Smyčka Sídliště Řepy\nPo rozšíření hlavního města v roce 1974 na tzv. velkou Prahu dochází vnikají na přelomu 70. a 80. let v okrajových částech velké sídelní celky propojujících nově připojené obce blíže ku Praze. Jeden takový celek vzniká i v první polovině 80. let v Řepích. Od počátku je rozhodnuto zajistit mu kapacitní dopravní spojení s centrem města tramvajovou dopravou.\nPrakticky od prvopočátků se trasování tramvajové tratě ve vlastním sídlišti připravovalo v koordinaci s celým urbanistickým záměrem oblasti a počítalo se propojením Motola a Bílé Hory přes vznikající sídliště. V prvních návrzích se vyskytovala smyčka v oblasti křižovatky Bílý Beránek, později byla mezi prověřovanými směry i trasa po vnějším okraji sídliště. Nakonec byl vybrán projekt počítající s realizací výstavby středem projektovaného sídliště a ukončením v prostranství před nádražím Praha-Zličín.\nStavba tratě včetně koncové smyčky se konečně rozběhla v roce 1985 více než vlažným tempem. V dubnu 1988 podniky zúčastněné na stavbě dokonce podepisovaly sdružený socialistický závazek, že stavba bude dokončena včas... Během léta 1988 se uprostřed rodícího se sídliště konečně pokládaly velkoplošné panely BKV, vznikla koncová smyčka se dvěma předjízdnými kolejemi a stavba díky tomu viditelně pokračovala.\nPrvní jízda po novém traťovém úseku na Sídliště Řepy se uskutečnila 21. října 1988 a tři dny poté, 24. října, proběhla kolaudace za účasti úředníků. Pravidelný provoz na prodloužené trati byl zahájen slavnostním přestřižením pásky tajemníkem městského výboru KSČ o další pouhé dva dny později - 26. října 1988, přesto k jejímu úplnému dokončení ještě zbývalo položit povrchy zastávek, vozovek, chodníků...\nSmyčka, která konečně pomohla prolomit určitou bariéru, před níž se v Praze tramvajové tratě pouze rušily... Od 26. června 1995 byla na vnější kolej smyčky připojena kusá kolej k železniční stanici Praha-Zličín sloužící k předávání tramvají z (do) výrobního závodu ČKD.\nV létě roku 2010 proběhla rekonstrukce celé tramvajové tratě, včetně smyčky samotné. Došlo ke změně kolejového uspořádání, zrušení dvou kolejových spojek ze střední na vnitřní kolej a zřízení plnohodnotného výstupiště vnitřní koleje. Deponovací kapacita smyčky (bez možnosti průjezdu pro ostatní vlaky a bez využití kusé předávací koleje) činí 30 vozů typu T.\nSmyčka Sídliště Řepy začíná rozjezdovou radiově ovádanou výhybkou ev.č.682, za níž se v pravých obloucích rozděluje traťová kolej na vnitřní a vnější kolej smyčky. Na obou kolejích následují výstupiště, na vnitřní koleji určené pro jednu soupravu 2xT, na koleji vnější pak pro dvě soupravy 2xT. Vnitřní kolej za výstupištěm pokračuje levým obloukem a stáčí se do protisměru, napřimuje se a míří k nástupišti pro jednu soupravu 2xT. To kolej vnější se ta prostorem výstupní zastávky prostřednictvím radiově ovládané výhybky ev.č.683 větví ještě na střední kolej, která odbočuje levým obloukem do prostoru mezi vnitřní a vnější kolej smyčky. V levém oblouku se tedy stáčí tři koleje smyčky, zhruba v polovině oblouku vnější koleje je umístěna uzamykatelná zajišťovací výhybka s pomocným světelným návěstidlem umožňující rozvětvení vnější koleje a odbočení na předávací kolej k nádraží Praha - Zličín. Ještě před ukončením levého oblouku se střední kolej sloučí s kolejí vnější a po napřímení následuje nástupní zastávka vnější koleje pro dvě soupravy 2xT. Za ní se vnější kolej stočí v levém oblouku a sloučí se ve sjezdové výhybce s kolejí vnitřní. Všechny výhybky ve smyčce jsou s pružnými jazyky.\nCelá smyčka je zřízena klasickou konstrukcí se zákrytem z velké žulové dlažby.\n- výstupní zastávka, vnější kolej smyčky Sídliště Řepy, 200 metrů za křižovatkou ulic Makovského a Galandova, výstupní ostrůvek pro dva vlaky 2xT\n- výstupní zastávka, vnitřní kolej smyčky Sídliště Řepy, 200 metrů za křižovatkou ulic Makovského a Galandova, výstupní ostrůvek pro jeden vlak 2xT\n- nástupní zastávka, vnější kolej smyčky Sídliště Řepy, 138 metrů před křižovatkou ulic Makovského a Galandova, nástup z chodníku pro dva vlaky 2xT\n- nástupní zastávka, vnitřní kolej smyčky Sídliště Řepy, 138 metrů před křižovatkou ulic Makovského a Galandova, nástupní ostrůvek pro jeden vlak 2xT\nOd zahájení provozu smyčky byla na vnější koleji ukončena linka 9, střední kolej patřila lince 4, které od 3. května 1990 ve špičkách pracovních dnů doplňovala linka 7 ukončená na vnitřní koleji. Od 9. listopadu 1998 linku 4 nahradila na střední koleji nově zřízená linka 10. Noční linku 58 na střední koleji od 1. července 2004 doplnila linka 59 ukončená na koleji vnitřní. Po zprovoznění prodloužené tratě do Radlic od 4. října 2008 nahradila na vnitřní koleji linku 7 navrátivší se linka 4, tentokráte již jen v ranní přepravní špičce. Ani ta zde dlouho nevydržela. Stálé změny v linkovém vedení linku 4 odvedly od 30. listopadu 2009 na Barrandov a v Řepích se objevila v ranní špičce pro změnu linka 16. Po rekonstrukci smyčky došlo ke změnám ukončení místních linek. Vnitřní kolej patří v denním provozu lince 9, v nočním lince 59. Střední kolej v denním provozu využívá linka 16, která od 1. září 2011 jezdí linka do Řep i v odpolední špičce, v nočním provozu kolej využívá linka 58. Vnější kolej v denním provozu využívá linka 10.\nFotocesta po smyčce Sídliště Řepy\nSmyčka Sídliště Řepy kolejové propojení Zličín


Výška dítěte - Poradna pro ženy a dívky - WomenZone.cz\nOtázku položila: Anonymní uživatelka #437880 16.9.2021 22:21\nasi to bude znít hloupě, ale třeba mě někdo pochopí. Já jsem výškově hodně malinká, měřím kolem 150cm, snoubenec je také malý (kolem 170cm), no a já už se děsím, jestli budeme mít syna, jak moc on bude malý. U holčičky je mi to samozřejmě jedno, ale nad synem se pozastavuju. Bojím se, že třeba zdědí mou výšku a jednou se tím bude trápit. Samozřejmě, že nejdůležitější je zdraví, ale dalo mi to brouka do hlavy a teď nad tím pořad přemýšlím.\nGeny nemusí zdědit jen po vás, ale i po vašich předcích. Taky je může ovlivnit dost faktorů. Vůbec bych to neřešila.\nJsme s manželem oba průměrní. Máme dva syny, jeden je na svůj věk výškou i váhou o rok na před. Druhý bude prcek, je hodně malinký (podle tabulek jen 3% chlapců v jeho věku jsou menší než on), ve 4 měsících měl problémy s přibíráním, na příčinu se nepřišlo, závěr je, že prostě je a bude malý. Jsem ráda, že je hlavně zdravý, výška fakt důležitá není.\nRozhlížejte se kolem sebe a zjistíte, že i malý chlapi mají partnerky a rodiny. Hlavu bych si s tím nedělala. A malý by neměl poznat, že se tím trápíte, tak se netrapte! Pokud budete mít mindráky Vy, pozná to a začne je mít také. Podpořte ho ve všem ať je vysoký jak chce... A nebo co na to říct.. proč tedy nemáte vyššího snoubence?... (vím, hloupá otázka, ale úmyslná)... Hezký den\nAnonymní uživatelka #27374017.9.2021 8:43\nVůbec to neřeš a zbytečně se tím netrap. Je to věc, kterou stejně neovlivnis. A výška pro život není až tak důležitá.\nNavíc, jak tu bylo řečeno, tak může zdědit geny z jiného kolene. Můj brácha je na chlapa celkem malý a jeho žena taky není nijak extra vysoká (řekla bych do 165, brácha možná 170). Mají tříletého syna, který na první pohled vypadá spíš tak na 5 až 6 let. Nosí oblečení 6-7 let a je jen o kousíček menší než náš šestiletý syn, za to víc jak o hlavu větší než náš tříletý. Švagrová říkala, že mají v jedné části rodiny dvoumetrové chlapi, tak to asi zdědil nějak přes koleno...\nJá mám také pouhých 153. Dcery táta, také neohromuje nikterak výškou. Dceři je 10 let a už je vysoká jako já. Vzhledem k velikosti nohou (nyní 39 !!) a délce nohou (rozkrok výš než já i má mamka), tak rozhodně s růstem nekončí. U nás je to zaručeně dědičné po mých prarodičích a dále.\nAnonymní uživatelka #24069717.9.2021 12:44\nVůbec bych to neřešila. Oba moji rodiče mají 160 cm, stejně jako já. Oproti tomu můj bratr zdědil geny po máminých předcích a měří asi 185cm. Takže, to, že jste malí vy jako rodiče, neznamená, že bude malé i dítě.\nTak já mám 152cm a manžel 178cm a syn je drobný výškově i váhově a k tomu má ještě problémy s jídlem.Řeší se to u něj od narození,už Nám nabízeli i růstový hormon,ale ten nechceme.Já stále věřím,že tak malý jako já prostě nebude!


Rodinné domy Šterboholy - Blog o životním stylu\nHome » Uncategorized » Rodinné domy Šterboholy\nDub 3, 2014 by admin\nSháníte nové a moderní bydlení v Praze? Netoužíte však po bytových jednotkách? Máte zájem o rodinné domy, jejichž součástí bude zahrada, ale také kryté garážové stání? Chtěli byste při nákupu takového objektu využít moderních technologických postupů a obrátit se na spolehlivého developera s historií? Chcete mít bydlení, které má nízké energetické náklady?\nPotom existuje jedna praktická a kvalitní cesta, kterou tvoří rodinné domy Štěrboholy, jež nabývají velice zajímavých parametrů.\nDispozice objektů 4+kk\nVnitřní podlahová plocha domů 118m2 až 140m2\nO výstavdu se zaručí kvalitní developerská společnosti Finep\nGarážové stání, předzahrádka a zahrádka u každého domu\nJde o soubor 21 řadových domů, které jsou umístěny na Praze 10 – Štěrboholy.\nZískejte estetické bydlení ve vhodné lokalitě\nRodinné domy Štěrboholy od Finepu vás očarují na první pohled. Stylový design, dostatek prostoru kolem domu a praktické uspořádání vnitřních místností, díky němuž získáte spoustu úložného místa.\nKromě špičkového provedení a novodobé architektury se můžete těšit především na samotnou lokalitu, jež je velice poklidná a nabízí přemíru zeleně. Místo je tak jako stvořené pro rodiny s dětmi, jež zde najdou bohaté možnosti sportovního a kulturního vyžití.\nVyrazit můžete například do blízkého parku nebo na cyklostezky. Rodinné domy Praha 10 jsou v tomto ohledu téměř neomezené a přináší vynikající občanskou vybavenost, jež přispívá ke spokojenému životu.\nRodinné domy Štěrboholy – vše na dosah ruky\nObávat se určitě nemusíte dopravní dostupnosti, která je řešena na výbornou. V blízkosti domů se nachází autobusová zastávka městské dopravy, která vás pohodlň zaveze až na metro.\nNedaleko je i bohaté zázemí z pohledu vybavenosti, jako jsou obchody, restaurace, lékaři, vzdělávací zařízení a mnohé další. Jednoduše souhrn věcí, které v rámci luxusního bydlení zkrátka musíte nalézt.\nZvolte si rodinné domy Praha 10 za své budoucí bydlení a již nyní vám bude garantováno, že spokojeni budete v naprosto všech oblastech.


SAP koupil dodavatele řešení pro 3D vizualizaci - ITBiz.cz\nSAP koupil dodavatele řešení pro 3D vizualizaci\nSAP, dlouhodobá jednička na trhu s aplikačním softwarem, koupil společnosti Right Hemisphere, ta se zabývá vizualizací dat. SAP si od akvizice slibuje možnost nabídnout svým zákazníkům komplexní vizualizaci dat a efektivnější komunikaci napříč veškerými oblastmi podniku od výroby až po prodej a servis.\nAkvizice je součástí strategie SAP doplnit své produkty o nové technologie a zároveň snahy o udržení zdravého růstu. Kromě koupě Right Hemisphere oznámila společnost SAP také koupi společnosti Crossgate. Díky jejím technologiím a know-how budou moci zákazníci SAP být v těsnějším spojení se svými partnery. Crossgate je dodavatelem mezipodnikových síťových řešení přinášejících lepší interoperabilitu, vyšší produktivitu a efektivnější rozhodovací procesy.\n3D technologie kombinovaná se SAP Business Suite a mobilními aplikacemi by měla přinést zákazníkům v rámci jediného prostředí lepší přehled o dění v jejich firmě, zrychlí podnikové procesy a zvýší produktivitu


Nejčastější dotazy a odpovědi - Objevujme Česko s TourStories\nDomů » Nejčastější dotazy a odpovědi\nJsme nadšeni o zájem jednotlivých měst, hradů a muzeí o naši výzvu. Řada dotazů na detailnější informace se opakuje, proto si dovolujeme shrnout do několika následujících odstavců.\nSoutěžit budou vaše projektové záměry\nNejde o podávání hotových projektů, ale s ohledem na minimum zátěže pro vás, a to navíc v době dovolených, soutěžit v rámci této grantové výzvy budou pouze projektové záměry.\nStačí nám stručný popis trasy a její dramaturgie (viz registrační formulář), kterou byste rádi v rámci platformy TourStories měli. Musí být zřejmé o jaké téma nebo příběh se jedná. Můžou to být např. pouze historické nebo architektonické tzv. highlighty vaší destinace. Zřejmá musí být také struktura trasy, tzn. kolik cca zastavení příslušná trasa bude mít a stručně, co bude obsahem, co návštěvník z mobilního průvodce o daném místě uslyší. Není třeba zpracovávat a finalizovat samotný text (navíc ten už můžete mít připravený).\nVýběr proběhne v druhé polovině srpna 2021\nPo 15. srpnu zasedne výběrová komise a vybere pět nejlepších projektů a vytvoří se i tzv. waiting list náhradních projektů v případě, že by některý z vítězů nakonec nepřistoupil k realizaci projektu.\nPo výběru projektů budeme v průběhu září s jednotlivými výherci cizelovat a upřesňovat samotný projekt, a to i vzhledem k jeho velikosti, výherní ceně, celkovém rozpočtu a dalších aspektech. Cílem bude kromě jeho upřesnění nutno pro samotnou realizaci také finální vzájemné schválení si rozpočtu. Grantová výzva nepočítá s kofinancováním ze strany žadatelů. Ale např. umístíte-li se na 2. místě s výší dotace 75 tis. Kč, ale výsledný rozpočet vyjde např. na 82 tis. Kč, bude následovat dohoda, zda např. projekt pokrátíme o některé zastavení či funkce nebo se třeba subjekt bude nějakou minimální částkou spoluúčastnit. Je možné, že řadu podkladů již máte k dispozici (např. fotografie, texty) a tyto již hotové vstupy poníží celkový rozpočet. Každopádně výzva není nastavena tak, že by počítala s finanční spoluúčastí soutěžících.\nPředložit můžete více než jeden projekt\nVýzva nelimituje počet projektů, které předložíte. Čím více nápadů a námětů, tím lépe. Protože výzva cílí na podporu domácího cestovního ruchu, jedná se v tomto případě o tvorbu, výrobu a produkci tras pouze v českém jazyce. Další jazykové mutace mohou být další etapou.\nPoté, co si v průběhu září upřesníme znění projektu a schválíme si jeho finální podobu, uzavřeme s každým subjektem smlouvu o dílo a provozu (součástí grantu je udělení jak tvorby díla, tak provozu na 2 roky). Tuto variantu preferujeme, ale je možné přistoupit pouze k formě na základě objednávky s přesnějším zněním, či kombinaci obojího. Protože se nám hlásí různé typy subjektů s různou právní formou a tím i interními pravidly, tato záležitost je jen a pouze na vzájemné domluvě.


MEK - Sojuz T- 2\nObsah > Pilotované lety > Sojuz T > Sojuz T- 2\n1980-045A 05.06.1980 09.06.1980 3d22h19m 6. návštěva na Saljutu 6 / testy nové lodi\nPosádka : Malyšev,J.V.[VE] | Aksjonov,V.V.[PI]\nPrvní pilotovaný let zdokonalené kosmické lodi SOJUZ T. Velitelem byl Jurij Vasiljevič MALYŠEV (první let.nar. 27.8. 1941, v oddílu od r. 1967), palubním inženýrem Vladimir Viktorovič AKSJONOV (druhý let, nar. 1.2. 1935, v oddílu od r. 1973), volací znak posádky byl JUPITER.\nHlavním úkolem bylo vyzkoušet palubní systémy kosmické lodi během všech fází kosmického letu, zejména jejich specifika v pilotované variantě (bez posádky byl SOJUZ T vyzkoušen r. 1979). I když vnější vzhled lodi zůstal zachován, její vnitřní vybavení bylo podstatně modernizováno. K zásadním úpravám patří zavedení miktroelektroniky do řídících systémů (včetně palubního počítače s displejem umožňujícím posádce dokonalejší informovanost o činnosti systémů), nový unifikovaný pohonný systém zahrnující i stabilizační a orientační trysky (společné nádrže umožňují operativně využívat hlavního motoru i menších trysek pro manévrování), znovuzavedení panelů slunečních baterií které umožňují v případě potřeby prodloužit autonomní let a křeslo pro třetího kosmonauta-výzkumníka (při tomto letu byl na jeho místě kontejner s aparaturou). Zjednodušena byla naopak palubní klimatizace (pouze ruční ovládání) a havarijní systém kdy je do skafandrů v případě porušení hermetizace lodi dodáván čistý kyslík. Všechny tyto změny umožní v budoucnosti co nejekonomičtější dopravu mezi Zemí a orbitální stanicí. Během všech fází letu lze loď řídit automatikou, poloautomaticky (systém vyčká schválení svého rozhodnutí kosmonautem) nebo v případě potřeby i ručně (počítač pouze informuje kosmonauta o stavu systémů).\nNosná raketa startovala v 15.19 SEČ. Po standardní dvouimpulsové korekci byla výška dráhy 267 - 316 km, perioda 90,2 min. Teplota v kabině byla 20°C, tlak 787 torr. Po dalších manévrech se 6.6. loď přiblížila na 180 m ke stanici Saljut 6 a V.Aksjonov se ujal ručního řízení. Posádce se totiž režim navrhovaný počítačem zdál příliš pomalý a kromě toho zjistila boční odklon stanice od potřebné orientace. I přes tuto komplikaci byl spojovací manévr zvládnut perfektně a v plánovaném čase. K připojení na zadní spojovací uzel stanice došlo severně od Aralského jezera 6.6. v 16.58 SEČ, na 18. oběhu lodi a 15 465. oběhu stanice. Po prověrce hermetičnosti spojení, která jako obvykle trvala dva oběhy (asi 3 hod.), otevřeli kosmonauti průlez do stanice, a přivítali se s L. Popovem a V. Rjuminem a zahájili čtyřdenní pracovní pobyt na stanici.\nDalší pracovní den 7.6. začal v 9 hod a skončil ve 21 hod SEČ. Kromě kontroly palubních systémů dopravní lodi pomáhala posádka lodi SOJUZ T-2 základní posádce ve vědeckých experimentech a vysílala také televizní reportáž. Pracovní den 8.6. trval od 6 do 21 hod. SEČ a kromě vědeckých experimentů byl zkušebně na krátkou dobu zapnut motor lodi SOJUZ T-2 a kosmonauti začali ukládat na její palubu získané materiály.\nNávrat na Zemi proběhl 9.6. - kosmonauti si oblékli skafandry a v 7 hod. SEČ přestoupili na palubu lodi. Po prověrkách systémů uzavřeli v 9 hod průlez a v 10. 22 nad Kamčatkou oddělili loď od stanice. Krátce poté se pyrotechnicky oddělil od lodi orbitální úsek, který obsahoval mj. 130 kg odpadu. Tento nový způsob rozdělení umožňuje snížit zásoby pohonných hmot pro brzdění přistávací kabiny. Orbitální úsek zanikl v atmosféře až 5.9. po 92 dnech letu. Čtvrt hodiny před přeletem rovníku (ve 12.48 SEČ) zapnul V. Aksjonov na 3 min. manévrovací motor a tím zbytek lodi navedl na sestupnou dráhu. Pak se pyrotechnicky oddělila přistávací kabina od přístrojového úseku a po řízeném aerodynamickém sestupu atmosférou měkce přistála 9.6. ve 13.39 SEČ s velkou přesností 200 km JV od Džezkazganu v Kazašské SSR. Přistání zmírnily zesílené prachové motory. Po přistání kosmonauti odletěli k odpočinku na kosmodrom. Do Moskvy se vrátili 17.6. a následující den byli vyznamenáni v Kremlu.


Mezilidské vztahy a konfliktní situace na pracovišti (výsledky průzkumu) | Vyplňto.cz - řešení pro online průzkumy\nVyplňto.cz > Průzkumy > Archiv výsledků > Mezilidské vztahy a konfliktní situace na pracovišti\nMezilidské vztahy a konfliktní situace na pracovišti\nAutor průzkumu: Jakub Vetrák\nŠetření: 27. 08. 2012 - 30. 08. 2012\nDobrý den, tímto bych Vás chtěl požádat o pár minut Vašeho času, stráveného vyplněním tohoto dotazníku. Tento dotazník je součástí mé bakalářské práce na téma: Mezilidské vztahy, konfliktní situace a řešení problémů ve firemní praxi, psané na Vysoké škole manažerské informatiky a ekonomiky. Cílem tohoto dotazníku je zjistit jaké vztahy panují na pracovišti Vaší firmy a analyzovat konflikty mezi zaměstnanci.\n2. Kolik je Vám let\n4. Jak dlouho pracujete v této firmě?\n5 – 10 tel\n5. Jakou máte praxi ve Vašem oboru?\n6. Jakou pozici zastáváte?\n50 80,65 % 80,65 %\nmanažer / vedoucí pracovník\n7. Rozčilujete se často kvůli maličkostem?\n8. Myslíte si, že u Vás funguje týmová spolupráce?\n9. Jaké vztahy převládají na Vašem pracovišti?\n10. Jste spokojen/a se vztahy na Vašem pracovišti?\n11. Snažíte se při řešení problémů dojít ke kompromisu?\n54 87,1 % 87,1 %\n12. Snažíte se vždy prosadit svůj názor?\n13. Spolupracujete při řešení problému s kolegy?\n14. Snažíte se vyhýbat konfliktním situacím?\n15. Jak řešíte konfliktní situace?\nVždy hájím svůj názor\nSpolehnu se na zásah kolegů\n16. Cítíte se často pod tlakem a ve stresu?\n17. Jste schopni zvládat množství své práce?\n18. Setkal/a jste se na pracovišti s mobbingem? (psychický terror)\n19. Setkal/a jste se na pracovišti se sexualním harassmentem? (sex. obtěžování)\n20. Máte dostatečný kontakt se svým nadřízeným?\n21. Máte dostatečný kontakt se svými kolegy?\n22. Scházíte se s některými s kolegů mimo pracoviště při soukromích aktivitách?\n23. Zajímá se Váš nadřízený o Vaše osobní problémy?\n24. Jste se svým zaměstnáním natolik spokojen/a, že v něm chcete zůstat ještě několik let?\n1. Vaše pohlaví2. Kolik je Vám let3. Nejvyšší dosažené vzdělání4. Jak dlouho pracujete v této firmě?5. Jakou máte praxi ve Vašem oboru?6. Jakou pozici zastáváte?7. Rozčilujete se často kvůli maličkostem?8. Myslíte si, že u Vás funguje týmová spolupráce?9. Jaké vztahy převládají na Vašem pracovišti?10. Jste spokojen/a se vztahy na Vašem pracovišti?11. Snažíte se při řešení problémů dojít ke kompromisu?12. Snažíte se vždy prosadit svůj názor?13. Spolupracujete při řešení problému s kolegy?14. Snažíte se vyhýbat konfliktním situacím?15. Jak řešíte konfliktní situace?16. Cítíte se často pod tlakem a ve stresu?17. Jste schopni zvládat množství své práce?18. Setkal/a jste se na pracovišti s mobbingem? (psychický terror)19. Setkal/a jste se na pracovišti se sexualním harassmentem? (sex. obtěžování)20. Máte dostatečný kontakt se svým nadřízeným?21. Máte dostatečný kontakt se svými kolegy?22. Scházíte se s některými s kolegů mimo pracoviště při soukromích aktivitách?23. Zajímá se Váš nadřízený o Vaše osobní problémy?24. Jste se svým zaměstnáním natolik spokojen/a, že v něm chcete zůstat ještě několik let?\n- nezvolena -1. Vaše pohlaví2. Kolik je Vám let3. Nejvyšší dosažené vzdělání4. Jak dlouho pracujete v této firmě?5. Jakou máte praxi ve Vašem oboru?6. Jakou pozici zastáváte?7. Rozčilujete se často kvůli maličkostem?8. Myslíte si, že u Vás funguje týmová spolupráce?9. Jaké vztahy převládají na Vašem pracovišti?10. Jste spokojen/a se vztahy na Vašem pracovišti?11. Snažíte se při řešení problémů dojít ke kompromisu?12. Snažíte se vždy prosadit svůj názor?13. Spolupracujete při řešení problému s kolegy?14. Snažíte se vyhýbat konfliktním situacím?15. Jak řešíte konfliktní situace?16. Cítíte se často pod tlakem a ve stresu?17. Jste schopni zvládat množství své práce?18. Setkal/a jste se na pracovišti s mobbingem? (psychický terror)19. Setkal/a jste se na pracovišti se sexualním harassmentem? (sex. obtěžování)20. Máte dostatečný kontakt se svým nadřízeným?21. Máte dostatečný kontakt se svými kolegy?22. Scházíte se s některými s kolegů mimo pracoviště při soukromích aktivitách?23. Zajímá se Váš nadřízený o Vaše osobní problémy?24. Jste se svým zaměstnáním natolik spokojen/a, že v něm chcete zůstat ještě několik let?\n2 – 5 let 6 měsíců až 2 roky do 6 měsíců\nmanažer / vedoucí pracovník Řadový zaměstnanec\nJinak Vždy hájím svůj názor\nfacebook.com (31,8 %)\nnezjištěno (30,5 %)\nVetrák, J. – Mezilidské vztahy a konfliktní situace na pracovišti (výsledky průzkumu), 2012. Dostupné online na https://mezilidske-vztahy-a-konflikt.vyplnto.cz.\nDiskuse k tématu Mezilidské vztahy a konfliktní situace na pracovišti zatím neobsahuje žádné příspěvky.


Strážníci a úředníci v Karviné se učí romsky. Už vědí, kdy jim nadávají - iDNES.cz\n16. prosince 2010 7:36, aktualizováno 7:36\nStrážníci Ondřej Berki (vlevo) a Vladislav Szmek se společně s Evou Kropiwnickou učí základům romštiny. | foto: Alexandr Satinský, MAFRA\nNutnost komunikace v romštině je nezbytná hlavně v problémových oblastech Karviné-Nového Města. Strážníci tam chodí každý den. Mluví s Romy a občas jim nerozumějí.\n"Hlavně starousedlíci často mluví jenom romsky, česky vůbec," říká strážník Vladislav Szmek. A kolega jej doplňuje: "Řekli jsme si, že je dobré znát jejich řeč, proto se ji učíme," říká Ondrej Berki.\nCelkem se od září učí romštinu osm strážníků a úředníků. Plynule zatím nemluví, ale některá slovíčka si už pamatují a Romům občas rozumějí.\nZe slovníku romštiny\nte chal - jíst\nte čorel - krást\nte khelel - tancovat\nte sovel - spát\nláčho ďives - dobrý den\nkamav tut - chci tě, miluji tě\npaťas Devleske - věříme v Boha\nbul - zadek\nčuča - prsa\nZdroj: Eva Kropiwnická\nS romštinou to nemají jednoduché. "Naučil jsem se polsky, něco si pamatuju i z ruštiny, ale romština je těžká. Kolikrát sedím za stolem s knížkou v ruce, snažím se vymyslet, jak bych si ta slova zapamatoval, ale moc mi to nejde," svěřuje se strážník. S ostatními kolegy se učí v kolektivu jednou týdně.\nStrážníci se učí východoslovenskou romštinu, která je uznaná jako oficiální romský jazyk.\n"Pracujeme s učebnicí, ke které máme i klíč na cvičení. Máme i domácí úkoly. Učitel zadá slovíčka, která se máme naučit, a pak je v hodině říkáme nahlas a opakujeme si je. Je to kolektivní práce. Každý řekne nahlas, na co si vzpomene," vysvětluje policista.\nNepředpokládá, že by se naučil plynule romsky, ale chce rozumět alespoň základním frázím. Výjimkou nejsou ani jadrnější výrazy, aby strážníci věděli, kdy jim spoluobčané nadávají.\nLekce vede lektor Igor Malík. "Když jsem s policií a úředníky chodil po bytech, kde bydlí i Romové, všiml jsem si, že někteří starousedlíci neumějí česky. Napadlo mě, že by bylo dobré, kdyby úředníci rozuměli tomu, co lidé říkají," líčí Malík.\nRomština není jednoduchý jazyk\nNaučit se pár slov, mít k Romům blíže. To podle něj policistům a úředníkům pomůže. "Plynule mluvit nebudou, to neumím ani já v angličtině, a to se učím už rok, ale základy si určitě zapamatují," myslí si Malík.\nPodle něj to studenti nemají lehké. Romština je složitý jazyk. "Stejně jako čeština má skloňování, časování a dokonce má o jeden pád navíc," vysvětluje lektor.\nVýuka romštiny v Karviné začala v září a potrvá až do konce školního roku. Osm strážníků a úředníků se učí jednou týdně hodinu nebo hodinu a půl, vždy odpoledne po práci. Používají učebnice, které jim nakoupil lektor Malík.\nStrážník, který umí základy romštiny, má více autority\n"Napsal jsem projekt, poslal ho městu a získal peníze z Fondu primátora. Za ně jsem koupil knížky. Jinak strážníky učím zadarmo a ve volném čase. Snad to bude možné i příští rok, když o to bude zájem," říká romský učitel.\nStrážníci tuší, že ano. "S Romy jsme každý den. S některými jsme se spřátelili, jsme si blíž. Ti, co potřebují dostat za uši, nás nemají moc rádi. Tak nebo tak, policista je pro ně vždycky autorita. A když vidí, že umíme romsky, jsou překvapení a dokonce si nás více váží. Lépe se pak s nimi jedná. I když správně by se měli přizpůsobit oni nám. Měli by se naučit česky," dodává Vladislav Szmek.\nTémata: Karviná, Moravskoslezský kraj, peníze, policie, Fond, Ostravsko, Slovník\nProč ten malý Rom neříká prosím a děkuji? Proč vyjadřují romské slečny náklonnost bitím? Hodnoty, které většinová...


Malý tip pro Illustrator – obdélník se zaoblenými rohy | Jaroslav Macháček\nPo přečtení nadpisu si možná klepete na čelo, co že vás to chci tady učit, když se v nabídce nástrojů Illustratoru nachází jeden pojmenovaný přímo Nástroj zaoblený obdélník. Samozřejmě, i s ním to jde, ale co když potom budete chtít takto již vytvořený obdélník editovat (zvětšit, zmenšit, ...)? Už jste to zkusili? Rohy se totiž velmi nepěkně zdeformují a z obdélníku s krásně zaoblenými rohy se stane jakýsi nechutný paskvil.\nA proto se od nynějška naučte vytvářet uvedený tvar zásadně tak, že natáhnete obyčejný obdélník a zakulacené rohy vytvoříte pomocí roletky Efekt a následných voleb Převést na tvar > Zaoblený obdélník...\nJednak máte větší možnost nastavení, druhak můžete na paletce Vzhled nastavení kdykoliv měnit a treťjak (to byl ruskej hokejovej gólman, ne? :o)) se vám rohy při změně velikosti obdélníku nedeformují.\nTvar vytvořený pomocí Nástroje zaoblený obdélník.\nPo natažení jsou rohy zdeformovány.\nTvar vytvořený pomocí Nástroje obdélník (M) a rohy zakulaceny pomocí efektu.\nPo editaci si stále drží pěkné původní zaoblení.


Ketokonazol | eOtazky.cz\nDomů / Vlasy / Vypadávání vlasů / Účinné látky proti vypadávání vlasů / Ketokonazol\nPoslední úprava 09.04.2021\nKetokonazol je syntetická látka, která se používá k léčbě kožních a plísňových infekcí. Ve formě šamponu, krému nebo tablet proti tvorbě lupů se prodává pod značkou Nizoral. Během testování této látky se zjistilo, že jedním z vedlejších účinků je, že působí jako antiandrogen - snižuje hladinu testosteronu v těle. Tyto výsledky však byly dosaženy po vysokých orálních dávkách 400mg 3x denně.\nJak Ketokonazol účinkuje proti vypadávání vlasů?\nEfektivně odstraňuje plísňové infekce způsobené houbou Malassezia, o níž se předpokládá, že vyvolává inflamace (zánětlivé) reakce na pokožce hlavy - což je příznačné pro androgenní alopecii. Potlačuje účinky 5-alfa reduktázy. Podle některých odborníků je v ketokonazolu skrytý velký potenciál, protože se váže i přímo na androgenní receptory, čímž získává výhodu nad finasteridem při tlumení účinků 5-alfa reduktázy.\nNebyly provedeny však žádné klinické studie, které zkoumají vliv ketokonazolu konkrétně na vypadávání vlasů. Prakticky všechny informace pocházejí z velmi malých studií do 10 pacientů.\nNedoporučuje se užívat ketokonazol orálně k léčbě vypadávání vlasů, protože potřebné množství látky jsou velmi vysoké a tedy pro tělo velmi nebezpečné. V případě vypadávání vlasů je podstatné působit na vlasové folikuly v pokožce hlavy a nejvhodnějším prostředkem se zdá být použití šamponů s obsahem ketokonazolu.\nNení však známo v jaké koncentraci musí být ketokonazol, aby byl co nejlépe vstřebatelný do pokožky. Nemusí to tedy znamenat, že větší koncentrace bude účinnější.\nK důkladnému zkoumání mechanismu a účinků na léčbu vypadávání vlasů jsou určitě potřebné klinické testy.\nÚčinné látky proti vypadávání vlasů\n3 důležité zásady při výběru šamponu proti vypadávání vlasů


Poradna | Svět svítidel\nSvítidla, osvětlení Články Poradna\nMáte v plánu pořídit si nové osvětlení a nevíte, jak vybrat to správné? Právě pro vás je tu přichystána poradna, kde najdete články s užitečnými informacemi, které vám jistě pomohou s inspirací i výběrem vhodného svítidla nebo žárovky. Ať už chcete osvětlit obývák, koupelnu, venkovní prostory nebo přemýšlíte jakou zvolit žárovku, se vším vám rádi pomůžeme. Vstupte do našeho světa – SVĚTA SVÍTIDEL.\nVše o exteriéru\nTémata, která vás zajímají nejčastěji\nJak spočítat správné osvětlení místnosti\nJak vybrat správnou barvu světelného zdroje\nCo je to světelný tok a intenzita osvětlení\nJaké jsou patice světelných zdrojů\nKolik ušetříte s LED žárovkami\nJak je svítidlo chráněno před předměty a vodou\nNaposledy zodpovězená témata\nSolární panely – časté dotazy\nPředstavujeme vám desatero otázek a odpovědí k tematice solárních panelů. Přehledně a jednoduše.\nJe až neuvěřitelné, co v dnešní době dokážou nové technologie. Pokud se však o tom chcete sami přesvědčit a nějaký ten "malý technický zázrak" si pořídit, pak vězte, že nebudete litovat. Díky využití...\nDohodli jste se s rodinou, že si pořídíte bazén či už jej doma máte? Každopádně i takový bazén byste měli mít správně, vhodně a bezpečně osvětlen.\nZvažujete koupi venkovního svítidla? Vyzkoušejte moderní LED osvětlení.\nKdyž se řekne zářivkové svítidlo, většina si nejspíše představí školní blikající a bzučící krabici na stropě. Nechte nás ale ukázat, kam až se tato svítidla v průběhu několika posledních let posunula,...\nJak vybrat žárovku Jak vybrat osvětlení Jak ušetřit peníze Likvidace žárovek a svítidel Jak zapojit Jak na patice žárovek Jak na chytré osvětlení


Adam Ondra 2013 - Horydoly.cz - Outdoor Generation\nAdam Ondra na titulní stránce prestižního časopisu Klettern 2013/2-3.\nAdam Ondra oznámil, že vylezl cestu Vasil Vasil obtížnosti 12 UIAA (9 b+) v domovském Moravském krasu v oblasti Sloup. Vápencové skály poblíž Brna se tak dostaly do světové extratřídy.\nAdam Ondra končí druhý\nPoslední závod světového poháru ve slovinské Kranji v lezení na obtížnost se stal kořistí Rakušana Jakoba Schuberta. Adam Ondra dolezl druhý.\nAdam Ondra znovu vítězí na překližce\nAdam Ondra se po roční pauze znovu vrhnul do kolotoče Světového poháru v lezení na obtížnost. Na předposledním závodě ve Franci ve Valence vyhrál. Ve srovnání s ostatními českými závodníky bylo jeho vystoupení nebe a dudy. Martin Klemsa, Tomáš Binter a Tereza Svobodová skončili na úplně posledních místech. (Pro doplnění české účasti: Stavitelem závodních cest byl Jan Zbranek a část chytů pocházela od firmy AIX.)\nZa dva týdny se koná poslední závod letošního Světového poháru ve slovinském Kranji. Přihlášeni jsou Adam Ondra, Tomáš Binter, Martin Klemsa, Tereza Svobodová, Jana Vincourková a Iva Vejmolová.\nRock Award na Rockmaster\nFenomenální Adam Ondra dostal cenu Rock Award po čtvrté. Uděluje ji renomovaný lezecký festival Rockmaster za nejlepší lezeckou sezonu na skalách. Souběžnou cenu za nejlepší výkony v minulé sezoně v lezeckých závodech obdržela Slovinka Mina Markovič.\nAdam Ondra zase bodoval v norské jeskyni\nJeskyně Hanshelleren v norském regionu Flatanger byla svědkem dalšího fenomenálního výkonu Adama Ondry. Vylezl padesátimetrovou cestu o trochu těžší než 9b a blíží se tedy nejtěžším cestám La Dura Dura 9b+ a Change 9b+, které vylezl na začátku roku. Obdivuhodná je především rychlost a preciznost lezení českého lezce v dlouhém převislé cestě, která ubírá síly každým krokem.\nAdam Ondra vyhrál Padání\nNejvýznamnější boulderový v Česku Padání vyhrál Adam Ondra. Nejvyšší přelezená obtížnost byla 8B+. Na žulových skalách v okolí Petrohradu skončil druhý Rosťa Štefánek a třetí Martin Spilka.\nDruhé letošní číslo časopisu Lidé a hory si vybralo na obálku Adama Ondru. Porovnejte obrovský rozdíl mezi kvalitou práce české a německé redakce.\nBřeznové číslo německého lezeckého časopisu Klettern si vybralo Adama Ondru na obálku. Uvnitř je dvoustránkový snímek od jeho dvorního fotografa Petra Pavlíčka.\nWorld Games bez Adama Ondry\nMezinárodní lezecká federace IFSC nominovala Adama Ondru na World Games v Kolumbii, které jsou svým významem hned za olympiádou. Adam ovšem účast odmítl, protože se letos věnuje výhradně skalnímu lezení a závody na umělých stěnách považuje jen za přípravu na lezení venku.\nNový film Change dokumentuje přelezení stejnojmenné skalní cesty, na které Adam Ondra překonal jako první na světě obtížnost 9b+. Fotografie najdete na webu Change Movie\nAdam Ondra vylezl zřejmě nejtěžší cestu světa La Dura Dura 9b+, společný projekt s Chrisem Sharmou ve španělské skalní oblasti Oliana. Přečtěte si, co psali Chris Sharma a Adam Ondra o cestě, když ještě nebylo jasné, zda ji vůbec vylezou.


Hra Fatale (pro Windows) | MilujemeHry.cz\nHra Fatale (pro Windows)\nO hře Fatale\nProhlížíte si herní profil Fatale pro platformu Windows.\nNa této stránce najdete přehledně základní informace o hře Fatale. Přihlášení uživatelé si mohou hru navíc přidat do své herní knihovny a označit, zda hru hrají nebo zda ji dokončili.\nTo však není vše, co tady pro hru Fatale najdete. Pokud ji ještě nemáte a chcete si ujasnit, zda je to něco pro vás, mohou vám pomoci v rozhodování obrázky ke hře, videa ke hře a především taky hodnocení a recenze Fatale. Pokud si nejste jistí, zda se vám podaří tuto hru spustit, podívejte se na hardwarové nároky a systémové požadavky hry.\nJestli už titul Fatale máte, možná se vám budou hodit tipy a návody pro hraní. A pokud byste byli už úplně v úzkých, můžete si pomoct podvůdkem v podobě cheatů. A nebo možná bude stačit, když se hru naučíte perfektně ovládat, v tom vám pomůže sekce klávesové zkratky a ovládání.\nMožná jste sem přišli něco stáhnout? Pak se vám budou hodit downloady pro hru Fatale.\nNebo snad chcete vědět každičký detail o hře Fatale? V tom případě se podívejte do rubriky zajímavosti, kam se dostanou informace ze zákulisí i věci, kterých si třeba ve hře na první pohled vůbec nevšimnete.\nV každém případě si tuhle herní stránku o Fatale vychutnejte! A když budete chtít, nezapomeňte, že můžete jako přihlášení uživatelé sami přidat své poznatky, komentáře, obrázky, videa nebo cokoliv jiného z toho, co tady najdete.


Číšník, servírka pro konecern e-Finance, a.s. | e-Finance, a.s.\n> KARIÉRA > Číšník, servírka pro konecern e-Finance, a.s.\nDo našich otevřených a připravovaných restaurací hledáme personál na pozici číšník, servírka. Nabízíme Vám práci v několika našich restauracích, motivační ohodnocení, velký výběr benefitů a dlouhodobou spolupráci.\nV luxusním hotelovém komplexu eFi Hotelu*** se nachází naše restaurace Stará Tkalcovna, eFi Wellness & Fitness, kongresové centrum a letní Sun Bar s terasou a bazénem. V restauraci probíhají snídaně, dopolední menu a večerní menu. Čeká Vás tedy obsluha hostů nejen českých, ale i zahraničních.\n► www.stara-tkalcovna.cz ► www.facebook.com/staratkalcovna.cz ► www.instagram.com/staratkalcovnabrno\nTEFITI Restaurant · Bar je středomořská restaurace, která se nachází v historické budově divadla Reduta na Zelném trhu. K hostům i zaměstnancům přistupujeme s přátelským a rodinným přístupem, a to v moderním duchu. Zaměřujeme se na pokrmy z čerstvých ryb, mořských plodů, domácích těstovin, dezertů a domácí zmrzliny. Přesvědčte se o tom na vlastní oči v našem videu https://www.youtube.com/watch?v=ghZ35K0EvB4&t=35s.\n►www.tefiti.cz ►www.fb.tefiti.cz ►www.instagram.com/tefiti.cz\nNaše budoucí připravovaná restaurace se bude nacházet na nám. 28 října 23, a to také v centru Brna. Plánujeme zde otevřít čtyřhvězdičkový hotel s restaurací. Další hotel by se měl nacházet na zámku Račice na Vyškovsku, kde plánujeme i restauraci a wellness centrum.


Dražba je způsob obchodování se zbožím nebo službami. Během tohoto procesu se vytvoří cena, za kterou je prodávají povinen kupujícímu předat předmět. Cenu tedy nikdy neznáme předem, je stanovena až na konci dražby. Konečná cena se určuje prostřednictvím soupeření mezi několika kupujícími, kteří přihazují a snaží se nabídnout větší peníze, aby předmět získali. Jedná se o takzvaný "zdravý boj" mezi dražebníky, kteří v průběhu aukce podávají své cenové nabídky zvednutím svého čísla a nahlas vyslovenou nabídkou. Licitátor na konci přiklepne předmět tomu, kdo nabídl nejlepší cenu. Automaticky se tento dražebník stává majitelem věci. Má však povinnost uzavřít kupnní smlouvu a za daný předmět zaplatit. Nejde se tedy vykrucovat, že jste si to rozmysleli.\nPokud byste chtěli nějaký předmět prodat, připravte se na to, že to nebude úplně zadarmo. Prodávající platí organizátorovi dražby za uskutečnění obchodu. Částka se počítá jako určité procento z výsledné ceny.\nExistuje mnoho způsobů, jak dražit. Setkat se můžete s americkou nebo holandskou metodou. Tyto metody jsou podrobně vysvětleny v dalším článku. Další členění aukcí může být například podle toho, kde k nim dochází. Může to být přímo na místě osobně, nebo je možné se zúčastnit prostřednictvím telefonu nebo internetu.\nPojem dražba má mnoho významů. Jako dražba se označuje také začátek některých karetních her. Můžete se setkat s licitovaným mariášem, který je známý tím, že v úvodu hráči říkají, jak jsou ochotni hrát. Hra se pak odvíjí podle hráče, který dal nejcennější nabídku.\nNávštěvnost: Doposud 11561 návštěvníků


Kateřina Dobroslava Drahošová: Nomádi noci - Pedagogická fakulta JU\nKateřina Dobroslava Drahošová: Nomádi noci\nvýstava v Galerii D9\nvernisáž 24. 4. 2018 od 17 hod.\nVýstava Nomádi noci představí nástěnnou kresbu Kateřiny Drahošové a výběr z jejích prací na papíře. Série křehkých kreseb s minimem předmětnosti a abstrahovanou figurální stafáží rozlehlých „krajin“ diváka směřují k rozjímání o bytí bez domluvených znakových soustav.\nDrahošová vytváří obrazy míst na cestě. Nelze se usadit, přesto nejde o útěk od bytí mezi lidmi. Možná jde jen o nezodpovězené otázky, slovy autorky „Figury putují z místa na místo, kráčejí krajinou s holí, nebo snad selfie tyčí? … Zabodnutý kůl jako symbol zakořeňovaní nebo jen vymezení místa na odpočinek? Dostává se vůbec nomádství do konfliktu se zakořeňováním?“\nVýstava Nomádi noci se brání lineárnímu čtení, nedává konkrétní informace, mluví obrazovým jazykem, který nám byl v dětství možná společný. Mluví o věcech, které nás tehdy ve stavu nemluvněte zajímali nejvíce. Mluví o přítomnosti v rozostřeném světě, kde se věci teprve pojmenovávají. V tomto typu práce Drahošovou podněcují texty psychoanalytičky Clarissy Pinkoly Estés, zabývající se studiem sociálních a psychologických vzorců domorodých kultur, které Estés často dokládá odkazem k tradičním pohádkám a mýtům. „Inspiroval mě také její průzkum ženské psýché s jejími instinktivními a vizionářskými atributy, které nám umožňují zpětně se spojit s archetypem přírody / divočiny. Tento směr přemýšlení se snažím vizualizovat ve svých kresbách a dále zprostředkovat pozorovateli.“\nKateřina Dobroslava Drahošová (*1988) žije aktuálně v Českých Budějovicích, je absolventkou ateliéru malby Daniela Balabána Fakulty umění Ostravské univerzity. Její diplomová práce byla vybrána porotou Ceny pro diplomanty evropských uměleckých škol StartPoint 2014 a letos byla nominována na Cenu kritiky za mladou malbu.\nPetr Brožka - kurátor výstavy


Byty 5+kk Slezské Rudoltice | Eurobydleni.cz\nAktuální nabídka byty 5+kk Slezské Rudoltice denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si byty 5+kk Slezské Rudoltice než Vás někdo předběhne.\nKategorie byty 5+kk Slezské Rudoltice se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele byty 5+kk Slezské Rudoltice neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je byty 5+kk Slezské Rudoltice právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné byty 5+kk Slezské Rudoltice\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty 5+kk Slezské Rudoltice, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 5+kk Slezské Rudoltice, a to byty 5+kk na prodej Slezské Rudoltice, pronájem bytu 5+kk Slezské Rudoltice, dražby bytů 5+kk Slezské Rudoltice.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii byty 5+kk Slezské Rudoltice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty Slezské Rudoltice, prodej bytů Slezské Rudoltice, pronájem bytu Slezské Rudoltice, dražba bytu Slezské Rudoltice.\nDalší lokality v okolí byty 5+kk Slezské Rudoltice\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty 5+kk Slezské Rudoltice, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty 5+kk Slezské Rudoltice. Určitě lépe naleznete byty 5+kk Slezské Rudoltice, který hledáte.


Cesta k pramenům - Blogy o životě s kolem i bez kola – cyklistika, cykloturistika, cestování na kole\nNaKole.cz > Blog > JohnyB > Cesta k pramenům\nNápadů na různé cyklovýlety, cyklotoulky a jiné cesty v sedle dvoukolého oře nosím v hlavě plný pytel. Každý rok přes jaro a léto z něj něco vyberu, trochu vyprázdním a v zimě zas doplním, takže se nebojím, že by byl někdy prázdný. Nejmíň do smrti mám pořád kam vyrážet - a pak? Nejspíš ten nevyčerpatelný pytel odkáži svým potomkům, když o něj budou stát.\nLetošní rok padl los na okružní cestu po západočeských lázeňských městech vyhlášených svými minerálními prameny - a co více, tentokrát s mou drahou polovičkou, pro kterou to úplně bude úplně poprvé - tedy samozřejmě mluvíme o kole. Marťa je cyklistka výhradně příležitostně-rekreační, cestování na kole je pro ni absolutně neznámý pojem. A ač se dobrodružství rozhodně nebrání, neskrývá mírné obavy, když ji s sebou táhnu do těch neznámých vod. Ale co by pro moje krásný khaki oči neudělala. A pak, pohodová jízda mírnou krajinou protkanou centry kultury, noblesy a civilizace, teplé léto a pramenité osvěžení na každém rohu - to je přece ideální podnik k zasvěcení nováčka. Není šance, že by se Martě cyklistika zošklivila. Naopak! Bude to dokonalá balada - tím jsem si jistý! Alespoň takové byly představy...\nV neděli 9.8.2020 startujeme netradičně v Rožmitálu pod Třemšínem. Náš první úkol je zdolat nemalé stoupání a překonat Brdy. Takticky proto chceme vyrazit nejpozději v osm ráno, abychom to zvládli, než začne slunce pražit. Jenomže osedlat kola a naložit na ně vše potřebné, trvá déle, než bychom si přáli. Já nakládám brašny na nosič a na záda hážu malý batůžek. Marťa žádný nosič ani velké brašny nemá - před odjezdem stihla jen v rychlosti sehnat spacákovou brašnu na řidítka a zbytek výbavy musela poskládat do velkého batohu. Co šlo, uskladnili jsme u mě.\nKdyž v půl deváté konečně opouštíme město, teplota už šplhá hodně přes dvacet stupňů. Než zdoláme stoupání otevřenou silnicí přes Zalány, leje z nás pot. Marťa navíc svádí vnitřní boj se snídaní, která se dere ven.\n„Musíš ji udržet. Za žádnou cenu ji nesmíš pustit - je to energie a tu budeš dneska potřebovat," radím moudře. Odpovědí by mi byl jistě vztyčený prostředníček, kdyby Marťa neměla plné ruce řidítek.\nV Nepomuku na vsi se poprvé svlažujeme ve vydatném prameni. Jsem rozený Šumavák, ale voda z Brd také není špatná. Konečně nás pohlcují lesy. Jedeme kolem „rudého" lomu dlouhou cestou rovnou jako přímka - mimochodem takové cesty jsou v Brdech skoro všechny - místní specialita, podpis armády, která zde ještě v nedávných dobách „hnízdila". Ale za chvilku už přejíždíme hráz Padrťského rybníka. Nejde na chvilku se nezastavit a nepokochat se. Je to opravdu krásné místo. Vodní hladina se třpytí uprostřed lesů. Dolní padrťský rybník je navíc prorostlý rákosem a značně podlouhlý. Bez nadsázky připomíná Kalifornské mokřady. Ne nadarmo jsou Padrťské rybníky asi nejnavštěvovanějším místem Brd.\nPokračujeme dál mírným stoupáním k vrcholu Okrouhlík. Cesta je zatarasená náklaďákem, který nakládá dříví. Prodírat se okolním roštím se nám nechce, a tak slézáme a při čekání si dopřáváme malou svačinku. No a pak už rychle klesáme, les se rozestupuje a Brdské vrchy se s námi Loučí. Marťa věří mému slibu, že to byl nejnáročnější úsek dnešní cesty a že teď už pojedeme jen po rovině a bude to pohoda. Ještě poslední pokochání do kraje. Skrze malebné vesničky Trokavec a Pančava fičíme silnicí směr Příkosice a pak rovinou podél trati na Mešno a Kornatice. Je to opravdu ta slibovaná balada a kilometry hezky naskakují. V Kornaticích uhýbáme na zpevněnou cestu lesem. Marť pociťuje první lehký náznak úbytku sil, ale nic vážného, co by nespravila krátká zastávka u Neslívského rybníka. Ve vodě ležící strom je skvělá příležitost zapózovat si pro fotku, jen pozor na sršní hnízdo.\nDalších pár kilometrů a zprava objíždíme nádherný klasicistní zámek Kozel a zámecký park. Oba ho už známe, a tak se nezastavujme, ale všem, kteří ho neznají, zastavení i s prohlídkou vřele doporučujeme.\nOpustili jsme kraj lesů, poledne se blíží, slunce topí víc a víc a my si začínáme hledat nějaké místo k osvěžení. Ze silnice slyšíme hučet splav. Pouštíme se přes louku nejkratší cestou k řece Úslavě. Břeh není zrovna nejlépe přístupný, ale to nevadí, nějak už si poradíme. Nezdržujeme se ani s hledáním plavek, které se schovávají kdesi v hlubinách zavazadlových prostorů. Oba skáčeme do vody tak, jak nás příroda stvořila. Konec konců nejsme tu jediní naháči. Na protějším břehu se stejným radovánkám oddává skupinka seniorů. Po vydatné koupeli ležíme osvěžení ve stínu vrby a jen si tak hovíme - je to paráda. Jenomže všechno dobré jednou končí a i my po hodince a půl oddechu musíme dál.\nTeploměr už ukazuje dobrých pětatřicet stupňů, stínu poskromnu, pohoda zmizela. Ve Šťáhlavech si dokupujeme vodu a silnicí míříme dál na sever. Ve Starém Plzenci projíždíme kolem prvního věhlasného vřídla zvaného Bohemia Sekt. Tak tady zastavit na osvěžení, asi bychom už moc daleko nedojeli. Raději polknout sliny a rychle pryč.\nCyklostezka č. 31 je dokonale rovná, vede údolím řeky Úslavy po lučinách a pastvinách a na chvíli navrací ztracenou pohodu. Moc příjemná jízda - do chvíle, než se ocitáme na prahu města Plzeň. Já ani Marťa nejsme městští lidé. Ke svému přežití potřebujeme otevřenou divokou přírodu, ve městě jsme jako v zajetí. Sluneční žár dělá z ulic dokonalou pec, a tak se pěkně smažíme ve vlastní šťávě. Město naštěstí olízneme jen při jeho jižním okraji, pak už míříme po žluté turistické značce z parku Pod Homolkou přes Borský park k vodní nádrži České údolí. Úzkou pěšinkou ji objíždíme při severním břehu. Je to krásný úsek, ale když se máme míjet s protijedoucími cyklisty nebo chodci, je nám trochu těsno. K tomu jsme už oba dost zmoženi pekelným vedrem. Hladina nádrže se podobá hrachové polévce a ke koupeli zrovna neláká.\nNa Marťu udeřila těžká krize zrovna v místě, kde není kapka vody na svlažení. Kolem dokola jen borový les a jakýs takýs polostín. Obětuji alespoň trochu drahocenné vody k pití, abychom zchladili horké hlavy a vymysleli taktiku dalšího postupu. Po pár minutách sbírání sil šlapeme dál až do Vejprnic. Restaurace Formanka se stává naším útočištěm v nejkrušnější části dne. Podle Marti by zde měl pracovat jako kuchař její starý známý. Smůla číslo jedna: dnes tu není pan kuchař, dnes je tu paní kuchařka. Smůla číslo dvě: paní kuchařka už má padla a chystá se domů. Štěstí v neštěstí je, že paní kuchařka i paní výčepní jsou velice milé a ochotné ženy, a tak za chvíli už sedíme uvelebeni na zahrádce pod slunečníkem, před sebou dva řízky velké jak kola od traktoru, vychlazený birell k tomu a spokojeně si chrochtáme. Nasyceni a napojeni od stolu příliš nechvátáme. Víme, že nás čekají další úmorné kilometry otevřenou krajinou.\nVejprnice opouštíme v pozdním odpoledni. Stoupáme prašnou cestou pod stále žhnoucím sluncem a osvěžení je rázem pryč. Propracováváme se metr po metru mezi poli cyklotrasou č. 37. Potkat tady beduína, hned bychom s ním vyměnili kola za velbloudy. Naštěstí řeka Mže už není daleko, a když se před námi v půl sedmé večer konečně zatřpytí její hladina, neváháme ani chvilku a jdeme se alespoň trošku svlažit. Zelená turistická značka nás pak už vede rovinou při řece po zpevněné cestě mezi chatami a ve stínu stromů. Vypadá to jako příjemný úsek na závěr dnešního dne, ale to by bylo, aby nepřišla ještě nějaká třešínka na dort. Cesta se mění v úzkou křivolakou hrbolatou pěšinku v příkrém svahu nad řekou. Tu kořeny, tam kameny. Martina se svým trekovým kolem zvládá technickou jízdu na jedničku a má odvahu, to je bez debat. I tak jedeme oba hodně opatrně. Drobná neopatrnost by mohla znamenat ošklivý pád ze srázu. V některých místech raději tlačíme. A dostat těžce naložené kolo v těch místech přes několik padlích stromů? To už je slušný hardcore. Ale dokázali jsme to. Probojovali jsme se až ke zřícenině hradu Buben. Jsme u dnešního cíle. Na zeleném plácku pod hradem skládáme kola, svlékáme upocené upatlané cyklistické hadry a odhodláváme se k večerní ledové koupeli v řece. A pak už hrrr na hrad.\nZřícenina je vcelku pěkná, udržovaná. Péče je tu patrná. Po krátké prohlídce si dopřáváme večeři z vlastních zásob. Když odchází poslední návštěvníci, zaujímáme jejich místo na lavičce - na hradbách, kde dříve stávala věž. Večer se zvolna snáší na kraj, kolem hlav nám poletují hejna mušek, sem tam i nějaký komár štípne. Světla ubývá. Ještě chvíli posedíme, pak jen rozbalit spacáky a šup na kutě.\nKrálovská noc na hradě - spali jsme jako dávní králové a královny. I když ti určitě neměli spacáky a karimatky. Takové vymoženosti by nám dnes mohli jen závidět. Ani zima nám nebyla. Mohutné kamenné zdi přes den naakumulovaly tolik tepla, že z nich ještě za svítání pěkně sálalo. Na plynovém vařiči jsme uvařili čaj, nasnídali se a bez zbytečného protahování začali balit. Být o deset minut rychlejší, nikdo by neměl tušení, že jsme zde přenocovali, jenomže správce hradu je ranní ptáče. Přivrčel se sekačkou ještě před sedmou hodinou - ve chvíli, kdy jsme pakovali poslední kousky výstroje - a dal nám pěknou čočku. Četli jsme sice v návštěvním řádu, že je zde zákaz kempování, jenomže co si pod tím pojmem představit? Stany, ohniště, buřtíky, rádio, stolky a židle... A my si jen lehli pod širák na zem vedle svých kol. Usínali jsme tak s čistým svědomím, že se ničeho zakázaného nedopouštíme. Ale nakonec všechno dobré a jsme zase na cestě.\nVyrazili jsme záměrně brzy, abychom urazili co nejvíce kilometrů, než začne výheň. I tak je teplo. K tomu ještě trochu bloudíme, protože zelená turistická značka se schovává mezi rekreačními chatkami. Hráz vodní nádrže Hracholusky zdoláváme už řádně opoceni. V kempu se ještě spí.\nCyklotrasa 37 nás vede silnicí otevřenou a ne příliš zajímavou krajinou. Slunce rychle stoupá, stínu minimum. Za obcí Pňovany překonáváme lesnaté údolí řeky Mže a Hracholuské přehrady po zajímavém železničním mostě. Jeho ocelové oblouky jsou totiž stavěny směrem dolů, takže to vypadá, jako by se most na pilířích překlopil. Součástí je i lávka pro pěší, která oblouky přesně kopíruje a jízda po ní tak připomíná horskou dráhu.\nZa mostem už je pro nás přichystáno nepříjemné stoupání a slunce zase peče. Plahočíme se dál po vedlejších silničkách, rozbitých cestách i přes pole. Stín skoro žádný a v otevřené krajině vládne výheň. Zdoláváme kopec prašnou cestou. Marťa tlačí, úzké pláště v prachu podkluzují. O kus dál stavíme u velké louže. Koná se zde mezinárodní slet bělásků. Jsou jich tu stovky. Tetelí se kolem nás ve vzduchu, jako by se chumelilo. Asi zpestření, abychom na pár minut zapomněli, jak strašné vedro je, jak slunce pálí a že nám pomalu ale jistě dochází voda.\nKonečně sjíždíme k říčce - nebo spíše potoku Hadovka. Hned zastavujeme a míříme pod mostek, abychom se aspoň trochu ošplíchli. V mělké stružce, kde není vody ani po kotníky, si máčíme hlavy, záda, břicha, ruce... Osvěžení je to jen velmi dočasné. Od říčky nás čeká nepříjemné stoupání. Šineme se hlemýždím tempem. Na Marťu doléhá krize, co chvíli zastavuje a nabírá další síly. Nejsem na tom o moc líp, ale jí se už doslova zadírá motor. Začínám mít o ni trochu strach, přesto zůstat tu nemůžeme. Není kde se skrýt před sluncem, není co pít. Naším cílem jsou nedaleké Konstantinovy lázně, tam to prostě musíme dát.\nPoslední stoupání, jsme na kraji lesa, na úbočí Hradišťského kopce. A je to tu. Skončili jsme! Marťa hází kolo do příkopu a sama padá do mechu a hrabanky. Nadává, ale jen na oko, na splavené tváři má pořád úsměv; možná nebude ještě tak zle. Opravdu ji obdivuji, že to takhle zvládá. Ona, zástupkyně něžného pohlaví a navíc bez jakýchkoliv zkušeností s cestováním na kole, plahočí se tu se mnou s těžkým nákladem v nelidské výhni, na pokraji kolapsu...\nPoslední dva kilometry. Malebné lázeňské městečko nám otevírá brány. Nejdříve bereme útokem cukrárnu. Dvě studené kofoly do nás spadnou, jen to zasyčí. Pak se přesunujeme do vedlejší restaurace. Slunečníky na zahrádce před vedrem moc neochrání, ale obsluhující číšník je velice ochotný a milý a jídlo výborné. Pravda, nad účtem by se dala i slza uronit, ale když jsme na té dovolené... Teď to chce ještě najít nějaké místo, kam se uchýlit před největším žárem, protože pokračovat jen tak asi nezvládneme. V lázeňském parku se nachází pavilon s jediným zdejším vřídlem - Prusíkův pramen. Ve fontánce to ale jen pochrchlává a pobublává. Pramen není moc vydatný, a co hůř, smrdí jako kanál a stejně i chutná - alespoň s Marťou jsme se na tom shodli. Z téhle léčebné cyklo-kůry asi nic nebude, vodu raději koupíme v sámošce. V pavilonu je ale chládek, lavičky - a toho využíváme k odpočinku.\nZpátky do sedel. Teplota sice neklesla ani o setinu stupně, ale cítíme se tak trochu osvěženi a jede se líp. Silnice nás vede na západ. Po levé straně se vypíná kopec Krasíkov se zříceninou hradu Vamberk, po pravé straně láká statek Krasíkov na různé farmářské pochutiny. Snad někdy příště. Nekoukáme nalevo ani napravo a sjíždíme zpět do údolí říčky Hadovky. Uhýbáme ze silnice a za chvilku už se rochníme v mělkém potůčku a dopřáváme si pořádné osvěžení. Dál nás pak vede červená turistická značka podél potoka. Jsou to příjemné 4 kilometry jen mírně zvlněnou lesní cestou. Pod korunami stromů je i teplota hned příjemnější.\n„Tady už není 36, už je jenom 34 stupňů," hlásím Martě údaje z multifunkčního tachometru. I tohle vědomí přispívá k lepší náladě.\nAle pozor, přišla nečekaná změna. Když jsme vyjeli z lesa, zjistili jsme, že se na nás hrnou těžká bouřková mračna a silný protivítr nás pěkně přibrzdil. Než jsme vystoupali do Hanova, začalo i drobně pršet. Teď sedíme zalezlí v autobusové zastávce, svačíme a čekáme, až se to přežene. Kolem projíždí autobus. Brzdí, zastavuje kus za zastávkou a couvá zpět. Dveře se otvírají a řidič se nás trochu nejistě ptá, jestli na něj náhodou nečekáme. Za ta léta, co tudy jezdí, tu prý sice nikdo ještě nenastupoval ani nevystupoval, ale kdyby náhodou... s úsměvem odmítáme, pojedeme dál po svých.\nZ Hanova nás na západ vede silnice, která po dešti během několika minut oschala. Čekali bychom, že ta bouřka alespoň trochu svlaží letní žár a osvěží vzduch, ale je to spíše naopak - v otevřené krajině je jako v prádelně.\nRychlým sjezdem jsme sklesali do údolí Kosího potoka. Krásná krajina Slavkovského lesa nás objímá ze všech stran. Jedeme asfaltovou cestou malebnou přírodou, kde lišky dávají dobrou noc. Doslova - jedna taková zrovna stojí na kraji cesty. Na dobrou noc je ještě brzo, a tak něco čmuchá v trávě. Opatrně zastavujeme. Marťa si ji chce vyfotit, ale než vytáhne mobil, liška bere do zaječích.\nO kousek dál zastavujeme znovu. Tentokrát u minerálního pramene Čiperka. Ten už chutná podstatně líp než ten Prusíkův. Hned si doplňujeme bidony. Kosí potok se proměnil v Jilmový. Jedeme dál proti proudu lesem zvlněnou cestou. Večer se blíží, únava stoupá. Stoupá i cesta a my tlačíme. Tlačíme do vesničky, odkud Marťa pochází - odkud se berou všechny Martiny a Martinové: je to přece Martinov. Nebo že by to tak nebylo...?\nRychlým sjezdem prudce klesáme k dnešnímu cíli. Město Mariánské Lázně nás vítá. Hned na kraji parkujeme v první hospodě U Antoníčka a za chvíli už sedíme na terase a soukáme do sebe večeři. Pak míříme dokoupit nějaké zásoby do obchoďáku a zbývá jen jediné: najít místo k přenocování. Dozvěděli jsme se o jakémsi přírodním koupališti Lido - tam by se mohlo nechat přespat.\nVyjíždíme z města, pak kousek lesem a už před sebou vidíme bránu. Zrovna se zavírá, správce vytahuje klíče a chystá se domů. Je osm hodin. Přijet o deset vteřin později, asi bychom si hledali nocleh někde po lese. Dobře, že to tak krásně vyšlo. Areál je velký, převlékárny, chatky, restaurace, les... veliký rybník s písečnou pláží. Koupaliště a zároveň kemp. Rekreantů tu moc není, a tak je prostředí velice příjemné. Jedinou černou skvrnou jsou záchody a umývárny.\nStavíme stan, převlékáme se do „civilu" a už za šera si jdeme zaplavat. Pak sedíme sami ve velikém altánu přímo nad vodní hladinou. Okolo se prohání ryby veliké jak telata. Těm je hej, když rybařit je tu zakázáno. Na kraj se snáší vlahá noc. Vychutnáváme si romantickou atmosféru. Láhev šampaňského nesmí chybět. Cinknutí skleniček nahradí zarachocení plechových hrnků a sluncem ohřáté bublinky spláchnou dnešních parných pětašedesát kilometrů.\nRáno máme opět v plánu vyrazit brzy, nejpozději v půl osmé. Speciálně jsme si u správce vyprosili tuto možnost, protože brána se oficiálně otevírá až v osm hodin. Jenomže ranní bouřka naše plány trochu přeorganizovala, a tak kemp opouštíme až v půl deváté. Je hrozné dusno. Město se nám otevírá. Projíždíme pomalu dlouhou ulicí lemovanou lázeňskými domy se zdobenými fasádami. Upravené chodníky, lavičky, stromy, parčíky... Je všední den a všude okolo živo. Dojem jen trochu kazí hojný počet bezdomovců a jiných pochybných existencí, ale jinak jsou Mariánské lázně opravdu krásné.\nSkrze park se dostáváme ke zpívající fontáně. Zrovna nezpívá, prý až za hodinu. No, čekat nebudeme, míříme přes veliké dlážděné prostranství zdobené pestrou květenou kolem honosné kolonády. Na jejím konci stojí pavilon, kam je svedeno několik vřídel - Karolínin, Rudolfův, Křížový a Mariin pramen. Nejdříve okoštovat, vybrat ten nejlepší a doplnit bidony. Musíme se prostřídat, jeden vždy hlídá kola, druhý plní.\nČas už pokročil, a tak se moc dlouho nezdržujeme. Čeká nás táhlé stoupání silnicí na sever, do srdce Slavkovského lesa. Už je zase vedro. Jedeme hodně pomalu, nabíráme výšku serpentinami kolem malé přehrady. Jezírko kousek od cesty s příznačným názvem Smraďoch, ze kterého se uvolňuje sirovodík, necháváme bez povšimnutí. Marťa si prochází svou ranní krizí. Třetí den v sedle už má zmordované sedací partie a jízda je pro ni utrpením. Vidím na její ztrhané tváři, že by nejradši praštila s kolem do lesa a vyslala mě pro nějaký odvoz. Přesto jede dál! Neznáme se příliš dlouho a tímhle na mě dělá opravdový dojem. Žádná zhýčkaná slečínka - ženská do nepohody, na kterou se dá spolehnout, že se nevzdá hned, jak jde něco trochu ztuha - a to nemyslím jen námahu fyzickou. V duchu má můj nejhlubší obdiv a sympatie. Téhle se musím držet, nahlas jí to ale zatím raději neřeknu, aby ještě nezpychla a neusnula na vavřínech. Gentlemansky alespoň přebírám její velký batoh a měním ho za svůj malý cyklobatůžek, abych jí trochu ulevil. Sotva jsem si ten bágl posadil na záda, hned mi bylo vše jasné. Opravdu, není snadné jezdit na kole, když má člověk pocit, že si na hrbu veze nápravu z parní lokomotivy.\nRázem se jede lehčeji - tedy alespoň Martě, a to je zásadní. Na úbočí hory Vlčí kámen překonáváme nadmořskou výšku 830 metrů a nějaké drobné, což je nejvyšší místo celé naší cesty. Pak krásný sjezd do malé obce Prameny - příznačný název. Minerálních pramenů je v okolí dost, ale u žádného nezastavujeme. Daleko více nás zajímá zdejší autobusová zastávka. Nebe se zatáhlo a několikaminutovou přepršku přečkáme právě v ní.\nNa loukách obklopených lesem se vypíná skalnatý masiv porostlý keři a borovicemi zvaný Tři kříže. Ano, hádáte správně - to podle tří křížů, které se na něm nacházejí. Další malé skalnaté ostrohy vylézají ze země i v okolní. Slavkovský les je krásný. Zase si jízdu pěkně vychutnáváme a kocháme se krajinou. Na křižovatce před Novou Vsí zastavujeme a nastávají dva zásadní zlomy výpravy. Tím prvním je, že mi povolila zácpa, kterou jsem od našeho odjezdu trpěl, a tak se rychle utíkám ukrýt do křoví vedle cesty. Po úspěšném splnění úkolu se poštípaný od ovádů a popálený od kopřiv vracím ke kolu. Přichází na řadu operativní přehodnocení plánů. Máme před sebou ještě pořádnou štreku na sever k Andělské hoře a pak dolů, na jihozápad kolem Karlových varů až k Chebu a Františkovým Lázním. A na to vše jen den a půl času. Pak se Marťa musí vrátit, chtě nechtě, k pracovním povinnostem. Je jasné, že plán nedodržíme. Nad mapou kalkulujeme různé další možnosti vzhledem k času, délce, povrchu a sklonu terénu. Nakonec je rozhodnuto.\nDál nás vede lesem pěkná cyklotrasa č. 2135 a přivádí nás až na vrchol kopce Na vyhlídce s magickou nadmořskou výškou 777 metrů. Marťa už zde před časem byla, a tak ví, co nás zde čeká. Já jsem překvapeně okouzlen. Na kopci stojí rozhledna, a je to rozhledna opravdu unikátní. Vystavěna byla roku 1935, celá z kamene s kruhovým půdorysem a výškou 25 metrů z dálky připomíná jakousi osamělou temnou věž. Na otevřenou vyhlídkovou plošinu vede vnější schodiště, které rozhlednu obtáčí ve zužující-se spirále. Je tak uzounké, že dva lidi mají problém se vyhnout. A lidí je tu celkem dost. Není divu, rozhledna je ne nadarmo zapsána na seznamu kulturních památek. Výhledy berou dech. Celý Slavkovský les, na severozápadě Krušné hory, Doupovské hory...\nDosyta jsme se vynadívali a sjíždíme dolů do městečka Krásno. Je čas oběda. První hospoda nás nenadchla svou nabídkou, druhá nemá zahrádku. Ještě chvíli vydržíme. Pokračujeme dál kolem cínového dolu mezi terénními propadlinami - takzvanými peni, které vznikly propadem po těžbě. Zdejší oblast je známa právě hornickou činností a těžbou cínu. A hornické je i město Horní Slavkov, do kterého přijíždíme. Spíše než historie nás teď ale zajímají prázdné žaludky. Restaurace, ve které jsme se chtěli najíst, je zavřená, a tak musíme na druhou stranu města, což je do kopce - sakra do kopce! Plahočíme se silnicí a pot z nás pod žhnoucím sluncem cáká na všechny strany. Ale nakonec se daří a v restauraci Pohoda přichází pohoda.\nPo jídle ještě chvíli posedíme. Okolo se sice honí strašidelné bouřkové mraky, ale je vedro jak v sauně a nás podle mapy čeká vydatné stoupání. Vůbec se na to netěšíme. Jenomže sedět tu napořád taky nejde, a tak chtě nechtě musíme znovu na cestu. Nejdřív tedy ještě zastavujeme v sámošce. Marťa jde koupit vodu a nějaké nezbytnosti, já zatím promazávám řetězy. Pak už naostro.\nSlavkov opouštíme masakrózním krpálem. Na chvilku zastavujeme na bývalém popravišti, kde dodnes stojí kamenná podsada šibenice. Nebýt šibenice a nesnesitelného vedra, bylo by to celkem hezké místo s výhledem. Stoupání pokračuje ještě pořádný kus. Před palčivým sluncem nás ale ukrývá les. Jedeme starou lesní cestou, cyklotrasou 2017 a značenou zelenými turistickými značkami. Musím přiznat, že je mi dost ouvej. Nestačím s dechem, přehřívám se. Marťa teď vypadá daleko svěžeji.\nSklon terénu se umírnil, už to zase jede, ale vrásky nám dělá počasí. Zatáhlo se. Skrze les toho moc nevidíme, přesto silné hřmění od západu zcela jasně ohlašuje příchod bouřky. U lesního přístřešku chvilku přešlapujeme a váháme. Nakonec jedeme dál. Cesta začíná klesat, víc a víc. Svěží šedesátkou přijíždíme na okraj Karlových varů - Doubí. Od západu se na nás tlačí šedá stěna deště. Občas se blýskne. Pojedeme dál a zkusíme tomu ujet. Teď už žádné kopce nebudou. Ne jen dnes, ale ani zítra. Čeká nás rovná cyklotrasa číslo 6 po březích řeky Ohře. S tou vidinou šlapeme do pedálů, kličkujeme mezi turisty, kterých je zde požehnaně. Přesto dešti neujedeme. Začíná drobně pršet. Restaurace u Svatošských skal, které se do výšky vypínají nad řekou, by byla dobrým úkrytem, ale je narvaná k prasknutí, takže dál a dál. Po úzké dřevěné lávce zavěšené na ocelových lanech se dostáváme na druhý břeh. Cyklotrasa pokračuje a déšť houstne. Nakonec zalézáme do jednoho celkem prostorného přístřešku u cesty a brzy se k nám přidávají další cyklisté.\nPo slabé půl hodince je po všem. Znovu do sedel. Cesta je mokrá, ale rovinou podél břehu pod korunami stromů pěkně utíká. Zanedlouho přijíždíme do vodáckého kempu Loket, to je po dnešních parných a na závěr i mokrých šedesáti kilometrech konečná. Stavíme stan, pak sprcha a na závěr si jdeme sednout do bufetu na pivko a jídlo. Sedíme a máme pocit jakéhosi dejavu. Aby ne, když jsme si tu sotva před čtrnácti dny dávali oběd při sjíždění Ohře na lodích. Tenkrát nás určitě nenapadlo, že se tu za chvíli zastavíme znovu, jenom na kolech.\nVečerku máme poměrně brzy, ale usnout se nám moc nedaří. V malinkém cyklostanu je horko. Kemp je plný a je tu pěkně rušno - hlavně jedna skupinka ožralých vodáků dělá virvál a řve na celý kemp dlouho do noci. Nehodlá přestat, ani když už jsou všichni ostatní zalezlí a rádi by spali - že jsou mezi nimi malé děti, co na tom. Zábava je samozřejmě třeba, ale trochu ohleduplnosti by také neškodilo. Prosba o alespoň nepatrné ztišení nemá účinek. Marná sláva. Trvá to dlouho, nakonec se však i oni zklidní a nad řekou zavládne tichá noc.\nPo ránu jsme já i Marťa trochu rozlámaní a nevyspalí. Nedá se nic dělat, na plynovém vařiči děláme čaj a připravujeme snídani. Pak rychle zapakovat a vzhůru do sedel. Objíždíme malebné historické městečko Loket, které je vystavěné ve svahu kolem stejnojmenného gotického hradu a které obtéká řeka kolem dokola, čímž z něj dělá jakýsi poloostrov. Pokračujeme dále proti proudu pohodovou ranní jízdou. Zatím je celkem příjemně a i když cítíme únavu z nevyspání i předchozích dní, jede se nám dobře až do Sokolova. Tady si děláme malou zastávku na Nádraží. Zatímco já hlídám kola, Marťa jde koupit lístky na vlak. Máme v plánu dojet sice až do Chebu, ale co kdyby se vyskytly nějaké komplikace - třeba bloudění, blouznění, výbuch sopky nebo jiný zásah vyšší moci a nestíhali bychom? Lepší mít vše připravené v předstihu, když je nádraží takhle při cestě.\nCyklotrasa číslo 6 nás vede kolem města při řece západním obloukem, takže ruchu dopravy zůstáváme ušetřeni. Povrch se mění ze zpevněné šotoliny na asfalt a kilometry pěkně naskakují. Přibývá cyklistů i inlajnistů, běžců a pejskařů. V Citicích jsem se náhle zarazil. Úplně jsme zapomněli, že jsme si chtěli udělat malou zajížďku a podívat se na jedno zajímavé místo. Bylo by velká škoda ho vynechat, takže stop, čelem vzad. Dva kilometry po proudu, pak přes most a stojíme na břehu veliké vodní plochy jezera Medard. Jde o zatopený důl, který se po skončení těžby začal napouštět vodou z nedaleké Ohře. Napouštěl se skoro deset let a teď je z něj jezero, u kterého si člověk připadá jak někde u Středozemního moře. Moc hezké místo. Tenhle způsob rekultivace těžbou poškozené krajiny se mi celkem zamlouvá.\nDlouho se nezdržujeme a valíme dál. Zpátky na cyklostezku. Slunce to opět pěkně roztápí, i když ještě není takové vedro jako v minulých dnech. Martě rychle ubývají síly. Čtvrtý den v sedle je na ní už hodně znát. Ale na to, že nikdy předtím nic takového neabsolvovala, drží se opravdu statečně. Žádné protesty, žádné nářky. Jede pomalu, ale pořád dál a dál. Na kraji vesnice Dasnice je hospůdka se zahrádkou. Ač není ještě zdaleka čas oběda, zastavujeme, abychom se posilnili. Mladinké hostinské jsou ochotné. Pivo, kofola a zelnačka... Přijíždí další a další cyklisté. Dorazit o deset minut později, už bychom si nesedli.\nCyklotrasa kopíruje řeku i železnici při druhém kraji a je to nádherný úsek cesty. V Dolních Pochlovicích přejíždíme na druhý břeh po kryté dřevěné lávce. Za prohlídku by určitě stálo Město Kynšperk nad Ohří. Bohužel na to už nejsou síly ani čas. Navíc zmizely lesy, přivítala nás otevřená krajina převážně luk a polí, ve které vládne slunce tvrdou rukou. Kousek za Nebanicemi zastavujeme, abychom se svlažili a snědli tatranku. Po řece projíždí vodáci v kánoích i na raftech - jedna loď za druhou jako na vodní dálnici.\n„Ahój, jedeme dobře na Cheb?" ptá se nás jeden z nich - asi veselá kopa.\n„Jo na Cheb, to musíte zpátky, na příštím sjezdu to otočte."\nCyklotrasa se kroutí dál podél řeky, jen chvílemi se od ní vzdaluje. Město už není daleko, jenomže vedro z jinak moc pěkné cesty dělá strastiplnou pouť. Začíná se nám to zdát nekonečné - o to víc, že čas odjezdu vlaku, ve kterém máme rezervované místo na dost drahou jízdenku, se neúprosně blíží.\nSilničáři s traktorem vysekávají trávu podél cyklostezky, sekačka kromě trávy bere drobné ostré kamínky a metá je přímo na cyklostezku. Jeden takový se ostrým hrotem postavil Martě přímo před kolo a milá Marťa vypustila duši. Nejdříve musíme najít kousek stínu, pak se pouštíme do bleskové opravy. Za pět minut je po všem, defekt odstraněn a nezadržitelně směřujeme ke svému cíli.\nZvládli jsme to a ještě s nemalou časovou rezervou, kterou využíváme, abychom alespoň v rychlosti okoukli veliký kostel sv. Mikuláš a rozsáhlé náměstí s řadou krásně udržovaných historických budov. Cheb je opravdu moc pěkný a s Marťou jsme se dohodli, že ho v brzké době budeme muset navštívit ještě jednou a prohlédnout si ho důkladněji.\nNabíráme směr k nádraží. Jak se vzdalujeme od centra, dojmy trochu ochabují. Omšelé městské ulice plné osob nevábného vzezření a pochybných charakterů. Na rohu má sraz partička feťáků. Jeden z nich si přímo před námi šlehne dávku do žíly, jako by si v cukrárně dával zákusek... Rychle pryč odsud!\nPodařilo se, jsme na nádraží. Jdeme se schovat do klimatizované nádražní budovy a koupit si nějakou svačinu na cestu. Vlak má zpoždění - jak jinak - a my se naivně báli, že přijedeme pozdě. Ale konec dobrý, všechno dobré. Poslední náročný úkol: nasoukat kola a všechnu bagáž do pendolina, které není pro tyto účely zrovna konstruované. I to však zvládáme a nakonec už se bezpečně necháváme unášet k domovu. Ještě několik přestupů. Závěrečný úsek neklimatizovanou lokálkou plnou lidských těl, sednout si nemůžeme, musíme držet kola - vedro, dusno... silou vůle vzdorujeme mdlobám. Asi poslední zkouška odolnosti. I tu jsme absolvovali úspěšně. Před osmou hodinou jsme doma. Cesta přes několik západočeských lázeňských měst a kolem minerálních pramenů je u konce. Měli jsme štěstí na ochotné a vlídné lidi (až na pár výjimek), poznali jsme malebný kousek České země, dovezli si zážitky, unavená těla a od železité vody zrezlé bidony. Bylo to úmorné, ale bylo to krásné - a to, jak každý ví, cestování na kole bývá - ať už se jede kamkoliv. Jsem moc rád, že i Martě zachutnalo a nezlomily ji ani krušné podmínky, které panovaly. Je to žena s duší amazonky, a tak příště určitě vyrazíme zas.\n05.11.2020 vložil/a: JohnyB


Při dopravně bezpečnostní akci „Y“ bylo zjištěno 21 dopravních přestupků | Živé Chebsko - zivechebsko.cz\nPři dopravně bezpečnostní akci „Y“ bylo zjištěno 21 dopravních přestupků\nAlkohol či jiné návykové látky za volant řidičů nepatří. Z tohoto důvodu se uskutečnila během pátku, 5. června, dopravně bezpečnostní akce „Y“ . Byla zaměřena především kontrolu dodržování zákazu jízdy pod vlivem alkoholických nápojů a návykových látek. Více jak desítka policistů kontrolovala řidiče po celém Sokolovsku. Mimo jiné se zaměřili také na problematiku převozu drog, zbraní, odcizených věcí a nelegální migraci osob.\n„Během čtyř hodin policisté zkontrolovali 124 osobních vozidel,“ uvedl policejní mluvčí Jakub Kopřiva. „Zjistili celkem 21 dopravních přestupků, přičemž 19 vyřešili pokutou a 2 oznámili na příslušný úřad k projednání. U jednoho řidiče byla provedenou dechovou zkouškou zjištěna hladina alkoholu v krvi a v jednom případě ukázal orientační test u řidiče přítomnost návykových látek,“ sdělil.\nNejčastěji policisté řešili nevyhovující technický stav vozidel, a to celkem v šesti případech. Dalším častým přestupkem bylo nepoužití bezpečnostních pásů, a to ve čtyřech případech.\nPrevious Previous post: Lesy ČR vrací lesům a krajině vodu. Vybudují desítky nádrží, tůní a mokřadů\nNext Next post: Hasiči vyjížděli na pomoc zaklíněnému řidiči


24Zprávy - DOBA PLASTOVÁ: I plast ze směsného odpadu se dá recyklovat. Poslouží jako ‚dřevo', které nehnije\nhttp://www.24zpravy.com/relax/doba-plastova-i-plast-ze-smesneho-odpadu-se-da-recyklovat-poslouzi-jako-drevo-ktere-nehnije/312556-zpravy dubna 17, 2019 67\nVětšinu plastů v komunálním odpadu tvoří použité obaly a drobné užitné předměty s krátkodobou životností. Přibližně šedesát procent všech vyrobenıch plastů se do roku od své vıroby dostane do komunálního odpadu. Nejčastěji v popelnicích končí upotřebené vırobky v podobě obalů. Jak se recykluje komunální plastovı odpad, vysvětluje z pohledu chemika Ing. Zdeněk Kruliš, CSc. z Ústavu makromolekulární chemie Akademie věd ČR.\nV současné době se využívá jen několika málo postupů jak recyklovat směsi odpadních plastů. Separace a čištění jednotlivıch složek směsného plastového odpadu jsou operace technicky i ekonomicky náročné. Protože jsou recykláty plastovıch směsí z hlediska užitnıch vlastností nekvalitní, tedy i velmi levné a s omezenou možností aplikace, dosažení vyšší kvality, tj. lepších užitnıch vlastností recyklátů, je v podstatě jedinou cestou k jejich širšímu využití pro náročnější aplikační oblasti.\nZ drti jsou magnetickımi bubnovımi separátory odstraněny feromagnetické kovové příměsi. Poslední úpravou je míchání této drti v homogenizátorech s drtí vlastního technologického odpadu, aglomerátem získanım z vytříděnıch folií a dalšími přísadami, jako jsou např. drtě průmyslového odpadu, barviva, plniva, antioxidanty apod. Mícháním různıch druhů odpadovıch surovin a dalších přísad se udržuje standardní složení a kvalita vısledného materiálu v přípustnıch mezích.\nNa mechanické vlastnosti vısledného produktu má příznivı vliv vyšší koncentrace polyethylenu. Jednotlivé suroviny se tedy míchají v takovém poměru, aby ve zpracovávané směsi byl obsah polyethylenu co nejvyšší. Aplikační možnosti recyklátů jsou zásadním způsobem omezeny jejich mechanickımi a dalšími užitnımi vlastnostmi. Pro většinu aplikací je zvláště ceněnou vlastností recyklátů jejich tuhost (modul pružnosti) a houževnatost.\nRecyklát o vyšší tuhosti a houževnatosti umožňuje subtilnější konstrukci vırobku a tím i dosažení vyšší prodejní ceny zpracovaného materiálu. Houževnatı recyklát směsi odpadních plastů však není možné vyrobit doposud zavedenou technologií. Separační tendence polymerních složek směsi je možné potlačit kompatibilizací, tedy vytvořením vazeb (fyzikálních nebo chemickıch) na mezifázovém rozhraní. Vısledkem kompatibilizace je stabilizace vzniklé struktury materiálu. Tyto vazby se vytváří obvykle přídavkem další složky, tzv. kompatibilizátoru. S ohledem na cenu kompatibilizátoru se však tento způsob zhodnocení směsí odpadních plastů u recyklace komunálního sběru obvykle nevyužívá.\nRecyklace polymerních směsí prostım míšením jejich taveniny nevede k požadovanım užitnım vlastnostem vısledného materiálu. Kvůli nemísitelnosti naprosté většiny polymerů se polymerní složky směsi od sebe separují, což vede ke špatné soudržnosti materiálu a tedy i nevyhovujícím mechanickım vlastnostem. Kvalitu recyklátu dále zhoršuje i degradace a znečištění polymerního materiálu. Nevalné mechanické a estetické vlastnosti recyklátu směsného plastového odpadu vıznamně omezují rozsah jeho aplikací na masivní dílce, které v aplikacích nahrazují dřevo nebo beton a uplatnění nacházejí především v pozemním, dopravním a vodním stavitelství a v zemědělství. V angličtině jsou tyto vırobky označovány jako „plastics lumber“, tedy doslova „plastové řezivo“. Vhodné české pojmenování tohoto druhu vırobků se doposud neujalo.\nV porovnání s materiály v odpovídající cenové úrovni, tj. s měkkım dřevem, nebo betonem, vykazují tyto recykláty řadu vıhodnıch užitnıch vlastností, zejména zanedbatelnou absorpci vody a odolnost vůči mikroorganismům. Mezi vlastnosti, které naopak nejvíce omezují praktické využití těchto recyklátů, je nutné především uvést poměrně nízkı modul pružnosti (nižší tuhost v ohybu), poměrně vysokou hustotu (v porovnání se smrkovım dřevem až dvojnásobná) a nestlačitelnost materiálu, což znemožňuje spojování vırobků prvky zavedenımi pro dřevo.\nSměsnı recyklát nejčastěji nahrazuje dřevo\nHlavní vıhodou vırobků z recyklátů je jejich chemická a biologická odolnost. Tím také odpadají jakékoliv nároky na povrchovou ochranu vırobků proti účinkům vody, povětrnosti a půdním mikroorganismům a eliminují se tak náklady na údržbu v aplikaci. Nízká povrchová energie materiálu naopak neumožňuje jinı způsob barvení vırobků než ve hmotě a vzhledem k původu a charakteru suroviny jen v barevném sortimentu omezeném na tmavé odstíny.\nRecyklát směsi odpadních plastů je obvykle zpracováván na vırobky tvarově kopírující obdobnı sortiment ze dřeva a tyto jsou pak využívány tam, kde je navlhavost a nízká biologická odolnost přírodního dřeva na závadu. Kromě tohoto „plastového řeziva“ jsou dále ze směsnıch recyklátů vyráběny přepravní palety na zboží, prvky odvodňovacích systémů volnıch ploch, stavebnicové prvky kompostovacích zařízení a další. Všechny uvedené vırobky jsou vyráběny technologií tzv. intruze, tj. vytlačováním taveniny do formy.


Další barevné obrázky Honoru 20 Pro na sebe nenechaly dlouho čekat - Techarena.cz\nDalší barevné obrázky Honoru 20 Pro na sebe nenechaly dlouho čekat\nDalší barevné obrázky Honoru 20 Pro na sebe nenechaly dlouho čekat Foťáky nakonec nebudou jako u P30 Pro?\n10.05.2019 14:28 / od Honza Nuc\nHonor 20 vidíme konečně na dalších obrázích\nTy naznačují spolupráci s módními značkami\nHonor 20 Pro se ukazuje na dalších renderech. Ty však ještě nejsou finální, proto jsou na telefonu či v pozadí mírné nedokonalosti, které ale s radostí přehlédneme. Na renderech jsou dva obrázky, které evokují spolupráci s módními značkami. Obrázek s oční bulvou znamená spolupráci s oděvní značkou Mishka a na další obrázku můžeme vidět jejich Death Adder medvěda (na konci galerie), který je také součástí jejich designu. Honor navíc oficiálně potvrdil, že Honor 20 Pro bude mít edici Moschino, tedy bude spolupracovat s italským módním domem.\nZároveň se objevily další spekulace, ve kterých už telefon nemá fotoaparáty z P30 Pro. Namísto toho zde má být oblíbený 48Mpx senzor od Sony, 3x optický zoom jako u OnePlus 7, širokoúhlý foťák a jakýsi makro senzor. Jak přesně má poslední jmenovaný jmenovat už zprávy neupřesnily. Honor 20 a Honor 20 Pro uvidíme už 21. května v Londýně. Podle dostupných informací má mít klasický model průstřel v displeji a Honor 20 Pro vyjížděcí kamerku.


Kam za módou (eventy) - rychlovky - Módnípeklo.cz\nRychlá navigace: Módnípeklo.cz » Módní tipy » Kam za módou (eventy)\nKam za módou (eventy)\nMBPFW 2018: Vévodit budou zvučná jména i neokoukané tváře\n14.3.18 00:00 MercedesBenz Prague Fashion Week vypukne už tento pátek a potrvá do 23. března 2018. Ředitel pražského fashion weeku usilovat o to, aby se akce konala v historickém komplexu, což se také povedlo. Přehlídky budou moci fanoušci týdnu módy zhlédnout v ClamGallasově paláci na Starém Městě v Praze. Těšit se můžete na kolekce od Jakuba Polanky, Chatty, Denisy Nové nebo Zuzany Kubíčkové. Poslední zmíněná návrhářka zde uvede svoji novou značku POP by Zuzana Kubíčková. Čerstvý vítr a novou inspiraci by měli přinést také studenti UMPRUM, které pro tuto událost vybrala speciální komise. Půjdete se podívat na nějakou přehlídku, nebo si počkáte až na zhodnocení akce médii? Admin Módnípeklo.cz\nDyzajn market léto: něco pro každého\n15.5.17 00:00 Dyzajn market léto se jako už tradičně koná na Náměstí Václava Havla příští víkend 27. a 28. května. Součástí akce bude už podruhé i výstava Topdyzajn v přilehlé provozní budově Národního divadla. Venkovní městská akce vychází vstříc létu a doprovodným programem skvěle naplní volný den. “Ne vždy musí být autorská tvorba drahá a Dyzajn market je toho důkazem. Na akci jsou vždy zastoupeni tvůrci mnoha kategorií, a to i cenových, aby si svůj originál u nás našel každý. Různé druhy šperků můžete pořídit od 50, ale i třeba za 15 000 korun. Sukně se pohybují od 500 do 4 000 korun. Najíte se u nás do 150 korun a káva s koláčkem vás vyjde na 100 korun. Také proto, že u nás neplatíte vstupné, si vždy můžete dopřát něco navíc,” doplňuje Olga Velíšková, koordinátorka Dyzajn marketu. Více se dočtete na Facebooku akce Admin Módnípeklo.cz\nVyzkoušejte si 3D tisk na 3Dexpu\n9.5.17 00:00 Dnes začíná v Letňanech veletrh 3Dexpo zabývající se 3D tiskem. Ten v poslední době proniká právě do módy. Proto budete mít příležitost zúčastnit workshopů, které budou probíhat každý den od úterý do pátku v odpoledních hodinách od 13h do 18h. Seznámíte se s postupem výroby módního doplňku, jak se používá 3D skener k naskenování postavy, vyzkoušíte si kreslení do prostoru s 3D perem. Ve středu 10.5. ve 14h si přijďte poslechnout přednášku na téma 3D tisk v módě, kde se mimo jiné dozvíte, jakými způsoby může tato technologie ovlivnit módu budoucnosti. Volnou vstupenku na veletrh včetně doprovodného programu získáte na stránkách 3Dexpo Stačí se registrovat a přijít s vytištěnou vstupenkou. Admin Módnípeklo.cz\nBlahnik uvede v srpnu svoji výstavu bot v Praze\n4.5.17 00:00 11. srpna 2017 do Prahy dorazí výstava The arts of shoes vytvořená z vybraných kolekcí světově známého obuvnického boha Manolo Blahnika. Po výstavách v italském Miláně a ruském Petrohradě bude pražské Muzeum Kampa třetí zastávkou této expozice. Zahájit sbírku nemůže nikdo jiný než sám Manolo Blahnik, takže se můžeme těšit na jeho osobní návštěvu v naší metropoli. Jak přiznal, je pro něj možnost vystavovat v Praze velice osobní záležitost, protože se tady narodil jeho otec a velice se těší na spolupráci s Čechy. Manolo Blahnik je celosvětově uznávaným módním návrhářem a slávu získal především prostřednictvím kultovního amerického seriálu Sex ve městě, pro který navrhoval. Expozice rozdělená do pěti částí nabídne pohled na Blahnikovy nejpůsobivější boty, kousky ovlivněné architekturou, uměním nebo přírodou. Vystavená obuv v sobě nese vlivy Španělska, Itálie, Ruska, Anglie, Japonska či Afriky. V Blahnikově záběru najdete i ikonické boty inspirované Brigitte Bardot nebo Alexandrem Velikým. Celkem se představí na Kampě přes 200 párů luxusních bot na podpatku. Na zhlédnutí výstavy budete mít 3 měsíce. Výstava potrvá až do 12. listopadu. Nejedna z nás prahne po luxusních lodičkách od Manola. Zařadíte se také do fronty a vyberete si na výstavě ty své vysněné, nebo si bohatě vystačíte s jehlami z konfekce? Admin Módnípeklo.cz\nDyzajn market jaro bude letos opravdu velkolepý\n13.3.17 00:00 Pokud se vypravíte na Dyzajn market jaro o příštím víkendu 18. a 19. 3. na Náměstí Václava Havla, budete moci nově nahlédnout i do přilehlé provozní budovy Národního divadla. Dyzajnéři značky TRAVERSA si pohrají s jejími jinak nehostinnými vnitřními prostorami. Pod střechou najdete 15 nejlepších designérů i se svými výrobky, 4 z nich jsou dokonce nominovaní na prestižní cenu Czech Grand Design. Na celé akci budete ale moci obdivovat a nakupovat výrobky od celkem přes 200 českých i zahraničních designérů. Jako již tradičně bude součástí i skvělý kulturní program a dobré jídlo. Pro ty, kteří nechtějí zahálet ve volném čase jsou nachystány různé workshopy. Více o akci se dočtete na facebooku Admin Módnípeklo.cz\nDárek s nápadem z Dyzajn marketu zima\n5.12.16 00:00 Zimní Dyzajn market čeká tentokrát hned několik poprvé. Poprvé se bude konat o dvou prosincových víkendech, 10.11.12. a 17.18.12.2016. A poprvé se koná na náměstí Václava Havla, jak byla nedávno přejmenována piazzeta Národního divadla. Představí se na něm téměř 300 tvůrců celkem z pěti evropských zemí Česka, Slovenska, Německa, Anglie a Maďarska. Předvánoční atmosféru Dyzajn marketu zima doladí připravený program. Těšit se můžete například na divadelní představení (nejen) pro děti, hudební vystoupení sólistů, koncerty kapel, autorská čtení i tajemnou performance Dariny Alster. Samozřejmě svařák ani prvotřídní káva nesmí na adventní akci chybět! Admin Módnípeklo.cz\nBrafitting v Kroměříži a ve Zlíně\n21.5.15 00:00 Podprsenková poradna přijede 22. a 23. května do Zlína a v neděli 24. května v Kroměříži. Přihlásit se můžete na http://caresse.cz/ , informace najdete také na FB stránkách https://www.facebook.com/CaresseBra . Ada Pekelná\n19.5.15 00:00 Přijďte 23.5. v sobotu od 12:00 do Radlické Kulturní sportovna v Praze na POP market Můžete se těšit na městskou módu a kulturu. Admin Módnípeklo.cz\nHadrárna v Brně 28. 4.\n27.4.15 00:00 Přijďte na Hadrárnu, oblíbený pravidelný blešák oblečení v Brně. Akce vypukne 28. dubna v 15:30 v Café Atlas a tentokrát budou i věci pro muže! Ada Pekelná\n8.4.15 00:00 Ve dnech 17. a 18. dubna proběhne v Brně Factory Fashion Market Bugatti\n2.4.15 00:00 Přijďte na Prague Fashion Market trh nezávislé módy a šperků do Pražské tržnice, který se koná 24. 25.4.2015. Admin Módnípeklo.cz\n15.3.15 00:00 Přijďte na jarní Dyzajn market o víkendu 21. 22.3. od 10:00 do 19:00 na piazzetě Národního divadla. Více info zde Admin Módnípeklo.cz\nJarmark OnaDnes jaro 2015\n6.3.15 00:00 Nezmeškejte velký svátek nakupování! Přijďte v sobotu 14. 3. na Výstaviště Holešovice a nakupte si módní kousek za super cenu. Admin Módnípeklo.cz\nBrno moravský Manchester výstava\n4.3.15 00:00 V Moravské galerii je až do 12.4. výstava o historii textilní výroby v Brně a okolí Kateřina Tučková k této příležitosti napsala knihu Fabrika. Linie\nBrick & Chic na Malé Straně\n19.12.14 00:00 Přijďte o víkendu do Cihelné na Malou Stranu na Brick & Chic Prezentovat se zde budou české designérské značky a obchody. Admin Módnípeklo.cz\n5.12.14 00:00 Přijďte na další Dyzajn market který se koná od 10 19 h. příští víkend 13. až 14.12. v Piazzeta Národního divadla. Admin Módnípeklo.cz\nVánoční bazar v Praze\n20.11.14 00:00 Přijďte se podívat na vánoční bazar v Praze na Andělu v přízemí multikina Cinestar 30.11. od 13:00 18:00. Admin Módnípeklo.cz\nRegistrace Jarmark OnaDnes.cz v Brně\n6.11.14 00:00 Přijďte si 15. listopadu užít nákupy na Jarmarku OnaDnes.cz v Brně více na Jarmark.cz Admin Módnípeklo.cz\nBrněnský handmade market\n30.10.14 00:00 Přijďte se podívat na brněnský handmade market v areálu Vaňkovka, koná se 21. 23.11. Vystavovat budou např. značka MonaRosa, Čarbičková.design a další. Admin Módnípeklo.cz\nFriendly Market na Radlické\n21.10.14 00:00 V sobotu 25.10. od 13:0019:00 se na Radlické v Praze koná Friendly market s vintage kousky a secondhandovým oblečením. Admin Módnípeklo.cz