otročí hůře, protože hrozí povstání, tak se takticky zotročí poražený národ (to platilo napříč všema kulturama na světě). Je to stejné jako tvrdit, že tehdejším generálům šlo o jejich vojáky v první linií. Nešlo o ně, šlo jenom o vítězsví. Pokud měli dobrou výzbroj, tak jenom pro to, aby přežili v dostatečném množství a mohli dále plnit úkoly. krom toho čím více padlo vlastních tím lépe, protože se nemuselo tolik vyplácet na žoldu. Války se tedy nevedly z důvodu nacionalismu, ale z důvodu chtivosti jedinců (proto máme například i dnes tolik občaských válek). Ani Hitlera nedostal k moci nacionalismus a antisemitismus, ale neskutečná bída oné doby. Lidé hledali řešení, až se jim nějaké naskytlo, které alespoň ze začátku začalo jako jediné fungovat. Pokud by německo nebylo tak strašně na dně, Hitler by si prostě neškrtl ani náhodou. Ostatně sám prohlásil "bída lidu mě potěšila". I on sám si toho byl moc dobře vědom. Jsem stoprocetně přesvědčen, že kdyby se tenkrát vedla silná kampaň proti antisemitismu, tak by to bývalo dopadlo úplně stejně, protože problém byl jinde. Všude přítomná chudoba němců a židé byli bohatí a drželi většinu dlužních úpisů za vysoký úrok. Britové a francouzi ždímali němce z reparací na kost. Demokracie selhala na plné čáře, rozhádaní a zkorumpovaní politici Výmarské republiky byli absolutně nechopní. Válka byla tedy v jejich očích ospraveditelná a naprosto nezbytná. Opět tedy selhala morálka na všech stranách.\nVzpomínám si, jak jsme si na základce s klukama hráli na zabíjení němců ála Obecní škola. Po hodinách dějepisu, posilněni strašným ukřivděním vůči nám, to byla nejoblíbenější zábava. Je to přitom nesmysl, copak dnešní němci za něco mohou ? Pokud bychom se vůči nim chovali nepřátelsky, tak bychom snad dokázali potrestat jejich předky? Ne vůbec, naopak bychom byli úplně stejní jako tehdá oni. Pocit viny, nebo pocit ukřivdění z dějiných důvodů tedy postrádá smysl. Moc dobře si pamatuji, jak jsem byl před lety na obědě s mým německým kolegou. Situace tomu dala, že mě napadl vtip, který jsem dokázal udržet pouze ve své hlavě a řekl jsem ho nahlas. Jelikož se to týkalo soužití čechů a němců, tak kolega se tomu vůbec nezasmál. Na moji otázku, zdali to bylo vtipné odpověděl že ano, ale že by to bylo nevhodné vůči mě, když mi němci ublížili a že se za to cití být vinen. Proboha za co vinen? Že se nenarodil o pár desítek let dříve, aby dokázal zabránit válce? krom toho on mi nijak neublížil, vlastně žádný němec mi nikdy nic zlého neudělal. Proč bych se tedy měl na ně dívat skrze prsty? Prostě historie je dle mě historií a tím to končí. Není nutné se v tom furt rejpat, stále vyžadovat omluvy a pokoru nebo nějaké výhody.\nTím nechci říct, že by se historie měla zapomenout to určitě ne. Je nepopiratelným faktem, že např. běloši v USA se chovali k černochům za dob segregace dost špatně. Stejným faktem zůstává, že statisticky mají a měli černoši vždy vyšší procentuální míru páchání kriminálních činů. Stejně jako si nedokážu představit, v čem zlepší mezi-rasové soužití násilné nacpání segregace do Star Treku, třeba to, že by se na stanici ve 24.století podezřele ztrácely věci v přítomnosti Siska. Akorát to vede k nebezpečným stereotypům, jako že každý běloch je rasista a černoch zloděj. Někdy je nutné tato fakta nějak přejít a ne je nacpat všude, kde to jde.\nKrom toho pánové, kdo z vás si kupuje například levné čínské zboží? Příliš mnoho se zabýváme mezirasovým problém, že zapomínáme třeba na otroctví dneška. Taková čínská továrna je toho zářným příkladem. V pohodě jsou zaměstnávány děti a s dospělým člověkem je zacházeno jako s hadrem. Otroctví jako vyšité, ale proč to nikomu nevadí? Dokonce je to označeno jako čísnký hospodářský zázrak. Kdybych si otevřel tady továrnu na boty a otročil v ní černochy, tak bych skončil v base. V číně ale čínský podnikatel klidně může otročit jiné číňany a my mu za to zatleskáme jaký má skvělý business plán a my máme o celou stovku levnější adidasky. A jsem opět u jádra problému - selhání morálky. Pokud bude ST o týmové spolupráci, nesobeckosti, ohleduplnosti a o buduvání společnosti na základě svědomí a morálky, tak bude rozodně mezirasově užitečnější, než nějaké křečovitě vsazené historicko-ukřivděnecké výstřelky mimo děj. Omlouvám se poněkud za delší komentář, ale nemohu si pomoci, geny Homérovi jsou asi v těch mých :)\nFanda - pá 8. srpna 2014 - 13:42\nEodeon: Někdo má rád holky, jinej zase vdolky... pro někoho hrají v ST první housle "pif paf paprskomety":-))))) a pro jiného jsou to hlubší témata k zamyšlení.\nZ diskuze stejně nejsem přesvědčený, že ST není budoucnosti, stále si myslím opak a ani Ty na tom nejsi asi jinak s názorem, o kterém debatíme. Shodneme se ale aspoň v tom nejdůležitějším: "za každého fanouška jsem pochopitelně rád".\nGoodman - pá 8. srpna 2014 - 13:47\nFanda a Eodeon: ST je nepochybně o budoucnosti, ale určitě je i o něčem více. Mám na mysli něco více filozofičtějšího. Nejsem proti, vlastně je to ku prospěchu celého kultu. Akorát by se to nemělo přehánět a nezneužívat pro politické agitace všeho druhu (byť i dobře míněné). Tenhle díl je přesně o tom, jak by to vypadat nemělo.\nEodeon - pá 8. srpna 2014 - 13:58\nFanda: Že názory se různí není třeba připomínat. To jsem tu ostatně sám několikrát psal. A zjevné výhody názorové rozmanitosti jsou nám fanouškům Star Treku jistě velmi dobře známé. Však IDIC :) Mně ale nešlo ani tak o to přesvědčit někoho o mém názoru, jako spíš jen o to ten názor prostě vyjádřit srozumitelně tak, aby ho ostatní mohli pochopit, zamyslet se nad ním a posoudit, co si o tom budou myslet. V tom jsem zjevně selhal. Nevadí. Nejsou to úplně jednoduché myšlenky, takže si nebudu vyčítat svou neschopnost je jednoduše podat. Ono to asi ani nejde :)\nA ještě než tuhle diskuzi vzdám, protože jsem se v ní definitivně ztratil a naprosto nechápu, co se tu náhle řeší s těmi exkurzy do dávné historie, jenom podtrhnu, jak mě potěšila tvá zmínka o vášni pro vesmír, hvězdné lodě a snění o podobných světech. To samozřejmě ke Star Treku patří naprosto neodmyslitelně rovněž, vlastně nejen ke Star Treku, ale ke sci-fi obecně, ale mám pocit, že se na tohle "snění" poslední dobou hodně zapomíná. Hlavně tedy v souvislosti s posledními dvěma filmy. Ty byly přeci především díky dokonalé vizualitě ze všech nejvíc "snové" a mě trochu mrzí, že to někteří fanoušci už nedovedou vidět a na těch filmech vidí jen technické detaily a malichernosti. Kéž by si tu schopnost snění uchovalo co nejvíc z nás co nejdéle to půjde. A je jedno jestli jsou to sny o prosazování vznešených ideálů, nebo o bitvách mezi kosmickými koráby :)\nSokar - pá 8. srpna 2014 - 14:47\nFanda: Souhlas ve všech bodech :-) Dokud bude Star Trek podněcovat fantazii a ukazovat nám zázraky, co se mohou skrývat za každou hvězdou, budu si ho s chutí užívat a na jeho snech se unášet. Ať už ve společnosti elegantních lodí, exotických emzaček, technologických zázraků, nebo i na vlnách mezilidských/mezidruhových vztahů - které někdy vedou i k těm pif paf bitvám :)\nGoodman : Děkuji, rozvedl jsi lépe a dál než bych sám dovedl.\nFanda - pá 8. srpna 2014 - 15:36\nEodeon: Neházej phaser do žita, já jsem dobře pochopil, co jsi chtěl svým názorem říci. Jen jsem chtěl říct, že pro mě je lepší to "pif paf paprskomety". :-) A jestli tě to potěší, tak nové dva filmy mám velmi rád.;-)\nEodeon - pá 8. srpna 2014 - 15:59\nFanda: To, o co jsem se pokoušel, nebylo vysvětlit, že forma má obsah. To je evidentní věc. Pokoušel jsem se vysvětlit, že téma není totéž co námět a co je co, a to se mi zjevně nepovedlo soudě z tvých a Goodmanových reakcí. BTW v tom "pif paf" je Star Trek imho velice slabý a jiná sci-fi ho dalece předčí. Proč by tedy zájemci o tento rys sci-fi dávali přednost právě Star Treku a ne řadě mnohem lepších seriálů a filmů? Možná je to právě pro ty obsahy, které podvědomě doceňují, aniž by si to sami uvědomovali :) (to nebylo příliš košér, odpovědět si sám a navíc na rétorickou otázku, ale pokud máš i ty svou vlastní odpověď, prosím o pokračování diskuze na hlavním fóru, protože to už jsme hodně daleko od Far Beyond the Stars).\nSokar - pá 8. srpna 2014 - 16:21\nDodám že, opět čistě subjektivně (ale objektivní zde není nikdo, což je ale jasný, každý máme názor, ještě že tak):\nStar Trek vydržel (a věřím že ještě vydrží) tak dlouho zejména proto, že dokázal krásně vyvážit myšlenku i spád, humor i vážnost, romanci a akci, zkrátka od každého si vzal to nejlepší a v duchu IDICu to přetavil - čest tvůrcům že se jim to tak dlouho dařilo a daří. Proto je atraktivnější než řada dalších v předchozích příspěvcích zmiňovaných děl.\nVýjimka však potvrzuje pravidlo a právě ve Far Beyond The Stars (ať se vrátíme k tématu) se to (dle mého) nepovedlo. Námět je zde násilně našroubován, je tam aby tam byl a my (tvůrci/diváci) si mohli odškrtnout potřebný počet moralizujících dílů/sezóna. Části, kde je interakce s ostatními postavami v rolích spisovatelů/nakladatelů, alespoň pobaví, ale pasáže s Brooksem/Siskem jsou, slovy Q "nudné, těžkopádné a pedantické, jako on sám".\nJana Dvořáčková - pá 8. srpna 2014 - 22:02\nAsi jste to svým způsobem vystihli všichni.\nGoodman: S tím otroctvím nemusíš ani do Číny. To v lehčí formě zažívají i čeští dělníci :).


Fotografie týdne: V mlžném lese – DIGIarena.cz\nMichal Černý 19. března 2019\nJakkoli většinou nemůžeme snadno diferencovat mezi původním a novým, mezi přírodním a kulturním, nese s sebou procházka lesem cosi zajímavého a kouzelného.\nOstatně mystická složka lesa je dobře známá – Winfried Bonifác poráží jako misionář v dnešním Německu posvátný strom a neumírá, čímž dokazuje svoji převahu nad lesním božstvem. Pro galské národy či kelty měly kouzelné háje stejný význam, jako například pro původní náboženství Slovanů. Les je místem života a naděje, symbolem plodnosti, ale také nebezpečí, hledání cesty a rizika smrti. Není ani dobrý, ani zlý, je přitažlivý a mystický.\nJe nesporně zajímavé, že naše kultura sice před více než tisící lety tento náboženský rozměr lesa opustila, ale stále je to les, do kterého jsou umísťovány kouzelné postavy a bludné kořeny, je to stále les, kdo vládne magickou mocí víl a mluvících vlků, ve kterém bydlí čarodějnice. Jako by křesťanský nátěr našeho bytí byl příliš tenký. I když se dnes může zdát, že na víly a hejkaly nikdo nevěří, jít černým lesem sám znamená typicky velký prožitek strachu. Každý, kdo jde lesem po tmě, v něm může vidět strašidelné tvary, které do větví a kmenů stromů kreslí naše fantazie. Snad je les právě tím místem, kde se zbavujeme kreativních bloků a rozehráváme myšlení jako široký syntetizující projekt spojený s fantazií.\nProč právě les má takové vlastností? Prvním důvodem může být to, že běžné „město“ je prostorem, který si člověk pevně vytyčil pro svoje bytí v něm. Člověk, jako tvor bez přirozeného prostředí se – v celku pochopitelně – cítí nejlépe tam, kde všechno zná, kde může mít nad světem kontrolu. To je zřejmě důvod, proč se většina lidí nebojí v noci řídit automobil, ale jít lesem ano. Les je nabouráním společenského diskurzu hromadné moci nad prostředím.\nV mlžném lese, foto: Rumovník P\nDruhý důvod může být ten, že les nabízel vždy jisté útočiště každému, kdo se potřeboval skrývat – od lupičů, přes vzbouřence až po ty, co utíkali. Les byl místem, které jako by umělo člověka pohltit. Tím, že návštěvník nezná prostředí tak dobře jako „domácí“, může tato situace působit až magicky. Lze z ní zaútočit a udeřit, stejně dobře, jako zmizet.\nLes je tvořen stromy, které jsou jeden jako druhý, a přesto každý jiný. Je jich armáda, se kterou ale nelze vyjednávat. Je neúprosný ve své početnosti, i ve výrazech svých jednotlivců. Ostatně slavný Shakespearův obraz o chodícím lese má své prameny právě zde. Strom nemá jazyk, je neúprosný, nelze se s ním domluvit, nelze s ním smlouvat.\nZřejmě nejzajímavějším lesem planety je Pando v Utahu. Celý les je tvořený jediným stromem, který má tisíce kmenů a je starý tisíce let. Klonující se největší organismus planety si díky společným kořenům může vyměňovat informace, zlepšovat svůj imunitní systém, efektivně růst. Všechny kmeny mají stejné DNA, společné kořeny, společně sdílený prostor na výměnu informací. Pando je zhmotněním toho, jak si archetypálně představujeme les, jako jeden propojený kognitivní systém, v němž je vše společné.\nSnímek V mlžném lese, jehož autorem je Rumovník P. právě s takovým obrazem pracuje. Jeho les je jeden, propletený a strašidelný, spojený mlhou a jako celek vykazující základní charakteristiku – tajemného strachu, se kterým do něj můžeme vstupovat. Připomíná nám, že naše kulturní pozadí s posvátnými háji je v naší mysli možná blíže, než bychom čekali.\nGratuluji autorovi k fotografii týdne a dovoluji si pozvat na prohlídku dalších snímků z galerie.\nIlustrace Heideggerova obrazu prosvětlené světliny v lese je práce Františka Mikuše s názvem ***.\nAnarki3 pak do třetice nabízí studii lesa, s názvem . tentokráte se zaměřuje na kmeny, tak jako slavný přebal knihy Roberta Ruperta o rozšířené mysli a kognitivních systémech. Jen volí meditativnější tón.\nSkutečnost, že reklamní fotografie může být udělaná chytře, kvalitně, originálně, a ještě udržet specifický rukopis autora může v určitém ohledu vypadat jako sci-fi. Nejmilovi se ji ale nesporně se snímkem Vůně až na prvním místě podařilo uskutečnit.\nVůně až na prvním místě, foto: nejmil\nA na závěr ještě technicky náročný snímek kombinací mlhy, nedostatkem světla a nutností zachytit dynamiku lovce v prostředí autorsky nesporně důvěrně známém – Na rybách od Adamec1.\nNa rybách, foto: adamec1


Nakladatelství Portál | Časopisy | Psychologie dnes | Ukázky | Žiju napůl v době kamenné\nPortál.cz > Časopisy > Psychologie dnes > Ukázky > Žiju napůl v době kamenné\nŽiju napůl v době kamenné\nAutor: Daniela Kramulová | Datum: 6.1.2009 | Vydání: 1/2009\nPetr Jahoda na několik měsíců v roce vymění měkkou postel a teplou sprchu za život v divoké přírodě. Lákají ho vysoké hory stejně jako neprostupné džungle a kmeny, jejichž příslušníci chodí dodnes nazí, loví luky a šípy, používají kostěné a kamenné nástroje. Tvrdí, že mezi tamními šamany má několik opravdu dobrých přátel.\nJako kluk jste patříval k trampům, co v pátek vyrazili na víkend do lesů. Patřilo cestování do dalekých zemí už tenkrát k vašim snům?\nZa komunistů jsme o něčem takovém snad ani snít nemohli. Moc cestovat nám nedovolili, bez problémů jsme mohli jen do Rumunska, Polska, Východního Německa. Ale třeba právě to Rumunsko bylo nádherné. Po listopadu 1989 se naštěstí všechno změnilo a, jak se říká, svět nám ležel u nohou. Najednou jsme mohli, kam jsme chtěli, no a tak jsem začal jezdit a nenabažil jsem se té volnosti doteď. Cestování naplňuje můj soukromý i pracovní život. Když vyrůstáte v kleci, umíte si svobody setsakramentsky vážit. Zorganizoval jsem několik výzkumných cest k divoce žijícím domorodým kmenům, do vysokých hor i za polární kruh, k tomu pracuji v cestovní kanceláři jako vedoucí náročných komerčních expedic. Jsou roky, kdy jsem v republice necelé tři měsíce, a to ještě ne vcelku. Hodně z toho zabere průvodcovská činnost, ale často na sérii komerčních expedic navazuje nějaká moje soukromá. S lidmi – nerad používám slovo klient – se zpravidla zastavím až tam, kam už si troufnu jen sám. Cítím za ně velkou odpovědnost a netroufnu si s nimi do skutečného extrému. Na to, abych dělal jen vlastní projekty, nemám dost peněz. Vlastně proto jsem vůbec začal komerční expedice pořádat, abych se mohl na svoje oblíbená místa vracet a pokračovat, kde jsem přestal. Z platu soustružníka jsem na to opravdu neměl… Teď, skoro po dvaceti letech na cestách, bych se chtěl propracovat k opačnému poměru a být více doma. Přece jen mě „na stará kolena“ začalo lákat i jiné dobrodružství, jako třeba rodina, děti…\nZ pohledu běžného člena západní civilizované společnosti působíte trochu jako dobrodruh. Proč vám tohle označení vadí?\nKdesi na začátku mého cestování byla hlavní motivací romantická představa dobrodružství. Jenže pak jsem začal jezdit za přírodními národy a dosáhnout cíle cesty bylo spojené s mnoha nepředvídatelnými problémy a riziky. Najednou toho dobrodružství začalo být moc a já jsem si začal uvědomovat, že je skutečné, ne takové to koupené a vyumělkované nebezpečí. Dnes pro mne znamená především problém, se kterým se musím vypořádat. Dobrodružství už dávno není cílem, ale prostředkem, jak se k němu dostat. I vnímání rizika se na cestách mění. V civilizaci se riskuje mnohem snadněji. Když jsme třeba na Papui hluboko v džungli, může být otevřená zlomenina smrtelným úrazem. Doprava k nejbližšímu lékaři, je-li vůbec možná, může trvat několik dní. A to se pořád dostanete jen do venkovské nemocnice s minimálním vybavením. V Evropě pro vás kamkoli přiletí vrtulník a za pár minut jste v moderně vybavené nemocnici a v péči vysoce kvalifikovaných lékařů. Myslím si, že riskovat by měl člověk jen tam, kde je to nezbytně nutné, a ne pro zábavu, jak se dnes stává moderním.\nPřed časem jsem o riskování mluvila s horolezkyní Soňou Boštíkovou. Tvrdila, že v horách zahyne víc mužů horolezců nejen proto, že jich prostě leze víc než žen, ale i proto, že chlap má větší tendenci podcenit riziko a snaží se dosáhnout cíle, i když ví, že se mění počasí a budou problémy. Není to na expedici do vzdálených míst, kam má člověk šanci dostat se třeba jen jednou za život, podobné?\nJo, riziko a cíl, to nikdy nejde dostat do rovnováhy. Hranice rizika se mění s odpovědností. Odpovědnost jen sám za sebe posunuje hranice rizika na maximum. Odpovědnost za lidi, které máte rádi a jsou doma, člověka zastaví o pár metrů dříve. Odpovědnost za kamarády, kteří jsou s vámi, takřka svazuje ruce. Také zkušenosti vás dost brzdí. A nakonec přichází ta věčná nejistota. Bylo nutné se vrátit? Když se vrátíte, nikdy se nedozvíte, bylo-li to skutečně nutné. Já jsem se zatím vrátil dvakrát. A když tu pořád ještě jsem, říkám si, že asi tu míru rizika odhadnout umím. Před podobným rozhodnutím jsem stál naposled v srpnu. Nakonec jsem se rozhodl se skupinou pokračovat ve výstupu na Carstenszovu Pyramidu, nejvyšší horu Austrálie a Oceánie. Doteď z toho mám nepříjemný pocit. Celý kopec byl zaledněný, na hřebeni jsme chytili nárazový vítr kolem 100 km v hodině. Znám ten kopec dobře, nikdy jsem tam nic takového nezažil ani jsem o tak špatném počasí neslyšel. Všechno hovořilo pro návrat. Hodinu jsme schovaní za kamenem čekali na vývoj počasí. Za celou dobu se nezměnilo, což se dalo vyhodnotit i pozitivně. Rozhodl jsem pokračovat. Ten výlet stál každého moc peněz, času i odříkání. Měli jsme jen jeden pokus. Lidi byli prima – Jihoafričan Rafal, čínský Američan Steven a srbský muslim Basar. Přijeli sem z různých částí světa a teď čekali na to, co řeknu. A byli připraveni to respektovat. I proto jsem se rozhodl výstup zkusit. Klaplo to. Ale co kdyby ne? Všichni byli horolezci, uměli si tu situaci vyhodnotit sami, ale odpovědnost, minimálně ta morální, by byla stejně na mně. Jenomže za týden treku už byli víc než klienti. Byli to kamarádi. A věděl jsem, že nemám právo jim říct: na tenhle kopec nevylezete. Tak jsem řekl jen: jdeme, ale jak se mi to přestane líbit, bez řečí okamžitě zpátky. Za hodinu se počasí maličko zlepšilo, právě jsme dorazili na vrchol. Později v Base Campu mi Steven řekl, že se nahoře právě naklonil k Rafalovi aby mu řekl, že půjdou dolů. Věděl, že na to čekám. A to má Steven dohodu s manželkou, že každý kopec zkusí jen jednou! Do dokončení projektu 7summits mu chyběl už jen Carstens a Vinson v Antarktidě. Byl by zahodil všechno, jen aby mne nedostal do problémů…“\nCelý článek naleznete v tištěné podobě časopisu PSYCHOLOGIE DNES č. 1/2009


Juniorka je blíže k záchraně - Zlínský deník\nJuniorka je blíže k záchraně\nOTROKOVICE/ZLÍN - Černý víkend si prožily prvoligové házenkářky Jiskry Otrokovice.\nNESTAČILO. Devatenáct branek zaznamenala o víkendu kanonýrka Martina Prudká, ale Jiskra nakonec nebodovala. Foto: DENÍK/Bára Horáková\nSobotní předehrávce 20. kola totiž nečekaně podlehly Plzni, aby o den později opět prohrály s Kobylisy. I přes tyto neúspěchy zůstává nováček třetí.\nPolepšila si naopak zlínská juniorka, když doma porazila Plzeň o šest gólů a opustila sestupovou předposlední příčku. Vítězství v obou víkendových duelech mohla dát Jiskře jistotu konečné třetí příčky. Otrokovičanky však nepodaly očekávaný výkon, když především v obraně působily nezvykle chaoticky. Navíc útoku opět zahazovaly vyložené brankové příležitosti. "Soupeřky hrály aktivně, tvrdě a my jsme se této hře nedokázali přizpůsobit. Když se nedaří, tak přestáváme bojovat a myslíme si, že se soupeř porazí sám," zlobil se po dvojutkání trenér Jiskry Štefan Boršický.\nDůležité dva body získala interligová juniorka Zlína. V domácím prostředí přehrála Plzeň, na kterou se byl trenér Milan Buday o den dříve podívat v Otrokovicích. "Západočešky hrají více silovou než technickou házenou. Naštěstí holky se jejich pojetí nezalekly a po většinu času měly zápas pod kontrolou," pochvaloval si kouč Zlína SCM.\nDefinitivně se juniorce podařilo zlomit odpor v rozmezí 43. a 54. minuty, kdy šňůrou devíti gólů odskočila až na 30:18. "Poté dostala příležitost celá lavička. Paradoxně jsme závěrečný úsek prohráli nula šest," poznamenal Buday. Přestože má jeho soubor na jedenáctý Most náskok dvou bodů, zachráněný se ještě necítí. "V příštím kole zajíždíme právě do Mostu. Pokud tam uspějeme, může být rozhodnuto. V opačném případě se bude bojovat dokonce," očekává Milan Buday.\nNásledující víkend mají otrokovické ženy volno a pak zajíždí dvakrát do Prahy. V neděli 13. května hrají s pražskou Slavií a o týden později uzavřou soutěž zápasem s Astrou.\nJISKRA OTROKOVICE - KOBYLISY 25:30 (14:15)\nJiskra: Kotásková, Vitásková - Brandová, Budinková, Gáborová 1, Huráňová 1, Chludová 3, Kovaříková 4, Kovářová 1, Machovská 4, Manclová 1, Prudká 9, Večeřová 1.\nJISKRA OTROKOVICE - PLZEŇ 27:30 (14:15)\nJiskra Otrokovice: Kotásková, Vitásková - Brandová, Budinková 1, Gáborová 2, Huráňová 1, Chludová, Kovaříková 6, Kovářová 3, Machovská 1, Manclová 2, Prudká 10/6, Večeřová1.\nZLÍN - SCM - PLZEŇ 30:24 (16:12)\nZlín SCM: Z. Mahďáková, Plášková - Wesleyová 1/1, Žůrková, Popelková, Růčková 13/6, Lenka Hradilová II., Vengřínová, Nevrlá 2, Snášelová 2, Mlýnková, Češková 6, Jalůvková4.


Zachraňte vojína Ryana - John Williams ~ Live A Movie Life\nZachraňte vojína Ryana - John Williams\n4.6.13 Avari Firyar No comments\nFilm, který změnil válečný žánr a přinesl Stevenu Spielbergovi druhého Oscara. Bohužel ale svou nominaci neproměnil John Williams, přestože se Zachraňte vojína Ryana řadí k tomu nejlepšímu, co kdy složil. Komu by se tahle hudba nelíbila, jako by snad nežil. Williams spolupracoval s Bostonským symfonickým orchestrem a Tanglwoodským sborem, jenž je využit především v geniální skladbě "Hymn To The Fallen".\nSpielberg s Williamsem chěli vzdát hold všem, kteří obětovali svůj život v boji ve druhé světové válce proti nacistům, což se povedlo na jedničku. Všude je cítit smutek a deprese, která je umocňována trumpetama, klarinetama a bubínkama v pozadí. To se dá říct i o smyčcích, které nás jednou rozplakají a hned vzápětí temnějšími tóny připravují na věci příští...\nVe filmu člověk hudbu moc nezaznamená, spíše je potlačená, upozaděná, a dává se na odiv jen při podpoře nějaké důležité scény na podbarvení emocí. Dobrým příkladem je hned úvodní scéna na hřbitově, kde slyšíme tklivou melodii, přitom se hned přeneseme na Omaha Beach v Normandii, kde probíhá vylodění. Při tomto útoku slyšíme jen výbuchy a výkřiky. Po celých dvacet minut nezazní jediný tón. Hudba nás opět čeká až po útoku, kdy kamera zabírá krvavé pobřeží a na něm těla padlých vojáků.\nAkční skladby nečekejte, vše se nese v melancholickém duchu. Náznak akčnosti je možná ve skladbě "Defense Preparations", která zazní při přípravě na vynikající poslední bitvu.\nAlbum nejde nedoporučit. Jedná se o jeden z vrcholu Williamsovy tvorby a filmové hudby jako takové. Zpětně je vidět, že právě hudba k Ryanovi měla získat jak Zlatý Globus, tak Oscara. To ale platí i o samotném filmu, kterému soška za nejlepší film unikla o fous.\nCelkový čas : 64:14\nHymn to the Fallen - živě\nPosted in: drama,Historický,John Williams,válečný Odeslat e-mailem BlogThis! Sdílet ve službě Twitter Sdílet ve službě Facebook


OČKOVÁNÍ‚ ODČERVENÍ A NEMOCI | MontanaFay\nVeškerý text týkající se ODČERVENÍ, OČKOVÁNÍ A NEMOCI byl čerpán ze stránek VETERINAHB !!\nVždy se odčervují štěňata i s matkou, protože se mohou infikovat prostřednictvím mléka. Chovná fena se odčervuje v odbobí hárání (2 - 3dny před nakrytím) a poté až se štěňaty.\nPrvní odčervení je v 14dnech, nejlépe pastou. Dále se odčervuje ve 14 denních intervalích až do 2 měsíců (tedy 2, 4, 6 a 8 týdnů věku štěněte) a dále po 1. měsíčním intervalu až do půl roka (tedy 3, 4, 5 a 6 měsíců věku štěněte).\nODČERVOVÁNÍ DOSPĚLÉHO PSA:\nU dospělých psů odčervujeme v intervalích 3 až 6 měsíců (minimálně 2x ročně). Odčervujeme podle vyžití psa, zda je trvale doma či venku a jestli je v blízkosti hospodářských zvířat. Pokud by bylo v trusu znatelné články, musíme psa ihned odčervit a po 14 dnech opakovat odčervení, aby se dosáhlo maximálního účinku zníčení parazitů.\nParvoviróza Parvovirus nutná po 6. týdnu\nInfekční laryngotracheitida Adenovirus - 2 nutná po 6. týdnu\nParainfluenza Virus parainfluenzy nutná po 6. týdnu\nKoronaviróza Coronavirus možná po 6. týdnu\nDermatofytóza Microsporum canis možná po 12. týdnu\nHerpesviróza Herpesvirus canis možná 7 – 10 dní po nakrytí\nONEMOCNĚNÍ - NEJČASTĚJŠÍ PARAZITÉ


dayaneevans1 profil | Webcamsex gratis NL\n24, Býk, estados unidos , miami\nPoslední přihlášení: 7.12.19 22:51:45\nKliknete-li na tlačítko, dayaneevans1 získá na 60 sekund první pozici na hlavní stránce. Během této doby se modelčině chatovací místnosti zvýší viditelnost a tím pádem i její popularita! Oznámení o Vašem štědrém činu se objeví v chatu, kde ho uvidí modelka i ostatní uživatelé chatu. dayaneevans1 Vám bude za toto gesto nepochybně nesmírně vděčná!\nDůležité detaily o dayaneevans1\nPracovní doba - dayaneevans1\nAmatérské klipy uživatele dayaneevans1\nSeznam Přání - dayaneevans1


Beckhamovi se pokoušejí o třetí dítě - iDNES.cz\nBeckhamovi se pokoušejí o třetí dítě\n12. července 2004 9:38, aktualizováno 9:38\nJeden z nejsledovanějších hvězdných párů Victoria a David Beckhamovi se snaží o početí dalšího dítěte. Novým přírůstkem do rodiny tak chtějí poopravit šrámy, které jejich manželství utrpělo poté, co se do médií dostaly zprávy o fotbalistově údajné nevěře.\nSexy pár proto nedávno zrušil plánovanou propagační cestu do Ameriky a dal přednost dvoutýdenní dovolené v Maroku. Podle britského listu The Sun se v luxusním apartmánu v exotickém hlavním městě Marrákeši pokoušejí o početí dalšího dítěte.\nPodle přátel hvězdného páru manželé doufají, že tentokrát přivedou na svět holčičku, a dají tak pětiletému Brooklynovi a jednadvacetiměsíčnímu Romeovi mladší sestřičku.\n"O tom, že by chtěli mít ještě více dětí, začali mluvit před nedávnem. Byli by oba dojatí, kdyby to bylo děvčátko. V tuto chvíli není nic jiného, co by pro ně bylo důležitější než jejich děti. David je má strašně rád. Nové dítě je tou nejlepší cestou, jak hodit za hlavu všechny ostatní problémy a začít nový společný život ve Španělsku," dodal zdroj blízký britskému páru.\nManželství Beckhamů se dostalo pod drobnohled médií začátkem letošního roku, kdy Davidova bývalá osobní asistentka Rebecca Loosová vyzradila, že si s hráčem Realu Madrid za zády Victorie užívala milostný románek. Beckhemovi na náladě jistě nepřidalo ani jeho nijak slavné účinkování na fotbalovém mistrovství Evropy.\nDavid Beckham s manželkou Victorií.\nTémata: Maroko, rodina, Španělsko, David Beckham, Marrákeš, Média, Poradna: Nevěra, Real Madrid


Sny, jejich význam a výklad snů. Velký snář.\nAhoj, zdraví Tě Snílek !\nOd nočního snění - ve spánku - odlišujeme denní snění. Denní sny si člověk vytváří za plného vědomí, jsou to jeho fantazie. Jejich obsah je zaměřen na osobu, která sní, na její ctižádost, touhu po moci, uspokojování eroticko-sexuálních potřeb. Denní snění má logiku, není nesmyslné a nepravděpodobné. Člověk si představuje, co kdyby… a vyvozuje závěry z onoho "kdyby".\nOproti tomu sny v noci jsou často nereálné, nesmyslné a někdy až absurdní, což vede k probuzení jedince. Ve snu se ignoruje čas a prostor, je možné prožít dvě události současně, setkat se s lidmi, kteří už nežijí, potkat příšery, mimozemšťany. Sny jsou prožívány jako pravá skutečnost.Jedním z prvních, kdo se zabýval psychologickým významem snů, byl Sigmund Freud. Jeho dílo "Výklad snů" vyšlo v r. 1900. Ve svém psychoanalytickém učení tvrdí, že "člověk, který snil, přesto ví, co jeho sen znamená, jenomže neví, že to ví, a myslí si proto, že to neví". Dotyčného se tedy na význam jeho snu zeptáme. Téměř nikdy nám neodpoví přímo. Vyzveme ho tedy, aby nám ke snu řekl vše, co ho napadne. Je třeba rozložit sen na jednotlivé prvky a hledat asociace, které tyto prvky spojují.\nNelze ovšem vyloučit přítomnost náhodných asociací, proto je analýza snů poměrně náročná.Je třeba se řídit těmito pravidly: • nestarat se o to, co sen zdánlivě říká, i když je to rozumné, jasné nebo zmatené • omezit se na to, abychom ke každému prvku vyvolali náhradní představu • vyčkat, až se skryté a hledané nevědomé vynoří samo. Podle Freuda existují city, touhy či přání, které ovlivňují naše konání, aniž si to uvědomujeme. Tyto popudy sídlí v nevědomí, což je zvláštní složka osobnosti člověka. Nevědomí neovlivňuje jen naše chování, ale proniká i do našich snů. Nenávist, žárlivost, sexuální touhy, osobní ambice a podobně pronikají do našich snů, protože za bdělého vědomí jsou potlačovány jako společensky nepřijatelné. Jedním z nejdůležitějších vyvolavatelů snů jsou naše přání.\nSen je pak splněním přání. Nevědomá přání mají kořeny v pudové sféře osobnosti. Jelikož se často jedná o "pohoršlivé" tužby, jejich přístup do vědomí podléhá cenzuře, která se uplatňuje i ve snu. Proto jsou společensky nepřijatelná přání zkreslována a maskována. Dochází tak ke snovým deformacím, které zahalují pravou podstatu snových jevů. Sen je tedy Freudem pokládán za znetvořenou náhražku něčeho jiného - nevědomého. To, co sen vypráví, lze označit jako zjevný základ snu. Skrytý základ, k němuž se dá dospět sledováním jednotlivých snových prvků a asociací, jsou latentní (skryté) snové myšlenky. Latentní obsah snu je tedy smyslem, který má být odhalen analýzou snů. Sen má vždycky svůj smysl. Dopátrat se smyslu ovšem není nikterak jednoduché.\nTato stránka je věnovaná Vašim představám, tedy snům. Sny máme rádi, protože když se něco stane ve snu, nemusíme se ničeho bát, vždyť sen není není realita. Podle výzkumů je ale určité procento lidí, kteří tvrdí, že se jim něco zdálo a následně během týdne stalo i v realitě. Do dnešního dne si toto vědci nedokážou vysvětlit. Přiklánějí se však tomu, že pokud myslíme neustále na jednu věc před spaním, tak se mozek během spánku pokouší odhadnout, jak to bude ve skutečnosti. Jsou i lidé, kterým se nezdají sny žádné. Nebo takové, na které by se jen málokdo těšil a s obavou, aby se sen neopakoval, pomalu usínal. Sen je vlastně jen obraz našeho aktuálního psychického stavu a našich myšlenek, takže sny ovlivňujeme i my. Pojďme si tedy povídat, jaké jsou Vaše sny. Dozvíme se, co jsou sny, jaké jsou sny a jejich význam a výklad snů.


středa 19. září 2018 | Zlataky ®\nÚvodní stránka Analýzy trhu středa 19. září 2018\nČína, jako další hnací motor globálního trhu se stříbrem+++11\n17/09/2018/ Zlaťáky.cz - Čína, je v dnešní době velmi dynamickou zemí a to v mnoha směrech a stále jde mílovými kroky kupředu. Její vliv ve světě stále narůstá a nevypadá to, že by se nějak zpomalil, právě naopak. Jednoduše řečeno s tímto globálním obrem se musí stále více a více počítat ve všech směrech. Výjimkou není ani oblast trhu se stříbrem, kde je Čína a bude v následujících letech stále významnějším hnacím globálním motorem. Od těžby po poptávku bude dominovat na celém globálním poli.\nV současné době je Čína největším spotřebitelem stříbra na světě a tvoří kolem 18 % celosvětové poptávky ve výrobě. Rovněž také na straně poptávky po stříbrných špercích a výrobcích hraje významnou roli. A v neposlední řadě, Číně patří třetí místo v produkci stříbra na světě a rovněž je klíčovým zpracovatelem primárních surovin z celého světa. Průmyslové využití, investice, obchodování s drahými kovy, šperkařský průmysl atd., to vše bylo zkoumáno a byla vytvořena zpráva o čínském stříbrném trhu. Tato publikace byla vytvořena společností Metal Focus - poradenskou společností pro drahé kovy se sídlem v Londýně a zveřejnil ji Silver Institute.\nZpráva se zaměřuje na několik oblastí. Jednou z nich je poptávka po stříbře v oblasti fotovoltaiky. Čínská spotřeba stříbra v solární oblasti v posledních letech neustále stoupá. V roce 2017 činila poptávka cca 65 mil. Oz (cca 2 021,7 tun). Více než 70 % celosvětové výroby solárních panelů probíhá právě v Číně a z důvodu vysoké poptávky je potřeba stříbro dovážet, jelikož místní zdroje nestačí uspokojit dané požadavky. Očekává se, že v roce 2019 bude opět pokračovat dlouhodobý růst.\nDalší oblastí vysoké poptávky je oblast elektroniky. Oblast širokého spektra aplikací nahrává k dalšímu posilování poptávky. Hlavní oblasti růstu jsou a budou dotykové panely, světelné diody a zařízení používána při výrobě elektřiny. V roce 2017 se odhaduje, že spotřeba stříbra v této oblasti činila cca 78 mil. Oz (cca 2 426 tun). V roce 2018 se předpokládá další nárůst. Rovněž oblast pájecích slitin a pájek zaznamenává vzrůstající poptávku.\nV oblasti prodeje šperků s tříbených výrobků byl v posledních letech zaznamenán určitý pokles, kdy kombinovaná výroba dosáhla cca 29 mil. Oz (cca 902 tun). Podle autorů dané studie se očekává pozitivní růst od roku 2020.\nNa následujícím grafu se můžeme podívat na jednotlivá odvětví a jejich poptávku:\n1. 18.09.2018 v 03:30 Austrálie Zápis ze zasedání RBA\n2. 18.09.2018 v 09:15 EUR Vystoupí prezident ECB Mario Draghi\n3. 19.09.2018 v 00:00 Japonsko Rozhodnutí o úrokové sazbě\n4. 19.09.2018 v 00:00 Japonsko Tisková konference BoJ\n5. 19.09.2018 v 10:30 Velká Británie Indexy CPI, PPI, RPI a HPI\n6. 19.09.2018 v 15:00 EUR Vystoupí prezident ECB Mario Draghi\n7. 19.09.2018 v 16:30 USA Týdenní změna zásob ropy\n8. 20.09.2018 v 10:30 Velká Británie Maloobchodní tržby\n9. 20.09.2018 v 14:30 USA Výrobní index z oblasti Filadelfie\n10. 21.09.2018 v 14:30 Kanada Index CPI a maloobchodní tržby\nCena zlata se na počátku nového týdne pohybuje kolem úrovně 1 196 $. Cena zlata se i nadále pohybuje v rozmezí od 1 220 $ do 1 190 $. Krátkodobá hranice podpory je na 1 190 $ a následně pak na 1 187 $. Odpor je vidět na úrovni 1 213 $. Krátkodobý trend je stále medvědí.\nCena stříbra se pohybuje kolem úrovně 14,11 $. Hranice podpory je na 13,98 $, zatímco odpor je na 14,30 $.


Církevní restituce: Diakonie převzala domov pro seniory v Kostelci nad Černými lesy | Ekumenický bulletin ČCE\nCírkevní restituce: Diakonie převzala domov pro seniory v Kostelci nad Černými lesy\nDomov pro seniory v Kostelci nad Černými lesy provozovalo město. Diakonie jej převzala proto, že budova domova byla vrácena Diakonii, resp. církvi v rámci takzvaných církevních restitucí. Jedná se o vracení majetku, který byl církvím zabaven v období komunistické diktatury. Domov v Kostelci nad Černými lesy sloužil před druhou světovou válkou jako „Dům odpočinku českých a evangelických diakonek“. V současnosti plánuje Diakonie služby domova pro seniory zachovat a rozvíjet.\n← Diakonie se zapojila do sítě Eurocarers a projektu Innovage\tJak se Diakonii ČCE dařilo v roce 2015 →


Veřejnost se v budoucnu na pražský magistrát jen tak nedostane — ČT24 — Česká televize\nVeřejnost se v budoucnu na pražský magistrát jen tak nedostane\nPraha - Pražané zřejmě budou mít ztížený přístup ke svým voleným zástupcům. Část radních hlavního města chce magistrát uzavřít. Dvanáct let je úřad úplně otevřený a lze se po něm pohybovat bez omezení. Podrobnější debata o možnostech omezení přístupu veřejnosti pražské radní teprve čeká. Úřad zatím nemá spočítáno, na kolik by instalace turniketů a bezpečnostních rámů vyšla.\n„Znovu opakuji to, co říkám stále. Celá politika magistrátu bude otevřena. Všechna jednání budou přístupná,“ říkal pražský primátor Bohuslav Svoboda. Neuběhl ani rok a primátorova slova už neplatí. Magistrátní úředníci začali vypracovávat plán na uzavření budovy Nové radnice. Návrh na radě předložila členka ODS Aleksandra Udženija. „Ano jsem pro jakési uzavření magistrátu, a to z čistě bezpečnostních důvodů,“ potvrdila.\nNěkteří zastupitelé si stěžují, že se přímo do jejich kanceláří dostane každý a může s sebou pronést třeba i výbušniny. Po dvanácti letech se mají ke vchodům opět vrátit turnikety. Pokud bude plán na omezení vstupu veřejnosti schválen, dojde k úplnému uzavření těchto dveří a návštěvy budou moci chodit pouze po ohlášení. Zadní vchod, který nyní využívají například vozíčkáři, by měl zahradit turniket.\nPraha chce ukončit smlouvu na vydávání radničního měsíčníku\nPražské části i magistrát mají nedostatky v hospodaření\nPrimátor se odvolává na vraždění v Norsku\nPo schválení změny už se občané k zastupitelům nedostanou tak snadno jako dnes, kdy jim stačí vejít na úřad a najít správné dveře. U vchodu by si museli o schůzku zažádat. I podle primátora je však na místě o zavření magistrátu uvažovat, a to vzhledem k nedávným útokům v Norsku. „Jsme asi přesvědčeni o tom, že budoucnost nás donutí něco takového zavést,“ prohlásil Svoboda.\nDůvodem pro omezení přístupnosti magistrátu jsou i výhrůžky, které primátor nedávno dostával. Ani bezpečnostní rizika ale koaličního partnera občanských demokratů nepřesvědčují. „Nechceme turnikety, nic takového, kde by se někdo musel dole doprošovat schůzek u dveří,“ dodal radní za ČSSD Petr Dolínek.


Našli jsme prostory pro 7. ročník | FFČV\nNašli jsme prostory pro 7. ročník\nAbsolvovali jsme několik schůzek, prohlédli si krásné a různorodé prostory, které nabízí České Budějovice, a finálně vybrali filmové hnízdo pro 7. ročník.\nVe hře bylo několik variant. Od krásné Galerie Mariánská, přes budovu Jihočeské filharmonie, kde se odehrál loňský ročník, až po Malou scénu DK Metropol. Nakonec jsme vybrali prostor, který nám nabízí kvalitní projekční sál s elevací, další variabilní místnosti pro workshopy a v neposlední řadě příjemnou kavárnu.\nNa 7. ročník přijďte do budovy Českého rozhlasu České Budějovice\nPokud jste v budově Českého rozhlasu nikdy nebyli, máte se skutečně na co těšit. Ale dost slov, prohlédněte si fotogalerii. Samozřejmě zatím bez jakékoli festivalové výzdoby. Pevně věříme, že termín 24. – 25. 11. 2017 už máte ve svých kalendářích.\nStaňte se hrdinou FFČV\nV současné chvíli hledáme pro 7. ročník partnery, kteří nám pomohou připravit opět skvělý filmový víkend. Každý se může zapojit a to i vy. Připravili jsme pro vás hromadu hrdinských balíčků. Koupením balíčku přispějete na 7. ročník FFČV a my slibujeme, že peníze využijeme tak, aby letošní ročník byl ještě zajímavější.\nChci si vybrat balíček a být hrdinou