Dohlédnu dní dalekých V.\nkvaj Romány, próza na pokračování » Ostatní\nJe jasné, že cihláři z Vývratů chtějí dokázat papalášům, jak skvěle umí připravit slavnostní akci, i když jde jen o otevření nové závodní jídelny. Jsou pohostinní, veselí, ale zatím je to taková ta škrobená sláva. I o mě se starají vzorně, ale jsem jim lhostejný, nebo na mě nemají čas. Sotva odezní ale projevy plné nablýskaných frází, sotva nám do žaludků sklouznou grilovaná kuřata a na stolech se objeví víno, situace se rázně mění.\nNapřed se dá se mnou do řeči vedoucí cihelny. Nepokrytě ze mě chce mermomocí vymámit chvalozpěvný článek. Chlubí se, jak zde za rok a půl svého působení pozvedl výrobu i morálku, jak se z provozu neplniče stal provoz, co překračuje plán.\n„Dokonce jsem tu založil stranickou organizaci,“ říká. „I když jsem nestraník. Ale chápu, že dobře fungující stranická organizace je základem úspěchu,“ dodává.\n„Vážně?" snažím se překousnout falešný tón v jeho hlase a pokouším se uhádnout zároveň, jak mu KSČ pomáhá vyrábět cihly. „A proč nejste ve straně, když si její důležitost tedy uvědomujete?" zeptám se.\n„To by bylo dlouhé vyprávění," pokrčí rameny.\nJsem mu vděčný, že o tom nechce doopravdy mluvit. Nemám chuť poslouchat nějakou účelově přibarvenou historku, když beztak vím, že musí KSČ velebit, pokud se chce udržet coby nestraník ve funkci.\nVedoucí se napije vína a řekne, jako už několikrát v průběhu hovoru: „Ten článek musí prdět! Prdět!“ Přímo si v tom výrazu libuje. „Je ale fakt, že sám bych to tu nezvládl. Mám tady dobrého předáka. Vyzná se mi tu a moji lidé ho berou, protože ho znají jako skvělého cihláře. Do výroby se mu nepletu. Stačí mi organizační záležitosti."\nPřivlastňovací zájmena, jimiž se ohání, mi připadají licoměrná. Než to ale stačím strávit a promyslet, přisednou si k nám právě ten předák a odborářský předseda. Najednou jsem na roztrhání. Zvlášť předseda odborů se na mě pověsí. Vodí mě po celé cihelně, mám mu říkat Zdeňku, a ukazuje mi vše od kruhové pece až po nově instalované bidety.\nV tunelu cihlářské pece vidím muže ve vatovaných kabátech a kožených rukavicích, jak v tom příšerném vedru fofrem skládají sálající vypálené cihly na vozík. Zmocňuje se mne dobrodružný pocit laika a chtě nechtě musím ty dělníky obdivovat. Zdeněk už mě vleče ale zase pryč. Protáhne mě i staveništěm svého budoucího bytu, pořád mluví a já musím na všechno radostně přikyvovat. Ani mi to nedělá zvláštní potíže, protože se v té chvíli cítím vážně příjemně. Všichni mi připadají upřímní, bezprostřední..., snad až na vedoucího. Ale ani jemu nic nevyčítám. Zkrátka se snaží, jak umí. A kdo vlastně ne? Kolik je těch, kteří se dnes nechovají pokrytecky?\nKonečně se vracíme k vedoucímu a předákovi, ale moc si tím nepomůžu. Předáka musím hned oslovovat Petře, představuje mě své ženě a svému staršímu synovi, kteří tu také pracují. Je tu zaměstnán i jeho mladší syn, ale ten není k nalezení.\n„Před tři čtvrtě rokem jsem o toho mladšího málem přišel," sděluje předák Čížek. „Dělal ve škemrovické cihelně a tehdy tam pálili v hliništi staré pneumatiky, aby rozmrazili hlínu. No a ten oheň mého kluka chytnul a spálil mu skoro celou kůži. Řeknu ti, redaktore, je to zázrak, že to vůbec přežil. No ale teď už je dobrej. Kdyby tu byl, ukázal bych ti, co to s ním udělalo. Kde vlastně je, Heleno?" houkne na svou ženu. „Kde je Mirek?"\n„Někde venku. Opravdu nevím, Petříčku," odvětí úslužně a jako by provinile se usměje.\nDívám se na mohutného Petříčka s prošedivělými hustými kudrnatými vlasy, s tlustým krkem, tučným podbradkem, masitými tvářemi a pivním mozolem, a nějak se mi nehodí k té štíhlé subtilní blondýně. Jeho žena vypadá mladší, než je, jen vrásky u očí a záhyby na krku prozrazují, že už má za sebou čtyřicítku. Její příjemnou úzkou tvář hyzdí dvě hluboké smutné rýhy kolem úst, asi stopy jakéhosi chronického trápení.\n„Pojďme ven," navrhne Petr. „Musím Mirka najít. Ukážu ti, jak vypadá. Tos ještě neviděl, redaktore."\n„To přece nespěchá," odporuji.\n„Jen pojď, to ti stojí za to," naléhá.\nPřed jídelnou nás zalije slunko. Skoro nevidím, ale předákův syn Mirek nám padne do rukou okamžitě.\n„To je redaktor z okresních novin," představuje mě Čížek. „Ukaž mu, jak tě zřídil ten oheň," vyhrnuje synovi triko.\nMirek je kudrnatý pořízek s býčí šíjí, ale tahle produkce se mu očividně nezamlouvá. Stojí přede mnou s odhaleným břichem a hrudí a já se musím dívat na fialově a červeně žíhanou, příšerně zjizvenou svrasklou zničenou kůži. Vypadá to úděsně. Ohlédnu se po Čížkové. Je jí to trapné.\nNáhle předáka osloví jakýsi člověk a odtáhne ho zpět do jídelny. Mirek ulehčeně shrne triko a zmizí. Co teď? Dívám se s otázkou v očích na Helenu Čížkovou.\n„Snad bychom se mohli projít, co říkáte?" navrhuji.“ Ukážete mi vesnici, Heleno?"\nBez dovolení ji oslovím jen křestním jménem, ač jsem mladší.\nVykročí se mnou prašnou cestou lemovanou třešněmi stoupající do luk za cihelnou.\n„Nějak mi sem nepasujete. Do takového prostředí, k téhle těžké práci. Žena jako vy...," říkám a myslím na to, že mi neladí především s jejím manželem.\n„Pročpak? Jsem zvyklá od malička tvrdě pracovat. Jsem děvčica z Valach a nikdy se nikdo se mnou nemazlil," vysvětlí.\n„Ani manžel?" zaútočím.\nZastaví se, zkoumavě si mě prohlíží, a pak se usměje těmi smutnými rýhami kolem úst: „Ten se mazlí akorát s cihelnou, anebo sedí v hospodě. A mě jen podvádí, nebo si mě vezme, když potřebuje," bez varování mi otevře srdce hlasem plným rezignace a hořkosti.\nŽasnu nad její náhlou zpovědí, a pak kráčíme dál, mluvíme..., ani si vlastně nevšimnu, když sejdeme z cesty a brouzdáme travou mezi javory. Pod jedním ji k sobě přivinu a políbím. Hladím ji a ona mě. Když mi přejede po tváři, ucítím, jak tvrdé a drsné má ruce. Málem se s ní pod listím vysokého javoru pomiluji, ale náhoda má víc rozumu a přihraje sem jakéhosi šmíráka. Zamíříme tedy zpátky do jídelny.\nTam to už hučí jako v úlu; víno a pivo dělá své. Helena se hned takticky vzdálí, ale zase se stanu obětí Karla Čížka, předákova staršího syna.\n„To je jiný kafíčko, tahle práce, než sedět za stolem a psát články, že, redaktore," říká Karel posměšně.\n„Každý máme svoje. Já nikdy nepálil cihly, a tys nikdy nedělal noviny," odpovím.\n„Psát noviny není u mě žádná práce. Rozhodně ne poctivá. Ale cihlařina poctivá práce je. Nadřeš se, ale svý peníze vyděláváš poctivě."\n„O co ti jde!?" řeknu výhrůžně a dívám se do jeho úzké tváře, co lemují dlouhé mastné řídké vlasy a zdobí nepěstěný řídký knírek. V tváři je podobný matce, z otce nemá nic, na rozdíl od Mirka.\n„O to, že my se tu denně dřeme, riskujeme, a pak přijde nějakej redaktůrek a napíše o tom, jaký jsme hrdinové, i když vůbec neví, o co tu jde."\n„Tak mi to řekni nebo ukaž," provokuji.\n„Myslíš, že to poznáš za chvíli? To bys tu musel s námi pár týdnů dělat..."\n„A poznat s vámi dobré i zlé," skáču mu do řeči. „To vím také. Ale na to nemám čas. Na druhé straně si myslím, že nemusím a ani nemůžu všechno zkusit na vlastní kůži, abych pochopil to podstatné," domnívám se, že je to má výhra.\nKdyž pak čekám na nádraží na vlak, nejsem si svým vítězstvím už tak jistý. Novinařina v dnešních poměrech asi opravdu není příliš poctivým řemeslem, a hlavně je otázkou, zda má nějaký smysl. Navzdory tomu se ale zdráhám uvěřit, že právě tito lidé jsou ti skuteční, kteří tvoří dějiny. Jejich práce je vážně tvrdá a nebezpečná. Při ní nemohou nic předstírat, riskují své zdraví a někdy i životy s neokázalou samozřejmostí. Je však právě tohle podstatné a rozhodující? Když jim skončí šichta, chovají se konzumně a jako ovce, stejně jako všichni ostatní. Paradoxně k těmto úvahám mě napadá věta: »Jsou to lidé, jejichž osudy a city jsou stejně žhavé jako cihly, které vytahují z pece.«\nTohle napíšu do své reportáže o cihelně. Je to nadnesené, nabubřelé a bezobsažné, takže se to bude líbit, říkám si ironicky, a mám z toho zvrácené potěšení.\nNicméně myslím na cihelnu ve Vývratech, kudy chodím, až mě to zaráží. Stává se mi sice dost často, že se nemohu odpoutat od námětu, co mám zpracovat, vytrvale se vtírá do mé přízně, dokud se s ním rázně nevypořádám na papíře, ale tohle je už přece jenom příliš. Vedoucí, Zdeněk, Čížek, jeho dva synové i Helena mi neustále defilují před očima a přistihuji se přitom, že se s nimi v mysli radím o řešení svých ryze soukromých záležitostí.\nDokonce i teď, když mě na chodníku před redakcí natrapíruje výtvarnice Lucka. Sedá si do mé zrezavělé škodovky a škemrá: „Tak už se na mě nezlob," jako bych se na ni někdy zlobil. Asi se vrací ke svému dopisu.\nV duchu se obrátím na paní Helenu, a ta mi šibalským mrknutím oka děvčice z Valach schválí můj záměr. Vyrazím a za chvíli jsme za městem. Lucka pořád něco brebentí. Moc ji nevnímám a vidím ji náhle jako obyčejnou, i když trochu ztřeštěnou ženu pro povyražení. Úcta, respekt a ostych, co jsem k Lucce získal díky pozvánce na její výstavu, jsou ty tam.\nKdyž dlouho nereaguji na její žvatlání, svalí se mi náhle přes ruce do klína. Volant je bez dozoru, prudce šlapu na brzdu. Tak tak zůstáváme na silnici.\n„Káčo pitomá! Ty ses snad zbláznila!" řvu na ni.\nLucka se praštěně zařehtá, otevře dveře a vyběhne do příkopu. Vyskočím za ní a chvíli se honíme v kukuřičném poli. Když ji dostihnu, vlepím jí dvě facky, až upadne. Bezvládně zůstává ležet.\n„Lucko!" vyděsím se a klekám si k její hlavě.\n„Bylo by krásný umřít spolu," zasní se na vteřinu a hned se rychle odvalí stranou.\nNež stačím něco podniknout, uhání už zase kukuřicí k lesu. Ženu se za ní, ale má náskok a utíká rychle. Doběhnu ji až u zalesněného svahu, na břehu přehrady, oba divoce oddechujeme, Lucčina hruď se prudce zdvihá a úzkou sukni má rozpáranou až k pasu.\n„Podívej... se..., jak... vypadáš," hekám.\n„No... a co?!" odsekne, strhne si sukni a hodí ji na zem.\n„Jsi fakt střelená," řeknu, sesunu se k zemi a opřu se zády o kmen stromu. „Chápeš vůbec, cos udělala?! Co se mohlo stát?! Tele ztřeštěný!"\n„No, dovol, jednak jsem starší než ty...," pronese uraženě, ale větu nedokončí. Naopak si sundá halenku, takže se přede mnou producíruje jen v kalhotkách. Zjevně ji těší, že na ní zálibně hledím, což je patrné i přes můj vztek.\n„Starší jsi. To je pravda. Ale vidět to není. Do dnes jsem si myslel, že člověk po třicítce má už rozum. Ty jsi ale praštěná až hrůza."\n„Děsně bych chtěla jet s tebou na dovolenou," ignoruje mé kázání. „Jen s tebou. Sami dva někde v romantické krajině, od rána do večera se objímat a milovat, chodit spolu po lese, lenošit. To je přesně to, co potřebuju."\n„Ani se tomu tvému Pavlovi nedivím. Nemá to s tebou lehké," nemíním se uklidnit. „Až zestárneš a ztloustneš, bude to s tebou k nevydržení."\nSám se divím, kde se ve mně bere tolik hrubosti a sprostoty. Asi jí přece jen závidím její úspěchy, co všechno už v životě dokázala.\n„Hulváte!" vykřikne, ale hned se stáhne. „Nezlob se, Aleši,“ zaprosí. „Ještě mi nafackuj, třeba, ale už mi, prosím tě, nenadávej."\nProč je tak servilní?\n„Jdu do auta. Nechceš se obléknout," nabádám ji.\n„Je mi takhle dobře."\n„To tady chceš pobíhat nahá?"\n„Tak už mě líbej," zašeptá vábivě.\n„Koukám na tebe jen proto, abych pochopil, proč mi to říkáš, proč to všechno děláš," tvrdím a částečně je to pravda.\nNevěřím jí. Je mi podezřelá. Mám z ní strach.\n„Podle mě kecáš," řekne. „Ale dobře..."\n„Lucko, napadlo tě někdy, že nelze vidět vítr?" zafilozofuji na jiné téma. „Vidíš jen jeho projevy, jak třepe listovím, ohýbá větve, vlní trávu, čeří vodu, žene oblaka, dívej...," otočím jí hlavu k přehradní nádrži.\nPřed námi se rozprostírá úchvatná plocha vody, v jejíž vlnkách se tříští zlato a stříbro červnového slunce, a objímá ji zelený kožešinový límec lesů.\n„...strhává dým, honí papíry a prach po ulicích...," pokračuji v líčení předcházející ideje. „Ale nikdy nevidíš vítr samotný."\n„A u lidí je to stejné," naváže ve stejném duchu. „Vidíš, co dělají, slyšíš, co říkají, nikdy ale nezjistíš, co si myslí, po čem opravdu touží. A u žen je to ještě horší. Neodhadneš, jak se zachovají v příští chvíli. Co vlastně chtějí od mužů," obléká se do trosek svého oděvu. „Jsi příšernej chlap!" vykřikne a najednou opět uhání tentokrát strání vzhůru.\nChytnu ji za rameno až zase u auta: „Líbíš se mi, sakra! Až to bolí. Nemůžu se s tebou ale milovat, Lucko. Nechci říkat, že jsem ženatý a mám děti, ale je to tak a vůbec..."\n„To se mi snad zdá," nevěřícně zakroutí hlavou věhlasná výtvarnice.\nZřejmě si nedokáže srovnat v mozku, že nějaký redaktůrek odmítá ženu, jako je ona. Krásnou ženu, které patrně nadbíhali muži v celé Evropě, stejně jako v Asii, Austrálii nebo Americe. Ženu, co se mu tak bez obalu nabídla. Problém je v tom, že mi vyprávěla a psala o své potrhlé lásce k tomu Pavlovi. Kdo by nedostal strach? ptám se sám sebe. Domů se vracíme mlčky. Nevím, jestli je Lucka uražená, zklamaná, nebo co. Ale už zase hovořím v mysli s cihláři, kteří mě teď zajímají ze všeho nejvíc, ať mi to kdo chce věří nebo ne.\nNakonec je reportáž o cihlářích ve Vývratech právě tak patetická a falešná, jak jsem si nepřál, aby byla. Jedu ji konzultovat, abych tam neměl žádné odborné nejapnosti. Neumím asi psát »o lidech práce« pravdivě a přesvědčivě a zároveň tak, aby to pro vydavatele novin bylo přijatelné. Každopádně jsem se tímto počinem nijak nepřiblížil ideálu, jak bych chtěl psát. Myslím si ale, že se reportáž bude líbit přinejmenším vedoucímu cihelny.\nJenže už tři dny lije jako v třetihorách a vedoucí provozu zrovna rozpouští směnu. Můj článek ho vůbec nezajímá. Během čtení odbude tři lidi, kteří mu přišli rozmluvit rozpuštění směny. Jedná s nimi výhrůžně, ač slova jsou o tom, že chápe jejich situaci, ale oni zase musí pochopit jeho. Prostě ze sebe dělá bezmocného trpitele. Chci se ho zeptat, kteří jsou to ti jeho lidé, o nichž tenkrát mluvil, ale mlčím, neboť mi vůbec není jasné, o co tu právě jde. O kom a o čem jsem vlastně psal tu reportáž? říkám si. Cestou z kanceláře vedoucího natrefím hned na předáka Čížka.\n„Takže rozpouštíte směnu. Prý je hlína tak mokrá, že by v sušičce řádně neproschla a cihly by v peci popraskaly," melduju své právě nabité vědomosti.\n„Je to blbec," odsekne Čížek.\n„Rozpustit směnu je pitomost. Pak to budeme honit po víkendech. Měl lidi přinutit, aby tu byli přesčas, když bylo hezky. Mohli jsme mít cihly na vypalování do foroty...," mávne rukou a zmizí.\nNerozhodně vstoupím do budovy cihelny.\n„Uhni, vole!" houkne na mě Mirek Čížek.\nTak tak ucuknu jeho vozíku s cihlami. Třu se těsně podél sálajících stěn kruhové pece. Jakási zaprášená žena v montérkách a šátku zazdívá právě jeden z vchodů. Když ji míjím, otočí se a usměje se na mě. Teprve teď v ní poznávám Helenu.\n„Ahoj," pozdravím vesele. „Budeš mít pro mě chvíli času?"\n„Nic. Jen jsem si myslel, že bychom mohli zajít pod náš javor," vysypu ze sebe a teprve potom mi dojde nebetyčná hloupost a nepřístojnost mého návrhu.\n„Mám, na rozdíl od jiných, dost práce, pane redaktore," přejde do nepřívětivého vykání.\n„Promiňte, zapomněl jsem, že máte skvělého muže," stříknu další kaňku na náš vztah.\nZatváří se zlobně: „To si pište, že mám."\nA málem mě třískne zednickou lžící po hubě.\n„Hledám Karla," řeknu rychle.\n„Karel," zamyslí se smutně.\nI přes bílý a červený prach vidím rýhy kolem jejích úst.\n„Zašili ho. Prodával načerno cihly," odvrátí se a zaplní zeď ve vchodu poslední cihlou.\nNo jo, poctivý pracant, pomyslím si.\nČlánek je schválen beze změn Žádné věcné chyby jsem se nedopustil, aspoň podle vedoucího. Ale podle sebe? Co o těch lidech vlastně vím? Musel bych tu s nimi pár týdnů dělat. Poznat s nimi dobré i zlé, abych pochopil, kdy jsou to oni, a kdy si jen na něco hrají. Jenže zrovna tohle bych nechtěl. Nikdo by to totiž neocenil. Koho vůbec zajímá, jak a čím žijí lidé z cihelny ve Vývratech?\nJsem najednou plný pesimismu a vůbec se mi to nezamlouvá. Snažím se, seč mohu, abych se na svět díval pozitivně, když už jsem nucen vegetovat v časech, kdy propadnout pocitu marnosti je tak snadné. Vlak odjíždí za hodinu, tak mám dost času zabloudit pod javor, kde jsem líbal Helenu. Náhle se tu objeví. Na hlavě má ještě ten hnusný šátek a v zaprášených tvářích jí kreslí déšť cestičky. Není tu ani šmírák, ale my dva jsme už jiní a navíc prší, takže mi naskakuje jen husí kůže pod dotyky jejích drsných, tvrdých dlaní.\nUMĚNÍ POSLOUCHAT NEBO NASLOUCHAT?\n„Neumíš poslouchat?" ptali se mě rodiče v dětství, pokud jsem nedbal jejich rad a udělal něco podle své hlavy a špatně. Neuměl jsem, i když jsem si tehdy říkal, že poslouchat není přece žádné umění, ale otrava a potupná činnost.\nMnozí mi jistě i teď dají za pravdu. Jen považte, koho a co všechno musí člověk v životě poslouchat. Tak tedy již zmíněné rodiče, vychovatele a učitele všech vzdělávacích stupňů a pohlaví od jeslí až po vysokou školu. Mladí muži na vojně své velitele, manželé manželky a naopak, v zaměstnání své šéfy a jejich šéfy a šéfy jejich šéfů. Dále pokyny nejrůznějších vyhlášek, nařízení, předpisů, řádů, zákonů, soudních výměrů a ustanovení, směrnic, instrukcí, direktiv, a to zdaleka nejsme u konce. Člověk musí dbát vybídek příslušníků VB, inspektorů veřejného pořádku, inspektorů v dopravních prostředcích, ale i konduktérů ve vlacích a řidičů autobusů, tramvají a trolejbusů. A to ještě zbývají dopravní předpisy, pokyny nejrozmanitějších úřadů a institucí pro styk se stranami, návody k použití na obalech výrobků, lékařské předpisy a doporučení, rady starších a moudřejších, tabulky v čekárnách, na chodbách a dveřích všech oficiálních budov, které rovněž musíme respektovat čili poslouchat, a to vyčerpávající výčet zdaleka není.\nAvšak to je pouze jedna část obsahu probíraného pojmu. Postupem času jsem zjistil, že poslouchat lze i hudbu, verše, rozhlasové a televizní zprávy a pořady (například má babička poslouchala televizní inscenace zásadně z vedlejšího pokoje a kupodivu pokaždé věděla i bez obrazu přesně, o co v nich jde), také zpěv ptáků, šumění deště, skučení meluzíny, lesní ticho nebo i ticho vůbec. A ruch ve městech, rozvláčná vyprávění přátel a známých i nesouvislé tlachy v hospodách, referáty a diskuzní vystoupení (často také nesouvislé) na schůzích, a sám sebe (což mnozí provádějí s oblibou), a podivné noční šelesty v panelových domech, a snad i šelesty na srdci.\nZkrátka poslouchání je lidskou činností jednou z nejrozsáhlejších, a proto si nedělám nárok postihnout veškeré její podoby. Možná jste však už sami poznali, i když se nechci chlubit, že jsem v tomto druhu umění dosáhl jistého mistrovství. Poslouchám ochotně, vždy, všude a každého. Poslouchám s gustem a radostí. Přes vysoký stupeň dokonalosti, k němuž jsem ve svém oboru dospěl, jsou ale výsledky mých snah hodnoceny značně rozporně.\nPosuďte: Nikdy se sice nedostanu do konfliktu se zákonem a s předpisy a s usneseními, ale zase nic nevyřídím ani neobstarám, a když, tak pozdě a s obtížemi. U nadřízených jsem oblíben, ale kolegové mne mají za šplhavce a patolízala. Všechny ústrky a problémy mi však nahrazuje hřejivý pocit z toho, že jsem všeobecně považován za skvělého společníka. Nechám každého vypovídat, nepřerušuji ho, nekladu doplňující otázky a nezaujímám k jeho vyprávění žádné stanovisko. Nikoho totiž nezajímá. Chce, abych vyslechl jeho.\nAvšak poslouchání není nikterak pasivní činnost, jak by se mohlo zdát. Je to vědecké bádání. Poslouchaný, aniž to tuší, obnažuje před poslouchajícím své ledví a naopak on sám se stává trpným objektem zkoumání.\nTakže dnes, kdyby mi rodičové položili otázku, zda umím poslouchat, odpověděl bych, že umím. Ale musel bych dodat, že si to žádá celého člověka, jako ostatně každá odrůda umění či vědecká disciplína. A stejně si myslím, že není důležité ani tak umět poslouchat, a to v žádné z jeho forem, ale spíš umět naslouchat – jeden druhému – a porozumět si. = marš =\nAutor kvaj, 10.09.2019\nPoslední tipující: Slav Milo


Piers Atkinson | VLASY A ÚČESY\nČlánky k tématu Piers Atkinson\nPřečtěte si články k tématu Piers Atkinson. Abychom vám usnadnili vyhledávání zajímavého obsahu, připravili jsme pro vás seznam nejčtenějších a nejoblíbenějších článků s klíčovým slovem Piers Atkinson, které hledáte. Na této stránce najdete články, fotografie i videa k tématu Piers Atkinson.\nČelenka do vlasů nemusí být nudná! Alespoň ne podle designéra šílených čelenek, kterým je Piers Atkinson. Jeho čelenky jsou hitem mezi celebritami! Neuvěřitelná móda – čelenka s plameňákem, s obřími třešněmi, ...


Kvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Krušné hory. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Lužické hory. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Moravský kras. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Orlické hory. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Pálavské vrchy. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Podyjí. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Rychlebské hory. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Blaník. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Český les. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Český ráj. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Kokořínsko. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Křivoklátsko. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Labské pískovce. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Litovelské Pomoraví. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Polabí. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Poodří. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Posázaví. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Slavkovský les. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Šumava. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Třeboňsko. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Žďárské vrchy. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.\nKvalitní pánské tričko střední gramáže s potiskem Tričko I love Železné hory. Úzký lem průkrčníku ze žebrového úpletu. Vnitřní část zadního průkrčníku začištěna tkanou páskou. Zpevněný ramenní šev. Tubulární střih. Doplňuje dámskou a dětskou variantu trička Classic New.


Pole působnostiCitroen Bartůněk\n16.6.2019 by in Nezařazené | Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Pole působnosti\nKaždý pracujeme v nějakém odvětví, každý vytváříme nějaké hodnoty pro lidskou společnost. Všechno dohromady pak tvoří náš národní celek a náš stát, o který se starají výše postavení lidé, kteří to řídí, aby to všechno jako celek mohlo řádně fungovat. Propagace některých firem není výjimkou, stejně jako stavba dopravních prostředků k tomu, abychom mohli lépe cestovat, protože dnešní svět to vyžaduje. Pohybuje se daleko více automobilů a nákladních vozidel neustále se něco převáží a dováží a bude tomu tak zřejmě i nadále. Tento trend jen tak nezmizí a civilizace by se na něj měla připravit, ovšem to už se zřejmě mělo začít řešit dávno. Lépe řečeno dříve, než vznikne nějaká krize. Pole působnosti českých firem je tak na našem trhu a má velký vliv i na trzích ostatních zemí.\nNaši lidi pro naše lidi\nJe velice důležité, abychom si v některých oblastech věřili. Důležitější ještě na tom je fakt, že naštěstí neustále vytváříme něco z našeho státu pro náš stát, pro naše lidi. Každý stát je zajisté takový, protože pak by si neudržel svou vlastní iniciativu. Naši pracanti tak pro nás mohou vytvářet vlastně cokoliv. Ovšem naše díky jim patří, když si zadáme některé firmě opravu bydlení. Rekonstrukce bytu je totiž stejně důležitá jako každá jiná práce.


* CyberTempli Resurrected *: VŠECHNO, CO JSTE KDY CHTĚLI VĚDĚT O GOETII...\nPosted by Catalessia at 3:48 AM\nVelice zajímavá recenze, Goetii jsem tahle dopodrobna neanalyzoval, ale jsme rád, že to někdo s pečlivostí udělal za mě.\nTy chyby v překladu jsou významově dost děsivé, ale optám se takto - neměla by postačit správná pečeť a magik již dovodí, o jakou kvalitu, princip jde i bez popisu?\nDíky za názor, Cody, stačí se dívat na COKOLIV a něco se stane, někdy víc a někdy míň.\nZa socialismu taky existovaly výrobky, které si člověk musel dodělat sám, sehnat patřičný šroubeček, tranzistor apod., aby věc vůbec fungovala. Dokonce to ani lidem už potom nepřišlo nějaké divné - a to byla ta daň za to...\nRozumím tomu, je fakt divné prodávat polotovar s označením tovar.\nOno ještě, pokud i chaosmág přijme třeba dočasně nějaká pravidla nebo korespondence, tak by měl vydržet a dotáhnout to do konce, jako v Jumanji.\nAle ještě, jestli\nmyslíš, zda se lze dívat na pečetě, překreslené Arboriem, pak OK, jde to, má to pěkně a pečlivě uděláno - k magické práci jako předchystáno.\nNemohly by nedostatky v překladu Goetie OLDM vysvětlovat toto v ní psané - "V podstatě jsme čerpali jak z dostupných zdrojů, tak dosti složitě zestručňovali to, co je v Grimoire Orlidom." Takže to asi nebude tak úplně překlad.\nPotom to asi moc nebude "TA" Goetie, jak ji známe my, milovníci anglosaské kultury a magie...\nTedy berte recenzi jako srovnání s "TOU" Goetií, která je nám blízká, a jako i srovnání, čím se ty dvě liší, máte-li v tiráži uvedeného Matherse. Milovníci "TÉ" Goetie spíše ocení přesnost a důslednost textu, vlastní inovace spíše očekáváme v poznámkách a v přílohách (stejně si myslím, že každý operující si vytvoří vlastní sadu kuřidel, je to jako s anesteziologem v operačním týmu lékařů - každý nováček by si měl odbýt nějaký čas na nejnižším postu "vykuřovače", než se dostane trochu dál).\nNo je to škoda, ale je dobré slyšet k tomu věcné stanovisko.\nCo je zvláštní, jsou různé rozchody které by pak měli tvořit ten pomyslný celek.\nV knize M. Nakonečného je např. uvedeno, že Lemegeton tvoří pět dílů, mezi které patří Ars Goetia, Ars Theurgia, Ars Paulina, Ars Almadel, Ars Notoria.\nU Almadela dále píše že původ a význam jména není znám, a soudí se že jde o jazykovou zkomoleninu.\nJ. Veselý píše že jako ,,almadelu" se zde označuje jistý talisman, zkráceně pak Almadel.\nPo návštěvě Wikipedie jsem zjistil, že s Lemegetonem nemá absolutně nic společného, i když ho ostatní mezi něj řadí.\nZde pak píšeš že poslední díl Lemegetonu Ars Notoria je chybné, a správně má být uvedena jako Ars Nova. U Goetie nakl. Vodnář je v anotaci (knihu zatím nemám) že Lemegeton tvoří čtyři části. Kde je tedy pravda?


PLANTHE Hyaluronové sérum omlazující 50ml\ndokonalé vyplnění vrásek, vypnutí a komplexní omlazení pleti\nefektivní hydrataci, vyživení a regeneraci\nposílení pružnosti a ochranu pleti\nPLANTHÉ – zdraví a krása v jedné kapce.\nPři pokojových teplotách kolem 15–25 °C. Skladovat na suchém a tmavém místě. Chránit před přímým účinkem slunečních paprsků i před mrazem. Po aplikaci vždy originální balení pečlivě uzavřete.\nPLANTHE Arganový olej regenerační 50ml\nPLANTHE meruňkový olej vyživující 50ml


Města čekají na výzvy. Cheb už má nachystané projekty - Deník.cz\nMěsta čekají na výzvy. Cheb už má nachystané projekty\nCheb - Víc než rok byl Regionální operační program (ROP) Severozápad pozastavený. Na dotační peníze si tak brousí zuby řada měst a obcí. Například Cheb již regionální radu informoval o tom, jaký druh projektů má připravený.\nKostelní náměstí Cheb. Foto: Deník: Václava Simeonová\nJak uvedl chebský starosta Pavel Vanoušek, dá se očekávat, že výzvy budou zkrácené. Projekty, u kterých je například vydáno územní rozhodnutí nebo stavební povolení, tak budou mít patrně větší šanci na úspěch. „Jedná se například o rekonstrukci kostela sv. Mikuláše," sdělil chebský místostarosta Tomáš Linda. Jde o projekt chebské římskokatolické farnosti a město je v akci partnerem.\n„Připravená je ale také oprava Kostelního náměstí, Špejcharu nebo třeba komunikací," vyjmenoval. Jako zajímavé projekty vidí také úpravu vnitrobloků, rekonstrukci nově nabytého areálu TJ Lokomotiva a vybudování 3. etapy cyklostezky Cheb Waldsassen nebo Cheb Podhrad. „Jednáme také o zastřešení malé ledové plochy na zimním stadionu," podotkl Linda.\nProjektů, které by v Chebu rádi někdy v budoucnu uskutečnili, je ale daleko víc. „Máme svůj 'zásobník' investičních projektů, takový snář, kde jsou různé akce za bezmála dvě miliardy korun," podotkl Linda.\nKvůli pozastavení operačního programu čeká město také na proplacení dotace na stavbu cyklostezky z Hálkovy ulice do ulice Na Hrázi. „V tomto případě očekáváme platbu téměř 19,5 milionu korun," sdělil starosta Vanoušek.\nV týdnu se také konala poslední konzultace mezi městem Cheb a úřadem Regionální rady soudržnosti o vyúčtování prostředků na revitalizace levého břehu Ohře, kde budeme nárokovat až 145 milionů korun. Na akci si město vzalo úvěr. Ten byl splatný do konce října. A protože nebylo jasné, zda se financování z operačního programu obnoví, schválili chebští zastupitelé přijetí dalšího úvěru.\nPokud se vše stihne, nečekají město podle smlouvy žádné sankce, pokud jej nevyužije.


Bezdrátová bluetooth sluchátka i7 TWS Mini s dobíjecím pouzdrem - Kryteo.cz\nDomů / Příslušenství / Sluchátka / Bezdrátová / Bezdrátová bluetooth sluchátka i7 TWS Mini s dobíjecím pouzdrem\nBezdrátová bluetooth sluchátka i7 TWS Mini s dobíjecím pouzdrem\nKvalitní bezdrátová sluchátka od i7 s dobíjecí stanicí. 2 kusy sluchátek v balení + dobíjecí stanice.\nOriginální USB datový kabel Apple iPhone MD818ZM 8 pin Lightning pro Apple iPhone 5/5S/5C/SE a 6/6S/6 PLUS/6S PLUS, 7/7 PLUS, 8, 8 PLUS, X a iPad\nBluetooth reproduktor SWISSTEN X-BOOM, červený\n2 089 Kč –10 %\nBluetooth reproduktor CELLY Bubble Beat, zelený,rozbaleno\nVidson i5 dotyková LED lampička s Bluetooth reproduktorem, černá\nBezdrátová bluetooth sluchátka i7 TWS jsou určena pro každého nadšeného posluchače hudby "bez drátů". Sluchátka lze propojit přes bluetooth s telefonem. Mají moderní design a dokonale padnou do uší. Sluchátka jsou navíc velmi lehká a v balení je i velmi praktické dobíjecí pouzdro s kapacitou 950 mAh, které vám dobije sluchátka kdekoliv na cestách!\nSluchátka vydrží na plné nabití 2-3 hodin (dle hlasitosti).\nKapacita dobíjecího boxu: 200 mAh\n1. Zapněte jedno sluchátko pomocí tlačítka na boční straně jeho dlouhým podržením. Na sluchátku poté začne blikat signalizační dioda červenou a modrou barvou.\n2. Na vašem telefonu, tabletu, pc nebo jiném zařízení, které chcete spárovat, najděte v Bluetooth zařízeních i7-tws a připojte jej.\n3. Postup opakujte i u druhého sluchátka. Sluchátka zůstanou spárována s tímto zařízením i po jejich vypnutí a automaticky se poté vždy připojí.\n1 029 Kč –4 %\nTrue Wireless sluchátka CELLY Twins Air, modrá


1. Stator není vystředěn v důsledku nárazů A ppt stáhnout\n1. Stator není vystředěn v důsledku nárazů A462\nPrezentace na téma: "1. Stator není vystředěn v důsledku nárazů A462"— Transkript prezentace:\n1 1. Stator není vystředěn v důsledku nárazů A462\nAlternátor nabíjí, ale je velmi hlučný: stator není vystředěn v důsledku poškození u držáků (speciálně u alternátorů VI). Pokud není stator přidržován ve správné poloze držákem, může jej vystředit i velmi slabý náraz. Vizuální kontrola je velmi důležitá. Umožní zjistit poškození dílů.\n2 1. Stator není vystředěn v důsledku nárazů A462\nCo lze zjistit u dílu? Co lze zjistit u vozidla? Proč došlo k závadě? Co doporučuje VALEO pro zamezení vzniku závady: Stator není vystředěn v důsledku poškození držáku. Alternátor nabíjí, ale je velmi hlučný. Poškození držáků alternátoru způsobilo vystředění statoru, proto se jej rotor dotýká. Větší pečlivost během montáže a manipulace se startérem.\n3 2. Kotva poškozená odstředivou silou D231\nJiný pohled na přehřátý startér Hřídel pastorku vykazuje přehřátí a je “modrá” Vidlička je roztavená.\n4 2. Kotva poškozená odstředivou silou D231\nStartér je zablokován, ale solenoid pracuje správně: příčinou je vadný spínač zapalování, což je velmi dobře známá závada u Valeo v oblasti OEM. Toto lze překontrolovat na boční straně solenoidu Hřídel pastorku vykazuje přehřátí a je “modrá” Pokud se přepálí samotný startér, hřídel nebude modrá.\n5 2. Kotva poškozená odstředivou silou D231\nJiný pohled na přehřátý startér Z vnější strany lze podle stavu nálepky zjistit, že startér je spálený (uvnitř je kompletně spálený) Bočník mezi solenoidem a deskou uhlíků je roztaven\n6 2. Kotva poškozená odstředivou silou D231\nCo lze zjistit u dílu? Co lze zjistit u vozidla? Proč došlo k závadě? Co doporučuje VALEO pro zamezení vzniku závady: Hřídel pastorku vykazuje přehřátí a je “modrá”. Vidlička je roztavená. Z vnějšku lze kon- trolou mechanických dílů zjistit podle stavu nálepky, že startér spálen (uvnitř je kompletně spálen). Bočník mezi solenoidem a deskou uhlíků je roztaven. Startér nepracuje nebo nemá dostatek energie pro nastartování motoru. Startér byl poháněn motorem s velmi vyso- kými otáčkami v dů- sledku poruchy spína- če zapalování. Startér byl poháněn motorem, protože vedení mezi spínačem zapalování a sole- noidem vytvořilo zkrat. Překontrolujte spínač zapalování ve vozidle.\n7 3. Stopy mechanického poškození G172\nDíl nepracuje správně a na dílu jsou vidět stopy mechanického poškození: Zákazník zacházel s dílem velmi tvrdě během jeho montáže nebo demontáže. Stopy mechanického poškození\n8 3. Stopy mechanického poškození G172\nCo lze zjistit u dílu? Co lze zjistit u vozidla? Proč došlo k závadě? Co doporučuje VALEO pro zamezení vzniku závady: Stopy mechanického poškození. Díl nepracuje správně. U startéru mohou být uvolněny feritové díly (D6RA), proto nemůže startér pracovat. U alternátoru může být špatně vystředěn stator a tak může docházet ke kontaktu mezi rotorem a statorem. Dodržujte montážní postup doporučený výrobcem vozidla / dílu\n9 4. Poškození po vniknutí maziva G168\nAlternátor nenabíjí a svítí kontrolka nabíjení: nafta nebo motorový olej vnikly do alternátoru. Případ alternátoru Sběrací kroužky a uhlíky jsou velmi poškozeny Ložisko je zaolejováno\n10 4. Poškození po vniknutí maziva G168\nStartér pracuje pomalu a nedokáže startovat motor vozidla: nafta nebo motorový olej vnikly do startéru. Případ startéru Kolektor je zcela poškozen Vnitřek je zaolejovaný\n11 4. Poškození po vniknutí maziva G168\nUhlíky jsou poškozeny Vnitřek je zaolejovaný\n12 4. Poškození po vniknutí maziva G168\nPřípad alternátoru Co lze zjistit u dílu? Co lze zjistit u vozidla? Proč došlo k závadě? Co doporučuje VALEO pro zamezení vzniku závady: Sběrací kroužky a uhlíky jsou velmi poškozeny, vnitřek je zaolejovaný. Z alternátoru je cítit nafta nebo olej. Nenabíjí. Svítí kontrolka nabíjení. Únik nafty z palivového vedení. Mytí vozidla vysokotlakým čističem. Únik motorového oleje v blízkosti alternátoru. Při výměně alternátoru odstraňte také všechny úniky.\n13 4. Poškození po vniknutí maziva G168\nPřípad startéru Co lze zjistit u dílu? Co lze zjistit u vozidla? Proč došlo k závadě? Co doporučuje VALEO pro zamezení vzniku závady: Kolektor a uhlíky jsou poškozeny a vše je zaolejováno. Ze startéru je cítit nafta nebo olej. Startér pracuje pomalu a nedokáže spustit vozidlo. Solenoid správně pracuje. Nafta nebo motorový olej se dostaly do vnitřku startéru motoru. Odstraňte úniky v blízkosti startéru.\n14 6. Odmítnutí záruky, protože jednotka byla zákazníkem rozebrána G166\nDíl nepracuje správně a jsou u něj vidět jednoznačné znaky jeho rozebírání: zákazník se sám pokoušel odstranit závadu. Znaky odšroubování (jsou jasně vidět na černé barvě) Znaky po použití šroubováku pro zvedání zadního víka\n15 6. Odmítnutí záruky, protože jednotka byla zákazníkem rozebrána G166\nCo lze zjistit u dílu? Co lze zjistit u vozidla? Proč došlo k závadě? Co doporučuje VALEO pro zamezení vzniku závady: Jednoznačné znaky rozebrání dílu (barva). Odšroubovaná řemenice. Problémy s alternátorem nebo startérem. Zákazník si díl sám rozebral.\nStáhnout ppt "1. Stator není vystředěn v důsledku nárazů A462"\nNázev prezentace (DUMu): Dynamo – údržba, závady, opravy


Goldwell permanentní barva na vlasy TOPCHIC 60ml | hedvabnevlasy.cz\n+420 792 768 243\n(Po - Pá, 8 - 15 hod.)\nHair Care Panda\nMasky na vlasy s pigmenty\nPleťová a tělová kosmetika\nPěny, krémy a gely na holení\nSady na barvení\nVitamíny na vlasy\nHedvabnevlasy.cz se mění na Beautyhair.cz\nVážení zákazníci, máme pro Vás úžasnou novinku! V březnu se Hedvabnevlasy.cz změní na Beautyhair.cz. Rozhodli jsme se pro tuto změnu proto, abychom p... číst celé\nGoldwell permanentní barva na vlasy TOPCHIC 60ml\npermanentní barva na vlasy\nGoldwell permanentní barva na vlasy TOPCHIC 60ml Inteligentní barva pro jedinečnou krásu. Vytváření osobité krásy je našim cílem. A Topchic nabízí dok... celý popis\nna dotaz, před objednáním tohoto zboží nás prosím kontaktujte\nVyberte TOPCHIC TUBA 10-A TOPCHIC TUBA 10-GB TOPCHIC TUBA 10-N TOPCHIC TUBA 10-P TOPCHIC TUBA 10-V TOPCHIC TUBA 11-A TOPCHIC TUBA 11-G TOPCHIC TUBA 11-N TOPCHIC TUBA 11-P TOPCHIC TUBA 11-V TOPCHIC TUBA 12-BN TOPCHIC TUBA 12-BS TOPCHIC TUBA 2-A TOPCHIC TUBA 2-N TOPCHIC TUBA 3-N TOPCHIC TUBA 3-NA TOPCHIC TUBA 3-NN TOPCHIC TUBA 3-VV MAX TOPCHIC TUBA 4-B TOPCHIC TUBA 4-BP TOPCHIC TUBA 4-G TOPCHIC TUBA 4-N TOPCHIC TUBA 4-NA TOPCHIC TUBA 4-NN TOPCHIC TUBA 4-R TOPCHIC TUBA 4-V TOPCHIC TUBA 5-A TOPCHIC TUBA 5-B TOPCHIC TUBA 5-BG NEW TOPCHIC TUBA 5-BM TOPCHIC TUBA 5-BP TOPCHIC TUBA 5-BV TOPCHIC TUBA 5-GB TOPCHIC TUBA 5-K TOPCHIC TUBA 5-MB TOPCHIC TUBA 5-N TOPCHIC TUBA 5-NA TOPCHIC TUBA 5-NN TOPCHIC TUBA 5-R TOPCHIC TUBA 5-RB TOPCHIC TUBA 5-RR MAX TOPCHIC TUBA 5-VA TOPCHIC TUBA 5-VV MAX TOPCHIC TUBA 6-A TOPCHIC TUBA 6-B TOPCHIC TUBA 6-BM TOPCHIC TUBA 6-BP TOPCHIC TUBA 6-BS TOPCHIC TUBA 6-G TOPCHIC TUBA 6-GB TOPCHIC TUBA 6-K TOPCHIC TUBA 6-KG TOPCHIC TUBA 6-KR TOPCHIC TUBA 6-MB TOPCHIC TUBA 6-N TOPCHIC TUBA 6-NA TOPCHIC TUBA 6-NN TOPCHIC TUBA 6-R TOPCHIC TUBA 6-RB TOPCHIC TUBA 6-RR MAX TOPCHIC TUBA 6-RV MAX TOPCHIC TUBA 6-SB TOPCHIC TUBA 6-VV MAX TOPCHIC TUBA 7-A TOPCHIC TUBA 7-B TOPCHIC TUBA 7-BG TOPCHIC TUBA 7-BN TOPCHIC TUBA 7-G TOPCHIC TUBA 7-GB TOPCHIC TUBA 7-K TOPCHIC TUBA 7-KG TOPCHIC TUBA 7-KR TOPCHIC TUBA 7-MB TOPCHIC TUBA 7-N TOPCHIC TUBA 7-NA TOPCHIC TUBA 7-NN TOPCHIC TUBA 7-OO MAX TOPCHIC TUBA 7-RB TOPCHIC TUBA 7-RO MAX TOPCHIC TUBA 7-RR MAX TOPCHIC TUBA 7-SB TOPCHIC TUBA 8-A TOPCHIC TUBA 8-B TOPCHIC TUBA 8-G TOPCHIC TUBA 8-GB TOPCHIC TUBA 8-K TOPCHIC TUBA 8-KG TOPCHIC TUBA 8-KN TOPCHIC TUBA 8-N TOPCHIC TUBA 8-NA TOPCHIC TUBA 8-NN TOPCHIC TUBA 8-SB TOPCHIC TUBA 9-A TOPCHIC TUBA 9-G TOPCHIC TUBA 9-GB TOPCHIC TUBA 9-GN TOPCHIC TUBA 9-N TOPCHIC TUBA 9-NA TOPCHIC TUBA 9-NN TOPCHIC TUBA A-MIX TOPCHIC TUBA GG-MIX NEW TOPCHIC TUBA KK-MIX TOPCHIC TUBA P-MIX TOPCHIC TUBA RR-MIX TOPCHIC TUBA VV-MIX TOPCHIC TUBA NEUTRALIGHTS VIOLET ASH\nTyp:Barva na vlasy\nInteligentní barva pro jedinečnou krásu.\nVytváření osobité krásy je našim cílem. A Topchic nabízí dokonalé řešení: ikonický a doopravdy inteligentní barvicí systém.\nTOPCHIC zaručuje intenzivní a zářivé barvy ve všech dimenzích.\n• 100 % krytí šedin - vylepšená účinnost pro kompletní variabilitu: od klasických N odstínů, studených NA odstínů, intenzivních NN odstínů po předem namíchané odstíny Elumenated Naturals. Vše zaručeno systémy Dye Penetration- a Reflects3 System.\n• JEDINEČNÁ ODOLNOST- První studený sortiment na trhu profesionální vlasové kosmetiky od firmy Goldwell, který zůstane stále studený - zaručeno inovační technologií CoolProtect Technology.\n• SKVĚLÁ ROVNOMĚRNOST- Pro krásné, rovnoměrné barvené výsledky od kořínků ke konečkům. Zaručeno systémem Equalizer System 2.0.\n• OPTIMÁLNÍ ŠETRNOST- 100 % účinnost bez kompromisu na šetrnosti - zaručeno patentovanou technologií Coenzyme Technology & krémově hladkým lotionem s IntraLipid.\nSmíchejte barvu Topchic s Topchic Lotion v poměru 1:1 (barva:lotion). Použijte Topchic Lotion 3% pro barvení na tmavší odstín, 6% pro zesvětlení až o 1 odstín a pro krytí šedin, 9-12% pro zesvětlení o 2 až 4 odstíny. Naneste rovnoměrně na vlasy. Nechte působit maximálně 30 minut. Poté dobře vymyjte z vlasů.\nPozor! pro aplikaci je třeba mít Topchic Lotion, které se prodává zvlášť.\nBarvy na vlasy Goldwell Barvení\nChcete vědět o slevách a akcích?\nUž jste vyzkoušeli značku Lendan Cosmetics? Podívali jsme se jí na zoubek\nPředstavujeme další unikátní značku vlasové kosmetiky. Tentokrát Salerm Cosmetics\nSeznamte se se zcela revoluční značkou OLAPLEX.\nKérastase jako značka, na kterou nedají světoví kadeřníci dopustit.\nTip na kvalitní vlasovou kosmetiku. Vyzkoušejte kosmetiku Maria Nila.\nKvalitní značky vlasové kosmetiky, které se postarají o zdravý vzhled vašich vlasů.


Spendee: finance pod kontrolou nově i na Androidu | mobilenet.cz\nSpendee: finance pod kontrolou nově i na Androidu\n20. 11. 2013 5\nChcete mít své finance pod kontrolou a přesně vědět za co utrácíte? Oblíbená aplikace Spendee nyní nově vyšla i pro Android a možná je tím co hledáte. Dovolí vám přidávat výdaje a příjmy, třídit je do kategorií a automaticky z nich dělá přehledy. Zvládá také export do Excelu nebo Google Drive.\nČeská společnost Cleevio je známá hlavně kvůli vývoji aplikací pro systém iOS. Znát můžete povedenou aplikaci Taasky, což je praktický úkolovníček s velmi moderním vzhledem. Nyní nás ale bude zajímat aplikace Spendee, která slouží pro sledování osobních financí. Na iOS si ji můžete koupit už nějakou tu dobu, ale nyní je dostupná rovněž pro Android. A to dokonce zdarma. Oproti iOS verzi se liší lehce upraveným prostředím, aby odpovídalo nárokům uživatelů Androidu.\nSpendee na Androidu\nSpendee je aplikace pro kontrolování osobních financí. Jednoduše do ní zadáváte své výdaje a příjmy. Automaticky tak vidíte, kolik za co utratíte, jak se svými penězi nakládáte a co byste si měli hlídat. Třeba jestli moc neutrácíte za zábavu, za jídlo a tak. Aplikace vám tak dovolí třídit finance do kategorií, které si můžete jednoduše upravovat. Dokonce si můžete vyfotit třeba účtenku a přiřadit si ji k platbě (to pro ty skutečně pořádné). Zásadní je opět velmi čistý a povedený design. A pozor, data můžete následovně dokonce exportovat do Excelu nebo na Google Drive.\nMartin Šustrík1 20. 11. 2013 20:25\nNaposledy upraveno: 20. 11. 2013 20:27\nPodľa mňa zaujímavá aplikácia, no žiaľ neviem či by som mal náladu každý výdavok a príjem ťukať do tejto aplikácie.... ustriehnuť si to viem cca aj v hlave kam moje peniaze tečú a ako s nimi hospodárim. Význam tejto aplikácii by som možno pripísal do budúcnosti kedy by už bolo možné úplne všade platiť telefónom pomocou NFC a táto aplikácia by s tým bola automaticky prepojená a vyhodnocovala by dáta z ktorých by som videl aké mám príjmy, či dobre hospodárim s peniazmi, aká je moja kúpna sila a na čo najviac utrácam... Inak fajn apka a dobrá myšlienka :)\nazarro 21. 11. 2013 10:26\nZatím jsem používal a mám koupený Wallet, ale tohle vypadá parádně. Díky za tip :)\nYugi 21. 11. 2013 10:46\nNj na iOS se musi kasirovat..., kdyz se da vydelavat, tak to udelaji, a pro 60%+ trhu (Android) budou mit free, dobra logika. Jakoze zavidim, ale nic ve zlem.


Bator, Joanna - iLiteratura.cz\nJoanna Batorová (nar. 1968 ve Valbřichu) je polská novinářka, spisovatelka a esejistka. Vystudovala kulturologii na Varšavské univerzitě, získala doktorát z filozofie. Věnovala se psychoanalýze, postmoderní filozofii a feministickým teoriím. V roce 2001 publikovala monografii Feminismus, postmodernismus, psychoanalýza. V rámci svého působení v oblasti humanitních věd přednášela na univerzitě v Japonsku, opakovaně pobývala v New Yorku a Londýně. Japonsko autorku inspirovalo k napsání knihy esejů Japonský vějíř a v téže zemi začaly vznikat i její romány.\nJiž první díl pomyslné „valbřišské trilogie“ přinesl Batorové úspěch. Písková hora, jejíž název je převzat z názvu valbřišského sídliště, i Země mraků, která na knihu dějově navazuje (název odkazuje na jméno hlavní hrdinky), představuje komplexy současného Polska na pozadí událostí v autorčině rodném městě. Traumata Waldenburgu-Valbřichu, socialistického Polska, ale i porevolučních sociálních problémů svázaných s xenofobií či katolictvím, tedy otázky, odkud pocházíme, kdo jsme a kam jdeme, jsou pro polskou literaturu příznačné. V témže duchu se nese i třetí valbřišský román, Tma, téměř noc, jehož děj je podán s rafinovaností a temností „hororu dneška“. Joanna Batorová za něj získala literární cenu Nike 2013.\n2005 cena Beaty Pawlakové za eseje Japoński wachlarz\n2009 nominace na cenu Nike a na Literární cenu Gdyně za román Piaskowa Góra\n2010 nominace na cenu Nike za román Chmurdalia\n2013 cena Nike za román Ciemno, prawie noc\n2002 Kobieta (Žena), román\n2004 Japoński wachlarz (Japonský vějíř), eseje\n2009 Piaskowa Góra (Písková hora), román\n2010 Chmurdalia (Země mraků), román\n2011 Japoński wachlarz – powroty (Japonský vějíř – návraty), eseje\n2012 Ciemno, prawie noc (Tma, téměř noc), román


V loňském roce se kompletní vejce vyhynulého druhu pštros obrovský (Aepyornis maximus), v angličtině známého také jako “sloní pták”, prodalo za 130.000 dolarů – zhruba pětkrát více, než kolik by stálo před deseti lety.\n“Když míří druhy do soukromých domů nebo sbírek, pak naše pochopení, objevení či interpretace nových informací, které obsahují, se nikdy nedostane do vědecké komunity,” poznamenal k tomu Jerry Smith, odborník na evoluci sladkovodních ryb z oddělení zoologie Michiganské univerzity.\n“Prodej všech fosilií je nevhodný,” říká bývalá prezidentka SVP Catherine Badgleyová. SVP sdružuje více než 2200 mezinárodních paleontologů. “Mnoho fosilií – zvláště pak těch, které patří obratlovcům – ani zdaleka není běžných, a rozhodně to platí pro dinosaury. Dělat z nich zboží je nevhodné, protože to motivuje bezskrupulózní lidi.”\nCage ji koupil na aukci v Kalifornii, kde příhozem na 276.000 dolarů překonal DiCapria. Později bylo zjištěno, že lebku dal do aukce Eric Prokopi, který se sám označuje za “komerčního paleontologa” – a už dříve přiznal vinu za nelegální dovoz fosilií z Mongolska a Číny. Lebka byla nakonec vrácena do Mongolska.


✅ "Zdravá" kapacita mzdové účetní - BusinessCenter.cz\nBusinessCenter.cz » Diskuse » "Zdravá" kapacita mzdové účetní\n"Zdravá" kapacita mzdové účetní\n11. 9. 2017 12:24\nmám za úkol dát do kupy kapacitu mzdové účetní. Tzn. kolik ideálně by měla mít na starosti zaměstnanců jedna mzdová účetní. Nevíte prosím o nějaké statistice, moc by mi to pomohlo? Nyní mám na starosti cca 150 zamců a troufám si říct, že 200 bych zvládla. Dělám z části i personalistiku, stravenky, lékařské prohlídky...\n12. 9. 2017 8:51\nRe: "Zdravá" kapacita mzdové účetní\nHodně záleží na fluktuaci zaměstnanců, na složitosti mezd, na tom, co musíte dopočítávat sama a jak (ne)kvalitní podklady vám dodají... Obecně je těžké říct, co je ještě OK. Ve fungujícím podniku se stálými zaměstnanci a víceméně stálými měsíčními platby lze myslím zvládnout i 300 zaměstnanců. Zato v podniku, kde furt někdo nastupuje / končí / /má absence / je vyhozen / řešíte furt nějaké přednostní a nepřednostní exekuce / dopočítáte furt něco /dožadujete se chybějících podkladů / docházky / řešíte náhrady škody atd., může být i 50 zaměstnanců až až.\n12. 9. 2017 9:54\nFluktuace je u nás řekla bych veliká..každý měsíc cca 5 zamců skončí a 3-13 zamců nastoupí. Insolvence a exekuce má asi každý 8 zaměstnanec... Jelikož to jsou většinou zaměstnanci na různých pobočkách, tak podklady ke mzdám, docházka je občas celkem boj... :-/ Proto nedokážu přesně říct a jdu pro radu ostatních zkušených mzdovek :-)\n12. 9. 2017 10:01\nNejsem mzdovka, ale mzdy v různém rozsahu zpracovávám dlouhá léta a bylo období cca před 10 lety, kdy jsem zpracovávala mzdy ve společnosti s 90 zaměstnanci - fluktuace cca 5 lidí měsíčně ven a dovnitř,přesčasy, příplatky, odměny, vše jsem dopočítávala ručně, zaměstnanci nespolupracovali, vše jsem z nich tahala několik měsíců, exekuce u cca 10-12 zaměstnanců, docházky jsem musela vymáhat téměř s baseballovou pálkou v ruce, dovolenky mi nedávali atd....a zpracování všeho trvalo cca 2 týdny.\n13. 9. 2017 9:09\nMám 100 zaměstnanců bez exekucí\n+ ještě fakturaci na 4 hodinový úvazek.\nPokud ovládáte program, víte, kde na co sáhnout, tak pohoda, ale učit se za provozu, velký problém. Je to opravdu o konkrétním případu.\nKoupě a prodej nemovitosti - DPH


Dušičky - rohlíkové pečivo - TopRecepty.cz\nDušičky - rohlíkové pečivo\n16. 10. 2018 23:18\n250 ml 250 ml vlahého mléka\n400 g 400 g švestkových povidel\n15 416 kJ / 3 685 kcal\nNejprve jsem připravila kvásek.\nDo vlažného mléka jsem přidala lžičku cukru, rozdrobila droždí, přidala lžičku mouky, vše zamíchala a na teplém místě nechala vzejít kvásek.\nMezitím jsem do mísy nasypala hladkou mouku, cukr, špetku soli, přidala vejce, rozpuštěné máslo a kvásek. V robotu jsem nechala vypracovat těsto. Nesmí se lepit na mísu a musí být hladké. Pokud by lepilo, přidejte trochu mouky.\nNa pomoučněné ploše jsem vykynuté těsto rozválela válečkem na obdélník o tloušťce 1 cm a nakrájela čtverce asi 6 x 6 cm. Na každý jsem dala lžičku povidel a zabalila.\nA tady pozor. Zpočátku jsem klasicky vrchní cíp přilepila na ten spodní, ale během kynutí se mi těsto oddělilo, proto jsem ten vrchní cíp znovu přetáhla přes spodní a zasunula do spodku těsta. No, podívejte se raději na video :).\nzdenka.s: Orechova pujde. U te tvarohove bych se bala, ze vytece, ale nemam vyzkouseno.\nPovidla rodině nejedou, šla by i jiná náplň, třeba tvarohová nebo ořechová ? Ráda bych Vaše těsto vyzkoušela a hlavně ten "fígl " s balením\nTvarohová by asi vytekla\ngogyna: Super ???? Doporucuji upect a snist jeste tyz den. To jsou nejlepsi ????\n17. 10. 2018 08:17\nKrása uloženo brzo vyzkouším.\nDušený tuřín pod sýrem a smetanou\nTématické fráze: povidlove dušičky mísy na dusicky povidlové dušičky recept rohlikove bochanky top recepty dusicky rohlikove testo prasek s práškem do pečiva kynuté jsou dušičky dušičky z těsta kynute dušičky recept na dušičky recept dušičky kynute příprava na na dušičky recepty na na dušičky rohlikove recepty rohlíková zapékačka dusicky recept povidlove dušicky povidlovedusicky recept na povidlové dušičky www povidlove dušičky\nSuroviny: mouka hladká, droždí, cukr, máslo, vejce, sůl, mléko, povidla švestková, vejce


Komise rozhodla: Nejlepší med je z Černous, tlačenka z Lomnice - iDNES.cz\n6. srpna 2010 14:14, aktualizováno 14:14\nKteré potraviny stojí na Liberecku za to ochutnat? Odborná komise vybrala v soutěži Regionální potravina roku takových výrobků pět. Jsou mezi nimi tlačenka, chléb, sýr i jablečná šťáva.\nPorota vybírala potraviny v pěti kategoriích včetně masných výrobků. Ilustrační foto | foto: Nguyen Phuong Thao, MF DNES\nVyhrál i med Vladimíra Davídka z Černous. "Není to moje zásluha, ale včel. Důležité je prostředí, kde pyl sbírají," míní. Jeho včelstva leží na hranicích s Polskem ve Frýdlantském výběžku.\nSýr Pivník jako od babičky, výrobce Jiří Vrkoslav Farma Dolenec\nJablečná šťáva 100 %, výrobce Stará dáma Křižany\nLomnická tlačenka světlá, výrobce Jatky Lomnice nad Popelkou\nČeskolipský kulatý chléb, výrobce Jizerské pekárny\nMed, výrobce Vladimír Davídek, Černousy\n"Kvalitu medu ovlivňuje čisté životní prostředí. U nás není průmysl ani zemědělská velkovýroba. Roste tu různorodá směs květin, což je výhoda oproti oblastem, kde jsou velké lány řepky či obilí," zdůrazňuje včelař.\nSvůj med prodává doma na dvoře, stánek bude mít na zářijových Dožínkách ve Smržovce či na říjnovém Dni potravin v Liberci.\n"Myslím, že veškerý med od českých včelařů je dobrý. Narozdíl od těch, které prodávají v supermarketech. Tam totiž smíchají několik medů dohromady, což jeho kvalitě neprospívá," konstatuje Davídek.\nKde koupit místní kvalitu\nSehnat potraviny místních výrobců je často problém. "Založili jsme obchodní družstvo regionálních výrobků Český ráj, prodejnu máme v Turnově na Trávnici," upozorňuje Miloš Hvězda, ředitel jatek v Lomnici.\nZakládajícími členy jsou kromě jatek i Moštárny Lažany, distribuce pivovarů Rohozec a Svijany a bioovoce Verich.\n"Prodáváme tam sýry od pana Vrkoslava a z Příšovic, uzeniny z Lomnice, mošty z Lažan, biovína, lomnické suchary a chléb," vyjmenovává Hvězda. Další prodejnu chtějí otevřít v Liberci.\nPrvní ročník Regionální potraviny roku přilákal 13 producentů s 37 výrobky. Komise složená například ze zástupců ministerstva zemědělství, agrární komory či Libereckého kraje vybrala vítěze v pěti kategoriích.\n"Smyslem soutěže je zvýšit povědomí o regionálních výrobcích, aby lidé dali přednost kvalitním místním potravinám před zahraničními," vysvětluje Robert Erlebach, předseda Regionální agrární rady Libereckého kraje.\nKterá z oceněných potravin je nejlepší?\nČtenáři hlasovali do 0:00 6. srpna 2010. Anketa je uzavřena.\nsýr Pivník 0\nJablečná šťáva 0\nLomnická tlačenka 0\nkulatý chléb 0\nTémata: Liberec, Liberec - volný čas, Liberecký kraj, Pivo, pivovar, Včela, Zemědělství


Jeanne en Provence Verveine Agrumes Verbena a Citrusové plody sprchový gel pro ženy 250 ml - VMD drogerie a parfumerie\nHlavní stránka > Kosmetika > Tělo > Pěny, gely, mýdla > Sprchové gely, mýdla > Sprchové gely > Sprchové gely > Jeanne en Provence Verveine Agrumes Verbena a Citrusové plody sprchový gel pro ženy 250 ml\nJeanne en Provence Verveine Agrumes Verbena a Citrusové plody sprchový gel pro ženy 250 ml\nLuxusní sprchový gel který Vás okouzlí jemností květu pomerančovníku. Jemně čistí pokožku a zanecháva na Vaši pokožce delikátní vůni podmanivého pomeranče. Obsahuje přírodní esenciální oleje z citronu a hořkého pomeranče. Základní složky jsou obohacené rostlinným Glycerinem.\nSprchový gel francouzské značky Jeanne en Provence. Jemně čistí pokožku a zanechává ji svěží. Obsahuje esenciální olej z verbeny a pomeranče. Na přírodní bázi s glycerinem. Bez parabenů a zvířecího tuku. Jsou maximálně šetrné k vaší pokožce. Jsou vhodné pro všechny druhy pleti. Měkkost a fantastická účinnost sprchových gelů se spojila s přírodními vůněmi.\nDiskuze k: Jeanne en Provence Verveine Agrumes Verbena a Citrusové plody sprchový gel pro ženy 250 ml\nJeanne en Provence Verveine Agrumes Verbena a Citrusové plody sprchový gel pro ženy 250 mlKoupit


Region Beskydy - Připravujeme nové propagační materiály\nV rámci projektů vzniknou tištěné brožury a propagační weby zahrnující území české i slovenské části Beskyd, zejména „Moravskoslezské Beskydy“ a na Slovensku „Kysucké Beskydy“ a „Oravské Beskydy“.\nCílem obou projektů je zmapovat beskydskou dřevěnou architekturu a naučné stezky, vydat tištěné publikace obsahující základní informace o této turistické infrastruktuře a zpracovat webové stránky, které zpřístupní informace turistům s chytrými telefony.\n„V regionu se nachází řada naučných stezek a zajímavých turistických cílů, které chceme připravovanými materiály představit veřejnosti. Území Euroregionu Beskydy je pestré a turisticky nesmírně zajímavé. Nejen horskými masivy lákají Beskydy zástupy návštěvníků. Je třeba zdůraznit, že sakrální dřevěná architektura je v Beskydech hojně zastoupena a tvoří jeden z nejvyhledávanějších turistických cílů.“ Uvedl pan Karel Deutscher, předseda české části Euroregionu Beskydy.\nPropagační materiály a propagační weby jsou realizovány v rámci projektu „Naučné stezky v Beskydech“ číslo CZ/FMP/6c/04/059 a „Dřevěná architektura v Beskydech“ číslo CZ/FMP/6c/04/060, které jsou financovány v rámci Interreg V-A Slovenská republika – Česká republika Fond malých projektů.


Jsem maminčin opatrovník. Jak mám doložit nakládání s jejím důchodem? | Umírání.cz\nJsem maminčin opatrovník. Jak mám doložit nakládání s jejím důchodem?\nDobrý den, mám maminku v sociálních službách jsem její opatrovník každý rok mám vykazovat jak pracuji s jejím důchodem ale celý její důchod jde do sociálních služeb mám si schovavat vyúčtování nebo je tam ta možnost že mi vytisknou nějaký papír v soc. Službách kde se maminka nachází? Děkuji za odpověď a pěkný den přeji :)\nJste opatrovnicí maminky. Každý rok máte vykazovat, jak jste naložila s jejím důchodem. Ptáte se, zda si máte schovávat vyúčtování nebo využít nějakého souhrnu plateb ze zařízení, kde se maminka nachází.\nzákon konkrétně stanoví, že opatrovník uvede přehled o nakládání s majetkem opatrovance. Jedním z bodů přehledu je, jakým způsobem je nakládáno s důchodem. Zde rozepíšete, co jste z důchodu hradila. Zda využijete doklad o jednotlivých platbách ze svého účetnictví nebo závěrečný soupis na konci roku, který Vám vytiskne zmíněný domov, kde maminka nachází, je na Vás.\nNa internetu můžete najít vzory pro dokládání každoroční zprávy „O výkonu funkce opatrovníka a vyúčtování správy jmění opatrovance“.


Jak pečovat o své zlaté šperky? | MaxiMagazín\nOd redakce 13.10.2020 0\nKaždý zakoupený šperk je nutno brát jako krásnou ozdobu a zároveň módní doplněk, který rozhodně nemá nekonečnou životnost. V průběhu nošení je třeba svým šperkům věnovat určitou péči, a tím jim prodloužit nejen dlouhověkost, ale i krásu a lesk. To platí především pro šperky, které nejsou určené ke každodennímu nošení. Pojďme se společně podívat, co dělat v různých situacích a jak si v takové chvíli pomoci nebo komplikacím předcházet?\nMechanické poškození šperku\nK mechanickému poškození dochází celkem často v průběhu noci. Pokud patříte mezi ty, kteří šperky neodloží ani před spánkem, vystavujete se zbytečnému riziku. Podívejme se například na takové zlaté náušnice, kde pecky sundavat nemusíte, ovšem náušnice kruhy či takový zlatý náhrdelník nemusí se svým majitelem přežít ani svou první noc. Ukládejte proto své zlaté šperky do šperkovnice, která je vykládaná měkkým materiálem a vždy nabídne dokonalou ochranu před vnějšími vlivy.\nNejvětší zátěž je pak kladena na ty šperky, které jsou nošené především na rukou. Zlaté prsteny a rovněž zlaté náramky dostávají i během normálního dne pořádně zabrat. Při domácích pracích nebo například při okopávání záhonů na vlastní zahrádce své šperky rozhodně odložte. Omezíte tak působení nežádoucího tlaku a snížíte riziko poničení. Pozor si dejte i na saponáty a chemické přípravky, jejichž agresivita se nezastaví ani před drahým kovem a ponechá na něm viditelnou stopu nenávratného poškození.\nNežádoucí zčernání zlata a stříbra\nTento nežádoucí jev hrozí u většiny zlatých a stříbrných šperků. Kvalita drahého kovu v tom nehraje žádnou roli. Již výše zmíněné chemické prostředky, kosmetika, ale i parfémy mohou ovlivnit změnu barvy šperku. Další zcela běžnou příčinou je užívání léku a s tím spojené vysoké teploty a pocení. Růst prvních zoubků, který je doprovázen teplotami u dětí, často vyvolává změnu barvy háčku zlatých dětských náušnic.\nSnadná cesta k nápravě\nNedoporučujeme čistit šperky leštícími pastami z běžně dostupných prodejen zaměřené na drogérii, nebo podle tzv. babských rad. Povrch šperku s velkou pravděpodobností rozleptáte. Nejlepší způsob a zároveň cesta k nápravě je návštěva zlatnictví, kde vám šperk mechanicky vyleští na speciálních leštících kotoučích a zlatnické pasty určené pro drahé kovy. Po dokončení této operace se šperk ponoří do ultrazvukové lázně s čpavkem a běžnou jarovou vodou. Díky tomu dojde k požadovanému odmaštění šperku a očištění od zbylých nečistot.\nU stříbra a bílého zlata se využívá moderní metoda galvanického pokovení, neboli povrchová úprava rhodiem. Daný šperk je ponořen do připravené galvanické lázně, která ho dokáže rovnoměrně pokovit do vysokého kovového lesku. Po leštění i pokovení se zlatý šperk rozjasní do původních proporcí. Leštění dokáže udržet šperk v perfektní kondici a zároveň pomoct ve chvíli, kdy bojujete se změnou barvy. Metoda je vhodná pro všechny typy šperků.


Plyšáci | SASPI.cz - Literární server\n:: Plyšáci ::\npublikováno: 20.10.2015, 10:23\nNení všechno takové, jak vypadá a může být i hůř, než už je...\nRodinka Kellerových, máma, táta a čtyřčata (holky a kluci - dva ku dvěma) žila, tak říkajíc, z ruky do úst. Ne, že by se o ně sociální instituce vůbec nestaraly: rodička dostala ihned po porodu (samozřejmě trýznivém, bolestivém a skoro nekonečném) docela slušný šek. Ale peníze jsou odpradávna kulaté a ona, dvacetiletá Hana, nějakou finanční gramotností zrovna nevynikala. A co úplně nepokazila sama, k tomu jí (a vydatně) pomohl manžel Petr.\nVyučený zámečník, věčně bez práce a věčně po putykách. Rodičovské povinnosti, v jejich případě několikanásobné, mu v rozletu nijak nebránily. Časem se „sčuchl“ s partou, jemu podobných povalečů a začal tak svou kriminální éru. Drobné krádeže v samoobsluhách, na benzinových stanicích, v metru nebo jen tak na ulici, se časem zaměnily za vloupačky do opuštěných chat, rekreačních chalup nebo penzionů. A později mu nebylo stydno ani vlézt oknem do ložnic s nic netušícími, klidně odfukujícími obyvateli, ukrást rodinné cennosti a úspory a ještě vybílit ledničku a nechat nehezký vzkaz na toaletě nebo v nablýskané koupelně.\nPočáteční, pokuty, varování a záznam v rejstříku, se mění v krátké pobyty za mřížemi. Stává se z něj recidivista - a s postupem času vyhledávaný nejen policií. Využívají jej větší lumpové, aby měli krytí a on, hloupý maník, za ně dělá špinavou práci, nebo je nastrkovaný jako bílý kůň, aby si později odseděl trest, který mu ani tak moc nenáleží… Zrovna teď „bručí“ na osmnáct měsíců za vyloupení pobočky jedné soukromé banky.\nZrovna teď, když děti povyrostly z nejhoršího, začaly chodit, trošku mluvit a hlavně – zlobit.\nPrvní rok Haně hodně pomáhali rodiče: tehdy se jim ještě dařilo dobře a ona se nehroutila s hroznem mimin, přisátým na její unavené tělo. Tehdy se pro ni našla i chvilka odpočinku, když obě babičky popadly dvojkočárky a venčily vnoučátka v parku nebo je aspoň okoupaly, nakrmily a uložily do košíků na spaní. Tehdy se Haně ještě zdálo, že život je a bude fajn. Tehdy… Než začal Petr se svými kšefty. Než začal mizet z domu a neřekl kam, ani co dělá. Než začala, zcela náhodně, nacházet po uválené garáži, prosté jakéhokoliv rodinného vozu, tašky a krabice s podivným obsahem (Petrovy „zakázky“).\nA tehdy jí to došlo: ten fakt, že se všechno kazí a kazit bude. Že ač mu opakovaně domlouvala, řešila s ním jeho zprvu malá pochybení, plakala a zapřísahala ho: „prosím, aspoň kvůli dětem, když ne pro mě“… A on se jenom hloupě podíval, možná i s opovržením na její doposud neforemnou a nepřitažlivou postavu, minul záměrně a okatě, upřený pohled mokrých očí a beze slova odcházel z domu. A schválně nadlouho, aby měla strach, že se už třeba nevrátí.\nZpočátku mu jeho taktika vycházela: Hana se bála a moc, že je opustí. Ale po nějaké době si to začala přát. Ano, ze začátku s pocitem viny: „bože, chci dětem upřít právo na tátu! Jsem sobecká mrcha!“\nI to přešlo a ona se každý večer modlila, aby už nenašel cestu domů. A cosi ji vyslyšelo a vězení se opakovaně postaralo, aby měla o jednoho strávníka méně…\nO to více jí ale přibylo starostí. Jak se z kojenců stávala, pomalu, ale jistě batolata, obě babičky se už tak nehrnuly do opatrování. Ještě obětavě přispěly na pěkné, dřevěné postýlky a zásobily Hanu hromadou jednorázových plen, krabicemi s dětskou výživou i velkou sadou kosmetiky, ale tím se tak trochu zbavovaly zodpovědnosti. A prý, že mají nárok na klidnou penzi, na cestování, na kamarádky, někdy i na manžely…\nObjevovaly se střídavě a nepravidelně tak jednou za dva týdny. Ano, přinesly něco jídla nebo ošacení pro tu spoustu ručiček, nožiček a bříšek. Ale nějak to nestačilo a Hana se cítila moc opuštěně a ztraceně.\nSama s hromadou hladových krčků, špinavého prádla i žalujícího zaneřáděného domku, na jehož údržbu se jí nedostávalo sil, často usnula u kuchyňského stolu, hlavu ráno otlačenou od umakartové desky. Tchýně jí začala najednou a zcela nespravedlivě vyčítat synovo společenské selhání: ten večer padala i ostřejší slova z obou stran a do hloubi duše raněná babička přestala docházet úplně. (Spíše to vypadá, že jenom potřebovala záminku, jak snacha moudře prokoukla.)\nHanina máma onemocněla silnou cukrovkou, aby toho nebylo dost a mladé mamince nezbylo, než hledat pomoc jinde. Ano, mohl pomoci děda: ale ten na nějaké city nikdy moc nebyl a děti mu připadaly příliš hlučné, příliš titěrné a zranitelné. „ Až budou chodit do školy, potom ti je klidně pohlídám. Dříve ale nic nečekej.“ Vymlouval se obvykle. Aspoň jednou za čas dovezl nějaké zásoby jídla a bez nějakého zdržování nebo klábosení zase rychle pospíchal domů. Jakoby v důchodu trpěl nedostatkem času…\nObcházela tržnice a výprodeje, bleší trhy nebo nárazové akce, kde před garážemi úhledných domků z objemných krabic vybírala za „pár šupů“ nebo i zcela zdarma vše, co by mohli potřebovat. Hlavně oblečení a obutí, hračky nebo i drobnosti do domácnosti. Jídlo obstarávala od místních trhovkyň (daly jí stálou slevu, ty dobré duše a také všechny přebytky, co nestihly ten den prodat). Spolužačka, vedoucí supermarketu, jí schovávala zboží těsně před zárukou. A že ho nebylo málo! Takovým všemožným látáním přežili a nehladověli. Dávka, milosrdně poskytovaná státem, stačila tak akorát na poplatky, energie, daně a nutnou obživu. Na sebe si, chudák ženská, kupovala zřídka. Kosmetiku ani pěnu do koupele neviděla od vánoc a tak si zkrášlovala obličej heřmánkovým krémem dětí. Tohle ale neřešila, měla zcela jiné priority.\nDo věznice za manželem nejezdila (kdo by asi hlídal takovou kupu dětí…?). Napsala pár dopisů a stejně se jí nenamáhal odpovědět. Nechala to být. Však si to vyříkají, až bude na svobodě. A určitě se rozvedou. Láska mezi nimi vyčpěla a vyvanula už dávno. On se zlodějnou nepřestane a jen by je stáhl sebou dolů… A dětem dává špatný příklad… A stejně jsou mu ukradené: jako by někdy projevil hlubší zájem - sama si je vychová, zvládne to!“\nS tou nadějí usínala, horší bylo probuzení. Nanovo bojovat o každý peníz, počítat, škudlit a improvizovat… Nic jiného už ani nedělala. Ještě rok, děti dá do školky a místo za kasou má jisté: „díky, kámoško moje!“ K tomu momentu se upírá nejvíce ze všeho: až začne vydělávat. Až skončí to ponižující nežití, lítostivé pohledy, podstrkování mincí nebo kusu koláče. Až přijde k pultu a sama si koupí, co potřebuje. Sama zaplatí z novotou vonící (určitě červené) peněženky.\nTo ráno bylo krásně. Začínající léto, ještě neunavené, nezaprášené a vonící, tleskalo ručičkami z mladého listí v jemném vánku a záhon muškátů, plný natěšeného hmyzu, svou jemnou červení lákal k přivonění. Hana si vzala nové šaty (ne tak docela nové, když jsou z druhé ruky, ale ještě je neměla na sobě), modré s puntíky a docela kraťounké. I tak se v nich cítila dobře a uvolněně.\nDnes byl den „ garážových“ výprodejů a ona se těšila, že dětem něco hezkého najde. K druhým narozeninám skoro nic, chuďátka nedostala, tak jim to vynahradí. Využila toho, že všechny svorně usnuly. Byla jejich doba – od jedné do čtyř stíhala všechno, na co jinak nebyl čas. (Pochůzky, nákupy, úklid.) Měla odzkoušené, že její miláčkové dokážou tvrdě spát i tři hodiny.\nVykračuje ulicí, přemítá, co by potřebovali a rázem je u prvních nabídek, navršených ve velikých lepenkových krabicích nebo na skládacích stolcích u chodníků. Hledá hlavně tam, kde nechtějí moc peněz, nejlépe, pokud vůbec žádné. Asi napotřetí má štěstí: mladá rodina se bezplatně zbavuje zachovalého ošacení po dvojčatech, chlapci a holčičce. Hana v duchu jásá, když protřepává hromádku punčošek, botiček, lacláčů i nadýchaných šatiček, spolu s košilkami a svetříky.\nBudou se určitě hodit a potrvá, než ze všeho vyrostou…\nKořist s poděkováním nakládá na vozíček, který si prozřetelně vzala sebou. „Ještě dárek! Musím jim najít něco hezkého k opožděným narozeninám…“ Vzpomene si a pokračuje dál kolem garáží, skupinek čumilů, zájemců i kupců. Až na samém konci, u zchátralého stavení ji uvidí: ohromnou krabici, ze které vesele vykukují barevné plyšové uši a ocásky. Na dálku se v slunku lesknou očka z knoflíků a skleněnek, jako by jí kynuly: „ pojď k nám… Vezmi si nás… Čekáme jenom na tebe…!“\nHana jde blíž, i když se obává, že za takovou spoustu hraček budou chtít moc peněz. „Vezmu každému nějaké malinké zvířátko - však to mě nepoloží. Stejně jsou použitá…“\nKonečně stojí u štědré, kouzelnému klobouku podobné, lepenkové samoobsluhy a prohrabuje se až dospodu, aby našla něco malého a levného. „Sice tu není cena, ale snad se dohodneme“: myslí si s nadějí, když čeká, až někdo z domu vyjde ven. Ale nikdo nepřichází, záclony na špinavých oknech se nepohnou a dům sám působí dojmem, že je opuštěný.\nHana zkoumá krabici ze všech stran, ale žádný nápis s cenou, adresou, telefonním číslem nebo jinou indicií, nenachází. Nikdo si jí nevšímá, všichni lidé se, o kus dál, zabývají svými záležitostmi. Hana dojde k domu, klepe a volá, ale ticho je jedinou odpovědí. Bere za kliku, ale je zamčeno a ulepeným oknem ve dveřích vidí jenom přítmí. Znova to nezkouší, nějak ví, že je to zbytečné. S povzdechem z neúspěchu se otočí a najednou ze všeho unavená, vydává se domů.\n„Dárky nebudou, miláčkové moji…“ Něco ji vyburcuje, ona se otáčí a jako ve snu popadá celou krabici, chvatně naloží a rychle, se skloněnou hlavou pospíchá ke svým drobečkům, objemný náklad, tažený za ní, se nebezpečně třese…\nNikdo ji nezastaví, nikdo za ní nekřičí: „ chyťte ji! Zlodějka!“ Nikdo si jí prakticky nevšímá. S ohromnou úlevou sedá si v kuchyni na rozviklanou, odřenou židli, splašené srdce až vysoko v krku.\n„Jsem hnusná zlodějka, jsem pravá žena svého zatraceného muže…“ nadává sama sobě zbytečně. A hned se ospravedlňuje, jako by musela: „ničí to nebylo, nikdo po mně nechtěl zaplatit, tak co!“\nZa chvíli se upokojí docela, to když si v hlavě znova přehrála celou tu podivnou záležitost: „ milá Hani, neprovedla jsi nic nezákonného! Ti lidé byli tak hodní, že všechny krásné hračky nabídli přesně takové nešťastné a nezaopatřené samoživitelce, jakou jsi ty. Možná se schovávali záměrně: aby ses necítila trapně a neponížili tě. Určitě to tak bylo! Byli taktní a ohleduplní a na tobě teď je, abys jim modlitbou poděkovala…“\nA tak to taky udělá. Zhluboka se nadechne a odříká jednoduchou říkanku z dětství, protože jinou nezná: „ milý Bože, děkuji Ti za tento den, za Tvé dary i za dobré lidi. I já budu dobrá a spravedlivá ke všemu živému. Ámen.“\nTím to celé v sobě uzavírá a otevírá krabici s bohatou nadílkou, které se jim dostalo.\nPřevrací dnem vzhůru jako rozpustilá holčička a sype si na hlavu tu měkounkou barevnou lavinu. (Chce se jí být na chviličku dítětem, než se malí prioritní vlastníci probudí a ona už nebude mít šanci.)\nSedí blahobytně „na turka“, na rtech šťastný úsměv, a kolem hromada zpřeházených tělíček všemožných postaviček: zajíci, modrý a růžový, tygřík- rozpustile pruhovaný, lev se zacuchanou plavou hřívou, sytě růžový hroch, slůně se strakatou záplatou na kulatém boku. Dále je tu i několik hadrových panenek s vykulenýma skleněnýma očima – a dvě mají místo korálků jen černě vyšité křížky. („Vypadají jaksi smutně…“ napadne Hanu a pohladí je po vlněných vláskách, posadí způsobně vedle sebe na zem.) A dále pořádá jednotlivé kousky: grošovaného poníka, lišku a pejska, kašpárka a mourovatou kočku, která drží v přišitých tlapkách koťátko a sovu.\nI tady si udiveně všimne, že některé hračky mají pěkně lesklá, skleněnková očka a dobrá polovina z nich jen „obyčejné“, černé křížky z hrubé niti… Podívá se na boky hraček, jestli je na štítku uveden výrobce. Rozhodně by nebrala ty, které vyrobili v Číně: bývají často škodlivé! Ale nic, žádný výrobce, žádná identita. Musí tedy doufat, že je všechno v pořádku. Napadá ji také, že by měla dárečky vyprat, nějak dezinfikovat. Ale jsou tak zářivě čistí a voňaví, skoro křičí svou nezávadnost do světa, že se jí to zdá zbytečné. A navíc by musela počkat, než uschnou a ona je TAK netrpělivá... Myšlenku odežene, jako otravnou mouchu.\n„Musím je rozdělit tak, aby měli všichni stejně! Okáče i smutníčky: aby se nehádali, ti moji malí jelimánkové.“ Klade si na srdce maminka. Dá to chvíli přemýšlení, přehazování a kombinování. Ale nakonec je s výsledkem spokojená. A docela ji to unavilo…\nDavídek dostane koníka, kočku, slůně a lišku. Petr hrocha, tygra a pejska, spolu s modrým zajícem. A holky? Terezka panenky, lvíče, růžového zajíčka a Hanička také panenky, sovu a kašpárka.\n„To je zvláštní, jak to přesně vyšlo! Ani jsem nemusela nikomu ubrat. Snad se jim to bude líbit a nepoperou se. Jsou malí, ale také divocí. Jak začne jeden, zlobí všichni jako na povel…“\nZamyslí se Hana a čeká netrpělivě, až uslyší z ložnice první náznaky probouzející se drobotiny. Po půl hodině – to už začínala klimbat, slyší Davídkův usedavý pláč: od mala se budí s křikem a ona jen denně čeká, kdy to přejde a malý otevře očka s úsměvem.\nPospíchá k dětem, postupně tahá teplá, sladce voňavá tělíčka ze zamotaných pokrývek, přebalí, pochová a broukající, spokojené děti pobízí na spánkem znejistělých nožkách do kuchyně. Bude svačina, ale taky něco jiného, těší se Hana na jejich reakci.\nNezklamaly ji: sotva uviděly úhledné hromádky hraček, hned se k nim vrhly. Děvčátka si, samozřejmě, vybrala ty s panenkami a kluci, jako by to tušili, sedají si ke správné skupince zvířátek. Ukazují si navzájem, křičí a piští radostí, přetahují se, ale jen malinko a naoko.\nK svačině je máma musí nutit: ani všechno mléko nevypijí a hned si zase nenasytně hrají.\nVečer si každý sourozenec vybere ze své hromádky jednu věc, která bude jejich spací hračkou. Děvčata panenky – ty s vyšitýma očima a kluci kočku a zajíce – také (s podivem) bez skleněnek.\n„Asi jim připadá, že ty hračky spí: proto si je vybraly.“ Uvažuje zamyšleně Hana, když poklízí zbytek zpátky do krabice. „Je čistá, škoda vyhazovat a aspoň tu není nepořádek. Však si děti ráno svoje favority zase vykutají!“\nS dobrým pocitem jde dneska spát. Dovolí si i zaslouženou skleničku domácího likéru, kterou má v kredenci snad od nepaměti…\nNěkdy pozdě v noci slyší Davida, jak usedavě pláče. Vymotá se z postele, dezorientovaná a vrávoravá, hladí dítě po zpocené tváři a houpá v náruči, dokud znova neusne. Až když jej ukládá do postýlky, vidí, že pevně tiskne k hrudníčku svou spací hračku: kočku, celou promáčenou slzami. Nechce jej znova probudit a tak mu ji nechá. Hana zase brzy usne a do rána je klid.\nDěti si z nezmenšeným zájmem hrají celé dva následující týdny, než si jejich maminka všimne, že dávají přednost jen určitým hračkám: jenom těm s nitěnýma očima.\n„Vždyť jsou smutné! Proč si nehrajete s těmi okatými? Podívejte, jak se jim lesknou kukadla: Jak je kulí, jak se smějí…“ Ale sama sobě nevěří: ty hračky se nijak neusmívají, ba skoro se mračí a šklebí! Nediví se už, že je děti odmítají a brzy všechny končí zapomenuté v krabici.\n„Ráno je odnesu z domu. Třeba si je někdo jiný najde a bude je mít rád.“ Rozhodne se Hana večer a za celý den unavené potomečky ukládá, skoro spící, do pelíšků. „ Sladce sny, andílkové.“ Pošeptá a políbí čtyři heřmánková čelíčka a potichu zavírá dveře. Ještě ji čeká úklid a prádlo. Dneska nepůjde spát jako jindy…\nTé noci se poprvé v krabici s nechtěnými plyšáky cosi pohnulo. Zašustily umělé kožíšky, po stěnách z kartónu, zaškrábaly vypolstrované hebké packy s látkovými drápky. Krabice se znova a silněji zatřásla, až se celá s tichým „ žuch“ překotila na bok. Zevnitř se vykutálí spletená hromada. Hromada, co svítí skleněnýma očima, co se ježí buclatými, různobarevnými údy a ocásky, co čenichá koženkovými čeníšky a hadrovými nosíky, co poslouchá dlouhými slechy i klopenýma ušima. Co divně funí skrz vatovou výplň sešívaných hrudníčků. Hlavičky se pomalu otáčejí a látka jemně vrže, nezvyklá takovému pohybu. Otáčejí se kolem dokola, jak to umí sova, a hledají, pro co si přišly. Celý chumel, aniž by se snažil rozpojit, rozmotat a uspořádat na jednotlivé postavičky, začíná se soukat pomalu, ale jistě, k pootevřeným dveřím do ložnice.\nHana spí tvrdě, trošku zachrápe, upracované dlaně silně namazané Niveou a zčervenalé z „praní v ruce“, odevzdaně položené o boků. Něco zamručí, otočí se na bok a znova upadá do REM spánku.\nV postýlkách dětí, kousek dál, se nehne nic. Dobře živená tělíčka, některá zakutaná, jiná nedbale odkrytá, leží bez hnutí, jen hrudníčky se plynule a jemně nadzvedají. Tvářička zarudlé, některá pusa se nevědomky usměje. I maličký pšouk jednoho z kloučků zalupá do ticha…\nPlyšáci jsou najednou na prahu. Dva metry, které je dělí od první postýlky, překonají se stále jistějším pohybem, teď už jednolité koule. Pestrý, kostrbatý míč se měkce odráží a překulí přes pelest Davídkova pelíšku. Dopadá přímo na chlapečka a rázem jej obalí do své hebounké náruče. Trvá to sotva pár vteřin a kulí se do další postýlky, k dalšímu dítěti. Ta Davidova je prázdná, jen pomuchlaná peřinka a fousek z jedné hračky… Stejně tak dopadnou i postýlky jeho sourozenců. V tichu a tmě, vedle spící Hany, bez křiku a bolesti, všechna čtyři batolata pozře klubko plyšáků s lesklými skleněnými kukadly.\nA ne, nezdá se to, opravdu je nějak větší. A když se na prahu rozsype na jednotlivé hračky, rázem je vidět proč: nový oranžový méďa, dvě nažehlené látkové panenky a šedý oslík s mašlí na krku. A ne, ti „noví“ nemají korálkové oči. Tlusté černé nitě do kříže, těmi se smutně a ztraceně dívají na strop kuchyně.\nOtevřená krabice nasaje hračky dovnitř, sama se postaví a zavře se. Je ticho, až příliš hrobové.\nJe ráno, později než normálně, otevírá máma oči: „ No, tedy, vy spáči! Vždyť už je po osmé… To nemá nikdo hlad? Nikomu nemručí v bříšku hladový vlk plk?“\nOtočí se k postýlkám a nechápe: „ co to… Přece byste sami nevylezli!? Davídku, Haničko, zlatíčka moje, kde jste všichni?“\nHana vyskakuje z postele, zamotá se v panice do pokrčeného koberečku a tak tak, že neupadne, čelem na ostrý roh madla. Běží do kuchyně, bosá, jen ve spacích trenýrkách, nedbá, že je do pasu nahá. Ani tady nikdo není. Jen tichá prázdnota, rušená tikotem hodin nade dveřmi. A krabice. Posazená výsměšně, nepatřičně a zlověstně, uprostřed místnosti. Hana k ní běží, otvírá ji překotně a v jakési zvrácené naději, že tam děti najde, schované a rozesmáté, že ji napálily.\nJak by se tam, ti nemotorové malí, dostali? Jak by za sebou zavřeli víko?\nHorečně vysypává hračky na hromadu, přehazuje a ví, že je to směšné. Ví, že tady děti nejsou. A ví, že nejsou nikde. Tak nějak to ví… Když drží v hrsti ty čtyři nové a cizí hračky. Když se jim zadívá do křížků místo očí, když jim pohladí měkká bříška a sametově hladké tvářičky. Tiskne si je k hrudi a pláče. Naříká a křičí, omdlévá a procitá. Mokrá slzami s opuchlými víčky a rty rozedranými do krve, vybíhá ven, na ulici, na holé hrudi zmačkané hračky.\nSousedka ji najde bez sebe ve škarpě, kousek za domem. Zavolá policii i záchranku.\nMáma okradená nejhorší z krádeží, zešílela žalem. Její mozek nedokázal pobrat to, co se stalo. Za žádnou cenu se nechtěla vzdát hraček v zaťatých prstech. Rvala se a kousala... Nechali jí je.\nV nemocnici, kam byla poté převezena, podali sedativa, sledovali dnem i nocí, ale její stav se nelepšil. Výslech odložili a čekali a marně, na její vysvětlení: „ kam jste, ženská, dala svoje čtyři děti?! Zabila jste je? Unesl je někdo? KDE JSOU???“ Po měsíci beze změny k lepšímu byla, po poradě s klinickým psychiatrem předána do zvláštní péče.\nZa čas se na podivný, nikdy nevyřešený případ zapomnělo. Hana s těžkou posttraumatickou psychózou je stálou pacientkou psychiatrické kliniky s nejvyšší ostrahou. Už pátým rokem je možné ji řídce zahlédnout za mřížovým oknem - na hrudi tiskne svoje hračky a s prázdným pohledem mrtvých očí se nepohne celé dlouhé hodiny. Je skoro neustále pod sedativy, aby si neublížila.\nVe světlých chvilkách a není jich mnoho, si „hraje“ se svými plyšáky a panenkami. A tehdy se jí v noci vrací stále stejný sen: vykračuje si v tom stařecky sépiově vybarveném snění ve svých šatech s puntíky, vozíček vesele drkotá po dlažbě a z dálky se na ni směje TA krabice. Ano směje se! Roztahuje lepenková ústa, plná papírových zubů... A nahoře mávají plyšáci, mručí, poštěkávají, mňoukají a piští panenkovskými hlásky a zvou ji k sobě. V tom snu jenom její šaty září modrobíle a jenom hračky svítí barevnou rozmanitostí. Budí se s křikem a pláčem a noční služba má plné ruce práce, ji zklidnit a nadopovat. Ale i tyto noční můry časem odezní a Hana se stává katatonická už napořád.\nAni si nevšímá, že se jejím hračkám postupně upárávají stehy místo očí a z pod nich se derou lesklé, černé a vypoulené skleněnky. Její manžel Petr, se po propuštění z věznice, jednou, jenom jedenkrát zastavil pod okny kliniky. Když uviděl, v jakém je stavu, jak prázdná slupka z jeho ženy zbyla, jak zoufale jiná teď je, utekl. Nešel dovnitř, aby se poptal lékaře, nešel do pokoje, aby ji schoval v náruči. V srdci nic, než paniku, zbabělec, zloděj a manžel zmizel z jejího života bez vysvětlení a navždy. I zbytek rodiny ji odepsal a nikdo, ani vlastní matka, neuvěřil, že je nevinná.\nDomek tým vyšetřovatelů důkladně prohledal. Vykopali, proseli a zpřevraceli všechnu půdu v okolí. Využili veškerých dosažitelných moderních prostředků, aby se v případu udělalo jasno. Marně...\nKrabici s plyšáky, jako jakýsi důkaz, nechali uložený ve skladu několik let. (Za tu dobu mezi hračkami nebylo jediné, která by na svět nehleděla dokonale naleštěnýma, kulatýma, knoflíkovýma očima…) Nakonec skončila na skládce, teď už těžko dohledatelná, aby uvolnila místo, jiným, aktuálnějším a důležitějším předmětům doličným, z mnoha jiných, neméně spletitých a nevyřešených kauz.\nčuk 20.10.2015, 10:22:19\nV tvých textech se i ta nejobyčejnější věc může probudit ke zlému, stát se člověku nebezpečnou a devastující.\nPíšeš poutavě, jasně, k věci, s přiměřeným užitím detailů, čtivě. K vlastnímu obsahu mám etické výhrady. Popisovat ubohé, chudobou a padoušským mužem trpící ženy, bez možnosti nápravy, je velice drsné, současně sentimentální a kruté. Je v tom možná apel na lidskou společnost, ale někdy mi připadá, že může být kořínek v třinácté komnatě a vpodvědomém ataku na muže jako takové. Trestat matku zmizením dětí až k šílenství (a kdoví co se s nimi stalo: zemřely? trpí bezhlese?), to už je hodně sadistické a kruté. Přes čáru. Text už není hrou v rámci hororových uzancí, ale vzbuzuje soucit i lítost. Je to dobře, není to dobře? Existuje strach z umístěných bomb, teď i z plyšáků, jako by kladný životní pocit byl podkopán i v vztahu k dětem. Tahle četba nepůsobí radost. Snad burcuje: važme si toho co máme, buďme navzájem vstřícní, na druhé straně: jsme ohroženi nástrahami, bojme se, krutost na nás číhá. Nelíbilo se mi, známka je ovlivněna mým subjektivním pocitem.\nze dne 21.10.2015, 16:40:20\nTilda: Možná, že by to mohlo vyústit takhle?\nJednou, ne dnes ani za rok, se narodí děvčátko. Vyroste v dospělou ženu, jež má na tomto světě, bolavém a vyšeptalém, důležité poslání. Najít a osvobodit děti, zakleté a vězněné ve staré a zlem nasáklé, lepenkové krabici.\nV krabici, která neměnně a tvrdošíjně, nezničená deštěm, špínou ani horou páchnoucí zeminy smetiště, čeká na další oběti. Nebude jich už mnoho, než ji ona, vyvolená, najde. Najde a otevře, ač se bude bránit, ač ji bude odhodlané paže drásat do krve zuby z lepenky. Otevře její zkažené nitro a vypustí dusící se dětské duše. Skleněná očka popraskají, plyšová bříška splasknou a jemná mlha, duhou hrající a heřmánkem vonící, splyne konečně s věčností... A tehdy i čtyři hračky nemocné a umírající maminky Hany přestanou být JINÉ a ona, odcházející, se bude vznášet s plnou, překypující náručí dětí, které už jí nic a nikdo neodepře.\nze dne 21.10.2015, 11:57:46\nTilda: Děkuji a omlouvám se , že Ti zatěžuji hlavu a že se svému poslání věnuješ tak oddaně! I já jsem dost uvažovala, ale kdyby nebyla situace rodiny zoufalá, nebyla by máma nucená brát, co se nabízelo. Tak to celé vyústilo... A zkusím ještě zapracovat... Díky, T.\nze dne 20.10.2015, 23:30:15\nčuk: Když jsem tvůj text četl, nebyl jsem příliš v pohodě. Ještě nad ním přemýšlím. Možná že expozice příběhu a závěr byly příliš realistické. Alespoň závěr by podle mého gusta měl být poněkud odlehčen, třeba nějakou metaforou o těch plyšácích.\nze dne 20.10.2015, 11:14:59\nTilda: K tomu nemám, co říct. Když já sama čtu horor a mrazivý, taky mi nepůsobí radost jej prožívat spolu s jeho postavami. Taky mě děsí, co se dočítám. Ale aspoň se nevyžívám v morbidnostech nejhrubšího zrna, jaké jiní píšou. Odchod dětí je skoro mirumilovný, až jemný - i když drasticky konečný. A vztahy v rodinách...? Nevidím kolem sebe moc idylických soužití, o celé společnosti ani nemluvě. Ano, jsem neradostná, jsem útočná a asi jiná nebudu. T.


Pojištěné škody po vichřici Sabine přesáhly 590 milionů korun. Většina připadá na nemovitosti - Euro.cz\nPojištěné škody po vichřici Sabine přesáhly 590 milionů korun. Většina připadá na nemovitosti\nCelkovou pojištěnou škodu, kterou napáchala od pondělí na českém území vichřice Sabine, vyčíslily pojišťovny k 13. únoru na více než 590 milionů korun.\nVe statistice České asociace pojišťoven větrných bouří, jejichž následky se pojišťovny zabývaly, je Sabine pátá za loňským orkánem Eberhard, který ji zatím překonává o 100 milionů korun. Nejničivější podobnou událostí novodobé české historii zůstává orkán Kyrill z ledna 2007, za který pojistitelé vyplatili přes 2,2 miliardy korun.\n„Naprostá většina z nahlášených škod, téměř 18 tisíc případů, připadá na pojištění nemovitostí. Zbývající tři tisíce pojistných událostí zahrnují pojištění vozidel, domácností a ostatních rizik,“ uvedl analytik asociace Jaroslav Urban. Klienti pojišťoven nahlásili téměř polovinu z očekávaného počtu škod, tedy více než deset tisíc, jejichž výše dosahuje 350 milionů korun. Údaje tak podle něj potvrzují, že je ještě krátce po samotné události, a počet nahlášených škod se bude dále navyšovat.\nVětšina pojistných událostí (17 tisíc) je uplatněna občany, zbylé čtyři tisíce firemními zákazníky. Vzhledem k výskytu nejzávažnějších škod právě u firemních klientů vychází jejich průměrná škoda způsobená bouří Sabine na téměř 65 tisíc korun. U škod občanů jde v průměru o 20 tisíc korun.


Boty zimní HIKING ČERNÉ vel.6\nOBUV Zimní obuv Boty zimní HIKING ČERNÉ vel.6\nBoty ideální do chladných, vlhkých a sněhových podmínek, udrží vaši nohu dokonale v suchu a teple. Izolace ThermoBlock zajišťuje dokonalou tepelnou ochranu, kožený povrch spolu s gumovou spodní částí zase ochranu před vnějšími elementy. Střední část ...\nvelikost --- 10 11 12 13 5 6 7 8 9\nkatalogové číslo: ms_5459\nBoty ideální do chladných, vlhkých a sněhových podmínek, udrží vaši nohu dokonale v suchu a teple. Izolace ThermoBlock zajišťuje dokonalou tepelnou ochranu, kožený povrch spolu s gumovou spodní částí zase ochranu před vnějšími elementy. Střední část podrážky je z materiálu EVA, gumová vnější podrážka poskytuje skvělou trakci v chladu, na sněhu i za mokra.


Italská kabelka béžová Penny Bridge / Italské kabelky béžové : ORIGINÁLNÍ ITALSKÉ KOŽENÉ KABELKY A PENĚŽENKY\nItalská kabelka béžová Penny Bridge / Italské kabelky béžové\nItalská dámská kabelka Penny Bridge béžová vyrobená z kvalitní koženky s povrchovou úpravou napodobující krokodýlí kůži. Kabelka má hlavní kapsu na zip, uvnitř kabelky najdete 2 separace rozdělené zipovou přepážkou a 1 kapsu na cennosti se zipem. Do kabelky se vejdou dokumenty velikosti A4. Kabelka je určena pro nošení v ruce, ale má i pomocný řemínek přes rameno. Rozměry: 36x28x9 cm\nKód: PB1707 KLed\nItalská kabelka béžová / italské béžové kabelky\nItalská kabelka černá / italské černé kabelky