20. května 2008 13:29, aktualizováno 13:29\nV Německu je výhodné koupit oblečení, boty, sportovní potřeby, ale i drogerii, potraviny, nebo dokonce nové auto či zájezd za exotikou.\nPři nákupech oblečení v Německu můžete zkusit výprodeje známých značek, takzvané outlety. "Poslední tři roky si pro obleky, košile a podobné záležitosti jezdím do Metzingenu u Stuttgartu, kde je asi 20 outletů různých světových firem a je to nejméně o třetinu levnější než u nás. Cesta se mi hravě zaplatí už na jediném obleku," říká manažer Pavel Novák z Prahy.\nUšetřit můžete také při nákupu auta nebo dovolené. Zatímco u nás bude nejlevnější Škoda Superb od června v prodeji za 599 900 korun, v Německu cena začne už na 22 990 eurech, superb tedy vyjde o 25 000 korun levněji.\n. Jak se tam dostat\nMetzingen: Z Prahy téměř 550 kilometrů.\nNejlépe jet přes Rozvadov, pak po dálnici na Norimberk a Stuttgart. Odsud je to přibližně 25 kilometrů.\nPrager Strasse v Drážďanech: Po E55 na okraj Drážďan, sjezd na silnici B 170/E55 (Insbrucker Strasse) směr centrum a pak se držte na hlavní, nikam neodbočujte. Až ve chvíli, kdy dojedete na opravdu velkou křižovatku, která připomíná kruhový objezd, se dáte vlevo po Doktor-Külz-Ring a po 500 metrech jste v cíli.\nZ Prahy do Drážďan a zpátky je to přibližně 400 kilometrů\nZájezdy do exotických zemí se vyplatí kupovat na začátku a na konci sezony. "U německé cestovky jsme před rokem koupili zájezd za dvanáct tisíc korun na týden all inclusive na Isla Margarita v Karibiku," vypráví Jarmila Zajíčková z Liberce. I letos vyjde obdobný zájezd v Německu o 20 tisíc levněji, než když ho pořídíte v Česku.\nNákup první: Drážďany\nV Drážďanech se vyplatí nakoupit také v Ikey. "Je to blíž než do Prahy a kromě postelí a křesel je tam všechno levnější," říká Jan Veselý z Ústí nad Labem.\n. Měna: euro\n1 EUR = 25 Kč\nJestli do Drážďan pojedete hlavně kvůli oblečení a spotřebnímu zboží, zamiřte do nejznámější nákupní třídy Prager Strasse. Určitě nevynechejte nákupní dům Karstadt a naproti vyhlášené centrum Altmart-galerii.\nTip: Sezonní výprodeje zimního a letního zboží začínají v Německu tradičně poslední pondělí v lednu a v červenci.\nNákup druhý: Zwiesel, Furth im Wald, Deggendorf a Cham\nIvan Kalina ze šumavského Špičáku u Železné Rudy v Německu nakupuje téměř všechno zboží pro domácnost. Jezdí do Zwieselu, kam to má z domova čtvrt hodiny jízdy autem, ale i do vzdálenějšího Deggendorfu. Přiváží si mléčné výrobky, čokoládu, kávu i olej. V Německu nakupuje i oblečení, boty a elektroniku.\n"Zboží je levnější a kvalitnější. A při reklamaci se se mnou prodejce nehádal, okamžitě mi vrátil peníze," líčí pan Kalina.\n* 1. ledna - Nový rok\n* druhé pondělí v květnu - Svatodušní pondělí\n* 3. října - Den německé jednoty\n* 25. a 26. prosince - Vánoce\nPoznámka: některé dny jsou svátky jen v určitých regionech 5. 2., 22. 5. a 15. 8. (Mnichov), 22. 5. (Frankfurt, Düsseldorf, Wiesbaden, Heidelberg)\nMiroslav Pazdera zase jezdí z Babylonu na Domažlicku pro potraviny do městečka Furth im Wald, kde je Lidl a Penny. "Máslo tam stojí 89 až 99 centů, což je levnější než u nás," říká pan Pazdera.\nVe vzdálenějším Chamu zase najdete v nákupní zóně na okraji města Kaufland, K+B, C&A nebo Tako. Myčku na nádobí AEG tam Pazderovi pořídili o 2 000 korun levněji, než by je vyšla v Česku.\nAutoři: Kateřina Boušová, et Eva Tichá, hro Michal Hron\nTémata: Advent a Vánoce, Euro, Liberec, Německo, Spotřebitel, Ústí nad Labem, Dovolená, Drážďany, Euro, IKEA, Kaufland, Lidl, Máslo, Měny, Mnichov, Pavel Novák, Reklamace, Škoda Superb, Zájezd


Chaty Bohunice | Eurobydleni.cz\nHledáte chaty v Bohunice, které by vás opravdu oslovily? V tom případě vybírejte chaty Bohunice na Eurobydleni.cz. Nabízíme skvělý výběr!\nChaty Bohunice (780+)\nKde ale najít v tomto rušném světě nějakou oázu klidu? Asi jen těžko to půjde někde ve městě, ale pokud se vymaníte z oblastí stresu a návalu lidí, můžete si opravdového klidu užít dosytosti. Vyberte si v naší nabídce chaty Bohunice či jiné české město. Češi jsou právem nazýváni národem chatařů a chalupářů. V pátek se sbalit a vyrazit na víkend na chatu do Bohunice, to jen sen mnohých. A co teprve hledat chaty s bazénem Bohunice, kde si odpočinete přes léto naprosto dokonale?\nChata v Bohunice\nNaše bohatá nabídka vám umožní získat mnohem širší rozhled a hledat tak nejen chaty v Bohunice, ale i po celé České republice. Je nutné si uvědomit, pokud chcete chatu v Bohunice koupit a ne pronajmout, tak si vybíráte místo, kam budete několik let jezdit, možná i celý život.\nChaty s bazénem Bohunice\nKdyž už si vybíráte chatu, kam byste se rádi vydávali každý víkend, proč si rovnou nezvolit chatu s bazénem Bohunice. Přeci jen v létě mít přímo na chatě i bazén, to je skvělá příležitost k tomu, abyste si dokonale odpočinuli. S výběrem chaty neotálejte a vybírejte si z naší nabídky ještě dnes. Chaty v opravdu dobrých lokalitách jako je Bohunice jsou ihned pryč.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii chaty Bohunice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích rekreační objekty Bohunice, rekreační objekty k prodeji Bohunice, rekreační objekty k pronájmu Bohunice, Rekreační objekty Bohunice na dražba.


Nesplněné přání | Poznámky pana Bavora\nSuliko (Dušička) →\n(Dovolil jsem si (vy-, po-, zne-)užít toho, že sem přispívá i náš poottawský krajan a požádal jej o názor na Ruskem vytvořený seznam nevítaných osob. Zmocnil se toho stylem sobě vlastním. Prostě opět vtipně)\nSametová revoluce přinesla určité oživení a pohled pod pokličku. Z medií jsme mohli zjistit, že i ministerský předseda má čas na erekci, představitelé lidové zábavy, fotbalu, mluví tak, jak zobák narostl poloopilým fandům na kolem hřišť, že třeba manželka bývalého premiéra je „čůza“, s kým píchala Kristina Kočí i jiné drobné pikanterie z života nových elit.\nS drzostí Rusům vlastní, mohl Zaorálkovi doporučit, aby si přečetl Bil’akovy paměti. Ty dokládají především obavy z toho, že se semknutý předvoj dělnické třídy mohl odsemknout do takové nejednoty. Pokud jde o obavy z návratu ke kapitalismu, je zřejmé, že se Bil’ak spletl jen o dvacet let.\nKdyby byl velvyslanec ještě drzejští, mohl namítnout, že rok 1968 je v ČR součástí nežádoucí historie. Vždyť podle českých zákonů může být trestné napsat cokoli positivního o období 1948-89. I když jsou jimi chráněni lidé, kteří v té době z kariéristických důvodů do KSČ vstoupili.\nMít možnost nahlédnout jak onen rozhovor skutečně probíhal, je moje další nesplněné přání.\nP.S. Na podvečer je připraveno malé překvapení\nPříspěvek byl publikován v rubrice Pozdravy z Poottawí se štítky 1968, EU, Rusko, seznam, SSSR, velvyslanec, Zaorálek. Můžete si uložit jeho odkaz mezi své oblíbené záložky.\n48 reakcí na Nesplněné přání\nDostat ze „ty dveře“ a sledovat jako muška na stěně, co se tam doopravdy odehrává.\nNebylo to mnohokrát, ale přece jen párkrát jsem se za minulého zlotřilého režimu ocitl mezi tzv. parlamentními zpravodaji, tedy novináři, kteří sledovali jednání zákonodárných sborů. Byla to zvláštní komunita, která měla své rituály a také svůj způsob humoru. Její členové mužského pohlaví například vedli neformální soutěž o to, kdo se s jakým potentátem půjde společně vymočit, a to na co nejblíže k dotyčnému umístěnou mušli. Se „starým pánem“ Gustávem se to nepodařilo nikdy nikomu, ale byli tací borci, kteří měli na kontě Biľaka, Indru, Štrougala atd.\nMůj rozhlasový kolega Luboš Lidický mě ochránil před osudem začátečníka. Ty totiž obvykle zlomyslně naváděli, aby to zkusili s Evženem Erbanem. Jeho politickou funkci už jsem zapomněl, ale byl to jeden z těch vyšších. Zápletkou bylo, že byl již poměrně stár a trpěl silným třasem…. Nováček se tedy obvykle vracel z akce poněkud potřísněn.\nLuboš mi to včas napráskal, a tak nikoho významného v záznamu nemám – jen pár nezajímavých řadových poslanců, zpravidla Hrdinů socialistické práce.\nA něco jsem na téma „za zavřenými dveřmi“ shodou okolností poslal před chvilkou panu domácímu.\nJako „panský kočí“ jsem vozil ministry a jejich náměstky a občas byla taky sradnda.Vzpomínám,jak koloval rukou psaný list papíru G.Husákem,který někdo vzal ze stohu tiskopisů,které byly připraveny pro členy vlády a pod.\nBylo na něm: Kabrhelová to chce 2x a já může jen jednou…\nJinak vzpomínám na osobní setkání s panem Leopoldem Lérem..Uměl víc než 10 jazyků a jako ekonom byl v té době ctěn i mimo republiku.\nJasně, Žid. To není míněno pejorativně. Ti to s penězi umějí.\nBa ne v případě pana Zaorálka, je to bohužel již po několikáté, zas a jenom onen živočišný strach, strach natolik viditelný, že v tomto případě ani sjednocené úsilí masmediálních prostředků našich oligarchů není schopno toho potřebného mediálního krytí.\nProč to pan Zaorálek musí, protože jinak moc dobře ví co jej čeká – > „PROTOŽE MY MÁME JUSTICI … …. “ .\nNo a dále také protože :\n„ČSSD vždy křečovitě usiluje o volební vítězství za každou cenu.\nStrategické bezpečnostní záruky, které byly po předchozí dvě a půl desetiletí úspěšně vytvářeny, jsou sociálními demokraty slizce zpochybňovány.\nČSSD tímto proráží komunistům cestu k podílu na moci v celostátním rozsahu, zejména však pod zástěrkou politiky více azimutů uvolňuje prostor pro opětovné uplatnění velkoruských geopolitických zájmů u nás.“\nNeb jak řekl náš the fourth oligarch :\n„Čelní představitelé ČSSD a zároveň státu, premiér pan Sobotka a ministr zahraničních věcí pan Zaorálek, vykolejili vysoký politický morální standard Havlovy doby ve vztahu k právům svobodného Tibetu.\nOba odmítnuli uznat nároky zabraného Tibetu a s tímto poselstvím dokonce odjeli do Číny.kde to také oficiálně prezentovali.\nRozmázli tak eufori z politických postojů proti anexi Krymu a podporu Ukrajiny (na které byl leckterý svobodomyslný Čech pyšný) do standardní a prakticky permamnentní sociálně domokratické kocoviny, kterou se politika této strany dlouhodobě vyznačuje.“\nTož proto musí ČSSD jednat tak aby si její současní vládnoucí představitelé, uchránili alespoň ten životní standard na který mají nárok jak oni tak i jejich děti.\nNeboli je potřebné říci ANO ABY SE JEJICH DĚTI MĚLI JEŠTĚ MNOHEM LÉPE.\nPrý je současné Rusko jiné než SSSR… Ano, už se jmenuje jinak, ale mluví stejně jako Brežněv nebo Stalin. Dokonce, i když nejsem pamětník, rodiče, kteří byli účastni té pražské vřavy u rozhlasu a otec natočil na 8mm kameru asi 40min. dokument o „bratrské pomoci“ což ho málem stálo život, protože točit Rusy jak nás „osvobozují“ byl projev kontrarevoluce, pak že by nás tenkrát Brežnev tituloval do „esesáků“, tak to nepamatují. Obávám se tedy, že opravdu dnešní Rusko není stejné jako někdejší SSSR. Je horší!\nVaršavská smlouva bránila sovětské spojence před „agresivním“ NATO a sovětská invaze do Československa v srpnu 1968 byla nutná, protože se v zemi chystal ozbrojený převrat. Alespoň podle nového dokumentu, který odvysílala ruská stanice Rossija 1.\nJeho vzpomínky na „palbu z ručních kulometů a automatických zbraní po sovětských vojácích v shora otevřených transportérech“ a „hořící tanky“ jsou prostříhány se sovětským propagandistickým filmem z roku 1969 „Československo, rok zkoušek“, ve kterém v pražských ulicích hynou potomci osvoboditelů z května 1945.\nV současném Rusku jsou zavírány muzea gulagů, a naopak otvírány expozice velebící čekisty (tajná komunistická policie) a Stalina. Opět, to je to to samé, jako kdyby se v Německu zakládaly muzea oslavující Hitlera a gestapo.\nV červnu odvysílala nechvalně proslulá celostátní televize NTV reportáž nazvanou „Pátá kolona“ (ke zhlédnutí – jen pro silné žaludky – ZDE). Ve stručnosti se v ní hovořilo o tom, že během exkurzí je v muzeu Perm-36 obhajován fašismus, visí tam plakáty Stěpana Bandery a během festivalu Pilorama prý znějí písně vyzývající ke svržení státního zřízení (využito bylo videoklipu punkové skupiny Barto, v němž se zpívá o chuti spálit policejní auta). Takovýmto způsobem byl interpretován fakt, že v rámci muzejní expozice jsou návštěvníkům k dispozici informace o ukrajinském básníkovi Vasiliji Stusovi, který v 60.-80. letech protestoval proti útisku ukrajinské inteligence, byl několikrát vězněn a zemřel v roce 1985 během hladovky na samotce právě v táboře v Permu 36. V Permu zároveň ve stejné době proběhly pečlivě zorganizované demonstrace s hesly „NE základně NATO v Permu 36!“ či „Zavření muzea banderovců v Permu 36 – reálná pomoc bratrskému národu Ukrajiny“.\nInu, nevím co bude říkat pan prezident Zeman, až se příště s Putinem uvidí. Pamatuji na jeho předvolební billboard při prezidentské volbě, obrázek z Prahy ze srpna 1968 jak sovětský tank T-55 najíždí na převrácený autobus na barikádě na Vinohradské a nad tím fotka Zemana a nápis: „Už tehdy jsem byl s vámi..“\nOvšem nedodal, že jako bývalý esesák a proponent NATO.\nŽe píšete bláboly je váš osobní problém a ztrapňujete se sám. Ale označovat presidenta jako esesáka je trochu silná káva. Takže poslední varování Fagane. ❗ Ještě jedna urážka a konec ❗\nPane domácí, nenechte zlosti cloumat Vaším majestátem. Já být Vámi, tak bych požadoval, aby dotyčný dodal potvrzení od dr. Chocholouška, že je duševně zdráv. A protože mu to žádný psychiatr nedá, odepřel bych mu právo šířit zde své bludné myšlenky veřejně a poslal ho na Aktuálně. Tam podobných natvrdlíků je hafo, takže by byl mezi svými. Určitě to nemá lehké a člověk má druhým pomáhat.\nMým majestátem necloumá zlost ale záchvaty smíchu 😆\nTak to je správně, páč smích léčí 😆\nJá ho neoznačil za esesáka, ale dokument vysílaný v TV Rossija1. Nebo snad popíráte, že tam toto zaznělo?\nNa hovadiny z kterékoli strany se nedívám, takže to nemohu nijak zpochybnit, ale určitě tam nezaznělo, že by konkrétní osoba byla esesák a pochybuji vůbec i o tom esesáctví.\nOstatně pokud takto chcete obhajovat Zaorálka, tak je to dost ubohá obhajoba.\nZachovejte klid, Pane z Bavorů … Je ostatně pozoruhodný, kolik chytrejch lidí dokáže brouk pytlík svými bláboly zaměstnat…:-). Ponechal bych na Času, aby bláboly vyvrátil Zatím pytlíkova vyjádření beru jako příjemný rozptýlení… No, a snad ještě k jeho nedávnýmu betonovýmu tvrzení o vině Ruska na pádu Boeingu poukazuju na níže informaci ruský státní informační agentury „RIA“ o tom, že, dle prohlášení šéfa ruskýho Federálního vyšetřovacího výboru Markina, Rusové mají „pod zámkem“ jako hlavního svědka, jistého Agapova, sloužícího v době neštěstí v ukrajinský brigádě taktickýho letectva (i s uvedením čísla jednotky)…\nTakže vyčkejme času…:-)\nŽádnou a proč taky? Reagoval jsem na tu část z této věty….“jakýmsi pořadem, který vysvětloval smysl „internacionální pomoci“, poskytnuté státu RVHP a Varšavské smlouvy v roce 1968.“\nJá se pokusil přiblížit, o co se v onom dokumentu jednalo a čemu se autor vyhnul, naopak mluvil o „propagandě“ pana Zaorálka, který u ruského velvyslance si dovolil mj. na onen ruský TV dokument stěžovat.\nŽe nechtějí Rusové pustit na své území politiky z EU je v pořádku a jestli tam někdo chce jezdit, pak jistě má zcela oprávněně smůlu. Upřímně ono hloupé uražení se europoslanců mi přijde vážně hloupé, je to jako by jim vrchní Šaman z Eritrey zakázal vstup na své území. Myslím, že zástupy dychtivých turistů a politiků před jejich ambasádou na vstupní víza nebude o moc kratší než před ambasádou Ruska. Zatímco jejich ruští protějšky, co jim byl zakázán vstup do EU a USA mají své byty v Londýně, rekreační rezidence na Floridě a dolary v tamních bankách, o těch evropských, že by měli své dači na Krymu a rublová konta ve Sberbank, nic známo není.\nTakže obyčejné spinování a jarporování.\nMěli to být osoby z Klubu K-231, kdy v dokumentu zaznělo, že to jsou „odsouzení esesáci, fašisti a kolaboranti.“ V K-231 působilo spoustu dnešních levicově smýšlejících lidí, aktivních politiků ČSSD. Za všechny budu jmenovat dnes již zesnulého senátora JUDr. Ing. Jaroslava Musiala, nestora po revoluci obnovené ČSSD a blízkého přítele Miloše Zemana. Ten získal v r. 2000 od prezidenta Havla ocení za celoživotní práci a k němu mu blahopřál tehdejší premiér Miloš Zeman a v té době i jeho „opozičněsmluvní“ kolegyně v té době předsedkyně senátu Libuše Benešová.\nV životopisu senátora ČSSD Musiala se píše\nNemyslím si, že by Zeman s tímto hanebným označením pro členy K-231 souhlasil. Mj. proto, že by jej pak MUSEL AUTOMATICKY vztáhnout i na sebe.\nVaše snaha za každou cenu obhajovat režim V. Putina (proč si myslíte, že je tento dokument zrovna teď v nejsledovanější ruské TV a kdo k tomu dal asi tak příkaz?) je tedy kontraproduktivní, protože po tomto incidentu nebude mít Putin a jeho režim obhajobu ani u všech „osmašedesátníků“ podporujících dnes v ČSSD zemanovské křídlo. Nakonec i Fico se rázně proti tomuto dokumentu ohradil již včera.\nJinak je jistě od vás hodnocení (v tomto případě citací) označujete za bláboly ( pak jako bláboly označujete ruský dokument a „svědectví“ o r. 1968 ruského poslance Státní dumy Jurije Sinělščikova), pak jestli je takové hodnocení maximem toho, co vaše „argumenty“ obsahují, pak se s vámi o toto nehodlám dál přít. Každý máme jinou intelektuální kapacitu a já se nechci s tou vaší za každou cenu měřit, stejně tak jako mě plísnit za urážku, když v kontextu onoho dokumentu se jedná o URÁŽKU režimních propagandistů pana Putina, kterou já tady jako nehoráznou kritizuji, zatímco by obhajujete. Kdo se tu v debatě, kterou tu nakonec s nikým ani ad hominem nevedu, dopouští urážek a koho, se jistě sám dočete sám a nepřekvapujete mi, že vám vaše levicové cítění napomínat mne za urážku kterou jsem nevyslovil já, a kterou sám kritizuji, ale jednání vám spřízněných nicků vám nevadí. Chápu, jsou to vaše „pravidla moštárny“ a já je respektuji.\nA souvislost se seznamem to má jakou?\nA Stalin mluvil jako car. Říká se tomu kontinuita. Nám trochu chybí. Od mocnáře k Masarykovi a od toho ke Gottwaldovi/Jakešovi a pak kníže – no, to je mi výběr…..\nHlavní stráži ( kdoví čeho ), nejste Vy alter ego Josifa z Aktuálně ??? Stejný styl, stejně ideologicky a významově rozpláclé, stejně hloupé a demagogické 🙂\nPan ministr Zaorálek je jedna z nejtragikomičtějších figur současné politiky. Někdy je mi ho fakt až líto. Kdyby si nepozval na kobereček velvyslance RF, nahnal by si ho k sobě Šapiro a to by si Luboš lízal rány nejmíň do žní.\nCo se týká jazyka diplomatů tak je to hatmatilka na úrovni Křováků (nevyhynuli?). Napřed sdělí, že ruští diplomaté nesmí do EU a dokonce je i vyjmenují. Naši novináři chrochtají blahem. Pak se nějaký poslanec EU podiví, že to jako mysleli jinak. A ejhle je tu ŠPATNÁ INTERPRETACE anglického textu. Mizérie, ten angličtin, když se dá různě interpretovat. K čemu je to dobré ? Prý to bylo myšleno přesně naopak.\nJe to pro smích, ale tito „lidé“ o nás rozhodují a před lety odstartovali proces zničení staré dobré Evropy. Zničili Jugoslávii, Irák, Afghánistán, Libyi a ničí Sýrii. Jen proto aby nás mohla zaplavit, dnes již NEZADRŽITELNÁ, vlna utečenců. A nakonec se zjistí, že to bylo nedopatření, špatná interpretace. Umím jen tento smajlík 🙂 blicí ne.\nPoslední záležitost se seznamem a páně ministra Zaorálka (a nejen jeho, bohužel) reakce již mají téměř dadaistické rysy, alespoň tak se to jeví ve světle diplomatického protokolu a dalších nepsaných pravidel kurtoazie, ze kterých se tento časem vyvinul.\nBýt označen jako „persona non grata“ má specifický význam pro členy diplomatické mise, to je dáno dokonce závazně mezinárodní smlouvou. Nemusí nutně souviset s jednáním dané osoby, např. pokud k tomu dojde v reakci na nějaký krok protistrany na základě principu proporcionality.\nI tak může být pro diplomaty, ale hlavně pro jiné osoby, takové označení vnímáno jako urážlivé, proto se 1) málo používá, 2) obvykle jde o pouze o neformální informaci, či dokonce jen náznak, 3) šíří se v nutném rozsahu, obvykle neveřejně.\nOtevřené označení někoho za osobu „non grata“ je podstatně závažnější, nepřátelštější, než neformální neveřejné sdělení. Toto souvisí se základním pravidlem diplomacie, kterým je zdrženlivost, či jinak řečeno, trvalá snaha zachovat sobě i protistraně prostor pro zachování tváře tak, aby bylo možné si i v budoucnu sednout společně k (jednacímu) stolu.\nVe světle řečeného vyvoláná postup (hlavně některých) zemí EU v dané věci prostě údiv. Sami zveřejňují, tj. označují „své“ osoby jako „non grata“, a to na základě jimi vyžádaného důvěrného seznamu druhé strany. Tím mimo jiné tyto osoby poškozují minimálně v tom ohledu, že budou dikvalifikovány při svém případném budoucím působení v diplomacii. Neformální neveřejné označení „persona non grata“ totiž lze kdykoli stejně neformálně, popř. jen konkludentně zrušit, a často k tomu i dochází. Veřejné označení kohokoli jako „non grata“ je vlastně urážkou a má zásadnější a závaznější charakter, neboť k jeho „odvolání“ se musí exponovat druhá strana.\nZávěr? EU o standardní diplomatické vztahy s Ruskem nestojí. Daný postup je z pohledu diplomacie možné označit za do značné míry nepřátelský, „své“ lidi poškozující, a navíc jej nelze tak jednoduše vzít zpět. Hlavně však jde o krok v diplomacii nevídaný, nejde vlastně o diplomatickou reakci na krok protistrany (neformální opatření Ruska jsou již staršího data, šlo o reakci na podobný seznam druhé strany), ale o halasnou medializaci vlastního kroku (tj. vyžádání a zveřejnění seznamu „svých“ osob non grata). V tomto světle pak předvolání ruského velvyslance na kobereček působí přímo fantasmagoricky.\nDíky, okolochodiči! Líp bych to napsat nedovedl. Sedí to jak biskup na noční vázu! 🙂\nPrávě jsem se vrátil ze čtvtletní porady, cítím se proto čerstvě kvalifikován stanovit od stolu diagnózu. Kontrétní lidé v EU a potom i Zaorálek to udělali z pro ně velmi výnosného a proto všeobecně rozšířeného sportu, rektálního alpinismu. Žádné „vyšší“ pohnutky bych za tím nehledal. Udržet si v těchto pozicicích charakterovou integritu je už prakticky nemožné, i kdyby byl člověk původně svatý.\nDo europarlamentu smějí jen dva Rusové : Předseda Evropského parlamentu Martin Schulz omezil v úterý ruským diplomatům vstup do jeho budov. Smí tam jen ruský velvyslanec při EU Vladimir Čižov a další ruskou stranou předem určený diplomat. Schulz reagoval na seznam evropských politiků, kteří nemohou do Ruska.\nOtázka je, proč by měli být na jednání Europarlamentu nějací Rusové? Jsou snad na jednání Státní dumy nějací Evropané? Ono by to bylo nakonec zbytečné, neb Duma odsouhlasí co jí nařídí Putin. Podobně jako TV odvysílá, soudy odsoudí, úřady odvolají nepohodlného ředitele nebo profesora z VŠ. Takže stačí být na on-line chatu s Kremlem nebo TASSem:-)\n„Ono by to bylo nakonec zbytečné, neb Duma odsouhlasí co jí nařídí Putin. Podobně jako TV odvysílá, soudy odsoudí, úřady odvolají nepohodlného ředitele nebo profesora z VŠ“\nJako kdyby to tady bylo jinak. Až na to, že místo svého, demokraticky zvoleného politika, podporovaného 80-ti procenty obyvatel, máme amerického velvyslance. A pokud se neposlouchá, přijde „únik odposlechů“, udání z NSA/FBI o tajných účtech, ostravský prokurátor nebo přímo barevná revoluce.\nTakže stačí být na on-line chatu s US ambasádou nebo AP/Reuters.\nVážně? Že by USA (CIA) nařídili on-line účtenky u živnostníků, zrušení poplatků v nemocnicích, energetický zákon (dalších 150mld dotací na obnovitelné zdroje, z čehož se musí CIA tetelit blahem) – Mládek, Babiš, Němeček samí proponenti CIA. Zatímco Novotní, Lukoilové, odstavení Kapsche ad. musí být práce nějakého autisty ze CIA co vede ruku FSB:-)\nJinak doporučuji přečíst dnešní Literární noviny a jejich redaktorku Terezu Spencer(ovou), zajisté svoji levicovost jen předstírají, jsou jistě dávno koupeni CIA.\nJedná se o rozhovor s profesorem historie Státního výzkumného institutu při Vysoké škole ekonomické v Moskvě Vadimem Damjem\n„Můžete popsat současnou situaci v Rusku?\nZemě prožívá ekonomickou a sociální krizi. Ruská ekonomika přímo závisí na světových cenách energií. Taková závislost už tu v dějinách byla a ničím dobrým to neskončilo. Ve skutečnosti totiž Sovětský svaz dorazil pád cen ropy a podobná situace nastala na počátku 70. let, kdy se OPEC pokusil uvalit na Západ „sankce“ prostřednictvím ropného embarga. Ceny ropy tehdy vyskočily a SSSR se na této vlně vezl takřka až do poloviny 80. let. Když zase začaly ceny klesat, vláda se ocitla ve slepé uličce, a tak se rozhodla pro perestrojku. Dnes ruská ekonomika na vývozu surovin závisí ještě víc než v poslední dekádě existence SSSR. Ekonomika se měla diverzifikovat, dokud byla situace příhodná, ale nestalo se.\nKdyž nyní někteří politici nebo představitelé opozice tvrdí, že nynější situace je důsledkem střetu se Západem a ekonomické problémy prý vyplývají ze sankcí, je to směšné. Sankce obecný stav ekonomiky jen prohloubily. Ruským hurá-vlastencům je těžké se s tím smířit, protože chtějí věřit, že jejich milovaná země je pupkem světa a všichni ostatní sní jen o tom, jak jí ublížit. Ruská ekonomika ale ve světě žádné vedoucí místo nezaujímá a konkurentům na světovém trhu příliš vrásek nedělá.\nOdkud se vlastně vzal fenomén hurá-vlastenců?\nTo je dávná historie. S určitými výhradami bych to nazval „ruský Výmar“, protože podle mého lze bez ohledu na kulhání některých analogií přirovnat současné společenské nálady v Rusku k těm, které panovaly v Německu po první světové válce. Tehdy se také mluvilo o spiknutí světa proti nešťastné zemi, kterou všichni nenávidí a snaží se ji ponížit. Ze spiknutí jsou viněny konkrétní země, konkrétní národy, různí zrádci a receptem je národní obrození, přijetí myšlenky, že země stojí proti celému světu. Uvnitř země to předpokládá mobilizaci, boj proti zrádcům a podřízení se hierarchii a prioritám národních hodnot. A přesně tytéž argumenty se objevovaly v letech výmarského Německa. Měli tenkrát pocit, že Německo bylo zrazeno. Kým? Podle legendy o „bodnutí do zad“ to měli na svědomí opoziční elementy, revolucionáři, liberálové, stoupenci Antanty a Židé. A odpovědí na zradu těchto protinárodních sil se měla stát nacionální revoluce.\nChcete snad popírat, že hlavní slovo v naší zemi má náš americký protektor, kterému je podřízeno vše, včetně médií ? Dokonce i celý Brusel je mu podřízen. Banky. A brzy bude knuta ještě těsnější, pokud se povede protlačit TTIP.\nJako obvykle odbočujete diskusi mimo téma, protože žádnou odpověď nemáte.\nK citovanému rozhovoru v Literárkách. Jak je vidět, povolání historika je čím dál bližší povolání novináře. Prostě účelová žumpa, výklad historie podle zadání.\nNapř. je jisté, že SSSR nezničil onen proklamovaný Reaganův tah s řízeným pádem cen ropy v 80. letech. Tehdy totiž SSSR vyvážel málo – dělalo to 3% HDP. Jakmile ceny ropy padly, prostě to nahradil vývozem jiných věcí, za které dostal těch pár valut, které bolševici potřebovali hlavně na dovozy embargovaných přístrojů a technologií, kvůli zbrojení a výzkumu. SSSR byl, podobně jako ČSSR vlastně v mnoha ohledech autarkií. Co si nevyrobili, to neměli. Jako u nás. Obchod ani v rámci RVHP příliš nefungoval, jakmile se nějaká výroba nebo vývoj čehokoliv vázal na dovozy a kooperace, skončilo to katastrofou. Relativně nejspolehlivější byly obchodní vztahy ČSSR-SSSR, ti ostatní stáli za nic, včetně NDR.\nDůvody pádu SSSR byly vnitřní, hlavně v politické a psychologické rovině. Rozpadla se jejich rigidní ideologie, kterou nebylo čím nahradit, nešla ani nějak reformovat ani záplatovat – to se ukázalo na marném Gorbačovově pokusu s pěrestrojkou. A také v hospodářské oblasti – všechno bylo orientované na zbrojení, ze kterého žádné technologie nepronikaly do civilní sféry – ačkoliv byly fantastické a mnohdy světově nejvyspělejší. Rigidní, paranoidní systém. Něco velmi podobného se dnes děje ve Spojených státech, v určitém ohledu – na rozdíl od minulých dob jsou vojenské technologie také utajovány i pro vlastní civilní vědu, aplikační vývoj a průmysl.\nStejně tak dnešní Rusko není závislé na vývozu ropy, tak jak tvrdí propaganda. Dělá to asi 18-20% vývozu. Což je zhruba tolik, kolik vyvážejí z oblasti jaderné energetiky, jaderného strojírenství a materiálů. Nic závažného – pokles cen dokáží kompenzovat zvýšenou těžbou a vývozem jiných komodit. Jak je ostatně vidět, tato karta zklamala, stejně jako útok na rubl. Jsou toho plné americké noviny a servery think-tanků. Mnohem více je dočasně poškodily sankce – ale jak jsem už několikrát uváděl, je to v delší perspektivě vlastně výhoda.\nSrovnávat Rusko s třetím světem je úplně švihlé. Úroveň kultury, vzdělání, informovanosti, sociální a zdravotní péče, technologií, základního výzkumu, vývoje, průmyslu, zemědělství, dopravy, … je řadí mezi vyspělé země. Nemají chudinu, slumy, miliony bezdomovců, neumírá se tam hlady nebo na špinavou nepitnou vodu. Nemají tolik dolarů na osobu a rok jako my nebo Západ, ale kvalita života se téměř neliší, v mnohém jsou na tom i lépe. Nesmírně tam sílí střední třída, zatímco na celém Západě střední třída chudne.\nNení to prostě žádná „Horní Volta s jadernými raketami“.\nTo spíše čtvrtinu USA můžete nazvat třetím světem. S nedostupnou lékařskou péčí, nepitnou vodou, s nedostupným vzděláním, s mizernou bezpečností, nulovou sociální mobilitou, závislou na milodarech a poukázkách na jídlo. Bydlící ve slumech. Viděl jste někdy „mobil home“ parky u velkých měst ? USA verze jihoamerických favel. Otřesné !\nNejste náhodou vzorem pro české dojnice, které po ruském embargu na naše mléko zvýšily dojivost pod heslem „Ani litr mléka Putinovi!“?\nKdyby byl Fagan hospodský, určitě by měl na pípě ceduli „Rusům nenaléváme“ a na zdi „Putiny neobsluhujeme“. Ještě bych to vylepšil o nápis na chlívku „Ruskou federaci zhatí, naši vepři boubelatí“.\nMně je celkem jedno, jak si co kdo v Rusku organizuje. Zato mi vadí buzerace od EU, která je dneska už horší než ta od RVHP.\nNevím, kolik z normálních Čechů sleduje ruskou TV. Takže stejně jako u Zemanových Kund i tady většina lidí by vůbec nic nevěděla, kdyby to někdo úmyslně nerozmazával. A co je hlavní výsledek tohoto rozmazávání? Vyvolávání nenávisti a strachu z neexistujících nebezpečí.\ntaké to nevím,ale myslím si,že ten dokument z místních už někdo viděl,ale ještě jsem si nepřečetl žádný názor co na to říká,no a mě by vážně zajímaly názory místních pamětníků na tento dokument.\nChcete říci, že něco nevědět je pak lepší, než vědět? Myslíte, že tedy neznat, nevědět co je napsáno v Mein Kampfu anebo v Poučení z krizového vývoje je lepší, protože ono „vědění“ (to je krásná sisyfovská absurdita, že?) podle vás vyvolává nenávist…\nPak bychom nesměli číst Marxe ani Hayeka, Friedricha Nietscheho nebo Vilfreda Pareta. Ale máte přeci jen pravdu v tom, že když budu parafrázovat, pak – kolik tak asi „normálních Čechů“ něco od výše uvedených autorů četla…:-)\nPlácáte kraviny. Jsou věci nepodstatné a často i překroucené, ze kterých se dělá obrovský humbuk a věci podstatné jsou buď zamlčovány zcela nebe aspoň podobnými hovadinami potlačovány. Proč se třeba nikdo stejnou intenzitou nevěnuje TTIP?\nProč by se neměl věnovat, chcete odkazy na meetingy, webinář v EU parlamentu, evropské občanské iniciativy? Co je podle vás nepodstatné? Když někdo ve své státní TV obviní dodnes žijící občany státu, který už jednou napadl a okupoval, tak když je označí jako fašisty a esesáky, lidi, kteří jsou členy naší současné politické reprezentace a má to takovou intenzitu, že se tím zjevně cítí být napaden i sám prezident republiky? Nebo máte nějaké vlastní filtry, např. že co nevidím to prostě není, jak jste podotkl výše?\nVíte, že vaše úporná snaha zachování politické linie když narazí na práh citlivosti, který cítí a dává najevo i sám prezident Zeman, pak je zábavné sledovat vaši dezorientaci? Snaha zlehčovat a bagatelizovat ducha brežněvovského totalitarismu nebo snad napadat a dehonestaci ty, co toto kritizují jako zaprodance CIA nebo snad zkoušíte že je to prostě fake, či snad omyl, přehmat anebo blbost co mě nezajímá, tak neochota říci – vypovídá to cosi o tom, kdo tuto informaci vypustil a o jeho loutkovodičích, a že to je prostě úlet Putinovy kágébácké propagandy (psát o srpnové invazi v červnu, krátce poté, co to vypadá, že hlavní protagonisté ve FIFA co zařídili ruské konání MS světa ve fotbale půjdou do chládku a hrozí zrušení této další státně-propagandistické akce Putina). Pravda, kam by stejně nikdo nepřijel, ať už proto, že by jim Rusové sami zakázali vstup anebo by to bylo stejné jako 9.5. na Rudém náměstí.\nA to nezmiňuji vše to další, co Rusové vnímají jako řízené spiknutí Západu. Jako třeba že se Rusům rozpadá jejich nová cesta ropovodu, Řecko má tak týden do krachu a vypukne tam asi větší humanitární katastrofa než v období Výmarské republiky v Německu (umocněná řízeným exodem uprchlíků z Turecka především na ostrovy Kos, Rhodos, Lesbos a Symi), Makedonie je na prahu barevné revoluce, kdy proti místnímu neokonzervativci typu Klause/Orbána, stojí levicoví spojenci ze sociální demokracie a liberálů a skončil bych že situace na Donbase je taková, že místní klanoví se vraždí navzájem a Moskva od nich dává ruce pryč, protože vidí, že oni si vážně myslí, že mohou v Evropě v 21. století vytvořit pomocí znárodnění a lidových sovětů řídit ekonomiku a být v komplianci s ekonomickým mainstreamem včetně samotného Ruska, pak natočit podobně propagandistický dokument jako od Riefenstahlové „Triumf vůle“.\ntady mi vypadla věta….že mohou v Evropě v 21. století vytvořit pomocí znárodnění a lidových sovětů řídit ekonomiku a být v komplianci s ekonomickým mainstreamem včetně samotného Ruska, pak natočit podobně propagandistický dokument jako od Riefenstahlové „Triumf vůle“, je snad jen jedinou obranou jak vysvětlit lidu, že nejen že nebudou Ruble navíc, ale nebudou ani tyrády na uchlácholení si své národní hrdosti a pocitu, že jsme to tomu Západu zase natřeli…\nŠtětinovská odpověď. Když se divákům nelíbilo, že jsou o Ukrajině informováni jednostranně, odkázal diváky na internet. Já jsem se ptal právě na TTIP, který se ani v minimálním natož v aspoň rovnocenném rozsahu v mainstreamu nezmiňuje. Kolik lidí má čas i chuť si tyhle informace vyhledávat. A vaše katastrofické scénáře jsou vhodné maximálně pro tvůrce hollywoodských béčkových až céčkových thrillerů.\nTady máte portál evropské poslankyně za německé Zelené (které já osobně moc fandím, nejen proto, že jako rodačka na počátku 80.let v někdejší NDR má názory na totalitu stejné jako já, že její názory a německé strany Zelených na Putinův režim je stejný jako třeba někdejší režim íránského šáha Páhlavího anebo že navrhuje ne potápět lodě s uprchlíky, ale naopak, ty naše evropské lodě posílat ke břehům s uprchlíky a sami se je pokoušet zachraňovat a převážet k nám) nakonec je skutečně LEVICOVÁ strana EVROPSKÉHO formátu. U nás by byla brána asi jako „pravdoláska“, ekoteroristi nebo podporovatelé zvrácených sexuálních směrů, českých nepřizpůsobivých a islamistů.\ntady máte její video – STOP TTIT!\nJe to marný, je to marný… Je to marný. Já to chci vidět v našem českém státem podporovaném mainstreamu. Já si nebudu nic vyhledávat a ještě k tomu překládat. Proč tady na toto téma nevystupuje modrá Fiala, fialový Kníže a pestrobarevný Zaorálek? Prostě píšete nesmysly a dál na vás už reagovat nebudu.\nPane Bavore, někdo z mainstreamu se TTIP přeci věnuje a přináší osvětu hlupákům.\nP.S. Autor vystudoval mezinárodní politiku a ekonomickou žurnalistiku na pražské VŠE, takže vyjádřeno slovníkem redaktora Stuchlíka: tu „hloupou proamerickou agitku“ neomlouvá ani to, že autor tématu nerozumí a jen dostal od šéfa úkol něco sepsat.\nNení možné hrubě zkreslovat pravdu? Od kdy, proboha? Vždyť to se děje všude dnes a denně, (i v naší veřejnoprávní ČT,) jakmile zpravodajství a dokumentaristiku nahradí propaganda úzce propojená s huráaktivismem a občas i nebetyčným fušerstvím.\nJe od něj hezké, že protestoval, ale.. Docela by mě zajímalo, jestli se ministr Zaorálek někdy odhodlá předvolat velvyslance Norského království, aby u něj osobně a rozhodně protestoval proti tomu, že norské úřady v rozporu s platnými mezinárodními úmluvami zadržují české občany a pokouší se je zbavit kulturních vazeb a schopnosti mluvit rodným jazykem pod záminkou jejich „ochrany.“ To osobně vnímám jako mnohem akutnější problém, než nějaký „dokument“ o roce 1968.\nPan ministr Zvorálek si zavolal pana velvyslance RF na kobereček, protože v Rasii natočili dokument o r. 68, který údajně nebyl pravdivý. Nevím, neviděl jsem ho. Pan Šapiro se se.e do našich záležitostí dle požadavků USA a pan Zadolárek si ho na kobereček nepozve. Pud sebezáchovy se tomu říká. On by totiž nestačil počítat schody, jak by z ministerstva letěl.\nA takový menší výňatek od Terezy\nAnalytička upozorňuje, že německý vývoz do Ruska v roce 2014 v důsledku západních sankcí a odvetného ruského embarga poklesl o celých 18 procent, zatímco dovoz z Ruska propadl o sedm procent. Německé podniky tak přišly asi o sedm miliard eur.\nWilfried Scharnagl, jeden z lídrů bavorské CSU, která je sesterskou stranou kancléřčiny CDU, řekl v rozhovoru pro deník Bild: „Žádný ruský vůdce, ať už car, prezident nebo nějaký jiný lídr, by nemohl nečinně přihlížet, jak Ukrajina spolu s Krymem vstupují do NATO, načež by v Sevastopolu začal velet americký admirál“.\nScharnagl také poukázal na fakt, že obyvatel Krymu se loni nejdříve zeptali na názor, který mohli vyjádřit v referendu. A také upozornil na to, že když Chruščov v roce 1954 jedním tahem pera v rozporu s mezinárodním právem sebral Krym Rusku a věnoval ho Ukrajině, Západ nijak neprotestoval.\nObchod mezi Ruskem a USA loni vzrostl\nNěmecký týdeník Der Spiegel zase píše o tom, že zatímco evropské firmy kvůli sankcím jen ztrácejí – za loňský rok v unijním průměru deset procent a za první dva letošní měsíce meziročně třetinu – americké firmy v Rusku uzavírají lukrativní smlouvy. „A tak obchod mezi USA a Ruskem za rok 2014 vzrostl o šest procent,“ podotýká Spencerová.\nNapříklad americký výrobce vrtulníků Bell uzavřel dohodu s ruským výrobcem vrtulníků, který je součástí koncernu Rostěch a patří Sergeji Čemezovovi, oligarchovi z Putinova nejbližšího okolí, jenž je na unijním sankčním seznamu. Sankcí se nezalekl ani Boeing, který má v Moskvě dál vlastní vývojové středisko s 1 200 zaměstnanci.\nNaopak Siemens měl stavět vysokorychlostní železnici z Moskvy do Kazaně. Ale nepostaví ji. „Ještě před ukrajinským konfliktem měli Němci přednostní právo, dnes tu trať vybudují Číňané,“ cituje Der Spiegel informovaný zdroj.\n„Zdá se tedy, že Německo – v čele Evropské unie – může být aktuálně vnímáno jako hlavní poražený v geopolitických hrách mezi USA a Ruskem,“ podotýká Spencerová.\nA já bych k tomu dodal, co na tu Angelínu musí amík vědět, že je schopna prodat vlastní stát za mísu čočky? Je přece nemyslitelné, že by tyto informace neměla. A už vůbec nechápu, proč si to místní nechají líbit.


Šéf Komerční banky protestuje proti pokutě. Stěžoval si u ministra průmyslu | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\n10. 5. 2014 08:21 / 2 minuty čtení\nKomerční banka pokuta půjčky Česká obchodní inspekce\nŠéfovi Komerční banky Albertu Le Dirac’hovi se nelíbí pokuta za údajně chybný výpočet ceny půjček pro Essox, kterou firmě udělila Česká obchodní inspekce. Le Dirac’h se obrátil na ministra průmyslu Jana Mládka, proti sankci se prý hodlá bránit.\nKvůli pokutě za sporný výpočet ceny půjček na ojetá auta pro firmu Essox si šéf Komerční banky vyměnil korespondenci s ministrem průmyslu a obchodu.\nAlbert Le Dirac’h napsal Janu Mládkovi, že se hodlá proti trestu od České obchodní inspekce, která je podřízená ministerstvu, bránit všemi dostupnými prostředky.\nUvedl to deník MfDnes. Ministr průmyslu a obchodu nechtěl dopis komentovat s tím, že nemá souhlas ředitele Komerční banky se zveřejněním korespondence.\nLe Dirac’h je zároveň členem dozorčí rady splátkové firmy Essox, která dostala za chybu v ceně půjčky (tzv. RPSN) v autobazaru od inspekce před dvěma měsíci dvoumilionovou pokutu.\nEssox nechtěl dopis komentovat. „Komerční banka je přesvědčena, že způsob výpočtu RPSN používaný společností Essox byl v souladu se zákonem“, uvedl mluvčí banky, která je většinovým vlastníkem Essoxu.\nKomerční bance klesl zisk o 2,1 procenta. Nedařilo se ani její francouzské matce - čtěte ZDE\nŠéf Komerční banky Dirac'h: Kampeličky by měly být zrušeny, představují riziko pro trh - čtěte ZDE\nNadace Komerční banky Jistota podpořila částkou 689 908 korun Hospicové hnutí svaté Zdislavy. Dar hnutí využije na vybudování nového hospice v...


Štafle (TV film) (1974) | ČSFD.cz\nČeskoslovensko, 1974, 38 min\nJiřina Bohdalová, Vladimír Menšík, Josef Vinklář, Daniela Kolářová, Václav Postránecký, Stella Zázvorková, Ludmila Píchová, Vlastimil Hašek, Boleslav Skalski, Miroslav Masopust, Jiří Ornest\nSituační komedie Viktora Dusila o tom, jaké zmatky může přivodit obyčejná pomůcka v domácnosti... Manželé Emil a Eva (V. Menšík a J. Bohdalová) se chystají na večírek ke svým známým Rubešovým. Přípravy vrcholí, když tu jejich malý syn uvězní maminku i tatínka v bytě štaflemi, které upadly a nešťastně se vzpříčily mezi koupelnou a obývacím pokojem. Rodiče se nemohou dostat ven a chlapec nemá sílu jim pomoci. Rubešovi (D. Kolářová a J. Vinklář) i s přítelem (V. Postránecký) už netrpělivě čekají na hosty, a tak manželům zatelefonují. Malý syn jim ale sdělí, že rodiče jsou zavření. Tento nešťastný výraz v Rubešových probudí podezřívavost. Nedorozumění se množí, charaktery se odhalují...(Česká televize)\n"Dělej něco ty, vždyť máš průmyslovku." Já tedy nemám průmyslovku, kladku přes zavřené dveře instalovat neumím a ani nenosím kšandy, ale spadnuté štafle bych určitě nějakou fintou přelstil. Nicméně trubač Emil, protivná Eva a jejich retardovaný Miloušek tu osamělou slovní přestřelku rozjeli docela slušně. Navíc jsem se dozvěděl, co je to vertikální byt a jen doufám, že tuto informaci nebudu muset nikdy využít.(18.6.2018)\nKrásně poplatný normalizační strach, že SNB jde uplně po všech, a že na každého se dá něco najít...(5.10.2017)\nVýborně obsazená komedie, která je ale také v jistém ohledu paralyzující sondou do ustrašených životů zdánlivě slušných obyvatel socialistického Československa. Manželské přestřelky Jiřiny Bohdalové a Vladimíra Menšíka jsou jako obvykle na jedničku.(23.10.2017)\nVelmi debilní zápletka se štaflemi spadlými napříč chodbou tak, aby se nedaly otevřít dveře po stranách. Režisér i herci se sice velmi snaží, aby ta stupidita byla co nejmíň vidět, takže se ani jeden z uvězněných ve skutečnosti dvakrát nepokouší o záchranu (snaha obou je raději utnutá tím, že se jakože zraní, přitom u Bohdalky je jasně vidět, že by to v pohodě zvládla, o Menšíkovi nemluvě) a důraz je kladený na křičící dialogy, které naštěstí jedou v nejlepších intencích Bohdalka - Menšík. Dojem ale zase trochu kazí jejich fakan, který měl být evidentně mladší, jenže to by zase nepobral, co po něm režisér chce, takže výsledkem je asi desetiletý a poměrně MOHUTNÝ kluk, u kterého máme uvěřit, že aspoň o kousek nepozvedne štafle a vůbec že mluví a jedná jako kokot.(7.10.2017)\nMalá, ale sympatická televizní komedie s luxusním obsazením a triviální zápletkou. Manželé Bohdalová a Menšík se chystají na návštěvu k přátelům, jejich syn však shodí v chodbě žebřík a oba dva tak zablokuje v koupelně a v pokoji. Nastalá situace samozřejmě vytvoří prostor pro vyříkání si všemožných osobním útoků. K tomu ještě zaplete situaci veřejná bezpečnost, která do domu dorazí a jednoho z kamarádů, který šel prozkoumat situaci, uvede v omyl. V té chvíli se odkrývají charaktery přátel uvězněné dvojice. Film stojí a padá na komediálním talentu Bohdalky a Menšíka, bohužel se tentokrát nedočkáme žádných vtipných perel, jen sem tam je slušně úsměvná hláška. Ale i tak snímek, který diváka potěší. Škoda jen totálně škrobeného konce. PS: v jedné scéně s Bohdalkou uvězněnou ve dveřích je hezky vidět, jak má dveře zablokované dřevěným špalíčkem a ne štaflemi.(15.9.2018)\nStella Zázvorková, Boleslav Skalski, Ludmila Píchová\nmanželé, syn, sousedi


Google potvrdil, že ukončí Allo. Hangouts Chat a Meet budou i pro běžné uživatele – Živě.cz\nGoogle Hangouts | Google Allo a Duo\nKarel Kilián 6. prosince 2018\nčlánek Sir David Attenborough: „Kolaps civilizace je na obzoru.“ SDÍLET NA FACEBOOKU TWEETNOUT\nGoogle si v segmentu komunikačních služeb počíná tak trochu jako slon v porcelánu. Nutno uznat, že některé jeho kroky z poslední doby nepůsobily zrovna logicky. Nyní se konečně začíná vyjasňovat v tom, jaké programy a služby bude svým uživatelům v budoucnosti nabízet.\nPodle původních zpráv se měla komunikační služba Hangouts zaměřit výhradně na podnikovou sféru. Běžným uživatelům chtěl vyhledávací gigant nabízet aplikace Allo a Duo. Situace se však začala radikálně měnit počátkem tohoto týdne.\nŠéf Google Hangouts Scott Johnston na Twitteru uvedl, že „Uživatelé Hangouts budou migrováni do služeb Chat a Meet. Ačkoli to bude mít za následek ukončení klasické služby Hangouts (jak ji nyní nazýváme), neznamená to, že ukončíme podporu pro podporované produkty: zasílání zpráv a schůzky.“\nV tom okamžiku to vypadalo, že uživatelé budou mít k dispozici nakonec čtyři aplikace: Allo, Duo, Chat a Meet. Ani to však již v tuto chvíli není pravda. Google totiž na svém oficiálním blogu publikoval příspěvek, ve kterém vysvětluje své další plány.\nAllo skončí v březnu, Duo zůstává\nV úvodu potvrzuje, že počátkem tohoto roku byl pozastaven vývoj aplikace Allo. Některé oblíbené funkce – například chytré odpovědi, podpora GIFů a možnost komunikace z počítače – byly implementovány do aplikace Zprávy, což naznačilo i další vývoj situace.\nPrvním zásadním faktem je, že konec března bude také znamenat konec služby Allo. Google doporučuje uživatelům vyexportovat z aplikace stávající historii konverzace a poskytuje k tomu návod.\nVyhledávací gigant se rozhodl na Androidu vsadit na svou aplikaci Zprávy (Messages), přes kterou lze komunikovat jak z telefonu, tak přes webové rozhraní. V portfoliu nadále zůstává aplikace Google Duo, primárně orientovaná na videohovory.\nHangouts Chat a Meet pro všechny\nHangouts, respektive Hangouts Chat a Hangouts Meet, budou i nadále primárně mířit na korporátní klientelu. V nadcházejících měsících přibude do Chatu možnost přidat účastníky mimo organizaci. Cílem je poskytnout způsob, jak zůstat v kontaktu s klienty, prodejci, partnery a dalšími důležitými lidmi.\nV textu se dále píše, že „Hangouts Chat a Meet se primárně zaměřují na týmovou spolupráci zákazníků G Suite a od určitého okamžiku budou k dispozici i pro stávající uživatele služby Hangouts.“ Tím se v podstatě potvrzují původní slova Scotta Johnstona.\nZprávy a Duo tedy budou primárním komunikačním prostředkem pro běžné uživatele, zatímco Hangouts Chat a Hangouts Meet se orientují na týmovou spolupráci. I tyto dvě aplikace však budou k dispozici všem.\nDiskuze (3) › Další článek: Sir David Attenborough: „Kolaps civilizace je na obzoru.“\nTémata článku: Google, Android, Komunikace, Twitter, Chat, Google Hangouts, Instant Messaging, Google Duo, G Suite, Google Allo a Duo, Zprávy, Korporátní klientela, Messages, Aplikace allo, Podporovaný produkt, Podniková sféra, Porcelán, Chat a Meet, Poslední doba, Vyhledávací gigant, Hangouts Meet, Aplikace Zprávy, Webové rozhraní, Hangouts, Uživatel Hangouts


Edgar Inteligentní power drink 600g Mango Vegan Kód: EDGAR600MV_600g Novinka\nEdgar Inteligentní power drink 600g Citron Kód: EDGAR600C_600g Novinka\nEdgar Inteligentní power drink 600g Mango, 600g Kód: EDGAR600M_600g Novinka\nInov-8 Base Elite SS Purple Kód: 000279-PL-01 Novinka\nInov-8 Base Elite LS Purple Kód: 000277-pl-01 Novinka\nCraft Lux Short Top W Black dámská Kód: 1906467-999506 Novinka\nCraft Lux Short Top W Nox dámská Kód: 1906467-373712 Novinka\nHoka One One Speedgoat 3 M Kód: 1099733-EBLC Novinka\nHoka One One Arahi 3 M Kód: 1104097-DBSTB Novinka\nHoka One One Bondi 6 W Kód: 1019270-MIDP Novinka\nHoka One One Bondi 6 M Kód: 1019269-DBBC Novinka\nSkinners Green Kód: SKINNERSGREEN Novinka\nSkinners Blue Kód: SKINNERSBLUE Novinka\nSkinners White Kód: SKINNERSWHITE Novinka\nSkinners Pink Kód: SKINNERSPINK Novinka\nTipy na trailové běhy: Na Králičák 12.07.2019 - Pravá a nefalšovaná moravská trailová klasika. Kdo nebyl u slona, není běžec ani turista, je to pecivál a nic neví o životě. Nový tip na trailové běhy Venduly Horčičkové vede právě tudy až k vrcholu Kralického Sněžníků. Velice osvěžující, že? Celý článek\nNováček v týmu: Petr Pavliš 01.07.2019 - Běhy dlouhé 150 kilometrů pro něj nejsou problém. Abychom byli přesní - běhy v horách. Nerad to vzdává, protože říká, že, když to vzdáte jednou, vzdáváte to pak už pořád. Jak to ale vypadá, když i jemu dojdou síly? Seznamte se s Petrem Pavlišem, novým členem našeho týmu. Celý článek\nReport: Horská výzva v Beskydech 26.06.2019 - Horská výzva. Legendární závod. Jaké to je zaběhnout si ho poprvé? Dneska tu máme report Anny Marie Cudrákové, která si závodem prošla, nebo spíš proběhla. O tom, jaké na vás čekají krizičky a co pomáhá si přečtěte v novém článku. Celý článek\nKteré boty obout na Horskou výzvu, B7 a jiné horské závody? 21.06.2019 - Dlouhý horský závod většinou běžíte proto, abyste něco zažili. Nádherné horské scenérie, pořádnou partu běžců, nadšení při startu i vyčerpání v cíli. Aby se ke všem těm zážitkům nepřidaly puchýře a otlaky na nohách, máme pro vás pár tipů na boty, které se hodí na Horskou výzvu, Beskydskou sedmičku, Hostýnskou osmu a podobné trailové závody. Celý článek\nDalší příspěvky v magazínu


Hotely Willits - Search on KAYAK\nHotely v Willits\nVyhledávejte hotely v Willits na stovkách stránek pro cestovatele zároveň.\nWillits, CA, Spojené státy\n2 682 Kč Průměrná cena (pá a so) za 2 poslední týdny.\nNejlepší hotely v Willits\nNejvíce doporučované hotely v Willits\nSuper 8 by Wyndham Willits - Willits - Budova\nHoliday Lodge - Willits - Ložnice\nBest Western Willits Inn - Willits - Salónek\nLark Motel - Willits - Budova\nWestern Village Inn - Willits - Ložnice\nTropical Inn The Redwoods Retreat Forest View - Willits\nTropical Inn The Redwoods Retreat Forest View\nKdy rezervovat hotel v Willits\nTOP tipy, jak najít ideální nabídky hotelového ubytování v Willits\nHledáte-li levný hotel v Willits, měli byste zvážit pobyt mimo sezónu. V měsících prosinec a listopad najdete v Willits levnější ubytování.\nCeny hotelových pokojů se liší v závislosti na mnoha faktorech. Dnem s nejlepšími nabídky hotelového ubytování v Willits je však sobota. Naopak, nejdražším dnem bývá většinou čtvrtek.\nNejčastější dotazy týkající se rezervace hotelu v Willits\nJsou hotely v destinaci Willits v období krize v souvislosti s koronavirem (COVID-19) bezpečné?\nHotely představují bezpečné prostředí pro cestovatele, za předpokladu, že jsou v souvislosti s koronavirem (COVID-19) provedena řádná sanitační opatření. Doporučujeme však, abyste se v souvislosti s bezpečnostními opatřeními pro hotelové ubytování v destinaci Willits obrátili na místní úřady.\nKolik stojí hotel v destinaci Willits?\nPrůměrná cena pokoje pro dva v Willits je 2 741 Kč/noc. Uživatelé stránek KAYAK našli v posledních 3 dnech skvělé nabídky za pouhých 1 644 Kč/noc.\nJak mohu najít hotel v centru města Willits?\nPoté co začnete s vyhledáváním hotelů na stránkách KAYAK, své hledání můžete zúžit na základě konkrétní městské části. To vám umožní vybrat městské části v centru města Willits. Vyhledávat můžete také prostřednictvím mapy města, kde si můžete vybrat konkrétní místo, jako například centrum města Willits.\nKde se v Willits ubytovat?\nPomocí naší mapy najdete ideální ubytování v Willits. Zobrazí se na ní přesné umístění jednotlivých hotelů.\nHotelové nabídky Willits. Vyhledávejte hotely v destinaci Willits. Najděte levné hotelové pokoje v destinaci Willits. KAYAK vyhledává na stovkách stránek pro cestovatele a pomůže vám najít levné hotely a zarezervovat si pokoj, který vám bude nejvíce vyhovovat.


JenProŽeny » Naučte se fandit sama sobě\nNaučte se fandit sama sobě\nPřichystali jsme pro vás návod, díky němuž se stanete svou vlastní roztleskávačkou – a zvítězíte!\nI bojovnice s nejostřejšími lokty potřebují čas od času povzbudit. Chodíte na vysokou školu a čeká vás zkouškové období? V práci před sebou máte důležitou prezentaci? Potřebujete zmobilizovat každou kapku svého sebevědomí, jenže všechny osvědčené metody zklamaly?\nPovzbuzovač č. 1 -> Zhmotněte si úspěch\nDen před důležitou pracovní schůzkou si na záznamník namluvte vzkaz, který vám připomene, jak jste šéfovi natrhla triko (spíš sako) v kuželkách nebo jak jste se vytáhla na minulé prezentaci.\nProč to funguje: Důkaz toho, že jste už leccos zvládla, vás naplní sebedůvěrou. Buďte konkrétní: „Teda, Jiřko, na poslední poradě jsi měla na všechno argument. Ty na to prostě máš!“\nPovzbuzovač č. 2 -> Chovejte se k sobě jako k VIP\nAž příště budete večer doma sledovat televizi, přítel neznámo kde, rozmazlete se sama. Bouchněte láhev sektu, kterou už skoro rok světíte v lednici pro „zvláštní“ příležitost. Rozložte se na pohovku a užívejte si bublinek.\nProč to funguje: Uvědomíte si, že se můžete cítit parádně i bez přispění druhých. Tohle vědomí vás báječně uklidní a dodá vám sebedůvěru.


Středomoří na náplavce – iPětka\nNejvětší přehlídka oblíbené středomořské kuchyně na vás čeká 27.4.2019 na Smíchovské náplavce. Ke středomoří neodmyslitelně patří ryby, ústřice, mořské plody, speciality z grilu, pizza, ale také víno a prosecco.\nNávštěvníci budou mít na výběr z různorodých pokrmů z italské, francouzské, španělské, řecké nebo chorvatské kuchyně. Součástí festivalu budou také stánky s delikatesami, kde nebudou chybět olivy a olivové oleje, pesta, makronky nebo rolovaná zmrzlina.\nDoprovodný program, který dokreslí pohodovou středomořskou atmosféru, bude probíhat během celého dne. Pojďte se s námi na jeden den přesunout do několika oblíbených středomořských zemí najednou.\nVíce informací najdete na www.foodevent.cz, Instagramu @foodeventcz nebo Facebooku Středomoří\nKdy: 27.4.2019 od 10:00 do 19:00


Kurz plavání a potápění aneb umí ohaři plavat ? - Hyena skvrnitá\nPublikováno 3.7.2017 24.8.2017 Od Hyena skvrnitá\nPlánovaná nedělní procházka kolem vody se vydařila. Vltava je na toto naprosto skvělá. Chtěli jsme nějaký krátký ale dostatečně “náročný” výletík tak na jeden a půl hoďky, abychom unavili sebe a hlavně Hyenu a také aby to nebylo moc daleko. A protože jsme měli cestu do Troji spojili jsme nutné s užitečným. To, co je v nadpisu, tedy plavání a potápění nebylo v plánu cesty ani náhodou, ale o tom až dále. Auto jsme nechali na kopci v Bohnicích. Za prvé se tu dá v pohodě všude zaparkovat (zatím) a za druhé jako výchozí bod na výlety po okolí a také rychlé seběhnutí k Vltavě je to naprosto optimální.\nProběhli jsme ulicí U Pentlovky směrem k Bohnické vyhlídce a potom pěšinkou mezi keři dolů k řece. Místní tuto zkratku dobře znají, u řeky jste ani ne za 10 min. Hyena z kopce táhla jak naloženej vlak, asi už se těšila k vodě. Vůbec se jí nedivím, horko bylo tedy k zalknutí. Klopýtali jsme přes kameny a staré zbytky schodů co tu kdysi bývali a keře kolem nás a nad námi tvořily zelený tunel. Cesta byla rozbitá, Hyena jak nadopovaná takže jsem jí musel hoodně brzdit abych to nedal dolů ve skluzu po zadku. Alespoň to slunce tolik nepražilo. Pak tunel najednou skončil.\nStaré oprýskané vilky dole v ulici V Podhoří jako by nás přenesly někam někam úplně jinam. Skoro jak nějaká stará přístavní čtvrť. Od řeky foukal teplý vítr a nebýt v Praze připadali bychom si jak někde u moře. Kdysi to tu býval zapomenutý kout světa kam nikdo nechodil. Od té doby co kolem řeky vede cyklostezka do Řeže a dál je tu nepoměrně živěji.\n3.7.2017 - kolem Vltavy\nmalý výlet kolem Vltavy ... umí ohaři plavat?\nV Podhoří Praha, Česko (Navigovat)\n3.7.2017 - kolem Vltavy 50.131528, 14.403591 malý výlet kolem Vltavy ... umí ohaři plavat? V Podhoří Praha, Česko (Navigovat)\nMístní psi u vilek nás vítali hlasitým štěkotem, asi se jim nelíbila přítomnost Hyeny. Přeci jenom další pes v ulici to je nepřijatelný vetřelec … vrrrrrr … potřeba vyštěkat do němoty … vrrr .. odehnat pryč … tady nemá co dělat. Hyena si jich ale nevšímala a táhla dál k vodě. Když na to přijde, tak role flegmouše jí někdy docela jde (vyjímečně). Přešli jsme cyklostezku a po říční navigaci pokračovali dál kolem vody.\nNavigace skončila a my chtě nechtě museli jít kousek po cyklostezce. No nic, alespoň potrénujeme klid u nohy. Je to pouze malý kousíček cesty. Prázdniny ještě pořádně nezačaly, takže cyklistů ani bruslařů tu mnoho nebylo. Před přívozem u Zámků jsme se na chvíli zastavili. Je tu taková malá loučka kde se dá na chvilku u vody sednout, Hyena alespoň namočí tlapy ve vodě. Taky že ano, hned jí byla voda až po pás. Hyenu voda bavila, tak co jí hodit kousíček od ní klacek, ať ho zkusí z vody přinést, je tu mělko nemůže se nic stát. Fakt skvělej nápad to byl. Hyena klacek hned zaregistrovala a skokem překonala těch 50cm ke klacku jako nic a ….\n… pak se stalo několik věcí najednou … Hyena nám zmizela ze zorného pole … zaskočilo mi, čelist mi padla až na zem, hledat ji teď nebudu … popadám stopovačku kterou jsme ji pro jistotu nechali a tahám … sakra proč je tak dlouhá … zamotal jsem se do konce šňůry … konečně nahmatávám správný konec a zběsile tahám. Nevím proč, ale naskakuje mi ta pohádka o tahání řepy … myška, kočka, pes a já nevím kdo ještě …. pitomou myšlenku zaháním a soustředím se na konec stopovačky …\n… ohromnej gejzír vody mě vrací zpátky do reality. Co se to vyvalilo na hladinu? Ne sumec to nebude. Hyenina mokrá hlava se objevuje nad hladinou … kope zběsile nohama a skáče ve vodě jak koza. Přední tlapy zabírají jako parník a evidentně styl čubička zůstal od dob vlků hluboce zakotven v genech. Voda cáká až na břeh. Vesele vyskakuje na břeh. Padám na zadek. Hyena se způsobně otřepe a mrská si u toho ocasem. Jsme mokří jako kdyby jsme se koupali my a ne Hyena. Uff, to bylo něco. Otírám pot z čela … Hyena hledá další klacek. Vidím jí to na očích, že by ho chtěla opět hodit do vody. Na to zapomeň ! Hledám prášek na uklidnění. Nic nenacházím. Hyena pobíhá vesele okolo jako by se nic nestalo.\nOsycháme pomalu na břehu a já přemýšlím o ohařích. Plavat umí, ale že by i potápět? Ne nadarmo se píše že to jsou všestranní psi. Už vím konečně co to slovo znamená.\nPokračujeme dále kolem psího útulku v Troji. Koukám že jeden ze psů v kotcích je němec. Dokonce stejný černý bělouš jako Hyena. Proboha jak může němec skončit v útulku? Když si pořizuju psa a ohaře obzvlášť, vím přece co mě čeká. A že by se zaběhl … dneska, když jsou všichni psi čipovaní a dohledat majitele je na pár kliknutí myši? No nic. Pokračujeme lesní pěšinkou nahoru do kopce. Hyena je už je skoro suchá a objevuje hromadu klacků připravenou u ohniště asi na opékání buřtů. Chvilku se zastavujeme. Po ohlodání všech asi 380 klacků stoupáme stále nahoru. Odbočujeme doprava a po hřebeni pomalu postupujme dále. Je zde krásná vyhlídka na celé údolí Vltavy a na Sedlec naproti. Vilkami na kraji Bohnic se vracíme pomalu k autu. Pěkný výletík to dnes byl. Už se těšíme na další. Snad Hyena nebude chtít opět objevovat vodní říši …\nRubrikycestování a výlety ŠtítkyHyena, Německý ohař, plavání, Praha, Vltava, voda, výlet\nPředchozí příspěvekPředchozí Odpolední výletík – Dívčí hrady\nNásledující příspěvekNásledující Jizerka-Orle-Jizerka aneb trek s Hyenou po Jizerkách


Za divadlem do Hradce (No. 1) – Divadelní noviny\nPominuli leteckou variantu, která přichází v úvahu u movitějších diváků vlastnících soukromý okřídlený stroj (na severním okraji Hradce Králové se totiž nachází regionální letiště se dvěma vzletovými a přistávacími drahami), může průměrný návštěvník mezinárodního festivalu Divadlo evropských regionů volit mezi třemi dopravními možnostmi – vlastním nebo zapůjčeným vozem, autobusem či vlakem. Autem dojede do centra dění na Velké náměstí, otrlejší přímo před Klicperovo divadlo. Cestující hromadným dopravním prostředkem se k festivalovému srdci přeci jen půlhodinku projde.\nLetošní jubilejní dvacátý ročník odstartoval v sobotu 21. června a již tradičně je rozštěpen do dvou částí – hlavního programu situovaného do Klicperova divadla, Divala Drak, Studia Beseda a Open Airu rozesetého po čtrnácti stageích, jehož duší, především po setmění, jsou Žižkovy sady.\nJá přicestovala do královského města až během nedělního dopoledne, v následujících odstavcích tedy předkládám k ochutnávce svůj divácký balíček sestavený z produkcí druhého festivalového dne.\nVe Stanu nočního kozodoje se jednou ze svých rebelujících taškařic Cela představila, jak sama sebe definuje, punková odnož libereckého divadla, Divadlo F. X. Kalby. Trojice mladých herců – Barbora Kubátová, Jakub Albrecht a Tomáš Dianiška – se s námi podělila o autentický zážitek umělce na hraně zákona, kterého tvorba dostane až do kriminálu. V úvodu nám oznamují, že byli skutečně během jedné streetperformance, kdy sprejovali logo na fasádu domu, zatčeni policejní hlídkou a strávili jednu noc v cele předběžného zadržení. Noc prožitá za mřížemi jim posloužila jako materiál pro novou divadelní hříčku. Euforie z absurdity situace se během noci proměňuje v pocity bezmoci, ponížení (dívka si musí říct dozorci o tampon, jelikož má menstruaci) a dovolávání se lidských práv (žádost o deku, jelikož v cele není zrovna ideální teplota a skupinka ji absolvuje ve spodním prádle). Jako správní herci si za mříženi zarecitují i pár replik z Českého Honzy a nakonec s humorem sobě vlastním konstatují, že jaký si to uděláš, takový to máš.\nKoutek zdravého životního stylu jako alternativu alternativě (řečeno termíny dějinně divadelními Off-Off-Brodwayi hradeckého Oper Airu) vytvořili vyznavači přírody. Především Sunshine Cabaret, který se svým Suncab autobusem přicestoval ze Strakonic. Procházejícím nabízejí domácí thé z květů okolních lip, pexeso z včelích pláství a permanentně jsou dobře naladěni. Několikrát za den zvou do útrob adaptovaného autobusu, kde během třiceti minut pomocí stínového divadla a různých akustických nástrojů představí Podivuhodný svět včel. Že se občas místo motivu objeví za stínítkem postava stínoherce a že vlastně nejde o příběh, ale jen skrumáž obrazů, jim odpustíte. Na nic si nehrají, neuchází se o Thálie ani Radoky, prostě si jen hrají a šíří pozitivno. Ber, nebo nech být.\nTrsání na osmdesátkové hity – P.Š.T.! z Brna FOTO ATTILA RACEK\nOd P.Š.T! aneb Pohádkáři, inscenace Divadla Husy na provázku jsem hodně očekávala. Přiznávám slabost pro práce režisérky Anny Petrželkové stejně jako generační sounáležitost, která je jedním z témat hry Simony Petrů. Tři televizní ikony, milovaní i nenávidění průvodci našeho (tedy i mého) dětství. Osmdesátkové hity, nevkus estrádních úborů, flitry, blikající reflektory, show a křečovitý děsivý úsměv třech ikon zábavy pro děti. Povrchní lesk začne brzy nahlodávat děsivá realita jejich skutečných životních osudů. Temné tóny prosakují s každou další minutou. Strojek, který se zasekl a nastavil zpětný chod. Excelentní postava Štěpánky v podání Ivany Hloužkové, zvrhle přesný Robert Mikluš jako strýček Jedlička. Za generaci dětí, které vyrostly na perverzně růžové Dádě s žížalou Jůlií, uděluji jednoznačně jedničku, za generaci porevoluční si nejsem jistá. V publiku se například vyskytlo i několik cizinců, ti museli jednoznačně na vlastní kůži pocítit zmatení jazyků, bez náležitého kulturního a společenského kontextu se inscenace stane pestrobarevným, hlučným a nepochopitelným rejem.\nPetr Mikeska a Matouš Ruml v Úplném zatmění – večerní tečka nebyla příliš velkolepá… FOTO ARCHIV DIVADLA\nVečerní tečka na hlavní scéně přitahovala největší pozornost – a to nejen festivalových návštěvníků. Na programu bylo Úplné zatmění hned se dvěma laureáty Ceny Thálie. Loňský držitel ocenění v kategorii umělců do 33 let Matouš Ruml v roli básníka Artura Rimbauda a jeho kolega Petr Mikeska, který získal cenu letos – právě za roli Paula Verlaina. V rámci regionálních divadel snad může mladoboleslavská inscenace (o dnes naprosto krotkém příběhu homosexuální lásky dvou prokletých poetů) vzbuzovat emoce a nadšení, v kategorii současný moderní jevištní jazyk však sotva obstojí. Režie sice překypuje nápady, ale rezignuje na jejich kompaktnost. Co si počít s apelativním svícením do publika, rytmus udržujícím zvukem svistu čepele, nevyargumentovanou nahotou hlavního hrdiny v závěru a dalšími doslova z inscenace trčícími nápady. A dva ocenění? Hrají s nasazením, v intenzitě převyšuje Matouš Ruml, ale do hlediště nedoléhá ani třetina jejich snažení. Zůstává otázka, opravdu byl výkon Petra Mikesky, mimochodem podepsaného i pod dramaturgií zmíněného kusu, tím nejlepším co se na českém divadelním poli v roce 2013 urodilo?\nDost polemik a hurá do víru nočního festivalového opojení. Žižkovy sady pulzují energií, ze Stanu nočního kozodoje se ozývají devadesátky, hudba mé generace, kdosi křičí: krize středního věku. Co prosím…?\nPublikováno: 23. června 2014\nKomentáře k článku: Za divadlem do Hradce (No. 1)


Reklamace | Jatomamjinak\nJe se zbožím něco v nepořádku? Můžete jej reklamovat následujícími způsoby:\nObjednávku můžete rovnou poslat na adresu: RUŠ s.r.o., 250 63 Sluhy 242. Pro urychlení vaší reklamace doporučujeme do balíčku vložit kopii daňového dokladu, číslo objednávky, důvod reklamace a vaše telefonní číslo s e-mailem, abychom vás mohli kontaktovat. Pro jednodušší vyřízení nám předem napište na metodarus.cz@gmail.cz nebo zavolejte na telefon zákaznické podpory.\nV případě uznané reklamace máte nárok také na proplacení poštovného. Zašlete své číslo účtu a kopii či fotografii podacího lístku z ČP na eshop@jatomamjinak.cz. Náklady na přepravu vám proplatíme.\nPři výměně poškozeného či jinak vadného zboží platíme zaslání vždy my.\nReklamace se nevztahuje na opotřebení spojené s běžným používáním. Reklamovat nelze časopisy a noviny.\nReklamovat můžete celou objednávku nebo její část.\nNejste se zbožím zakoupeným na eshopu spokojení? Bez udání důvodu jej můžete vrátit do 14 dní od zakoupení. Musí být nepoškozené a nepoužité. Celý nákup nebo jeho část můžete vrátit dvěma způsoby.\nObjednávku pošlete na adresu: RUŠ s.r.o., 250 63 Sluhy 242 . V balíčku nesmí chybět informace o tom, že vracíte zboží, kopie daňového dokladu, číslo objednávky, číslo účtu, na který máme peníze zaslat, telefonní číslo s e-mailem, abychom vás mohli kontaktovat. Peníze vám pošleme na účet do 30 dnů ode dne, kdy nám balíček dorazil. Poštovné v tomto případě neproplácíme.\nJestli jste si objednali více věcí a chcete vrátit jen část z nich, připište prosím tuto informaci do vráceného balíčku a předem nám zašlete informaci na email metodarus.cz@gmail.cz pro snadné vyřízení.\nTyto informace mají pouze poradní charakter. Chcete-li se dozvědět vše o právech a povinnostech zákazníka a prodejce, doporučujeme projít naše Obchodní podmínky.


Druhý zápas v novém roce dramatickou koncovkou Orli zvládli - Prostějovský Večerník\nOdpověď však přišla záhy, když se Prostějov zásluhou série tříbodových košů dostal do vedení. To narostlo až na rozdíl deseti bodů a zdálo se být o osudu utkání rozhodnuto. Hosté pak ale řádně zabrali a vedení stáhli až nakonec minutu před koncem došlo i na srovnání skóre 95:95. Vše do svých rukou naštěstí vzal uzdravený Matej Venta, který nejdříve neohroženým nájezdem poslal Orly do vedení, trestnými hody v závěru jej ještě potvrdil a rozhodl o vítězství prostějovského týmu. Ve druhém novoročním utkání tak již Orli své věrné fandy dokázali potěšit.\nBK Prostějov -QANTO Tuři Svitavy 99:95 (22:24, 23:24, 29:23, 23:24)\nSTŘELBA 3B.: 24/9:19/7\nSTŘELBA 2B.: 44/28:43/26\nROZHODČÍ: Paulík Robert, Kapl Antonín, Remenec Ondřej\nBK Prostějov: Kohout Ondřej 21, Prášil Jaroslav 18, Venta Matej 14, Slezák Pavel 13, Švrdlík Kamil 12, Marko Roman 10, Bratčenkov Vojtěch 6, Pandula Dušan 5.\nQANTO Tuři Svitavy: Deloach Michael Bradon 25, Mróz Pawel 24, Moravec Luboš 14, Jelínek Jiří 12, Macela Tomáš 6, Miloš Pavel 6, Sedlák Jakub 4, Šindelář Lukáš 2, Teplý Tomáš 2, Harčár Pavel 0.


Tokiový nejvyšší soud v pondělí odmítl požadavek muže, aby společnost Twitter Inc. odstranila tweety ukazující jeho historii zatčení a zrušila nižší soudní příkaz pro americkou společnost, aby odstranila online příspěvky.\nPři rozhodování soudce Hiroshi Noyama uvedl, že Twitter hraje „významnou roli jako informační infrastruktura na internetu“ a že v tomto konkrétním případě musí být použity přísné normy.\nV roce 2017 stanovil japonský nejvyšší soud v podobném soudním řízení přísné normy a odmítl žádost jiného muže o odstranění výsledků vyhledávání zpráv z věznice vyhledávače Google Inc. pro dětské prostituce.\nNejvyšší soud rozhodl, že vyloučení z výsledků vyhledávání lze povolit pouze tehdy, pokud význam ochrany soukromí jasně překračuje význam zveřejnění informací.\nLoni v říjnu okresní soud v Tokiu odpověděl na žádost o vyloučení mužů v severovýchodním Japonsku a uvedl, že v případě, že Twitter nemá stejnou úroveň informační infrastruktury jako Google, by se měly použít přísnější normy.\nNejvyšší soud však rozhodl, že v tomto případě by se měly uplatňovat přísné normy stanovené Nejvyšším soudem, přičemž Noyama citoval, jak Twitter využívají „jednotlivci známí jako prezident Spojených států, jakož i vládní agentury a korporace“.\nSoudce uvedl, že pravděpodobnost, že bude muž zasažen, je nízká, protože online články o jeho jménu a jeho zatčení již byly odstraněny. Soudce dodal, že záznam o zadržení muže se již také neobjevuje ve vyhledávači Google.\n„Není jasné, zda právo na soukromí má přednost před významem udržování příspěvků na Twitteru,“ uzavřel Noyama.\nPodle rozhodnutí byl muž v roce 2012 zatčen za obvinění z přestupku a odsouzen k platbě pokuty.\nPo incidentu byla zveřejněna řada tweety citující články s jeho jménem a incidentem, které ovlivňují činnosti muže při hledání zaměstnání. Dolní soud rozhodl ve prospěch muže, ale společnost Twitter Inc. se proti rozhodnutí odvolala.\nTagy: Amerika, Asie, USA, Japonsko, zprávy, Sociální sítě, Společnost, Tokio, Twitter\nTokio potvrzuje 58 nových případů koronaviry


Věrný pes zachránil svému starému majiteli život - Novinky.cz\nNovinky.czKoktejlVěrný pes zachránil svému starému majiteli život\nNebýt věrného křížence Montyho, 73letý Holder nemusel být dnes mezi živými. Foto: Profimedia.cz\nVěrný pes zachránil svému starému majiteli život\n29. 1. 2012, 16:49 – Bodmin\nJedenáctiletý kříženec Monty nedávno potvrdil, že jsou psi právem považováni za věrné přátele člověka. Zachránil totiž svého 73letého majitele, který spadl ze stráně do řeky a ztratil vědomí.\nMaurice Holder se procházel se svým psem v klidné oblasti podél řeky Camel nedaleko cornwallského Bodminu. Nešťastnou náhodou však spadl ze stráně do vody. Při pádu si zlomil šest žeber, poranil si hlavu a asi na 15 minut ztratil vědomí. Když se probudil, zjistil, že ho jeho věrný Monty hlídá.\nJedenáctiletý kříženec Monty sice není nejposlušnější, zato je ale loajální. Potvrdil to, když svému páníčkovi zachránil život\nPoté pes pomohl páníčkovi zpátky nahoru nad stráň. Jakmile se ujistil, že už je v bezpečí, odběhl pro pomoc do nedaleké hospody. Štěkal před vchodem tak dlouho, dokud nepřilákal pozornost jednoho z hostů, který pak naložil Holdera do auta a zavolal ambulanci.\nZemě se mu propadla pod nohama\n„Procházeli jsme se podél řeky. Na chvilku jsem se zastavil a s rukama v kapsách jsem si užíval ticho narušené pouze hučením řeky. Pak se ale bez varování s ohlušujícím burácením sesula země pod mýma nohama. Padal jsem dolů jako v rychlém výtahu. Skončil jsem asi o 12 metrů níž,“ popsal pro deník The Daily Telegraph Holder z Newquay.\nPod důchodcem se nečekaně propadla půda. Zřítil se asi 12 metrů dolů ze stráně\n„Nevím, jak dlouho jsem byl mimo, mohlo to být tak deset minut až čtvrt hodiny. Když jsem se probudil, voda mi sahala po hrudník a cítil jsem, jak mi z hlavy teče krev. Podíval jsem se kolem a zjistil, že Monty sedí vedle mě,“ pokračoval osminásobný dědeček.\nPravý přítel člověka\nPád se ale mohl stát britskému důchodci osudným. Krajina kolem řeky je totiž sice klidná a ideální pro rozjímání, ale málokdo tam zavítá. Nebýt Montyho, který po čtvrthodině přivedl pomoc, Holder mohl na zachránce čekat celé hodiny nebo i dny.\n„Na místo nehody jsem se od té doby několikrát vrátil. Když jsem viděl, jak hluboko jsem spadl, nemohl jsem tomu uvěřit. Monty je skvělý pes. Nemohu říct, že by vždy poslouchal na slovo, je ale loajální. A jak jsem se přesvědčil, na tom záleží nejvíc,“ dodal na závěr Holder, který po nehodě strávil dva dny v nemocnici.


Fair Play (2014) - Komentáře uživatelů - FDb.cz\nFair Play [2k digital]\n„Jsou hranice, za které se nejde.“\nFotky z akcí (67)|\nTisk. materiály (27)|\nKomentáře k filmu Fair Play\nNevím, nevím, co napsat k předcházejícím komentářům. Je jednoznačně prokázáno, že doping v ČSSR existoval a byl řízen státem. Jsou k dispozici vyjádření např. atleta Remigia Machury st., nositele medaile z ME, nebo těžkého atleta Zaremby, dokonce olympijského vítěze. Já tomu věřím, stačí mi porovnat tehdejší dosažené výsledky s dnešními. Včera jsem sledoval přenos z Diamantové ligy v Bruselu a koulařka Adams, již několik let neporažená, dosáhla na závěr sezony nejlepšího letošního výkonu 20,59. Před čtyřiceti lety se Helena Fibingerová s Ilonou Slupianekovou přetahovali o vítězství na hranici dvaadvaceti metrů. Také pamatuji vítězství Fibingerové na HME výkonem 22,50, to se dobře pamatuje. A takových rozdílů ve výkonech je více, zejména u východoněmeckých a tehdejších sovětských sportovců. Třeba Uli Höhn a jeho 106 metrů v oštěpu, i když s jiným těžištěm, a diskaři také házeli o osm - deset metrů dále. Pokud se někdo z těch našich slavných sám nepřiznal, nelze spekulovat, ale stín podezření zůstává. I já jsem jásal u televize nad jejich skvělými výkony a vítězstvími.\nRovněž jsem překvapen, jakým, pro mě naprosto nepřijatelným způsobem, napadá předchozí respondent paní režisérku Sedláčkovou. Jeho úvahy o pomstě, emigraci, jakési ublíženosti, neúspěchu v zahraničí, jsou primitivní. On označil film za fantazijní a podlý. Přitom sám ve svém komentáři uvádí naprosté blbiny, které si ani neumí ověřit třeba na internetu. Když o tom nic nevím, raději nepíšu.\nSlavný kubánský boxer Téofilo Stevenson (1952 - 2012), trojnásobný olympijský vítěz 1972 - 1980, dvacetkrát poražen v ringu. A jednou i naším boxerem Petrem Sommerem, borcem z Dukly Olomouc.\nNebylo to na Velké ceně Ústí n.L., ale při mezistátním utkání ČSSR - Kuba v dubnu 1972 a nebylo to ani porážka K.O. Naše reprezentace prohrála 4_: 16. Tehdy měla Kuba soustředění v Ústí nad Labem před OH 1972 v Mnichově. Na tom utkání jsem byl, stejně jako v roce 1980 a 1986, kdy Stevenson reprezentoval Kubu na VC Ústí n.L. A kdyby pan kritik někdy viděl Petra Sommera, nemůže ani s nadsázkou nominovat Mádla. Sommer byl sporé postavy, podsaditý a svalnatý, ale těch 180 cm určitě měl, i když na těžkou váhu je to málo. Zato měl pořádnou ránu. Stevenson měl 196 cm.\nZávěrem podotknu, že jde jen o film, točený samozřejmě s nadsázkou. V dnešní době vzniká tolik příběhů, které se tváří, že vychází ze skutečnosti dřívější nebo současné, ale jsou to naprosté kraviny. Tento film má alespoň částečně pravdu. Tak proč tolik zloby, mějme se rádi.\nA pokud se někomu nezdají způsoby tehdejší státní bezpečnosti, sám je zažil na vlastní kůži, když moje manželka emigrovala do Austrálie. Byl jsem snad 15x u výslechu na STB a domovní prohlídku absolvoval několikrát. A když u mě objevili jeden výtisk Playboye starý deset let, to byl teprve průšvih. A to jsem byl už několik let rozvedený. Kdo to nezažil, asi těžko pochopí dnešní možnosti.\nTak mne spíše zajímala STB nežli ten sport, ale nakonec musím uznat, že to tvůrci udělali velmi dobře. Zaujalo to, a kupodivu se možná někdy podívám zase.\nOceňuji, že do našich kin po dlouhé době vstoupil film ze sportovního prostředí. Sice se to sportovní prostředí snaží hanět, ale i tak jeho natočení cením. O tzv. bobulové atletice se vyprávěly celé příběhy. Byly to pověsti? Či ne. Zkuste zalovit v knihách a encyklopediích, vyhledat si všechny naše úspěšné atlety, ať už jsou úspěšní z olympiád, tak i mistroství světa, Evropy či republiky. A zkuste je obvinit z toho, že za své úspěchy vděčí bobulím. Hodně se to vyprávělo o dédéronkách. Bylo to tak? A v jiných státech světa. K tomu nedocházelo? Sport a doping jde, bohužel, ruku v ruce.\nDělo se to mnohem dříve, než se odehrává děj filmu. Děje se to i dnes. Děj filmu spadá to roku 1983. Aně Geislerové už přibyla léta a tak pomalu a jistě už vytváří role starostlivých matek. Zde už má i dokonce dospívající dceru. Zajímavostí je, že věkový rozdíl mezi dvěma hlavními hrdinkami (matka Irena a dcera Anna) je dvanáct let. Anna a Martina jsou dvě mladé atletky (Judit Bárdos a Eva Josefíková), které spolu trénují, i spolu dopují. Tedy řízeně. Martina je ta trošku cyničtější. To na scénu přicházení lidé s mračícím se ksichtem, to bychom poznali padouchy. Když se natáčely filmy v padesátých letech, tak tam padouši nosili klobouky. Podle toho se poznali. Ve filmech natáčených dnes se musí tvářit přísně a mračit se. Prostě ty ksichty už musíte nenávidět od pohledu. Zde těmi záporáky jsou svazový lékař, ministerský úředník, trenér a pár členů státní tajné bezpečnosti.\nTenhle film je vlastně strašně černobílý. Tedy rozdělenost charakterů. Dokonce tam tvůrci nacpali mezi kladné hrdiny nějakého toho chartistu. Dále kladní hrdinové mají buď v plánu emigrovat, či to vůbec udělají. Záporáci už jsou logičtí (úředníci, bafuňáří, fízlové).\nAsi bych tu našel pár logických chyb. Třeba bych zcela nechal vyloučit tu scénu, kdy je maminka Anny pozvána na rentgenové vyšetření. Tajní totiž se snaží získat obtisk klíčů od jejího bytu. Aby se následně do toho bytu mohli dostat a umístit štěnice. Já předpokládám, že tehdejší naše tajná bezpečnost jistě byla dobře vybavená a schopná, aby se do libovolného bytu dostala, aniž by k tomu potřebovala duplikát klíče.\nTa plakátovost příběhu je zde příliš přehnaná. A je to škoda. Jinak by si film zasloužil o dva body více, než mu nyní udělím.\nSlušná záležitost, která na mne působila trochu televizně, nicméně zajímavé téma. Geislerová s Luknárem na špici, docela mne překvapil Jiří Wohanka a jeho prostor, měla jsem ho víc za herce druhého plánu, ale nezklamal ani na větším prostoru. Hlavní hrdince to dobře běhalo, chvílemi mi vadila její rozporuplnost, někdy hodně naivní, na konci zase dost tvrdá, Josefíkové to taky dobře běhalo, do role sportovkyně bych si jí nepředstavovala.\nKladnost hlavních hrdinů a jasná zápornost "těch druhých" se mi tloukla. Svět není černobílý! A uvěřitelnost? Kdo chce, ten si pravdu najde.\nDlouho jsem se filmu bál, já a sport to sebe moc nezapadá. Ale zbytečně, film není vůbec špatný a ukazuje myslím reálný pohled na doping zde v 80. letech, ale ono jinde to nebylo lepší že?! Film vlastně má aktuální téma porád, protože se i nadále podvádí a hazarduje a sport je kolikrát žumpa, protože je X těch čestných a férových a X těch co se neštítí ničeho, ale já vrcholově nesportoval, tak co mohu někoho soudit, že? Samotný film dobře obsazen s tísnivou atmosférou a zajímavým tématem.\nAnabolické steroidy podávané pod záštitou vlády, protože socialistický sportovec je prostě ten nejlepší na světe. Silný příběh o vrcholovém sportu v Československu v 80. letech s veškerou dobovou šedí a absurdysmem. Tvůrci neopomněli vsadit do příběhu ani práci StB, což už je značně provařené téma, ale pro neustálé připomínání těm co rádi zapomínají, je to stále na svém místě. Lehký psychologický nádech není na škodu. Hlavní devizou nejsou jen dobré výsledky ve sportu se šancí se dostat na olympiádu. Souhra lidských osudů nelehkého bytí s nelehkými následky převyšuje morálnost a touhy či snech po daleko lepších výkonech a lepším životě. Problematika je podána názorně s veškerými aspekty své doby, která odkrývá obrovský vliv státu do sportovních výsledků bez ohledu na zdraví sportovců. Snímek je natočen jako výpověď nelehké doby kolem sportu a osobního života. Snímek, který má co říct.\nVšude po světě se točí filmy o národních hrdinech, světlých okamžicích vlastní historie, to vše za účelem pozdvihnutí národního uvědomění. Akorát Češi si neustále sypou popel na hlavu, takže s pravidelností se objevují filmy s tématem kolaborace za protektorátu, odsunu Němců po válce, fízlování a udavačství za „komunismu“, a teď tu máme o státem řízeném dopingu. Z historie se stejně nikdo nikdy nepoučí. Také se lze, zcela mylně domnívat, dle frekvence výskytu disidentů v českých filmech za posledních dvacet pět let, že jich muselo být, přinejmenším několik miliónů, což je paradoxní, protože v těch samých filmech, minimálně polovina obyvatel emigruje. Když to tak půjde dál, za dalších 25 let se budou točit filmy o pěti příslušnících Stb ztrpčující život 14 999 995 disidentů. Anebo také o ničem, v tom lepším případě, neboť bude všeobecně známo, že vlivem masové emigrace se z Československa stala liduprázdná divočina. Když to vezmu kolem a dokola, tak to v podstatě nebyl film o sportu a dopingu, ale jako již tradičně, klišé o komunistické zlovůli, na úrovni televizní inscenace. Všeho moc škodí a předkládat divákům neustále to samé je spíše kontraproduktivní nežli obohacující.\nUnfair fantazijní film snaživé emigrantky\nVáhal jsem zda mam napsat komentář, Hvezdyn napsal svůj koment natolik výstižně, že to líp nejde. Nicméně já to vemu od podlahy. Ten fim je fantazijním výtvorem, který se snaží očernit čskoslovenské vrcholové sportovce, Kratochvílová, Kocembová, Fibingerová, Bugár, Květa Jeriová (lyžování) a mnoho jiných obětovali sportu mnoho, zažili odříkání a dřinu. Měli výsledky, medaile. A pak po více jak třiceti letech natočí režisérka, která emigrovala v r. 1989 za hranice, aby se jí tam lépe žilo, film který na ně hází špínu. Snad film natočila proto, aby se zavděčila současným zadavatelům, neboť je tuze výnosbé a módní špinit dobu socialismu, úspěch u filmových kritiků je předem zaručen. Ale možná se tímhle podlým fantazijním filmem chtěla za pomstít za to, že asi se jí v emigraci tak dobře nežilo. Paní režisérka někde od nějaké paní, která povídala, zjistila o dopíngovém programu, kterým socialistické Československo podporovalo své sportovce, aby měli špičkové výkony, hm ale neuvedla nikde konkrétní zdroj. Nikde konkrétní podklady k tomuhle fantazijnímu filmu neuvedla. Tenhle film je jedním z mnoha, který se snaží špinit cobu socialismu, zatímco o současném kapitalismu se kritické filmy netočí, a nebo točí ale ne tolik a když tak jsou to krimi jako např. Sametový vrazi.\nMožná měla spíš paní režisérka natočit "drama" film (pro nechápající "inteligenty" - parody film) ze sportovního prostředí, ve kterém by hlavní roli ztvárnil současný idol dívek Mádl, hrál by boxera těžké váhy, který v socialistickém Československu na velké ceně Ústí v boxu porazil KO kubánského boxera Stevensona. Film by měl podobnou vypovídající hodnotu o sportu v Českoslovesnku jako její podlý fantazijní film Fair Play.\nČeskosloveští spotovci odváděli skvělou práci a za to jim patří dík. Hokejisti, fotbaliti, atleti... Píše se rok 1983 a Jarmila Kratochvílová dobíhá do cíle MS v Helsinkách, za ní druhá Táňa Kocembová, ty záběry obletěli svět, stejně jako vítězství našich hokejistů v Naganu a nikdo by neosočil hokejisty z dopingu nebo ano? Jedna paní povídala, že na soustředění pili nějaké podivné žluté šumáky. O tom by možná šel natočit další film, možná Fair play 2.\nJako bych se vrátil do doby svého mládí a atletických tréninků... Filmařsky nijak objevné, ale normálně odvyprávěný příběh s velmi poctivě odvedenou prací na dobové atmosféře a detailech života v hnusném režimu. Možná by se z tohoto tématu dal udělat i zásadní dramatický velkofilm o tehdejší době, ale dík aspoň za tenhle komorní příběh a střípek do paměťové mozaiky. Jinak dobrý výběr hlavní představitelky (i když tělesně na vrcholovou běžkyni neměla) a Ani Geislerové, která do role matky zapadla stoprocentně a po delší době mě svým výkonem nadchla.\nFilm o době, kdy jsme všichni věřili, že naši atleti jsou nejlepší a hrají fér.\nDobře odvyprávěný příběh, a to jak dobře dokázal zůstat v hlavách diváků jen potvrzuje to, jak vášnivé reakce vzbuzuje u těch, kterým boří jejich představy z mládí. Děj plyne sice trochu zvolna, a tak je víc času na vlastní myšlenky.\nJudit Bárdos v hlavní roli podala dobrý a uvěřitelný výkon, Anna Geislerová coby její matka už méně, ale celkově je většina charakterů jasných a tak se film jako celek režisérce rozhodně povedl. A divácích zůstávají jen ty otázky "Jak to opravdu bylo? A Fibingerová taky? A co naše Jarmila?". A to je dobře.\nSpravná a ne uplně běžná kritika minulých let totalitních, které se snad nikdy nevrátí. I když podezřívám některé adminy, že by si asi přáli.\nParadoxní podívaná. -Na plátně vidíte sprinterku ve filmu bez tempa. Nevím, čím to je, ale Fair play mě příliš neoslovilo. Filmů z dob (ne)dávno minulých jsem viděl řadu a začínám je hodnotit podle toho, jestli dojem z té doby dokázali něčím obohatit. U tohoto snímku jsem ten dojem neměl.\nmilé překvapení.Čekal jsem ptákovinu,ale dalo se to. Poměrně dobré herecké výkony,slušně natočené.Jen některé věci trochu skřípaly, ale to je bohužel už standart. Poznámka pod čarou: když hraje 25 letá dceru 37 leté, je to divný, i kdyby jste se na hlavu postavili...\nPravda niekedy bolí :)\nZnovu jeden film, ktorý naplno odhaľuje zvrátenosť socialistického režimu a jeho snahy o svoju vlastnú propagandu. Tento krát sa film sústredí okolo športovej prípravy nádejných atlétok, ktoré nás majú reprezentovať na medzinárodných športových podujatiach. Hrá sa o miestenku na Olympiádu a zástupcovia režimu nesmú sklamať. Využívajú všetky možnosti, aby dopomohli atlétkam k nadštandardným výkonom. Jedným z prostriedkov sú aj anabolické stereoidy. Vo filme sledujeme ich experimentálne podávanie športovkyniam bez ohľadu na fair-play. V CZ-SK existovali športovci, ktorí odmietli doping (potvrdila to aj jedna slovenská bežkyňa na lyžiach zo začiatku 90. rokov). Môžeme si všetci zakrývať oči, ale doping tu bol a treba o ňom verejne hovoriť. Na jednej strane vtedajšia štátna moc využívala šport na propagandu v boji proti nepriateľom režimu, na druhej strane vlastní obyvatelia emigrovali do cudziny, pretože nesúhlasili so zásahom štátnej moci do svojich práv. Odmietnutie dopingu športovcami bol dôvod na ukončenie ich kariéry bez ohľadu na to, či mali alebo nemali športový talent. Režim sa musel slepo poslúchať, v opačnom prípade ste boli perzekuovaný. Šport a športovci neboli výnimkou. Film rozvíril v športových vodách diskusiu a športovci z 80. a 90. rokoch sklopili zraky, keď sa ich v rozhovoroch pýtali na doping v súvislosti s týmto filmom. Priznali sami, že doping existoval. Príbehy, ktoré otvárajú „Pandorinu skrinku“, ukazujú citlivé veci a vyvolávajú všeobecné diskusie sú veľmi potrebné. Do akej mieri je príbeh reálny, vedia posúdiť iba športovci tej doby. Viem si však predstaviť skutočnosť, že ak by sa niekto vzoprel vtedajšiemu režimu, čakalo by ho ukončenie (športovej) kariéry a ďalšie postihy. Akoby poslušnosť režimu bola dôležitejšia ako fair-play. Človek premýšľa, ako by sa v danej situácia zachoval sám, t.j. či by bral zakázané podporné prostriedky aj za cenu zničenia si vlastného zdravia alebo by sa vzoprel a akceptoval by všetky postihy vtedajšieho režimu. Možno by zvolil tretiu možnosť, ktorú niektorí pokladajú za slabosť, a to emigráciu a možnosť pokračovania vo svojej športovej kariére za inú krajinu. O kvalite filmu veľa napovedá aj skutočnosť, že film má veľkú šancu získať nomináciu na Oskara.\nJe to jednoduché chceš být dobrej budeš zobat . Dneska už je to na každém ale dřív to bylo podporované státem . Byli vybráni dobří a těm se dalo vše na zlepšení výkonu na úkor zdraví přeci šlo o to dokázat že socialistický sportovec dokáže více. Pak už šlo o to jestli každy vybraný na to přistoupí.Jak je vidět morální hodnoty u některých zvítězily nad sportovními.\nCo si budem povídat, doping byl, je a bohužel bude. Vždycky se někdo najde ikdyž to není fér, ale co filmu vytýkám je malá svižnost a dramatičnost. Na toto téma (tehdejší vrcholový sport a emigrace) by se dal jistě natočit silnější příběh. Chyběly tomu grády.\nNa film jsem byla moc zvědavá. Téma se mi zdálo extremně zajímavé, protože já jsem se během své sportovní kariéry v 80. letech s dopingem ani s stb nesetkala. (Nesportovala jsem totiž na vrcholové úrovni a rodiče asi byli normálně hodní.) Bohužel celý film pro mě vyšel hodně nepřesvědčivě. To co jsem znala z tréninku a ze závodů tu nebylo příliš reálně natočené. Nejen že hlavní hrdinka běhá jako leklá ryba, ale i chabá účast na tribunách a absence sportovní atmosféry mě bohužel přinutilo přemýšlet zda i to ostatní není poněkud nereálné.\nJediný citelný okamžik se tedy odehrál jen v mé hlavě, když jsem si uvědomila, jaké těžké dilema musela ta matka řešit a že pro současníky je to jen obtížně pochopitelné. Bohužel na to jsem nepotřebovala vidět celý film.\nJako sportovní drama to tedy bylo málo dynamické, jako politické drama nedokážu zhodnotit a jako psychologické drama to bylo jen takové vlažné.\nMožná už se divák u českých filmů raduje z mála, ale konečně je tu film stavící na zajímavém námětu a odvyprávětelném příběhu. Na dramatický film by filmu slušela ještě o něco dramatičtější zápletka, ale i tak je scénář silnou stránkou tohoto snímku. Film také určitě dobře prodává výborná titulní Žbirkova píseň.Co ho sráží, jsou některé herecké výkony, zejména Anny Geislerové. Nešvar, kdy čeští herci mluví jaksi na půl pusy, takže jim není vůbec rozumět, představuje tato zkušená herečka takřka učebnicově. Patrně to má být výrazem civilního herectví, ale takto se snad nemluví ani v normálním životě.\nSnaha pospinit nase uspesne sportovce ze socialisticke doby, nenavistnou a neschopnou reziserkou. U mne to neni ani za jeden bod Davavam za ten paskvil cistou 0 !\nFotky z akcí (67)\n70.4 % (161)


SYBA - OBALOVÝ PORTÁL - Obal roku a vítězné obaly v jednotlivých kategoriích. Kategorie e-commerce\nJana Žižková, obalový specialista 21.9.2021 4:40 Soutěže\nKategorie e- commerce patřila z hlediska přihlašovatelů k nejpočetnějším. Ale tomu se určitě nikdo již dávno nediví. Segment elektronického obchodování neustále vzrůstá a pandemie COVID 19 mu ještě více „nahrála“. Co je však pozitivním zjištěním? Fakt, že u tohoto segmentu vzrůstá kvalita, ještě donedávna velmi fádních obalů, designové nápady a kvalita.\nLuxusně nevtíravým designem se vyznačovalo obalové řešení nové značky superprémiových čajů GALERIE DU THÉ (přihlašovatel FIALA & ŠEBEK - VISUAL COMMUNICATION) určených pro e-commerce trh a cílených na nejnáročnější klientelu jihovýchodní Asie a arabského světa. Uzaviratelné hliníkové dozy s etiketou ze strukturovaného ručního papíru ve spojení se sekundárním obalem z kvalitní kraftové mikrovlny zvýší emoční zaujetí spotřebitele ještě před samotnou konzumací.\nNa zjednodušené zasílání v internetovém obchodu vsadil inovační koncept X-fold Box (přihlašovatel Mondi Warszawa). Krabice X-fold jsou dodávány ploché a umožňují vytvořit krabici v okamžiku pomocí několika plynulých pohybů pomocí inteligentního uzamykacího systému. To zjednodušuje výrobu a dělá z X-fold alternativu šetřící náklady.\nBalení pro svazek fixačního papíru FillPak GO vyvinul a přihlásil Servisbal Obaly. Řešení dává klientovi možnost vyzkoušení použití papírové fixace bez nutnosti pronájmu stroje. Sofistikovaná konstrukce u obalu zároveň zabraňuje zapadání papíru zpět do obalu. Klient určitě ocení i indikátor množství papíru v krabici a další „vychytávky“.\nEko a e-commerce k sobě patří\nVzhledem k růstu e-commerce obalů je potřeba řešit i udržitelnost a výrobci s tím evidentně počítají. Obaly progressPACK GRASSLINE z travního papíru, který dodává známý výrobce (a zároveň přihlašovatel tohoto řešení) společnost Igepa jsou ekologickou alternativou pro konvenčně vyráběná obalová řešení. Travní papír minimalizuje potřebu primárních vláken ze dřeva a tím umožňuje i udržitelnější obhospodařování lesů (v lineru tvoří tráva až 30 % ) přitom zachovává veškeré pevnostní parametry.\nKřížový“ obal z vlnité lepenky je zkonstruován z plně recyklovatelného, ekologického materiálu (přihlašovatel Mondi Bupak) je náhradou polyetylénových sáčků, obálek s PE bublinkovou výstelkou a menších F0201 nyní v e-commerce segmentu hojně používaných. Klientovi navíc přináší řadu zjevných i méně zjevných dalších benefitů.\nTHIMM má e-commerce co nabídnout\nSpolečnost THIM letos patřila k nejvíce oceněným vůbec. A v kategorii e- commerce měla hned dva vítězné exponáty. Jedním z nich byl Eko fix na láhve, tedy přesněji alternativní řešení, kde se lahev jednoduše z vrchu zasune do obalu, který se následně z obou stran uzavře přepážkami z vlnité lepenky, které v obalu vytvářejí deformační zóny, pohlcující jakýkoliv náraz.\nUnikátní tubusy z vlnité lepenky jsou určeny k zasílání originálních map. Konstrukce obsahuje precizně navržené prvky (perforace, laserový výsek, prvek s 3D efektem, zmenšený náhled mapy atd.), které zákazníkům usnadňují rozbalení a přinášejí zážitek nejen z vlastní mapy.