Ordre de 25 d'abril de 1995, de la Conselleria de Cultura, per la qual es fixen les condicions d'obertura i funcionament dels serveis d'informació juvenil de la Comunitat Valenciana.\nRequisits necessaris per a pertànyer a la Xarxa Valenciana d'Informació Juvenil:\nEls serveis d'informació juvenil de la Comunitat Valenciana han de disposar d'un local d'ús exclusiu o d'un espai propi i diferenciat d'altres que pogueren ubicar-se dins del mateix immoble i que estigueren dedicats a altres funcions.\nEls serveis d'informació juvenil han de disposar de personal adequat al nombre d'usuaris i als serveis que presten. En concret, els centres d'informació juvenil tindran, almenys, una persona amb vinculació contractual i a jornada completa, que estarà en possessió, com a mínim, del títol de BUP o FP II i de titulació o provada experiència en animació juvenil.\nEls serveis d'informació juvenil estaran oberts a qualsevol usuari. Els centres d'informació juvenil i els centres associats tindran un horari mínim setmanal d'atenció al públic de 20 hores, i les assessories o centres especialitzats, de 10 hores, com a mínim. Els punts d'informació juvenil hauran de prestar atenció personalitzada durant un temps mínim de tres hores setmanals.\nÉs necessari que els serveis d'informació juvenil disposen de recursos econòmics i materials suficients per a dur a terme les seues funcions. Així, els centres d'informació juvenil tindran un equipament informàtic i telemàtic suficient per a la realització de les seues funcions.\nRECONEIXEMENT OFICIAL DELS SERVEIS D'INFORMACIÓ JUVENIL\nLes entitats i organismes interessats en la integració dels serveis d'informació juvenil en la Xarxa Valenciana d'Informació Juvenil poden sol·licitar el seu reconeixement oficial per part de l'Institut Valencià de la Joventut.\nLes sol·licituds han de presentar-se telemàticament i indicar clarament la tipologia del servei d'informació juvenil el reconeixement del qual es pretén, i dur adjunta la documentació que determina reglamentàriament l'apartat 2n. de l'Ordre de 25 d'abril de 1995, de la Conselleria de Cultura, per la qual es fixen les condicions d'obertura i funcionament dels serveis d'informació juvenil de la Comunitat Valenciana.\nDocumentació que s'hi ha d'adjuntar:\nEn el termini de tres mesos comptadors a partir de la presentació de la documentació exigida, l'Institut Valencià de la Joventut.Generalitat Jove reconeixerà, provisionalment, el SIJ, o be denegarà motivadament el reconeixement. Si en el dit termini no es dicta resolució expressa, la sol·licitud s'entendrà desestimada.\nConcedida l'autorització provisional, l'Institut Valencià de la Joventut.Generalitat Jove comprovarà, en el termini de tres mesos a partir de l'inici de les activitats per part del SIJ corresponent, el compliment de les condicions i dels requisits establits, i concedirà o denegarà, motivadament, el reconeixement definitiu.\nCens d'Informació Juvenil de la Comunitat Valenciana\nEls serveis d'informació juvenil als quals s'haja concedit el reconeixement definitiu seran inscrits en el Cens de Serveis d'Informació Juvenil de la Comunitat Valenciana, que depén de l'Institut Valencià de la Joventut.Generalitat Jove.\nCOMPETÈNCIES DE l'IVAJ\nL'Institut Valencià de la Joventut, quant als serveis d'informació juvenil reconeguts i integrats en la Xarxa Valenciana d'Informació Juvenil, té encomanades les competències següents:\nRepresentar la Generalitat Valenciana en les relacions de col·laboració, coordinació o d'altra mena que, en matèria d'informació, s'establisquen amb organismes semblants de l'administració central i d'altres comunitats autònomes.\nPotenciar i impulsar el desenvolupament de la Xarxa Valenciana d'Informació Juvenil i coordinar-ne el funcionament.\nCoordinar la recollida i la difusió de la informació d'interés per als jóvens que es produïsca a la Comunitat Valenciana, atenent sobretot la manera de fer-los-la arribar.\nAtorgar el reconeixement oficial com a servei d'informació juvenil a aquells que ho sol·liciten d'acord amb el present decret i les normes que el despleguen, i també privar-ne els que incomplisquen el que s'hi estableix.\nMantindre actualitzat el Cens de Serveis d'Informació Juvenil de la Comunitat Valenciana.\nCooperar amb els diferents organismes i entitats per a la creació de serveis d'assessorament o orientació juvenil.\nVetlar pel compliment del que estableix el present decret, perquè els serveis d'informació juvenil porten a terme les seues tasques amb l'eficàcia i la qualitat necessàries, establint l'activitat d'inspecció corresponent.


Defensa personal combativa - Teràpies Grupals - Espai Obert\nHome / Teràpies Grupals / Defensa personal combativa\nDefensa personal combativa per a dones i nens\nBENEFICIS DE LA PRÀCTICA DE DEFENSA PERSONAL\nEn general s’observa una millora de l’autoconfiança i seguretat de l’individu. L’exercici aporta salut, tan física com mental, ja que redueix els nivells d’estrès. El to muscular millora, així com el control de l’equilibri, capacitat cardiovascular, coordinació i flexibilitat.\nAmb el pas dels anys, anem patint un estat d’atròfia muscular, en el cas de no practicar cap esport. Un Dojo és un lloc ideal on fer amistat i esport al mateix temps.\nLa pràctica de les arts marcials fa que et proposis aconseguir objectius, superar-los, lluitar per allò que vols, de manera que l’autoestima i empoderament personal es veuen altament beneficiats.\nMalgrat pugui semblar el contrari, aquesta disciplina ens ajuda a tenir una vida allunyada de conflictes i baralles, ja que el treball en valors com la disciplina, respecte, i la pau, entre molts d’altres, es treballen de manera constant.\nAquesta disciplina personal i valors, es traslladen en el nostre dia a dia. Recordem, l’entrenament abasta cos i ment!.\nI la Defensa Personal, la pot practicar gairebé tothom, ja que la condició física millora, com hem dit abans, i té molts beneficis també per a gent d’edat més avançada.\nESTILS DE LLUITA QUE UTILITZEM EN LA NOSTRA RUTINA D’ENTRENAMENT:\nJUJITSU COMBATIU: Helio Gracie, any 1920, “modifica” el tradicional jujitsu japonès convertint-lo en un sistema que fa possible que una persona més fràgil pugui derrotar un rival més fort i corpulent. Es basa en un ús efectiu de la “força de la palanca” (leverage en anglès). Aquest sistema va ser desenvolupat originalment per a l’exèrcit dels Estats Units. Tècniques cronometrades al mil·límetre, precises, sense confusió.\nCQC: Combat en espais tancats, tècniques d’assalt i combat cos a cos. A diferència de l’exèrcit, nosaltres agafem la part combativa, la defensa cos a cos ho fem principalment utilitzant el nostre cos, de vegades també anomenat Hand to Hand Fighting system. “Aplicació precisa de la força” és el que possiblement millor definiria aquesta modalitat de combat. La majoria de tècniques en aquest àmbit provenen d’un entorn policial o militar. Nosaltres les apliquem, però al carrer.\nKRAV MAGA: (Imi Lichtenfeld 1940) Sistema de defensa desenvolupat a Israel per als militars que no tenien una formació prèvia en arts marcials, tampoc una excel·lent condició física. Krav “combat” Maga “contacte”. Combat de contacte, fàcil de recordar, explosiu i agressiu, que dóna resposta a una àmplia gama d’atacs. Al igual que el Jujitsu Combatiu també té tècniques per a fer front a diferents tipus d’armes, “contundents”, de foc i blanques tallants.\nTant en un estil com en l’altre, les tècniques es repeteixen i memoritzen amb la finalitat que, davant d’un enfrontament, on l’estrès emocional és molt elevat, no haguem de pensar què farem, sinó que reaccionem.\nRUTINA DE LES NOSTRES CLASSES\nEn primer lloc realitzem un escalfament que permet prepara el cos per als exercicis i tècniques que farem a continuació. Aquí fem estiraments, treballem la força, resistència, flexibilitat i els reflexes.\nDesprés passem a explicar amb molt detall les tècniques de defensa personal i les treballem a consciencia i anem repetint tantes vegades com faci falta i durant varis dies per tal d’interioritzar-les, ja que en situació d’estrès emocional es veu afectada la capacitat per a pensar. Ens interessa la reacció, tenir els reflexes sempre a punt.\nTreballem també “sota pressió-condicions d’estrès”: en una situació en que la alumna demostra estar en condicions desfavorables (cansament, desorientació….) ha de desenvolupar la tècnica de forma eficient.\nSovint analitzem vídeos d’altercats, baralles, confrontacions reals i les analitzem a classe. Després busquem maneres de resoldre el conflicte de la manera més efectiva. I davant d’un problema mai ensenyem una sola tècnica, sino vàries, adaptables a la persona que les executa i tenint en compte el físic de l’agressor.\nSón classes grupals de 8 persones màxim, ja que la precisió en Defensa Personal alhora de dur a terme les tècniques és primordial. També oferim classes privades als nostres clients.\nInsistim, però i sempre, en que la prevenció i anticipació és essencial en el camp de la defensa personal.


Ara és l'hora convoca per a demà una concentració de suport al 27-S\nAra és l’hora convoca per a demà una concentració de suport al 27-S\nL'acció serà a les set de la tarda a la plaça de Sant Jaume\n04.08.2015 - 08:22\nActualització: 04.08.2015 - 10:22\nLa campanya Ara és l’hora ha organitzat per a demà a les set de la tarda una acció de suport a les eleccions del 27-S a la plaça de Sant Jaume. La concentració es durà a terme just l’endemà que el president de la Generalitat, Artur Mas, hagi signat la convocatòria d’eleccions, cosa que es preveu que faci aquesta nit. Ara és l’hora, que inclou l’ANC i Òmnium, vol donar importància a aquest gest que posarà data al plebiscit.\nJordi Cuixart, vice-president d’Òmnium Cultural i Jordi Sànchez, president de l’ANC, assistiran a l’acte que tindrà per lema ’27S, on tot comença’. Es desplegarà una gran lona per a fer una crida a participar en les dues cites transcendentals dels pròxims mesos: l’Onze de Setembre i el 27 de setembre.\nVegeu el text complet de la convocatòria:\nÉs per això, que et demanem que ens donis un cop de mà per a realitzar una acció de suport al 27-S que tindrà lloc el dimarts 4 d’agost a les 19h a Plaça Sant Jaume.»


Calvet assegura que treballen per un "millor transport públic" per a Barcelona\nPublicat 5/4/2019 16:37:35CET\nReacciona a les crítiques de Colau de paralitzar "compromisos" de mobilitat\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat, Damià Calvet, ha assegurat que el Govern de la Generalitat treballa per "el millor transport públic" per a Barcelona, l'àrea metropolitana i Catalunya, segons ha recalcat en una trobada amb els mitjans després de visitar el Port de Barcelona.\nCalvet ha reaccionat així a les declaracions d'aquest divendres de l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, que l'han acusat de paralitzar la majoria de "promeses i compromisos" en matèria de mobilitat per a la ciutat, referint-se al desenvolupament de la L9 del Metre i a la unió del tramvia de l'avinguda Diagonal.\n"Nosaltres el que estem fent en nom del Govern de la Generalitat és fer feina cada dia. Primer, per aconseguir el millor transport públic possible, necessitem una mobilitat més sostenible i part de la mobilitat sostenible és aconseguir més i millor transport públic, i el Govern català ha fet un esforç importantíssim en l'extensió de la xarxa ferroviària", ha sostingut Calvet.\nEl conseller ha exposat com exemple les prolongacions del servei de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) a Terrassa i Sabadell (Barcelona) i la compra de 15 nous trens per "donar la freqüència necessària" a la línia Barcelona-Vallès, a més de les noves estacions de la L10 Sud de Foc i Foneria (Barcelona) i Provençana (L'Hospitalet de Llobregat).\nTambé ha indicat que esperen rebre un crèdit del Banc Europeu d'Inversions (BEI) per acabar el tram central de la línia L9, però ha alertat de "no és fàcil d'aconseguir-lo ni encaixar" en la gestió financera de la Generalitat i després que l'obra hagi estat aturada uns anys.\n"Estem fent feina cada dia, malgrat les dificultats financeres", ha alertat Calvet,i ha remarcat que Catalunya té un dèficit fiscal d'uns 16.000 milions d'euros, amb els quals ha assegurat que es podria tenir una millor política de transport públic i habitatge.


Espartacus Puig i el front d’Aragó (I) | Terrassa fa 75 anys\nFa uns dies vam publicar a Terrassa 75 el doble reportatge amb què el diari L’Acció va cobrir l’expedició de queviures organitzada pel Centre Catalanista Republicà. Al mateix viatge al front d’Aragó hi va viatjar Espartacus Puig, persona destacada dins del moviment obrer terrassec, que va escriure les vivències de l’expedició per al diari El Dia. Amb aquest article, publicat a El Dia del 25 d’agost de 1936, comencem la publicació dels seus relats.\nDegut a la gentilesa dels amics d’Acció Catalana, se’ns invità a acompanyar-los a portar un camió de ple de gèneres, roba, aliments als fronts d’Osca i Saragossa. Al mateix temps, se’ns ha demanat un petit reportatge i la impressió del nostre viatge.\nNosaltres amb molt de gust anem a correspondre, a la mida de les nostres forces i voluntat. Tal vegada no sigui un reportatge sensacionalista, però si podem afirmar que portarem a aquestes quartilles tot el que hem vist i sentit en aquest breu viatge per terres de Saragossa.\nEren més o menys les 3.40 de la matinada del dissabte, quan sortirem en caravana, un camió replè de patates, mantes, llaunes de conserves, galetes, vins generosos, etc., etc. i tres cotxes d’escorta.\nEl camió portava aquesta eloqüent pancarta: “La ciutat de Terrassa porta aliments als combatents”.\nEl viatge fou una delícia. Des de la nostra ciutat fins Alcalà de l’Obispo és una cosa meravellosa. Camps d’ametllers, boscos de frondoses oliveres, presseguers, pereres, avellaners, extensions indesxifrables d’àlbers, pollancres, acàcies superbes, vinyes magnífiques, camps grandiosos de blat, de moresc, hortes plenes de verdures… El paisatge i el panorama no podien ésser més atractiu i encisador. Totes les hortes del pla d’Urgell, estan polidament cultivades.\nEls llauradors i pagesos de tots els pobles grans i petits estan ocupats en la tasca de collir el riquíssim gra de blat dintre les seves espaioses eres. ¡Que bonic és veure aquella gent del terròs, atrafegada en els seus horts i eres, preparant l’aliment de tots! L’astre rei, el sol, els torra com grans de cafè i ells, els bons camperols ¡tan satisfets del seu digne treball! ¡Treballen el gra diví que ha de nodrir els germans combatents! ¡Estan orgullosos de la seva obra benèfica!\nDesprés d’haver passat per Igualada i Jorba notàrem quelcom que ens despertà la curiositat molt vivament. Veiem que totes les cases, balcons i finestres, hi ha penjats draps vermells. Als campanars de les ex-esglésies es veu onejar la bandera roig-negre i en algun edifici, les republicanes i catalanes. Però, fent honor a la veritat direm que la bandera roja, és la que més abunda a tot arreu. Lleida mateix, no solament veu exornats els edificis públics amb el símbol roig, sinó que, a més, no es veu un sol transeünt que no porti al trau de l’americana l’emblema roig. Hi ha dones que el porten al pit, sostingut per una agulla i altres que el porten a la polsera. Àdhuc les cavalleries porten en llurs guarniments els distintiu vermell, i a més –si l’intel·ligent lector no s’ho ha de prendre en broma– direm que els gossos que circulen pels carrer de Lleida porten al coll en forma de collar el símbol de la revolució que s’està desenvolupant a Catalunya i Espanya.\nEsmorzàrem a Lleida i carregàrem de benzina per tal de continuar el nostre llarg viatge. Allí se’ns digué per persona ben assabentada i autoritzada, que feia pocs dies havien estat afusellats 74 feixistes al mig de la plaça pública, entre els quals hi havia molts capellans de mala reputació. Calaren foc a un polvorí del castell de Lleida, però pagaren car el seu acte els feixistes. Vàrem treure la impressió que a Lleida han passat per les armes de 700 a 800 feixistes, inclosos els molts oficials que hi prengueren part i que pagaren a bon preu la seva traïció. Que Déu els beneeixi! Amén.\nUn altre fet que volem consignar, és que totes les esglésies que veiérem han rebut el baptisme purificador del foc.\nSortírem de Lleida, a les onze, aproximadament, camí d’Almacelles, Binefar i Monçó. La nostra caravana era saludada entusiàsticament per homes, dones i infants en tot el seu recorregut, amb el puny enlaire. A la sortida dels pobles, ens esperava un formiguer de vailets amb el braç enlairat i aquesta exclamació sortí dels seus llavis: “Salut, companys!”. A Monço, hi arribem a tres quarts d’una del migdia.\nDescarregàrem els gèneres i roba que havíem de lliurar a canvi de sucre i s’establí l’intercanvi de productes sense que hi hagués d’intervenir per a res, el diner. Això és ja un principi de comunisme, de socialisme integral.\nAbans de marxar, tinguérem la sort de parlar personalment amb el comandant Trueba, que actua conjuntament amb el del Barrio, a Tardienta. És un home jove, viu, fort i optimista i d’un natural simpàtic i ens digué, responent a les nostres preguntes:\n–La moral dels nostres milicians, és insuperable. El poble aragonès vibra d’emoció en veure les milícies catalanes que van al front, a defensar les seves llars i les seves llibertats. L’enemic està desorientat i molts dels adversaris forçats, esperen l’ocasió favorable de passar-se amb nosaltres.\nContestant a altres preguntes nostres, respongué que la situació creu que es solucionarà en sentit socialitzant i que es formarà un estat d’índole que protegeixi la petita burgesia, que avui sent com el poble obrer la necessitat de reivindicar-se. Acabà dient que cal avançar sempre i recolzar el Front Popular, el Front Popular i el Front Popular.\nEncaixàrem i vàrem abraçar-nos fraternalment. El veiérem marxar somrient amb els seus braus xicots, camí de Tardienta. Nosaltres partírem vers Alcalà del Obispo, desitjosos de veure i abraçar els nostres amics egarencs.\nAbans d’arribar-hi, passàrem per diferents punts i en ells ens contaven episodis i fetes feixistes. Un pobre home, aragonès pur, ens contà que a Alfaro, els criminals facciosos havien afusellat 800 ciutadans honrats. Alguns d’ells moriren enmig dels pitjors martiris.\nUn altre cas interessant és que dos capellans capitanejaven les hordes assassines, un dels quals en reaccionar de la barbàrie realitzada, demanà que se l’afusellés i seguís la mateixa sort que els 500 morts.\nAquest és un acte lloable i valent. Aquest capellà, encara conservava quelcom de bo en el seu cor. Jo l’hauria absolt. No obstant, els seus amics no li ho perdonaren i el passaren per les armes. L’altre capellà aplaudia amb totes les seves forces els afusellaments en massa.\nEn altre poble, se’ns atansà una bona dona, molt entrada en anys, amb el rostre pla de llàgrimes i un bàcul en la mà dreta, per recolzar-se, que ens digué\n– Quina bona gent sou els catalans! Què seria de nosaltres sense la vostra ajuda! Fills nostres, no ens deixeu!\nAquestes paraules sortides de la boca d’un ésser tan respectable i venerable, ens entendriren i entraren en el més profund del nostre cor.\nSeguim devorant quilòmetres i més quilòmetres i en arribar a un altre poblet anomenat Antillón, si no m’és infidel la memòria, rebérem l’esgarrifosa impressió de presenciar al natural, els cossos de set cadàvers d’homes afusellats pels lleials i en aquell moment estaven els seus cossos cremant.\nEl fum era dens. El quadre fúnebre. És la guerra…\nEls camperols que efectuaren aquesta represàlia als feixistes, ens contaren els abusos que els morts els havien infligit..\n–Ens ho robaven tot. Ens prenien les fruites de les nostres terres. Ens prenien les dones i filles… hem liquidat el compte amb ells. Ja no ho faran més.\nEn llur majoria, són il·lustrats i no han vist mai el mar. Aquesta gent, ens diguérem, són irresponsables del que han fet. Tants segles d’odi i iniquitats aplegades en els seus cors, han de rendir aquests fruits.\nEn aquest poble ens assabentàrem que el divendres havia arribat la columna del germà d’Ascaso, amb nou camions i ja estaven al Cementiri d’Osca.\nUna de les coses dignes de remarcar, és que a Sesa i altres poblets limítrofes, els pagesos i la gent que treballa en les labors del camp, ja llaurant la terra, ja extraient el gra de blat de les espigues de les eres, ja recollint els fruits de les hortes riques, tots aquests cepats camperols, treballen amb l’arma a l’espatlla.\nA Novales, altra pagesa, anomenada Horàclia Vescos, de 59 anys d’edat, ens digué:\n–Si els catalans marxen, estem perduts. Jo us beneeixo “guapos mozos”.\nFinalment poguérem arribar a Alcalà del Obispo, a les 3 de la tarda. Veiérem cares conegudes. Nosaltres confessàrem els nostres desigs: Jo buscava el meu estimat germà Amadeu Cahué. No el vaig veure. En preguntar per ell, em digueren que havia marxat a Lecinyena, amb les restants forces.\nEn no trobar alguns amics que em són molt estimats i sobretot N’Amadeu Cahué, ho confesso amb entera sinceritat, vaig restar una mica trist i desil·lusionat. Haig de confessar aquesta feblesa meva, car jo no sóc d’altra manera.\nMenjàrem una mica de pa i amanida de tomàquet. Els amics milicians ens ensenyaren l’obra nefasta de l’enemic, situat a les muntanyes d’Aragó, que estan prop d’Alcalà del Obispo.\nTres edificis són els perjudicats per la metralla feixista. Un d’ells, és una escola de nenes, del carrer Baixa. Altre dels perjudicats edificis, és un situat fora del poble. Un tercer, el cementiri de la localitat. Es veuen per terra, esquelets macabres i calaveres, amb pudor pestilent. Com a resultat d’aquesta mala jugada, morí un comandant lleial. Tres morts més, de paisans i diversos ferits, entre ells, el valent company Àngel Ricart, de Terrassa, per efectes de la metralla de l’artilleria enemiga, però sense gravetat. S’emportaren, els adversaris, quatre joves presoners i no s’ha sabut res més d’ells.\nCom sigui que els milicians de Terrassa, a l’endemà següent havien de marxar a Lecinyena a juntar-se amb els seus companys, els carregàrem de queviures i objectes que els portàvem de Terrassa, en un camió seu, que els havia de conduir.\nEns acomiadàrem molt efusivament i allà deixàrem als nostres amics i un batalló de Barbastro. Ni volguérem anar a Siétamo car està molt aprop, a quatre o sis quilòmetres d’Alcalà del Obispo. El poble de Siétamo, està ple de cavalls morts i cadàvers d’una i altra banda. Els aires són irrespirables.\nPartírem, cap a Monçó, per a carregar el sucre i portar-lo a a nostra ciutat. Els escortàrem fins a Almacelles. Allí sopàrem i anàrem a dormir a les 11 de la nit. Abans d’anar a reposar, tinguérem ocasió de saludar el colós Pérez Farràs i Villalba, que passaven per allí. Les impressions que ens donaren, foren molt optimistes i animadores.\nPer tant, com que comprenem que aquest reportatge és una miqueta llarg, en altre que publicarem demà, explicarem coses molt interessants del front d’Aragó i del combat de Perdiguera, efectuat pels herois del P.O.U.M.\n← La socialització del cinema a Terrassa (II)\nUna gran desfilada antifeixista pels carrers de Terrassa →


Gästehaus Zwischenberger Obervellach Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSemslach 9, Semslach, Obervellach, Àustria, 9821 - Veure al mapa\nMés informació sobre Gästehaus Zwischenberger\nConvenientment situat a Obervellach, Gästehaus Zwischenberger és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Gästehaus Zwischenberger és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, lloguer de cotxes, premsa, lloguer de bicicletes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen sauna, esquí, pesca, massatge, parc infantil estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Gästehaus Zwischenberger.


Air Jordan Legacy 312 Sabatilles - Nen/a petit/a. Nike.com ES\nLes sabatilles Air Jordan Legacy 312 per a nen/a petit/a reten homenatge al llegat de Michael Jordan amb el prefix 312 de Chicago. El disseny crea una combinació moderna dels elements icònics de les Jordan.\nColor mostrat: Negre/Vermell foc/Negre\nDisseny que combina elements icònics de les Air Jordan.\nPart superior combinada amb una corretja a la part mitjana del peu que proporciona una subjecció cenyida.\nEntresola i sola exterior d'escuma resistent per oferir una trepitjada amb amortiment.\nDigues la teva. Sigues la primera persona a fer una ressenya sobre Air Jordan Legacy 312.


Així va intentar Espanya detenir Puigdemont a Estrasburg Així va intentar Espanya detenir Puigdemont a Estrasburg – El Món\nAixí va intentar Espanya detenir Puigdemont a Estrasburg\nL'advocat Gonzalo Boye detalla loperatiu policial espanyol a la ciutat el dos de juliol\nPuigdemont en la seva intervenció el dos de juliol en la manifestació independentista\nQuico Sallés 28/08/2019 9:28 pm\nUna de les dades on no es van menjar les famoses crispetes va ser el 2 de juliol d’enguany a Estrasburg (França). Era el dia de la constitució del Parlament Europeu. La defensa jurídica de Carles Puigdemont, el tàndem format per Gonzalo Boye i Josep Costa, esperaven una resolució del Tribunal Europeu que admetés cautelarment la demanda de l’expresident i de l’exconseller Toni Comín, la d’agafar les actes d’eurodiputats que el president Antoni Tajani els havia denegat. Finalment, el Tribunal General de la Unió Europea va rebutjar les cautelars demanades i la defensa de Puigdemont i Comín, van aconsellar-los mantenir-se en terres alemanyes i no trepitjar terra francès perquè “no podien garantir la seva seguretat”.\nUn mes i mig després, Boye va esbossar la seva estratègia judicial internacional per a defensar els interessos de Puigdemont i Comín en sengles conferències i debats a la Universitat Catalana d’Estiu, a Prada (Conflent), el passat 22 d’agost. Precisament, en el debat va voler argüir al públic per què va decidir allunyar els seus clients de terres franceses. Boye va assegurar que la policia espanyola tenia preparat un operatiu per detenir i portar cap a Espanya el president i l’exconseller en “només 45 minuts” i això només podia ser per via aèria.\nBoye va detallar que el Cos Nacional de Policia i la Guàrdia Civil van fer un despeglament d’agents de paisà “fàcilment detectables” per controlar l’estada de Puigdemont i Comií al seu hotel d’Alsàcia (Alemanya) i seguir les seves passes fins a França. Uns policies que s’haurien deixat veure fins i tot en l’hotel on s’estaven els exiliats catalans. Segons les seves perquisicions, les policies espanyoles es basaven legalment en dos convenis. El primer, signat amb França durant els anys d’ETA, per a persecucions en calent que permetia l’entrada d’efectius espanyols fins a 300 quilòmetres de l’Estat Francès. “Si l’haguessin dut a terme, hauríem estat 25 anys amb la judicatura espanyola per veure si estaven comentent un delicte o no”, va apuntar.\nGonzalo Boye en la seva intervenció a la UCE /Josep Maria Montaner\nEn segon lloc, també s’autoavalaven amb el Conveni de Màlaga. Aquest acord “migratori” permet als Estats el lliurament de persones reclamades que es troben en una situació irregular en algun dels dos territoris. “És un lliurament administratiu sense control judicial”, va alertar. En els dos casos, segons l’advocat, “la discussió hauria estat jurídica però amb tots dos a Soto del Real”.\nSia com sia, la policia espanyola va enviar agents de control i localització. Però l’equip de Puigdemont va “fer les investigacions pertinents” a una banda i l’altra. “Vam fer una pregunta a qui pertocava”, va detallar Boye amb un to inquietant. Segons han apuntat des de l’equip de Puigdemont, entre aquestes, es trobava controlar les aeronaus privades aturades a l’aeroport d’Estrasburg. N’hi havia tres. Una d’elles llogada el dia anterior i amb una bandera poc habitual que va despertar totes les sospites.\nTambé van aixecar les orelles per un helicòpter. Segons l’equip de Puigdemont, la policia espanyola, amb connivència amb la policia francesa, tenia previst detenir Puigdemont i Comín, traslladar-los a l’aeroport i aterrar-los a Espanya en només tres quarts d’hora. De fet, no seria el primer intent. Precisament durant la UCE de l’any passat, la Gendarmerie francesa es va personar a Prada, per constatar que l’expresident Puigdemont no hi era. S’havien confós amb el conseller Jordi Puigneró.


De l'1 de gener, al 31 de desembre Tots els dies i festius, excepte 25 de desembre, 26 de desembre, 1 de gener, 6 de gener, 12 de maig de 10:00h a 18:00h Entrada general de: 4 €\nFamílies (2 o més nens): 12 €. Visita lliure\nJoves (de 7 a 16 anys)\nestudiants, majors de 65\nanys i jubilats: 5 €\n. Visita guiada sense campanar\nVisita amb idiomes\n(català, castellà, anglès i alemany)\nDel 18 de setembre, al 31 d'agost De dilluns a divendres a les 12:00h i a les 13:00h Entrada general de: 8.5 €\nA partir de 10 persones: 8 €/persona. Visita completa guiada\nDissabtes i diumenges i festius a les 12:00h i a les 13:00h i a les 15:00h i a les 16:00h\nDe l'1 de juliol, al 17 de setembre Tots els dies a les 12:00h i a les 13:00h i a les 15:00h i a les 16:00h i a les 17:00h\nDe l'1 de gener, al 31 de desembre Divendres i dissabtes, excepte 25 de desembre, 26 de desembre, 1 de gener, 6 de gener, 12 de maig a les 21:00h Entrada general de: 16 a 19 €. Visita nocturna\nParròquia de Santa Maria del Pi - Basílica. Porta principal


(S'ha redirigit des de: Centre Cívic Can Basté)\nMossen Clapés havia esmentat l'existència de restes d'època romana en un document de 1896. Les obres de rehabilitació de la masia de Can Basté, per tal de fer un nou ús com a centre cívic, motivaren un seguiment arqueològic de les obres per tal de prevenir possibles troballes provocades pels rebaixos i suport de les noves fonamentacions. Es van fer intervencions arqueològiques del maig al juliol de 1991. Una primera prospecció dels voltants de l'edifici en fer les noves fonamentacions va permetre recollir ceràmiques romanes i dels segles xvii i xviii. Tot i així, no va aparèixer cap estructura relacionable amb les restes de la vil·la romana situada sota l'església de Santa Eulàlia de Vilapicina. D'època medieval es documentaren ceràmiques decorades en verd i morat i, possiblement atribuïble a aquest moment, una sitja davant l'entrada a la masia, amb boca quadrada d'obra, planta ovoide i fons pla amortitzada pel paviment de la masia del segle xviii. També es va trobar un mur de cronologia indeterminada en la paret de la sitja a 2,40 m del paviment de la masia.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Can_Basté&oldid=30268556»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 juny 2022 a les 09:20.


Savalls: La crida que no es pot fer\nLa crida que no es pot fer\nLa crida que no es pot fer es la crida que ve menys de gust de fer però que serà la que més caldrà fer. Si la fes jo, si la fes ara, moriria en solitud per la riota dels colomins, embolcallada de la comprensió dels falcons, enmig del retrets dels qui la por al ridícul els fa viure com esclaus.\nEls altres ens hi empenyen, els altres ho desitgen, els altres volen brega. Insultats, robats, menystinguts, capats, enganyats, silenciats, dividits, ferits de mort. Des d’aquí i des d’allà. Ells son aquí, entre nosaltres, i ens hi empenyen i ens volen enfurismar. I callem, i inventem circumloquis, i no ens atrevim, i ens fa cosa, i hi perdem l’honor, la vergonya, la decència, la moral, la dignitat, l’orgull i la nació.\nSi hom aixeca la veu ells l’amaguen fent molt de soroll. I si algú pregunta amb raó ells se’n foten i el denigren. Resulta que això no es pot dir, i que no hem d’ofendre al qui ens repta fent-se el milhomes. Calleu i passeu cap a casa que qualsevol dia sortirà el sol i algú ens defensarà. Però els d’ara no, ells dormen abraçats a l’enemic, per fàstic que els faci la seva impúdica i covarda prostitució. Ai si us veiessin els nostres morts! Els qui caigueren i els qui moriren en la plenitud de saber que el que som es catalans i que no es poden tenir dues pàtries per molta por que passeu al dir-ho.\nQue difícil es posar-te dret quan ets al mig del fang de la ignomínia! Es gairebé impossible surar en un mar de mentides farcit de bèsties que et volen arrossegar cap a l’abisme de l’oblit, de la petitesa i la irrellevància. Agafen el món i te’l foten pel damunt com si no hi tingueres dret a demanar-lo i fer-lo teu.\nNo ets ningú, no ets important, i ha coses millors per les que lluitar. Neix, creix, treballa i no facis preguntes. No envegis el que els altres tenen perquè tu no ets ningú, només vius un somni que no importa més enllà de on arriba el teu crit cansat i vell, i ho fas perquè ells t’ho permeten. Ets estrany a casa teva, una raresa a assimilar, un tossut que hauria d’haver desaparegut, ets antic i moriràs de vell, tu i tots els teus. I els teus germans de l’altre riba, faré que t’odiïn i reneguin de tu. Els esclafaré i tu no hi podràs fer res. I amb el teu esforç viuré com l’amo que soc, i dansaré sobre les teves despulles. I no reneguis, que ningú farà la crida, ja pots esperar assegut. Perquè un cop feta la crida el món esdevindria menys segur, el futur s’esvairia i el passat quedaria sense sentit.\nEstem sols i ningú en tindrà cura de nosaltres, però la crida no es pot fer. No tenim com, ni qui, no tenim on ni tenim quan, per ara només tenim molts perquès. Ens calen capitans, homes d’honor, líders sense deutes ni peus de fang. Cal amagar la por i que creguem en nosaltres mateixos. I dir a les coses pel seu nom, i no baixar el cap davant qui et vol mort i desaparegut del mapa i de la història. I deixar d’aguantar segons què i segons qui. Esborrar el seny de la bandera i confiar en els germans de sang. Com ha passat sempre que ha calgut. I rememorar Nicòtena i els nostres estols. I als vespres recordar que Joan de Pròixida també devia creure que estava tot sol.\nQue no la sentiu? Es dins vostre! Té mil cares i una sola voluntat! I si a mi me’n feu triar una em quedo amb aquesta, puix ningú no pot dir si calia fer-la o no, malgrat que a molts dels nostres enemics encara els faci mal...\nLes sanglots longs des violons de l’automne\nBercent mon coer d’une langueur monotone\nPublicado por Savalls en 11:55\ncuestas 21 de juny de 2012 a les 10:49\nCom una falange grega, segurs del compromís de l´hóplita que avança al nostre costat. Sabedors de l´única veritat és una vida digna. Convençuts de pagar amb el present per tal de tenir futur.\nSavalls 21 de juny de 2012 a les 11:48\nEm vas resultar inspirador l'altre dia! :D\nPresident... jo vull tornar a sortir al carrer\nDoncs com no m'embarassi!\nDisbauxa i catxondeiu! (Drapaire)\nLa Cooperativa España S.L. es un mal negoci\nEls tres pactes de Joan Majó\nLa teoria dels sentiments morals (Anem a la font I...


Podcasts » Ràdio Olot\nSelecciona un programa 5 Minuts + L'Informatiu L'Olot, a Ràdio Olot Tercer Temps Trenquem el cuc Matrix L'Hoquei Olot, a Ràdio Olot L'economia en el punt de mira Ritmes de Catalunya Sessió Contínua El CPA Olot, a Ràdio Olot Km 21 Cas Tancat Olot Entén Generació d'èxits Cocktail Class Cocodril Club La Missa A Pas de Jazz Especial RO Informa\nTercer Temps 20-6\nTercer Temps 13-6\nTercer Temps 30-5\nEls últims àudios\nS'han trobat 19636 podcasts\n5'+ Els candidats a 'Garrotxí de l'Any': Martí Vayreda\nEntrevistem un altre candidat als premis 'Garrotxí de l'Any': Té només 19 anys però ja ha tocat el cel amb les mans al damunt de la seva bici. És en Martí Vayreda, que ha vingut al '5 Minuts +' quins són els seus plans de futur\ntwitter facebook whatsapp descarrega mp3\n5'+ Les Primeres Notícies\nPer saber-ho tot quan comença el dia\n5'+ Amb el Festival VallViva: La Fundació Oncolliga de Girona\nEntrevistem la presidenta de la Fundació Oncolliga de Girona, Paqui Badosa, amb qui parlem àmpliament de les activitats que duu a terme l'entitat en benefici dels malalts de càncer i les seves famílies. També ens explica què suposa que VallViva destini part dels seus beneficis a la Fundació que presideix\n5'+ Esports per a Dummies: Per què el Barça no pot fitxar cap jugador?\nEn Jordi Sunyer ens detalla la delicada situació econòmica i financera del Barça i els motius pels quals els és impossible fitxar nous jugadors. La inquietud és màxima entre la plantilla\n5'+ Els candidats a 'Garrotxí de l'Any: Pol Ferrés\nEl jove cantant de Montagut i Oix passa pels micròfons de Ràdio Olot per explicar-nos quins són els projectes més immediats que té i què suposa per a ell ser candidat als premis 'Garrotxí de l'Any'\nL'actualitat informativa del dia a Ràdio Olot\n2ª hora del programa revival de l'Albert Malla\n1ª hora del programa revival de l'Albert Malla\nPrograma de cultura popular i tradicional catalana. Més de 40 anys en antena\nescolta l'últim informatiu


Conferència a l’Àgora Rotària de Lleida: “‘Els reptes de Lleida, avui”‘, impartida per Xavier Pont i Martín – Rotary Club de Lleida\n16 Juny 2012 16 Juny 2012 guillemsaez\nEl conseller delegat de GLOBALleida impartí la seva conferència, el dijous 14 de juny, a membres i invitats del Rotary Club de Lleida dins del seu espai de debat Àgora Rotària.\nVa ser presentat pel president nominat del RC de Lleida i actual tresorer, Marcel Pons qui, actuant de MACER (Mestre de Cerimònies Rotàries), també va donar la benvinguda als assistents tot i explicant-los la filosofia que s’aplica a l’Àgora Rotària de Lleida, per actuar més tard com a moderador del col·loqui.\nEl senyor Xavier Pont, després d’haver fet un acurat anàlisi socioeconòmic del moment actual, va incidir sobre el consorci GLOBALleida com a referent lleidatà en polítiques de promoció ecomòmica i ocupació.\nAixí mateix va fer al·lusió a les estratègies, els valors i la filosofia de treball que guien el camí del desenvolupament econòmic, empresarial i territorial de les comarques de Lleida, tot responent les següents questions o preguntes, plantejades pels assistents, que li van ser dirigides pel MACER/moderador.\nFinalment el president del RC de Lleida, Xavier Trías, va lliurar al Sr. Pont el llibre: “Rotary, entre la globalització i el localisme”, de l’escriptor lleidatà Josep Maria Prim i Serentill. (Edicions Barcelona : Ciutat Vella, 2002). Pont també va deixar unes paraules de record de la seva presència al Llibre d’Or del club.\nÀgora Rotaria Âgora Rotària de Lleida, GLOBALlleida, Xavier Pont Deixa un comentari\n← Àgora Rotària de Lleida: “‘Els reptes de Lleida, avui”‘, per Xavier Pont i Martín, conseller delegat de GLOBALleida\nCanvi de junta 2012-13 del RC de Lleida i 7 reconeixements de socis Paul Harris… →


L’advocat andorrà Silvestre forma part d’un grup internacional de suport a Boye - Altaveu el diari digital d'Andorra\nL’advocat andorrà Silvestre forma part d’un grup internacional de suport a Boye\nEls juristes -escocesos, anglesos, belgues i alemanys- fan pública una carta en la qual denuncien la persecució que pateix el defensor de molts dels protagonistes del procés sobiranista català\n19/01/2021 (12:24 CET)\nGonzalo Boye al costat de Josep Antoni Silvestre en un acte conjunt al Principat. Toni Solanelles\nL’advocat andorrà Josep Antoni Silvestre forma part d’un grup de juristes internacionals que a través d’una carta publicada aquest dimarts en diferents mitjans i també en els seus propis perfils en xarxes socials denuncien la persecució que pateix suposadament per part de l’Estat espanyol el també lletrat Gonzalo Boye, defensor de molts dels protagonistes del procés sobiranista català. A banda de Silvestre, el document el signen Aamer Anwar, Paul Bekaert, Simon Bekaert, Ben Emmerson, Nico Krisch i Christophe Marchand.\nAquests juristes fan pública “la nostra preocupació pel processament a Espanya” de Boye i “l’impacte que aquest fet pot tenir en la independència i el lliure exercici de la nostra professió d’advocats”. La carta apareix just després que l’advocat espanyol hagi declarat a l’Audiència nacional espanyola com a investigat per un possible delicte de blanqueig de capitals. Els signataris de la carta consideren que tot plegat és una maniobra per ‘atemorir’ a Boye.\nEls advocats, belgues, escocesos, anglesos i alemanys a banda de Silvestre, lamenten que “cada cop resulta més necessari establir un sistema judicial equitatiu independent de qualsevol influència política, que protegeixi els advocats de la coacció, la pressió o fins i tot les amenaces, garantint així el lliure exercici de la nostra professió”. Afegeixen que “les acusacions contra advocats en processos penals sense garanties no només tenen com a objectiu promoure una campanya de descrèdit professional, sinó que també afecten directament el dret a la defensa de tots els ciutadans, els advocats dels quals són l’única garantia contra l’acció punitiva de l’Estat”.\nEl lletrat explica que “aquest manifest de suport l’hem realitzat després d’haver constatat que les accions judicials iniciades contra el company Boye no tenen base jurídica. Considero que les mateixes tenen per finalitat intimidar i descoratjar al nostre company de professió”\nJosep Antoni Silvestre ha explicat que “aquest manifest de suport l’hem realitzat després d’haver constatat que les accions judicials iniciades contra el company Boye no tenen base jurídica. Considero que les mateixes tenen per finalitat intimidar i descoratjar al nostre company de professió”. L’advocat andorrà ha assegurat que “iniciarem les accions internacionals pertinents a l’empara de les Nacions Unides, el Consell d’Europa i el Tribunal de Justícia de la Unió Europea, per denunciar aquesta pràctica que ens certs països és generalitzada”.\nSilvestre no té dubtes en assegurar que Andorra “sí” que és un dels estats on es duen a terme pràctiques d’aquesta mena. Una vegada s’ha fet públic el comunicat, el manifest, la carta de denúncia, el jurista andorrà està convençut que més advocats se sumaran a fer costat a Boye, que és l’advocat defensor, entre d’altres, de Carles Puigdemont i de Laura Borràs. “Estem rebent, no només cartes de suport, sinó també denúncies d’altres advocats que es veuen immersos en situacions similars. Els advocats som la primera i única defensa contra el poder punitiu de l’Estat. Quan s’ataca l’advocat, el que es busca, és desprotegir els ciutadans de l’únic professional que els pot defensar.”\nMANIFEST DE SUPORT A BOYE


Com obrir, retolar i tematitzar un arxiu .shp amb Microstation V8i - Geofumadas\nagost, 2014 Cadastre, Microstation-Bentley\nEn aquest article veurem com obrir, tematitzar i retolar un arxiu shp utilitzant Microstation V8i, igual funciona amb Bentley Map. Malgrat que són arcaics fitxers de 16 bits, antics com algunes -moltes- dels meus cabells blancs, és inevitable que continuen sent utilitzats en el nostre context geoespacial. És clar, que aquests criteris són aplicables a objectes vectorials vinculats a altres fonts de dades.\nAlgun dia vaig parlar com, utilitzant Microstation V8 es importaven, retolaven i també com fer temàtics. Per a aquell temps feia servir Microstation Geographics versió 2004, que sorprenentment veig que molts ho fan servir encara amb molta satisfacció -o por de migrar-. En aquest cas farem servir Microstation Powerview versió Select Series 3, això és més o menys equivalent al que era PowerMap, amb un preu que ronda els 1,500 dòlars la llicència perpètua.\nObrir un fitxer shp\nAmb aquestes versions no cal importar el fitxer shp, ja que el llegeix diréctamente, sigui com a arxiu en mode màster o anomenat de referència.\nPer això es fa:\nDesprés en el tipus d'arxiu, seleccionem els de tipus .shp, perquè es llistin només els arxius d'aquest tipus. Com es pot veure en el gràfic, Microstation V8i pot obrir sense importar, arxius de tipus dgn, dwg, dxf, fitxers de blocs (.cel), llibreries (.dgnib), també versions True dwg d'AutoDesk (dwg i dxf), SketchUp (.skp), entre d'altres, inclosos els dgn que poden tenir qualsevol extensió a l'antull (.cat .hid .rie .adm, etc.)\nVeure les dades del dbf\nEl fitxer de tipus shp té els objectes espacials, ocupa dos arxius addicionals com a mínim: 1 shx que és el indexat i el dbf que conté la base de dades vinculada als objectes espacials. A més a és important també el .prj que conté la projecció i sistema de referència.\nPer veure les propietats del fitxer dbf, es fa el següent:\nD'aquesta panell, seleccionem la icona 5 anomenat «Review XFM atributes».\nRecordem que els atributs XFM existeixen des Microstation Geographics 2004, quan van aplicar l'associació xml de dades tabulars als objectes vectorials com una evolució del tradicional engeneering link.\nEn aquells dies només era aplicable a atributs creats des del Geospatial Administrator. Ara és possible per a llegir qualsevol informació de base de dades associada a un objecte.\nPer crear labels, tematitzar o altres funcions espacials, primer cal generar un model. Això no es pot fer des de l'espai de treball i s'assembla -encara que no és igual- a l'layout d'AutoCAD.\nEns va a sol·licitar si volem que es creï el model, triem l'opció si, i que s'afegeixi de referència.\nAmb això, es crea un panell lateral a l'esquerra de l'espai de treball, on es poden veure les dades tant en forma de feature class com nivells. Aquest model suporta els seus propis arxius de referència, propietats de vista i moltes altres funcionalitats d'anàlisi espacial com a generació de memòria intermèdia, geoprocessos (join, intersect, exclude ...), llistat de dades, locate i per descomptat, el que s'explica a continuació: tematitzat i retolat.\nTematitzar per criteris\nPer tematitzar, es selecciona la capa amb el botó dret de ratolí i es tria «Symbology ...». En aquest cas, estic fent servir un mapa cadastral de rastreig complet, significa que els béns d'ús públic com lleres de riu i carrers tenen clau cadastral i estan representades com parcel·les.\nSuposem que en el meu mapa cadastral, vull pintar de color gris les parcel·les de tipus carrer, en taronja les de tipus immoble i en blau les de tipus riu. Per això, he de crear tres classes:\nEs selecciona l'opció de simbolització «Thematic», després es crea la primera classe, amb el nom Carrers, amb una condició triada en la taula WHERE TIPOPARCEL = 1, tal com s'observa en el gràfic següent. A la classe se li pot definir color, tipus de línia, gruix, transparència; en aquest cas seleccionem color gris. De la mateixa manera fem amb les parcel·les de tipus Riu en blau i tipus Immoble en color groc.\nUn cop seleccionat el botó «Apply», aquest és el resultat. Recomano que juguin una mica amb les altres fucionalidades, com creació de classes basant-se rangs o altres a les que estem acostumats a veure en programes GIS.\nPosar labels (retolar) des del dbf\nFinalment, si el que volem és que les parcel·les tinguin un label. Es selecciona la capa amb el botó dret de ratolí, i es tria «Labeling ...», amb això apareix un panell on seleccionarem com a estil de retolació «By Layer», text tipus Arial, color vermell, a partir de la columna de la base de dades anomenada IDPARCELA i que el text no estigui rotat segons la forma de la parcel·la (Orientation Fixed).\nAllà el tenim, un text dinàmic provinent del dbf. Per descomptat, és possible agregar camps automàtics com a àrea de l'objecte, que a diferència d'una àrea emmagatzemada, és dinàmic i s'actualitza amb l'edició de la geometria.\nLes propietats d'estil de retolat i tematització es poden guardar com xml, amb extensió .theme, similar als estils SLD. Així es tornen a trucar i aplicar a altres capes o dins d'una rutina programada en VBA.\nFins ara l'arxiu amb què hem treballat és un shp i està només de lectura. Però amb guardar-lo com dgn, es pot editar i totes les propietats de la base de dades passaran a estar a l'xml incrustats en esquemes continguts en el dgn.\nmissatge anterior«Anterior Ús de SIG per controlar i prevenir el Dengue\nsegüent post Dibuixar una poligonal en Microstation des d'Excelsegüent »


Des del meu punt de vista: Rush (2013)\nL’altre dia vaig veure Rush. És una pel·lícula de l’any passat basada en la vida del pilot de fórmula 1 Niki Lauda. Em va cridar l’atenció per dues coses: primer perquè surt el Daniel Brühl (sóc bastant fan d’aquest actor, tot i que des de que vaig llegir un llibre seu com a persona m’ha decebut en algunes coses XD), en segon lloc perquè al tractar-se d’uns fets reals, doncs mira, sempre desperta més curiositat.\nEls fets van passar als anys 70 (majorment l’any 1976). La pel·lícula es centra en la rivalitat que hi havia entre dos pilots: el Niki Lauda (que era austríac) i el James Hunt, britànic. Està molt centrat en la temporada 1976, on Lauda va tenir un accident (jo es que vaig néixer més tard i no he seguit mai la història d’aquest esport, o sigui que no sabia res de tot això XD).\nNomés per si a algú li interessa, poso una mica la vida del Niki Lauda (de forma breu):\nEn realitat es deia (es diu) Andreas Nikolaus (tal com diu la Viquipèdia) i venia d’una família rica que no volia que el seu nano perdés temps i diners fent carrerretes de cotxe (al final va ser campió del món al 1975, 1977 i 1984).\nAl principi no triomfava gaire: va anar canviant d’equips i va fitxar per Ferrari, i poc a poc se’n va anar sortint. La temporada estrella (i en la que es basa la peli) és una on ja quasi ho tenia tot guanyat. Però per desgràcia, en un circuit on havia plogut (Nurburgring) va tenir un accident fatal i el seu cotxe es va incendiar bastant. Ell va sortir viu de miracle, però se li va cremar part del cos (la cara, sobretot). ESTAVA MOLT GREU i tothom creia que es moriria... però ell tenia tantes ganes de competir que en només sis setmanes va tornar a saltar al terreny de joc. I de fet hagués pogut guanyar fins i tot! Però a l’última cursa va abandonar perquè plovisquejava i va témer per la seva vida. I després els de Ferrari segons sembla el van començar a mirar malament per culpa d’aquell abandonament... i amb el temps va anar canviant d’equips i va anar provant altres sectors.\nA l’any 1995 va ser assessor de Ferrari i va impulsar que fitxessin al Schumacher (per cert, com deu estar? Se’n sap alguna cosa més?).\nEn tot cas la pel·lícula m’ha semblat molt ben feta, la història atrau perquè hi ha molt component humà (no només cursa) i crec que es palpa molt bé la rivalitat que deuria haver-hi entre els dos pilots.\nRetrobarcelona: Fira del videojoc clàssic\nDream Team (Mario Torrecillas, Artur Laperla)\nPel·lícula de la setmana: La dama i el vagabundo\nRestaurant de la setmana: Petit Pot\nSaló del Manga 2014\nBAU: workshop il·lustració\nPel·lícules de la setmana: Crash i Argo\nLectures: Problemas del primer mundo / Modernet de...\nPel·lícules de la setmana: Frozen, Stockholm, La e...\nRestaurant de la setmana: Zafra


Giambellino Halldis Apartments Milà Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDifferent Locations In Milan, Lorenteggio, Milà, Itàlia, 20146 - Veure al mapa\nGiambellino Halldis Apartments, ubicat a Lorenteggio, Milà, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Giambellino Halldis Apartments és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Giambellino Halldis Apartments es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Giambellino Halldis Apartments no troba competidors en cap categoria.


El règim sirià envia Els tancs per esclafar la revolta popular\nUN NOU AIXECAMENT AL MÓN ÀRAB\nAlmenys 18 morts en els primers atacs Amb vehicles militars contra els opositors\nEl règim sirià ha enviat tancs a Daraa, la ciutat del sud del país on van començar les protestes, per reprimir la revolta. Segons les organitzacions de drets humans, hi ha 18 morts pel foc de l'exèrcit.\nEMMA SALMA Damasc. Actualitzada el 26/04/2011 00:00\n260x366 Una imatge presa a Damasc amb un telèfon mòbil mostra uns manifestants corrent per protegir-se dels trets de la policia per reprimir la protesta. / REUTERS TV Una imatge presa a Damasc amb un telèfon mòbil mostra uns manifestants corrent per protegir-se dels trets de la policia per reprimir la protesta. / REUTERS TV\nUn grup de joves s'arrepleguen davant la pantalla d'un ordinador en un cibercafè de Damasc. "Això passa a casa nostra?", pregunta un d'ells, incrèdul, davant la possibilitat que l'infanteria s'hagi desplegat realment a Daraa, la població on el 18 de març van tenir lloc els primers enfrontaments entre dissidents i forces de seguretat. "Això no és l'Afganistan i tampoc no és l'Iraq, és Daraa", se sent dir a l'activista que grava en vídeo diversos tancs i tropes sirianes desfilant i obrint foc als carrers d'aquesta població agrícola de 75.000 habitants, a prop de la frontera jordana.\n"Estic molt preocupat", comenta un comerciant de Daraa que prova de tornar a casa des de divendres. "Els telèfons no funcionen, no hi ha electricitat i sembla que han tancat la frontera amb Jordània". Aprofitant l'aixopluc de la nit, l'exèrcit sirià ha desplegat a Daraa centenars de soldats amb tancs i vehicles blindats. "Des dels minarets de les mesquites es demana ajuda. Les forces de seguretat estan entrant a les cases, hi ha toc de queda i disparen a tot el que es mou. Fins i tot disparen contra els dipòsits d'aigua de les terrasses", explica un testimoni recollit per les agències de notícies.\nSegons altres veïns, els cadàvers i els ferits eren visibles als carrers pròxims a la mesquita Al-Omari després que vuit tancs i dos vehicles armats es despleguessin al cor de la ciutat vella de Daraa. "Ningú no pot acostar-se per arrosegar-los".\nTambé a Duma, una població de 600.000 habitants 15 quilòmetres al nord de Damasc, la situació sembla "dramàtica". Segons testimonis recollits per France Press, les patrulles de les forces de seguretat "han impedit que la gent sortís de casa ni que fos per comprar pa". Les escoles, les botigues i les oficines estan tancades i les comunicacions telefòniques pràcticament tallades. No es poden celebrar ni els funerals. També arribaven testimonis semblants d'altres llocs del país, com Jableh, a la costa Mediterrània, i al barri de Harasta, a Damasc, s'ha denunciat la presència de franctiradors.\nParal·lelament, les autoritats duen a terme onades de detencions en aquestes i altres poblacions sirianes on hi ha hagut mobilitzacions les últimes setmanes. Segons Wissam Tarif, de l'organització local Insan a favor dels drets humans, almenys 221 persones haurien estat detingudes ahir a tot el país.\nDavant la cruesa dels fets, un ampli grup de 102 intel·lectuals i altres personalitats sirianes han posat la seva firma en un document de condemna. "Hem trencat la barrera de la por per fer una declaració clara i concisa: condemnem la violència i les pràctiques opressives del règim sirià contra els manifestants, i alhora plorem els màrtirs de l'aixecament". Entre els signataris del text hi ha personalitats sirianes destacades, com l'expres polític Loay Hussein, les escriptores Samar Yazbek i Hala Mohammad o el director de cinema Mohammad Ali al-Attassi.\nLa màxima responsable de l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Drets Humans, Navi Pillay, ha demanat contenció al govern sirià i ha sol·licitat una investigació per esclarir la mort de prop d'un centenar d'opositors divendres. Mentrestant, el govern i la presidència de Síria continuen culpant grups armats de la mort dels manifestants.\nAliè a les crítiques, el règim de Baixar al-Assad sembla haver canviat de tàctica i haver pres la iniciativa per tallar de soca-rel una revolució que ja ha causat més de 350 morts en les últimes sis setmanes. "Això no és Egipte, no és Tunísia, l'equilibri de forces aquí és molt més delicat i cal un govern fort que eviti que ens matem els uns als altres", justifiquen els simpatitzants baasistes. "Ja ho veureu. La situació estarà controlada com a màxim en un mes", vaticinen.


Acaricien l’objectiu (1-1) - Diari de Sant Adrià\nAcaricien l’objectiu (1-1)\n08/02/2016 – Un gol olímpic allunya el Sant Gabriel de la victòria en la visita de les blaves al camp del CF Pallejà.\nDurien la iniciativa durant molts minuts, però finalment s’haurien de conformar amb l’empat. Les jugadores del Sant Gabriel estarien a punt d’assolir l’objectiu que s’havien fixat amb el cos tècnic: guanyar dos desplaçaments de forma consecutiva per tal d’allunyar la zona de descens.\nDavant el Pallejà, rival contra el qual les adrianenques sumarien el primer triomf del curs (2-1), el Santgra es quedaria a mitges. El bloc de Carlos Romero encetaria l’encontre sent capaç de mantenir el control de la possessió i anul·lant totalment el seu contrincant.\nEl Pallejà, inoperant durant la primera mitja hora, estaria a punt d’aprofitar una errada defensiva clamorosa de les visitants per obrir la llauna, tot i que finalment el xut franc de Carla Martínez seria aturat per la portera del Santgra sobre la línia de gol.\nDesprés de tancar el primer temps amb les blaves exercint novament un fort domini territorial, a la represa les visitants trobarien el premi buscat. En un servei de falta, Tania Moyano afusellaria la porteria roig-i-negra per anotar el 0 a 1 (49’) quan només s’havien disputat quatre minuts de la segona meitat.\nVeient-se per darrere en el marcador, el Pallejà faria un clar pas endavant, errant dues situacions clares per empatar. Les locals enviarien una rematada al lateral de la xarxa i no sabrien transformar en gol un intent de vaselina realment perillós.\nAl final, la sort acabaria beneficiant les jugadores roig-i-negres, sent Mire Luch l’encarregada d’establir la igualada gràcies a un gol de gol olímpic (72’). Malgrat disposar de més possessió durant el darrer quart d’hora, el Santgra ja no podria tornar a reaccionar.\nAquest empat permet al conjunt de Carlos Romero continuar fora del descens. Les blaves marquen la salvació al grup III de la Segona Divisió Femenina (17), a un punt de la PBB La Roca (16).\nArticle anteriorTUSGSAL va transportar durant el 2015 a més de 31 milions de passatgers\nArticle següentSant Adrià acull la Copa Catalana ‘C’ de Korfbal


Innovació educativa al CEU: la força del grup | UAO CEU\n🎓 Innovació educativa en el CEU: la força del grup\nEn aquests temps, l'educació ha hagut d'innovar-se per a adaptar-se en tots els estadis educatius des de nivells bàsics fins a la superiors. Aquesta transformació es dóna en forma de procés, la lògica inspiradora del qual és situar a l'alumne en el centre del seu aprenentatge. En aquest camí, les universitats CEU compten amb l'avantatge de pertànyer a un grup.\nFecha: dimecres, 06 de maig de 2020 a las 13:30h\nInnovació educativa al CEU: la força del grup\nEn aquests temps, l'educació ha hagut d'innovar-se per adaptar-se en tots els estadis educatius, des de nivells bàsics fins als superiors. Aquesta transformació es dona en forma de procés, la lògica inspiradora del qual és situar l'estudiant en el centre del seu aprenentatge.\nEn aquest camí, les universitats CEU tenen l'avantatge de pertànyer a un grup. Cada universitat és, en si mateixa, un camp on es generen i contrasten bones pràctiques i mètodes innovadors que han demostrat la seva eficàcia. De tot aquest bagatge, se'n pot beneficiar el conjunt d'universitats CEU.\nPer això, se celebrarà virtualment el dilluns 20 de juliol el I Congrés CEU d'Innovació Educativa i Docent (I-CEU-CIED). El comitè organitzador i científic està format per Victoria Villagrasa Sebastián, de la Universitat Cardenal Herrera CEU de València; María Fernanda Rey-Stolle Valcarce, de la Universitat Sant Pau CEU de Madrid, i María del Rocío Bonilla Quijada, de la nostra universitat.\nEls objectius d'aquest I Congrés CEU d'Innovació Educativa i Docent (I-CEU-CIED) són tant la cerca d'una posada en comú d'experiències en innovació docent en l'àmbit universitari com l'ús de noves tecnologies de la informació i comunicació i estratègies docents que milloren i asseguren la qualitat educativa. Les finalitats bàsiques seran incrementar la motivació dels alumnes en l'àmbit educatiu; enriquir la dimensió humana i reforçar la projecció externa dels centres del CEU com a líders en innovació educativa i docent.\nAquest congrés té un caràcter transversal i, per això, les comunicacions s’organitzaran per temes, no per la tipologia del centre. Hi ha diferents àrees temàtiques, en total set: instruments, simulacions, transversalitats, llocs, aprenentatge i servei, models i, finalment, gestió.\nLa participació i la inscripció en aquest congrés és lliure i gratuïta per a qualsevol docent dels centres de la comunitat CEU. Qualsevol que vulgui contribuir-hi o participar-hi, ja sigui de manera individual o en equip, ho haurà de fer mitjançant un vídeo enviat sota el format de presentació PECHA KUCHA (6 minuts i 40 segons, i màxim 20 diapositives). Cada participant hi podrà presentar una sola proposta i el contingut es recollirà a la Fitxa I-CEU-CIED. Se'n poden consultar les condicions completes al document següent.\nLes propostes es podran enviar fins al 25 de maig. Posteriorment, es comunicaran les que hagin estat acceptades per a la presentació en sessió plenària i taules temàtiques, així com si fos necessària alguna modificació. Seguidament, s'obrirà un nou termini per reenviar-hi modificacions.


Els Bombers troben un 33% més de persones mortes a casa durant el confinament respecte a l'any passat - Social.cat\nEls Bombers troben un 33% més de persones mortes a casa durant el confinament respecte a l'any passat\nCreu Roja alerta que la majoria de casos són d'avis que viuen sols i que han perdut el contacte social\nDilluns, 27 d'abril de 2020 | 12:45 h\nEn la majoria de casos que el cos hagut d'anar a obrir un domicili s'hi han trobat una persona gran que viu sola | Miquel Codolar (ACN)\nEl nombre de persones que moren soles a casa ha crescut durant el primer mes de confinament un 33% respecte al mateix període de l'any passat. En concret, des del 13 de març fins al 14 d'abril d'aquest any, els Bombers de la Generalitat s'han trobat 42 persones mortes a l'entrar al domicili.\nEn canvi, en les mateixes dates del 2019, el nombre de defuncions era de 28, tot i que el de serveis que va fer el cos era més alt. La majoria de casos són de persones grans que viuen soles a casa. Des de Creu Roja alerten que el confinament afecta especialment aquest col·lectiu i per això demanen que l'entorn dels avis no perdi el contacte amb ells.\nDurant el primer mes de confinament els Bombers de la Generalitat han fet un total de 522 entrades en habitatges, alertats per veïns, serveis socials o d'emergència. Això són 27 menys que en el mateix període de l'any passat. En canvi, el nombre de persones mortes que s'han trobat a dins ha crescut. De les 28 del 2019 a les 42 d'aquest any. En la majoria de casos que el cos hagut d'anar a obrir un domicili s'hi han trobat una persona gran que viu sola. El problema amb el confinament és que aquests avis han perdut la xarxa social que tenien abans, un fet que preocupa els ajuntaments. Per això, la majoria de consistoris han començat a prendre mesures en aquest aspecte.\nA tall d'exemple, a Girona, l'Ajuntament ha fet un llistat de les persones més grans de 65 anys que figuren al padró i ha fet una ronda de trucades per tal de saber les seves necessitats, ja que les que fan ús dels Serveis Socials són “una part limitada”. La regidora del ram, Núria Pi, explica que la feina es va fer amb voluntaris i gràcies a això van poder “desgranar” les necessitats que calia cobrir.\n“N'hi ha que tenen família i una xarxa social activa. Aquestes no han necessitat l'assistència, en canvi, d'altres que també tenen família els ha afectat el fet d'estar moltes hores sols tancats a casa i els hem ofert suport psicològic. També n'hi ha d'altres que necessiten ajuda en necessitats bàsiques com baixar les escombraries o fer la compra”, explica Pi.\nL'inconvenient més important que s'han trobat, però, ha estat en aquelles persones que estaven contagiades per la Covid-19 i que es poden estar a casa perquè no requereixen anar a l'hospital. Pi assenyala que a l'inici “va costar més” treballar amb aquests avis, ja que no hi havia equips per donar el servei.\n“Quan ens trobàvem amb persones contagiades es feia molt difícil oferir una atenció a domicili, perquè no hi havia el material adequat i costava molt trobar-ne. En canvi, en aquells avis que viuen sols però que no tenen coronavirus ha estat molt més àgil”, assenyala la regidora.\nDes de la Creu Roja expliquen que el confinament genera “un major aïllament” en persones que estaven acostumades a tenir una xarxa social, encara que visquin soles. En aquest sentit, la tècnica de l'entitat del tercer sector, Verònica Hortas, explica que caldrà fer un treball posterior per tal que aquests avis tornin a tenir la iniciativa de sortir al carrer.\n“Conforme s'ha anat allargant el confinament i han aparegut més dades de persones que han mort ens hem trobat que ha crescut la ansietat, avis que han perdut la gana i que se senten més vulnerables pel fet d'estar sol”, explica Hortas.\nPer això, la tècnica de Creu Roja demana que “no es perdi el contacte” i la xarxa amb les persones grans que viuen soles durant el confinament. “Hem de tenir en compte que tornar a la normalitat per aquestes persones, que seran les últimes en sortir, serà un procés molt influenciat pel que han viscut durant aquest període”, conclou Horta.


Comunicat ERPV sobre la manifestació del 9O: Vergonya, cavallers, vergonya. - País Valencià\nComunicat ERPV sobre la manifestació del 9O: Vergonya, cavallers, vergonya.\nDivendres, 6.10.2017 11:30h\nEnguany el 9 d'octubre no podem fer com que no passa res d'excepcional. El món sencer crida contra la violència d'estat patida a Catalunya fa una setmana i nosaltres no podem ni volem fer com que no passa res. Per això enguany, tot i convocar de forma unitària amb la Comissió Nou d'Octubre sota el lema «Sí al Valencià», anem més enllà i alcem la veu com va fer Jaume I en veure que els seus cavallers tenien por d'avançar en la contesa i ens manifestarem sota el lema "Vergonya, cavallers, vergonya".\nConsiderem important convocar de forma unitària des de la Comissió Nou d'Octubre la manifestació. No serem nosaltres els qui deixem de treballar per la unitat en la defensa dels drets del País Valencià i per això convoquem junt amb les entitats que en formen part d'aquesta comissió a eixir al carrer el nou d'octubre per dir Sí al Valencià.\nEnguany però, no ens podem quedar en la reivindicació de la llengua. Hi ha motius per a alçar la veu i prendre partit en la lluita per la democràcia. A més de la protecció de la llengua, eix fonamental en les reivindicacions històriques d'Esquerra Republicana del País Valencià, cal reivindicar la protecció dels drets més elementals que hem vist amenaçats i vulnerats en el poble de Catalunya els darrers dies: el dret a la llibertat d'expressió i el dret a l'autodeterminació i hi ha motius per a exigir respecte cap al poble valencià.\nEn una data en què commemorem fets històrics que ens uneixen al poble germà de Catalunya no devem mirar cap a un altre costat. Enguany no estem de festa, el record dels ferits del passat 1 d'octubre a Catalunya ens ho impedeix. Les imatges de regidors obligats a declarar, les acusacions de "sedició", el discurs d'un rei que diu parlar en nom de tots però deixa milions de ciutadans de banda... Són massa elements per a seguir mirant de costat. Comença a ser hora de dir PROU. Més enllà dels assumptes identitaris hem d'alçar la veu per protegir i salvar els drets i les llibertats de les persones que a hores d'ara estan amenaçats per la monarquia parlamentària de l'estat espanyol.\nI no ens podem fer els cecs perquè les conseqüències per al País Valencià poden ser nefastes. La situació d'espoli fiscal que patim les valencianes i valencians ens hauria de fer obrir els ulls. A més del robatori fiscal, de la negació per part dels governs espanyols de les infraestructures necessàries per al desenvolupament econòmic i social del País en els darrers anys hem vist com el Tribunal Constitucional tomba lleis valencianes, és a dir, ens impedeix el nostre autogovern. Aquesta actitud bel·ligerant del govern espanyol ens ha de fer obrir els ulls.\nEl silenci ens fa còmplices.\nCòmplices d'un estat que ha vulnerat els drets fonamentals dels ciutadans catalans. No se'ns pot omplir la boca amb els drets humans quan estan a milers de kilòmetres i romandre callats quan es tracta d'aquells que estan a pocs kilòmetres.\nCòmplices d'un estat que històricament i sistemàtica ens ofega econòmicament i ens impedeix créixer com a poble posant traves a l'ús de la llengua, a l'hora de legislar el nostre territori, a assolir infraestructures imprescindibles per a la nostra economia.\nNo podem quedar-nos només en la reivindicació de la llengua. Hem d'anar més enllà. Diguem les coses pel seu nom. No ens posarem de perfil en una situació tan crítica perquè mai ho hem fet.\nConvidem a totes i a tots a celebrar el nou d'octubre sense desatendre la responsabilitat que com a força política i com a ciutadans tenim. No és moment d'equidistància ni de pusil·lànimes que miren cap a un altre costat mentre al govern espanyol ens volen fer passar per ofenses que ja patiren fa anys els nostres veïns de Catalunya.


Tots Sants - 1 de novembre\n1Jn 3, 1-3 El apóstol Juan nos invita a mirar la grandeza del amor Divino, que no ha escatimado en medios para que podamos ser hijos suyos, pero para serlo, para poder formar parte de esa gran familia celestial es necesario acercarse a El reconociendo nuestra pequeñez y a la vez su grandeza, Pablo, dirigiéndose a los atenienses les dijo: “Para que busquen a Dios” Hch 17:30 Pero Dios, habiendo pasado por alto los tiempos de esta ignorancia, ahora manda a todos los hombres en todo lugar, que se arrepientan; Hch 17:31 por cuanto ha establecido un día en el cual juzgará al mundo con justicia, por aquel varón a quien designó, dando fe a todos con haberle levantado de los muertos. No decimos que esperamos ser hijos de Dios; ya somos hijos de Dios si creemos con todo nuestro corazón, si nos arrepentimos de nuestras faltas y si atendemos a su Palabra para vivir según sus instrucciones, el verdadero hijo de Dios da pruebas de su nacimiento espiritual por ser obediente a la palabra de\nAp 7,2-4,9-4 És una festa que ens recorda a tots la crida a la santedat. (Seria un deure el llegir en aquest dia el c. V de la Constitució Dogmàtica “Lumen Gentium” 39-41: La vocació universal a la santedat dins l’Església). La primera lectura subratlla un gran missatge: la universalitat de la salvació: “Vaig veure una multitud... Eren gent de tota nacionalitat, de totes les races i de tots els pobles i llengües”. Aquest text es troba en un marc litúrgic en que l’autor vol fer conèixer allò que aviat s’ha d’acomplir. Es parla d’un document tancat, serà l’Anyell qui l’obrirà; dels qui han mort a causa dels poderosos del món; del silenci davant la propera acció de Déu, ara que el document ja és obert. L’àngel que tenia la marca del Déu viu detura el poder de la mort “No feu cap mal a la terra...” i reconeix els qui vénen de la gran tribulació. Símbols de salvació: “l’àngel puja de sol ixent” (és d’on prové la llum). “El segell de Déu viu” aquest segel\nDiumenge 30 de durant l'any - 25 d'octubre\nMc 10,46-52 Fa uns dies vaig sentir algú que deia: “em van fer perdre la fe en Déu, vaig perdre la fe en el marxisme, i ara he perdut la fe en la persona, ja no em queda res en què creure”. Aquesta persona se sent cega, necessita una llum, algú en qui creure. Li cal un motor en la seva vida, algú a qui seguir camí enllà. Si ens fixem en les seves paraules la fe en Déu la va perdre per l'acció dels homes, potser cristians ben intencionats, la fe en el marxisme la va perdre en veure els esdeveniments històrics, la fe en la persona l'ha perdut contemplant l'egoisme humà. La seva afirmació, és més que una lamentació, és un clam: Vull creure! És la situació que ens relata Marc en l'episodi de l'evangeli que avui comentem. Tot anant cap a Jerusalem, poc abans de la Pasqua, en sortir de Jericó, a les afores de la ciutat (on vivien els leprosos, els marginats, els exclosos), a la vora del camí (fora de les rutes per on circulava la vida social), hi era Bar-Timeu, cec, dema\nDiumenge 29 de durant l'any - 18 d'octubre\nHe 4,14-16 La carta als cristians Hebreus, alguns fragments de la qual ens són oferts en la litúrgia d’aquests diumenges, molt probablement fou adreçada a uns cristians que ja feia temps que havien abraçat la fe (vegeu 5,12 i 10,32-34) i que començaven a experimentar les temptacions i els perills típics d’una segona generació com són la negligència i la mediocritat que es poden manifestar, tant aleshores com ara, de diverses maneres: des de la indolència general (vegeu 6,12) fins més concretament a l’absència en les reunions comunitàries (vegeu 10,25). Això era greu, és clar, i l’autor de la carta pretén estimular el revifament de la fe. La carta, llarga i densa, no és fàcil d’entendre, però si ens hi esforcem una mica, hi anirem trobant un autèntic tresor: el desig intens d’entrar en comunió amb Déu, l’ensenyament profund sobre Jesucrist com a únic mitjancer, una mirada comprensiva i estimulant enfront de les dificultats de la vida cristiana. L’actualitat de l’anomenada carta als He\nDiumenge 28 de durant l'any - 11 d'octubre\nMc 10, 17-30 L’evangeli que llegim avui, el del jove ric que s’acosta a Jesús preguntant què ha de fer per posseir la vida eterna, és molt conegut. I crec que aquest evangeli ens el podem mirar de dues maneres. La primera és posar-nos nosaltres en el lloc d’aquell jove ric, i pensar quines coses ens fan difícil avui dir sí al camí al que Jesús ens convida. Poden ser coses materials, però també podria ser el preocupar-nos massa per coses que no ens deixen veure el que és essencial. Pot ser el estar tan habituat a una manera de veure les coses que no ens deixi l’oportunitat de sorprendre’ns, d’obrir-nos a la novetat. Pot ser també el tenir una opinió tan feta sobre una persona, que ja no ens deixi aprendre res de nou, ni descobrir el que Déu ens vol dir per mitjà d’ella. La vida eterna que aquell jove buscava, el camí del regne que Jesús ens proposa, és quelcom que anhelem i que a la vegada desconeixem. És sempre una novetat, una sorpresa, i cal estar disposats a deixar el que ens fa no


Restaurant Interior - Cala Bassa Beach Club Ibiza\nL'essència de la cuina mediterrània i eivissenca en Costa Rodona\nZona Interior Restaurant Costa Rodona\nGaudeix del teu menjar en un panorama lluminós i natural\nUn espai càlid i comfortable\nVistes grandioses de les montanyes\nEl nostre còmode pis de dalt\nL’essència de la cuina eivissenca en plena muntanya nevada.\nEn un ambient nevat, blanc i lluminós, on el panorama principal destaca per la seva activitat hivernal entre esquiadors i amants de la neu, es troba el nostre Restaurant de CBbC Andorra. L’essència d’Eivissa transportada a Costa Rodona, Pas de la Casa. El nostre Menú és una fusió gastronòmica entre els plats de la illa i el menjar de muntanya, utilitzant els millors productes frescos del mercat.\nEn el nostre Restaurant, podràs trobar gran varietat de plats. Carns, peixos, pastes, amanides, entrants; etc. Des d’un bullit de peix típic d’Eivissa o un arròs caldós tradicional fins a vedella i “chuletón” andorrà. La muntanya i la cala s’uneixen per oferir-te un Menú ideal per gaudir en plena muntanya.\nEs recomana reservar, especialment en temporada alta.\namb pa de cristall\nCARPACCIO DE VEDELLA ANDORRANA\namb oli de tòfona i encenalls de parmesà\nAMANIDA TEMPERADA DE FORMATGE DE CABRA I FRUITA SECA\namb vinagreta de chutney de mango\nAMANIDA MUNTANYESA TEMPERADA\nde formatge rocafort, panxeta fumada i ou fregit\nAMANIDA TEMPERADA DE “MOLLEJAS”\ni pernil d’ànec al Pedro Ximénez\namb sobrassada i rovellons\nBROQUETES Al JOSPER\nd’embotit eivissenc i andorrà\namb escuma de ceps i foie\nPOLLASTRE A l’ESTIL THAI\namb noddles i verdures\nCOSTELLES DE BE\nENTRECOTTE DE VEDELLA ANDORRANA\nRELLOM DE VEDELLA ANDORRANA de vedella Andorrana\n“CHULETÓN” DE VEDELLA ANDORRANA (1 kg.)\nCarnes acompanyades amb verduretes saltejades i patates “de pobre”\nARRÒS CALDÓS DE MATANCES EIVISSENC\nARRÒS CEC DE PEIX I MARISC\nARRÒS CALDÓS CEC DE PEIX I MARISC\nARRÒS DE LLAMÀNTOL, RAP I SÈPIA\nARRÒS CALDÓS DE LLAMÀNTOL, RAP I SÈPIA\namb pa d’algues i salmó fumat\nHAMBURGUESA DE VEDELLA ANDORRANA\namb ceba caramelitzada\nFORMATGE DE LA CERDANYA I PANXETA FUMADA\n(Opcional: salsa “romesco”)\n“ALL I OLI”, PA I OLIVES\nsaltejats amb all\nAMANIDA CALA BASSA\namb espàrrecs, tonyina, anxoves i ou dur\nde formatge de cabra pinyons i bacó fregit\namb pernil ibèric i ous trencats\nTOMÀQUET AMB MOZARELLA DE BUFALA\ni oli d’alfàbrega\n“BULLIT” DE PEIX\namb salsa de “allioli” i safrà amb el seu arròs a banda ( min. 2 persones )\nLLAMÀNTOL AMB ALLADA\na la bilbaina o planxa\nPESCAT DEL DIA\nal forn o planxa (1 kg. recomanat per a 2 persones)\nSopes y Pastes\nSOPA DE MARISC I PESCAT\nde “Sofrit Pagès” Eivissenc\nTAGLIATELLE “FRUTTI VAIG DONAR MARE”\nNUGGETS DE LLUÇ\nTAGLIATELLE AMB TOMÀQUET\n(brownie de nous i castanyes amb “Crème Brûlèe”)\namb gelat de caramel\nASSORTIT DE POSTRES EIVISSENQUES\n(Flaó, Greixonera, herbes Eivissenques)\nLLESCA AMB OU CARAMELITZADA\namb sorbet de mango


L'Ajuntament de l'Ampolla desmenteix una notícia falsa sobre la suposada vacunació de l'alcalde i el seu fill » Ajuntament de l'Ampolla\nL'Ajuntament de l'Ampolla desmenteix una notícia f...\n"El alcalde de L'Ampolla (Tarragona) y su hijo primógenito reciben la vacuna en una residencia para 'aprovecharla'. El miembro del Gobierno municipal se sumó a la campaña de vacunación de la residencia de ancianos municipal La Onada".\nÉs la notícia falsa que ha fet córrer un ciutadà de l'Ampolla a través del WhatsApp per fer una broma. El veí de l'Ampolla, quan s'ha adonat de la transcendència de l'ocurrència, s'ha posat en contacte amb l'alcalde per transmetre les seves disculpes.\nL'Ajuntament lamenta aquesta situació i més encara sobre un tema tan sensible com la vacunació contra la Covid-19.\nEs demana a tots els ampolleros i ampollores que siguin molt prudents a l'hora de difondre informacions que no surten de fonts oficials o de mitjans de comunicació, així com de fer-ne extensiva la seva reproducció.\nVols veure la teva il·lustració publicada a la pròxima edició de la 'Marinada'? MARÇ 2020\nEl trencament d'una canonada d'aigua a l'Ampolla arrossega diversos vehicles estacionats GEN. 2020


Bernat Joan i Marí. | 28/11/2018\nSembla que els partits europeus, igual com això que algú ha batejat com superlliga europea de futbol, hauran d’esperar. L’espera d’ambudes coses, encara que pugui parèixer que no hi ha relació entre elles, respon a un mateix tipus de dinàmica, i, ai las!, al mateix tipus d’esperit. Crec, ben sincerament, que encara haurà d’esperar més la consecució d’un Comitè Olímpic Europeu, malgrat que qui signa ja va proposar-lo a l’Eurocambra l’any 2004.\nEn aquell moment de no nacionalisme, el rebuig de fer un Comitè Olímpic Europeu, aprofitant els Jocs d’Atenes, va ser unànim. Ni un sol estat membre va mostrar-se a favor d’acabar amb la divisió olímpica dels europeus i d’optar per un comitè que unís tots els nostres esportistes en un gran equip comú.\nLa manca de partits europeus només ve a demostrar la manca de confiança que hi ha, en amplis sectors de la nostra societat, en relació a la construcció europea. Pels passadissos del Parlament europeu corre la brama, des de fa molts anys, que el nacionalisme cau malament, que tractar qüestions estrictament nacionals està molt mal vist i que molt majoritàriament treballen per la construcció d’un projecte comú. Però, a la pràctica, les coses no funcionen d’aquesta manera. Moltes vegades es produeixen aliances entre representants dels diferents estats (en casos de diputats que no actuen com a membres d’un determinat corrent polític, sinó d’un determinat estat membre). És a dir, sovent es fa, a la pràctica, allò que s’intenta desmentir a l’hora d’articular la teoria.\nI, en general, tots els partits polítics tant dels estats membres com, també sovent, de les nacions sense estat, dels estats federals o de les comunitats autònomes, se senten còmodes amb el fet que els partits europeus ho siguin només nominalment, i amb el fet, per tant, que no puguin sorgir partits europeus amb un autèntic potencial independent dels partits articulats a d’altres nivells.\nFa anys que milit a l’Aliança Lliure Europea (ALE) i sé les dificultats que hi ha per aconseguir que algun dia el nostre partit europeu sigui alguna cosa més que la suma dels partits de les nacions sense estat, les “regions constitucionals” i les minories nacionals d’arreu del continent europeu i illes adjacents. Com que el partit europeu respon a una suma de partits, ben sovent cadascun d’aquests partits es troba més immers en la dinàmica específica del lloc on s’ha format i treballa que no en la dinàmica d’aconseguir una autèntica dimensió europea per als nostres propòsits. I això que l’ALE es troba entre els partits que tenen més clar l’europeisme i que mostren més convenciment a l’hora de treballar per aconseguir la unitat d’Europa i el projecte polític dels Estats Units d’Europa (projecte del qual, per cert, tots els partits estatals fan grans esforços per ni tan sols esmentar-lo mai).\nL’intent de Iannis Varoufakis i Jeremy Corbyn de constituir un partit europeu ha derivat, sense que en pretengui fer una valoració negativa, més en la concreció d’una mena d’internacional democràtica, en un moment en què, certament, la democràcia, a Europa, es troba amenaçada pels populismes de diversa casta i condició. No podem deixar Europa a mercè de l’extrema dreta. No podem deixar Europa a mercè d’aquells que ni volen construir la unitat política d’Europa ni, en el fons, creuen en la idea d’una Europa que transcendeixi els estats. I que, per tant, tampoc no estan disposats a cedir-hi cap grau significatiu de “sobirania nacional”.\nCertament, en temps d’emergència democràtica, s’entén que hi hagi veus que maldin per la coordinació dels partits europeus inequívocament democràtics. Però pens que hauríem de tenir ambició per anar una mica més enllà, decidint amb fermesa i energia construir autèntics partits europeus, que no se supeditin a les dinàmiques estatals, nacionals o regionals.\nCom pens que seria molt atractiva una lliga de futbol europea, amb els quinze o setze millors equips del continent, o un comitè olímpic europeu que pogués competir amb els Estats Units, Rússia o la Xina, o un exèrcit paneuropeu que pogués defensar-nos d’amenaces exteriors i treballar per col·laborar a construir la pau al món.


Comunicat en relació a la suspensió del XVIIè Aplec de la Tartana – Amics d'El Prat\nComunicat en relació a la suspensió del XVIIè Aplec de la Tartana\nDes d’Amics d’El Prat emetem un comunicat aclarint els motius que ens van dur a suspendre l’Aplec de la Tartana.\nComunicat d’Amics d’El Prat en relació a la suspensió del XVIIè Aplec de la Tartana del dia 21 d’octubre de 2012\nCom tots bé sabeu, l’edició XVII de l’Aplec de la Tartana que s’havia de celebrar el passat diumenge 21 d’octubre, es va suspendre per motius meteorològics. La suspensió d’un acte d’aquestes característiques és una decisió complexa i dolorosa doncs sabem del cert la il·lusió que fa a la gent aquesta trobada i la feinada que hi ha en la seva preparació.\nLa suspensió de l’acte, es va decidir a primera hora del mateix diumenge 21 d’octubre, després de caure una no gens menyspreable quantitat de precipitació en el nostre municipi. Aquest fet, sumat a les pluges caigudes amb anterioritat va suposar que l’exterior de la Granja La Ricarda, espai on estava previst desenvolupar la majoria de les activitats de l’Aplec –ballada de sardanes, actuacions dels grups de cultura popular i tradicional, actuació de les colles geganteres, dinar de germanor i cantada d’havaneres – resultés del tot impracticable, amb una important acumulació d’aigua i fang.\nPrendre la decisió de suspendre el XVII Aplec de la Tartana, us podem ben assegurar que no va ser una decisió fàcil, i menys desprès de tenir-ho tot a punt per a la seva celebració, però estem convençuts que va ser, donades les circumstàncies, el millor que es podia fer en aquell moment.\nLa realització i organització d’un acte d’aquestes característiques i envergadura ens suposa un gran esforç, i no només a nivell econòmic; s’impliquen altres entitats i col·lectius, circumstància aquesta que no fa possible trobar-li nova cabuda a les diferents agendes d’activitats. És per aquest motiu que no ens és possible tornar a convocar l’Aplec de la Tartana enguany.\nVolem agrair les mostres de comprensió i col·laboració rebudes des de l’Ajuntament del Prat, les diferents entitats i persones col·laboradores i participants; així mateix, lamentem profundament aquells perjudicis que la nostra decisió hagin pogut ocasionar i recordem, a tots aquells que ja havíeu adquirit el tiquet pel dinar, que us serà retornat el seu import prèvia presentació del mateix. Els reembossaments es faran a la seu d’Amics d’El Prat (Arús, 6) de dilluns a divendres de 17 h. a 20 h.\nEtiquetat a:Ajuntament del Prat de Llobregat Amics d'El Prat Aplec de la Tartana\nAmics d'El Prat 26 octubre 2012 26 octubre 2012 Notícies Sense comentaris\n← Se suspèn l’Aplec de la Tartana per la pluja\nObrim la llista de candidats als premis d’Amics d’El Prat 2012 →


Temporal: El Ter es desborda a Girona, 20 carreteres i 5 línies ferroviàries tallades, 11.154 trucades al 112 i es busquen a 2 desapareguts – l'actualitat.cat\n[ 11 de septiembre de 2020 ] L’Audiència Nacional condemna a 133 anys de presó un excoronel d’El Salvador per la matança de cinc jesuïtes el 1989\tJustícia.\n[ 11 de septiembre de 2020 ] Decomissen 14.000 articles falsificats de marques de luxe en sis registres a locals comercials a la Jonquera\tGuàrdia Civil.\n[ 11 de septiembre de 2020 ] Catalunya suma 1.215 nous casos confirmats per PCR i 4 morts amb risc de rebrot a la baixa\tSanitat i Salut\n[ 11 de septiembre de 2020 ] Diversos actes vandàlics provoquen talls de circulació de l’AVE entre Girona i Figueres i a la R11\tTrens\n[ 10 de septiembre de 2020 ] El Constitucional preveu mantenir vigent l’ordre de detenció de Puigdemont a Espanya\tJustícia.\nTemporal: El Ter es desborda a Girona, 20 carreteres i 5 línies ferroviàries tallades, 11.154 trucades al 112 i es busquen a 2 desapareguts\n22 de enero de 2020 Redacció\nEl conseller d'Interior, Miquel Buch, aten els mitjans a Girona. / Xavier Pi\nEl riu Ter s’ha desbordat a Girona, a la zona del Pont Major, i hi ha cinc rius o rieres més en nivell de perill: el Tordera, la Riera Major (Viladrau, Sant Sadurní d’Osormort, Vilanova de Sau), el Daró, l’Onyar i la Riera d’Osor. A més, també estan en situació d’alerta el tram baix del Llobregat, el Fluvià i el Gurri. Protecció Civil demana no apropar-se a les lleres i evitar desplaçaments interurbans entre municipis com ara Montseny, Fogars de Montclús, Sant Pere de Vilamajor, Sant Esteve de Palautordera, Santa Maria de Palautordera, Gualba, Sant Celoni, Sant Feliu de Buixalleu, Fogars de la Selva, Hostalric, Massanes, Fogars de la Selva, Maçanet de la Selva, Fogars de la Selva, Tordera, Palafolls, Blanes i Malgrat de Mar.\n11.154 trucades al 112\nEl telèfon d’emergències 112 ha rebut fins a les 8 del matí 11.154 trucades a causa del temporal, la majoria des de l’àrea metropolitana. El Barcelonès concentra un terç dels avisos, el 29,8%, i el Baix Llobregat un 13,2%. Per darrere se situa el Maresme, amb un 11,3%, i el Vallès Occidental, amb un 10,8%. Per municipis, s’han registrat 2.258 trucades des de Barcelona (20,2%), 501 des de Badalona (4,4%) i 446 des de Mataró (4%).\nEl Servei Català de Trànsit ha informat que hi ha nou vies tallades total o parcialment a causa del temporal Gloria. L’AP-7 està tallada a Hostalric en sentit nord per inundacions i es fan desviaments per la sortida 12b (la Roca) cap a la C-60. Està tallada la sortida 10 a Hostalric en els dos sentits. També estan tallades les carreteres entre el municipi i Tordera, la GI-512 i la BV-5122. D’altra banda, no es pot circular per la C-25 a Sant Sadurní d’Osormort per bassals i a Arbúcies per esllavissades. La C-32 està tallada a Castelldefels en sentit sud per inundacions i es fan desviaments per la calçada lateral. En sentit Barcelona només hi ha un carril obert. A la C-61 es dona pas alternatiu per inundacions a Arenys de Munt. A la C-55 es dona pas alternatiu per despreniments a Cardona.\nLa C-153 està tallada per inundacions a Gurb. També ho està la B-500 a Sant Fost de Campsentelles.\nPer inundacions o obstacles a la via estan tallades l’N-420 a Gandesa, la C-12 i la T-301 a Tortosa, la T-202 a Nou de Gaià, la T-734 a Marçà, la TV-3031 a Tivissa, la TP-3311 a Galera, la TV-3301 a Bot i la TV-331 i la TV-3314 a Ulldecona.\nÉs necessari utilitzar cadenes a l’N-260 a Ribes de Freser, a la C-38 a Molló, a la GI-501 a Agullana, a la GIV-4016 a Planoles, a la GIV-5201 a Viladrau, a la C-28 al Port de la Bonaigua, la C-142b al Pla de Beret, i a l’N-260 a Soriguera i a Bellver de Cerdanya.\nLínies ferroviàries interrompudes\nCinc línies ferroviàries estan interrompudes pels efectes del temporal Gloria. El servei de la línia R1 està interromput entre Arenys i Maçanet. Entre d’altres motius, el riu Tordera ha malmès de forma important el pont que comunica Malgrat i Blanes. A més, els trens circulen per via única entre el Masnou i Mataró. El servei està suspès en les línies RG1 i R11. A l’R2 Nord hi ha retards importants per una esllavissada a Cardedeu i arbres propers a la zona de vies. A l’R3 només es presta servei entre la Garriga i Barcelona. Els trens no circulen cap a Puigcerdà per acumulació d’aigua, arbres sobre la via i esllavissades. L’R15 també està tallada entre Reus i Móra per caiguda d’arbres.\nEls equips d’emergències busquen dues persones desaparegudes relacionades amb el temporal Gloria de les últimes hores. A Palamós (Baix Empordà), una persona hauria caigut a l’aigua al port mentre intentava amarrar un vaixell. L’avís és de les 23.40 hores. A més, els Bombers també busquen un home d’uns 80 anys que va sortir a passejar a Begues (Baix Llobregat) i que no va tornar. En aquest últim cas, durant la nit s’ha fet recerca amb set dotacions, també amb unitats del grup especial GRAE.\nUna dotzena de detinguts a Catalunya per falsificar targetes de residència de ciutadans indis i paquistanís\n11 de agosto de 2020 Redacció\nLa Policia Nacional, amb la col·laboració de EUROPOL, ha desarticulat una organització dedicada a tramitar i proporcionar de manera fraudulenta targetes de residència de familiar de ciutadà de la Unió Europea a immigrants d’origen indi […segueix llegint]\nLes funeràries registren 100 nous morts per coronavirus a Catalunya i eleven la xifra global a 10.311\nEl total de morts per coronavirus registrats per les funeràries arriba als 10.311, amb 100 noves defuncions aquest dijous, segons Salut. Són 38 menys que l’últim increment. Fins ara s’han detectat 55.137 positius i n’hi […segueix llegint]\nFlash: El Ministeri de Sanitat autoritza el primer assaig clínic a Espanya d’una vacuna contra el coronavirus\n28 de agosto de 2020 Redacció\nL’Agència Espanyola del Medicament ha autoritzat el primer assaig clínic a l’Estat espanyol d’una vacuna contra el coronavirus. Es tracta d’un assaig amb humans -de fase 2- de la vacuna de la farmacèutica belga Janssen. […segueix llegint]\nL’Audiència Nacional condemna a 133 anys de presó un excoronel d’El Salvador per la matança de cinc jesuïtes el 1989\nCatalunya suma 1.215 nous casos confirmats per PCR i 4 morts amb risc de rebrot a la baixa\nDiversos actes vandàlics provoquen talls de circulació de l’AVE entre Girona i Figueres i a la R11\nEl Constitucional preveu mantenir vigent l’ordre de detenció de Puigdemont a Espanya


Encontre amb Raimund Hoghe | La Porta BCN\nEncontre amb Raimund Hoghe\nObra i trajectòria\nConversa amb el creador alemany al voltant de la seva tasca escènica, la seva relació amb el cos, el ritual i la memòria, acompanyada de projeccions de fragments de les seves obres. Aquest encontre amb Raimund és un apropament i contextualització del seu particular univers, previ a la presentació al Mercat de les Flors de dos dels seus espectacles entre el 30 de novembre i el 3 de desembre.\nPier Paolo Pasolini va escriure sobre llençar el cos a la lluita. Aquestes paraules m'han portat a l'escena. Les meves altres fonts d'inspiració han estat la realitat que em rodeja, el temps en què visc, la meva memòria de la història, la gent, les imatges, les sensacions i la força i la bellesa de la música, així com la confrontació amb el propi cos, que, en el meu cas, no respon als ideals convencionals de bellesa. Veure en escena cossos que s'allunyen de la norma és important –no només en relació a la història, sinó també en relació al desenvolupament actual que condueix l'home a la condició d'objecte de disseny. En relació a l'èxit: és important poder treballar i seguir el propi camí, amb èxit o sense. Simplement faig el que he de fer.\nEn el seu primer solo, Meinwärts (1994), Raimund Hoghe se centrava en la vida i l'obra del tenor jueu José Schmidt durant els anys 40. Chambre séparée tracta de la seva infància a Alemanya, tant del miracle econòmic com de les persistents ombres que deixa el passat nazi. Another Dream s'articula al voltant del renaixement dels anys 60. El teatre-dansa de Raimund Hoghe és explícitament polític però sense descuidar la forma. En les seves peces minimalistes, la severitat ritual del teatre japonès es combina amb l'art americà de la performance, l'expressionisme alemany i el seu interès personal per l'emoció humana i l'entorn sociopolític. Breus textos anecdòtics ressalten les contradiccions del nostre temps i les petites i les grans aspiracions que mouen la humanitat. L'acció escènica es presenta sempre sota la reserva de l'abstracció, mentre l'emoció està continguda en cançons populars, acuradament seleccionades per Hoghe segons tema i època. Raimund formula els seus records de manera que els esdeveniments històrics siguin evocats com moments subjectius i essencialment privats. El seu cos, que a causa de la seva gepa no respon als cànons socials, conté en si un lloc per a tots nosaltres i les nostres memòries personals. Obre espais per als nostres records personals i afectes entre els objectes, les paraules i les cançons. Moments per a la reflexió en els quals l'humor no es troba absent.


L’Aikido és un art marcial japonès amb un ampli i interessant ventall tècnic (controls, luxacions, projeccions), una veritable física aplicada, que a més, com a bon exponent del “budo modern», cerca la resolució intel·ligent i no violenta del conflicte. D’aquesta manera, els atacs i tècniques marcials que es realitzen realment són eines d’estudi, primer del problema físic (l’agressió, l’espai/temps, la biomecànica de la tècnica) i després, si hi aprofundim, del conflicte entre les parts implicades i la resolució no violenta d’aquest.\nSi es practica amb serietat, intensitat i honestedat, les tècniques de l’Aikido poden ser eficaces davant agressions, però cal tenir present que l’Aikido no és defensa personal: el seu objectiu final no és sotmetre o doblegar a un hipotètic enemic, sinó el desenvolupament integral de l’individu. Podríem considerar l’Aikido com un mètode d’estudi del cos i la ment, que enforteix l’esperit, i com a conseqüència ajuda a fer persones íntegres i més humanes.\nEn aquest entrenament regular en Aikido, d’una hora per setmana, qualsevol persona podrà desenvolupar una pràctica d’aquest art marcial des del seu propi nivell i condició física.\nEls beneficis de la pràctica sana i regular del Aikido són tant físics- derivats de l’exercici aeròbic, com a sensitius i motors derivats de la tècnica; socials, gràcies a l’entrenament conjunt entre iguals amb semblants inquietuds, i profunds beneficis psicològics derivats del camí de creixement i superació personal que realment és el Aikido.\nAvui dia nombrosos professionals de l’esport, la psicologia i la medicina recomanen la seva pràctica.\nL'objectiu principal del Aikido és l'autoconeixement, la superació i el desenvolupament personal. No obstant això, amb la seva pràctica s'aconsegueixen objectius col·laterals tant físics com ètics. Aquests serien:\nL'ampli desenvolupament psicomotriu\nUna major flexibilitat i adaptabilitat\nMajor coneixement d'un mateix\nNocions de defensa personal\nEn aquest entrenament es plantegen:\nAquestes s’aborden com a eines d’estudi, primer del problema físic (l’agressió, l’espai/temps i biomecànica de la tècnica) i després, aprofundint-hi, del conflicte intern entre les parts implicades i la resolució no violenta d’aquest.\nEntre els seus treballs més destacats estan les seves interpretacions teatrals sota la direcció de Magda Puyo, Alex Ollé (Fausto 3.0), Marc Martínez (Super Rawal), Carol López (VOS, Last Chance, El viaje a ninguna parte, entre altres), Pau Miró (Bales i Ombres), Daniel Veronese (Mujeres soñaron caballos, Glengarry Glen Ross, Sota Teràpia), Sergi Belbel (Forasters), Carles Alfaro (McBethLadyMcBeth), Julio Manrique (Roberto Zucco), Jordi Casanovas (Una Història Catalana, Port Arthur), Josep Maria Pou (Pendre Partit), Marilia Samper (L’Alegria), Silvia Munt (Dogville) o Iván Morales (Esmorza amb mi), entre altres […]\nA qualsevol persona independentment del seu propi nivell i condició física.\nInici el 13 de abril fins el 27 de juliol i reprenent el 7 de setembre amb el mateix horari.\nDimarts de 1815h a 1930h\nPreu 200€ (preu total per a les classes d'abril a juliol de 2021) + 100€ de matrícula\nLxs alumnxs de Teatre i Consciència 1 i 2, Formació de Formadorxs i Moure i Commoure no hauran d’abonar la matrícula de 100€