SOCIÁLNÍ PSYCHOLOGIE Literatura: - PDF\nSOCIÁLNÍ PSYCHOLOGIE Literatura:\nDownload "SOCIÁLNÍ PSYCHOLOGIE Literatura:"\n1 SOCIÁLNÍ PSYCHOLOGIE Literatura: Řezáč Jaroslav Sociální psychologie, Brno 1998 Hartl, Hartlová Psychologický slovník, Portál 2000 Nakonečný Milan Encyklopedie obecné psychologie Čížková J. Přehled sociální psychologie Halus Zdeněk Sociální psychologie pro učitele I.,\n2 SOCIÁLNÍ PSYCHOLOGIE 1) Původně věda aplikovaná, ale od 70. let změna, je považována za vědu základní i hraniční (společný předmět i s jinými vědami). 2) Předmětem sociální psychologie je interakce = vztah mezi jedinci, vztah jedince a malé sociální skupiny, vztah mezi malými skupinami a vztah mezi jedincem a davem. 3) Je to věda teoretická i aplikovaná. 4) Má stránku subjektivní a objektivní. 5) Metodologie: pracuje se všemi základními psychologickými metodami. PROCES SOCIALIZACE 1) Struktura a dynamika procesu: a) Charakteristika socializace: vznik lidské osobnosti a začleňování do prostředí b) Průběh socializace během života (Ericsonova periodizace) 2) Mechanismy socializace (druhy sociálního učení) TYPY SOCIÁLNÍHO PROSTŘEDÍ 1) Mikro prostředí = intimní vznikají zde základní rysy a vlastnosti osobnosti (rodina, partnerství, škola, pracovní skupina, vrstevnická skupina, zájmová skupina) 2) Mezo prostředí tvořeno vztahy mezi jednotlivými mikroprostředími (mezi školou a rodinou) 3) Exoprostředí člověk není jeho součástí, ale jím socializován přes jiné lidi ve svém okolí (profese rodičů, venkov, Praha, image školy, firmy) 4) Makroprostředí vytváří podmínky pro ostatní typy prostředí (náboženství, etnikum, občanství, vlastenectví) DYNAMIKA Vyvíjí se během života, začíná početím a končí smrtí. Ericson rozdělil dynamiku do různých etap: 1) Bazální důvěra začíná početím a končí okolo 6 měsíců. Důležitý postoj matky k dítěti. Podvědomí a citová složka se utváří. 2) Rodící se autonomie od 6 měsíců do 3 let. Uvědomění si vlastní identity. Kompenzace mravní normy (slušné chování, návyky, hygienické návyky, apod.). 3) Iniciativa od 3 let do 6 let. Předškolní věk, aktivita dítěte je spontánní a přirozená. Mentální iniciativa zvídavé děti. Rozvoj vyšších citů, sociálních a mravních. 4) Fáze pracovní snaživosti od 6 do 12 let. Osvojování si gramotnosti. Nástup do školy je významný socializační mezník žák má povinnosti, očekává se od něj pracovní výkon může dojít k ohrožení socializace např. pocity méněcennosti je třeba kompenzovat (dítě musí uplatnit to, co umí, mít radost z úspěchu, být ohodnoceno, volnočasové aktivity, dítě by mělo mít prožitek, že je v něčem dobré). 5) Fáze osobní identity od 12 do 20 let. Je to fáze bouřlivých změn. Na konci této fáze by se měl člověk stát dospělým člověkem. Končí fyzický vývoj. Vývoj vy měl směřovat k samostatnému uvažování, vrcholné období mentální zralosti, názorová samostatnost. Mělo by nastat citové odpoutání od rodičů, nezávislost a vytváření si nových citových vazeb (k partnerovi). V oblasti sociální je osamostatnění se od primární rodiny, hledání osobní identity, nalézání smyslu (uchylování se k různým skupinám). Psychosociální konflikt neuspořádanost sociálních rolí (rozpor mezi rolemi studenta, dítěte, sourozence, 2\n3 ...). Sociální role konflikty: když nevznikne potřeba se sám živit, nebo když by se chtěl člověk živit, ale nemůže. Je možná promiskuita partnera (člověk se hledá). 6) Fáze intimity okolo 20 let dále. Vytváření důvěrného dlouhotrvajícího monogamního vztahu, naučit se milovat i pro nedostatky. Je ideální, když spolu partneři žijí každodenně. Je důležité, aby tato fáze proběhla dříve, než se narodí dítě. Ohrožení fáze: pocity izolace, přetrvává vědomí JÁ, přetrvávání promiskuity, příliš brzský začátek se sexuálním životem, problém u dětí z ústavní a náhradní péče, nechtěných dětí útěk do zaměstnání, profese, od citů, extrémní soustředěnost na vlastní zájmy. 7) Fáze generativity postihuje celou dospělost a končí odchodem do důchodu. Profesionalizace realizace v zaměstnání. Rodičovství naplnění života, nutno zvládnout rodičovskou roli, umožnit dítěti socializaci. Fáze se uzavírá příchodem stáří. 8) Fáze integrity (stáří) Dovršení socializace a přijetí stáří a konce života. Řešení osamostatnění opět se soustředíme sami na sebe. MECHANISMY SOCIALIZACE Mechanismy socializace jsou způsoby, kterými k socializaci dochází a jaké psychické procesy se v osobnosti navozují. Jsou to druhy sociálního učení. Výsledkem socializace je hlavně vznik emoční a sociální inteligence. Mechanismus kladného a záporného zpevňování: a) Kladné zpevnění = posilování žádoucích způsobů chování, k čemuž používáme různých forem odměn ve výchově. b) Záporné zpevnění = předcházení nežádoucího chování, k čemuž používáme různých forem trestů. - Psychologické podmínky účinnosti odměn a trestů: přiměřenost (chování, věku, individualitě dítěte), vhodná forma trestu a odměny (nesmí ponižovat), kontext (s okolními podmínkami), citové vazby, souhra obou rodičů, čím menší je dítě, tak ten trest neoddalovat (děti mají krátkodobou paměť a nebudou pak vědět, za co jsou trestané), dítě musí vědět, za co je trestané nebo odměňované, důslednost (i oddálený trest nebo odměnu musíme dodržet). Sociální učení nápodobou a identifikací - Nápodoba i identifikace probíhají: 1) Vědomě (vybírám si záměrně vzory pro nápodobu). 2) Nevědomě (napodobujeme, aniž o to usilujeme). Je to nejsilnější mechanismus, protože probíhá nevědomě. Nápodoba přebírám jen některé charakteristiky vzoru. Identifikace ztotožnění se, ve vyšší intenzitě. Identifikace funguje jako obranný mechanismus psychiky, když se člověk cítí silně ohrožen (např. identifikace s agresorem, týrané dítě se s týrajícím rodičem ztotožní vsugeruje si, že týrání je normální). Druhy nápodoby: a) Regresivní nápodoba např. starší sourozenec se začne chovat jako mladší počůrává se, vyžaduje tím péči, žárlí netrestat. Nástrojem může být manipulace. b) Kompenzační nápodoba vybírám si vzor, který má vlastnosti, které já nemám (prepuberta, puberta), např. obdivuji sportovce, herce, modelky. Může být spouštěčem k rozvinutí mentální anorexie (hl. u dívek). c) Odreagovávající nápodoba smyslem chování je odreagovat se vybít vnitřní napětí, které v nás vzniklo v důsledku frustrace. Chováme se tak, jak jsme to někde viděli. 3\n4 d) Závislá nápodoba člověk přijímá řešení od někoho jiného, nerozhoduje se sám může dojít k závislosti, spoléhání se stále na druhé ( Vendulko, jím tenhle sýr? ). Dynamika sociálních skupin (lit.: Kožnar Jaroslav Skupinová dynamika 1992 UK) Skupinovou dynamikou rozumíme život skupiny. To, jak se lidé ve skupině chovají. PSYCHOLOGIE SOCIÁLNÍCH SKUPIN Lit: Kožnar Jaroslav: Skupinová dynamika, 1992, UK Mají 3 a více členů Komunikace, interakce Normy, pravidla Zájem a cíl skupiny ZNAKY SOCIÁLNÍCH SKUPIN 4\n5 DRUHY SOCIÁLNÍCH SKUPIN - malé a velké - Sociální psychologie se zabývá malými skupinami do členů, kde je komunikace tváří v tvář. Ve velkých skupinách je komunikace zprostředkovaná (mluvčí, masmédia). Malé skupiny relativně pevné, jasně čitelné, srozumitelné. Mají normy bezprostřední, rituály, zvyky. Mají konkrétní cíle a zapojují se aktivně. Velké skupiny složitější. Stanovy, zákony. Aktivita se skládá z aktivit menších skupin. Členské a referenční, vztažné chci se do nich dostat nebo se chci dostat z nich (+a-) Primární socializačně nejvýznamnější a první (rodina) a sekundární (zbytek). Formální vznikají zvenčí, ne z vůle členů a neformální vznikají z vůle členů, vazby jsou od začátku silnější. DYNAMIKA SOCIÁLNÍCH SKUPIN - Podle Kožnara rozumíme skupinovou dynamikou život skupiny. To, jak se lidé ve skupině chovají. - Struktura vztahů ve skupině, skupinové normy, vedení skupiny, vlastnosti skupiny. - Je tvořena systémem sociálních pozic, sociálních rolí a z nich vzešlého sociálního statutu. Jedno bez druhého nemůže existovat. Pro sociální pozici a sociální roli užíváme souhrnný název sociální role. - Sociální pozice místo člověka ve skupině (dcera, matka, otec, manžel, dědeček, apod.). Od sociální pozice se očekává určité chování, což nazýváme sociální role. - Sociální role: ideální role (to, co by mělo být, jak bychom se měli chovat podle ideálu) a hraní role (to, jak já se v roli chovám individuální chování jedince). - Sociální role je ovlivněna procesem konvergence (přijetí) vnitřní přijetí, ztotožnění se se svou rolí a divergence člověk není se svou rolí ztotožněn, odmítá ji, nevyhovuje mu pak mohou nastat konflikty k druhým lidem ve skupině. - V případě divergence může nastat odmítnutí role, zpracování role (člověk chápe nutnost přijetí své role), vykonávání své role pouze formálně, ale vnitřní citový postoj si k ní nevytvoříme (tzv. účelové chování). - Divergentní postoj se může změnit v konvergentní, což je také často cílem psychoterapie. Sociální role mohou být: a) získané (matka, babička) b) vrozené (dcera, manželka), můžeme mít divergentní postoj i k vrozené roli (transsexualita). c) krátkodobé d) dlouhodobé - Sociální status je spojen s hodnocením sociální role. Podle toho, jak se blížíme ideální roli, tak je nám přidělen sociální status. - Ideální role se nemusí shodovat se skutečným chováním člověka. - Atributy role atributovaná role = očekávané chování. Posuzovat sociální roli má smysl pouze v daném kontextu s rolí. 5\n6 Sociometrie (lit.: Janoušek Jaromír Metody sociální psychologie, Bakalář Eduard I dospělí si mohou hrát) - Zjišťování vztahů ve skupině. - Výsledky sociometrického šetření slouží pouze vedoucímu skupiny, členům skupiny se nesdělují. - Uplatňuje se v pracovních skupinách, v armádě (sestavování posádek), v terapeutických skupinách, zkrátka kdekoli ve skupině, i ve školství. - Praktikování sociometrie vyžaduje zkušenosti. - Základem je sociometrický dotazník (test) nemůže být anonymní musí být tedy adresný, musí být zvolen kritérium co chceme zjišťovat /to, co souvisí se strukturou vztahů členů skupiny, např. důvěra, oblíbenost), na základě kritéria formulujeme otázky, které musí být vždy kladné i záporné, musíme omezit počet volby uveďte jednoho!. Vyhodnocení sociometrického dotazníku: a) Sociograf maximálně pro 15tičlenné skupiny. Nejprve se konstruuje individuální sociograf u každého zvlášť a u každé otázky, pak skupinový sociograf. + Sociometrická hvězda v daném kritériu. - Černá ovce v daném kritériu. 0 Outsider (mimo zájem skupiny) v daném kritériu. b) Matematické matice pro větší skupiny SKUPINOVÉ NORMY - Sociální normy jsou důležitým nástrojem sociálního tlaku, jejich prostřednictvím skupina ovlivňuje chování svých členů. - Sociální normou rozumíme jakékoli požadavky na chování členů skupiny. - Skupina normy odvozuje od svých cílů a hodnot. - Sociální normy by měly respektovat potřeby a zájmy svých členů. - Každá sociální skupina má své sankce, nejen negativní (tresty), ale i pozitivní (odměny). Vztah k normám se vyvíjí etapovitě: 1. Etapa členové skupiny respektují normy ve snaze vyhnout se negativním sankcím. Většinou je to v počáteční fázi skupiny, seznamování se s normami. 2. Etapa přizpůsobení se normě, je to výhodné, člověk normu chápe, dodržuje ji. 3. Etapa dodržování normy ve snaze vyhnout se odmítnutí ostatními člen. 4. Etapa dodržování norem proto, aby nebylo ohroženo fungování skupiny. Důležitější je pro člen prospěch skupiny než jeho individuální zájem. 5. Etapa člověk normy zvažuje na základě svého svědomí. Spojuje se osobní i skupinový zájem. 6\n7 Na základě norem jsou 4 typy chování: 1) Konformní člověk se podřídí sociálnímu tlaku skupiny. 2) Uniformní člověk převezme určitý způsob chování skupiny (vnější normy) mimo skupinu se chová jinak. 3) Konvenční ustálený způsob chování, zvnitřněné normy. 4) Identifikace s normou identifikovat se s normou jako obranný mechanismus. - Normy vyjadřují sociální tlak člověk má tendenci zaujímat postoj podobný normě, tendence se přizpůsobit v názoru, srovnávání se se skupinou. Tlak může být tak silný, že člověk přijme normy skupiny za vlastní i mimo skupinu. Tlak může být tak silný, že člověk většinu norem dodržuje, i když s nimi nesouhlasí. - Konformismus je ovlivňován velikostí, soudržností, cíli, zájmy, skupiny. Konformismus je tak významný, že pokud člověk vzdoruje sociálnímu tlaku, je schopen dostat se do fáze, kdy ho tlak donutí setrvat, přesto, že je v opozici (např. Statečné srdce vím, že prohraji, ale stejně jdu dál). VEDENÍ SKUPINY - Skupina se časem diferencuje pozice z hlediska sociálního stata. Rozhodují o tom 2 jevy: a) Míra osobní prestiže, vážnosti, vlivu, moci. Záleží na aktivitě, činnosti skupiny. b) Stupeň popularity. Nepopulárnost ve skupině většinou vyvolávají příliš velké psychické i fyzické odchylky (původ, vzhled, zájmy, IQ, atd.). - Výjimku tvoří dětské skupiny věk, rozumová a sociální vyspělost. Dětské skupiny jsou snadno ovlivnitelné. - Skupina výrazně ovlivňuje formování postojů člověka. Na základě míry prestiže a stupně popularity můžeme rozdělit kategorie pozic ve skupině (dle Nakonečného): 1) Kategorie dominujících osob z nich se vytvářejí vedoucí skupiny. Bývají sociometrické hvězdy, vysoce hodnocení. 2) Aktivní osoby v oblasti prestiže pomocníci vůdců, oblíbené osoby. 3) Osoby závislé, akceptované. 4) Členové pasivní, trpěné osoby nízká prestiž i popularita. 5) Jedinci na okraji outsideři, nemají žádnou prestiž ani popularitu. - Struktura vztahů ve skupině je na jedné straně objektivní formální (daná organizací) a na druhé straně je subjektivní neformální struktura vztahů ve skupině (vnitřní sympatie, antipatie členů) - Od vedoucího skupiny se očekává: schopnosti organizovat, plánovat, řídit činnosti skupiny, že bude umět harmonizovat vztahy mezi členy. - Vedoucí skupiny by měl být empatický vůči členům skupiny, měl by mít organizační dovednosti, nemělo by mu dělat problém převzít iniciativu, odpovědnost. Měl by být psychosociálně vyzrálý. - Typ formální autorita (vedoucí) = postavení je oficiálně stanoveno X neformální autorita = přirozená autorita = vybrán členy skupiny. - Vůdce v souvislosti s typem temperamentu: sangvinik vysoká prestiž, ale může jí snadno rázem ztratit. Cholerik vysoká autorita, nemusí korespondovat s prestiží a s popularitou. Melancholik nízká autorita, nevyhovuje jim vedoucí postavení, prestiž je individuální. Flegmatik nízká autorita, prestiž mohou mít vysokou. 7\n8 Styly řízení skupiny: 1) Styl autoritativní vedoucí je dominantní, rozhoduje sám a o všem. Skupina je výkonná, protože jsou v ní jasně definovány sociální role, což je klad. Nebezpečí přílišného direktivního vedení může vést k odporu vůči vůdci, což je zápor. 2) Antiautoritativní liberální styl není zde dominantní vedoucí, spíše spolupráce, členové jsou vedeni k samostatnosti, odpovědnosti. Nejsou jasně stanovená pravidla, sociální role (-). Všechny alternativní výchovné koncepce. 3) Demokratický styl nejlepší vedení skupiny, nejpoužívanější. Vedoucí přednese úkol, vyslechne si ostatní názory, ale má konečné rozhodnutí. Má přirozenou autoritu. - Styly vedení skupiny dle Řezáče: 1) Typ integrující podporuje komunikaci, rozvíjí vztahy, harmonizace vztahů, podporuje kooperaci versus desintegrující typ je více zaměřený na výkon. 2) Typ direktivní autoritativní versus nedirektivní neautoritativní. 3) Typ přímý asertivní, vedení je otevřené, srozumitelné versus manipulativní typ skrytými prostředky dosahuje manipulátor svých cílů. 4) Tvořivý typ vedoucí upřednostňuje proces, vynalézavost, originalitu, činnost (je to více důležité, než výsledek) versus typ rigidní neboli konzervativní typ zaměřenost vůdce na výsledek činnosti. VLASTNOSTI SKUPINY Efektivita skupiny = výkonnost skupiny je ovlivněna velikostí, homogenitou, heterogenitou skupiny. Koheze soudržnost vztahů ve skupině. Stabilita vyjadřuje nezměny členů ve skupině, délku trvání. Atraktivnost, přitažlivost skupiny. Propustnost co musí lidé překonat, aby se stali členy skupiny nebo ji mohli opustit. 8\n9 SOCIÁLNÍ INTERAKCE Lit: Řezáč, Číšková: Přehled sociálních psychologie OBSAH: 1) Podstata: determinace psychiky, sociální postoje, sociální motivace, definice. 2) Formy mezilidských vztahů 3) Sociální percepce: proces, percepční stereotypy. Determinace psychiky PODSTATA - Vnitřní podmínky CNS (nepodmíněné reflexy), dědičnost, vrozené faktory. Dědíme: temperament, intelekt, schopnosti, vlohy. - Dále potřeby, pohlaví národnost, atd. - Vnější podmínky přírodní prostřední, materiální, sociální zázemí, kultura. - Přes interakci dochází zpětně k rozvoji osobnosti. - Určité dispozice + aktivita dochází ke změně, ovlivňuji vztahy, kontakty a to zpětně ovlivňuje mě. - Konkrétní procesy, týkají se vždy člověka. Sociální postoje - Postoj = vztah hodnotící. Díky postojům vyjadřují, co je pro mě důležité. Vztah k hodnotám, k druhým lidem a k sobě samému. - Předsudky = nemají racionální důvody (dcera přivede róma, ten má VŠ, ale, hospic na sídlišti petice, nechtějí ho tam, ale neprotestují proti hospici jako takovému, jen se na něj nechtějí dívat). - Citové postoje jsou velmi silné, i když člověk ví, že by se jimi neměl řídit. - Strukturované sociální postoje skládají se ze 3 složek, na stejný podnět u stejného člověka se mohou vytvořit jiné postoje záleží na kontextu. - Dynamické sociální postoje mění se během života (mýtus), některé dlouhodobé, základní neměnit moc často periferní postoje. Vyjadřuje i 10, která složka v postojích převažuje. Konstantní postoje vyváženost všech tří složek. Postoje na ochranu ega k sobě samému nekonsistentní postoje. Určují i stabilitu x labilitu osobnosti, učíme se ovládat svou emoční stránku (když já se chovám tak, ostatní tak). - Polarita postojů: -.0 (indiferentní).+. Ambivalentní postoje prožívám současně + i postoj. - Naučené, získané postoje. - Sociální postoje v interakci rozlišujeme typy sociálních postojů: 1) Angažovanost aktivní vztah v interakci, zpravidla pozitivní. 2) Konformita vnější souhlas se soustavou hodnot. 3) Nesouhlasné postoje pasivní, aktivní budu se angažovat proti. Sociální motivace - Potřeby, zájmy, city, vůle, - potřeba kontaktu s lidmi (afiliace) nutné pro určení vlastní identity, - potřeba seberealizace, - potřeba sociální intimity - sociální zájmy společenské, kulturní, práce s lidmi, 9\n10 - prosociální chování člověk se vyznačuje skutky ve prospěch druhých bez nároku na odměnu. Definice interakce - Vzájemné vztahy mezi lidmi, ke kterým dochází během různých činností a tyto činnosti zpětně ovlivňují vztahy a také člověka. - Interakce se vyznačuje určitými základními znaky: 1) Vztažnost, vzájemnost účastníci se vzájemně poznávají, přispívají k seberealizaci. 2) Stimulace vzájemně se podporují, motivují, oceňují. Probíhá ve 3 základních rovinách: rovina akceptace, rovina porozumění, rovina intimity snaha přiblížit se někomu, ale dávám najevo jestli chci, aby oni se přiblížili ke mně. Neporozumění řada konfliktů. 3) Ovlivnění během interakce dochází ke změně v chování. - 3 základní součinnosti: - Koexistence žití vedle sebe, sledujeme vlastní cíle, minimální forma interakce. - Koordinace sladí se podmínky individuálních činností, ale stále převažují individuální cíle (stanovení pravidel). - Kooperace snaha o vzájemnou dohodu, podporu, doplňují se, společně usilují o společné cíle. FORMY MEZILIDSKÝCH VZTAHŮ (STYLY INTERAKCE) 1) Rivalita soupeření spíše nežádoucí interakce (z psychologického hlediska), velice výkonná, interakce nevyvážené časté konflikty. 2) Soutěž snaha zvednout výkon všech účastníků interakce, žádoucí, pokud je soutěž správně zpracovaná. 3) Reciprocita člověk uspokojuje své potřeby v součinnosti s druhými, kooperace, empatie. Dělá se to vědomě nezištně, podvědomě děláváme, že se nám to vrátí. 4) Manipulace z psychologického hlediska je nežádoucí, její podstatou je, že člověk se snaží dosáhnout svých cílů na úkor druhých, a to cizími prostředky. Záleží na mravní stránce, může být i žádoucí, pokud se jedná pouze o nepřímou interakci, manipuluji v zájmu manipulovaného. PROBLEMATIKA SOCIÁLNÍ PERCEPCE - Sociální percepci zavedl na počátku 20. století americký psycholog Bruner = Je to sociální podmíněnost vnímání. Výběrové přijímání a interpretace informací souvisejících s vnímáním a hodnocením skutečnosti. - Má výběrový a hodnotící charakter. - Sebepercepce = vnímání sebe sama, percepce = vnímání druhých lidí. - Je to vysoce subjektivní proces, nemáme pro něj speciální analyzátor. - Zákonitosti sociální percepce: 1) Zákon selekce z působících podnětů si vybíráme pouze ty, které jsou pro nás jakkoli významné. 2) Efekt primárnosti často lidé věnují větší pozornost těm podnětům, sdělením, které jsou první a poslední. 3) Zákon interference vliv předchozí negativní i pozitivní zkušenosti, princip učení. Pokud je zkušenost negativní = interference, pokud je zkušenost pozitivní, pomůže nám = transfer. 4) Podvědomé hodnocení hodnocení neprobíhá jen na vědomé bázi, ale i na nevědomé. 5) Úroveň smyslů a senzitivita člověka vnímáme vjemy všemi smysly. 10\n11 - Při sociální percepci si každý vytváří jakýsi vnitřní obraz skutečnosti, ten se nemusí shodovat s realitou. - Zpracováváme na základě pochopení, rozumového zpracování, které je různé do míry toho pochopení, protože existují určité bariéry v pochopení: 1) Recepční děje úroveň činnosti našich analyzátorů. 2) Subjektivní filtr naše individuální selekce (zkušenosti, motivace) vybíráme působící podněty. 3) Sociální podmíněnost percepce každý je člen sociální skupiny, jejíž vzory chování přebíráme. VNÍMÁNÍ DRUHÉHO ČLOVĚKA - ZDROJE VNÍMÁNÍ DRUHÝCH LIDÍ (CO TO OVLIVŇUJE): 1) Vztah každého člověka k sobě samému, podle mého sebepojetí se chovám a vysílám o sobě informace. Potvrzení sebepojetí okolím (myslím si, že mi to sluší a partner mi to potvrdí). 2) Zkušenost tak jak mě lidé přijímají, ovlivňuje moje budoucí chování. 3) Aktivity člověka to, co člověk vytvoří veškeré produkty nám poskytují informace o druhých lidech. 4) Fyzický vzhled vnímaného, je-li upraven vytváří to první dojem. 11\n12 Autostereotypy = naše vnitřní tendence příznivěji vnímat lidi, kteří se nám podobají (vzhledem i vlastnostmi), tzv. vlastní lidi. Heterostereotypy = naše vnitřní tendence kritičtěji až negativně vnímat lidi, kteří se od nás výrazně liší, tzv. cizí lidi. - Autostereotypy i heterostereotypy jsou podvědomé. - Vlastnost (např. veselý) je dílčí X rys je skupina vlastností (např. optimista veselý, radostný). VNÍMÁNÍ DRUHÉHO ČLOVĚKA MÁ 3 SLOŽKY: 1) Složka expektační člověk má očekávání, že když se setká se člověkem, že ten člověk se bude chovat k mému očekávání (např. děti nesplňují očekávání svých rodičů). 2) Složka afektivní vnímání druhých je ovlivňováno city. Lidé, kteří v nás vzbuzují pozitivní city, tak je pozitivně hodnotíme a naopak. 3) Složka atributivní vnitřní tendence, důsledek naší osobní identifikace a reflekse s druhými lidmi. Sebepercepce = sebevnímání - Větší pozornost věnujeme druhým, než sobě. - Během interakce dostáváme zpětné informace o tom, jací jsme, a to zpětně utváří naše sebepojetí. - Je důležité vytvářet prostor pro sebereflexi. PERCEPČNÍ STEREOTYPY = FAKTORY, KTERÉ ZKRESLUJÍ OBJEKTIVITU SOCIÁLNÍ PERCEPCE: 1) Hallo efekt vzniká z prvního dojmu. Hallo efektu se dopustím, když podlehneme prvnímu dojmu a on je nesprávný. 2) Projekce podle sebe soudím sebe. Předpokládám, že se druzí zachovají tak, jak bych se zachovala já. Hlavně do lidí promítáme své negativní vlastnosti, ale i pozitivní. 3) Předsudky 4) Chyba kontrastu = opak projekce. Věnujeme větší pozornost opačným vlastnostem, než které máme sami. 5) Chyba centrální tendence při vnímání více osob, podstatou je průměrkování, vyhýbání se krajním hodnocením (nejlepší, nejhorší, apod.). 6) Vulgarizace přílišné zjednodušení skutečnosti. 7) Vliv tradic přejímání tradic, mouder, mýtů, apod. SOCIÁLNÍ KOMUNIKACE Lit: D levis: Tajná řeč těla, J. Křivohlavý: Jak si navzájem lépe porozumíme, Povídej, naslouchám. OSNOVA: 1) Charakteristika procesu komunikace 2) Druhy komunikace: verbální, nonverbální, jiné klasifikace 3) Sociální techniky a kompetence 12\n13 CHARAKTERISTIKA PROCESU KOMUNIKACE - Sociální komunikace je symbolický projev interakce, kdy verbálně či nonverbálně, záměrně nebo spontánně vyjadřujeme vztah mezi účastníky interakce a zároveň dochází k přenosu informací v nejširším slova smyslu. - Symbolické vyjádření: co je obsahem interakce a jak. - JAK : slovo verbální komunikace, gesta, pohyby, držení těla, mimika, nonverbální komunikace, posturologie, symboly (kinezika = způsob chůze, proxemika = vzdálenost od člověka), aktivita, činy = metakomunikace. - CO : zprávy různá slovní sdělení, postoje (k sobě, k obsahu komunikace, k druhým), pravidla interakce. - V západní kultuře se příliš soustředíme na verbální komunikaci. V SOCIÁLNÍ KOMUNIKACI ROZLIŠUJEME: 1) Jednosměrná komunikace hlavně prostředky masmédií, není znám konkrétní příjemce sdělení. 2) Interakční komunikace = dvousměrná existuje příjemce i ten, kdo sděluje, komunikační vztah existuje. Interakční komunikace probíhá ve 2 rovinách: a) Rovina společenských vztahů mezi makroprostředím. b) Interpersonální rovina jak se v konkrétní situaci chovají jednotliví lidé, účastníci komunikace. SOCIÁLNÍ KOMUNIKACE PLNÍ 3 ZÁKLADNÍ FUNKCE 1) Fce. Interakční sociální komunikace je prostředkem interakce, realizuje interakci. 2) Fce. Sociálně-perceptivní během komunikace dochází k sociální percepci. 3) Fce. Komunikativní během komunikace dochází k výměně sdělení. 5 SLOŽEK PROCESU KOMUNIKACE 1) Mluvčí = komunikátor 2) Příjemce sdělení = komunikant 3) Obsah komunikace = komuniké mělo by usnadnit pochopení sdělení. 4) Sociální situace 5) Komunikační kanál je tvořen tzv. šumy = bariéry v komunikaci, např. stud, dovednosti, soustředěnost, vlivy z prostředí, únava, motivace, záleží na podléhání percepčním stereotypům. Komuniké 1) Cíl sdělení 2) Logické uspořádání informací: Chronologická Podle místa (podle prostoru) když popisujeme předměty, prostředí, prostor. Podle důležitosti na začátku ty nejdůležitější informace z hlediska příjemce. Vzestupně podle složitosti od nejjednoduššího k nejsložitějšímu. Podle pochopení příčin o souvislosti. 13\n14 Vždy při sdělování informací uděláme nejprve jakousi první verzi, kterou pak rozpracováváme = redakce: 1) dodržovat délku vět maximálně slov. 2) Členění na odstavce v 1 odstavci by měla být 1 hlavní myšlenka. 3) Používat srozumitelná slova pro komunikanta, na stejné úrovni s příjemcem. 4) Volit kratší, nesložitá slova. 5) Vyhýbat se frázím, formálním, nepříjemným. 6) Nepoužívat vulgární jazyk. Dle toho, jaký jazyk volím, dávám najevo svůj postoj k příjemci. 7) Užívat pozitivní slova, ne negativní ( Nemám na tebe čas! Budu mít čas později. ). 14\n15 Proces přijetí a zpracování sdělení má etapovitou povahu, než dospějeme k pochopení: 1. Zvažujeme důvěryhodnost zdroje informací. 2. Hodnotová rovina příjemce zvažuje, jakou hodnotu pro něj sdělení má. Čím větší hodnota, tím to rychleji pochopí. 3. Změna ve vnitřních psychických procesech příjemce. ROZLIŠUJEME ZÁKLADNÍ KOMUNIKAČNÍ STYLY. Komunikační styl je dán osobností člověka a měl by korespondovat se sociální situací (nestačí pouze jeden komunikační styl). Konvenční styl výměna pozdravů, nezávazné fráze, při zahájení a ukončení komunikace, patří mezi rituály komunikace. Styl konverzační výměna myšlenek, postojů, názorů. Symetrická konverzace stejně se podílejí všichni účastníci komunikace (dialog). Operativní styl opak konverzačního stylu asymetrická komunikace někdo má dominantní postavení. Stručná, jednoznačná sdělení. Osobní (intimní) komunikační styl důvěrná komunikace, hlavně citové projevy. Vyjadřujeme fyzickou nebo psychickou blízkost. DRUHY KOMUNIKACE 1) Verbální 2) Nonverbální = metakomunikace = neverbální komunikace 1) VERBÁLNÍ KOMUNIKACE - Komunikuje se prostřednictvím řeči v podobě mluvené nebo psané. ZÁKLADNÍ FORMOU VERBÁLNÍ KOMUNIKACE JE ROZHOVOR Podoby rozhovoru: 1) Rozhovor dvou lidí (dialog). 2) Rozhovor více než dvou lidí skupina skupinový rozhovor. 3) Monolog jeden mluvčí, ale není to jednosměrná komunikace, je známý komunikant. 4) Samomluva monolog sám k sobě (např. ve stáří, u dítěte). PSYCHOLOGICKY VÝZNAMNÉ STRÁNKY VERBÁLNÍ KOMUNIKACE Paralingvistické jevy verbální komunikace = mimoslovní složky mluveného projevu - Informují nás o psychickém hlavně citovém stavu mluvčího. a) Dynamika mluveného projevu nejvýznamnější je tempo řeči (pro člověka je typické tempo řeči), intonace, melodie, hlasitost hlasu (také je vše projevem temperamentu). b) Chyby mluveného projevu (NE vady výslovnosti) různé zvuky a pazvuky (hmm, ehmm, prostě, vole, takže, apod.) mluvčí je dělají proto, protože si potřebují zformulovat myšlenku, projev nesoustředěnosti, stresu, potřeby získat čas, projev žargonu typického pro určitou skupinu. c) Jazyk logiky nebo jazyk poezie Logický jazyk je neosobní, věcný, utříděný, srozumitelný, není citově zabarvený, detaily, nepoužívá citoslovce, zdrobněliny, je to buď spíš racionálně než emočně založený člověk nebo pracuje v takové profesi, kde je takový jazyk běžný. X Poetický jazyk je intimní, osobní sdělení, citoslovce, zdrobněliny, 15\n16 metafory, citově zabarvená slova, buď je takový člověk emotivně založený nebo tento jazyk vyžaduje jeho profese. Psychologicky významné je vědomé nebo nevědomé verbální působení na druhé lidi. - Můžeme působit na kognitivní (rozumovou) sféru člověka vysvětlování, napomínání, přesvědčování (při přesvědčování působíme i na hodnotovou složku posluchače a spojíme to se subjektivním významem pro mluvčího přesvědčování má pak větší účinek). Spojujeme rozum s ovlivňováním motivace posluchače můžeme působit přímo (sevřeně snažíme se vzbudit potřeby, zájmy, zaujmout) nebo nepřímo (skrytě - spíše sugesce, podsouvání odpovědi) Zda používáme tzv. činnostní sdělení nebo konstatování. a) Konstatování nepředpokládá aktivitu posluchače. b) Činnostní sdělení očekáváme aktivitu posluchače, čekáme, že na sdělení bude reagovat. - Pokud záměrně na činnostní sdělení reaguji jako na konstatování, nechci situaci vyhrotit. PROBLEMATIKA NASLOUCHÁNÍ V KOMUNIKACI - Problematika naslouchání se vztahuje k verbální i nonverbální komunikaci. - Ten, kdo naslouchá, dává najevo, že opravdu vnímá obsah sdělení i mluvčího jako člověka ( Slyším tě. Naslouchám ti. Poslouchám tě. ). Typy naslouchání: 1) Pasivní naslouchání všechny emfatické nonverbální projevy (přikyvování, blízký postoj, mimika, oční kontakt, koresponduji s nonverbálními projevy mluvčího). 2) Aktivní naslouchání všechny verbální projevy naslouchajícího (např. doplňující otázky). - Můžeme spojit pasivní i aktivní naslouchání. Metody aktivního naslouchání 1) Parafrázování když se naslouchající chce ubezpečit o tom, že správně rozumí mluvčímu. Podstatou parafráze je zopakování myšlenky vlastními slovy posluchače ( Jestli jsem ti dobře rozuměla, tak ). 2) Dotazování používání doplňujících, rozvádějících a upřesňujících otázek. Doporučuje se používat otevřené otázky. Na uzavřenou otázku následuje jednoznačná uzavřená odpověď. 3) Kotvení výrazně zareagujeme na něco, co mluvčí řekl ( Vážně?!; Opravdu?!; Neříkej!! ). 4) Zrcadlení verbalizování o citlivých prožitcích ( Chápu.; Mám podobnou zkušenost.; ). 5) Ozvěna = echo spíše polohlasně zopakujeme důležité myšlenky mluvčího. 6) Shrnutí = rekapitulace mohou být průběžná shrnutí nebo na konci všech sezení. 7) Sumarizace celkový závěr např. na posledním sezení. Připomeneme všechny podstatné kroky, které jsme učinili. 2) NONVERBÁLNÍ KOMUNIKACE 1) Mimika Komunikujeme změnou ve výrazu obličeje. Máme 3 výrazné komunikační zóny v obličeji: čelo, oči (pohled nahoru do stropu aktivizuje centrum fantazie), ústa. 2) Gestikulace komunikace zejména prostřednictvím pohybu rukou (+ způsob sezení, pokyvování hlavou). Gesta jsou symboly význam symbolů se vztahuje ke konkrétní kultuře a gesta jsou výmluvná (jedním gestem lze vyjádřit celou myšlenku). a) Gesta otevřená symbolizují vstřícnost (paže od sebe a dlaně vzhůru). 16\n17 b) Gesta uzavřená symbolizují pomyslnou bariéru, potřebu bránit se (např. muži mají spojené ruce na genitáliích). c) Gesta hanlivá (např. poklepání si na čelo). d) Gesta výhružná ruka naznačuje jakýkoli bodný nástroj (např. fakáč). e) Gesta erotická. f) Gesta v souvislosti s určitou profesí. 3) Haptika = doteky např. podání ruky, poplácání, pusa. Pozor na haptiku v západní kultuře. Žádoucí je např. při práci s malými dětmi, ale pozor v ZŠ už ne. 4) Proxemika = přiblížení a oddálení se v rovině horizontální a vyrovnávání převýšení v rovině vertikální. a) Ve vertikální rovině čím vyšší je převýšení, tím je větší odstup a naopak. Např. společensky vyšší osoba by měla být výš, dříve král seděl vysoko na trůnu. b) V rovině horizontální jsou tři zóny: osobní zóna na upažení ruky od těla (cca 1 1,5 metru); intimní zóny důvěrná komunikace s lidmi, se kterými máme pozitivní citové vztahy (kratší než 1 metr); sociální zóna větší vzdálenost než 1,5 metru, prostředí by se mělo upravit tak, aby mohla probíhat komunikace tváří v tvář. 5) Kinezika = komunikace prostřednictvím chůze. Chůze člověka charakterizuje, např. temperament. Chůze je i projevem momentálního psychického stavu člověka. 6) Posturologie = zahrnuje haptiku, proxemika, kineziku, zkrátka celkový nonverbální dojem, jaký na nás druhý člověk dělá. ZDENĚK HELUS HELUSOVA KLASIFIKACE KOMUNIKACE - Kromě verbální a nonverbální komunikace Helus rozlišuje komunikace: 1) Symetrická X asymetrická vyváženost podílu účasti na komunikaci (jakou měrou se oba na komunikaci podílejí). 2) Harmonická X konfliktní podle toho, zda dochází k rozporům mezi účastníky komunikace, rozporu zájmů, cílů. Zda je disharmonie v komunikaci. 3) Soutěživá X kooperující spolupracující komunikace. 4) Formální X neformální komunikace. Efektivní X neefektivní JINÉ ROZLIŠENÍ KOMUNIKACE - Efektivní komunikace je většinou závažný rozhovor, kterým musíme něco vyřešit (s klientem, pracovní rozhovor). Aby byla komunikace efektivní musíme dodržovat určité zásady: proč (důvod, cíl), kdo, kde a kdy (v jakém prostředí, jak dlouho povedeme 17\n18 rozhovor), co (co je předmětem rozhovoru), jak (jaké prostředky komunikace budeme volit: verbální nebo neverbální). NÁROČNÉ ŽIVOTNÍ SITUACE LITERATURA: Řezáč Jaroslav: Sociální psychologie, 1998 Matoušek Oldřich: Metody a řízení sociální práce, 2003 Matějček Zdeněk, Ditrich Zdeněk: Děti, rodina, stres, 1994 Matějček Zdeněk: Dítě a rodina v psychologickém poradenství, 1992 (charakteristika subdeprivace) Křivohlavý J.: Jak zvládat stres, 1994 Macháč, Machačová, Hoskove: Emoce a výkonnost, 1978 OSNOVA 1) Pojem a přehled náročných životních situací. 2) Charakteristika: problémové situace a jejich řešení. 3) Frustrace a deprivace: podmínky, příčiny, reakce na frustraci, důsledky deprivace. 4) Stres a stresová situace: pojmy: stres, stresová situace, stresory, příznaky, projevy a důsledky stresu, prevence a zvládání stresu. 5) Sociální konflikty: rozlišení vnitřních a vnějších konfliktů, řešení konfliktů. CHARAKTERISTIKA NÁROČNÝCH ŽIVOTNÍCH SITUACÍ - Náročné životní situace: problémové situace, frustrace a deprivace, stres a stresové situace, sociální konflikty. - Člověk náročné životní situace prožívá jako neznámé, nepřehledné, nesrozumitelné situace, vnímá je jako neřešitelné a nezvládnutelné, nadlimitní (je to nad jeho síly). - Člověk tyto situace vnímá jako ohrožující. - Každá náročná životní situace je má tzv. objektivní a subjektivní stránku. Objektivní stránka je tvořená faktory, které vyvolávají zátěž (reálné faktory) X subjektivní stránka je skutečnost jak člověk prožívá tu objektivní situaci. PŘÍČINY VZNIKU NÁROČNÝCH ŽIVOTNÍCH SITUACÍ (VNITŘNÍ, VNĚJŠÍ) Vnitřní příčiny - Jsou spojeny s osobností člověka, skupiny vnitřních příčin: 1) Vývojové podmínky v jaké vývojové etapě se člověk nachází, když se do náročné životní situace dostane (např. lépe snese úmrtí blízké osoby dospělý člověk než malé dítě). 2) Jevy patologické jakékoli handicapy člověka. 3) Výrazné konstituční rozdíly člověka (tělesné nebo psychické) např. vzhled, náboženství, etnická skupina, apod. Vnější příčiny (izolace a separace) 1) Separace člověk už má vytvořené určité vazby na lidi, a tyto vazby jsou mu z určitých příčin přerušeny (např. separační úzkost u malých dětí). 2) Izolace člověku nebylo umožněno si vazby ani vytvořit, tudíž nedošlo ke ztrátě. Typické pro vznik deprivace. Izolace může být částečná člověk má omezené podněty z vnějšího 18\n19 prostředí (např. intelektuální podněty, citové podněty), nebo extrémní izolace kdy člověk žije mimo všechny podněty (např. vlčí děti). - Příčiny mohou být i kombinované, kdy se spojí vnitřní a vnější. PROBLÉMOVÉ SITUACE - Problémovou situací většinou rozumíme takové podmínky v prostředí člověka, které vyžadují změnu řešení člověk řešení nemá, je to pro něj neznámá situace, proto to prožívá jako problém ( Mám problém! ). - Problémem rozumíme subjektivní obraz člověka o situaci, ve které se nachází. - Problémem rozumíme vnitřní stav člověka, kdy si uvědomuje potřebu situaci řešit. - Problém je vždy něčí, nějakého konkrétního člověka (obecné problémy neexistují). FÁZE ŘEŠENÍ PROBLÉMŮ 1. Příprava uvědomění problémové situace (sběr informací), orientace v situaci formulace hypotéz předpokladů člověka o možnostech řešení, sestavení plánu postupu. 2. Realizační fáze v případě nepotvrzení hypotézy děláme vše znovu. 3. Rekapitulace evaluace (zpětné zhodnocení, rekapitulace), podstata učení co dobře/špatně a proč? FRUSTRACE - Frustrace je subjektivní prožitek člověka. - Vzniká vlivem krátkodobého neuspokojování potřeb (dlouhodobé neuspokojování potřeb nazýváme deprivace). Člověk překážka (objektivní stránka) cíl. DEPRIVACE - Potřeby jsou neuspokojovány dlouhodobě (měsíce, roky). - Stav deprivace vede k trvalému poškození zdraví (fyzického nebo psychického) a může končit i smrtí. Druhy deprivace podle neuspokojování potřeb 1) Primární (biologická) potrava, pohyb, aktivita, apod. 2) Sekundární (psychická) bezpečí, seberealizace (citová subdeprivace probíhá v rodině, skrytě v afunkční rodině). 3) Intelektuální informace, vzdělání, hry, apod. (pseudoolygofrenie snížení rozumových schopností). 4) Estetická kulturní. 5) Sociální kontakt s lidmi. Frustrační tolerance - Odolnost člověka vůči zátěži (viz. Křivohlavý J. Psychologie zdraví). - Dědičné rysy zdraví osobnosti (optimisti), náchylné k nemocem. - Čím je člověk mladší, tím je zranitelnější. - Pohlaví muži bojují, ženy řeší, pak hledají pomoc. - Výchova neodstraňovat překážky, podporovat v řešení, dávat oporu. 19\n20 Reakce na frustraci 1) Agresivní reakce přirozená, základní destruktivní chování. Přímý útok proti zátěži, překážce (ironie). a) Agrese potlačená (přemístěná) ventil na náhradní oběť. b) Agrese skrytá (obrácená proti sobě) sebepoškozování. c) Projevy vzdoru (aktivní/pasivní). 2) Únikové reakce přirozené, neřešení situace. a) Rezignace (zastavení před překážkou). b) Apatie po snaze, nesnaží se překážku zdolat. c) Útěky k...(drogám, gamblarství, fantazii, alkoholu). d) Úniky do...(nemoci). e) Regrese do mladšího věku. 3) Obranné reakce snaha zmírnit zátěž nemusí být projevem slabosti. a) Projekce hledání chyby u jiných. b) Racionalizace rozumové zdůvodnění řešení. c) Kompenzace hledání náhradního řešení, obejít překážku. d) Potlačení (popření) situace, snaha vytěsnit, že problém existuje. e) Identifikace s normou jako řešení. f) Stereotypizace potřeba opakovat úkony (kontrola). Aktivní řešení frustrace - Aktivní zvládání řešení (Křivohlavý J.: Efektivní formy). - Snaha řešit určitou životní situaci jako problémovou. - Nezakrývat, nemaskovat, lze se učením zlepšit. Typické reakce školních dětí na zátěž - Dělá výrazně více chyb, nezvládá náročnější aktivity (úniky). - Útěky, záškoláctví, snaha vyhnout se učitelům, apod. STRES A STRESOVÉ SITUACE - Objektivní stránka vlivy prostředí člověka, nutí ho mobilizovat fyzické a psychické rezervy. Stres a) Pozitivní význam eustres, motivuje, aktivizuje. b) Negativní význam distres, dlouhodobý, poškozuje zdraví, civilizační, psychosomatické nemoci. c) Hypostres stres nízké intenzity. d) Hyperstres stres vysoké intenzity, distres. Stresory a) Fyzické nemoci, souvisí s tělem. b) Fyziologické postihují nervovou soustavu (únava). c) Fyzikální působí na nervovou soustavu (hluk, počasí, čas, období,...). d) Psychické citová soustava (zdravotní stav blízkých osob, apod.). e) Sociální souvisí se změnou v sociální oblastí (sňatek, vězení, ztráta zaměstnání). f) Civilizační souvisí s životem ve městech, vyspělých zemích (čas, způsob dopravy, bydlení, hustota obyvatel). 20


Rozbor osobnosti - Mazlík - seminární práce | Společenské vědy\nOtázka: Rozbor osobnosti – Mazlík\nSeminární práce z psychologického semináře\nRozbor osobnosti – Mazlík\nMazlík – rozbor osobnosti\nProhlašuji, že jsem seminární práci vypracovala samostatně s použitím uvedených pramenů a literatury.\nV Chomutově dne 16.3.2014\nRozhodla jsem se charakterizovat Mazlíka, postavu z knihy Noční klub (později i Vyhlídka na věčnost), jejímž autorem je český spisovatel Jiří Kulhánek. Mazlík je pro psychologický rozbor ideální postavou, neboť v dětství i v dospělosti si prožila několik věcí, které následně ovlivnily její život a psychický stav.\nNoční klub je dvoudílný sci-fi román, jehož autorem je Jiří Kulhánek. Vyhlídka na věčnost je samostatná kniha, ve které se odehrává navazující část příběhu a také je tam několik vysvětlení situací z děje Nočního klubu.\nHlavním hrdinou knihy je Tobiáš, mladý muž, který od malička žije v Nočním klubu a má jeho pravidla pevně zakořeněná v sobě. Noční klub je spíš postoj lidí („stav mysli“), než nějaké místo. A tento klub se zabývá tím, co nezvládá naše policie, případně soudy. Sami totiž vyhledají zločince, nechají si od nich podepsat doznání k jejich zločinům a potom je jednoduše bez milosti popraví. Svou základnu mají zbudovanou v pražském podzemí, každý z členů ovládá střelbu z různých zbraní, mají vynikající vybavení a nikdo je zatím neodhalil. Tento zaběhnutý rytmus přeruší Hanako, která se stane nejnovějším přírůstkem a dokáže ještě lépe bojovat a zabíjet, než kdokoliv jiný. Jednoho dne je ale Noční klub vyvražděn…\nV knize se vyskytují upíři – jsou to ale spíše takoví „nadlidé“ – mají ohromnou sílu, jsou rychlí, umí létat a mají velikou schopnost regenerace, takže jsou v podstatě nesmrtelní. V knize proti sobě stojí dva klany upírů – za dobro bojuje klan Hashimoto a proti nim stojí Druhá rasa.\nMazlík, vlastní jménem Karolína (její příjmení není známo) je jednou z hlavních postav knihy. Mazlík je modrooká blondýnka ve věku okolo 25 let. Měří něco kolem metru osmdesáti, je atletické postavy. Je popisována jako krásná, křehká žena. Zdání však klame – Mazlík je profesionální zabiják, cvičená jak pro boj zblízka, tak na střelbu ruční palnou zbraní, i přestože v civilním životě pracuje jako zdravotní sestra na dětském oddělení. Je také velmi empatická, laskavá, je ráda středem pozornosti, občas je ale i výbušná (dalo by se říci až cholerická) a ráda provokuje ostatní lidi svými vtipy nebo narážkami.\nS Mazlíkovou psychikou je to komplikované. V dětství prodělala velký psychický šok, když ve věku sedmi let byla svědkem vyvraždění její rodiny a poté byla znásilněna, což se viditelně odrazilo na jejím přístupu k mužům. Později však toto trauma dokáže překonat, i když kvůli tomu má nějakou dobu vztahy pouze se ženami.\nMazlíka z toho dostala Kamilina matka: bez váhání ji adoptovala, stejně jako sedm let předtím mě. Mazlík ještě skoro půl roku nesnesla přítomnost jakéhokoli dospělého muže a nedokázala se od Kamiliny matky a Kamily odpoutat ani na vteřinu – pořád se jich musela dotýkat – od té doby se jí ostatně říká Mazlík.\nKdyž jí bylo devět jet, zemřela její adoptivní matka, což pro ni byla další traumatizující událost.\nO několik let později, když byl Noční klub přepaden a vyvražděn, byla Karolína jedinou osobou zůstávající naživu. Byla ale mučena, přišla o obě oči, obličej jí znetvořili ostnatým drátem. Po tomto zážitku se dostala do sanatoria, kde se její psychický stav ještě mnohonásobně zhoršil, neboť zde byla neustále znásilňována zřízencem, který na hlavu vždy nasadil tašku – jediná věta, kterou Mazlík dokáže říci, je „Ne, taštičku ne.“. Je apatická, reaguje pouze na jednoduché příkazy. Opět nesnese přítomnost mužů, pouze slyšet mužský hlas ji vyděsí. Nakonec je Mazlík proměněna v upíra a její původní vzhled i rozum se jí vrátí.\n„Jen počkej, až se taky najím,“ třel jsem si naražená žebra, ale jasnozřivě jsem pochopil, že ji krmily sestřičky, a že když na ni budu mluvit normálním hlasem, asi mnoha úspěchů nedojdu. Zkusil jsem tedy fistuli, na jakou by nenaletěl snad nikdo, ale Mazlík se jako zázrakem uklidnila a nechala se krmit a šumák jí snad dokonce i chutnal.\nPosttraumatická stresová porucha (PTSD) je podle definice reakcí na extrémní traumatickou událost. Podle diagnostických kritérií jde o události, které ohrožují na životě, zdraví, nebo důležitých hodnotách. Typickými takovými událostmi jsou válečné zážitky, mučení, přepadení, znásilnění, havárie, přírodní pohromy, ale i zjištění život ohrožující diagnózy nebo traumatizující léčebné zákroky. Diagnóza PTSD vyžaduje přetrvávající znovuprožívání traumatické události v reminiscencích, flashbacku nebo děsivých snech, vyhýbání se podnětům připomínajícím trauma a odcizení. Ovšem ne u každého, kdo zažije těžkou traumatickou událost, se rozvine PTSD.\n· vracející se vzpomínky na prožité trauma; tyto vzpomínky jsou neodbytné, často velmi dramatické\n· vyhýbání se všemu, co trauma připomíná\n· děsivé sny, často opět se vzpomínkami na daný děj; může následovat obava z usnutí a nespavost\n· izolování se – člověk nechce vycházet ven, odmítá se setkávat s jinými lidmi\n· obecný nezájem, podrážděnost, vymizení radosti\n· u mnohých dojde ke spontánní remisi – tj. uzdravení bez lékařského zásahu; záleží na emocionální stabilitě, stabilitě osobnosti, podpoře okolí a možnosti napravit následky traumatické události\n· anxiolytika (léky proti úzkosti) – zejména benzodiazepiny; antidepresiva – hlavně ze skupiny SSRI; hypnotika na úpravu spánku\n· psychoterapie – pohovor, hypnóza, odreagování, arteterapie\nDefinice znásilnění podle trestního zákona: Kdo násilím nebo pohrůžkou bezprostředního násilí donutí jiného k souloži nebo k jinému obdobnému pohlavnímu styku nebo kdo k takovému činu zneužije bezbrannosti jiného, bude potrestán odnětím svobody na dvě léta až osm let.\nZnásilnění je jakákoli sexuální aktivita uskutečněná proti vůli oběti. Přestože je znásilnění trestným činem, je stále považováno za společenské stigma pro oběť a její rodinu. Oběť je často mnohem více obviňována než útočník. Strach a stud oběti společně s nedůvěrou různých institucí často vedou k tomu, že znásilnění zůstává neoznámeno. Jedním z nejrozšířenějších a nejnebezpečnějších mýtů ohledně znásilnění je ten, že znásilňuje cizí člověk kdesi v temném průchodu. Opak je však realitou. Ve více než 90 % případů (statistika Ministerstva vnitra, 1993) se jedná o znásilnění známým člověkem – sousedem, kamarádem, kolegou z práce, partnerem.\nNeexistuje jediná teorie, která by přesvědčivě vysvětlila motivaci pachatelů znásilnění. Mezi navrženými a diskutovanými motivy jsou: hněv, touha po moci, sadismus, stejně jako sexuální uspokojení a evoluční tlaky.\nOběti znásilnění mohou být traumatizované nebo zraněné jsou také vystaveny riziku nákazy sexuálně přenosnou nemocí nebo nechtěného těhotenství. Zdravotní rizika mohou být výrazně redukována včasným lékařským ošetřením, při němž je možné zajistit důkazy usvědčující pachatele.\nPsychologické trauma se může rozvinout v posttraumatickou stresovou poruchu, oběti mohou cítit strach, smutek, nebo se dokonce cítit provinile.\nObviňování oběti obecně činí oběť trestného činu zcela nebo z části zodpovědnou za spáchaný zločin. Tento pojem pochází ze sociální psychologie, kde odkazuje tzv: teorii spravedlivého světa. V případě znásilnění je spoluodpovědnost oběti dokládána chováním, jako je flirtování, nebo vyzývavým oblečením. V extrémních případech jsou oběti popisovány jako ty, které si „o to říkaly“, protože se nechovaly dostatečně zdrženlivě. Ve většině západních zemí není obrana násilníka s poukazem na údajnou provokaci oběti chápána jako polehčující okolnost.\n„Bylo před Vánocema,“ Karolína si prohrábla vlasy a přeložila si je, abych jí z profilu neviděl do obličeje. Jak mluvila, cítil jsem na břiše jemné vibrace jejích hlasivek: „Bylo před Vánocema a jedna malá holčička kreslila, co chce pod stromeček. Už uměla trochu psát, ale pořád radši kreslila. Měla maminku, tatínka a malého brášku – bydleli v hezkém velkém domě, tatínek chodil do práce a maminka byla s holčičkou a malým bráškou pořád doma. Byl večer – vonělo cukroví, tatínek už přišel z práce a s maminkou se smáli z kuchyně. Byli asi bohatí, protože měli spoustu hezkých věcí. Té holčičce bylo sotva sedm, tak z toho ještě neměla rozum.“ Karolína se odmlčela a déšť bubnoval do oken a ve vzduchu voněl jasmín a vychladlý voskový dým. „Pak se ozvala velká rána. Holčička se lekla, ale tatínek byl doma, tak se nemohlo stát nic zlého. Tak si dál kreslila – velké balíčky pod velký zelený stromeček, pro maminku, pro tatínka i pro brášku – pro toho ty největší, protože byl ještě malý – a nakonec i pro sebe. Pak se z kuchyně ozvaly cizí hlasy a maminka začala křičet. Holčička si dál kreslila, protože tatínek byl doma a nemohlo se stát nic zlého. Jenom najednou hlasitě, moc hlasitě dýchala. Pak začal křičet i tatínek, tak holčička přestala kreslit a zavřela oči a ucpala si uši. Pořád ale slyšela, jak tatínek křičí. Slyšela i cizí těžké kroky, ale pořád seděla na koberci se zavřenýma očima a pastelkou v ruce. „Tady je eště jeden harant! Holka!“ řekl hodně nahlas nějaký cizí pán a chytil holčičku pod\nrameny. Za chvíli už byli všichni v kuchyni. Tatínek, maminka, bráška, malá holčička a tři cizí pánové. Ti měli na hlavách černé kukly, ze kterých jim koukaly jen oči a rty, a smáli se. Maminka plakala i malý bráška plakal – tatínek se třásl. Ti cizí pánové od tatínka něco chtěli – křičeli na něj – malá holčička to vůbec nechápala. Pak mu začali ubližovat a tatínek zase hrozně křičel a podlaha byla najednou celá červená. Holčička zavřela oči a ucpala si uši, ale tatínek pořád hrozně křičel. Pak těm pánům řekl, co chtěli, tak mu přestali ubližovat. Maminka plakala a malý bratříček byl celý modrý a dýchal ještě hlasitěji než holčička. Dva z těch cizích pánů šli někam do domu a třetí pán zůstal s nimi v kuchyni. Pak ti pánové přišli zpátky a měli spoustu penízků a smáli se a měli radost. Pak tatínek zase začal křičet – už od něj nic nechtěli, už mu nic neříkali, jen se jim líbilo, jak křičí. Pak přestal a ti pánové řekli mamince, ať udělá, co chtějí, jinak že jí ty parchanty upečou před očima v troubě. Pak se ti pánové na mamince hýbali a maminka hrozně plakala a dívala se na holčičku i bratříčka a snažila se usmívat, že to bude dobré, ale stejně pořád hrozně plakala. Trvalo to dlouho a ti pánové dělali mamince divné věci, až jí zhasly oči a přestala dýchat. To už nedýchal ani bratříček, byl úplně modrý. Pak jeden z těch pánů řekl: „Je tu eště spousta chlastu a ta holka!“ a všichni tři pánové se zase začali smát. Pak si položili holčičku na stůl a hýbali se na ní. Strašněji to bolelo, tak plakala, ale ti pánové se nepřestávali hýbat – hýbali se jeden po druhém, znovu a znovu a líbilo se jim, jak holčička pláče a prosí je, ať už se na ní nehýbají. Když už nemohla plakat, tloukli ji, dokud zase nezačala. Holčička ležela v něčem mokrém a lepkavém. Pak to cizí pány za strašně dlouho přestalo bavit a hodili ji na podlahu ke koši na odpadky a moc se tomu smáli.\nPak přišly stíny.\nByly dva – vlastně tři – holčička je neviděla, jen slyšela, jak teď křičí ti cizí zlí pánové. Pak už nekřičeli, jen slyšela, jak sténají a prosí, jako předtím prosila maminka a tatínek, a jak je někdo odvádí z domu. Pak holčička viděla, jak po červené podlaze kuchyně někdo jde. Už neviděla moc dobře, ale byl to jeden ze stínů. Zavřel mamince oči a přikryl ji bílým prostěradlem. Tatínek žádné oči neměl, tak ho jenom přikryl. Bratříčka zvedl z podlahy, položil ho na kuchyňskou lavici, tam co sedával tatínek při snídani, a také ho přikryl. Stín holčičku neviděl, ležela moc vzadu, až u koše na odpadky, a už skoro vůbec nic neviděla. Pak se před ní objevil kocourek. Černý, s obrovskýma modrýma očima. „Mňau?“ řekl. A holčička zkusila říct Ahoj kocourku, ale vůbec jí nešlo mluvit. Kocourek se začal rozpouštět ve tmě. A holčička už jen slyšela: „Co je, Kocoure?“ Pak uslyšela rychlé kroky a najednou ucítila teplou ruku na krku. Bála se, ale zase chvilku viděla. Stín měl také kuklu, že mu byly vidět jen oči, také černou, a na hlavě měl klobouk. Jenže měl hrozně hodné oči, jako tatínek, když ještě měl oči. „Postrachu! Tady je ještě jedna! Malá holka! Živá!“ Během okamžiku přiběhl další stín, měl dlouhý kabát a strašné, přísné oči, ale teď také vypadaly jako tatínkovy. „Bože, ti parchanti ji zřídili…! Neboj, maličká. Už je to dobrý.“ Zvedl ji a zabalil do velkého ručníku. „Ta neumře!“ řekl takovým hrozným hlasem, že holčička věděla, že nezemře, že prostě nemůže zemřít. „Kocoure!“ řekl pak zase tím hrozným hlasem a holčička najednou viděla zas toho kocourka a jeho modré oči, tak velké, tak velké. Usnula. A neumřela.“ Karolína se odmlčela a cítil jsem, jak mi po hrudníku tečou její slzy. Už dávno jsem přetrhl provazy na rukou a držel ji.\n„No jo, příště tě budu muset přivázat líp… Neotočíš se na bok a neusneš?“\nZvládl jsem úsměv, mluvit jsem nemohl, přestože Mluvčímu Distribuované banky se knedlík v krku prostě udělat nemůže.\n„Z hodné malé holčičky se stala zlá mladá dáma. Stíny ji vychovaly, aby byla zlá na zlé. Velmi zlá. Stala se také stínem a bavilo ji to. Měla několik stejně vychovaných přátel – a ne přátel – byli rodina. Měla nového bratra, který ji škádlil, ale nikdy neubližoval – byl to jediný muž, kterého snesla ve své blízkosti. Zamilovala se do jedné ze svých kamarádek a oženily se spolu. Její rodina se usmívala a vystrojila jim krásnou svatbu. Všechno bylo hezké a jednoduché – zlí pánové končili v hlubokém sklepě s hlavou na špalku; velmi stará pravidla stínů nebylo třeba měnit. Jednoho dne si zlá mladá dáma četla – doma – v místě, kde byla v naprostém, dokonalém bezpečí. A přesto byla za okamžik celá její rodina mrtvá. Už zas. Přestože stíny byly tak nebezpečné, pozabíjeli je během několika okamžiků dva vrazi. Ji ne, ji oslepili a mučili; dlouho, krůtě, zkušeně. Pak jí zastřelili bratra, toho jediného muže, který by snad… Pak mladou zlou dámu někdo zachránil – měl ji ale raději zabít. Skončila v ústavu, kde ji téměř každou noc znásilňoval odporný zřízenec. Poutal ji k posteli, a protože měla po mučení zohavený obličej, dával jí na hlavu nákupní tašku, která voněla pečivem a byly v ní drobečky a sůl z rohlíků. Pak ji zase někdo zachránil – bylo to k neuvěření, byl to její bratr, ten, kterého považovala za mrtvého – nebyl mrtvý, ale stal se z něj upír, stejně jako byla upírka i její nová přítelkyně, krásná Hanako. Mezitím ji ale Kocourův syn, také Kocour, zachránil z bludiště vlastní mysli, stejně jako kdysi dávno jeho otec zachránil malou hodnou holčičku. Ze zlé mladé dámy se stala smrtelně nebezpečná zlá mladá upírka. Při přeměně se zahojily všechny viditelné rány, zase viděla a zase byla pohledná, ale všichni muži, krom jejího bratra, v ní budili naprostý, zvracivý hnus. Některé sice snesla ve své blízkosti, ale většina si musela dát velký pozor, pokud nechtěla skončit s polámanými kostmi. Pak obnovili slávu stínů a popravili jednoho z jejích mučitelů – pana Wriese – rozsekali ho na kusy, a ona sama ho posypala nehašeným vápnem a zakopala hluboko do chladné země, kde těla tlejí rychle. Pak svou slávu rozšířili na celou Evropu a všichni zlí pánové končili v chladné zemi, kde těla tlejí rychle – pořád stačil meč a špalek. Stará pravidla stínů nebylo třeba měnit. Pak se ale Wries vrátil. Zabil všechny, které mladá upírka znala, a zabil by i ji, kdyby nezasáhl jeden z těch odporných nesnesitelných mužů – ten, kterého nesnášela ještě víc než ostatní – aniž věděla proč. Bojoval tvrdě a statečně, ale nakonec prohrál. Pak přišla malá blonďatá holčička…“\nV seminární práci jsem se zaměřila na psychické následky po traumatu, v tomto případě hlavně na posttraumatickou stresovou poruchu způsobenou znásilněním Karolíny.\nKULHÁNEK, Jiří. Noční klub. Praha: Klub Julese Verna, 2009, ISBN 80-85892-64-2.\nKULHÁNEK, Jiří. Noční klub – díl druhý. Praha: Klub Julese Verna, 2009, ISBN 80-85892-65-0.\nKULHÁNEK, Jiří. Vyhlídka na věčnost. Praha: CREW, 2011, ISBN 978-80-7449-058-3.\n empatický = mající pochopení, vnímavý, soucítící\n cholerik = vznětlivý, výbušný typ člověka\n trauma = psychické zranění, duševní stav člověka, ke kterému dochází v důsledku traumatické (traumatizující) události, jakou může být těžký úraz, úmrtí v rodině, znásilnění, šikana apod.\n KULHÁNEK, Jiří. Noční klub. Praha: Klub Julese Verna, 2009, ISBN 80-85892-64-2. Str. 62.\n apatický = rezignovaný, lhostejný, bez zájmů\n KULHÁNEK, Jiří. Noční klub – díl druhý. Praha: Klub Julese Verna, 2009, ISBN 80-85892-65-0. Str. 59.\n Reminiscence = vzpomínka\n Flashback = záblesk minulosti, při kterém se člověk chová tak, jakoby se v minulosti prožitá situace či nepříjemná událost znovu opakovala\n KULHÁNEK, Jiří. Vyhlídka na věčnost. Praha: CREW, 2011, ISBN 978-80-7449-058-3. Str.388.\nTags: Důsledky znásilnění, Motivace pachatelů, Obviňování oběti, Posttraumatická stresová porucha, Příznaky posttraumatické stresové poruchy, rozbor osobnosti, Znásilnění


KIDS Tělové mléko Bio Karite máslo & Mandlový olej l Bioprotebe.cz\nÚvod » BIO PRO DĚTI » Neobio Kids tělové mléko Bio karite máslo & mandlový olej 250 ml\nNeobio Kids tělové mléko Bio karite máslo & mandlový olej 250 ml\nVyvážené složení s bio-sójovým olejem, bio- měsíčkem a extraktem z bio-malinových semen.\nČíslo produktu: 60342\nEAN kód: 4037067801581\ncena pro vás bez DPH: 118 Kč\nneobio KIDS Tělové mléko Bio Karite máslo & Mandlový olej\nDětské tělové mléko s bio-bambuckým máslem a mandlovým olejem. Pro každodenní péči o naše milované příšerky. Vyvážené složení s bio sójovým olejem, bio měsíčkem a extraktem z bio malinových semen. Příjemně voní po směsi ovocných esenciálních olejů.\nLehká konzistence se rychle vstřebává pokožky a nezanechává na ní lepivý pocit. Máslo karité a oleje z mandlí či malinových semínek podporují hydrataci citlivé pokožky malých dětí a udržují ji krásně vláčnou. Složení je obohacené o šťávu z Aloe vera, jež předchází podráždění nebo začervenání pokožky. Výtažky z rozmarýny a měsíčku navíc působí protizánětlivě.\nAqua (Water), Alcohol Denat., Glycine Soja (Soybean) Oil1), Glycerin, Glyceryl Stearate Citrate, butyrospermum parkii (shea) butter1), Cetearyl Alcohol, Prunus Amygdalus Dulcis (Sweet Almond) Oil, Isoamyl Laurate, Rubus Idaeus (Raspberry) Seed Extract1), Sodium Stearoyl Glutamate, Aloe Barbadensis Leaf Juice Powder1), Calendula Officinalis Flower Extract1), Tocopherol, Sodium Lactate, Xanthan Gum, Helianthus Annuus (Sunflower) Seed Oil1), Lactic Acid, Rosmarinus Officinalis (Rosemary) Leaf Extract1), Parfum (Fragrance)2), Limonene2), Citral2), Linalool2)


VZKŘÍŠENÍ OBRAZŮ - iPardubice.cz\nHlavní stránka » Archív aktualit » VZKŘÍŠENÍ OBRAZŮ\nKŘÍŽOVÁ CESTA NA ORLICI\n/nahlédnutí do práce restaurátora/\n20. 12. 2011 – 9. 4. 2012\nVýstava představuje unikátní Křížovou cestu, která je součástí inventáře kostela na Orlici, dnes místní části města Letohrad. Jde o památku, která byla doposud opomíjena, ač její význam přesahuje rámec celého regionu. Autorem obrazů je uznávaný vídeňský malíř, rodák ze Dvora Králové nad Labem, JOHANN WENZEL BERGL. Soubor obrazů z Orlice patří mezi tři jeho stěžejní práce se stejnou tématikou, které vytvořil pro rodné východní Čechy a ukazuje nám J. W. Bergla v dosud neprávem opomíjené roli autora závěsných obrazů, ojedinělých svou expresivitou a nadčasovostí. Proto instalaci ve Východočeské galerii v Pardubicích doplňují reprezentativní ukázky ze souborů vytvořených pro Dvůr Králové nad Labem a Opočno i cenné exponáty ze sbírek Východočeského muzea v Pardubicích.\nZákladem expozice je ucelený soubor všech 14 obrazů „Zastavení“. Obrazy byly z důvodu zcela katastrofálního stavu před několika lety svěšeny ze stěn kostela a uloženy v depozitáři. Jejich stav, byl hlavním důvodem nedestruktivního restaurátorského průzkumu, který provedli restaurátoři, akademičtí malíři Šárka a Petr Bergerovi v roce 2010 v rámci grantu Pardubického kraje. Byl to první krok, vedoucí snad k úplné rehabilitaci tohoto významného cyklu.\nVýstavu doplňuje ojedinělý analytický pohled na práci restaurátora, s možností srovnání poškozených děl od zcela netknutého obrazu v původním stavu, přes dnes stabilizovaná plátna až po restaurovaný obraz VIII. zastavení. Stejně jako dokumentace jejich práce. Přes všechny negativní okolnosti, bránící dodnes vnímání pravých hodnot malby, je více než zřejmé, že orlická Křížová cesta je uceleným souborem mimořádně kvalitních obrazů, který se vymyká nejen východočeské produkci, ale snese srovnání i s těmi nejvýznamnějšími díly pozdního baroka v českých zemích.\nOdborná i laická veřejnost tak bude mít ojedinělou možnost seznámit se s výjimečným výtvarným počinem J.W.Bergla, žáka významného rakouského barokního malíře Paula Trogera, současníka a přítele dalšího vysoce oceňovaného pozdně barokního mistra Franze Antona Maulbertsche.\nVýchodočeská galerie v Pardubicích si Vás dovoluje pozvat na tiskovou konferenci, která se koná dne 20. 12. 2011 v 16 hodin a na slavnostní zahájení výstavy v 17 hodin v budově galerie na zámku 3.\nDOPROVODNÝ PROGRAM POŘADŮ PRO VEŘEJNOST K VÝSTAVĚ VZKŘÍŠENÍ OBRAZŮ\n12. 1. 10.00 Křížové cesty J. W. Bergla ve Východních Čechách\nMgr. Petr Arijčuk zámek 3\n17. 1. 11.00 Setkání s restaurátory s ak. mal. Šárkou a Petrem Bergerovými zámek 3\n19. 1. 17.00 O sběratelství rakouského barokního umění v Čechách od 18. století do současnosti Prof. Dr. Vít Vlnas dům U Jonáše\n24. 1. 10.00 a 17.00 Význam Křížové cesty v minulosti a dnes\nMgr. Václav Vacek, farář z Letohradu zámek 3\n8. 2. 17.00 Křížové cesty J. W. Bergla ve Východních Čechách\n16. 2. 10.00 a 17.00 Průzkumy malby, ing. Ladislav Kryl zámek 3\n22. 2. 17.00 Setkání s restaurátory s ak. mal. Šárkou a Petrem Bergerovými zámek 3\n29. 2. 10.00 a 17.00 Osobnosti barokního umění Rembrandt Harmens van Rijn PhDr. Hana Řeháková dům U Jonáše\n7. 3. 10.00 a 17.00 Osobnosti barokního umění Petrus Paulus Rubens PhDr. Hana Řeháková dům U Jonáše\n20. 3. 10.00 a 17.00 Význam Křížové cesty v minulosti a dnes\n28. 3. 10.00 a 17.00 Osobnosti barokního umění Gianlorenzo Berninni PhDr. Hana Řeháková dům U Jonáše\n31. 3. 14.00 Tvůrčí dílna zámek 3\nAnimační program pro školní kolektivy\nVelikonoce jinak - 14 zastavení\nVydejme se po Křížové cestě k Velikonočním svátkům. Kde mají své kořeny a co se vlastně tenkrát stalo? Čtrnáctkrát se zastavíme a nahlédneme přes obrazy do historie. Program k výstavě barokních obrazů s motivem Křížové cesty je vhodný pro žáky od 4. třídy ZŠ, žáky SŠ.\nAutorka programů a vede: Mgr. akad. mal. Vladana Hajnová. Cena: 300 Kč (kolektiv dětí do 30 žáků, pedagog zdarma), školy se zakoupeným průkazem KPU zdarma. Na programy je nutné se předem objednat, nejlépe na adrese: vladanahajnova@seznam.cz nebo na tel.: 603 350 989 (v době programů se nedovoláte).\nTvůrčí dílna - Velká noc\nNa Velikonoce bývá veselo, barvíme vajíčka a kluci chodí s pomlázkou. Ale proč slavíme Velikonoční svátky? Vstoupíme do obrazů, abychom věděli, co se tenkrát v tu Velkou noc stalo.\nProgram je zaměřený na seznámení dětí s církevní tematikou slavení Velikonočních svátků, je vhodný pro děti od 10 let.\nNa dopolední program, který bude probíhat ve Východočeské galerii na zámku, je nutné se předem objednat.


Potřeba hříchu – Novinky.cz\nVznik, trvání a zánik liberálních stran v České republice připomíná let jepic kolem lampy. Byla zde ODA, a kdo o ní dnes co ví. Demokratická unie žila jen v úsměvných prohlášeních předsedy Ratibora Majzlíka. Vegetuje ve spojení s Unií svobody.\npondělí 1. prosince 2003, 8:19\nA i tato strana, kdysi s dobrými preferencemi, prohlíží si spíše svůj pohřební rubáš, než že by kula plány do budoucnosti. Různé ty Cesty změny a změny cest brát vážně nelze. Konec politického liberalismu v Česku tedy?\nMožná ne tak docela. Alespoň na nedávném kongresu ODS zaznělo varování před potížemi, které by ODS ve volbách do evropského parlamentu mohli způsobit Evropští demokraté Jana Kasla. O nich běžný občan ovšem takřka nic neví, pokud špendlíkem právě nepřeorává český politický úhor. Strana v čele s bývalým pražským primátorem (před loňskými sněmovními volbami vystoupil z ODS) omezuje se zatím na pražský region, v něm je ovšem druhou nejsilnější stranou, alespoň podle výsledků loňských voleb. Poté ale v nejlepších tradicích českých liberálů ulehla ke spánku a až na výjimky v některých místech prospává se k voličskému zapomnění.\nZvláštní věc. Ačkoliv ve stopadesátiletých dějinách moderního politického života v českých zemích prostor pro liberální stranu nikdy nechyběl a často po vyplnění přímo volal, vyplněn nikdy nebyl. (Týká se ovšem i klasické strany konzervativní. ODS lze v tomto ohledu považovat pouze za málo povedenou náhražku.) S částečnou výjimkou mladočechů, ale to byli spíše národovci než liberálové. Po slučovacích peripetiích, což je zřejmě nejoblíbenější činnost českých liberálů, rozplynula se mladočeská Národní strana svobodomyslná v Československé národní demokracii. Zbytek liberalismu zmizel a politický význam jakbysmet. A pak už nic.\nDnešní čeští liberálové mají dva problémy: slabost střední třídy v Česku a nedostatek pilných a charismatických osobností. S tím prvním toho moc zatím nenadělají, s tím druhým by mohli. Můžeme si dělat legraci z Václava Klause, který ať jako předseda ODS, ať prezident jako kulový blesk křižoval a křižuje Českem, otevírá kdejakou lávku přes potok a je jen otázkou času, kdy se objeví u nějakého telení - ale ono to funguje!\nKdo však dnes ví v českých krajinách o Janu Kaslovi? V Praze sem tam někdo, možná. Pracovitostí a nasazením dosud žádný z lídrů liberálních českých stran "nezhřešil". A nedopustí-li se tohoto hříchu Kaslovi Evropští demokraté, bojí se jich ODS zbytečně.\nPRÁVO 1. prosince


Vítejte na stránkách klubu Respodiving.cz\n***************** Aktuálně *****************\nCHORVATSKO - SRPEN 2022\nPotápěčské safárko na lodi Sv. Roko 20. 8. - 27. 8. & 27. 8. - 3. 9. 2022\nPo velmi dobrých zkušenostech z minulých let, jsme opět zarezervovali loď na dva týdny v Chorvatsku. Předběžný plán plavby je okolo ostrovů Jadranu v oblasti mezi Splitem a Visem. Přesnou a konečnou trasu určují tři aspekty: 1/ počasí, 2/ kapitán, 3/ Láďa se Standou. Dle přání účastníků se budeme věnovat podrobnému průzkumu vraků, hlavně okolo ostrova Vis. Samozřejmě plno ponorů bude i na stěnách a v zátokách s množstvím mořského života.\nV záložce "Kalendář akcí" můžete sledovat obsazenost jednotlivých termínů. A jako vždy: Kdo pozdě chodí - nejede. :-)\nSRÍ LANKA 2022 - 2023\nPotápěčskou akci na Srí Lance připravujeme dost dlouho. Bohužel díky Covidovým opatřením se plány stále mění. Díky tomu se mění i ceny letenek. Nezoufějte, jsme stále v kontaktu s resortem na Srí Lance a jak to bude možné, tak vyrazíme.\nCHORVATSKO 06 - 08/2021\nFotky z potápěčského sfárka na lodi Sv. Roko 2021 najdete v galerii: www.respodiving.cz/fotky/\nPotápění v zahraničních lokalitách se letos zmenšilo na místa, kam se dalo dojet autem (mimo odvážných cest do Egypta). Tak jsme vyjeli hlavě do Chorvatska. Všechna strašení médií o tvrdých kontrolách Covid testů a certifikátů na hranicích se ukázaly přehnané. Samozřejmě jsme pro jistou vlastního zdraví a bezpečí vše dodrželi a to se nám vyplatilo. Na akcích nikdo ani nezakašlal natož aby chytil nějakého netopýřího vira. Jak známe z obchodů: "Je lepší se uprdnout než zakašlat."\nV červnu jsme byli dva týdny na ostrově Vis. Krásné ponory z lodě Manta Diving s Lorim a Aniskou. Tradiční kuchyně a potápění nemá chybu a do Komiže se rádi budeme opět vracet.\nSrpen byl už v naší režii: Potápěčské safari na lodi Sv. Roko, které jsme prověřili již v loňském roce se velice vydařilo. Dvě týdenní skupiny na různých lokalitách 1/ technici s více vrakovými ponory u Visu prověřili své potápěčské dovednosti, ale hlavně se jim splnil sen o ponoru na bombardér B-17, 2/ druhý týden se skvělou partou zkušených potápěčů neměl chybu. Ponory na vraky u Visu a krásné stěny plné života se závěrem na Jamě a Vrulji byly skvělou tečkou za létem.\nChtěl bych všem účastníkům poděkovat za skvělé potápění, výbornou partu, pochopení krátkých postelí (neměli jste tak narůst) a bezproblémové potápění. Moc chci poděkovat posádce lodě Sv. Roko za servis, který nám poskytli, vše bylo dokonalé a klaplo to tak, jak jsme potřebovali. Určitě v příštím roce rádi zopakujeme takovou akci a vybereme lokality dle našich představ. DÍKY MOC!!!!\n77. výročí operace Hailstone - útok USA na Truk 17. - 18. 02. 1944.\nV těchto dnech jsme si připomněli 77. výročí operace Hailstone. Tato událost je připomínána prezentací a obřadem na počest ztracených životů. Byla přítomna skupina středoškoláků, aby se naučili významnou část historie Chuukese s nadějí, že udrží tento den v paměti pro budoucí generace. Je první rok, kdy turisté a zahraniční hosté nebyli přítomni kvůli celonárodnímu uzavření.\nThese past 2 days marked the 77th anniversary of Operation Hailstone. The moment was commemorated with presentation and ceremony to honor the lives lost. A group of high schoolers were present to learn a significant part of Chuukese history with the hope of keeping this day alive for future generations. This is the first year where tourists and foreign guests were not present due to the country wide closure. It was a gray day but a good one to remember.\nPřipravili jsme pro vás kvalitní potápěčské samolepky. Tisk na fóli s laminováním aby se neodřel tisk. Celý sortiment najdete na webu: www.pohary.cz/pohary-cz/eshop/29-1-POTAPENI-A-VODNI-SPORTY\n"Zpátky na stromy" aneb "Návrat ke kořenům". Díky nemožnému cestování do vzdálených destinací se vracíme do našeho oblíbeného Chorvatska. V minulém roce 2020 jsme vyrazili na potápěčské safárko po ostrovech a vracích Jadranu a v říjnu opět na ostrov Vis. Na webu najdete konečně plno fotek z těchto výjezdů. Na letošní rok máme připraveny další návštěvy Jadranu a plno zážitků pod i nad hladinou.\nSkvělá akce, po dlouhé době opět ve slané vodě Jadranu. Potápěčské safárko na lodi Sv. Roko s Láďou Hostinkým a super partou zkušených potápěčů.\nVážení přátelé, chtěl bych všem moc poděkovat za účast na Klubovém setkání Respodiving 2020 na Leštince. Věřím, že se vám akce líbila (pokud né, tak si to nechte pro sebe, pokud ano, tak to všude povídejte). Děkuji za hojnou účast, opět se nás sešlo naše oblíbené magické číslo 80 účastníků. Možná to nebylo vidět, ale byli jste roztroušeni po celém areálu a také pod vodou. Zvláště děkuji všem přednášejícím, kteří si připravili své prezentace, poutavě ukázali krásy potápění a nezištně se se podělili o své zážitky. Skvělý servis obou potápěčských základen www.Lestinkalom.cz a www.Divepark.czbyl jako vždy základem spokojenosti potápěčů i jejich doprovodů. Čtvrtý ročník máme za sebou, to by mohlo stačit a snad do budoucna vymyslíme něco nového.\nVážení přátelé, členové a příznivci, potápěči, šnorchlaři, dívky, chlapci i důchodci.\nLetošní rok nám nezačal šťastně. Díky kokotům, kteří vyrobili blbý vir a zamořili s ním celou planetu, jsme přišli o možnost cestování za potápěním do světa a nyní sedíme doma na zadku. Případně zajedeme na Slapy nebo Borek. Tak, kdo stihl potápěčské výlety do půlky března, měl kliku. My jsme stihli pouze pár týdnů na Srí Lance. Vrátili jsme se na začátku března, ještě v době relativního klidu. Připravili jsme tam novou lokalitu pro akce klubu Respodiving na dalších pár let.\nBohužel doba je taková, že jsme museli zrušit další akce plánované na první půlku roku 2020. Což je 1/ Jordánsko, 2/ Kypr, 3/ Chorvatsko, 4/ Truk Lagoon. Finanční průšvih je v tom, že máme nakoupené letenky. Nyní si budeme držet palce aby se situace uklidnila my mohli v říjnu odletět na Kypr a konečně smočit výstroj ve slané vodě na vracích.\nVěřím, že to silní jedinci (což doufám potápěči jsou) to zvládnou a opět se budeme potápět v krásných hlubinách světových moří.\nDržme si palce. Standa - Respodiving.cz\nJeště si musíme uvědomit, že naši přátelé na potápěčských základnách neočekávají nějaké podpory a sbírky. Nejvíce ji pomůžeme, když tam opět budeme jezdit a oni budou mít práci (a také za to prachy). Z našich lokalit: Resorty na Truku jsou již od března zavřené, což je pro tuto chudou oblast dost nepříjemné. Také byla uzavřena jedna z nejlepších bází na Srí Lance, Poseidon, se kterou spolupracujeme. Samozřejmě i báze v Larnace na Kypru to mají také nelehké.\nDalší akce: 12. výprava na vrakyTruku\nTruk Lagoon: 28. 09. - 12. 10. 2021\nKypr - Larnaca: 23. - 30. 10. 2020\nMáme za sebou: Indonésie - Bali: 2019\nVrátili jsme se z krásného potápěčského pobytu na Bali.\nPrvní část fotek najdete již na webu: www.respodiving.cz/fotky\nHlavní sponzor stránek:\nSPORTOVNÍ CENY, POHÁRY, MEDAILE, DIPLOMY


Hřebínkové lezení na Großvenediger (3 666 m) - Dvoudenní vysokohorská túra | Gigaplaces.com\nDvoudenní vysokohorská túra\nNapsal/a 17 článků a sleduje jej/ji 3 cestovatelé\nGroßvenediger, neboli Velký Benátčan, leží západně od Großglockneru a je považován za čtvrtou nejvyšší horu Rakouska. Obvykle se na něj chodí z východu přes tzv. pražské chaty. My se rozhodli dobýt ho ze západu – přes Kürsingerhütte a vystoupat na něj nikoliv normálkou, ale lezeckou cestou Nordgrat o obtížnosti III+ (AD).\nPohled na Großvenediger od západu\nNordgrat, neboli severozápadní hřeben je skála jdoucí diagonálně zleva.\nKeeskogel (3291 m), 1700 m převýšení, 15 km\nPůvodním plánem naší výpravy bylo zdolat vrchol Großglockneru lezeckou cestou Stüdlgrat. Großvenediger byl vybrán jako náhrada, celkem improvizovaná a zvolená během pátečního večerního přesunu do Rakouska, důvodem byla špatná předpověď počasí a plně obsazená Stüdlhütte.\nNoc jsme strávili v civilizaci v městečku Matrai in Osttirol ve skromném příjemném apartmánu, venku byl déšť na spadnutí.\nRáno to ještě chvíli vypadalo, že bude pršet, během hodinového přesunu autem se ale vyjasnilo a po zbytek víkendu bylo už jen slunečno. Přístup k chatě Kürsinger je celkem časově náročný. Parkoviště Hopffeldboden, kde musíte nechat auto, je vzdáleno třináct kilometrů od začátku stoupání k chatě, respektive od spodní stanice materiálové lanovky, která slouží pro zásobování chaty. Projdete se tedy slušně údolím a přitom nastoupáte osm set výškových metrů; parkoviště je ve výšce 1100 m, dolní stanice lanovky je ve výšce 1900 m. To máte ale ještě před sebou Wanderweg12 stoupající k chatě a dalších šest set metrů převýšení. Na cestě údolím „pendluje“ tzv. shuttle transport, nepodařilo se nám jej ale odchytit, podařilo se nám nicméně zhruba v polovině cesty přemluvit domorodce disponujícího vozem, aby nás za úplatu popovezl.\nHřebínek na Keeskogel 3291 m\nDíky tomu, že jsme nemuseli absolvovat celou dlouhou trasu údolím pěšky, zbyl nám čas na odpolední lezení. Volba padla na vrchol Keeskogel, severně od chaty, a to především díky Lucce, která měla staženou gps trasu možné „lezby“. Na vrchol totiž vede nejen normálka, ale velmi rozverný a hravý hřebínek – dobrá to volba a nácvik na zítřejší den.\nZatímco vy se plazíte vzhůru (srovnej s předchozí fotkou), takhle zvěř si z vás dělá legraci. Schopnost zdolávat trojkový hřeben má kamzík na úplně jiné úrovni než člověk, nutno též podotknout, že k tomu disponuje závratnou rychlostí.\nFotka u vrcholového kříže nesmí chybět. Normálkou jsme pak seběhli dolů k chatě asi za hodinu.\nGroßvenediger (3666 m), 1500 m/2100 m, 18 km\nBudíček před čtvrtou ranní. Snídaně a start s čelovkami – asi hodinu po skále severovýchodním směrem od chaty, poté po ledovci posetém trhlinami. Severozápadní hřeben je třeba obejít zleva, nástup na něj je možný na dvou místech, buď na samém začátku, čímž se délka lezení a časová náročnost výstupu výrazně zvyšuje, nebo až ze sedla pod poslední částí hřebene. Zvolili jsme první variantu. Jednak jsme si chtěli zalézt, jednak nás už nebavilo stoupat po ledovci. Plánem bylo sledovat čas a jakmile usoudíme, že začínáme „nestíhat“, slezeme sedlem k normálce a výstup dokončíme po ní, přece jen nás čekala ještě cesta k autu a večerní návrat do Prahy.\nNordgrat - SZ hřeben na Großvenediger\nHřeben je focen odspodu, normální cesta je vedená zleva, na fotografii není vidět. Sestup z hřebene prvním sněhovým sedlem je poměrně nebezpečný, protože strmost svahu se pohybuje okolo padesáti stupňů, část výpravy si to vyzkoušela. Hřeben není zajištěn, většina lezeckých úseků je obtížnosti 1 – 2, nicméně expozice je významná. Jediné místo „za tři“ v první části jsme jistili průběžně, zbytek hřebene jsme šli bez jištění. Těžší lezení nastává až v posledním úseku, je tam jedno místo hodnocené jako 4-, je nicméně osazené borháky. Nakonec padlo rozhodnutí hřeben opustit a sejít sedlem před posledním úsekem, především z časových důvodů. Vrchol jsme poté zdolali normální cestou, o sportovní výkon se přitom postarala skutečnost, že jsme sklesali z hřebene zhruba dvě stě výškových metrů, abychom je následně vystoupali po ledovci.\nPohled k vrcholu. I dvojkové lezení dá občas člověku zabrat.\nNa hřebeni, asi 200 výškových metrů od vrcholu\nA tady v tom místě jsme se s Luckou rozhodly, že už sejdeme na normálku. Bylo to ve sněhovém sedle před posledním úsekem, kde je v topo mapě naznačená možnost ústupu. My děvčata občas poslechneme mapu. To chlapci byli odvážnější, slézali asi hodinu před námi do sedla, kde je v mapě vykřičník a poznámka „steiles – eis, firnfeld“. Přiznali pak, že jeden úsek museli slanit.\nVrcholový sněžný hřeben Großvenedigeru\nNapravo v mracích je schován Großglockner. Vrcholový kříž Großvenedigeru je odsud vzdálen jen několik metrů.\nGroßvenediger vrchol. Pohled východním směrem, kde se nacházejí obě pražské chaty.\nU kříže jsme stanuli v půl jedné, čekal nás ten den ještě sestup k chatě Kürsinger, sestup od chaty k autu a návrat do Čech.\nPohled na Z hřeben a na SZ hřeben shora\nPohled dolů od vrcholového kříze na západní a severozápadní hřeben. Západní hřeben – vlevo – je rovněž obtížnosti AD, napravo je Nordgrat, kterým jsme šli.\nPohled na Großvenediger z Keeskogelu\nOba hřebeny ještě odspodu. Na Nordgrat ukazuje Lucka, západní hřeben je do pravého úhlu k němu. Západní hřeben se leze až ze sněhového sedla těsně pod vrcholem, je tedy méně časově náročný než severní hřeben.\nGroßvenediger - pohled přes trhliny\nTrhliny začínají masivně již při nástupu na ledovec, z místa, kde byla fotografie pořízena, je to k vrcholu zhruba tisíc výškových metrů.


5 důvodů, proč prodat nemovitost s námi | Hypoteční centrum HPR Brno\n1. Vaši nemovitost prodáme za lepší cenu\nMůžeme Vám pomoci s tím, co sami neumíte. Úspěch netkví jen ve zveřejnění nabídky/poptávky v inzerci, náš tým má potřebné prostředky, znalosti a hlavně zkušenosti. Víme, jak obchod dovést ke zdárnému konci. Vaši nemovitost prodáme za lepší cenu, neboť\nmáme širší možnosti a schopnosti v hledání kupců, neboť známe možnosti, potřeby a preference potenciálních zájemců o Vaši nemovitost\nznáme skutečně realizované prodejní ceny i aktuální konkurenční nabídky, proto umíme stanovit rozsah, v jakém by se měla prodejní cena nemovitosti pohybovat a snažíme se najít zájemce na jejím horním okraji\n2. Vidíme očima Vašich potenciálních zájemců\nzdůrazníme jedinečné klady nemovitosti\npomůžeme Vám připravit byt na prohlídku a vylepšit celkový dojem z nemovitosti, sdílíme s Vámi konkrétní rady, které jsme získali ve své dlouholeté a pestré praxi\n3. Úspěšně prezentujeme Vaši nemovitost\nDobrý makléř je v první řadě marketingový poradce. Bere v úvahu jedinečnost konkrétního případu (specifika nemovitosti, potřeby majitele, možnosti a další specifika na straně kupujícího) a díky zkušenostem a srovnání s jinými prodeji volí nejlepší způsob nabízení a prodeje. Krom zveřejnění nabídky na mnoha portálech, zařídíme celou škálu marketingových nástrojů:\ninternetová inzerce různého druhu\njestliže nemáte vlastní fotografie, pakcelý objekt nafotíme a také vytvoříme popisky k nabídce\npopisy objektu (cedule), rozdané kartičky v lokalitě, vývěsní tabule, příp. den otevřených dveří\noslovení zájemců z databáze aktivních poptávajících, kterou kancelář vlastní\nÚspěšné předvádění bytu či nemovitosti mají své zásady. V tomto duchu zajistíme prohlídky vaší nemovitosti. Zodpovíme potenciálním kupcům otázky či námitky.\n4. Vyjednáme nejlepší možné podmínky smlouvy a zajistíme její podpis\nRealitní makléř musí umět obrousit nesoulad mezi stranami, které z principu sledují opačné zájmy, a dosáhnout dohody, která je v první řadě výhodná pro jeho klienta.\nBez takového prostředníka je často dotažení dohody obtížnější nebo se mnohdy vůbec nepodaří obchod dotáhnout do konce. V nás získáváte bezkonkurenčního zástupce svých zájmů.\n5. Zůstáváme v tom s Vámi i nadále\nVaše důvěra a spokojenost je pro úspěch našich služeb to nejdůležitější, proto chceme, abyste se s námi cítili komfortně.\nPoskytujeme průběžné poradenství a pomoc.\nMůžete nám kdykoliv zavolat a probrat nezbytné údaje.\nMůžeme Vás propojit s dalšími odborníky, např. na pojištění budov.