El Consell Local de Comerç de Gandia aborda amb optimisme l’eixida de la crisi | Compromís més Gandia unida El Consell Local de Comerç de Gandia aborda amb optimisme l’eixida de la crisi – Compromís més Gandia unida\nEl Consell Local de Comerç de Gandia aborda amb optimisme l’eixida de la crisi\n4 de juny de 2021 per mesgandiagrup\nEl dimecres passat es va reunir, de forma telemàtica, el Consell Local de Comerç de Gandia, presidit pel regidor de Polítiques Econòmiques i Comerç, Ferran Martínez, i on participen a més dels representants dels grups municipals, les organitzacions empresarials del sector: comerç tradicional, grans superfícies, cadenes de supermercats… I d’organitzacions de consumidors i sindicats.\nEntre altres temes s’hi va tractar la pròrroga durant quatre anys més de la declaració de Zona de Gran Afluència Turística, que estableix per al Grau i la Platja l’apertura els diumenges i la flexibilitat horària dels establiments comercials durant els mesos d’estiu i Setmana Santa-Pasqua. El Consell s’hi va manifestar majoritàriament a favor. Per tant, en pròximes Juntes de Govern Local s’aprovarà la pròrroga.\nTambé s’hi va passar revista a totes les ajudes de foment i impuls econòmic posades en marxa per l’Ajuntament. Com ara les ajudes a la innovació i digitalització comercial que pràcticament estan esgotades, amb 300.000 €, beneficiant a 150-170 comerços; les tres edicions de les ajudes Parèntesi del Pla Resistir, que sumen 2,7 milions d’euros, beneficiant a aproximadament 1.200 microempreses i autònoms de la ciutat; els Xecs Consum Gandia, que finalitzen el diumenge pròxim 6 de juny, i dels quals ja s’ha gastat vora 900.000 euros a més de 351 establiments.\nD’altra banda, s’hi va informar de la intenció del departament de Polítiques Econòmiques i Comerç de reobrir Fira Mercat Gandia a l’octubre, amb un cicle de quatre fires que s’anunciarà en les pròximes setmanes.\nAltres assumptes tractats és la intenció del departament de continuar reestructurant i ampliar els mercats al carrer, com ara el de Vintage, “un èxit d’afluència i vendes”.\nTambé s’està finalitzant l’elaboració del cens d’establiments comercials de Gandia…\n“L’opinió general és que s’està superant la situació delicada que estem vivint de crisi econòmica com a conseqüència de la pandèmia i abordem el futur amb optimisme”, ha assegurat Martínez.


Ecometabolòmica, una nova ciencia per entendre els ecosistemes - UAB Barcelona\nEcometabolòmica, una nova ciencia per entendre els ecosistemes\n16.03.2012 Investigar - Investigadors del CREAF, del CSIC i de la UAB han publicat recentment un article a la revista Proceedings of the National Academy of Sciences on es demostra, per primer cop a la història, que la metabolòmica, a banda de ser útil en biomedicina, també es pot utilitzar en els estudis d’ecologia. Amb aquesta tècnica els ecòlegs podran entendre com funcionen internament els éssers vius d’un ecosistema i preveure com afecten els canvis ambientals als nostres espais naturals. Els experts catalans han batejat aquesta nova branca científica amb el nom d’ecometabolòmica.\nLa metabolòmica és una tècnica que permet conèixer l’activitat interna de les cèl·lules i els organismes. Científics de tot el món la utilitzen en medicina per desenvolupar medicaments, per fer seguiment de transplantaments o per millorar la nutrició. Els investigadors Albert Rivas, Jordi Sardans, Marc Estiarte i Josep Peñuelas, membres del CREAF i del CSIC, i Míriam Pérez Trujillo, de la UAB han demostrat en aquest treball que la metabolòmica és molt útil per entendre el funcionament intern dels éssers vius d’un ecosistema davant dels canvis ambientals. Fins ara s’havia observat que la sequera o els canvis de temperatura, per exemple, modificaven la composició química dels organismes vius, però no es podia explicar el motiu d’aquest fet. Ara, amb la metabolòmica això ja és possible. Ells mateixos han batejat aquesta nova branca de la ciència amb el nom d’ecometabolòmica i confien que ha d’ajudar a interpretar com utilitzen els recursos els organismes vius d’un ecosistema a l’hora de créixer, emmagatzemar nutrients, respondre a un canvi ambiental o defensar-se dels enemics.\nEn l'article els autors utilitzen l’ecometabolòmica per explicar els processos interns que duen a terme les plantes quan estan sotmeses a un estrés ambiental. Per exemple expliquen com la manca d’aigua atura el creixement de les plantes i provoca un augment del seu contingut intern de potassi, un dels components elementals de les plantes. “Amb l’ecometabolòmica podem fotografiar l’interior de les cèl·lules i veure que la planta ha tret recursos per al creixement per dedicar-los a mecanismes adreçats a retenir l’aigua al seu interior. Per fer-ho acumula grans quantitats de potassi i de metabòlits secundaris rics en carboni i pobres en nitrogen i fòsfor que l’ajuden a retenir aigua i evitar que s’evapori”, detalla el Dr. Sardans.\nPer primer cop a la història de l’ecologia, doncs, s’han aplicat a la vegada estudis metabolòmics conjuntament amb estudis dels canvis químics elementals i dels canvis ecofisiològics. Això ha d’ajudar a poder establir lleis generals i vincular els canvis als ecosistemes als canvis en la composició química elemental dels seus organismes.


Es declaren 733 nous casos de Covid-19 a Catalunya i 14 morts - Empordà\nL'Rt puja a 1,13 i el risc de rebrot a 242, amb 89 ingressats més i 7 crítics més\nACN 29.03.2021 | 10:29\nEs declaren 733 nous casos de Covid-19 a Catalunya i 14 morts ACN\nLa velocitat de propagació de la Covid-19 a Catalunya, l'Rt, puja a 1,13, dues centèsimes més, mentre que el risc de rebrot també s'incrementa, ho fa en vuit punts, fins a 242, segons el darrer balanç del Departament de Salut. En paral·lel, la incidència a 14 dies igualment puja i passa de 211,17 a 215,26.\nS'han declarat 733 nous casos confirmats per PCR o TA, amb un total 551.001. El 5,5% de les proves de la darrera setmana ha donat positiu. S'ha informat de 14 noves morts, per un total de 21.263 defuncions en tota la pandèmia. Hi ha 1.474 pacients ingressats als hospitals, 89 més, i 403 persones a l'UCI, set més que fa 24 hores.


La Guàrdia Civil intervé gairebé 200 'dàtils' d'haixix a un passatger de l'Aeroport de Palma\nActualizado 25/11/2009 16:12:56 CET\nPALMA DE MALLORCA, 25 Nov. (EUROPA PRESS) -\nLa Guàrdia Civil va intervenir durant ahir al matí dimarts un total de 199 'dàtils' d'haixix, amb un però total de 1.276 grams, a un passatger de l'Aeroport de Palma, ara detingut i acusat d'un presumpte delicte contra la salut pública, segons ha informat l'Institut armat en un comunicat difós avui.\nEn el mateix, especifica que l'arrestat és un súbdit marroquí, identitat del qual correspon a les sigles M.S. i que compte 31 anys, que acaba d'arribar a la terminal i al qual se li ha fet una radiografia abdominal, en què es van poder capturar "cossos estranys", que han resultat ser els característics 'dàtils' de droga.\nA continuació, els agents van traslladar al detingut fins a l'Hospital de Son Dureta, on va quedar ingressat fins que va expulsar els gairebé 200 embolcalls, amb un pes de gairebé 1,3 quilograms. I, després, serà posat a disposició judicial.


Font Belau – Pàgina 5 – Since 1889\nUn Sant Valentí de postal\nAquest Sant Valentí serà de postal, perquè t’encantarà la promoció especial que Font Belau ha dissenyat per la celebració del Dia dels Enamorats.\nEn qualsevol de les compres que facis en rellotges, articles de plata o de bijuteria, obtindràs un 10% de descompte i la possibilitat de personalitzar el teu regal amb un gravat gratuït.\nVisita Font Belau aquests dies i coneixeràs moltes propostes per acompanyar un T’ESTIMO, TE QUIERO, I LOVE YOU, JE T’AIME, TI AMO…\nFont Belau us desitja un Nadal joiós, ple de tot allò que més es valora: la felicitat, la salut, l’amor, la família, l’amistat i les tradicions.\nLes festes de Nadal són moments únics de trobada i d’il·lusió. I Font Belau us proposa petits però grans regals per aquestes ocasions tan màgiques. Des de detalls a preus molt econòmics, fins a peces de joieria i rellotgeria per a lluïr tota la vida i obsequiar a la persona que més s’estima.\nGaudiu d’unes bones festes, i no us oblideu d’alimentar bé el Tió perquè us cagui forces llaminadures i sorpreses aquest Nadal!


La pesca, aquell esport\nAcabada i recontra-acabada la temporada, ara és moment de tornar a començar el brico que haviem deixat a mig fer quan va començar el bon temps, el temps de gaudir del mar. Hem desmuntat completament l'interior de la cabina i ens hem endut a casa tots els estris. Només en queda la carcassa :-D\nL'oli de teca no ha aguantat la calor de l'estiu, la sal i la llum del sol. Els complements que vaig muntar dins la cabina, tampoc han suportat l'humitat, malgrat l'epoxy que vaig utilitzar. I moltes millores que tenia al cap, no he trobat mai moment de portar-les a la pràctica.\nÉs hora doncs, de tornar a fer de pintor, d'electricista, de fuster i del que calgui. Però espero que no s'allargui gaire més, perquè cansa molt aquest anar i venir de Mollet a Palamós per a imprimar una peça, esperar que sequi, pulir i donar una mà, esperar que sequi, donar una altra mà, esperar que sequi... I l'inacabable prova-i-error amb les coles: enganxa, espera que sequi, prova (no aguanta!), arranca i puleix, prova una altra cola, espera que sequi, prova si aguanta...\nI, per fi, tenim la terrible corrossió, que obliga a comprar sempre inox d'alta qualitat (la qual cosa vol dir pagar una barbaritat per un miserable grillet) en botigues especialitzades que no es troben a qualsevol poble. Això es tradueix en un altra anar i venir: comprovar el calibre, anar a la botiga abans no tanquin, tornar a la barca a comprovar que és la peça correcte... i, sovint, tornar a la botiga a canviar-la... suposant que no hagin tancat o que l'hagin esgotat. En aquest cas, una trista bombeta o un modest cargol poden convertir-se en un suplici que atura les feines que venien a continuació.\nPerò, com diuen a Espanya, "sarna con gusto no pica". M'agrada patir per aquestes coses intrascendents, que voleu que us digui. Hi ha barcos que no es modifiquen per a res i els seus propietaris deuen viure ben feliços. Jo em sento incapaç de deixar la barca tal com me la vàren donar. Necessito modificar-la!\nII Quedada de pescadors\nDues lluernes de quasi 1 kg. uns quants penegals i altres peces, així com un bon plat de botifarra és el resultat d'aquest segon matí a bord del Blau Marlín.\nVam enfilar a les 8 del matí cap al canó de Tamariu, on vam provar diverses marques de fins a 400m, amb els carrets elèctris d'en Josep "Gemar" i en Jacint "Jaccod".\nEl resultat inicial va ser un xic minso, així que, després de la magnífica botifarrada amb que ens va obsequiar en Josep, vam seguir provant diverses tècniques i llocs. A finals del matí, l'Ignasi "Bernau" i en Jacint van pujar quasi al mateix temps dues lluernes precioses.\nUn bon vermut al bar del Port Marina va ser la cirereta d'aquesta inoblidable jornada.\nProfunditat: fins a 400 m.\nHora: de les 8h a les 14h\nTècnica: jigging i jigging de fons\nEsquer: jigs amb metralletes\nPes peça més gran: 900gr\nReserva marítima: quedarem ben fotuts\nSembla ser que la Confraria de Pescadors de Palamós vol el mar per a ells sols. La resta de mortals els molestem. Han proposat al Ministeri de Medi Ambient (i el Ministeri ha acceptat) la creació d'una reserva de pesca "per a garantir el futur de les captures" de la flota palamosina perquè, segons opinen, els submarinistes i les embarcacions d'esbarjo sobreexplotem els recursos marins i som els únics culpables de la manca de peixos. Quina barbaritat! Al port hi ha una cinquantena d'embarcacions de la llista setena (tècnicament recreatius, doncs, malgrat que es tracti de pescadors jubilats), que calen palangres de 1500 hams o tresmalls quilomètrics, capturen diàriament uns quants quilos de peix per barco i, a més, comercialitzen aquestes captures amb la tolerància de la mateixa Confraria.\nI és aquesta mateixa entitat, tan tolerant quan li convé, qui afirma que nosaltres, els recreatius menys privilegiats, que tenim restringits el número d'hams per pescador a 2 (dos!!), que sortim a navegar com a màxim un o dos cops per setmana i que, en molts molts casos, practiquem la pesca sense mort... afirmen, deia, que nosaltres sobreexplotem els recursos marins. Quin cinisme!\nEl que en principi semblava una idea que tothom veia amb bons ulls (la creació d'una reserva integral en l'àmbit concret de les illes Formigues), s'ha acabat convertint en un malson per a tots els propietaris d'embarcacions i navegants en general, submarinistes i empresaris del submarinisme, comerciants del món de la nàutica i de la pesca, mecànics i astillers, restauradors i resta d'empresaris turístics, clubs nàutics i clubs de vela i, en general, per a totes aquelles persones que venen a la Costa Brava per a gaudir del mar. Pel que es veu, cap dels responsables s'adona de l'immens impacte social i econòmic que pot tenir una reserva de les dimensions que es proposa: des del cap de Sant Sebastià, fins al terme de Platja d'Aro, incloent les badies de Calella, Llafranc, Castell, La Fosca, Palamós i Sant Antoni de Calonge.\nLes restriccions que comporta una reserva d'aquesta mena, si prenem els exemples de les illes Columbretes, a Castelló, o de cala Ratjada, a Mallorca (exemples posats sobre la taula pel propi Ministeri), ens impedirà navegar a més de 3 nusos (al ralentí, per entendre'ns), fondejar, practicar submarinisme, practicar esquí nàutic o pescar. Però els exemples de Columbretes i Cala Ratjada no són extapolables: no ténen 50.000 habitants com té la zona Palafrugell-Montras-Palamós-Calonge, no ténen la indústria nàutica i turística que té la Costa Brava. Tanmateix, la llei orgànica que regula les reserves marines, és la mateixa en tots els casos, per tant, les restriccions seran exactament les mateixes, malgrat que a la Confraria els hàgin promès que no. I les restriccions afectaran per igual als recreatius de cap de setmana, que als jubilats de la Catifa, malgrat que ara els prometin el contrari. La llei orgànica que regula les reserves no es pot personalitzar a gust de cadascú.\nTal com passa a Columbretes o Cala Ratjada, a casa nostra tampoc no es podrà pescar al port amb una simple canya, ni es podrà sortir cada vespre al calamar com s'ha fet durant generacions, ni a fer musclos o oriços... i els jubilats fins ara tolerats per la Confraria (i suposats beneficiaris de la reserva) no podran seguir calant els seus palangres.\nLa ciutadania, òbviament desinformada, sent parlar de la reserva i pensa innocentment que es tracta d'un Parc Natural com el de les illes Medes. Creu que es tracta de preservar la natura, el paisatge, els peixos en perill o la transparència del mar. Però, repeteixo un cop més, del que ara estem parlant és d'una Reserva Marina d'Interès Pesquer per a "garantir una activitat pesquera sostenible en el futur" [veure enllaç]. Del que ara estem parlant, doncs, és de convertir el nostre mar en una zona industrial d'accés privat i de crear un immens viver d'al·levins per a garantir la capacitat de captura de la flota palamosina.\nLa ciutadania, però també les institucions catalanes, no s'adonen de la imposició que representa que el Ministeri dicti des de Madrid quins han de ser els usos del nostre litoral. La ciutadania, però també els Ajuntaments, no s'adonen dels llocs de treball que es perdran quan les 1500 embarcacions d'esbarjo que hi ha dins els límits de la reserva, hagin de marxar, vendre's o desballestar-se, i quan ja no els surtin els números a les empreses de busseig o als mecànics del port.\nI la ciutadania pensa també que amb aquesta reserva es vol protegir la indústria pesquera, però el projecte no afecta les embarcacions d'arrossegament (autèntica columna vertebral de la indústria pesquera) sinó poc més d'una dotzena d'embarcacions: les que es dediquen al palangre o al tresmall de forma legal i estan censades a la Confraria sota llista cinquena. Així, doncs, podem afirmar que es causarà un perjudici enorme a centenars de persones dels sectors que abans esmentava, tan sols per a preservar la capacitat de captura d'una dotzena d'embarcacions.\nSembla increïble, no?\nEls sectors de la nàutica, la pesca recreativa, la vela, el submarinisme, el turisme i el comerç en general des de Begur fins a Sant Feliu s'han unit recentment en una plataforma anomenada Fòrum Social del Litoral Gironí. Una agrupació que afirma no estar en contra d'una reserva, ni contra l'ecologisme. Comprenen que cal regular l'accés al mar, especialment en temporada d'estiu, així com l'accés als recursos marins. Acceptarien taxes, llicències, vedes, zones de reserva integral i algunes limitacions assenyades, però mai l'expulsió d'un mar que no és propietat de ningú sinó que, segons la Constitució Espanyola, és un bé públic d'interès comú.\nCreen un fòrum per seguir el projecte de reserva marina\nNeix una plataforma en defensa de l´interés econòmic-recreatiu\nL´Estat anuncia la reserva pesquera de les Formigues per d´aquí a un any i mig\nNova amenaça a la pesca recreativa (comunicat 5)\nL'opinió d'un altre blogaire que s'estima el mar\nA mida que passen els dies, van sorgint novetats referent al temporal de llevant de Sant Esteve. Penso que els mitjans de comunicació no s'han fet prou ressò dels seus efectes, doncs, més enllà de les espectaculars fotos d'embarcacions embarrancades, o de les imatges del ferry anant a la deriva des de Palamós fins a la costa del Maresme, a la xarxa trobo centenars d'imatges impressionants mostrant destrosses a molts llocs de la Costa Brava que no han estat reflectides en els mitjans.\nA Tamariu, per posar un exemple proper, les onades (i les barques!) van entrar dins els primers habitatges. A Calella es van tombar diversos arbres del camí de ronda. A Palamós, no només es vàren enfonsar embarcacions, sinó que també vàren caure a l'aigua dos vehicles (un d'ells, amb el "tripulant" a dins). A l'Estartit vàren morir molts peixos de talla gran. A Blanes, a Lloret, a Tossa, a l'Escala... a tot arreu hi ha imatges i anècdotes que ni els més vells havíen viscut mai. El temporal va estar, doncs, històric, i sense precedents coneguts.\nLa nostra barca, per sort, estava a redòs. A la passarel·la només patim els vents de ponent. Però em fa mal el cor veure aquestes barques de fusta, amb 50 o 70 anys de navegació a l'esquena, estavellades contra les roques. I també em dóna molt que pensar el fet que aquell ferry trenqués els amarratges: em sembla que ampliaré el calibre dels caps del nostre amarrament. Semblen segurs, però...\nAquestes fotos estan preses pel meu mecànic, en Martí Gómez, que va estar a punt de patir un desastre en el seu taller, i també ha suportat uns quants desperfectes a la seva barraca de S'Alguer.\nMés bonítols. I ja van 20.\nSegueix la ratxa de bonítols i, amb aquests, arribem a la vintena aquesta temporada. Dissabte vam sortir una estona i, en 2 hores, vam pujar tres bonítols de més d'1 kilo. Les moles de peix són ben a prop de les roques, cosa que indica que encara desoven. Estan tant a prop de la costa, que no puc badar si no volem embarrancar o perdre les línies d'una enrocada.\nUna de les picades va ser un doblet que ens ho va fer passar molt bé. Ens vam emocionar pensant que estavem pujant una peça grossa, però eren dos animals kileros agafats a una mateixa línia de plomes, lluitant cada un per la seva banda :-D.\nTenim tant de peix a la nevera que hem decidir no portar-ne més a casa: els tornem al mar per a que segueixin creixent. Qui ens havia de dir a nosaltres només un any abans, quan érem uns humils pescadors d'humils julivies, que acabariem tornant a l'aigua peixos de més d'1 kilo? Beneït sigui Neptú, per Tutatis!\nLloc: sota el far de Palamós\nProfunditat: 0 m.\nVelocitat: 4 nusos\nHora: 18h aprox.\nEsquer: metralleta de plomes\nPes peça més gran: 1.300gr\n6 hores de pesca = 1 cap roig\nAhir va costar de pujar un peix. Molt temps d'espera, moltes milles de cerca (si més no per a la nostra modesta embarcació), poques gavines i poques embarcacions, però nosaltres no vam deixar d'insistir. Vam arribar fins més enllà de Tamariu i vam tornar de fosc amb una única clavada, encara que aquesta va merèixer la pena: un cap roig de mig kilo que va pujar en Pol.\nTemp. aigua: 17ºC\nHora: 17h aprox.h\nAhir vaig sortir una estona. Poca, perquè tenia que tornar a casa aviat. Hi havia força activitat d'ocells al voltant de la Llosa i vaig clavar una bacoreta en només mitja hora de cacera.\nLloc: voltants de la Llosa.\nPes: 1700gr. aprox.\nLlampugues i bonítols\nAhir al matí va ser espectacular veure les llampugues saltant fora de l'aigua, a pocs metres de la línia de costa. Una escena preciosa de la qual en va resultar una clavada i dues picades perdudes. La primera llampuga de la temporada... i encara són petites! Comença el festival?\nVelocitat: 3,5 nusos\nHora: sobre les 13h\nPes: 1800gr. aprox.\nA la tarda no vam aconseguir veure més llampugues, però, en arribar sota el far de Sant Sebastià, vam veure molt moviment de gavines i un bullidor impressionant, amb els bonítols saltant. Vam llençar un jig i, al cap d'1 o 2 segons, ZAS!! una clavada sensacional que va blincar la canya (canya nova, per cert) a base de bé. Emoció (ostres, que gros!!), nervis (ai, que trencarà el fil!) i sorpresa final en comprovar que acabavem de pujar a bord el que esdevé, fins ara, el nostre rècord: un bonítol de més de 3 kg.\nMés tard, ja de nit, vam provar el calamar una estona. En Pol en va pujar un, però estavem cansats i vam tornar cap a casa.\nLloc: sota el far de Sant Sebastià\nHora: 17h aprox.\nQuedada de pescadors\nDissabte vam organitzar una quedada entre 4 patrons que ens coneixiem només del fòrum Pescamediterráneo.\nVam trobar-nos a Palamós a les 7 del matí: primeres encaixades de mans, un cafè ràpit i... cap a mar! La famosa "llevantada" que tots els pronòstics havien promès i que havien amenaçat tota la setmana en aixafar-nos el dia, va resultar un no-res. El barco de l'Ignasi, el "Blau Marlin", un maravellós Antares d'11 metres i 500CV de potència, ens va captivar a tots: a banda de bonic, va resultar còmode per a pescar i va navegar impecablement durant tot el matí, amb una estabilitat envejable (els que anem amb llaüt, no sabem què és això de poder pescar d'empeus).\nAl cap de només 5 minuts, quan encara no havíem decidit el rumb, les plumes d'en Josep que havíem tirat a l'aigua ja estaven "fent mal": un primer bonítol. Però, en arribar a l'illa, el festival va ser fenomenal: en un parell d'hores vam treure 12 peces més amb qualsevol tècnica que provavem: al curri, al jigging o a l'spinning. També vam trencar línies un parell de vegades per l'atac probable d'uns espets de certa envergadura. A banda de veure literalment els bonítols saltant sobre l'aigua, vam rebre també la visita de dotzenes de gavines i d'una parella de dofins, així que la quantitat de peix que devia haver-hi sota l'aigua en aquells moments havia de ser considerable. Fins i tot vam esmorzar a peu dret, amb la canya entre mans, per no perdre'ns l'espectacle i no parar de pescar :)\nCap a les 12'30, la festa va afluixar i, una horeta més tard, vam posar rumb a port, celebrant-ho amb una darrera cervesa i amb la promesa de repetir aviat l'experiència.\nEl resultat: 3 melves, 10 bonítols i l'agradable sensació d'haver-nos-ho passat de conya! :)\nLloc: voltants de les Formigues\nProfunditat: 0-5 m.\nVelocitat: 4'5 nusos\nHora: entre 8 i 12'30h\nTècnica: curri, jigging, spinning\nEsquer: majoritàriament plomes. També Rapala de 6cm i jigs diversos\nPes peça més gran: 1800gr. aprox.\nCom deia en un post anterior, l'estiu ha estat desastrós, amb una porra darrera l'altra. Però ahir vam trencar la mala sort pujant a bord 4 melves ben maques. Vam localitzar un important atac de gavines, per la banda sud de les Formigues, i les picades no es vàren fer pregar. Un matí molt divertit que ens ha tornat a carregar les piles pels propers mesos. A més, molts companys parlen de peixos espasa, tonyines i bonítols a poques milles de distància. Veurem, doncs, què ens depara aquesta tardor. De moment, això va de túnids.\nLloc: 1 milla al sud de les Formigues\nSonda: 100 m\nVelocitat: 3 nusos\nHora: entre 12 i 13h\nEsquer: vinil blanc sense plomar\nPes peça més gran: 1800gr.\nUn pegell ben maco\nUn bon pegell clavat al jigging en una roca que hem descobert mar endins.\nLloc: roca 017\nMola de peix\nMoltes sortides infructuoses des del darrer apunt al blog. Poques picades i menys clavades. Un desastre!\nAhir, però, vàrem tenir l'alegria de topar-nos amb un banc de peix en superfície, atacat per un nombrós grup de gavines. Vam passejar-hi el curri durant molta estona, però només va clavar un peixet petit encara sense identificar. I vam haver de tornar perquè la mar de llebeig començava a ser important.\nA veure si trenquem la mala ratxa!!\nSpecial Fishing WeekEnd\nAquest cap de setmana hem tingut poques clavades, però que passaran a engroixir els nostres (encara modestos) récords.\nDissabte vam sortir a donar un tomb tranquil, familiar. Vam poder veure un atac de gavines impressionant (sense cap picada) i, al cap d'una estona, un peix lluna, molt d'aprop. Tornant a port, i sota el savi i experimentat govern de la Rosa Maria (toca la respatllada, perquè sinó, no voldrà cuinar el que hem pescat ;-P ), va clavar un verat i, després, el segon espet de la temporada. Són els seus primers peixos, així que la celebració es va sentir des de l'altra punta de la badia :-D\nL'endemà, mentre la Rosa Maria i jo fèiem brico a la barca, en Pol per fi l va clavar la presa que perseguia des de feia dies: un dels peixos ballesta que darrerament campen pel port de Palamós. Una peça molt maca, de quasi un quilo. La tossuderia d'en Pol pot tenir la seva part positiva ;-)\nLloc: entrada port\nTemp. aigua: 16º\nHora: de 21'30h (primeres foscors)\nEsquer: Geologic verd\nSeguim amb la bricomania. Les fustes ja estan quasi totes rascades i vernissades, els coixins tapissats de nou, la instal.lació elèctrica refeta de cap a peus, la sonda i la ràdio instal.lades... I moltes ganes d'acabar i de disfrutar del mar sense haver de pensar en el decapant, les eines i els recanvis d'accessoris inoxidables, que estan a preu d'or!\nPROHIBIT ENRIURE'S DEL MORENO-PALETA\nAixò és el que queda de les darreres pescates ;-)\nAquesta nit, 6 surells més, una bacoreta de 750gr i un fenomenal espet de 60cm. i 1250gr. Han tardat en caure (més de 2 hores sense picades) però, en arribar a les Formigues, ha estat un festival. En un quart d'hora han caigut quasi tots i, com a cirereta, aquest espet tan xulo (que ha deixat el rapala fet una ruïna). Tots pillats al curri i quan el sol ja s'havia post.\nLloc: Est de les Formigues\nTemp. aigua: 15º\nHora: de 21 a 22h (primeres foscors)\nEsquer: vinil blanc sense plomar i Geologic groc\nPes bacoreta: 740gr.\nPes espet: 1240gr.\n5 surells 5\nEn una horeta, aquests cinc surells. Va ser divertit :) Suposo que els dies de temporal els ha deixat amb gana, perquè, a banda de ser molt agressius amb l'esquer, he vist que tenien le tripa ben buida, quan els he netejat.\nLloc: voltants de la Llosa\nSonda: 20-30 m\nHora: de 20 a 21h (posta de sol)\nPes peça més gran: 740gr.\nLa Rosa Maria s'ho ha pres seriosament i ha confeccionat aquesta estel·lada tan xula.\nVent, pluja i temporal. Aprofitem per fer dissabte. La Bufavent II va quedant al nostre gust :)\nCap de setmana impossible: garbinada molt forta, pluja, mar enfilada... Dissabte vam sortir una horeta i va caure aquesta oblada. Diumenge vam tornar a provar-ho però vam tornar a corre cuita en veure el cel amenaçant. Vam aprofitar per a fer "bricolatge naval" ;-)\nLloc: mig camí entre trencanones i la Llosa\nDimarts vam estrenar barco nou: un llaut cabinat de 5 m. Ja tocava!\nVa molt fi. Corre més que l'anterior i quasi sense soroll. Té 1 metre més d'eslora i una bona cabina amb dues lliteres. El salt qualitatiu ha estat impressionant.\nAra toca netejar i pulir la fibra, repintar les fustes, muntar-hi la sonda i la ràdio i fer-hi un xic de bricolatge per a tunejar-lo al nostre gust.\nEl primer bonítol\nVam sortir a provar el barco nou i vam aprofitar per a fer un curri. Al cap d'una estona va caure aquest animalot, que, de moment, ostenta el nostre récord particular: 2'4 kg. Va lluitar, el mal parit, però finalment vam aconseguir pujar-lo a bord.\nLloc: bocana del port\nUn cap roig... i res més\nHores de curri sense picades ni senyals a la sonda. Sembla que els peixos hagin desaparegut. Finalment vam acabar a la Llosa pescant a l'antiga: un ham, un plom i una bogueta com a esquer. Resultat: un cap roig (o rascassa) de mig kg. La forta corrent, el vent, la humitat i la manca de picades ens varen fer tornar abans de temps.\nAixò sí, varem fer la bona obra del dia: una gavina s'havia enganxat una pota en una bossa de plàstic enmig del mar :-( i la vam salvar.\nLloc: la Llosa\nTemp. aigua: 13ºC\nNo hem tingut l'oportunitat de tastar-les, però diuen que les sirenes estan molt bones. Gastronòmicament, vull dir.\nCurset de curri on-line\nCom que no podem sortir (nova avaria. Ara ha petat el motor d'arrancada) ens resignem tot veient videos. Avui, un interessant tutorial sobre curri de fons.\nEl nostre primer calamar! (i 2 kg de surells)\nCap de setmana: molt de mono, després de tants dies sense sortir, i moltes coses per estrenar que ens havia cagat el tió: sonda, canya i carret de curri, bàscula electrònica, brumejador i un munt de jigs, rapales i pajarites. Dissabte, 12 hores seguides embarcats. Diumenge, 5 hores. Es va girar garbí i vam haver de tornar.\nDesprés de 9 hores desesperants, sense picades i sense peix a la sonda, finalment van començar a caure peces. I com queien!! Vam topar-nos amb una mola de surells (o, millor dit, ells van venir sota la nostra llum) i vam pujar-ne 21, alguns d'ells agafats de dos en dos. En total, més de 2 kg. Però el que ens va fer més il·lusió va ser el nostre primer calamar, d'una mida força maca, que va quedar clavat al jig quan ja feia estona que haviem desistit de trobar-ne cap.\nLa situació va ser molt similar a la de fa uns mesos: encenem el llum, apareix el plancton i, al cap d'una estona, les agulles passejant-se tranquil·lament a ran d'aigua (quasi podiem tocar-les) i fent salts al nostre voltant (preciós!!). Més tard, els surells i les bogues, primer al fons i, després, a només 4 o 5 metres. Si ens hi haguéssim quedat més estona, segur que haguéssin aparegut els bonítols, melves i verats, com l'altra vegada. Hem de repetir la jugada.\nLloc: línia Formigues - punta de Sant Feliu\nHora: 18-20h. (foscor absoluta, sense lluna)\nTemp. aigua: 12ºC\nProfunditat: 5-25m. Sonda de 45m.\nVelocitat: a la deriva\nNinot: jigs mini (4cm) i, sobretot, metralleta de plumes + jig Yo-Zuri fluorescent.\nPes: més de 2 kg. en total.\nUna bona oblada\nAvui hem tingut la gran sort de topar-nos amb un atac de gavines. Estaven just al costat de nosaltres, així que ho hem tingut fàcil per a fer-hi un curri. Per molt que ho hem intentat, al final només ha caigut una peça, però era força maca.\nLloc: sota Margarida\nProfunditat: 2-3mts. Sonda: uns 10mts.\nVelocitat: 2 nusos\nNinot: rapala de\nNo me'n puc estar de penjar també aquesta foto: una julivia que s'ha fet un senyor embolic amb el fil i el jig. Pobreta...\n(clic a la foto per a ampliar-la)\nBuscàvem sèpies i calamars i només hem trobat pops. Quatre, per a ser exactes. I alguna aranya.\nLa barca ja està arreglada. M'han canviat el pistó i algunes peces més que no sé què són. A veure si aquesta setmana acabo de fer el bricolatge, acaben les tramuntanades i podem sortir a la mar dissabte. Tinc ganes d'anar a per sèpies. I en Pol, a per aranyes. Està clar que acabarem buscant sorra :-)\nCartografia maritima i pesquera del litoral català\nAvui he "descobert" el servidor de mapes on-line la Udg i el Museu de la Pesca: Cartografia maritima i pesquera del litoral català\nEstà realment bé, amb molta informació sobre la costa catalana.\nAhir vam anar al Saló Nàutic. Quins barcos!!\nLa idea era anar a veure d'aprop els nous models de QuickSilver, però vam acabar passant tot el dia remenant entre les ofertes dels diferents importadors de material de pesca. Vam conèixer els gerents de LA botiga de pesca de Barcelona, GameFisher, que resulta que són de Girona, i no vam poder resistir la tentació de tornar carregats de jigs, rapales i tota mena d'accessoris, juntament amb una nova canya+carret de curri, que guardarem per a auto-regalar-nos per Nadal ;-))\nAhir vaig estar al Club Nàutic el Masnou a fer les pràctiques de patró d'embarcacions. Quatre hores en un veler preciós, de 12m. d'eslora, estudiant nusos, mesures de seguretat, navegació amb brúixola, maniobres... El dia era perfecte, amb una mar com un mirall.\nEl capità era un impresentable. Sort de la seva dona, la Rosa, també capitana i una artista fent nusos, que va salvar la classe. Guai.\nAvui hem anat a Castelldefels a veure una nova barca. És molt maca, encara que m'agradaria que fos un xic més gran... Veurem què fem.\nDiuen que aquest model escora molt i és inestable. No sé...\nJa sóc patró\nAhir, examen de patró de barco. He fet 0 errades, o sigui que un 10 amb matrícula d'honor :-)\nEl proper diumenge em toca fer les pràctiques.\nSembla que hem acabat la temporada abans de temps. El motor no estava pas clavat, però el mecànic l'ha desmontat i se l'ha endut al taller. Ves a saber quan tornarà a estar operatiu... Però mirem la part positiva: després de la la reparació, el motor quedarà com nou.\nAquesta nit ha petat el motor i m'he quedat penjat a mig de mar. Era la una de la matinada, negra nit i la meva era la única embarcació a la vista. Se m'han pujat els dallonsis fins a dalt de tot. Després de rumiar què podia fer (o sigui, res), he trucat a Salvament Marítim.\nLa llanxa Salvamar s'ha presentat en cosa de mitja hora i m'ha remolcat a port. Una aventura per a recordar, encara que no li desitjo a ningú. Apa, s'ha acabat pescar des d'embarcació fins que al mecànic li sembli oportú.


Revisió dels rebels de new balance fuelcell: sabata de running ràpida i futurista - Corrent\nLa línia FuelCell del 2019 promet una millor (i més ràpida) experiència de funcionament. Hem provat la primera sabata alliberada d'aquesta nova línia de balanç, la FuelCell Rebel.\nLes sabatilles de running Apex aconsegueixen una gran atenció dels fabricants Esforçar-se per vendre productes que funcionin i puguin agafar el brunzit com a 'pròxima cosa important'. Amb la reactivació de FuelCell, New Balance pot comprovar les dues caselles.\nLa nova línia, anunciada el mes passat, inclou diversos models que es llançaran al llarg del 2019. New Balance fa que les sabates de la línia es facin afaitar mil·lisegons per als olímpics. Però també disposa de models per a corredors de treball amb una tecnologia de reducció del ritme, com a capes superiors de jacquard transpirables i escuma intermèdia de retorn d'energia.\nGearJunkie va obtenir una primera prova de la tecnologia per a aquesta revisió.\nrevisió de nemo bosses de dormir\nNew Balance FuelCell Rebel: Primeres impressions\nHe donat un cop d'ull aquest mes al primer llançament de les línies. Immediatament fora de la caixa, vaig admirar la part superior de la meva sabata FuelCell Rebel. Mireu de prop i veieu la complexitat, amb fil giratori, malla de forja i foradada i micro reforços teixits per recolzar un peu en moviment. Se senten suaus, s’ajusten molt a prop, i són còmodes, però amb una seguretat segura que no espereu des d’una consanguínia superior a un mitjon.\nLa sola exterior és estranya i d'un disseny similar similar. El seu plànol de punts llisos emet una brillantor elèctrica-indigo, i núvols de cautxú dur s’alineen en una reixeta asimètrica. L’espuma exposada dels peus de peu s’inicia a l’arc i el taló obté només una minúscula mitja lluna de goma per a la durabilitat a la part posterior. El FuelCell Rebel (130 dòlars) és només per als colpejadors de peu a peu, situant la sabata fora de l'abast per als corredors que pugen i es posen de punt en punta.\nel que és astut\nFuelCell: Desglossament de la tecnologia\nNew Balance no aporta FuelCell per a la multitud informal de 5K. New Balance va construir la línia amb els aprenentatges dels seus esportistes d'elit i dades obtingudes en un laboratori de biomecànica on les càmeres del sistema de revelació van revelar una destil·lació d'1 / 10 segons de la col·locació dels peus i del pas.\nUna convocatòria de la companyia en materials de premsa (amb una mica de lletra) és fer que els corredors siguin més ràpids (ràpidament). Suposo que la seva velocitat de 7:30 milles, podria suposar un ritme de 7:15 o 7:00 sense gaire més esforç, el que passa amb l'escuma de rebombori, les sabates de baix pes (7 unces per sabata, 9 per a homes) i una part superior que s’adapta a la mida.\nTot això inclou una sabata futurista normcore, de color blanc clar i una mica voluminós, amb el requisit “NB” brodat al lateral. Al principi, em recordaven a Yeezys.\nStar Wars escenari d'hivern\nFuncionant en el Rebel·le de FuelCell: Revisió\nPerò New Balance té un original aquí. El cor de la sabata, i el seu nom, és la seva talla intermèdia. L’escuma FuelCell és una combinació EVA especial que la companyia assegura que ha rebut el rebot més alt de qualsevol nou saldo fins ara.\nHe recopilat aproximadament 50 quilòmetres fins ara per a aquesta revisió al FuelCell Rebel. Pinging 7: 30 milles en la meva carrera d’entrenament, funciona com un producte mínim però de suport a peu de peu. És una mica difícil d’explicar, però la sabata neutra fa que el teu pas sigui més gran i també li doni un poc de coixí, tot i que encara se sent “mínim” en comparació amb la competència del meu armari.\nAfavoreix els atacs dels peus mitjans i dels peus de peu; cau al vostre taló i només indica que no és correcte. Però el Rebel·le de FuelCell no se sent gens pla ni tan dura. Té uns 6 mm de caiguda, i l’alçada de la pila, amb la seva generosa escuma d’entresola, és una mica significativa. Però, per a mi, la sabata és molt estable.\nRebot entresol, exterior\nEl rebot arreu? Sí, hi ha alguna cosa que passa amb l'escuma intermèdia de retorn d'energia de FuelCells. No es notava de manera tangible, excepte que la sabata és suau, còmoda i ràpida. Potser això és el valor del retorn de l'energia de l'EVA, que es mesura i s'assigna en part a l'escala esmentada d'1 / 10 segons.\nVaig córrer carreteres i empedrat camins aquest mes, des de sprints de 2 milles fins a dies de 8 milles amb un ritme més lent. En general, vaig agafar a la Rebelde. Al nivell superior, és còmode, ràpid i lleuger. És un entrenador impressionant, i vaig a considerar esdeveniments de fins a la longitud de la marató a la sabata.\nrevisió de micromecenatge\nQueixes? La goma exterior és molt dura i la banda de rodatge és mínima. Una vegada, en un dia humit, el peu em va caure uns centímetres sobre una franja de paviment pintat. Va ser un moment rar, però va il·lustrar l’especificitat d’aquest llenguatge: rodat només per carreteres, i principalment en dies secs. (Nota: encara no he provat la sabata sota la pluja.)\nEstúpidament, vaig provar un tram de sender al Rebel. La presa no era adequada, com era d'esperar. I després d’una secció amb una mica de terra baixa i aigua estacionada, la part superior blanca es va tacar d’un gris marró desfavorable.\nTrist veure que la part superior verge es va embrutar, vaig marxar de nou a un camí d’asfalt. Els meus mitjons feien trosseig: l’aigua d’un bassal va anar passant per la malla permeable. Vaig mirar cap endavant i vaig marcar un nou ritme; les sabates tornaven a la pista mentre marxava cap a la carretera.\nVegeu més informació sobre el FuelCell Rebel, disponible per a homes i dones, a New Balance.\nSenyalista de cuir: Com i per què es va fer


La Caixa dels Trons ~ La Mossegada\nBon dia i bon dimarts internautes. 'Abans de començar un viatge de venjança cava dues tombes', ho escrivia el filòsof xinès Confuci fa uns quants segles. Un consell que no sembla que tinguin en compte Luís Bárcenas que després d'ingressar a la presó no només ha canviat d'estratègia sinó també d'advocats, perquè ahir Miguel Bajo i Alfonso García Trallero renunciaven a defensar els seu client. La pèrdua de confiança dels lletrats vers Bárcenas i d'aquest respecte al seus defensors la podem trobar en el fet que ambdós advocats foren contractats el 2009 pel Partit Popular, quan esclatà el cas Gürtel.\nPerò es clar, la desconfiança s'ha materialitzat per les últimes revelacions fetes al diari El Mundo que, com ja és habitual, continua marcant el ritme de la política espanyola amb les seves portades que insisteixen en erosionar la imatge del govern capitanejat per Mariano Rajoy. A ningú se li escapa que aquesta estratègia no deixa de beneficiar l'expresident bigotut que s'ho mira en la distància, però no s'estalvia de posar-hi cullerada, esperant que un bon dia per ell, mal dia per la resta, les masses l'aclamin com el salvador de la Pàtria.\nPrecisament ahir, Pedro J. Ramírez entregava a l'Audiència Nacional els papers originals que Don Luis li havia confiat, on apareixen diversos assentaments en sobresous al que aleshores era ministre de José Mª Aznar, un tal Mariano Rajoy Brey. Un fet que va coincidir amb la publicació a Internet de la comptabilitat del PP de 1990 a 2011, per part del conegut grup de hackers. És ben curiós que el Partit Popular no facilités en el seu dia part d'aquesta comptabilitat perquè negava que encara existís. Ja tenia doncs raó Dolores de Cospedal quan declarava que no hi havia cap altre partit que tingués els comptes més clars i transparents. De ben segur que amb la publicació dels comptes fantasma per part d'Anonymus són més públics.\nPer tant, s'obre la caixa dels trons que ens els propers dies El Mundo anirà dosificant nou torpedes contra Rajoy amb l'aparició d'informacions i primícies sobre regals i sobresous no declarats de destacats membres de la formació conservadora i del govern d'Espanya. D'aquesta manera, no és esbojarrat pensar que si les coses segueixen el seu curs, el govern de Rajoy té els dies comptats.\nDeixem enrere aquesta mala maror i creuem l'Atlàntic fins a Brasil. Segons el dramaturg Maurice Maeterlinck 'El millor dels viatges és l'abans i el després' i sembla que el viatge del president de la Generalitat al país sud-americà hauria servit per ampliar contactes comercials. Però diumenge, en la visita a la planta que l'empresa Fluidra té al país carioca, el director general de la multinacional sabadellenca, Pere Gallart, es pronuncià obertament a favor de la Independència davant la sorpresa dels presents, tal com veiem en aquest vídeo. Un fet que comença a desmentir la idea que l'empresariat està obertament en contra del dret a decidir i corrobora les informacions del Cercle Català de Negocis (CCN). Dilluns Más es trobà en un acte amb l'ambaixador espanyol, el qual es referí a Catalunya com a 'región extraordinaria', un fet que no agradà al polític català, no per 'extraordinaria' sinó per REGIÓN, i no dubtà a rectificar-lo després per punturalitzar que Catalunya era una nació amb molts anys d'història. Mini-incident que recull el digital Diálogo Libre.\nLa darrera informació la servim en format de perles. Comencem per l'entrevista que El Gran Debate de Telecinco va fer al productor i empresari José Luis Moreno. En un moment de la conversa, l'exventríloc es referí al procés sobiranista criticant-lo amb contundència. Moreno, que sempre ha estat un dels artistes propers al PP va afirmar que 'catalans i bascos estan encantats de ser espanyols, però qui parli malament d'Espanya que el bombin'. Al final hi ha individus que acaben convertint-se en una caricatura d'ells mateixos o si més no de les seves critatures.\nI la segona perla d'avui la llegim a El Confidencial, el qual detalla alguns dels documents de la comptabilitat del PP, que com ja hem comentat penjava Anonymus. El document no té pèrdua, sobretot veien les diferents partides destinades a coses tan superflues com: Lacasitos, cotxets de nadó, llenceria, un poni, etc. En fí internautes, no m'estranya que Leticia Sabater sigui del PP, s'hi deu trobar com a casa.


Passa a disposició judicial el detingut per l'homicidi del jugador d'handbol de Llíria – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nPassa a disposició judicial el…\nEFE. La Guàrdia Civil ha posat a disposició del Jutjat d’Instrucció número 1 de Llíria al suposat autor de l’apunyalament mortal d’un home dissabte passat en aquesta localitat, han informat a EFE fonts de la Benemèrita.\nEl succés es va produir cap a les 20.50 hores de divendres al carrer de Joan Martorell d’aquesta localitat, quan un veí de la víctima es va trobar el cos sense vida de l’home, que presentava diverses punyalades al tòrax.\nLa detenció es va produir dissabte i el sospitós és un home de nacionalitat italiana i veí d’aquesta localitat.\nLa víctima tenia 56 anys i era una persona molt coneguda i arrelada al municipi, on havia estat jugador d’handbol i en la qual resideixen diversos dels seus familiars, segons van explicar fonts municipals.


El 1r Cell Cycle Film Fest descobreix el talent audiovisual de l’alumnat de secundària | FEDAC El 1r Cell Cycle Film Fest descobreix el talent audiovisual de l'alumnat de secundària - FEDAC\nEl 1r Cell Cycle Film Fest descobreix el talent audiovisual de l’alumnat de secundària\nLes escoles FEDAC han celebrat la primera edició del Cell Cycle Film Fest, un concurs de curtmetratges d’animació al voltant del cicle cel·lular, la mitosi i la meiosi. Raquel Fernández, professora de biologia de FEDAC Cerdanyola i organitzadora del festival, destaca “la qualitat dels curtmetratges presentats en aquesta primera edició i, sobretot, la gran autonomia i creativitat dels alumnes participants”.\nEn el Cell Cycle Film Fest, dirigit als estudiants de biologia de 4t de secundària de les escoles FEDAC, els alumnes han demostrat el seu talent audiovisual i els coneixements sobre la divisió cel·lular presentant a concurs els seus curtmetratges. Organitzats en equips de treball de tres persones, els estudiants van elaborar primer un storyboard sobre els fenòmens del cicle cel·lular, la mitosi o la meiosi, i tot seguit van fer-ne la filmació amb la tècnica audiovisual del stop motion.\nEls equips participants han pogut desenvolupar la seva creativitat a través del llenguatge audiovisual i, al mateix temps, consolidar i demostrar els seus coneixements i aprenentatges sobre el cicle cel·lular. D’aquesta manera, el festival dona resposta als reptes Llenguatges i Aprenem del pla d’innovació educació #avuixdemà2024 de les escoles FEDAC.\nThe Three Cell Scientists, guanyadores de la 1a edició del festival\nEn aquesta primera edició, ha resultat guanyador l’equip The Three Cell Scientists, format per les alumnes Marina Alcaraz, Aitana Arellano i Nina Ortiz de l’escola FEDAC Horta. El jurat, integrat per un comitè científic d’educadors i alumnes, ha valorat tant el treball del storyboard com la tècnica i les explicacions del curtmetratge. A continuació, podeu gaudir del primer curtmetratge guanyador del Cell Cycle Film Fest:\nVídeos finalistes del 1r Cell Cycle Film Fest de les escoles FEDA\nEl jurat també ha volgut destacar la gran qualitat dels tres curtmetratges que han resultat finalistes en aquesta primera edició del festival, i que us presentem tot seguit:\nEl projecte Parc de l’Era d’en Sellés de FEDAC Vic, un exemple d’Aprenentatge Basat en Projectes


Portes corredisses - Fusteria Ribes\n973 79 74 56\nFusta sostenible i certificada – Accoya\nTancaments i finestres\nInici / Finstral / Portes corredisses\nInstal·lem portes corredisses per la seva llar.\nSi persegueixes la sensació d’estar en un espai obert o busques que entri molta llum natural a casa teva les estructures dotades d’una àmplia superfície de vidre i de grans obertures de FINSTRAL en són la solució idònia. Disposem de diferents models al gust de cada client i ens encarreguem de tot el procés d’instal·lació de principi a fi.\nAporten una major comoditat, ideal per a grans obertures. Les portes corredisses de FINSTRAL compleixen totes les condicions de funcionalitat, són perfectament hermètiques, de gran confort i amb un preu molt assequible.\nEl seu mecanisme permet una obertura quasi completa, idònia si estàs buscant fusionar l’espai interior amb l’exterior de la casa.\nÉs convenient escollir aquesta opció si vols ressaltar les vistes de casa teva o del teu negoci. Aporta naturalitat, elegància i confereix a l’espai una sensació d’amplitud. És un sistema relativament modern que difumina la separació entre l’espai interior i l’exterior.\nNomés canviant les finestres i portes de vidre pots estalviar fins a un 50% en calefacció?\nFes sostenible la teva llar i comença a crear un món millor.\nAvantatges i prestacions de les nostres portes corredisses FINSTRAL:\nLes portes i finestres de PVC es caracteritzen per un excel·lent aïllament que deriva en un estalvi de calefacció a l’hivern i protegeixen l’habitatge de la calor durant l’estiu.\nAquest model protegeix de l’escalfament excessiu a l’interior de la casa, gràcies a la funció d’absorció que fa el vidre exterior del producte.\nLes condicions de qualitat i els serveis de construcció i muntatge totalment fiables que ofereix FINSTRAL garanteixen una perfecta resistència als canvis climatològics.\nLes finestres de FINSTRAL estan fabricades amb un material òptim per a garantir un perfecte aïllament acústic.\nL’equipament de les nostres finestres i portes està preparat per impedir els robatoris i, entre els nostres serveis, pot augmentar la teva seguretat per obtenir una major protecció.\nPrevenció dels riscos\nLa nostra empresa garanteix una seguretat dels materials utilitzats per evitar les possibles lesions causades per les superfícies de vidre.\nFabricació de les portes i finestres a mida i al gust dels nostres clients perquè s’adapti al disseny de la teva llar.\nDirecció c/ Sant Llorenç, 30\nTelèfon i fax 973 79 74 56\nMòbil 609 65 00 22\nCorreu electrònic info@fusteriaribes.es\nAquest Nadal llueix d’un arbre diferent i sostenible!!\nBon Nadal i Feliç Any 2017!!\nFIRA MERCOEQUIP 2016\nCopyright © 2015 Pometa Gràfica


ADIAM organitza el primer Mercat Solidari | Diari Maresme\nADIAM organitza el primer Mercat Solidari\nPer Redacció , a Societat 28 de Feb de 2011\nI Mercat Solidari d'ADIAM\nEl pati de Can Comas de Pineda de Mar ha acollit aquest diumenge 27 de febrer el I Mercat Solidari d’ADIAM. Aquesta iniciativa té com a finalitat recollir fons per finançar diferents activitats de l’associació envers les persones amb discapacitat dels municipis de l’Alt Maresme. Durant la celebració del mercat, les persones interessades van poder adquirir a bon preu llibres, discos, petits mobles, i tota mena de ‘trastos’ inútils per a uns i tremendament útils i interessants per d’altres.\nL’entitat pinedenca ha avançat que destinarà els diners recaptats a oferir serveis com: equinoteràpia per a nens i nenes amb discapacitats, suport psicològic i logopédic, asessorament especialitzat, fisioteràpia, etc.\nEncara es poden adquirir objectes del mercat solidari a la seu d'ADIAM\nA hores d’ara, encara es poden adquirir objectes del mercat solidari a la seu d’ADIAM, al Carrer Santiago Rusiñol 93-99 (local 12) de Pineda. També, les persones que hi vulguin col•laborar poden dur al local de l’Associació tots aquells objectes que vulguin aportar a l’associació per a ser venuts en futures edicions del mercat.\nEl Mercat Solidari d’ADIAM ha comptat amb la col•laboració de l’Ajuntament de Pineda amb la cessió dels espais i suport logístic, així com les aportacions desinteressades de persones que col·laboren amb l’entitat.


Francesc Torres, el gran encert del MNAC Francesc Torres, el gran encert del MNAC\nFrancesc Torres, el gran encert del MNAC\nLa Capsa Entròpica - ACN\nHola Carla! (dic a mig metre de l’escultora)\n(silenci, la cara d’ella comença a somriure i al cap de dos segons…) Joan! Què tal?\nNomés entrar a l’exposició: Francesc Torres. La capsa entròpica [El museu d’objectes perduts] al MNAC em trobo a Carla Cascales, que acaba de tornar de Madrid. Les seves obres blanques i pures xoquen amb el MNAC. Ens trobem dins d’una sala fosca i els dos vestim, també fosc. Però no és qüestió d’importunar. Acabades les salutacions cordials, començo a veure l’exposició. A gaudir-la, ja que és la primera exposició en mesos que gaudeixo d’una manera sincera. He arribat al MNAC per culpa de l’Instagram de Marc Herrero, un dels pintors més crítics contra el capitalisme depredador. Em submergeixo en el caos. A Barcelona hi impera l’ordre burgès, però avui, almenys podré passar una estona de la tarda del dissabte en un mar de llibertat artística.\nLa Capsa Entròpica de Franscesc Torres (Barcelona, 1948) és una exposició feta amb aquest raonament: Imaginem-nos que agafem una capsa i que, abans de tancar-la, hi col·loquem amb molta cura, en un procés lent i elaborat, un conjunt d’objectes preciosos. (…) Imaginem-nos que ensopeguem en baixar l’escala i (…) cau de rodolons escales avall sense arribar a obrir-se. Aquesta exposició és el resultat de l’ensopegada imaginària i del que esdevé al contingut de la capsa. En resum, vaig agafar un museu amb les mans i, com en una pel·lícula de Buster Keaton, vaig baixar rodolant per l’escala. Com justifica el mateix comissari i artista: Francesc Torres.\nLa Capsa Entròpica, la redempció del MNAC\nAquesta exposició és un dels millors encerts del MNAC, encara recuperant-se de la nefasta i fins i tot negligent exposició Del segon origen. Arts a Catalunya 1950-1977. La Capsa Entròpica parla perfectament de la història de l’art del nostre país, d’una manera planera, irònica i punyent. Francesc Torres ha recuperat dels dipòsits del museu un recull d’obres per posar-lo en evidència, i quina millor manera d’agafar les que estan fetes malbé? El discurs s’ordena en diferents àmbits, per tal d’estructurar una narració clara i sofisticada. De La Capsa Entròpica hem de destacar l‘inici i l’esperit de l’exposició.\nCaptatio benevolentiae: què és l’art?\nLa captatio benevolentiae de l’exposció és una reflexió interessantíssima sobre l’art mateix. Veiem un retrat de Sant Francesc d’Assís de Francisco de Zurbarán i un Aston Martin DBS de 2007 completament destrossat. L’art antic, l’art nou. Una peça dels grans Mestres i el súmmum de la bellesa de les futuristes, junts, per què només entrar reflexionem sobre què és l’art, sota el llençol de la narració de l’exposició. Només aquest fet, mostra la ment viva i desperta del comissari-artista de l’exposició i la seva capacitat narrativa, de ben segur superior a la de molts comissaris professionals. Comissaris que en les últimes temporades han estat polèmica al MACBA, al Born i al mateix MNAC. Paradoxalment en el moment on es teoritza més sobre el comissariat d’exposicions, una de les millors de l’any té un artista per comissari.\nUna exposició amb esperit propi\nCom ja va passar amb l’exposició encarregada de comissaria a Perejaume l’hivern del 2015 Maniobra Perejaume la capacitat plàstica i narrativa de l’artista es desenvolupen amb naturalitat i encert. Però també fan que l’exposició tingui un esperit, una atmosfera, quelcom més enllà de la juxtaposició de quadres en una sala. Passejant i intentant no pertorbar la tranquil·litat de Cascales, llegeixo en les obres una ironia auto destructora. Massa vegades he pensat en la història com un cúmul de fets directament bojos. Com si Déu escrivís un llarg llibre i nosaltres a cada pàgina féssim alguna cosa per complicar-ho tot. En uns moments on es parla tant de la violència i el trencament del consens comú, veus en aquesta exposició que als nostres avantpassats els consensos els hi eren una mica indiferents. A la mínima hom sortia al carrer a destrossar les imatges que més li recordessin a l’enemic o a l’opressor.\nTant l’inici de l’exposició com en el seu cos, veiem la capacitat de Francesc Torres per dotar d’esperit una exposició. El MNAC ha encertat completament en l’elecció d’un artista per tal d’explorar els fons del museu. Una exploració que en els pròxims mesos o temporades aniria encaminada cap a explorar l’art català d’entre l’any 1939 i 1975. Un art que està fora del MNAC i del MACBA actualment. I que de forma privada exposa la Fundació Vila Casas. Aquesta obertura permetrà exposar a pintors i pintures que actualment queden fora del mainstream, però que per la seva qualitat no s’entén que quedin ignorats.\nVisitant l’exposició no he pogut evitar embadalir-me davant les pel·lícules pornogràfiques d’Alfons XIII, o submergir-me en els murals desgraciats de Josep Maria Sert i de Francesc Pla Duran (el Vigatà). Alhora que quedar-me xerrant amb davant de les corregudes de Buster Keaton, i pensar que sí, que al final la història és una gran estampida de fets inconnexos, i que potser hi donem moltes voltes a tot plegat. Simplement existeix l’atzar. De vegades oblidem que l’art és una mentida i que el seu joc és ser el més real possible, per fer-nos pensar d’una determinada manera. Gràcies a Francesc Torres durant uns mesos hem pogut pensar al seu aire. Surto de l’exposició i per sort Carla Cascales ja ha marxat també. Els núvols s’exhibeixen davant del museu, semblen escultures de la jove artista. L’exposició tanca, haurà de passar temps per ser superada.


Cercavila de la Flama del Canigó a Figueres\nCom cada any la Flama del Canigó ha fet un recorregut des de la plaça de l'Ajuntament a La Cate.\nReunió extraordinària de la Junta de Seguretat de Figueres\nEls robatoris amb força a vehicles estacionats a la via pública de Figueres ha disminuït un 50% en el darrer mes.\nEls Premis de Comunicació Carles Rahola al Consell Comarcal de l'Alt Empordà\nExposició dels projectes guanyadors dels Premis de Comunicació Local que organitza la Diputació de Girona i el Col·legi de Periodistes. "Nova comunicació local online", basat en l'experiència de Tramuntana TV és un dels guanyadors.\nJordi Calvet publica "Jaque al rey"\nÉs tracta d'una obra de ficció sobre un atemptat etarra contra el rei d'Espanya.\n14 projectes es reparteixen 60.000 euros de les beques Agita\nEl lliurament de les beques a la creació s'ha fet al Museu de l'Empordà.\nSanti Vila es remulla per inaugurar la nova psicina de Figueres\nEl nou equipament és un model d'estalvi d'aigua i energia elèctrica.


Girocamping es reinventa i s'integra a la fira Sea Otter per compartir sinèrgies amb el cicloturisme | Llagostera Ràdio\nImatge de la passada edició del Girocamping. / Foto: Gerard Vilà (arxiu ACN)\nGirocamping es reinventa i s'integra a la fira Sea Otter per compartir sinèrgies amb el cicloturisme\nGirocamping es reinventa i separa la part professional del saló de la fira dedicada al públic en general. El dia 1 de març se celebrarà el primer Congrés Girocamping Pro a l'Auditori de Girona.\nS'adreçarà exclusivament al sector i combinarà ponències i debats amb un espai de networking i workshops.\nEntre d'altres, aquí es parlarà de reputació on line o de la importància d'atraure clients combinant les tècniques tradicionals amb la comercialització a través de la xarxa. A més, també es tractaran temes relacionats amb el medi ambient.\nLa fira dedicada al públic en general, que fins ara també se celebrava a principis de març, passarà a fer-se al juny. I això serà així perquè s'integrarà amb la Sea Otter Europe, que se celebrarà el cap de setmana del 8 al 10 d'aquest mes al pavelló de Fontajau.\nEl president de l'Associació de Càmpings, Miquel Gotanegra, destaca que la idea d'integrar el Girocamping amb el certamen dedicat al turisme respon a la voluntat d'anar innovant amb nous formats de la fira per fer-la més atractiva. "Pensem que es poden establir sinèrgies interessants amb els visitants del festival Sea Otter, tenint en compte que el càmping és l'allotjament de referència del cicloturisme", ha concretat el president de l'associació.\nDe fet, durant la darrera edició del Girocamping –la cinquena- Gotanegra ja va avançar la intenció de buscar nous espais. L'any passat, la fira va comptar amb uns 120 estands, va arribar als 11.200 metres quadrats de superfície i va ocupar el 100% dels espais disponibles. La fira es va repartir entre el Palau de Fires i una carpa exterior (dedicada al món de l'autocaravana i els accessoris de càmping).\nL'any passat, Girocamping es va celebrar del 2 al 5 de març i va rebre més de 20.000 visitants. A més, també va ser el primer any en què es va internacionalitzar, rebent expositors de França, Portugal i Itàlia.\nMés en aquesta categoria: « Girona col·locarà setze llambordes Stolpersteine per recordar els gironins deportats als camps de concentració nazis\tDetenen un conductor begut que va provocar un accident a Bordils i dos més que circulaven ebris a la Jonquera i Calonge »


Badanotis :: L'Estat paga un deute de 2,9 MEUR a l'Ajuntament de Badalona perquè puguin començar les obres del canal del port\nRedacción - 15/01/2015 05:32\nEl canal del port de Badalona començarà a ser una realitat aquest 2015. El mes de febrer s'iniciarà la primera fase d'obres, segons el consistori. La delegada del govern espanyol a Catalunya, Maria de los Llanos de Luna, ha anunciat el pagament d'un deute d'ADIF de 2,9 MEUR que s'arrossegava des de fa anys i que servirà, tal com han explicat durant la visita oficial de Llanos de Luna a Badalona, per finançar part de les obres. El pressupost de la primera fase és de 3,1 MEUR i els 200.000 euros restants els aportarà Marina Badalona per fer el moviment de terres. La primera fase inclou, d'altra banda, la construcció de 360 metres de canal. L'últim tram fins al mar es farà en una segona fase que inclourà el desplaçament de la via del tren i que encara no té finançament.\nEl futur canal serà navegable i tindrà 360 metres de longitud i 32 metres d'ample. L'aigua del canal es renovarà permanentment, ja que hi haurà un sistema que impulsarà l'aigua, degudament sanejada, des del final del canal fins al mar mitjançant una canonada soterrada.\nLes obres de construcció del Port es faran en dues fases. La primera fase començarà amb l'excavació de les terres existents entre els carrers de la Indústria i el Progrés. Seguidament s'executaran les obres del canal des del parc del Gorg fins a l'espai ocupat pel desviament provisional del ferrocarril.\nUn cop acabada la primera fase de construcció del canal del port, aproximadament d'aquí a un any, quedarà pendent que entri en funcionament el nou punt del ferrocarril per obrir definitivament el pas del port cap al canal. Aquesta segona fase inclourà els darrers 100 metres de canal, el pas inferior del carrer de Ponent, així com les obres del futur pont del ferrocarril. A causa de la complexitat de les obres caldrà prèviament desviar l'actual traçat del tren. La previsió és que el canal estigui acabat durant el 2017.


IMI - El batle José Hila i el regidor Adrián García visiten l'IMI\nCa Es\tEn\tDe\nEl batle José Hila i el regidor Adrián García visiten l'IMI\nPalma, 14 de març de 2017.-\nAquest matí, el batle José Hila va visitar les instal·lacions de l'Institut Municipal d'Innovació de Palma acompanyat del regidor de l'àrea, Adrián García. El batle va remarcar el compromís de l'equip de govern en la defensa de l'IMI i dels canvis profunds que s'estan duent a terme durant aquesta legislatura per a la millora del servei que es presta a l'Ajuntament i a la ciutadania palmesana, entre els quals tenen un paper fonamental l'elaboració dels nous plecs TIC i la finalització del contracte amb l'actual empresa informàtica.\nEl batle va manifestar novament el compromís en la necessitat de recuperar el control de la informàtica municipal i poder avançar per millorar novament a l'IMI com un puntal d'innovació i desenvolupament com ja ho va ser en temps anteriors.\nPer la seva banda el regidor Adrián García, va realitzar un resum de les principals actuacions que s'han impulsat des de la direcció de l'IMI i que suposen una defensa clara de la pervivència de l'IMI com un organisme autònom amb present i futur en la dinàmica de funcionament municipal.\nData darrera modificació: 16 de març de 2017


Crida per al 17 d’abril: Dia Internacional de les Lluites Camperoles – Per L'Horta · Defensem el territori\nCrida per al 17 d’abril: Dia Internacional de les Lluites Camperoles\nperlhorta 13 de març de 2012 0\n¡Acabem amb l’acaparament de terres!\n¡La terra pels qui la treballen!\n(Jakarta, 2 de març de 2012) El 17 d’abril és el Dia Internacional de les Lluites Camperoles, que commemora la massacre de 19 llauradores i llauradors que lluitaven per terra i justícia al Brasil el 1996. Cada any se celebra aquest dia a tot el món, en defensa de les llauradores i llauradors que lluiten pels seus drets.\nDurant els últims anys hem patit l’aplicació de noves polítiques i d’un nou model de desenvolupament basat en l’expansió i expropiació de terrenys, conegut com acaparament de terres. El acaparament de terres és un fenomen impulsat per inversors i persones amb poder a escala local, nacional i internacional, amb la connivència de governs i autoritats locals, per controlar els recursos més preuats del món.\nL’acaparament de terres ha provocat la concentració de la terra i recursos naturals en mans de grans inversors, propietaris de plantacions, empreses fusteres, hidroelèctriques i mineres, operadors turístics i immobiliaris, autoritats portuàries i d’infraestructures, etc. La conseqüència ha estat el desallotjament i desplaçament de poblacions locals-generalment camperols i camperoles-, la violació de drets humans i de la dona, l’augment de la pobresa, la fractura social i la contaminació ambiental. L’acaparament de terres transcendix les estructures\nimperialistes Nord-Sud: les corporacions transnacionals involucrades estan basades en Estats Units, Europa, Xile, Mèxic, Brasil, Rússia, Índia, Xina, Sud-àfrica, Tailàndia, Malàisia, Indonèsia i Corea del Sud, entre d’altres.\nLes institucions financeres, com els bancs privats, els fons de pensions i altres fons d’inversió, s’han convertit en agents poderosos en l’acaparament de terres, mentre se seguixen emprenent guerres per a prendre el control de les riqueses naturals. El Banc Mundial i alguns bancs regionals de desenvolupament estan facilitant l’acaparament de terres i aigua mitjançant la promoció de mesures i legislacions que afavoreixen a les corporacions, com el subministrament de capital i garanties per a inversors corporatius i el foment d’un model econòmic de desenvolupament destructiu i extractiu. En el interín, el Banc Mundial i altres institucions han proposat set principis per a la Inversió Agrícola Responsable (IAR) que haurien prevenir els abusos, però que en realitat donen legitimitat al acaparament de terres per part d’inversors públics i privats. La Via Campesina, juntament amb aliades i aliats claus, ha protestat en contra d’aquesta iniciativa durant els últims dos anys.\nL’acaparament de terres és un fenomen global basat en la dominació corporativa de l’agricultura a través del control de la terra, l’aigua, les llavors i altres recursos. Molts governs i gabinets estratègics la justifiquen adduint que l’agroindústria modernitzarà les pràctiques agrícoles endarrerides i garantirà la seguretat alimentària per a tots. No obstant això, per molt difosos que siguin aquests arguments, s’ha demostrat que són completament falsos en el món real.\nEls agents clau darrere de l’acaparament de terres donen prioritat a els guanys guanys per sobre del benestar de les persones: produeixen agrocombustibles en cas que fos més rendible que la producció d’aliments, i exporten la seva producció alimentària si això resulta més lucratiu que vendre-la al mercat local. En aquesta carrera per lucrar, l’agro-indústra està augmentant el seu control dels sistema de producció d’aliments, monopolitzant recursos i dominant en els processos de presa de decisions. Els grups de pressió corporatius tenen una forta inflencia política que sovint aclapara a les institucions democràtiques. A més, actuen amb la complicitat de\nla classe dirigent local i nacional (comerciants, polítics i líders de comunitats), que no protegeixen al seu propi poble del saqueig.\nL’acaparament de terres ha desposseït a llauradores i llauradors i pobles indígenes, especialment a dones i joves, dels seus recursos i mitjans de vida.\nTambé està danyant el medi ambient. Els pobles indígenes i les minories ètniques es veuen expulsats dels seus territoris per forces armades, el que augmenta la seva vulnerabilitat i en certs casos ocasiona fins i tot l’esclavitud. Les falses solucions al canvi climàtic, basades en el mercat, com el concepte de moda de “l’economia verda”, estan aconseguint separar per sempre a les comunitats locals dels seus recursos agrícoles i naturals.\nAixí doncs, La Via Campesina fa una crida a totes i tots els seus membres i aliats, moviments de pescadors, organitzacions de treballadors agrícoles, grups d’estudiants i medi ambient, moviments a favor de la justícia social, per organitzar accions en tot el món el dia 17 d’abril per exercir una massiva demostració de resistència popular a l’acaparament de terres i destacar la lluita contra el control corporatiu sobre els recursos agrícoles i naturals.\na .. Per aturar l’acaparament de terres i reclamar la terra presa. La terra hauria d’estar en mans dels qui la treballen!\nb .. Per aplicar una reforma agrària integral per tal de dur justícia social a les zones rurals.\nc .. Per acabar amb el control de la vida de milers de milions de persones, exercit per uns pocs inversors i empreses transnacionals.\nd .. Per oposar-nos als principis de les “inversions agrícoles responsables “(IAR) proposades pel Banc Mundial, ja que mai pot ser “responsable” el fet que inversors i empreses acaparin terres agrícoles.\ni .. Per reforçar el sistema de producció agrícola basat en la agricultura camperola i la sobirania alimentària.\nConvidem a organitzacions, moviments i agrupacions i persones a que el 17 d’abril organitzen una acció directa, una projecció de vídeo, un mercat camperol, una ocupació de terres, un debat, una protesta, una exposició d’art, o qualsevol altra acció que destaque el mateix objectiu.\na .. Informa’ns dels teus plans per correu electrònic a viacampesina@viacampesina.org\nb .. Subscriu-te a la nostra llista de correu especial, enviant un missatge en blanc a via.17april-subscriu @ viacampesina.net\nc .. Envia’ns informes, fotos i vídeos de la teva acció!\nd .. Publicarem un mapa d’accions a tot el món a www.viacampesina.org\ni .. Participa en el nostre esdeveniment a Facebook\nTags Sobirania Alimentària\nCicle de conferències "Alimentació i ciutadania"


Bloc del Krusty ( krusty.cat ): Ensanyament del xinès a les escoles espanyoles\nAvui he llegit que el nou ambaixador d'Espanya a la Xina, Eugeni Bregolat, considera que l'ensenyament del xinès hauria d'introduir-se com més aviat millor com a opció des de l'etapa de primària en el sistema escolar espanyol, davant el lideratge econòmic i l'augment de la seva influència cultural que els anys vinents experimentarà el país asiàtic. A això cal afegir la possibilitat que l'economia xinesa aconsegueixi abans del previst sobrepassar la dels Estats Units, fins i tot superant els pronòstics d'alguns estudis de prospectiva, com l'elaborat per Goldman Sachs, que situa aquest moment cap a l'any 2027.\nHa estat en una trobada organitzada pel fòrum Grup Claris-Associació d'Amics de la Universitat Autònoma de Barcelona, on Bregolat ha afirmat que la Xina és avui dia un país amb una gran vitalitat creativa i que el seu impacte cultural anirà arribant progressivament a Occident, com comença a ocórrer en terrenys com el cinema i la música, i que Espanya està molt ben posicionada dins la Unió Europea com a país "amic" del gegant asiàtic. Segons l'ambaixador, fets puntuals com la posició d'Espanya en relació amb els fets de Tiananmen a final dels anys vuitanta o el paper de l'expresident del Comitè Olímpic Internacional, Joan Antoni Samaranch, perquè la Xina organitzés uns Jocs Olímpics han estat decisius en les bones relacions entre els dos països. També ha afirmat que a la Xina li interessa una Unió Europea forta i cohesionada dins de l'ordre mundial, on el país asiàtic no només pot jugar el paper de "fàbrica del món", sinó també fer valer la seva condició de gran mercat de consum per als països europeus.\nSi tenim en conta que durant el 2010 el PIB de la Xina va créixer un 10,3%, que les seves vendes a l'exterior van créixer un 31,3%, fins als 1,17 bilions d'euros, que el país asiàtic és el que té més reserves en divises del món i que l'any 2009 eren presents a la Xina més de 540 empreses espanyoles, és evident que el gegant asiàtic és un país al que interessa apropar-se i quan abans millor. L'empresa espanyola que més ha invertit a la Xina, uns 3.000 milions d'euros, és el BBVA, que té un 15% de China Citic Bank, Telefónica és el major inversor privat de China Unicom, amb un 8,1% del capital, i Criteria és el major accionista de Bank of East Asia, del qual té el 15% del capital, amb uns 1.500 milions d'euros d'inversió.\nFins i tot el president dels Estats Units, Barack Obama, va rebre recentment amb tots els honors el seu homòleg xinès, Hu Jintao, en una espectacular cerimònia on la guàrdia d'honor va disparar 21 salves i es van sentir els dos himnes nacionals en un esdeveniment dissenyat per remarcar la jerarquia del convidat. Obama es va declarar convençut que els dos països tenen “un enorme interès en l'interès de l'altre”. “Encara que les nostres nacions competeixin en algunes àrees, podem cooperar en d'altres”, va afirmar el president nord-americà, confirmant l'interès de la nació en portar-se be amb un país el potencial del qual és pràcticament inimaginable.\nPer tornar al tema, cal ser plenament conscients que 1.200 milions de persones tenen com a llengua materna algun dialecte del xinès, només el xinès mandarí per exemple és llengua materna de més de 885 milions de persones, seguit del Wu, que ho és de més de 70 milions. És fàcilment previsible per tant la creixent importància de l'idioma xinès en el món del futur, cada dia més globalitzat i més comunicatiu.\nEls temps on els idiomes a saber després del castellà eren l'anglès i el francès ja han passat, i ara s'imposa l'ensenyança als nostres fills del xinès, si no volem quedar fora d'un futur que no ens esperarà. Avancem-nos a l'inevitable per convertir una manca en un aventatge i anem preparant els nostres fills per una cultura que dominarà econòmica i socialment el planeta en un futur més proper del que sembla.


La mesa rebutja reconsiderar el vot delegat de Comín i Cs ho portarà al Constitucional\nCiutadans justifica el recurs d'empara al TC davant la "inacció" de Rajoy\nRedacció 25/04/2018 - 08.32 Actualitzat 09/09/2020 - 09.53\nLa mesa del Parlament, amb majoria independentista, ha rebutjat les peticions de reconsideració de Ciutadans, el PSC i el PP, perquè no s'acceptés la delegació de vot de Toni Comín, aprovada aquest dimarts.\nLa mesa ha seguit el mateix criteri que amb Carles Puigdemont, quan ja va rebutjar les peticions per revocar la seva delegació de vot. Ha considerat, com defensaven JxCat i ERC, que tant Comín com Puigdemont s'han entregat a la justícia belga i alemanya.\nCs, PSC i PP han argumentat que hi ha avisos del TC contraris a aquesta delegació de vot amb unes mesures cautelars que expliciten que una persona en cerca i captura no pot delegar el seu vot.\nInés Arrimadas ja ha anunciat que presentaran un recurs d'empara al TC per la delegació de vot de Puigdemont i Comín, davant la "inacció del govern" de Rajoy.\n Inés Arrimadas (@InesArrimadas) 25 d'abril de 2018\nDes del PP han assegurat que aquest dijous anunciaran si també recorren al TC. El president espanyol ja va anunciar aquest dimarts que estudiava "accions legals" davant la possible delegació de vot de Comín.\nComín vota per primer cop\nComín ha votat per primer cop aquest dimecres en el ple del Parlament, que ha començat a les deu del matí, i ho ha fet a través de Sergi Sabrià. La cambra ha aprovat les primeres iniciatives de la legislatura també amb els vots delegats de Carles Puigdemont i els diputats que estan empresonats.\nDurant el ple, Arrimadas ha sol·licitat la paraula per expressar el seu "desacord absolut" amb la decisió de la mesa.\n"La delegació de vot no està pensada per als fugits de la justícia. Presentarem recurs d'empara. La mesa del Parlament funciona més com a gabinet d'advocats dels fugits de la justícia que com a representants de tots els catalans."\nEl ple ha votat a favor de dos informes sobre el compliment del pressupost de despesa del Parlament. Tots els grups hi han votat a favor, excepte la CUP, que s'ha abstingut perquè les retribucions dels alts càrrecs del Parlament "estan molt allunyades" del que guanya la majoria de la ciutadania.\nSí que s'ha aprovat per unanimitat retornar la paga extra del 2012 als funcionaris després que Soraya Sáenz de Santamaría presentés un decret llei.\nEl ple del #Parlament convalida per unanimitat el decret llei de Soraya Sáenz de Santamaría que permetrà als funcionaris cobrar l'últim tram de la paga extra del 2012. pic.twitter.com/K1Ib0LKZSU\n Jordi Corbalan (@jcorbalan) 25 d'abril de 2018\nTambé s'ha convalidat un altre dels decrets del 155, el que preveu prorrogar els pressupostos de la Generalitat. Catalunya en Comú-Podem s'hi ha abstingut i la CUP hi ha votat en contra. Aquest decret i el del retorn de la paga extra havien de validar-se el 5 d'abril, però es van retirar de l'ordre del dia a petició de la majoria independentista.\nJxCat, ERC i la CUP van al·legar llavors que el reglament del Parlament obligava el govern que signava un decret a comparèixer davant del ple abans de la convalidació, però l'executiu espanyol va descartar-ho i va demanar que es votés directament.\nEn un informe, els lletrats del Parlament van assegurar que, tot i que el reglament ho especifica, l'Estatut no hi obliga i que no convalidar els decrets del 155 "podria infringir" el dret dels diputats.\nEl president cessat pel 155 ja va poder votar delegadament en un ple en què es va tombar la petició de Cs d'obligar Torrent a comparèixer a l'hemicicle per donar explicacions sobre la situació de "bloqueig" institucional.\nPermet una investidura sense la CUP\nSense que de moment s'albiri cap nova data per al debat d'investidura, les delegacions de vot de tots dos permeten investir un candidat independentista en segona volta encara que la CUP s'abstingui.\nMentrestant, Junts per Catalunya treballa perquè Puigdemont pugui ser el candidat a través de la reforma de la llei de la presidència, que continua a l'espera del dictamen del Consell de Garanties Estatutàries.\nLa coordinadora general del PDeCAT, Marta Pascal, ha recalcat aquest matí que el seu candidat és Puigdemont, però ha admès a "Els Matins" de TV3 que la seva investidura no seria del tot efectiva.\n"En el moment en que ell no pot entrar al Palau de la Generalitat perquè sinó ens el detindrien, segurament la paraula efectiva no és la que s'escau. Però jo hi vull afegir uns quants adjectius; és una investidura justa, sí; és una investidura necessària, sí; és una investidura de reconeixement, també".\nPascal ha assegurat que Puigdemont està parlant amb molta gent per si cal proposar un candidat alternatiu en cas que ell no aconsegueixi ser investit.\nProcés català Independència ERC JxCat PSC PP Cs CUP\nEl Parlament aprova el retorn parcial de la paga extra del 2012 als funcionaris\nM. Pascal (PDeCAT) : "El govern espanyol ens té acostumats a impugnar tot el que no li agrada, no abaixarem els braços"


Arbres de fulla caduca – El Nou Garden\nLa característica principal de les plantes caducifòlies és la pèrdua de les fulles. El terme caducifolia té el seu origen en dues paraules llatines - "caducus" i "folium" - que podem traduir com a caiguda i fulla. En línies generals es pot afirmar que tota planta que perd, després d'un període vegetatiu de desenvolupament, totes les fulles és una caducifòlia. El motiu pel qual passa és simple i cal cercar-lo en una mesura de protecció que la planta ha adquirit. És un sistema amb el qual es protegeix per les èpoques més problemàtiques, com els mesos freds amb menor exposició solar o temps de sequera extrema, mantenint els seus processos consumint el mínim d'energia.\nEls arbres caducs tenen en comú, encara que hi ha excepcions, fulles de mida gran, d'aspecte pla i unir-se a les branques per una tija peculiar (el pecíol). La majoria perden les fulles a la tardor i enriqueixen la vista adquirint diverses tonalitats de colors. Les flors usualment apareixeran quan la majoria de les fulles hagin desaparegut de l'arbre. És una forma, tant de fer-les més visibles als insectes, com de facilitar que el vent s'endugui el pol·len.\nAltres característiques notables: les llavors estan als fruits protegits per closques, són arbres longeus i que creixen de manera lenta, solen tenir una bona xarxa radicular, els agrada els sòls rics i prefereixen els climes moderats més que els extrems.\nLa poesia és un arbre sense fulles que fa ombra (Juan Gelman)\nVarietats TotesAGOTADOAlmez - CeltisAmelanchierArbol botella - BrachychitonArbol de la vida - MoringaArbol del humo - CotinusArbolesArboles autóctonos penínsulaArboles contra contaminaciónArboles de flores amarillasArboles de flores azules o lilasArboles de flores blancasArboles de flores rojasArboles de flores rosasArboles de hoja caducaArboles del amor - CercisArboles del coral - ErytrinaArboles medicinalesArboles y arbustosArbustosArbustos de flores blancasArbustos de hoja caducaArce - AcerArces - AcerArces japoneses - AcerBauhiniasCerezos - PrunusCinamomos - MeliaCipreses - TaxodiumConíferas - CupressalesConíferas - PinalesEscoge tu arbustoEscoge tu árbolEspinos - Crataegusginkgo marikenGinkgosHayas - FagusJacarandaLagerstroemiaMagnoliaMagnoliasManzanos - MalusMoreras - MorusPaulonia - PaulowniaPinos - PinusPlantas del té - CamelliaSauces - SalixTaray - TamarixTupelo - Nyssa\n1 2 3 … 17 Següent »


Portada / Adpc / Comissions\nS'estructuren a l'entorn de diversos temes. Aquestes comissions i les que es puguin crear en un futur estan obertes a la participació de totes les adherides, les quals també poden proposar temes per treballar en comissió o accions puntuals a tirar endavant.\n1.- Dinars Fòrum.\nSón un espai de debat al mes, que ajuden a crear opinió i posen en contacte les sòcies. Cal ampliar la Comissió i buscar una responsable. Tenim una subvenció de Relacions Civils de L'Ajuntament.)\n2.- Festa Premis del Card i del Lliri.\nCal ampliar la Comissió i veure com ens plantegem les properes festes.\n3.- Projectes de Gènere i recerca.\nAquesta haurà de ser una de les Comissions que caldrà enfortir perquè totes les sòcies exposin els seus projectes. De premsa escrita, de ràdio, de televisió, de bancs de dades. Mirant primer que ès el que ja existeix i quin seria l'espai que nosaltres podríem omplenar.\n4.- Internet en Femení.\nDes de l'any 1998 tenim la nostra web, amb els links més interessants d'associacions de dones.Durant el 2002 s'ha treballat en l'actualització de l'agenda i el tema del mes. Però caldria incrementar els temes de debat, la guerra d'Irak, el paper que hi ha jugat les dones dels altres països, i si ho sabem el de les dones d'Irak la llibertat de premsa en els països anglosaxons.\nL'Observatori de gènere amb Internet en Femení hauria de ser un vehicle de comunicació i debat entre les sòcies i amb les altres organitzacions.\n5.- Agència de Notícies ( nova creació).\nAquest és un projecte del que fa temps que hi pensem. Caldrà en primer lloc, fer una ullada als portals, webs i agencies que ja existeixen, buscar la nostre especificitat. Les fonts d'on alimentar-nos, a quin públic la volem adreçar, amb quines fonts la podrem finançar. Establir acords i aliances amb altres webs, portals, agencies o associacions que tinguin objectius similars. Nomenar a una persona de la Junta com cap visible de l'Agència que es formi un equip de treball.\n6.- Relacions Institucionals (Medis de Comunicació, Col·legi, Sindicat, Entitats com ICD, Oficina Tècnica pel Pla d'Igualtat de la Diputació de Barcelona ....)\nLes relacions amb les entitats són important en el sentit que permeten a l'ADPC donar-se a conèixer. I també establir acords puntuals per actes concrets. Es una manera de que l'ADPC estigui present i sigui coneguda. Aquí entrarien també les Comissions de Treball del Col.legi de Periodistes, en algunes ja hi participem (Periodisme Solidari, Llibre Blanc, Comissió de Gènere, es una bona forma d'aplicar el treball transversal des de una perspectiva de gènere.\n7.- Relacions exteriors (Consell Municipal de les Dones, Periodisme Solidari, Internacional)\nFins ara s'ha portat amb molta regularitat la presència i participació en entitats com el Consell Municipal de les Dones, això ens enriqueix per l'intercanvi d'experiències i perquè es una manera de donar-nos a conèixer fora dels ambients professionals.\n8.- Agenda de periodistes especialitzades (nova creació)\nLa idea és senzilla i pot resultar molt útil, moltes vegades ens queixem que a les tertúlies de ràdio o televisió no conviden dones, o hi ha pocs artícles d'opinió firmats per dones. L'agenda de periodistes especialitzades seria un banc de dades, posant l'especialitat (Medi ambient, Pol. Internacional, infàcia, ciència , medicina)\nEn un segón moment i des de una perspectiva mès ambiciosa, es podria treballar un banc de dades de dones professionals (Enginyeres, filòsofes, jutges, ....) Que tindria la mateixa utilitat.\n9.- D'extensió i afiliació a les Universitats i Medis de Comunicació (nova creació)\nL'ADPC ha de crèixer anant als lloc d'on surten dones periodistes; Facultats de Ciencies de la Comunicació de les Universitats de Catalunya. Enviant una carta als degans, que ja s'ha fet, i buscant també ajuts amb professorat conegut. Dues persones de l' ADPC, una jove i l'altra no tant, expliquen que és l'Associació, es reparteix el tríptic i la Revista)\nTambé hem de treballar en els Medios de Comunicació Diaris Ràdio i Televisions, generelistes i locals, aquí potser el sistema serà la carta individualitzada.\n10.- Comissió de difusió\nConferències a grups d'ajuntaments, universitats, escoles IAES\n11.- Comissió de Documentació ( nova creació)\nNomenar una responsable que estableixi contacte amb altres sòcies o persones que treballin aquest tema.\n12.- Comissió imatge i audiovisual, per tenir un fons de l'ADPC\n(Crear una maleta pedagògica, organització de sessions de les activitats realitzades, passis de vídeos de gènere interessants......) Nomenar una o dues responsables que facin un projecte, i busquin col·laboracions.


Avís legal - Comunicació Externa - Comunicació Empresarial i Institucional\nCOMUNICACIO EXTERNA SL, responsable del lloc web, d’ara endavant RESPONSABLE, posa a disposició dels usuaris el present document, amb el qual pretén donar compliment a les obligacions disposades en la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic (LSSICE), BOE Nº 166, així com informar a tots els usuaris del lloc web respecte a quines són les condicions d’ús.\nCOMUNICACIO EXTERNA SL es reserva el dret de modificar qualsevol tipus d’informació que pogués aparèixer al lloc web, sense que hi hagi obligació de preavisar o posar en coneixement dels usuaris aquestes obligacions, entenent-se com suficient amb la publicació al lloc web de COMUNICACIO EXTERNA SL.\nNom de domini: https://comunicacioexterna.com\nNom comercial: COMUNICACIÓ EXTERNA\nDenominació social: COMUNICACIO EXTERNA SL\nDomicili social: Raval Santa Anna, 64-66 – 1 3 REUS 43201 (TARRAGONA)\ncorreu electrònic: info@comunicacioexterna.com\nInscrita en el Registre (Mercantil / Públic): Registre Mercantil de Tarragona. Tom 1.545, foli 143, full número T-19.793, inscripció 1 ª, 18 febrer de 2000.\nEls dissenys, logotips, text i / o gràfics aliens al RESPONSABLE i que poguessin aparèixer en el lloc web, pertanyen als seus respectius propietaris, sent ells mateixos responsables de qualsevol possible controvèrsia que pogués suscitar respecte als mateixos. El RESPONSABLE autoritza expressament a que tercers puguin redirigir directament als continguts concrets del lloc web, i en tot cas redirigir al lloc web principal de https://comunicacioexterna.com.\nPer realitzar qualsevol tipus d’observació respecte a possibles incompliments dels drets de propietat intel·lectual o industrial, així com sobre qualsevol dels continguts del lloc web, pot fer-ho a través del correu electrònic info@comunicacioexterna.com.


The culitoweb: BANYOLES. INTENT FALLIT\nVàries van ser les coses que em van fer desistir en l’intent de seguir amb el grup del Riding all night long a Banyoles. Amb 8 hores en vaig tenir prou per saber que lo que em tindria a partir de llavors seria més sofriment i fatiga i no massa gaudir de la bicicleta, i vaig decidir, sense precipitar-me i pensant-ho molt, abandonar.\nAmb 200 Km a les cames sentia un cansament equivalent als 400 o 500 d’altres vegades. No sabia com posar-me sobre la bicicleta, mal a les cames (ja des del començament), a les mans, cervicals, i al cul. Poca força de pedalada i gens de ganes ni de posar-me dret ni de saltar la típica banda de goma que hi havia per a frenar el trànsit, que a cada volta ens feia fer un saltiró. Gens de gana de menjar ni de beure, son, molta son, i poca atenció al traçat.\nPotser també el fet de girar sobre un circuit tancat i curt, sense la sensació de “llarg viatge” que ténen les kilometrades que normalment es fan en els ambients Brevetiers que conec, i també l’haver començat de nit, doble motiu al estar cansat del dia, i també per no haver visualitzat el circuit amb llum. De nit només veus l’asfalt, i és una perspectiva diferent, us ho ben juro!.\nTotal, que el resultat d’una setmana molt dura en quan a feina i stress ha sortit el pitjor dia. Sense massa descans acumulat, potser encara poc recuperat del gran esforç de la cursa del dissabte anterior al Pallars. Menjar malament i recuperar poc?\nSumem-li el desgast de la temporada més llarga que mai he fet, amb 11000km es de febrer i ritme sense descansar massa entre ells. Sumem-li també les dues setmanes de calor intens que he viscut a Sabadell, en comparació a la fresqueta de l’Agost a Viladrau (entrenant en màniga llarga).\nPotser també la motivació hi ha tingut alguna cosa a veure. No pel grup, tot lo contrari, les ganes que se’ls veia als companys éren dignes de menció, si no perque potser a aquestes altures d’any m’hauria d’haver plantejat diferent (o millor) un repte com aquest. Igual en lo que fa a la distància, per exemple, però diferent el lo referent a ruta, terreny, horari i organització. Potser si hagués interpretat aquestes voltes a Banyoles en un altre registre m’hauria motivat millor, o m’ho hauria agafat més en serio, siguem sincers.\nNo em faré analítiques, però alguna cosa sortiria baixa. En aquest moment estic patint una de les meves pitjors migranyes, i si el cap et fa mal, és que de veritat hi ha alguna cosa que no anava bé al cos.\nJa tenim estudiats els motius, que poden ser molts, i almenys sé que no he plegat per què sí. Vaig abandonar en el moment indicat, havent esgotat el meu cos i anticipant mals majors. Almenys vaig fer una cosa amb cap, a Banyoles.\nPotser em sento ferit en l’orgull, potser no esperava un defalliment tant general, que no m’ha permès ni tan sols donar-li la culpa a res en concret, sino a tot en general. A hores d’ara no tinc ni tan sols ànims de revenja, en el sentit d’intentar una altra cosa en les properes setmanes per a tapar-me a mí mateix la mala imatge que m’he donat. Senzillament no es va poder, i punt, i això no hauria de ser motiu per a res, per a més que en la meva escala de valors no hi hagi lloc per l’abandó.\nEspero que als companys, sobretot a en Santi, que n’era l’ideòleg, els hagi anat bé. A hores d’ara no sé res, encara que en tinc bones expectatives.\nNo sempre s’han de posar els èxits, al blog, oi? Ens trobem pedalant!\nEiii, soc el nanu aquell tan llarg amb 16 anys que estava a les 24h.\nLlegint el que acabes d'escriure he vist clarissimament la gran avantatge que teniu la gent mes experimentada en quest món, El cap.\nSegurament jo hagués forçat la maquinaria i aixo agués estat segurament el meu pitjó error en tota la meva curta vida ciclista (desde que m'hi he posat en seriu).\nEncara que a tu et sembli que no n'has tret gairebé res de bo de tot aixo, a mi m'has donat una mica mes de conciencia per a saber dir prou abans no sigui massa tard, i axio et pot salvar de moltes desgràcies, GRACIES!!!\nI tu no t'arrepenteixis de res, tot suma!!!\n7 de setembre de 2008, a les 13:53\nMACHO MACHO MEEEEEN YEA I HAVE TO BE A MACHO MEEEN wowoowow!!!!\n7 de setembre de 2008, a les 13:56\nSóc la Sandra, la que sempre anava a roda :P juer com anaveu, semblaba que anessim a apagar foc al principi...i aixo que teniem 24 hores per endavant.\nCom bé has dit,ja vas fer bé en plegar abans, simplement no era el teu dia per rodar tantes hores. A més amb aquesta colla de sontas segur que ben aviat fem alguna altra cosa.\n7 de setembre de 2008, a les 15:31\nei ei ei ei ... que no passa pa res kamarada!!! al contrari felicitats , jo ser l'ho dur que ès fer voltes al l'estany i ser que si no estas fí millor ni provar-ho perquè de satisfació cicliste al circuit res de res.\nAquestes èpoques d'any millor no intentar-ho , jo ja amb 18.000 ni s'em va ocorre venir pas , ara ja coses més curtes i gas a la burra.\nen veïem miki a les carreteres i molts ànims que per la propera està fet.\n7 de setembre de 2008, a les 16:13\nEiiii fiera!!!Sóc en Jordi Benavent.\nNo et preocupis son coses que passen, el dissabte passat ens vam torrar i buidar de combustible que va ser massa!!\nDesconecta de la bici uns dies i ja veuràs que tornaràs a tenir les sensacions de sempre!\nÀnims fins la pròxima.\n7 de setembre de 2008, a les 16:40\nGubi, un mal dia el podem tenir tots. No passa res. Vinga a seguir pedalant i a veure si tornem a coincidir alguna hora. Muacks!\n7 de setembre de 2008, a les 21:35\njoder, es el millor que podies fer si no et trobaves be!!!! jo a les 19h de ser alla vaig veure que podia agafar una pulmonia i ho vaig deixar estar! trankil que hi tornarem i tu hi seras, i tant que hi seras, ja planejarem la data tots plegats!!! una forta abracada Miquel!!!!\n7 de setembre de 2008, a les 22:46\nCrec et toquen un parell o 3 de tardes de sofà i galetes de xocolata, i anar a dormir a les 22.\nSom víctimes de les nostres kilometrades i la nostra edat. Jo tb vaig començar aquest any el 10 de gener...i un dia o altre, fruit d'una mala setmana, et surt tot.\nAra cal rematar l'any el 21-9 al Caro, de rosa, clar.\n8 de setembre de 2008, a les 10:27\nmikel ostias !! no sabia que tambien tenias un blog ,indagando por hay menos mal que te he visto, por lo que dices que te ocurrio ,te entiendo en todos los aspectos ,cuando no se tiene el dia no se tiene y por los kms que llevas me da que tu lo que necesitas es descansar amigo!! un abrazo y nos vemos por mi pueblo para entrenar algun dia!! pero sin darnos palos ja ja ja!!\n10 de setembre de 2008, a les 11:00\npererossinyol ha dit...\nGubi portes una temporada que has estat a quasi totes les batalles; marxes,brevets ciclomaratons etc. i sempre a primera fila com la infanteria i al final caus derrotat de tanta tralla,o bè fots un pet com el de la marmotte al hotel,ara ja toca agafarse les coses hem mes tranquilitat i començar a pensar en nous reptes per a la propera. R.-5.000 potser.\n12 de setembre de 2008, a les 23:46\nei, moltes gràcies a tots pels comentaris, ja sabem lo que hi ha, un mal dia i res més, però una bona experiència!\nmés endavant faré balanç de l'any i llavors es veurà el volum de tot, que tela... com diu en rossinyol...\n...i pere... calla tio, no donguis pistes, que el meu mot d'abans de ser Culito era "capitan Trueno" jajajaaj\nvaig desallotjar l'apartament d'una ventada! jajajaja


L’antiga corbadora d’Arbúcies | INDRETS OBLIDATS\nPublicat el 16 Juliol 2017 per Josep Mauri\nTot el bonic itinerari que transcorre paral·lel a la riera d’Arbúcies i senyalitzat com a PR C-202 o ruta del Molí de les Pipes, està replet d’atractius patrimonials i paisatgístics de primer ordre.\nPotser a mig camí, enmig del Parc de la Corbadora, al costat de la popular font i l’afamat restaurant, hi ha el punt més destacat de tot el recorregut. Després de deixar un canal a mà dreta amb abundant aigua i una resclosa, un pont de pedra, dóna pas a l’altra riba i a les restes de l’antiga Corbadora.\nL’edifici d’apariència majestuosa havia estat una de les fàbriques més importants d’Arbúcies on s’hi feien cadires i rodes. Es deia que era la més antiga de la població, però un incendi va acabar amb la vida de la indústria molt coneguda al poble i a la rodalia. S’hi pot fer una intensa inspecció pel seu interior, embardissat i malmès però sense massa perill aparent.\nCanal i petita resclosa\nLa riera d’Arbúcies en aquest tram és situada ben a prop de la Corbadora amb l’aigua encalmada i s’hi crea un paratge de digne contemplança que s’ha d’admirar sense presses.\nAccés: Des de la població d’Arbúcies seguir els senyals del PR C-202 fins a la Corbadora seguint un atractiu camí, s’hi tarda uns 35 minuts d’agradable passejada. Si es continua 30 minuts més, el sender ara amb una mica més de pujada, arriba fins al Molí de les Pipes, popular restaurant amb un bonic pont de pedra.\nEl pont de pedra del Molí de les Pipes\nL'entrada va ser publicada el Canal, Fàbrica, La Selva, Pont, Resclosa i etiquetada Arbúcies, Font de la Corbadora, Molí de les Pipes per Josep Mauri. Guarda l'enllaç permanent.