Tomáš Dianiška a jeho Komiks v ostravské Aréně | O divadle\nTomáš Dianiška a jeho Komiks v ostravské Aréně\nRežisér Tomáš Dianiška: „…vybral jsem si ho, protože to byla úplně první hra, kterou jsem kdy přečetl. Bylo to někdy na střední škole, našel jsem ji v časopise Svět a divadlo a pořád se mi líbí. Je zábavná, bizarní, se šílenými, vykloubenými situacemi a já mám pocit, že vím, jak na to. Myslím, že tomu sluší ten sitkomový žánr, že ta forma bude podobně silná jako obsah. Bude to v sytých barvách plnokrevného herectví. … Je to svižná povídková komedie o znuděných lidech, kteří nezažívají reálné pocity a tak hledají nějaké vytržení. Touží po reálnosti, po zážitcích, chtějí skutečně něco cítit a hledají to jinde, než by to mělo být. Moc namlsaná společnost je vlastně chorá. A my se holt máme dobře a jsme hodně namlsaní.”\nMáma mele blbosti. Táta solí prachy. Doktor píchá jehličky. Dcera točí péčko. Neschovávejte si léky pod jazyk a nezahrabávejte je do květináče. Co když ten fíkus jednou přesadí? To jsou ve zkratce základní motivy hry, která nese podtitul „Máte už svého psychiatra?“, a přináší několik příběhů, extrémních mikrodramat nasáklých černým humorem, absurditou a jevištní zkratkou. Ostatně, jako každý správný komiks.\nAgentura Dilia ke hře uvádí: „Každá ze šesti mikrokomedií je stylově odlišná (je tu absurdní mikrodrama, erotická konverzačka, psychiatrická přednáška, cool dialog delikventů a závěrečná rodinná groteska, plná temného podvědomí). Spojující linkou hry je psychická abnormalita všech postav. Jsou to normální Středoevropané dneška, kteří se neumí zorientovat v rychlém tempu doby. Jsou frustrovaní ze svobody a reagují na ni extrémně. V šílených časech jsou i lidé šílení…“\n„Je to hodně jiné, než situační divadlo, které se tady jinak dělá, kde člověk zná situaci a může si hrát tak trochu po svém. Tady je plno zvuků, světel, pohledů, prostě technických daností, a je docela těžké uhlídat ten timing. Baví mě to moc, ale mě baví v podstatě všechno, a tohle je navíc výzva. Baví mě protiúkoly a boření stereotypů,“ popisuje inscenaci jeden z hereckých představitelů Jan Chudý. „Pro tradiční diváky Arény to bude určitě něco jiného, než na co jsou zvyklí, bude to fakt mazec a asi budou překvapeni, prostě mladá krev. Lidi se zasmějí, navíc je tam řada odkazů, takže si tam určitě každý něco najde.“\nTomáš Dianiška (1984) pochází z Banské Bystrice, vystudoval herectví na pražské DAMU a po jejím absolvování odešel do angažmá do libereckého Divadla F. X. Šaldy. Tam spoluzaložil undergroundové a punkové Divadlo F. X. Kalby, jehož se stal dvorním dramatikem. Je autorem řady her, v nichž se zaměřuje na generaci ovlivněnou internetem, You tube a sociálními sítěmi. Jeho hry Googling and Fucking a Mlčení bobříků vydal časopis Svět a divadlo. Nyní je coby herec v angažmá v pražském Divadle pod Palmovkou a na její studiové scéně Palmoffka se uvádí hned několik jeho her. Spolupracuje s A studiem Rubín, Českým rozhlasem a vystupuje také jako party DJ. Letos byl oceněn coby Talent roku 2017 v rámci udělování Cen divadelních kritiků. V Komorní scéně Aréna bude poprvé režírovat hru jiného autora.\nAlice Taussiková: rozhovor s hercem, dramatikem a režisérem Tomášem Dianiškou\nProč jste šel coby Slovák studovat na DAMU? A mluvíte vůbec ještě někdy slovensky?\n„Hej, hovorím, ale iba s rodinou. A to je tak jednou za rok. Ale mám v Praze sestru, se kterou se aspoň občas potkávám. Já jsem dělal přijímačky na všechny školy, na které se v oboru herectví dalo, takže i na VŠMU do Bratislavy, do Akademie umení v Banskej Bystrici, na JAMU a na DAMU. A to, že se budu muset naučit jazyk, to jsem si uvědomil, až když jsem přišel na školu. Do té doby jsem to nějak neřešil, chtěl jsem být prostě herec, a nedošlo mi, že budu muset mluvit perfektně česky.“\nProč si myslíte, že vás coby Slováka vzali? Že měříte přes dva metry?\n„Myslel jsem si, že to může být i kvůli tomu zjevu, že jsem typ… Ze začátku jsem totiž hrál pořád jen nějaké úchyly. Buď jsem byl v českých detektivkách vrah anebo pak postižený. I když něco se mění, teď se mi na Palmovce, kde jsem v angažmá, stalo, že jsem romantickým princem, hraju totiž Zamilovaného Shakespeara. Ale to je fakt poprvé. A někteří diváci jsou překvapeni…“\nNevadila vám čeština v herectví? Protože hrát v cizím jazyce vyžaduje soustředění a výkon nebývá tak autentický…\n„To je fakt. Myslím, že teď už tím netrpím, že se to dá naučit. Ze začátku jsem měl problém třeba při improvizaci, nedokázal jsem být tak pohotový. Já jsem potom o tom psal i diplomovou práci – jak jsem se učil česky. I když jsou ty naše jazyky hrozně podobné, tak když chce člověk mluvit hodně dobře, není to lehké a chvilkama jsem měl pocit, že jsem úplně jiná osobnost. Ale doufám, že tohle už mám za sebou, taky jsem tady už třináct let.“\nPo nástupu na střední školu jste byl prý zklamaný, že tam nejsou žádné holky – jsou ženy silným impulzem vaší činnosti? Nebo vše skutečně je jen vnitřní umělecký přetlak?\n„Nad tím jsem už přemýšlel… Ono možná každá aktivita muže i ženy, když se to vezme do důsledku, je často spojená s tím, že chtějí udělat dojem. Takže asi ano. Teď už to není důležité, protože jsem zadaný, ale je příjemné, když vám něco jde a pojí se s tím ten obdiv.“\nPamatujete si, když jste začal psát svou první hru? Jaké to bylo? A jak vám to šlo?\n„Jmenovala se Googling and Fucking a myslím, že mi to celkem šlo, protože jsem to vůbec neřešil. Napsal jsem ji rychle, neměl jsem žádné velké ambice, tak jsem ji jen tak vyplivnul. Psal jsem jí pár večerů a jediné, co si pamatuju je, že mě to hrozně bavilo, když jsem si to pak zpětně četl. Ale tak by to asi mělo být, že autor píše to, co se mu líbí. Řada autorů píše na zakázku o čemkoliv, ale u mě, jako u amatéra, by se poznalo, že mě to téma nebaví. Proto píšu hry, které bych sám chtěl sledovat. Jo, a ještě si pamatuju, že když jsem napsal úplně poslední scénu, tak se mi to celé smazalo. Za dva dny jsem to celé napsal zase znova, protože jsem si to pamatoval, ale už jsem v tom udělal určité dramaturgické úpravy, takže jsem ji v té druhé, vynucené verzi, napsal o něco lépe. Když jsem to pak dával číst režisérovi Honzovi Fričovi, tak říkal, že je to tak hezky funky napsané, že si to na nic nehraje a nakonec to mělo celkem úspěch. Ale obecně mé hry mají maximálně čtyřicet stránek a spíš o nich dlouho přemýšlím a potom je napíšu třeba za dva týdny.“\nJaké impulzy vás vedou k tomu, abyste sednul a napsal hru?\n„Teď už to je tak, že píšu na zakázku, že si někdo objedná nějakou dianiškovinu. Potom hledám téma, příběh, to většinou někde na internetu, na facebooku nebo třeba v knihkupectví. Takže teď už vím, o čem budu psát další čtyři hry. Jedna bude o první republice pro Divadlo Petra Bezruče, potom píšu hru na Palmovku, no, mám, co dělat. Mám rád, když jde o dojemný příběh, pohnutý osud nějaké historické osobnosti, protože to je dobrý začátek pro komedii. Třeba jako v Mlčení bobříků, kde se řešilo téma perzekvované skautské vedoucí. Když se tyhle dva fenomény spolu perou, když se smutný příběh vypráví vesele, má to zvláštní kouzlo nebo energii. Potom vzniká i prostor pro černý humor, který mám rád.“\nMáte rád extrémy?\n„Ale jen na divadle, v životě ne, to se snažím být pohodář. Nevěnuju se ani žádným extrémním sportům, pro mě je extrémním zážitkem třeba už jen to, že jdu na hudební festival. Extrémním zážitkům se snažím vyhýbat, nejsem ani rváč nebo problémový člověk, který vyhledává konflikty.“\nU které hry jste si byl nejméně jistý tím, jak bude přijata veřejností – ať už kolegy či diváky?\n„Já většinou v tom, co napíšu, sám hraji nebo jsem alespoň přítomen u zkoušení. Ale teď jsem už asi třikrát odevzdal hry, na nichž jsem dál nijak nespolupracoval. Třeba má poslední hra, Dům uměleckého poltergeista, což je side specific text, tedy že diváci, spolu s herci chodí po baráku, kde se to odehrává, tak s tím jsem se trošku trápil. Jednak mi trvalo dlouho to napsat, protože jsem neměl čas a nakonec jsem to ani neviděl. Což mě mrzí, když dané věci nemůžu dát to, co bych chtěl. Ale nakonec to prý dopadlo dobře. Podobně to bylo s hrou pro divadlo Letí, Den závislosti, na kterou jsem taky neměl moc času a psal jsem tehdy dvě hry najednou. Ale po nějaké třetí verzi ji vzali.“\nRozčilují vás připomínky?\n„Ne, já si nechám rád poradit, co se textů týče. Když dostávám připomínky jako herec, tak někdy upadám do pocitu, že jsem špatný herec, když je ze mě režisér nervózní. Psaní ale není primárně můj obor, takže tam to neřeším, akceptuji připomínky a klidně napíšu i pět verzí.“\nVaše maminka je psycholožka a vy se věnujete především sitcomu, tedy žánru bez jakéhokoliv psychologizování – je to nějaká reakce na dětství a dospívání? Dosť bolo psychologie?\n„Myslím, že povoláním maminky s tím nemá nic společného, jen jsem přišel na nějaké know-how, jak by se sitcom na jevišti mohl dělat a tak si na něj troufám. Právě proto, že je to povrchní a v něčem easy, ale ne každý to, podle mě, umí. Já bych zase neuměl ty psychologické hry, nedovolil bych si režírovat třeba Čechova nebo Ibsena. Zatímco v žánru sitcomu si věřím, tak to většinou dobře dopadne, a myslím, že herce dokážu i něco naučit.“\nV čem je obtížnost a podstata žánru sitcomu?\n„Musí to být velmi přesně natimované, téměř nakrokované. Rytmus se musí střídat rychle a často, jsou nutné ostré emoční střihy. Říkává se, že herci musí být rychle a nahlas. Nelze hrát civilně, ale o trošku víc, jako kdyby byli dabovaní. Ale to lehké přehánění musí vycházet z vnitřku, přestože se všechny emoce trochu přehnaně demonstrují. Je to jakýsi masox, takový smrsknutý koncentrát běžného herectví.“\nDiváky chcete hlavně bavit – jaký jste vy sám a váš život? Zábava, humor, radost? Nebo se někdy vtírají i temnější tóny?\n„Ve svých hrách se vždycky snažím, aby to nebyl úplně jen sitkom, protože vždycky je dobré, když se lidé zasmějí, ale jsou i pohnuti, že dojde právě na ty temnější tóny, kdy publiku zatrne, a diváci můžou odejít s katarzí. To je třeba příběh matematika, který spáchal sebevraždu, v 50. letech zavřené skautky nebo hra o výrobě tenisek v Bangladéši. Všechno jsou to komedie s temnými tóny. Je to sitkom se sitkomovými fóry, ale vlastně by to nemělo být až tak veselé. A v životě… Lidi mi říkají, že tak nic moc neřeším, ale ne vždy je to tak bezstarostné, jak to vypadá.“\nMáte pocit, že se v psaní nějak vyvíjíte? A že třeba jednoho dne dojde k tomu, že opustíte sitkom a napíšete tragédii?\n„Možné to je, i když sitkom miluju, rád frkám ty slovní džouky. Ale je taky fakt, že se snažím, aby ty hry, kdyby si člověk ztlumil volume, tak aby vypadaly jako dramata. A když si ten zvuk zase zesílí, tak je to zpátky komedie. Už tuším, jak postavit příběh, přečetl jsem si o tom jednu knížku. Už vím, kde má začít zápletka, kdy má dojít k vyvrcholení, jsou to staré recepty, které jsem si jak přečetl, tak sám prakticky uvědomil. Ale na drama se zatím nechystám. Možná by mě někdo musel oslovit a nevím, jestli by mi to šlo. Mě vždycky to téma musí především bavit, takže třeba sport je věc, do které bych se moc nepouštěl… i když vlastně, teď budu dělat sportovní tématiku… takže, kdo ví…“\nKdyž do svých her „frkáte džouky“ jeden za druhým, jste tak vtipný i v osobním životě?\n„Snažím se, i když ne vždycky to vyjde. A ostatně na to, jak vtip funguje, existuje taky pár receptů, třeba Simpsonovi jsou na to dobrý, coby mustr, jak postavit vtip. V textu to dokážu celkem úspěšně poskládat, ale v běžném životě častokrát tak pohotový nejsem. Ale je pravda, že jsem si teď nedávno uvědomil, že my se s kamarády většinou bavíme v hláškách, že děláme pořád jen vtipy a jen občas si dokážeme říct nějakou pravdu nebo umíme být vážnými.“\nPrávě vám bylo 34 let – v jaké fázi života se nacházíte? Jste stále ještě chlapec nebo už muž – se vším co k tomu patří?\n„Mám roční dítě, ale myslím, a i kamarádi mi říkají, že se nechovám na to, kolik mi je, že jsem spíš typ toho kluka. Nemám pocit, že bych byl dospělý. Pořád zpochybňuji to, co dělám, třeba dnes na zkoušce mě zase napadlo, jak mnozí mladší lidé jsou vyspělejší než já, vědí líp, co dělat, což mě vždycky tak trochu překvapí. Že třeba něco, co já dlouho a složitě vysvětluju, dokáže někdo mladší říct líp, chytřeji, mnohem lépe to zanalyzuje. A když jsem zrovna v pozici režiséra, tak to není nic moc.“\nProč v Aréně neděláte nějakou svou hru? Jak došlo na Komiks?\n„Původně to tak mělo být, Ivan Krejčí mě s tímto návrhem oslovoval. Kdybych něco napsal a režíroval, tak by to pro mě bylo jednodušší. Ale já jsem věděl, že bych novou hru napsat nestihl, tak jsem si vybral Klimáčka, který je mi blízký, protože píše podobným způsobem jako já, intuitivně. Komiks je tak mou první režií cizí hry. A vybral jsem si ho, protože to byla úplně první hra, kterou jsem kdy přečetl. Bylo to někdy na střední škole, našel jsem ji v časopise Svět a divadlo a pořád se mi líbí. Je zábavná, bizarní, se šílenými, vykloubenými situacemi a já mám pocit, že vím, jak na to. Myslím, že tomu sluší ten sitkomový žánr, že ta forma bude podobně silná jako obsah. Bude to v sytých barvách plnokrevného herectví.“\nNapsal byste v té hře něco jinak, po svém?\n„Asi ne, já Klimáčkovi věřím. Je to zkušenější kolega, známe se i osobně a už jsem dělal nějaké jeho věci. Překládal jsem ho ze slovenštiny do češtiny, něco pro rozhlas, taky jsme dělali nějaké čtení. A jestli se k němu můžu drze přirovnat, tak bych řekl, že je to taková moje krevní skupina. Jedině snad… Ten text vycházel na pokračování ve Světě a divadle. Je to šest aktovek, každá vyšla po dvou měsících. A myslím si, že kdyby to psal v kuse, že by to bylo víc propojené. Ale nijak to nevadí, protože si nemyslím, že všechno v divadle musí být pochopitelné a asi bychom to ani neměli chtít. Ne všechno musí být logicky odůvodněné. Divadlo je lepší cítit, než chápat.“\nMůžete Komiks představit? Oč v této hře s podtitulem „Už máte svého psychiatra?“ vlastně jde?\n„Ten podtitul, to je poslední věta té hry, ovšem napsaná ve scénické poznámce. Je to svižná povídková komedie o znuděných lidech, kteří nezažívají reálné pocity a tak hledají nějaké vytržení. Touží po reálnosti, po zážitcích, chtějí skutečně něco cítit a hledají to jinde, než by to mělo být. Moc namlsaná společnost je vlastně chorá. A my se holt máme dobře a jsme hodně namlsaní.“\nProč by měli diváci na Komiks přijít?\n„Myslím, že to bude zábava a trošku jiné divadlo, než na jaké jsou lidé zvyklí do Arény chodit. Můžou zažít své oblíbené herce v jiných polohách a v úplně jiném žánru.“\nPremiéra 27. října.\nHrají: Šimon Krupa, Zuzana Truplová, Jan Chudý, Kristýna Krajíčková, Tereza Cisovská, Vojtěch Lipina\nHlasovalo 28 čtenářů


Popis Ria Ultra Silk Normal Plus Deo hygienické vložky 2 x 10 kusů - NajduZboží.cz\nNajduZboží.cz » Ria Ultra Silk Normal Plus Deo hygienické vložky 2 x 10 kusů\nUltratenké dámské vložky s extra savým jádrem a hedvábně jemným povrchem s přídavkem vitaminu E. Během svých dnů potřebuješ takové výrobky dámské hygieny, na které se můžeš spolehnout v každém okamžiku. A přesně takové jsou vložky Ria Ultra Silk.… Více...\nCena od: 63 - 101 Kč 2 obchody\nBěhem svých dnů potřebuješ takové výrobky dámské hygieny, na které se můžeš spolehnout v každém okamžiku. A přesně takové jsou vložky Ria Ultra Silk. Díky jejich hedvábně jemnému povrchu s přídavkem vitaminu E se budeš cítit po celý den pohodlně a příjemně. Speciální drážky na povrchu spolehlivě a rychle rozvádí tekutinu a umožňují její okamžité vstřebání do savého jádra. Můžeš se na ně tedy spolehnout v každé situaci.\nPopis, fotografie a parametry produktu Ria Ultra Silk Normal Plus Deo hygienické vložky 2 x 10 kusů jsou získány z jednotlivých nabídek internetových obchodů. Před zakoupením produktu doporučujeme tyto informace (v konkrétním internetovém obchodě) překontrolovat.


Radní schválili sebrat čestné občanství Stalinovi, Gottwaldovi ho nechali - iDNES.cz\n3. května 2017 12:21, aktualizováno 12:21\nPřekvapivě skončilo hlasování radních v Českých Budějovicích. Měli zbavit čestného občanství komunistického prezidenta Klementa Gottwalda a sovětského diktátora Josifa Stalina. Zatímco v případě Stalina byl pro dostatek radních, v případě Gottwalda to nebyla nadpoloviční většina.\nKlement Gottwald a Josif Vissarionovič Stalin | foto: koláž iDNES.cz / Profimedia.cz\nO zbavení čestného občanství budou nakonec rozhodovat zastupitelé, a to pravděpodobně už na květnovém jednání. Jeden z nich, opoziční zastupitel Ivo Moravec (Občané pro Budějovice), záměr navrhl v březnu. Zdůvodnil to tím, že se svými činy zmínění muži provinili proti lidskosti.\n„Čestné občanství bylo Stalinovi či Gottwaldovi uděleno jen kvůli jejich úřadu a době. To však automaticky není záruka čestného chování. Čest je v jejich případě jen pouhým štítem, na kterém vlastně nezáleží, a to je špatně,“ sdělil Moravec.\nV radě však všichni stejný názor nesdíleli. Návrh na odejmutí titulu Gottwaldovi nezískal nadpoloviční většinu. Hlasování radních je tajné.\n„Osobně se domnívám, že právě Stalin a Gottwald jsou symbolem 50. let 20. století. Gottwald reprezentuje to nejhorší, co se v té době u nás odehrávalo. Byl vlastně vykonavatelem pokynů Stalina,“ uvedl náměstek primátora Petr Podhola (ČSSD). On byl jedním z těch, kteří hlasovali v obou případech pro odejmutí čestného titulu.\nV tehdejším Československu se ve zmíněné době konaly vykonstruované politické procesy, při nichž byly k trestu smrti odsouzeny desítky lidí, mezi nimi například poslankyně Milada Horáková. Stalin má pak přímo či nepřímo na svědomí miliony lidských životů sovětských občanů.\nGottwald i Stalin už přitom ztratili čestné občanství v řadě českých měst. V Jihočeském kraji například v roce 2015 v Písku. Stejného titulu minimálně jednoho z politiků zbavili také v Praze, Plzni, Zlíně nebo Opavě.\nČestné občanství Českých Budějovic doposud získalo 118 lidí. Jako poslední titul obdržela v roce 1979 kosmonautka tehdejšího Sovětského svazu Valentina Těreškovová. Od té doby nikdo.\nJak uvádí Encyklopedie Českých Budějovic, prvním doloženým nositelem čestného občanství Českých Budějovic se stal hudební skladatel Vojtěch Jírovec, jemuž bylo uděleno asi v roce 1807. Před rokem 1918 bylo čestným občanstvím vyznamenáno osmdesát osm osob, například podnikatelé Carl von Hardtmuth (1874) a Vojtěch Lanna (1879) či budějovičtí biskupové Martin Josef Říha (1899) a Josef Antonín Hůlka (1917).\nPo roce 1918 se čestnými občany staly osobnosti jako August Zátka (1922), Tomáš Garrigue Masaryk (1937) či Edvard Beneš (1937). Po roce 1949 najdeme mezi čestnými občany už jen sovětské kosmonauty.\nTémata: Klement Gottwald, České Budějovice, HOPB, ČSSD, Edvard Beneš, Československo, Opava, Písek, Zlín, Milada Horáková, Plzeň, T. G. Masaryk, Valentina Těreškovová, Sovětský svaz (SSSR), Jihočeský kraj, hlasování, Diktátor, Josif Vissarionovič Stalin, Podnikatel, prezident


9.7'' iPad Pro Wi-Fi 32GB - Rose Gold, Tablet\nÚvod › Hardware › Tablety › tablety › 9.7'' iPad Pro Wi-Fi 32GB - Rose Gold9.7'' iPad Pro Wi-Fi 32GB - Rose GoldMM172FD/A888462808514Apple iPad Pro Super. Počítač.iPad Pro není jen další generace iPadu. Je to nová vize počítače. Dává vám do ruky vyšší výkon než většina notebooků. I složitou práci na něm uděláte přirozeně, dotýkáním, gesty nebo tužkou. iPad Pro je o stovky gramů lehčí než jakýkoli počítač. A hlavně je schopnější, všestrannější a lépe přenosný než cokoli před ním. Zkrátka super.Retina displejDisplej s krásným výhledem.Okolo displeje se točí celý zážitek z iPadu. Na něm se odehrává Multi-Touch ovládání a v úžasných detailech si na něm prohlížíte obsah. Proto jsme vytvořili náš vůbec nejživější Retina displej. 9,7palcový iPad Pro má náš nejvyspělejší displej, který je nejjasnější a nejméně odrazivý na světě.Rychlejší než zběsilý laptop.64bitový čip A9X dává iPadu Pro sílu s přehledem zvládat úlohy, které svého času bývaly výlučnou doménou pracovních stanic a PC. Nemluvě o úlohách, které by vás na PC ani nenapadlo dělat. Navzdory výkonu, který boří bariéry, umožňuje úsporná architektura čipu A9X dosahovat až 10hodinové výdrže baterie.Operační systém: iOS 9.3Procesor - typ: 64bitový čip A9XProcesor - počet jader: 2Procesor - frekvence [MHz]: 2.16GHzRAM [MB]: 2048Vnitřní paměť [GB]: 32 GBPaměťové karty: neDisplej: Multi-Touch displej s LED podsvícenímOleofobní vrstva odolná proti šmouhámPlně laminovaný displejAntireflexní vrstvaÚhlopříčka displeje [palce]: 9,7palcový (úhlopříčně)Rozlišení [pix]: 2048 × 1536 při 264 pixelech na palec (ppi)Konektivita:Konektor Lightning3,5mm sluchátkový výstupWi-Fi (802.11a/b/g/n/ac); dvě pásma (2,4 GHz a 5 GHz); HT80 s MIMOBluetooth 4.2Určování polohy:Digitální kompasWi-FiMikrolokalizace iBeaconSnímače:Touch IDTříosý gyroskopAkcelerometrBarometrSnímač okolního osvětleníVýbava: zadní 12megapixelový fotoaparát iSight+ přední, 5megapixelové fotkyBaterie: Typ baterie: lithium-polymerováKapacita baterie: 27,5WhMax. pohotovostní doba [hod]: 10 hodRozměry [mm]: 240 x 169,5 x 6,1Hmotnost [g]: 437 gObsah balení: iPad ProUSB kabel s konektorem LightningUSB napájecí adaptérZáruka: 12 měsícůLighting: AnoMožnosti napájení: LighningPřední kamera: AnoPevný disk - paměť: 32 GBHDMI: NeHmotnost přesná (kg): 0,437Senzory: Touch ID Tříosý gyroskop Akcelerometr BarometrBaterie: 27,5WhKonektivita - porty: LightningPaměť RAM: 2 GBObsah balení: tablet, adaptér, USB kabelDisplej - rozlišení (pix): 2048x1536Další porty: 3,5 mm jackDokovací klávesnice: NeVýdrž na baterie (max): do 10 hodVlastnosti kamery: 12 + 5 MpixDisplej - rozlišení (formát): > Full HD (>1080 řádků)Záruka tabletu: 1 rokProcesor - výrobce: AppleZadní kamera: AnoProcesor - typ: A9XRozměry: 240 x 169,5 x 6,1Displej - popis: RetinaOperační systém verze: iOS 9.3Úhlopříčka LCD ("): 9,7Bluetooth: AnoWiFi: AnoHmotnost: od 0,351 do 0,5 kgBarva: RůžováGPS: NeOperační systém: iOSiOS 9.33G/4G modem: NeModel: Wi-Fi 32GBMM172FD/ANFC: NeModelová řada: Apple iPad ProDisplej - velikost: do 10"Čtečka paměťových karet: NeGrafická karta: PowerVR Series 7XTProcesor - přesná frekvence: 2160Procesor frekvence: 2,0 GHz a více: Tablety iPad Pro Super. Počítač. iPad Pro není jen další generace iPadu. Je to nová vize počítače. Dává vám do ruky vyšší výkon než většina notebooků. I složitou práci na něm uděláte přirozeně, dotýkáním, gesty nebo tužkou. Celý popisilustrační obrázekDostupné: Produkt se již nedodává\nInformace Vám bude odeslána na e-mail: EAN: 888462808514\nV ceně je zahrnut recyklační poplatek.P/N: MM172FD/ADPH:21 %Hmotnost:0.86 kg Foto (2)Technické parametry (27)Alternativy Splátková kalkulačka iPad Pro Super. Počítač.iPad Pro není jen další generace iPadu. Je to nová vize počítače. Dává vám do ruky vyšší výkon než většina notebooků. I složitou práci na něm uděláte přirozeně, dotýkáním, gesty nebo tužkou. iPad Pro je o stovky gramů lehčí než jakýkoli počítač. A hlavně je schopnější, všestrannější a lépe přenosný než cokoli před ním. Zkrátka super.Retina displejDisplej s krásným výhledem.Okolo displeje se točí celý zážitek z iPadu. Na něm se odehrává Multi-Touch ovládání a v úžasných detailech si na něm prohlížíte obsah. Proto jsme vytvořili náš vůbec nejživější Retina displej. 9,7palcový iPad Pro má náš nejvyspělejší displej, který je nejjasnější a nejméně odrazivý na světě.Rychlejší než zběsilý laptop.64bitový čip A9X dává iPadu Pro sílu s přehledem zvládat úlohy, které svého času bývaly výlučnou doménou pracovních stanic a PC. Nemluvě o úlohách, které by vás na PC ani nenapadlo dělat. Navzdory výkonu, který boří bariéry, umožňuje úsporná architektura čipu A9X dosahovat až 10hodinové výdrže baterie.Operační systém: iOS 9.3Procesor - typ: 64bitový čip A9XProcesor - počet jader: 2Procesor - frekvence [MHz]: 2.16GHzRAM [MB]: 2048Vnitřní paměť [GB]: 32 GBPaměťové karty: neDisplej: Multi-Touch displej s LED podsvícenímOleofobní vrstva odolná proti šmouhámPlně laminovaný displejAntireflexní vrstvaÚhlopříčka displeje [palce]: 9,7palcový (úhlopříčně)Rozlišení [pix]: 2048 × 1536 při 264 pixelech na palec (ppi)Konektivita:Konektor Lightning3,5mm sluchátkový výstupWi-Fi (802.11a/b/g/n/ac); dvě pásma (2,4 GHz a 5 GHz); HT80 s MIMOBluetooth 4.2Určování polohy:Digitální kompasWi-FiMikrolokalizace iBeaconSnímače:Touch IDTříosý gyroskopAkcelerometrBarometrSnímač okolního osvětleníVýbava: zadní 12megapixelový fotoaparát iSight+ přední, 5megapixelové fotkyBaterie: Typ baterie: lithium-polymerováKapacita baterie: 27,5WhMax. pohotovostní doba [hod]: 10 hodRozměry [mm]: 240 x 169,5 x 6,1Hmotnost [g]: 437 gObsah balení: iPad ProUSB kabel s konektorem LightningUSB napájecí adaptérZáruka: 12 měsícůLighting: AnoMožnosti napájení: LighningPřední kamera: AnoPevný disk - paměť: 32 GBHDMI: NeHmotnost přesná (kg): 0,437Senzory: Touch ID Tříosý gyroskop Akcelerometr BarometrBaterie: 27,5WhKonektivita - porty: LightningPaměť RAM: 2 GBObsah balení: tablet, adaptér, USB kabelDisplej - rozlišení (pix): 2048x1536Další porty: 3,5 mm jackDokovací klávesnice: NeVýdrž na baterie (max): do 10 hodVlastnosti kamery: 12 + 5 MpixDisplej - rozlišení (formát): > Full HD (>1080 řádků)Záruka tabletu: 1 rokProcesor - výrobce: AppleZadní kamera: AnoProcesor - typ: A9XRozměry: 240 x 169,5 x 6,1Displej - popis: RetinaOperační systém verze: iOS 9.3Úhlopříčka LCD ("): 9,7Bluetooth: AnoWiFi: AnoHmotnost: od 0,351 do 0,5 kgBarva: RůžováGPS: NeOperační systém: iOSiOS 9.33G/4G modem: NeModel: Wi-Fi 32GBMM172FD/ANFC: NeModelová řada: Apple iPad ProDisplej - velikost: do 10"Čtečka paměťových karet: NeGrafická karta: PowerVR Series 7XTProcesor - přesná frekvence: 2160Procesor frekvence: 2,0 GHz a více: TabletyChcete se o produktu dozvědět více? Napište nám


Financování nemovitosti se může zdát složité. Icon Direct svým klientům proto nabízí kompletní servis při obchodu s nemovitostmi včetně poradenství v oblasti financování. Spolupracujeme s nezávislými finančními poradci, kteří pro vás sestaví analýzu vašich potřeb a představ. Na jejím základě vám pak nabídneme nejvýhodnější formu financování.\nZákladní informace pro zájemce o úvěr na bydlení\nPro koupi vlastní nemovitosti potřebuje většina lidí uzavřít úvěr. Protože se jedná o poměrně složitý proces, ulehčujeme našim klientům velký díl jeho vyřizování. Zde se dozvíte jak.\nJsou dvě možnosti jak začít při koupi nemovitosti. Můžete si nejdříve vybrat nemovitost a následně začít vyřizovat úvěr, anebo si naopak nejdříve zajistíte úvěr v požadované výši a poté vyberete nemovitost. Oba způsoby jsou možné. V dnešní době nejsou v úrokových sazbách mezi těmito dvěma typy úvěrů žádné rozdíly. Pokud se rozhodnete financovat družstevní byt, platí zde trochu jiné podmínky, ale i to je možné.\nK vyřízení úvěru budete potřebovat potvrzený příjem od zaměstnavatele na formuláři příslušné banky, u stavebních spořitelen ještě dvě poslední výplatní pásky. Pokud jste již podepsali rezervační smlouvu, určitě ji vezměte také s sebou. Zbytek dokumentů již vyřídí bankovní poradce za vás a vyplníte je na místě. Ke schválení úvěru bude muset být zhotoven odhad příslušné nemovitosti, k němu budete potřebovat aktuální list vlastnictví spolu se snímkem z katastrální mapy, které však vaše realitní kancelář zajistí pro vás. Každý úvěr je jedinečný, takže podrobný postup je lépe dohodnout vždy na konkrétní nemovitosti.\nPostup při vyřizování úvěru\nCelý proces je prakticky v rukou konkrétní banky. Ve většině případů za vás zajišťuje dílčí kroky jako je vložení zástavního práva na katastr, doložení kupních smluv, doložení LV s vyznačeným zástavním právem vůči bance. Vy pak jen dáváte souhlas s vyplacením finančních prostředků na příslušné účty.\nMy vás tímto procesem můžeme provést. Naše bohaté zkušenosti přispějí k tomu, že na první pohled složitá věc se stane jednodušší a vy tak najdete nové bydlení rychleji a bez starostí. Veškerou agendu vyřídíme za vás a jsme schopni urychlit i případná jednání na stavebních a katastrálních úřadech.\nV případě zájmu kontaktujte přímo naše realitní makléře, kteří vám domluví schůzku s finančním poradcem. Spolupracujeme s renomovanou poradenskou společností PARTNERS, kde vám ti nejlepší odborníci sestaví kalkulace, porovnají případné konkurenční nabídky a najdou pro vás to nejlepší a nejvýhodnější řešení. Všechny tyto služby jsou pro vás samozřejmě zdarma.


Jak to tady pročítám, tak si myslím že se shodneme\nže je to šunt\nRe: Jak to tady pročítám, tak si myslím že se shodneme\nTak to jistě. Každý přece věří víc názorům ubohých puberťáckých tupců (tobě podobných blejou na internetu tisíce) než redaktorovi webu.\nstarší třípásmovky REVOX Symbol B ? Slyšel je někdo?\nJe tu spousta lidi, kteri se v tematu vyznaji. Mohl by mi nekdo poradit kvalitni repro do cca 6000,-? Posloucham Jazz, ale i bigbeat a klasiku. Poslechovou mistnost v okoli nemam a i kdybych nejakou navstivil, tak vyber bude urcite dosti omezeny. A vybirat z netu podle technickych parametru, kterym stejne moc nerozumim, je urcite blbost.\nZkuste třeba Wharfedale Diamond 10.1. Měly by stát okolo 6tis. Ale opět jak jsem již napsal já i jiní níže, je to o poslechu. Co se líbí zvukově mě, nemusí se líbit vám. Každé reprobedny hrají jinak i když jsou ve stejné cenové kategorii. Petislav\nVřele doporučuji monitory Behringer B2031P. Pár stojí něco málo přes 4 tisíce a jsou vynikající! Naprosto neprávem opomíjené, ale kdo je slyšel, uznal, že v dané cenové kategorii nemají konkurenci. Dle mého názoru hrají srovnatelně či lépe, než testované Xaviany.\nNicméně jsou to nearfield monitory - jsou značně směrové - je nutné vyladit si jejich umístění pro optimální poslech.\nBy me zajimalo srovnani s bednama Edirol MA-15D - vizualni provedeni je dosti podobne, ale ma to navic zesilovac s digitalnim vstupem. A stoji jen tretinu..\nto je neuvěřitelné že tyhle rádoby špičkové repro stojí tolik peněz! (nenažraný český podnikatel)\nTo raději koupím podobné s podobným výkonem za poloviční cenu ale zvukově kvalitnější !\nJamo je profi třída !\nJo, jo.Určitě máš pravdu.. A úplně nejlepší je reprobedny kupovat podle ceny a z internetových obchodů. A navíc těch reprobeden od Jamo je víc, tak přece musí hrát líp že jo? A taky víc pruhů je víc Adidas že?\nA když si to tak vezmu, tak Geniusy k počítači jsou taky jenom dvě bedýnky a navíc mají ZESILOVAČ. A stojí tak do 7stovek, tak to budou taky určitě lepší . A nejsou české, což je další plus, že?\nAle nic si z toho nedělej. Až začneš vydělávat, tak se taky třeba na ty Xaviany zmůžeš. A třeba i přijdeš na to, že tyhle levné Jamo žádná profi ani kvalitní třída nejsou. A taky na to, že reprobedny se kupují podle sluchu a ne co se mi líbí nebo nelíbí na obrázku. Ani podle toho co výrobce píše na papíře, To slouží jen pro základní orientaci. První si to poslechnu a pak kritizuju. Petislav\nPrý tolik peněz. Vsadil bych se, že většina zdejších mladistvých diskutérů (velkých odborníků na všechno) nemá víc než ty papundeklové Geniusy s vestavěným "zesilovačem". Na ty mp3 škváry nebo netrádia jim to stačí.\nje to pravda bednicky treba pocut ;o)) ja mam lacne soliti prime od http://www.solfegio.eu za 500 € hraje to uzasne cez 32 rocny zosilovac pioneer kupeny za 120€ cez http://www.retro-shop.eu aj takto lacno sa da pocuvat kvalitne ;o)\nJenomže 500 Euro za repro? Navíc tolik peněz za tak málo reproduktorů .\nAle vážně.Ty jednopásmovky bych si rád poslechl, ale tady v Brně je asi nikdo v nabídce nemá.\nMomentálně chci nahradit svoje asi 10ti leté BW601 a uvažuji o stojanovkách Aurus Cantum,takže chodím po hifi studiích a srovnávám.\nTakový nějaký krásný starý stroj jako je váš Pioneer jsem měl také (starý stereo receiver od JVC). Dodneška se tluču do hlavy, že jsem ho dal pryč. Ale to že může něco hrát lépe než MP3, některým lidem zkrátka nevysvětlíte. Ono je taky pravda že kvalita velké části dnešních CD je dosti bídná viz\nhttp://www.audiodrom.cz/RoadToHell.html. A o hudbě platí to samé.Takže svým způsobem se dá říct, že pro lidi kteří poslouchají dnešní pop a nic jiného, je nekvalita MP3 dostačující.Vždyť i salám za pětikorunu s 0,5% masa se nakonec dá pozřít, ale žádný kulinářský zážitek z toho nikdy nebude. Petislav\nNějaké Aurum Cantus jsem slyšel na High End Praha 2010. Tuším, že to byly Leisure 3SE, ale ruku do olihně bych za to nedal. Líbily se mi moc, a byly to nejlevnější reproduktory, která hrály slyšitelně lépe, než moje domácí Behringery B2031P, nicméně za desetinásobek jejich ceny. Btw, na téhle výstavě jsem se utvrdil v tom, že u současných Behringerů zůstanu až do doby, než budu mít peníze na nějaký slušný high-end, patrně něco od Wilson-Benesch (což bude, počítám, ještě nějakých pět let).\nKaždopádně Aurum Cantus je podle mě v cenové kategorii okolo 40kKč velice dobrá volba.\nTy jsi evidentne hluchy, kdyz si myslis, ze repro za 4k hraje srovnatelne s cimkoli nad 10k... neexistuji zadne zarzaky ...vice penez = vice muziky. Doporucuju probuzeni ze sna\na kdo tvrdil 4k, kdyz tam bylo 40k\nono AURUM CANTUS za 4k bych taky chtel videt :)\nmne spis pobavilo, ze moje desetilete regalovky MISSION pri porovnani s timto Xavianem hrali rekl bych MNOOOOOHEM lepe. A celkove repro, co se ted prodava, bez ohledu na kategorii, se na deset let stare kusy nechyta. Nevim proc. Ve studiu jsme meli Wilson-Watt/Puppy, a hned jsme horce litovali, ze jsme menili za jine (uz ani nevim jmeno, za dva roky sli pryc).\nA co nám pán chtěl vlastně sdělit? Tohle je taky jejich nejnižší model, mám ho na stole u PC (v obýváku hraju přes lepší a mnohem dražší dvoupásmové regálovky). Před pár lety jsem ve studiu poslouchal dvoupásmový Xavian v ceně kolem 50 tisíc a hrál moc dobře.\nNo, Wilson Puppy jsou taky základní model.. :-D))) ale popravdě... za tu cenu mě vůbec nenadchly... Xavian XN-360 stojí méně a pro mé ucho hrají neporovnatelně kultivovaněji... ale popravdě nechápu to porovnání.. ale pokud to mělo znamenat, že staré modely hrají lépe než nové... srovnání mimo...\nHlavně Xavian nedělá tzv. komeční zvuk... Mission s otevřeným, ostřejším charakterem zvuku nebo Wilsony (či další US značky s klasickými elektrodynamickými měniči) s většinou komerčních zesilovačů budou hrát tak, že vyhová spíše rockovým fanouškům... Xavian ladí zvuk svých beden primárně pro akustiku...\n...prostě takové hodnocení, jako že Jamo za 5000 hrají lépe než zde testovaná Primissima, je podobná křeč, jako že Octáfka ftédéíčku je nejlepší, na Nokii nic nemá a Apple jsou předražené krámy....\nKolik by měly stát?\nNačnu nové téma, doufám že ještě někdo přispěje:\nKolik myslíte že by takové reprosoustavy měly stát? Já je byl poslouchat, mám na ně svůj názor, a ačkoli bych se rád svěřil, nejsem nestranný. Takže ponechám na Vašem uvážení. Rád bych, kdyby přispěl někdo, kdo ty reprosoustavy opravdu slyšel a má možnost porovnání. Za několik let, co se zabývám reprosoustavami, vím, že všechno dokáže pokazit jediný detail ve výhybce - kterou navrhl a odladil člověk...\nRe: Kolik by měly stát?\nCena mi přijde ok. Jen je mi divné, že není vidět žádné tlumení. Že by nebyla vyhybka odladěná bych se u Xavianu nebál.\ntlumení je na zadní stěně\nTlumení na zadní stěně je fajn. Já ho mám v celém prostoru repro. Přišlo mi, že pak mají bedny lepší zvuk. Takový tvrdší, výraznější.\ntyhle repro by mohli dosáhnout na cenu 3-4000.- víc bych za ně nedal.\nse na to nachytá a za pomalu 12 tisíc to koupí???\nDalší chudák. Proč se ale vlastně zoufalé úrovni technických znalostí místních blábolilů divím. Každým dalším rokem na tomhle webu ukazuje svou hloupost víc a víc podivných individuí. Diskuse "čtenářů" v sekci Zprávy je žumpa, kterou nemá vůbec smysl sledovat, natož do ní něco psát.\nKdo dává přednost zkreslenému bum bum kraválu, ať si klidně pořídí čtyřpásmovky se 30centimetrovými basáky.\nDnešní mládež si běžně kupuje každým druhým rokem nový mobil. Volání, rozuměj bláboly o ničem, je stojí (nebo jejich rodiče) další tisíce. Já místo do zbytečností dávám peníze do audia (do techniky i do originálních CD).\n... a proto jsem na rozdíl od těch ostatních hoch a nóbl, že jo? Každý ať si se svými penězi dělá co chce.\nJe to drahé , řekl bych šíleně předražené a žádný zázrak. V podstatě úplně stejné tako tyto:\nposlouchal jsi ty Dexony ??? Poslouchal jsi Xaviany ? Jen pokud clovek opravdu porovnava ma smysl neco psat. Jinak to jsou jen drby a slova bez hodnoty.\nPorovnával.... obojí je tak do kuchyně..\nTak to lzes!!!\nLže. Nehodí se ani na WC.\nmslím, že třípásmovka (podle článku) se dvěma repráky (podle obrázku), je opravdu zázrak\nRe: bývalý zvukař\nA kdepak je v článku něco o třípásmovce? Já tam čtu tedy jen o dvou pásmech...\nje to dvoupásmo, nauč se číst!\nsrovnání s Usher S-520 II\nZajímalo by mě, jak by dopadlo srovnání těchto dvou beden. 520tky jsou mnohými zmiňovány jako bezkonkurenční v cenové hladině okolo 10 tis. Kč. Ostatně charakteristika v článku mi opravdu připomíná recenze na ushery - prokreslený prostor, přesné vyšší i střední kmitočty, hezké basy na malé regálovky, atd...\nRe: srovnání s Usher S-520 II\nhttp://www.hifi-voice.com/testy/xavian-primissima-a-gran-colonna.html - Xaviany donutily šéfredaktora změit názor a zbavit se Usher....tak asi tak!\nNěco z teorie a praxe\nPoužití uzavřených ozvučnic se odvíjí ve vývoji reprosoustav s menším zkreslením. Uzavřená bedýnka s 6,5" měničem je alternativa vůči stejně velké s 5" měničem a basreflexem - BR. Rozdíl v ploše membrán umožní skoro stejnou frekvenční odpověď na basech aniž by utrpěla zatížitelnost. Prodleva v milisekundach je na basech poloviční oproti BR. BR systém s malými reproduktory má většinou problém v limitaci výchylky při velkých hlasitostech (Xmax - a tedy nárust zkreslení) už od F6 (-6 dB poklesu na basech). Je to výsledek systému, kdy membrána v oblasti 2. impedančního peaku se skoro zastaví a předá celou energii basreflexu (rezonátoru) a ten pak pod tímto kmitočtem způsobí strmý nárust výchylky směrem k nižším kmitočtům - jediné proč i v limitaci hraje je mech. odpor závěsu. Uzavřená ozvučnice je naopak limitována lineárně a limitace začíná pozvolna. Systém se navrhuje tak, aby pracoval na hranici limitace v Xmax na F3 (F3= frekvence -3 dB na basech) a výchylka už neroste. Tolik fyzika.\nRe: Něco z teorie a praxe\nSouhlasíš s tímto překladem do lidské řeči? Uzavřená bedýnka a bedýnka s basreflexem jsou dvě možné konstrukce, z nichž každá má svá pozitiva a negativa a nelze o jedné z nich a priori říci, že je lepší nebo že je zastaralá.\nJasně, systémů je celá řada: uzavřené, basreflexy, s pasivní membránou, otevřené - dipóly, H-frame, U-frame... Každý má své pro a proti, tudíž souhlasím.\nCoz v podstate rika, ze bassreflexy nikdy nebudou hrat basy presneji, nez uzavrene ozvucnice...je to tak?\ntrochu nizsi citlivost?\n88dB je hodne nizka - nizsi mely snad uz jen tesly ARN (tusim 86)\ns touto citlivosti do profi rady urcite nepatri!\nRe: trochu nizsi citlivost?\nNo když je v tom basák ARN-180-0000/4\nKdyž se podíváme na bedny z téže kategorie: B&W DM601 S3 - citlivost 88\ndB, MISSION 780 - cilivost 87 dB, CASTLE RICHMOND 3i - citlivost 88,5 dB. O čem\nto tedy - proboha - blábolíš?\nPod 90 dB je to prostě o ničem... Kvalitní repro je od 95 nahoru...\nKdosi tady rozebíral cenu... je příšerná.\nPro porovnání ceny a myslím i parametrů stačí tento low-end profi.... http://www.svetlazvuk.cz/DetailPage.asp?DPG=62119\njo není v leštěném dřevě.. je to dělaný proto aby to hrálo a ne aby to vypadalo...\nCitlivost nemá se zvukem nic společného, je pouze potřeba vyšší výkon zesilovače ... cena je bezkonkurenčně výborná. Poslechni si je, pak blábolej ...\nSlysel jsem oboji a nejen to. Jasne ze nejde jenom o citlivost, ale ještě i o průmer membrany, typ magnetu, proste o celkove konstrukci reproduktoru.\nCena je priserna, ale pokud jsou to lidi schopni a ochotni zaplatit... jejich problem.\nPaneboze! Tak to musis byt uplne hluchej. Srovnavat zvuk tech Xavianu s http://www.svetlazvuk.cz/DetailPage.asp?DPG=62119 je totalni nesmysl, vzdyt to jsou monitory k PAcku!!! Hrajou oproti snad jakymkoliv poslechovym bednam pro obyvak uplne naprd, jestli rikas ze jsi slysel oboji a da se to srovnat, tak proste lzes a nebo jsi hluchej.\nraději si koupím Jamo za poloviční cenu a budu vysmátý!\nTo jsou zase rady Tyhle Xaviany si ale budou kupovat právě lidi, kterým záleží na tom, jak bedny vypadají, a tedy si do obýváku nepostaví ten tvůj okobercovaný plast. Jejich kvalitní řemeslné provedení je také z velké části důvodem jejich ceny. Nemluvě o tom, že ten tvůj kus PA hrůzy se nebude chytat ani zvukově (přinejmenším při domácím poslechu). Podtrženo a shrnuto je to stejný, jako bys kravaťákovi rozmlouval koupi A6ky a místo toho mu doporučoval koupi VW Transporteru, protože tím převeze víc věcí a stojí třetinu. Prostě naprosto mimoňská rada.


Přejít na digitál či zůstat na klasice, toť o co tu běží ... - Focení pro úplné začátečníky - Fórum\nFórum » Ostatní » Focení pro úplné začátečníky » Přejít na digitál či zůstat na klasice, toť o co tu běží ...\nPřejít na digitál či zůstat na klasice, toť o co tu běží ...\n# 12.6.2007 22:34\nJiří Keller (CS, en)\nJsem v celku spokojeným majitelem Canonu EOS 300 (klasika,kinofilm), k němu mám 2 seťáky ef 28-90 a ef 75-300 (oba 4-5,6) a po několika letech paralelního používání staré dobré Exy jsem dokoupil Canon 50 mm 1,8. V roce 2000 jsem si nechal dobře poradit a nekoupil digitál, který by za stejnou počáteční cenu byl dnes bezcenný (2 MP, že). Fotky dělám papírové, s digi úpravami nemám mnoho zkušeností - ještě tak ořez + ev. gamma. Navíc jsem se (snad definitivně) rozešel s úžasným softwarem z M$ ... Před několika lety jsem "vyměkl" a na 2měsíční stáž do Francie jsem si půjčil digikompakt, který přestal fungovat. Váhal jsem, jestli utopit cenné devizy v Canonu 300Dčku (tenkrát cca 25 tis. s základním obj.), nakonec jsem pořídil HP Photosmart R507. Fotí celkem slušně, ale je to přeci jen kompakt ... a jeden z (tenkrát) nejlevnějších ;-).\nCanoni teď mají do konce června tu cash-back slevu, tak pokukuji po tom 400D + obyčejný seťák + 2 GB karta za 20 tis + nějaké drobáky. O moc víc než dvacku je mi na digitál utratit líto. Navíc mám poci, že není jisté jak dlouho bude trvat Canonu, než dá full frame za/pod 30 tisíc ... Na druhou stranu násobící faktor je docela zajímavý v kombinaci s tou 300 mm neboť 300*1,6=480 :)\nCanon 350D se propadl kamsi k 16 tis. i s základním objektivem ...\nA tak stejně jako před lety váhám - je již technologie dost zralá ? Má s mými víceméně obyčejnými objektivy smysl čekat na full frame ? Nebo na další zlevnění 400D či objevení se jeho nástupce ? Udělal jsem si v obchodě pár zkušebních fotek, zítra je snad uvidím na papíře, ale bojím se, že mi to moc nepomůže ...\nNavíc 400D je skoro o polovinu těžší než 300 tělo ... kdo se s tím má vláčet ...\nTak to je asi vše, co mi kdo poradíte ?\n# 13.6.2007 7:35\nNevím jeslti poradit, snad jen říct jak to bylo u mě:\n- začal jsem chodit do fotokurzu kde byl předpoklad mít klasiku, ač jsem v té době věděl, že budu fotit digitálně (takže jsem si pujčil tátovu Minoltu Dynax 505)\n- přes lektora jsem na konci kurzu koupil D70 se dvěma hroznými objektivy a byl nadšený a cvakal\n- časem jsem zjistil, že mi nevyhovuje sedět večer u pc a upravovat fotky (u pc sedím 85% své pracovní doby), a že fotografie je pro mě koníček a relaxace a že se mi líbí zrno na zvětšeninách. Že u focení na film víc přemýšlím, že mám rád čb fotku. A to vše vedlo do bazaru a nákupu F70, dneska s objektivy 28/2,8 .. 50/1,8 ... 105/2,8\n- takže mám D i F70, s D70 fotí víc moje manželka, protože fotografii jako koníček máme společnou a ona preferuje digi\nNení to pro tebe asi rada, ale jen můj pohled z mého hlediska.\nDobrou volbu ti přeju, tak aby to vyhovovalo tobě\n# 22.6.2007 13:02\nTak jsem se ještě chvilku trápil a nakonec jsem se v úterý stal šťastným majitelem 400D + toho nejproklínanějšího základáku ;-). Díky všem za inspirativní odpovědi. Fakt je, že "vyvolávat" si fotky z RAWu je naprosto úžasný zážitek (ale je možné, že při větším počtu snímků mě to přestane bavit, nemluvě o tom jak je velký 1 RAW :( ).


| Samolepky na zeď od Lepime.cz\nSamozřejmě - každé dítko je jiné. Má v oblibě různé pohádkové či seriálové hrdiny, užívá si jiné koníčky, co dítě to také obliba jiné barvy. Přesto existují tři jednoduché zásady, kterými byste se měli při zařizování dětského pokoje držet. Pokud ano, vytvoříte vašemu dítěti místnost plnou energie a příjemné i inspirativní atmosféry. Jak na to si ukážeme s pomocí příkladů z eshopu MT nábytek.\nNa tuto otázku neexistuje jednoznačná odpověď. Záleží na vašich požadavcích a obrázek u článku je myšlen s nadsázkou :-) V žádném případě není našim cílem odsuzovat hotové samolepky, které mají své místo na trhu. Čtěte dále a dozvíte se základní rozdíly mezi samolepkami na zeď na míru a těmi koupenými v obchodě.


> Pro ženy>Vibrátory>Standardní>Gelový vibrátor - RAFAEL 2 el Matador\nRealistický vibrátor RAFAEL el...\nRealistický vibrátor RAFAEL el Matador v tělové barvě. Gelový vibrátor, který nenechá žádnou náročnou ženu chladnou. Realistický vibrátor RAFAEL el Matador je vyrobený z příjemného gelového materiálu. Vibrátor RAFAEL je tvrdý, jako každý správný chlapík. Vibrátor má dokonale vytvarovaný žalud s vystouplými žilkami. Tyto přednosti jsou jeho hlavní chloubou, které dokážou rozdovádět každou náruživou ženu. Doporučujeme používat lubrikační gely na vodní bázi. Vibrátor má postupnou regulaci vibrace a tak si příjemné prožitky můžete krásně dávkovat dle svých představ.


George - Vlaštovky a Amazonky - POSTAVY.cz\nBratr Černého Jacka, Zločinec, Člen posádky Zmije\nČerný Jack, Mogandy, George\nGeorge je vedlejší postava vyskytující se v dobrodružné knižní sérií pro děti pod názvem Vlaštovky a Amazonky od britského spisovatele Arthura Ransoma. O tomto charakteru si můžeme přečíst pouze v třetím díle ságy pod názvem Petr Kachna\nGeorge je velmi dobrý námořník, ovšem na druhou stranu zlomyslný násilník, pirát a hrdlořez. Jeho bratr, jemuž se říká Černý Jack, je kapitánem škuneru Zmije. Právě po něm zdědil George svou divokou a zlou povahu. Kvůli svému bratrovi tvoří George část posádky Zmiji společně s rváčem Mogandym a Simeonem Boonem, kteří se mu povahově velmi podobají.\nV knize kotví Zmije i s Georgem v lowestoftském přístavu. Ovšem zanedlouho začne černý škuner pronásledovat Divokou kočku, protože na její palubě se nachází vysloužilý námořník Petr Kachna. Ten údajně ví, kde je ukryt poklad, do kterého je Jack blázen a za tuto truhlu je schopen chladnokrevně zabíjet. George se na palubě plaví přes kanál La Manche, kde Zmiji Divoká kočka zmizí v mlze. Během plavby přes Atlantský oceán až k severovýchodnímu cípu Jižní Ameriky ale černý škuner Divokou kočku opět objeví a dorazí pouze pár dní po svých soupeřích na Krabí ostrov, kde se nachází poklad. Zde najde posádka Zmije včetně George zakotvenou Divokou kočku a na ní Petra Kachnu a malého Billa. Násilníci oba strážce krutě zbijí, přivážou na místě a vydají se za zbytkem výpravy, který šel hledat poklad, odhodláni zabíjet. Posádka Divoké kočky je ale přechytračí a než se piráti ze Zmije nadějí, jejich soupeři jsou již na moři. Zmije na palubě i s Georgem se ale vydá odhodlaně za nimi a nedaleko od ostrova začnou na druhý škuner střílet dělem, přičemž Divoké kočce rozpárají hlavní plachtu a zraní Billa. Ovšem v tu chvíli se přižene vodní smršť, která Zmiji vmžiku potopí na dno a nikdo z posádky včetně Georga nepřežije.\nTak skončil život tyranského George, jenž doplatil na své zlé skutky a touhu po pokladu.


Měření vibrací z hlediska BOZP - Centrum BOZP a požární ochrany\nVibrace mohou nenávratně zapříčinit ochabnutí zdraví lidského jedince, pokud jsou dlouhodobě prováděny. Proto je nutné mít přesné hodnoty zaznamenány a také podle toho upravovat pracovní dobu.\nMezi vlivy na lidský organismus, ale i jako druhotný vliv na kvalitu práce mají vibrace. Proto je nutné, aby měření vibrací bylo prováděno pravidelně a hlavně příslušenstvím, které k tomu náleží. Nejde jen o ověření si hodnot, ale měření vibrací je nařízeno předpisem nařízením vlády č. 272/2011 Sb. o ochraně zdraví před nepříznivými účinky hluku a vibrací, kde jsou uvedené limity.\nJe známo a i prokázáno, že silný hluk způsobuje nejen ničení sluchu, ale i vibrace, které také mají neblahý dopad na lidské zdraví. Zejména pak na ruce, kde může dojít k nenávratnému poškození nervové soustavy, tedy její části a člověk je tak omezen pohybově a i jinými způsoby. To je tedy hlavním důvodem, proč se stát zaobírá takovým faktem, jako je působení vibrací na lidský organismus. Jde především o ochranu zdraví.\nCo jsou tedy vibrace?\nObecně jsou vibrace definovány jako mechanické kmitání a chvění prostředí a vznikají pohybem pružného prostředí či pouze jednotlivého tělesa anebo přístrojů. Vibrace vznikají však také pohybem mořských vln. Tyto vibrace se pak následně přenášejí na další prostředí, člověka samozřejmě také, pokud se v prostředí vibračním nachází, nebo je v jeho přímém kontaktu, dotýká se jej.\nVibrace, stejně jako hluk se označují v hodnotách povolených a pak také těch s vlivem na okolní prostředí, včetně zdraví člověka. Bylo dokonce prokázáno a několikrát změřeno, že jisté vibrace se dotýkají jiných částí člověka a v tomto ohledu záleží na působení. Například samotná ruka snese vyšší vibrační zátěž, než například paže. Což je zajímavé.\nHodnoty vibrací povolené a částečně povolené\nPovolené hodnoty, co se pracovního nasazení, tedy výkonu práce týče, jsou 123 decibelů za jednu osmihodinovou pracovní směnu. Hodnoty vyšší s maximální naměřenou hodnotou 137 decibelů za stejnou dobu směny lze však přerušit pouze krátkodobě a výjimečně, aby nedocházelo k poškození zdraví s trvalými následky.\nMěření vibrací z hlediska BOZP - zdraví především\nZ důvodu ochrany zdraví při práci je nutné provádět** měření vibrací na pracovišti**, obzvlášť v hlučném pracovním prostředí, při práci se stroji, motorovými vozidly a dalšími. Všechno to má vliv na lidské zdraví a pravidelným zatěžováním si tak může dotyčný přivést komplikace, které vedou k trvalému poškození zdraví a spolu s ním i omezení činnosti, pohybu a dalších souvisejících oblastí. Hodnoty jsou přesně udány a musí se dodržovat. Pokud je tak oficiálním měřením zjištěno možné přetížení, tedy vyšší hranice vibrací, než by bylo zdrávo, pak je nutné upravit pracovní dobu a pracovníka z prostředí omezit.\nPrávní prohlášení: Obsah internetového magazínu i jednotlivé jejich prvky jsou právně chráněny. Jakékoli užití spočívající v kopírování a/nebo napodobování obsahu a/nebo prvku tohoto internetového magazínu bez výslovného souhlasu provozovatele internetového magazínu je protiprávní, porušující práva společnosti k autorskému dílu a databázi a zakládající nekalosoutěžní jednání. Neoprávněným užitím obsahu a/nebo prvku interntového magazínu může dojít též k naplnění skutkové podstaty trestného činu porušení předpisů o pravidlech hospodářské soutěže dle § 248 trestního zákoníku a/nebo trestného činu porušení autorského práva, práv souvisejících s právem autorským a práv k databázi dle § 270 trestního zákoníku, za jejichž spáchání může být uložen trest zákazu činnosti, propadnutí věci nebo jiné majetkové hodnoty nebo trest odnětí svobody. Pokud máte o užití obsahu a/nebo prvku internetového magazínu zájem, kontaktujte redakci internetového magazínu. id23428 (bozpcentrum.cz#52)


Polní znamení ve 12. až 19. století :: primaplana.cz\nÚvodní stránka > Polní znamení ve 12. až 19. století\nPolní znamení ve 12. až 19. století\nNaposledy upraveno: 03.11.2015\nVedle totemů, zemských symbolů, šlechtických znaků, praporů a dalších odznaků určujících příslušnost bojovníků, družin a ozbrojených houfů i organizovaných vojenských formací k určitému suverénovi, zemi, státu nebo kmenovému či národnímu společenství hrála od antiky velmi důležitou roli tzv. polní znamení, používaná přímo v době válečných střetů.\nTemplářský rytíř kolem roku 1120 a účastník křížových výprav 12. století.\nV době, kdy ještě neexistovaly předpisové stejnokroje nebo zbroj, byla tato označení bojujících stran nezbytným rozlišovacím prvkem. Historicky známá se objevují již za křížových výprav na konci 11. století. Jejich účastníci si tehdy připínali na oděv jako symbol křesťanských bojovníků látkové kříže různé barvy a tvaru, nejčastěji černé nebo červené latinské (s delším svislým břevnem) nebo řecké (s rovnými břevny). Záhy založené duchovní - rytířské řády pak měly na řádovém oděvu přišité jednotné kříže lišící se podle příslušenství k určitému řeholně-vojenskému společenství: templáři červené, rytíři svatého Jana Jeruzalémského bílé, němečtí rytíři černé, aby byly uvedeny nejznámější.\nVe světské oblasti pak hromadné užívání jednotných polních znamení - opět ve formě kříže - přichází na západoevropských bojištích ve 14. století. Poprvé u švýcarské pěchoty bojující proti habsburským vévodům s odznakem látkového bílého řeckého kříže - původně ve znaku kantonu Schwyz - na rameni, hrudi i stehnech. V polovině téhož století pak připínají červené, tzv. svatojiřské, kříže na své varkoče, kytlice a brigantiny (tedy jako náprsní) bojovníci angličtí, zatímco do tzv. stoleté války s anglickými Plantagenety vstupující francouzští králové z rodu kapetovského přikazují svým ozbrojencům označení ve formě křížů bílých.\nKrátce po ukončení vleklého konfliktu mezi Francií a Anglií přicházejí na válčiště na rýnském povodí vojska burgunského vévody Karla Smělého. Jejich polním označením byly rovněž kříže, tzv. ostervové - v české heraldice známé původně u Ronoviců, předků pánů z Lipé a Dubé - ve tvaru písmene X, tedy ve formě kříže svatého Ondřeje, v červené barvě. Patřily k symbolice domácího burgundského Řádu zlatého rouna, jehož patronem byl zmíněný světec. Vedle umístění na oděvu vévodových ozbrojenců patřily i k dekoru na praporcích.\nPo smrti Karla Smělého roku 1477 přešlo tzv. burgundské dědictví na habsburského arcivévodu Maxmiliána, manžela vévodovy dcery Marie. S nástupem Karlova zetě na císařský trůn pak svatoondřejské kříže zdobily nejen císařské praporce - spolu s dalšími řádovými atributy, především ocílkami a plaménky - ale zpočátku stejně jako jejich burgundské předchůdce i císařské jezdce a pěšáky. Vedle černých orlů ve žlutém (zlatém) poli se staly nejvýraznější habsburskou symbolikou na více než století.\nOznačení na oděvu a zbroji - zde bylo natřeno - přetrvávalo až do dvacátých let století šestnáctého a nejen u císařských, ale i ve vojsku francouzském. Podle ikonografických dokladů i písemných dokumentů byla v letech válečných střetů mezi císařem Karlem V. a francouzským králem Františkem I. na lombardských polích 27.4.1522 u Bicoccy a především 24. února 1525 u Pavie ovšem již užívána snímatelná látková označení ve formě šerp nebo pásek, nošených přes hruď nebo na paži, případně i provlečených kolem přilby nebo jiné pokrývky hlavy. Byla snadno měnitelná - tedy i zneužitelná jako válečná lest - dobře rozeznatelná a levná. A tak se šarlatová červeň původně burgundských křížů přenesla na tyto polní šerpy nebo tak zvaná polní znamení (něm. Feldzeichen). Jedním z nejznámějších vyobrazení je portrét jednoho z nejvěhlasnějších velitelů tehdy nastupující německé pěchoty - lancknechtů - císařského hejtmana Georga von Frundsberg, který ve službách Karla V. nosil přes prsa červenou šerpu, původně snad bíle lemovanou.\nŽoldnéři krále Francie Františka I. tehdy stáli pod velením vévody Charlese de Bourbon proti císařským s polními znameními v barvě bílé, převzaté z původních bílých křížů stoleté války. Bílé kříže zůstaly rovněž na praporcích francouzských královských oddílů (nejstarší patřily budoucím plukům pikardskému a piemontskému) a staly se typickým označením bourbonské infanterie až do let revoluce.\nFrancouzský střelec s kuší kolem roku 1425 a švýcarský střelec kolem roku 1400.\nLéta následující přinesla nástup reformace a protireformace a s nimi spojené náboženské války mezi katolickým panovníkem a protestantskými stavy, které vyvrcholily v tzv. šmalkaldské válce (název pochází z názvu spolku německých protestantských knížat) a byly na čas ukončeny porážkou luteránských německých knížat kurfiřta Johanna Fridricha Saského a Filipa Hesenského u Mühlberka roku 1547. Vojska Karla V., naverbovaná nejen v Říši, ale přišlá i z Nizozemí a Španělska, se odlišovala od nepřátelské strany nyní již tradičními červenými šerpami - v nejrůznějších odstínech - uvazovanými opět nejen přes hruď, ale i kolem pokrývek hlavy a paží. Tiziánův jezdecký portrét Karla V. je velmi názorným vyobrazením tehdejších způsobů uvazování polních znamení nejen v habsburském táboře. Protestantské oddíly pak přijaly barvu žlutou, rovněž odstíněnou (stejně jako v případě symboliky císařské se ovšem často jednalo o světlejší barvy způsobené vyblednutím). Žlutá pak zůstala v následujících časech odznakem přívrženců reformace nejen v Říši, nicméně i zde byly výjimky, jak bude ještě podotknuto.\nDalší vleklý konfesní konflikt se rozhořel na počátku šedesátých let ve Francii (v roce 1562). Reformovaná strana přiklánějící se k učení Jeana Calvina, známí hugenoti, přijala barvu bílou – původně ovšem - jak zmínilo výše, královskou. Katolická vojska, stojící proti hugenotům v opozici, označovala své přívržence zpočátku červenými označeními, ale později černými nebo i zelenými, vedle světlých dvouramenných lotrinských křížů (vedoucí představitelé tehdy založené aliance katolické šlechty – Ligy – byli vévodové z Guise, pocházející z Lotrinska). Jako stuha bylo zelené označení i na standartě Ligistického vojevůdce vévody z Mayenne. Způsob umístění šerp byl až do poloviny třicetileté války obvyklý svým vázáním přes rameno (pravé nebo levé), poté kolem pasu.\nNejvíce konstantní barvou označující konfesní nebo politickou příslušnost byla zmíněná červeň habsburského domu jak v rakouských zemích, tak i ve Španělsku, ale i v Toskánsku a v Neapolsku. Byla v mnoha odstínech, od tmavé rudé až po růžovou. Přijímali ji jako označení i císařští spojenci. Dokonce krátce po zmíněné mühlberské bitvě byla označením luteránského vévody Mořice Saského, který na rozdíl od svého příbuzného Johanna Fridricha, stál na císařské straně.\nTo již nelze jednoznačně říci o barvách polních znamení ostatních politických nebo náboženských uskupení, které se v průběhu následujících desetiletí objevuji i v opačných táborech. Tak zmíněná bílá barva hugenotských oddílu se stala po konverzi Jindřicha IV. Navarského ke katolictví po letech opět barvou francouzských královských vojsk. Bílá ale byla označením krále Kristiána Dánského, jednoho z předních zastánců luterství v Říši, na druhé straně se ovšem nosila jako polní odznak opačného tábora, tedy: Ligy, spolku německých katolických knížat, především pak jejího představitele bavorského vévody Maxmiliána. Dokonce byla přijata jako společné označení spojených císařských a ligistických vojsk v bělohorské bitvě 8. listopadu 1620 a pražští měšťané ji po útěku poražených stavovských pluků a vítězném vjezdu Maxmiliánových a Buquojových oddílů do pražských měst demonstrovali konjunkturálně jako svou barvu. Liga ovšem více používala jako polních šerp přepásky v barvě černé, případně černé a bílé (tedy zřejmě černé hedvábí se stříbřitým dracounovým třepením). Definitivně pak mizí bílá barva ligistických šerp po vstupu Francie na bojiště třicetileté války roku 1635. Naopak státy, které válčily jako spojenci Ludvíka XIII., bílá označení přijaly za své. Bylo tomu tak například u sasko-výmarských regimentů.\nBurgundský ozbrojenec kolem roku 1475 a lancknechtský hejtman kolem roku 1525.\nTaké velmi rozšířené označení ve žluté barvě nebylo vždy výlučně výsadou protestantských pluků. Jistou dobu sice patřilo i k odznakům švédských vojsk, zejména ve dvacátých letech sedmnáctého století za bojů s Poláky a vlastně až do vstupu na německou půdu v roce 1630. Také oddíly saských kurfiřtů užívaly žluť, ale po roce 1635 jako císařští spojenci přijali červené polní pásy Habsburků. Žlutá ovšem patřila i k odznakům mansfeldských důstojníků stejně jako byla barvou mladého Kristiána z Anhaltu na Bílé hoře a s ním jí pravděpodobně označili svou zbroj i důstojníci jeho arkebuzírského pluku. Poněkud překvapivě však navlékl žlutou šerpu při slavnostní přísaze společně se stavy na tumlplace za Bruskou branou v Praze pasovský biskup a rakouský arcivévoda Leopold. Stalo se tak jen dva dny po neslavném vpádu jeho regimentů do Prahy – 17. února 1611. Zda byla žluť společnou barvou Leopoldad a jeho důstojníků i nedávných protivníků z řad stavovského vojska, není možno ověřit.\nV oranžovém odstínu byla polní znamení nizozemských generálních stavů – vedle oranžovo-bílo-modrých – za bojů se Španěly a podobně oranžové šerpy patřily k identifikačním znakům parlamentní Cromwellovy New Modell Army za občanské války v Anglii ve čtyřicátých letech sedmnáctého století. Royalistické oddíly Karla I. pak měly šerpy karmínové, které se staly znovu označením anglických důstojníků po restauraci království. U Heidelbergu ve dvacátých letech sedmnáctého věku však měli mít Angličané šerpu modrou.\nModrá barva se zřejmě poprvé objevuje již na konci šestnáctého století u jednotek savojských vévodů a v podstatě vydržela až do současnosti jako slavnostní odznak italských republikánských důstojníků. Je uváděna i jako barva francouzská vedle zmíněné bílé, ale zřejmě jako královská v době, kdy hugenoti užívali bílé šerpy. Nejčastěji je však modrá šerpa zmiňována v souvislosti se Švédy za třicetileté války. Podle nejnovějších výzkumů však král Gustav Adolf II. ji prakticky užívat neměl. Ve své poslední bitvě u Lützenu, kde na plátnech poněkud mladších a namalovaných holandskými mistry je právě modrá šerpa – vedle černé – typická pro severské vojáky, totiž Švédové žádné šerpy neměli a mělo tomu tak být v podstatě od vstupu do války s Habsburky v roce 1630. Tehdy odložili švédští důstojníci do té doby připínané žluté a černé pásy (černá byla za tažení proti Polákům ve dvacátých letech i označením krále). Stalo se tak proto, aby nedošlo k záměně s nepřítelem, neboť černá – vedle červené – byla (jak zmíněno výše) barvou Katolické ligy. Modrá se prosadila ve švédském vojsku až později, více se vojáci tří korun odlišovali užíváním jiných polních označení, ostatně ne neobvyklých v té době i v jiných armádách. Především se jednalo o zelené ratolesti na pokrývkách hlavy (u Breitenfeldu roku 1631), zelené pásky na nadloktí (Wittstock 1636) a slaměné věnce na nadloktí, rameni nebo kolem klobouku. Tak tomu bylo u Lipska 1637, Budyšína 1638 i v době druhé bitvy u Breitenfeldu roku 1642 (císařští mimo červené šerpy měli v této bitvě bílé stuhy na klobouku). U Jankova 1645 pak značily Švédy modré stuhy na praporech. Jinak šerpy zřejmě nebyly švédskými důstojníky nošeny důsledně, jak dokládají obrázky obležení Prahy roku 1648. Blankytné hedvábné pásy také přijali jako svou barvu Bavoři, ovšem až v době pozdější, v sedmdesátých letech 17. století a už k regulérnímu stejnokroji.\nRozmanité bylo i užití zelených označení. Již byla zmíněna jako označení francouzské Ligy za válek s hugenoty, v poslední třetině šestnáctého století je znám i portrét španělského velitele v Nizozemí Alessandra Farnese, vévody z Parmy, se zelenou páskou na nadloktí a zelenou šerpu měl mít u Lützenu císařský spojenec Franz Albert, vévoda sasko-lauenburský, katolický konvertita. Jinak ovšem – vedle žluté – měla být zelená barva označením luteránů i reformovaných. Tak ji přikázal nosit hesenský vévoda již od roku 1618 svým vojákům, po celou třicetiletou válku byla rovněž barvou protestantské Unie a na bělohorské pláni ji měl stavovský velitel Kristián z Anhaltu starší, ovšem nejspíše jako rodovou barvu.\nVelice časté však byly i kombinace více barev, nejčastěji dvou. Tak česká stavovská vojska za války české 1618-1620 nosila šerpy červeno-bílé v zemských barvách. Toto označení přijal i jejich spojenec Mansfeld. Na Bílé hoře ovšem byla dána z popudu krále Fridricha stavovským plukům označení v barvách falckých, tedy modro-bílá.\nFrancouzský důstojník kolem roku 1600 a švédský důstojník kolem roku 1645.\nTaké černá s bílou nebyla neobvyklá u mnohdy protichůdných stran. V roce 1635 ji užívali vojáci braniborského kurfiřta (jednalo se o erbovní barvy hohenzollernské). Stavovský spojenec za zmíněné české války, markrabí Krnovský, dal svým důstojníkům tytéž barvy. Na druhé straně, jak již bylo uvedeno, bílá s černou byla jedním z označení Maxmiliána Bavorského, ovšem tady jde zřejmě o černé šerpy se stříbřitým dracounem. Ostatně stříbřité polní pásy s černým protkáváním byly odznakem důstojníků pruských v následujících desetiletích, ba staletích. Červená spolu se žlutou (zlatou) patřila k odznakům vojska markrabat bádenských, ale také kompanií vévodů lotrinských, pluků dánských i na šerpách důstojníků vévodů brunšvických, rovněž za třicetileté války.\nK pevnému ustálení barev polních označení pak došlo po zavedení předpisových stejnokrojů u prakticky všech stálých evropských armád. Stalo se tak postupně od poslední třetiny sedmnáctého století do počátku osmnáctého století. V této době pak i šerpy patří – společně například s plechovým nákrčním označením, s prýmky a lemy a později i epoletami – ke standardnímu vybavení důstojnických sborů. Po nástupu bourbonské dynastie na madridský trůn se v habsburských zemích – na popud prince Evžena Savojského – od roku 1708 zavedla místo červené šerpy císařsky žlutá šerpa (později s černým protkáním) v různých obměnách nošená až do konce monarchie v roce 1918.\nV pruské armádě byly v posledním období dracounové šerpy přeneseny na povrch důstojnických opasků. Stejně tak i v dalších kontingentech historických zemí Německého císařství dominují zemské heraldické barvy na stříbrném nebo zlatém dracounovém podkladě (např. světlemodré hedvábí v Bavorsku, zelené v Sasku apod.) Od osmnáctého století se pak stejná kombinace jako na šerpách, resp. dracounových opascích pozdější doby, objevuje i na zápěstnících (portepée) u pobočních zbraní důstojníků nebo poddůstojníku (u těchto v harasovém provedení) jak v habsburské monarchii, tak v německých státech.\nFrancouzský důstojník kolem roku 1680.\nRozsáhlé reformy cara Petra I. zasáhly na počátku osmnáctého století i nově utvořenou stálou ruskou armádu. Ta obdržela předpisové stejnokroje západoevropského střihu (tzv. „německé”), pro důstojníky pak rovněž šerpy, v petrovském období - tedy do konce dvacátých let - v tzv. ruské trikoloře červeno- modro-bílé, která ale vlastně byla holandská, přivezená Petrem I. z jeho učednických let v Nizozemí. Po roce 1730 byla ruská šerpa tzv. romanovská, tedy oranžovo-černá, od konce 18. století pak stříbřitá s černo-oranžovým hedvábím. V osvícenském století došlo i k dalším změnám. Tak v době saskopolské personální unie nosila armáda Augusta II. a dalších panovníků této dynastie polní pásy ve stříbře s červeným hedvábím. Hannoveřané měli šerpy žluté, později (až do roku 1866) stříbřité se žlutou, již předtím tuto kombinaci kovu a hedvábí (za sedmileté války) užívali důstojníci brunšvických pluků.\nVedle šerp se v době polních tažení zaváděla – zejména v době velmi pestré skladby uniforem, kdy mnohdy stejné barvy byly zastoupeny v obou nepřátelských táborech - i další označení, ostatně zmíněná již u švédských pluků třicetileté války. Tak habsburská vojska – a také jejich spojenci - od války o dědictví španělské měla na pokrývkách hlavy vetknuty tři zelené dubové listy (v zimě pak jedlové nebo smrkové větvičky), které se staly na konci mocnářství dokonce předpisovým dekorem čák, přileb a čapek. Pancéřoví polští husaři krále Jana Sobieského dostali příkaz omotat kolem pasu slaměné víchy. Stalo se tak v roce 1683 před Vídní, protože zbroj polské těžké kavalerie byla velmi podobná nepřátelským tureckým spahiům. Tereziánské regimenty v letech 1743 - 1745 odložily žluto-černé šerpy a nosily v tomto mezidobí zelené (tzv. uherské). Tehdy totiž žlutou a černou užíval vzdorocísař Karel Albrecht VII.\nDalším identifikačním znakem armád byly skládané stuhy, připevněné agrafou (sponou) na klopě klobouku, později známé jako kokardy. Zmíněné intermezzo ve vojsku Marie Terezie přineslo i zeleň do stuh důstojníků, jinak předtím i poté v císařské armádě zhotovených z černého hedvábí. Stejné byly nošeny i Angličany, ale rovněž také Prusy a Francouzi. Ti pak stále více preferovali kokardu bílou, stejně jako ruští, polští a saští důstojníci. Červená byla typická pro Španěly a Neapol, modrá pro pluky piemontské a pro menší státy pak většinou stuhy kombinované podobně jako šerpy (pro Bavory modro-bílá stejné jako do roku 1910 pro Portugalsko, modro-žlutá pro švédské oddíly apod.).\nV letech 1775 - 1783 povstalé severoamerické obce přijaly barvu kokard v černém, po vstupu francouzských spojenců na půdu Nového Světa vložili vojáci George Washingtona do středu černých stuh bílé hedvábí jako kompliment francouzské armádě. Ta na oplátku umístila do bílých bourbonských kokard černé středy. Pád Bastily pak přinesl revoluční trikolory - bílá bourbonské dynastie byla doplněna červenou a modrou, barvami povstalé Paříže. Bílá - od této doby symbol protirevoluce - zůstala označením royalistů, zejména za jejich povstání ve Vendée. Opět se objevily šerpy - takřka století ve Francii již neužívané - a to nejen u osob vojenských, ale i u revolučních poslanců, komisařů, soudců a dalších představitelů republiky. U generality nové armády byly v polovině devadesátých let dokonce odlišujícím znamením hodnosti: brigádník měl modrou, divizionář červenou, generál velící (en chef) bílou, později přisouzenou maršálům. Trikolory i šerpy poté byly v příslušných národních barvách napodobovány u tzv. dceřiných republik, tedy satelitních států, obsazených francouzskými vojsky ve druhé polovině devadesátých let. V Nizozemí Batavskou, ve Švýcarsku Helvetskou, v Itálii Cisalpinskou, Ligurskou a Parthenopskou republikou, i na dalších územích. Trikolora se stala vůbec nejrozšířenější kombinací po celé devatenácté století u symboliky - především praporů a kokard - nově vznikajících států nejen v Evropě, ale i ve střední a jižní Americe, označením revolucionářů v Německu v letech 1848 - 1849 i v Uhrách v týchž letech. Ruská trikolora byla přijata především balkánskými Slovany v různé kombinaci.\nZe šerpy se později vyvinula tzv. polní přepáska, lidově zvaná felbinda (něm. Feldbinde):\ncísařský důstojník kolem roku 1790 a rakousko-uherský důstojník pěchoty kolem roku 1890.\nKonečně vojska protinapoleonovské koalice v letech 1813 - 1815 přijala jednotné označení ve formě bílé pásky na levém nadloktí. Stejné označení nosila za války s Dánskem roku 1864 pruská a rakouská vojska a o dva roky později Prusové a jejich spojenci proti Rakousku a s ním spojeným německým státům. Ty užívaly černo-červeno-zlatou rukávovou pásku německého Bundu z roku 1848, později přijatou výmarskou republikou jako státní vlajka, zatímco němečtí nacionálové měli barvy černo-bílo-červené. Ruská trikolora se stala ve formě lomeného rukávového prýmku symbolem bílých armád za občanské války 1918- 1921.\nPásky, kokardy a šerpy se stávají i v době nejnovější vždy provizorním označením opozice proti stávajícímu systému, nejen symbolem vojenským, ale všeobecně občanským.\nBrzezinski, R. - Hook, R.: Gustavus Adolphus Army - I, Infantry, No. 235 MAA-Series, Osprey 1994.\nBrzezinski, R. - Hook, R.: Gustavus Adolphus Army - II, Cavalry, No. 262 MAA-Series, Osprey 1994.\nFörster, G. - Hoch, P. - Müller, R. - Swoboda, R.: Uniformen europäischen Armeen, Militärverlag d. DDR, Berlin 1978.\nFuchs, W. - Paur, M.: Fahnen und Feldzeichen in der Schlacht bei Pavia auf den Teppichen des Nationalmuseums in Neapel, Zeitschrift für Heereskunde (dále ZfH) 1941, s. 2 n.\nFuchs, W.: Fahnen und Feldzeichen in 16. Jahrhundert, ZfH 1938, s. 85, s. 131 n.\nFuchs, W.: Feldbinden und sonstige Feldabzeichen im 16. Jahrhundert, ZfH 1932, s. 432 n.\nGlinka, V. M.: Russkij vojennyj kostjum XVIII. - načala XX. věka, Leningrad 1988.\nJany, C.: Über Feldbinden und Feldzeichen in Dreisigjährigen Kriege, ZfH 1931, s. 303 n.\nKannik, P.: Uniformen in Farben, Berlin 1967.\nKnötel, H. - Sieg, H. Handbuch der Uniformkunde, Hamburg 1937.\nKraus, J.: Vom Bunten Rock zum Kampfanzug, Bayerisches Armeemuseum, Ingolstadt 1987.\nLauts, J.: Wehr und Waffen, Leipzig 1936.\nLienhard, D. - Humbert, R.: Les Uniformes de l'armée française depuis 1690 jusqu'à nos jours. Leipzig b. d.\nMiller, D. - Embleton, G. A.: The Swiss at war 1300 - 1500, No. 92 MAA-Series, Osprey 1989.\nMollo, J.: Die bunte Welt der Uniform, Office de Livre, Fribourg 1972.\nMüller, R. - Rother, W.: Die kurfürstlich sächsische Armee um 1791, Militärverlag d. DDR, Berlin 1990.\nNichola, M. - Embleton, G. A.: Armies of Medieval Burgundy 1369 - 1477, No. 144 MAA-Series, Osprey 1992.\nNovák, J. B.: Rudolf II. a jeho pád, Praha 1935.\nOtttenfeld, R. v. - Teuber, O.: Österreichische Armee 1700 - 1867, Wien b.d.\nPiojan, J.: Dějiny umění, sv. 6, Praha 1980.\nQuarée de Vemeuil, R.: Les Couleurs de la France, ses einesignes et ses drapeaux, Paris 1879.\nRohr, A. v.: Abbildung des Chur-Hannoversche Armée Uniformen, Hannover 1791 (reprint).\nRother, Ch.: The Armies of Agineourt, No. 113 MAA-Series, Osprey 1989.\nRother, Ch.: The Armies of Crécy and Poitiers, No. 111 MAA-Series, Osprey 1989.\nSkála ze Zhoře, P.: Historie o válce české, Praha 1988.\nTerran, Ch.: La Guerre de 30 Ans, Uniformes No. 101, 1987, s. 1\nWise, T. - Embleton, G. A.: Armies of the Crusades, No. 75, MAA-Series, Osprey 1993.\nWise, T. - Scolins, R.: The Knights of Christ, No. 155 MAA-Series, Osprey 1993.\nWise, T. - Embleton, G. A.: Medieval European Armies, No. 50 MAA-Series 1988.\nWagner, E.: Ars bella gerendi, Praha 1980.\nPoznámka: Za cenné rady a připomínky děkuji panu Erwinu Ortmannovi z Výmaru.\nPřetištěno: Střelecký magazín, 1998, č. 7, s. 38-39 a č. 9, s. 36-37.


Náušnice se zlatým zdobením | Sonanik-kreativ.cz\nNáušnice se zlatým zdobením\nNáušnice z polymerové hmoty v odstínech béžové a světle hnědé, se zlatým zdobením. Velikost cca 2,8 x 1,5 cm. Komponenty z bižuterního kovu, v barvě ... celý popis\nkovové zavěšení:Bižuterní kov "v barvě zlata"\nNáušnice z polymerové hmoty v odstínech béžové a světle hnědé, se zlatým zdobením.\nVelikost cca 2,8 x 1,5 cm. Komponenty z bižuterního kovu, v barvě zlaté, silikonové zarážky.


Králíkárna dvouposchoďová APPARTMENT - kotec pro králíky, 118 x 61 x 130 cm, vč. dopravy - ZOOdum.cz\nKrálíci a hlodavci Králíkárny a kotce pro králíky Králíkárna dvouposchoďová APPARTMENT - kotec pro králíky, 118 x 61 x 130 cm, vč. dopravy\nDvoupatrová králíkárna Appartment je dostatečně prostorná pro pobyt dvou zakrslých králíků. Králíkárnu lze doplnit prostorným výběhem Appartment.\nVýrobek je povrchově ošetřen základním ochranným nátěrem. Pro delší životnost je třeba, jako u každého dřeva, ochranný nátěr obnovovat. Dále pak umístěte králíkárnu ideálně tak, aby byla chráněna před deštěm, sněhem a extrémním slunečním záření


Čeští herci / herečky s nejhezčí češtinou? | Poradte.cz\nČeští herci / herečky s nejhezčí češtinou?\nOd: gorka® Datum: 22.01.14 21:15 odpovědí: 18 změna: 23.01.14 17:54\nDobrý den, jsem cizinec dlouhodobě žijící v Čechách. Krásná spisovná čeština se mi moc líbí. Kteří herci nebo herečky, podle vás, mluví nejhezčí češtinou? Mně se moc líbí čeština Viktora Preisse? Máte oblíbence, oblíbenkyni? Děkuju.\nDatum: 22.01.14 21:19\nPan Preiss je dobrá volba. Taky paní Hlaváčová s panem Munzarem mají hezkou češtinu. Mě se ale líbí nejvíc v tomto ohledu Marek Eben.\nDatum: 22.01.14 21:24\nDobrý den, jednou jsem slyšel rozhovor v TV s cizincem, který se naučil česky i tím, že sledoval staré černobílé filmy "pro pamětníky". Myslím, že tam je ještě ta správná a spisovná čeština. Jinak, asi spisovněji se stále mluví na Moravě. Zdravím!\ndoplněno 22.01.14 22:00:\nfelix - tak, to jsem překvapen. Já jsem si to vždy myslel, že na Moravě se mluví spisovněji.\nDatum: 22.01.14 21:55\nNa Moravě? Ale jděte! Pocházím z Moravy a je to tady samé stréc, v Brně hantec a možu říct, že spisovně se tady opravdu nemluví. :D Co tak znám lidi, tak v Praze se oproti Moravě mluví jako z učebnice.\nDatum: 23.01.14 01:14\nNa Moravě se mluví spisovně ve školách, na úřadech a v jiných ofic. místech, v neofic. místech se užívají místní nářečí a nebo "obecná moravština" :D (která je ovlivněná hanáckým nářečím, jakožto nejexpanzivnějším) - tam, kde se původní místní nářečí vytratilo.\nDatum: 22.01.14 21:25\nPan Radovan Lukavský. Už jen z nahrávek, bohužel.\nDatum: 22.01.14 22:24\nLibuše Švormová, Hana Maciuchová, Marie Drahoukopilová, Marta Vančurová, Tereza Brodská, Jana Hlaváčová, Jana Brejchová, Daniela Kolářová, ... Otakar Brousek (starší), Radovan Lukavský, Radoslav Brzobohatý, ...\nAle pro mne jsou naprosto bez konkurence Zdeněk Štěpánek a jeho dcera Jana Štěpánková.\nDatum: 22.01.14 22:32\nV Čechách se u herců a hlasatelů na češtinu tak nedbá, jako na slovenštinu u slovenských herců a hlasatelů, speciálně hlasatelky se z jazykem přímo mazlí\nDatum: 23.01.14 00:54\nAhoj. Souhlasím s bmbx, že ve slovenských televizích se prý mluví příjemnou slovečinou. Starší sousedce, jsme zřídili satelitní televizi a ona, jako původem slovenka se nyní obrovsky kochá poslechem svého rodného jazyka na státních slovenských stanicích.\nDatum: 23.01.14 00:46\nAhoj. Vážení pánové a dámy, všechny vás vyvedu z omylu, ohledně nejlepší češtiny na území našeho státu. Nejlépe se mluví u nás na severu v Libereckém kraji. Jinde na území státu se to liší místo od místa. A nepíšu, že je to nějak špatně. Mnohdy je to příjemné a rozveselující. Jinak, souhlasím s tím, že mnozí lidé a někteří herci zvlášť, opravdu mluví krásnou češtinou.\nDatum: 23.01.14 01:18\nMyslím, že máte pravdu. Měla jsem několik spolužáků ze sev. Čech a ti opravdu mluvili 100% spisovnou češtinou. Až mě to udivilo a říkala jsem si, není-li to náhoda.\nDatum: 23.01.14 08:14\nZ nežijících p. Werich. Ze žijících snad Jana Hlaváčová.\nDatum: 23.01.14 09:42\nKrálem dokumentů je pro mě Pavel Rímský. Ale osobní projev, nikoliv v roli, možná František Němec.\nDatum: 23.01.14 12:20\nS tím souhlasím, znám jeho hlas z dokumentů...\nDatum: 23.01.14 13:17\ndoplněno 23.01.14 14:21:\nPyška mám také rada, ale přiznám se, že Přeučila vůbec nemusím. Sice je to elegán, vyjadřování má dokonalé, ale prostě mi nesedí ten tón hlasu. Ovšem v pohádce Marie Růžička je dokonalý\nDatum: 23.01.14 14:08\nMartino dodala bych ještě i Alexej Pyško a Jan Přeučil ( nevím ale zda tu jde o nejlepší češtinu nebo spíš nejlepší dabing). Samozřejmě souhlasím s Ringem a jeho Markem Ebenem, ten člověk má charizma a úžasný dar vyjadřování.\nDatum: 23.01.14 17:54\nMarek Eben, má sice dar vyjadřování, ale kazí mu to ne zrovna hezký hlas...\nDatum: 23.01.14 14:55\nSpisovnou češtinou se samozřejmě nemluví NIKDE. Pouze obecnou češtinou a ostatními nářečími.\nDatum: 23.01.14 17:51\nSpisovnou češtinou se ani nikdy nikde nemluvilo. Je to jazyk umělý, který buditelé poslepovali z různých nářečí (aby se v něm všichni našli) a co chybělo doplnili vlastní invencí.


[anthraxCZ 14.04.12 13:11] \n[anthraxCZ 14.04.12 12:55] \n[anthraxCZ 13.04.12 12:43] \n[anthraxCZ 13.04.12 12:39] \n[anthraxCZ 13.04.12 10:48] \n[anthraxCZ 12.04.12 20:14] \n[anthraxCZ 12.04.12 20:01] \n[anthraxCZ 11.04.12 16:05] \n[anthraxCZ 11.04.12 15:59] \n[anthraxCZ 11.04.12 15:54] \n[anthraxCZ 10.04.12 15:42] \nDmC Devil May Cry 5 v novém traileru\n[anthraxCZ 10.04.12 12:26] \nPátý díl známé a oblíbené série Devil May Cry mají v rukou Ninja Theory, tvůrci poměrně kvalitního titulu s názvem Enslaved. Ninja Theory však dokázali fanoušky pobouřit vzhledem hlavní hrdiny, který byl kompletně překopán. Dnes tu každopádně máme zbrusu nový trailer, který ukazuje Danteho z DmC jako teroristu a devianta.\nNové screenshoty z UEFA Euro 2012\n[anthraxCZ 10.04.12 08:56] \nJak jistě víte, rok 2012 je svátkem všech fotbalových fanoušků a nadšenců. Proč? Protože se koná další ročník evropského šampionátu Uefa Euro 2012. Nebyli by to EA, kdyby turnaj nedoprovodili herním titulem. A tak se stane i letos prostřednictvím dlc obsahu do Fifa 12. Stane se tak 24. dubna na online službách EA.\nTěšit se můžete na kompletní zpracování evropského poháru Uefa Euro 2012. Nebude chybět 8 nových stadionů a samozřejmě 53 týmů šampionátu. O český komentář se postará komentátorská dvojice Jaromír Bosák a Petr Svěcený.\nUvnitř novinky naleznete nové screenshoty z Uefa Euro 2012.\nGhost Recon Future Soldier na videu z PAX\n[anthraxCZ 10.04.12 08:48] \nDalší, kdo byli na letošním ročníku výstavy PAX East, byli lidé z Ubisoftu. Za zavřenými dveřmi se tu prezentovaly velké tituly jako Assassins Creed III, z něhož unikly jen nekvalitní obrázky, či Ghost Recon Future Soldier. Z toho tu dnes díky Gametrailers máme kamerované video přímo z hraní nového dílu série Ghost Recon.\nPrototype 2 v novém ingame traileru\n[anthraxCZ 10.04.12 08:41] \nJak je již tradicí, tvůrci akční pecky Prototype 2 dnes přispěchali s dalším kratičkým trailerem. Ten nám opět jen letmo shrne, na co se můžeme ve dvojce populární third person akce těšit. Tentokrát jde o způsoby, jak se ozbrojit - a ty jsou opravdu kuriózní a zábavné. Ostatně posuďte sami na 50 vteřinovém traileru.\nWays of Weaponize trailer na Prototype 2 naleznete uvnitř novinky.\nGameplay záběry z Xboxového Minecraftu\n[anthraxCZ 09.04.12 16:09] \nZatímco Pc hráči si online světa Minecraftu užívají již nějaký ten měsíc, Xbox hráči se dočkají teprve letos. Jak hra vypadá v aktuální stádiu vývoje? Na to naleznete odpověď ve videu uvnitř této novinky. Jedná se o gameplay záběry z Xboxového Minecraftu z herní Pax East. Uvidíte tak, jaké změny nás oproti Pc verzi čekají.\nUvidíme, jak širokou volnost hráčům povolí Microsoft na Live.\nBlack Ops 2 bude odhaleno koncem měsíce?\n[anthraxCZ 09.04.12 15:57] \nOd včerejška herním světem koluje zpráva, že Activision představí pokračování Call of Duty: Black Ops 2 na konci tohoto měsíce. Herní servery se odvolávají na obrázek, který bylo možné stáhnout z oficiálních stránek Call of Duty. Ten zobrazuje logo Call of Duty: Black Ops 2 a datum 28.4. 2012, což by měl být den odhalení.\nGears of War Exile zrušeno, potvrdil Cliffy B\n[anthraxCZ 08.04.12 10:52] \nDost možná si pamatujete titul s názvem Gears of War Exile, což měla být hra s podporou Kinectu z univerza Gears of War. Gamespot pátral po stopách titulu a zjistil, přímo od Clyffa Blietzinského, že Gears of War Exile bylo zrušeno. Žádné další informace nemůže dodat, neboť hra nikdy nebyla oznámena ani představena.\nTo znovu potvrzuje nevhodnost Kinectu pro hardcore tituly.\nGameplay záběry Sleeping Dogs z PAX\n[anthraxCZ 08.04.12 10:46] \nNa letošním ročníku nejen herní výstavy Pax East 2012 nechyběli ani zástupci Square Enix a především vývojáři z United Front, kteří prezentovali Sleeping Dogs. Městskou akci z prostředí Hong Kongu, která původně nesla název True Crime: Hong Kong. Gamespot měli tu příležitost si hru zahrát a tak nám přináší gameplay záběry ze hry.\nNové scan obrázky přímo z Halo 4\n[anthraxCZ 07.04.12 16:22] \nGame Informer v posledním čísle přinesl exkluzivní informace a také obrázky ze čtvrtého plnohodnotného pokračování Halo série. Čtvrtý díl mají na starosti lidé z 343 Industries a bude tak zajímavé sledovat, kam se Halo 4 posune. Uvnitř novinky naleznete jedny z prvních obrázků ze hry. Bohužel jsou pouze v podobě scanů z časopisu.\nHalo 4 vyjde na Xbox 360 koncem letošního roku.


Byty na prodej - Prodej bytu 2+kk, 59m2, Plzeň - Červený Hrádek, Rokycanská\nZde naleznete aktuální a podobné nabídky - Prodej bytu 2+kk, 59m2, Plzeň - Červený Hrádek, Rokycanská.\nprodej bytu 3+kk, 76 m², V Mokřinách, Plzeň - Červený Hrádek\nLokalita: V Mokřinách, Plzeň - Červený Hrádek\nprodej bytu 4+kk, 145 m², V Hájku, Plzeň - Červený Hrádek\nLokalita: V Hájku, Plzeň - Červený Hrádek\nprodej bytu 2+kk, 50 m², Bezinková, Plzeň - Červený Hrádek\nLokalita: Bezinková, Plzeň - Červený Hrádek\nProdej bytu 2+kk, 50m2, Plzeň - Červený Hrádek, Bezinková\nZprostředkujeme Vám Nová výstavba bytů v Plzni - Červeném Hrádku. Červený Hrádek je část statutárního města Plzeň a městského obvodu Plzeň 4 v okrese Plzeň-město. Bydlení se nachází v klidné lokalitě. Nabízíme byty o velikosti 50m2 se dvěma lodžiemi…...\nLokalita: Plzeň - Červený Hrádek, Bezinková\nByty na prodej - Prodej bytu 2+kk, 59m2, Plzeň - Červený Hrádek, Rokycanská.


MX vs ATV - All Out (PC) 9120080071620 | CZC.cz\nÚvodní stránka Gaming Hry Hry pro PC Krabicové THQ Nordic MX vs ATV - All Out (PC)\nMX vs ATV - All Out (PC) https://iczc.cz/2i6nkp9io2hof8g5f1ndihs318-2_1/obrazek 239874 9120080071620 THQ Nordic\nNáš kód: 239874 *239874*\nVyberte si z motorek, ATV a UTV, vylaďte styl svého závodníka na své soukromé základně a vtrhněte do obrovských otevřených světů, kde budete soutěžit s ostatními v různých herních režimech! Zcela nový režim Freestyle vám umožní stylově vyhrávat a provádět šílené kaskadérské kousky! Anebo to vezměte All Out a předveďte své jezdecké schopnosti ve hře pro více hráčů! Další informace\nKód výrobce: 9120080071620\nNáš kód: 239874\nHra nabídne lokální multiplayer na rozdělené obrazovce pro 2 hráče a online režim až pro 16 hráčů. Soutěžit můžete v různých režimech jako Supercross, Nationals, Opencross, Waypoint, Tag a dalších.\nV režimu Freestyle prověříte své limity a zvládnout tak šílené kaskadérské kousky. Proměňte svou soukromou základnu v přehlídkovou místnost se všemi svými upravenými vozidly.\nVylepšujte a vytuňte si svá vozidla díky originálním součástkám. Vyberte si vlastní styl do různých výrobců vybavení anebo si zasoutěžte s jedním z mnoha špičkových profesionálních závodníků z celého světa.\nGPU: AMD HD 6850, NVIDIA GTX 460


Maximální šetrnost - EnviWeb.cz\nJedním z hlavních cílů Státní energetické koncepce ČR je naplňování priorit bezpečnosti a udržitelného rozvoje. Maximální šetrnost k životnímu prostředí bude přednostně založena v efektivní a k životnímu prostředí šetrné struktuře spotřeby primárních energetických zdrojů a ve způsobech výroby elektřiny a tepelné energie, dílčí cíle budou zajišťovat další snižování dopadů energetických procesů na životní prostředí.\nDílčí cíle podle pořadí jejich důležitosti:\nMinimalizace emisí poškozujících životní prostředí.\nCíl s vysokou prioritou, směřující k prosazování nejlepších dostupných technik šetrných k životnímu prostředí, zajišťujících trvalé snižování emisí jak znečišťujících látek tuhých, tak zejména látek kapalných a plynných.\nMinimalizace emisí skleníkových plynů.\nCíl se středně vysokou prioritou, směřující k minimalizaci emisí skleníkových plynů, zejména oxidu uhličitého, v souladu s mezinárodními závazky České republiky, vyplývajícími zejména z Kjótského protokolu.\nMinimalizace ekologického zatížení budoucích generací.\nCíl se středně vysokou prioritou, směřující k využívání takových technologií, které nevytvářejí trvalé poškození životního prostředí v jakékoliv z jeho součástí. Stát se bude zasazovat o to, aby technologie využívané při získávání či přeměně energie minimalizovaly produkci neodbouratelných a nerecyklovatelných odpadů, které budou tvořit zátěž pro budoucí generace. Stát se rovněž zasadí o bezpečné a dlouhodobé uložení těch odpadů, které nelze recyklovat ani jinak zneškodnit.\nMinimalizace ekologické zátěže z minulých let.\nCíl se středně vysokou prioritou, směřující k postupnému odstraňování těžko rozložitelných látek, které se do životního prostředí dostaly v převážné míře dřívějším spalováním některých látek při výrobě tepelné či jiné energie (cíl vychází ze Stockholmské konvence - úmluvy o perzistentních organických polutantech) a při provozu jaderných technologií.


paní senátorko, jak uvádíte v souvislosti s Skartou, je třeba si uvědomit, že ani ministerstvo nedostalo ze zákona zmocnění, které může být uděleno také pouze zákonem. ,,Jen zákon může rozhodnout o vyvedení státní služby poskytování dávek do soukromého sektoru. A žádný takový rozhodně schválen nebyl.“ Může tak být kvůli tomu celý projekt Skaret zpo\nMohu se zeptat,co říkáte na amnestii, kterou vyhlásil prezident? I když soudy budou případy přezkoumávat, není to i tak zpochybnění jejich práce a nebo přinejmenším zbytečná práce, kdy něco musí dělat znovu? A navíc, práci mají problém si sehnat mladí lidé, kteří mají za sebou školy. Co nastane nyní, když se propustí cca 6000 vězňů? Co budou dělat?\nDobrý den paní senátorko,strašně moc Vám fandím.\nViděla jsem vás v TV Otázkách V.Moravce,kde mimo jiné také besedovala K.Peake a opravdu mohu říci,že člověk by měl dělat to čemu rozumí.nechci se dotknout p.Peake,ale její znalosti byly velmi mizivé oproti těm vaším,kde jste ji prakticky ve všem oponovala.Chtěla jsem jen vyjádřit díky,že takoví lidé jako jste vy dokážou oponovat politikovi na veře\ninstitutu účinné lítosti\nSouhlasíte se zavedením institutu účinné lítosti? Jaká opatření vnímáte jako prioritní pro boj s korupcí?\nDěkuji za Vaše trpělivé vystupování.\nBez Vás jako člověka rozumně logicky uvažujícího bych to s výroky mnoha politiků a vedoucími úředníků nevydržel. Jak se můžete nad některými "nesmysly" s noblesou povznést nechápu.


Ponožky - Eco Capart\nDiba Vlněné dětské ponožky - vel. 5 (2-3 roky)\nDiba Vlněné dětské ponožky - vel. 9 (4-5 roků)\nDiba Vlněné dětské ponožky pruhované - vel. 0 (0-6m)\nDiba Vlněné dětské ponožky pruhované - vel. 1 (6-12m)\nDiba Vlněné dětské ponožky pruhované - vel. 3 (12-18m)\nDiba Vlněné dětské ponožky pruhované - vel. 5 (2-3 roky)\nDiba Vlněné dětské ponožky pruhované - vel. 7 (3-4 roky)\nDiba Vlněné dětské ponožky pruhované - vel. 9 (4-5 roků)\nTuptusie bambusové dětské ponožky 14-16 (7-9 cm)\nAntibakteriální bambusová příze, délka chodidla 7-9 cm.\nTuptusie bambusové dětské ponožky 17-19 (10-12cm)\nAntibakteriální bambusová příze, délka chodidla 10-12 cm.\nTuptusie bambusové dětské ponožky 20-24 (13-15cm)\nAntibakteriální bambusová příze, délka chodidla 13-15 cm.\nTuptusie bambusové dětské ponožky 25-28 (16-18cm)\nAntibakteriální bambusová příze, délka chodidla 16-18 cm.\nTuptusie bambusové dětské ponožky 29-33 (19-21cm)\nAntibakteriální bambusová příze, délka chodidla 19-21 cm.\nTuptusie bambusové dětské ponožky 34-38 (22-24cm)\nAntibakteriální bambusová příze, délka chodidla 22-24 cm.


Hra - Psaní a mazání 1 písmenka článek, LACASPORT\nStolní fotbal míček plast\nRozlišovací triko reflexní žluté\n› Blog › Hra - Psaní a mazání 1 písmenka článek\nHra - Psaní a mazání 1 písmenka článek\nPísmena: Psaní a mazání je hra, která zábavnou formou motivuje vaše děti k poznávání písmen a k jejich psaní. Díky mazacím tabulkám a fixe mohou psát kolikrát chtějí. Je to hra, která rozvíjí jemnou motoriku a soustředěnost, ideální pro předškolní děti. Veselé obrázky a hezká písmenka budou vaše děti bavit.\nDo rukou se nám dostala hra Písmena: Psaní a mazání. Hlavní, kdo testoval hru byla pětiletá předškolačka. Písmenka jí zajímají a často se sama ptala, co které písmenko je, když je viděla v knížce. Věřila jsem tedy, že jí hra zaujme. Hned při prvním pohledu na ní byla nadšená. Nejprve si prohlížela jednotlivé tabulky, na kterých je vždy napsané velké písmeno, zobrazený obrázek znázorňující věc začínající od daného písmene a poté dole řádky, kde děti mohou vyzkoušet psaní nejprve obtahováním vzoru a poté samostatně. Je zde velké tiskací, velké psaní a malé psací písmenko.\nVybrala si tabulku, která ji zaujala. O jako opice. Obrázek byl veselý a jasný. A ačkoliv ještě číst a psát neumí, hned mi hlásila, že je to O jako opice. Vzala do ruky fixu a pustila se do psaní. Obtahovala a poté sama psala písmenko O. Nejprve velké tiskací, poté psací. Když se jí nelíbilo, co napsala, víčko na fixe má mazadlo, kterým to hned mohla smazat. Sama od sebe si hlídala, jak moc se její písmenko podobá vzoru a nadšeně ukazovala, jak se jí to daří. Že zprvu písmenka měla k dokonalosti daleko vůbec nevadilo. Když byla stránka plná, zase ji smazala. Je pravda, že mazadlo na fixe je vhodné spíš pro malé plochy, nicméně celou tabulku snadno smažete pomocí obyčejného kapesníčku nebo hadříku a můžete psát libovolně krát znovu a znovu.\nDceru psaní zaujalo natolik, že se k němu ráda a často vrací, vybírá si nejrůznější písmenka podle toho, který obrázek ji zaujme nebo které písmenko ji zajímá, například podle písmenek, která má ve svém jménu.\nKromě psaní se ale dá využít i k učení písmenek a jejich čtení. Dcera často listuje kartičkami a hlásí O jako opice, P jako pejsek… Během pár dnů se sama od sebe naučila několik písmen, která do té doby neznala. Samostatně a bez pomoci. Nadšeně hlásí, když je poznává i jinde.\nHra je hezky zpracovaná, obrázky jsou pro děti pěkné a lákavé. Pokud vaše dítě projevuje zájem o písmena, je to ideální hračka, která jej zabaví, ať už si s ní bude hrát samo nebo společně s vámi, kdy můžete například rukou zakrýt obrázek a nechat dítě, aby samo poznávalo písmena bez obrázku. Pro předškoláky naprosto ideální.


Je tady! | Prosvicovací hra Malý hvězdář • mklife.cz\nNěkolik měsíců čekání a hlavně práce, ale je konečně tady a velká vlna z vás bude moc touto karetní hrou obdarovat děti už teď po Jedličkou. Hra vznikla jako soutěžní projekt do jarní soutěže s CUT Blogem a zaujala vás na tolik, že stálo za zvážení udělat jich víc. Co se ale nepovedlo je ulehčení práce a zrychlení výroby, protože u všech 120 ks, které teď máme, musel někdo stát a kartu po kartě vyřezávat 😀 . Jo, smekám před Jitkou. Prosvicovací karty Malý hvězdář ale dostaly kvalitnější podobu a vy jako fanoušci mého blogu jste první, kdo si je může pořídit.\nobsah balení malý hvězdář\nBaterku mají rády asi všechny děti a hry s ní jsou ještě lepší. V sadě Malý hvězdář si s dětmi rozbalíte 23 karet.\nPrvní karta vás ke hře přivítá.\nDalší 4 jsou zástupci ročních období. Na nich dětem vysvětlíme co je pro oblohu v daném ročním období typické a řekneme si, jaká souhvězdí v danou dobu na obloze najdeme.\nSamotných souhvězdí, které si můžete s baterkou prosvítit a vytvořit si tak v pokojíčku své vlastní nebe, těch je v balíčku rovnou 18.\nKarty jsou rozměrově větší než běžné hrací. Je to proto, aby s nimi byla snadná manipulace a taky aby byl promítnutý obraz co nejhezčí. Limitovalo nás už jen to, že se karty musí vejít do krabičky 😀 .\nsamolepky pro třídění\nTakhle už obsah balíčku vypadá 🙂 . Barevně jsou označeny karty s informacemi k danému ročnímu období. O čem jsem se ale ještě nezmínila jsou samolepicí kolečka, které v každé krabičce najdete. Barevně ladí s kartami ročních období a díky těmhle kolečkům si můžete jednotlivá souhvězdí označit.\nJá je holkám nalepila do levého spodního rohu, aby si mohly kolečko vždy palcem schovat a při svícení hned neviděly, do jakého ročního období se díváme. Při hře pak mohou poznávat a hádat, zda je promítaná obloha zimní, letní, podzimní neb třeba jarní.\ntip: Kdo samolepky lepit nechce, může si nechat karty úplně neoznačené. Právě proto jsme karty nechali k dotvoření dle vlastní chuti.\njde se na věc, hvězdáři\nSamotné svícení jen pak ta nejhezčí hra. Na chvíli u nás přebila i večerní čtení pohádek, ale k tomu jsme se rychle vrátili a spíš si večer dřív uklidíme, abychom stihli obojí 🙂 . Zatímco dvouleté Julince se nejvíc líbí efekt prosvicování, čtyřletou Nelu už baví hádat a hledat.\nPřiznám se ale, že budeme muset ještě dost trénovat 🙂 . V létě na chalupě jsme pozorovali hvězdy několikrát a věřím, že to příští léto už se budeme bavit o mnohem větších podrobnostech a zkoumat ze stanu víc než jen ta nejznámější souhvězdí 🙂 .\npoděkování jitce a pikle.cz\nA teď to nejdůležitější. Možnost sehnání téhle hry. Vzhledem k tomu, že zabírá veliké množství času její výroba, je momentálně k dispozici 120 sad. Pokud o ně ale bude velký zájem a zmizí, bude i naší prioritou nějaké další kusy dodělat.\nMoc děkuji Jitce z webu PIKLE.CZ, že se do hry pustila a mému původnímu soutěžnímu nápadu dala opravdickou formu a hru vyrábí, řeže (to né já 😀 ) a dává možnost dalším dětem, aby doma rozzářily své pokojíčky…\npozn.: Zadní strana krabičky je u nás už dost jetá, protože se s ní nějaký čas mazlíme, ale to podstatné tam vidíte 😀 . Tip na vyndavání karet z krabičky je úsměvný – stačí prostě poslechnout větičku „Skrz prst skrz otvor… 😀 )\nKde koupit hru malý hvězdář\nV současné době jsou prodejní místa dvě. Jedna na e-shopu PIKLE.CZ, kde je v sortimentu i oblíbený Kufříkov, lapače a krabičky na první zoubky. Nebo na e-shopu FORART.cz,, právě díky němu a plotrům je totiž možné, že se hra rozšíří mezi více dětí. Můžete tam mimo jiné sehnat i veškeré doplňky a potřebné materiály k řezacím plotrům a lépe tak dosáhnout i na poštu zdarma.\nProdejní cena je a bude všude stejná a to 390 Kč.\nMoc se těším na zpětnou vazbu od vás, doufáme že se hra bude líbit a nenechávejte si hraní jen pro sebe. Máte instagram? Budeme rádi za označení #jsemmalyhvezdar a za další sdílení téhle nové hry, která vznikla jen na základě vašeho velkého zájmu 🙂 .\n1 rok 2 roky 2017 3 roky 4 roky dětem Hračky Hrajeme si S dětmi & Dětem školák školka študovací\nLucie 11.10.2017 at 21:58\npro jak staré dítka hra je, prosím?\nJana H. 11.10.2017 at 22:41\nObjednáno :-). Koukání na hvězdy mám moc ráda, ale dlouhodobě poznám jen Velký vůz. Takže už se těším, jak se hravou formou něco přiučím i já. A asi by mi ani nevadilo, kdyby hra děti nezaujala, budu si svítit klidně sama :-D.\nSimona L. 12.10.2017 at 12:16\nUž když o hře vyšel první článek, toužila jsem hru mít. Teď už mám objednáno a těším se, jak s malou budu trávit večery 🙂 Díky moc\nBuroška 13.10.2017 at 15:04\nWow, vypadá skvěle, jen škoda, že už není 🙁\nZuzana 16.10.2017 at 14:16\ntak jsem probrouzdala všechny odkazy (2), kde se hra dá objednat, ale pozdě… Prosím, prosím… Hlásím se o tři kousky! Existuje něco jako „pořadník“ zákazníků?\nDíky za odpověď popř. za zápis k čekatelům… 😉\nMíša 18.10.2017 at 22:22\nDobrý den Zuzi, ano ano hra bude ještě do Vánoc určitě. Jednu várku ještě stíháme. Pokud chcete dostat mail jakmile bude naskladněno, vyplňte tady na blogu formulář Hromadné objednávky (stačí mail) Najdete ho úplně dole tady na blogu 🙂 Jakmile bude hotovo, dojde email. Děkuju a máváme\nHana 17.10.2017 at 0:08\nDobrý den, budete je mít do Vánoc skladem?\nMíša 18.10.2017 at 22:20\nDobrý den Hani, ano určitě bude ještě další várka. Pokud chcete dostat mail, jakmile bude naskladněno, prosím vyplňte email úplně dole zde na blogu, najdete tam formulář Hromadné objednávky 🙂 Krásný den\nMarkéta Šmídová 20.10.2017 at 21:33\nTeď mi přišel mail, že mi přijde hra v pondělí. Mám hroznou radost. Jelikož jsem stihla objednat asi v nějakým mezidobí, kdy hra došla, ale ještě šlo předobjednat. Dceři je rok, takže hru bude mít určitě na později. Ale i manžel mi pochválil objednávku. Nápad se mu moc líbí. A tímto Vám chci poděkovat za skvělí nápad. Už se moc těším až budeme moct s dcerkou koukat na hvězdy a i my s manželem se něco nového přiučíme. Jen tak dál:)\nSimona L. 23.10.2017 at 21:19\nTak dneska hra dorazila domu a hned jsem nakoukla a vyzkoušela 😊 Opravdu super. Jak z těch hvězd jsou na stěně skoro květy, které se i točí vůbec nechapu😊 Jen bych se chtěla zeptat, zda mate nějaký tip na to, jak mít prosvícení co nejostrejsi – jako třeba mate vy na fotce. Protože ať svítí zblízka, zdaleka na blízký povrch či na vzdáleny, souhvězdí je dost rozmazane. Díky moc\nMíša 23.10.2017 at 22:03\nMilá Simčo, moc děkuji za zpětnou vazbu. Celé to svícení záleží na baterce, kterou svítíte. Zkuste schválně vyměnit a uvidíte. Mně se nejvíce osvědčila ta z telefonu (blesk foťáku). Světlo musí být hodně disperzní. Pak funguje dobře i některá lampička dětí na stole. Původně jsme chtěli hru vyrábět i s baterkou, ale právě se nám nepodařilo za snesitelnou cenu najít baterku, která by byla vhodná na svícení. Držím palce a doufám, že bude bavit celou rodinu 🙂 Míša\nPetra 28.10.2017 at 23:25\nJestli ještě bude, stavím se do řady. Dneska dcerka přišla s tím, že si vyrobíme souhvězdí, tak jsem si vzpomněla na Váš blog… a pozdě :/\nMíša 28.10.2017 at 23:28\nDobrý den Peti, ano hra ještě bude v dalším kole . prosím vyplňte úplně dole tady na blogu formulář Hromadné objednávky 😊 jakmile bude na skladě, dojde vám email. Krásný den