Period: Jan 11, 1195 to Nov 13, 1213\nPere el Catòlic, II d’Aragó i I de Barcelona (1177 - 1213). Fou el fill primogènit d’Alfons el Cast i de Sança de Castella.\nAug 12, 1196\nGuillem de Berguedà (1138 - 1196), és el trobador del qual ens han arribat més textos. Es cosnerven 31 poesies seves més una d'atribució dubtosa.\nPrimers escrits en català\nEs tracta dels primers textos trobats en català, són les Homilies d'Organyà, que són un conjunt de sermons destinats a la predicació de l'evangeli, i el Forum Iudicum, fragment d'un codi jurídic. Documental.\nNov 13, 1212\nGuillem de Cabestany (1188-1212), va ser un trovador de l'Edat Mitjana, no se'n sap molt bé la seva vida ja que alguns documents sobre ell no són molt fiables. Una de les cançons més conegudes es Lo dous cossire.\nPeriod: Feb 2, 1218 to Jul 25, 1276\nJaume I el Conqueridor (2 de Febrer de 1208 - 25 de juliol de 1976), rei d'Aragó, de Mallorca i de València, comte de Barcelona i d'Urgell, i senyor de Montpeller (1213-1276). Va ser conegut amb el sobrenom d'"el Conqueridor" perquè durant el seu regnat la corona d'Aragó va incorporar Mallorca i València, on va fundar els regnes respectius.\nAug 13, 1232\nNaix Ramon Llull\nRamon Llull (Ciutat de Mallorca, 1232/1233 - 1315/1316), va ser un rellevant escriptor, filòsof, místic, teòleg i missioner un mallorquí considerat un dels creadors del balear literari i un dels primers a fer servir una llengua romànica per transmetre coneixements filosòfics, científics i tècnics, a més de textos novel·lístics. També va escriure obres en llatí, àrab i occità\nNaix Arnau de Vilanova\nArnau de Vilanova (entre 1235 i 1240 - entre 1311 i 1313) va ser un alquimista, astròleg, teòleg i metge d´origen desconegut. Escrigué obres molt importants per a la medicina europea medieval. Es conserven quatre obres, i algunes cartes, en català d'Arnau de Vilanova, de caracter polèmic, espiritual i apocalíptic:\n-Confessió de Barcelona.\n-Lliço de Narbona.\nLibre dels feits de rei En Jaume\nLlibre dels feits (Crònica de Jaume I) és la primera de "les quatre grans Cròniques".\n-Els trets humans\n-El sentiment religiós\n-L'amor del rei als seus regnes\nNaix Cerverí de Girona\nNov 13, 1265\nNaix Ramon Muntaner\nEl Llibre de l’Orde de Cavalleria va ser escrit entre 1274 i 1276 per fortificar els ideals cristians de l’estament militar del segle XIII. Consta de set capítols, que tracten respectivament sobre: l’origen i noblesa de la cavalleria; la descripció de l’ofici de cavaller; l’examen de l’aspirant a cavaller; el cerimonial de l’adobament; el simbolisme de les armes ofensives i defensives; els costums propis del cavaller i l’honor que es deu al cavaller.\nPeriod: Oct 27, 1276 to Nov 11, 1285\nPere I el Gran (1240 - 1285). Sobirà de la Corona d'Aragó amb els títols de comte de Barcelona, rei d'Aragó i rei de València i després de la conquesta de l'illa, rei de Sicília (1282-1285).Començà a regnar a l'edat de 36 anys, regnà 9 anys i morí a l'edat de 45 anys.\nEl Blaquerna o Llibre d'Evast e d'Aloma e de Blaquerna son fill és una novel·la de Ramon Llull escrita a Montpeller. Descriu amb molta vivacitat i de manera realista la vida medieval, en contrast amb les novel·les de cavalleries de l'època, amb una presència molt més marcada de l'element fantàstic.\nPeriod: Aug 14, 1285 to Nov 13, 1291\nAlfons II el Liberal (1265 - 1291). I del regne de València, II del comtat de Barcelona, III del regne d'Aragó i rei de Mallorca.\nPeriod: Dec 15, 1291 to Nov 13, 1327\nJaume II, conegut com a Jaume el Just (10 d'agost de 1267-2 de novembre de 1327), fou rei de Sicília , d'Aragó, de València , de Mallorca i de Sardenya, i comte de Barcelona. Per la Pau d'Anagni (1295) el Sant Pare li concedí vitalíciament els títols honorífics de «Senyaler, Almirall i Capità General de l'Església de Roma».\nPeriod: Dec 30, 1327 to Aug 13, 1336\nAlfons el Benigne IV d'Aragó, II de València i III de Barcelona (1299 - 1336). Rei d'Aragó, de València, de Sardenya i Còrsega, i Comte de Barcelona.\nNov 13, 1328\nÉs la crònica més llarga de totes, abraça el període que va del naixement de Jaume I fins a la coronació d’Alfons III. El seu estil popular i espontani, és una mostra excel•lent del “pus bell catalanesc”, per dir-ho amb les paraules de Ramon Muntaner.\nNaix Francesc Eiximenis\nFrances Eiximenis neix a Girona entre els anys 1327 i 1332 en el si d'una família burgesa benestant va ser un escriptor franciscà català de la Corona d'Aragó. Mor al 1409.\nPeriod: Nov 13, 1336 to Aug 12, 1387\nPere el Cerimoniós o el del Punyalet, a causa del punyal que tenia per costum portar (5 d'octubre de 1319 - 5 de gener de 1387), IV d'Aragó, II de València i d'Empúries, III de Barcelona, I de Mallorca i de Sardenya i Duc d'Atenes .\nNaix Bernat Metge\nNaix Sant Vicent Ferrer\nVicent Ferrer (València, 1350 - Gwened, Bretanya, 1419) va ser un dominic valencià que recorregué mitja Europa predicant la seua moral i visió del cristianisme. D'elevada formació intel·lectual, influí marcadament a la cort del Papa Benet XIII d'Avinyó i en l'elecció de la dinastia castellana dels Trastàmara per regnar a la Corona d'Aragó\nNaix Anselm Turmeda\nAnselm Turmeda (Ciutat de Mallorca, 1355 - Tunis, d. 1423) va ser un escriptor mallorquí. És dels pocs escriptors que ha escrit en català i en àrab, sent un clàssic en ambdues llengües. Els seus llibres tingueren gran difusió en els països de parla catalana.\nNov 14, 1379\nLo Crestià és una de les obres més importants que va esriure Francesc Eiximenis entre els any 1379 i 1386. ÉS una enciclopèdia que pretenia contenir "sumàriament tot el fonament del cristianisme" per estimular l'estudi de la teologia entre els laics, i que avui en dia és una enciclopèdia de la vida medieval.\nNov 13, 1382\nÉs la quarta de les grans cròniques en llengua catalana dels segles XIII i XIV. Encara que es diferencia en moltes coses de les seves predecessores, s'hi assembla en la mesura que reflecteix fidelment el món del seu temps\nPeriod: Nov 13, 1387 to Aug 13, 1396\nREgnat de Joan el Caçador\nJoan el Caçador, dit també «el Descurat» o «l'Amador de la Gentilesa» ( 27 de desembre del 1350 - 19 de maig del 1396) fou Rei d'Aragó, de València, de Mallorca, de Sardenya i Còrsega, Comte de Barcelona, del Rosselló, de Cerdanya i Duc de Girona.\nPeriod: Oct 13, 1396 to Jul 12, 1410\nMartí l'Humà, dit també “l'Eclesiàstic” (Girona, 1356 - Barcelona. 1410), Rei d'Aragó, de València, de Mallorca, de Sardenya, Comte de Barcelona, de Rosselló, de Cerdanya, de Sicília, d'Empúries i Duc de Montblanc. Va pujar al tron després de la mort del seu germà el rei Joan el Caçador.\nNaix Ausiàs March\nAusiàs March (Beniarjó, Safor, 1397 - València, 3 de març del 1459) és el primer poeta que trenca amb el món dels trobadors, va fer una poesia nova, moderna i diferent. Va escriure 128 poemes dividits en 5 cicles. Cada cicle el va dedicar a una dama la qual definia mitjançant simbols: -Plena de seny -Lliri entre cards -Oh, foll amor -Amor, amor -Mon darrer bé\nNaix Jordi de Sant Jordi\nJordi de Sant Jordi (1399 - ...) poeta cortesà i militar que va néixer al Regne de València. Fill d'un esclau morisc alliberat, fou "un dels lírics més considerables de la literatura catalana anterior a Ausiàs March\nLo somni és l'obra més important de Bernat Metge, va ser escrita l'any 1399 poc després de sortir de la presó. En aquesta obra de quatre llibres l'autor narra com se li va aparèixer el rei Joan I que estava mort.\nPeriod: Sep 19, 1412 to May 2, 1416\nFerran I d'Aragó, anomenat el d'Antequera i també el Just i l'Honest (27 de novembre de 1380 - I2 d'abril de 1416), fou infant de Castella, i després rei d'Aragó, de València, de Mallorca, de Sicília, de Sardenya i de Còrsega, duc d'Atenes i de Neopàtria, comte de Barcelona, de Rosselló i de Cerdanya i regent de Castella, on també ostentava els títols de senyor de Lara, duc de Peñafiel i comte de Mayorga.\nNaix Joanot Martorell\nJoanot Martorell (Gandia, 1413 - València, 1468) fou un escriptor medieval valencià en llengua catalana, conegut per haver escrit el Tirant lo Blanc, la seva obra més coneguda i considerada la primera novel·la moderna d'Europa.\nPeriod: Nov 13, 1416 to Aug 1, 1458\nAlfons el Magnànim (1396 - Nàpols 1458), V d'Aragó, III de València, I de Nàpols, Sicília i Mallorca, II de Sardenya, i IV de Barcelona.\nNaix Isabel de Villena\nIsabel de Villena (València, 1430 - al monestir, 1490) va ser filla bastarda d'Enrique de Villena, noble castellà de la casa dels Trastàmares. Va viure des de petita a la cort de Maria de Castella, però el 1445 va internar-se en el Monestir de la Trinitat de les clarisses de València. És la primera escriptora amb nom conegut de la literatura catalana.\nNov 13, 1432\nCurial de Güelfa\nEl Curial de Güelfa, és anónima i és una de les obres més importants del gènere de novel·la cavalleresca en català, va ser escrita entre el 1432 i el 1468, però no va ser fins al 1901 que es va publicar per primer cop.\nAquí se'n pot sentir recitar un fragment.\nNov 13, 1435\nNaix Joan Roís de Corella\nJoan Roís de Corella (València, 1435 - València, 6 d'octubre de 1497) va ser un religiós conegut per la seva obra literària. Tant la seva vida, com la seva obra, estan condicionades per les transformacions socioculturals que es van produir al segle XV amb el pas de l'època medieval al Renaixement.\nPeriod: Sep 25, 1458 to Jun 29, 1479\nRegnat de Joan II el Sense Fe\nJoan II el Sense Fe, dit també el Gran (1398 - 1479), Rei d'Aragó, de València, de Mallorca, de Sicília i de Navarra, Duc de Montblanc i de Gandia, i Comte de Barcelona i de Ribagorça.\nPeriod: Jul 23, 1479 to May 13, 1515\nFerran el Catòlic (10 de maig de 1452 - 22 de gener de 1516) fou un dels Reis Catòlics, juntament amb Isabel de Castella. Dit també II d'Aragó, València, Mallorca i Barcelona, III de Sicília, V de Castella i I de Navarra per ser rei d'aquest regnes. També els títols de Comte de Ribagorça, Duc de Montblanc i Príncep de Girona.\nPublicació de l'obra Tirant lo Blanc\nTirant lo Blanc és l'obra més important de Joanot Martorell, va ser escrita entre 1l 1960 i el 1964 però no va ser publicada fins el 1490 a València.\nEl descobriment d'Amèrica va ser l'arribada dels espanyols, comandats per Cristòfal Colom a una illa del Carib el 12 d'octubre de 1492. Aquest és un dels aconteixements que ens marca la fi de l'Edat Mitjana.


Casa adossada amb piscina comunitària, Les Oliveres, l'Estartit. - Inmocosta API l'Estartit\nPreciosa casa adossada en perfecte estat situada a la Urbanització de les Oliveres (Torre Gran).\nAquesta urbanització se situa a 3 km de la platja i el poble de l’Estartit.\nLa casa consta d’àmplia sala d’estar – menjador amb xemeneia, cuina, dos dormitoris dobles i un bany amb dutxa.\nA la planta baixa hi ha una gran terrassa amb vista a la zona comunitària, també disposa d’un accés directe a la piscina i a la zona verda de la comunitat.\nA la part davantera de la casa hi ha un ampli porxo i un jardí privat.\nProperty Id : 61422


El turisme ja dóna feina a més maresmencs que abans de la crisi\nDurant el 2016 el sector va emplear 14.000 persones al Maresme, un 13% més que l'any 2008\nDos turistes a l'hotel Atenea de Mataró\nL'ocupació en el sector turístic de la comarca del Maresme creix de manera progressiva des de fa cinc anys i l'any 2016 ja va donar feina a 14.167 persones, el que representa un 13% més de llocs de feina que els que hi havia abans de la crisi –el 2008 el turisme ocupava a 12.697 persones a la comarca. Tot i això, la forta estacionalitat del sector fa que la majoria de contractes siguin temporals i només el 14% dels treballadors són indefinits. Aquestes són les principals dades que es desprenen del darrer informe anual d'activitats turístiques elaborat per l'Observatori de Desenvolupament Local del Consell Comarcal del Maresme.\nL'any 2016 ja va donar feina a 14.167 persones, mentre que el 2008, abans de l'esclat de la crisi, n'ocupava a 12.697\nEn total, el Maresme té registrades 1.690 empreses que es dediquen al turisme, una xifra també a l'alça, amb un creixement interanual del 3,24%. Aquestes donen feina a 10.938 treballadors assalariats, el 9,39% més que l'any anterior, mentre que 3.229 treballadors dedicats al turisme són autònoms, una xifra que cau un 0,25% respecte el 2015.\nEl volum més important d'ocupació, tant pel que fa als assalariats com als autònoms, el genera l'hostaleria, on hi treballen el 73% de les persones dedicades al turisme. Els allotjaments ocupen un 23% dels treballadors i les agències i operadors al 4%. Tot i això, prop d'un 86% dels contractes són temporals, donada l'alta estacionalitat del sector. Aquesta forta estacionalitat, amb puntes de contractació el segon i tercer trimestre de l'any, indica que el sol i la platja continua sent el principal pol d'atracció de visitants a la comarca, tot i els esforços dels municipis i el mateix Consorci de Turisme per capgirar la situació amb la potenciació de productes culturals, gastronòmics o esportius.


El presumpte estafador de Girona "es feia passar per un broker d'èxit"\nPublicat 12/05/2021 16:17CET\n@MOSSOS - Archivo\nPresumptament va estafar més de 200 persones que van invertir entre 1.000 i 60.000 euros\nGIRONA, 12 maig (EUROPA PRESS) -\nEl cap de l'Àrea Central de Delictes Econòmics, el sotsinspector José Merino, ha explicat aquest dimecres que l'home que presumptament va estafar 15 milions d'euros a més de 200 persones a Girona "actuava sol i es feia passar per un broker d'èxit al Regne Unit".\nEn declaracions als mitjans, Merino ha manifestat que els Mossos d'Esquadra, la policia de West Yorkshire i l'Europol van engegar la investigació a principis del 2019 arran d'una denúncia per la desaparició del responsable d'una estafa piramidal per un frau de falses inversions.\nLa investigació va sancionar casinos i cases d'apostes d'operadores del Regne Unit perquè "el presumpte estafador hi gastava enormes quantitats de diners, els casinos no prevenien el blanqueig i se'ls va imposar una sanció de sis milions d'euros que es van transferir als jutjats de Girona per compensar les més de 200 víctimes".\nPERFIL DE L'ESTAFADOR\nHa relatat que el presumpte estafador era de Girona, d'uns 35 anys, que patia ludopatia i "es va muntar una vida fictícia, fent-se passar per un broker d'èxit al Regne Unit", tot i que no treballava i els diners que aconseguia de les seves víctimes --prop de 15 milions d'euros-- els gastava en casinos i cases d'apostes.\nVa viure entre quatre i cinc anys al Regne Unit, però després va fugir a Alemanya, i l'abril del 2019 el van detenir i va ingressar en presó preventiva amb una fiança de tres milions d'euros, "la fiança més elevada que s'ha posat mai a Girona".\nMerino ha assenyalat que de les 200 víctimes, més de 100 són de Catalunya, i que al començament "eren del cercle familiar, i que els mateixos familiars, sense saber que era un frau, animaven altres persones a invertir a través de l'estafador perquè estaven convençuts que els diners serien invertits en empreses de la borsa".\nHa destacat que el presumpte estafador els oferia unes rendibilitats del 3% mensual i els feia signar contractes "simulant que hi havia empreses darrere", i a mesura que passava el temps, els ensenyava gràfics de l'evolució dels beneficis perquè hi continuessin invertint.\nEl presumpte estafador els demanava entre 1.000 i 60.000 euros en funció de la capacitat de cada víctima, i tan sols "va tornar part dels diners al 5% de les víctimes perquè no el delatés ningú i pogués continuar estafant".\nMerino ha assegurat que "les rendibilitats que s'ofereixen és el primer factor que ha de fer sospitar si darrere hi ha una inversió real, o també si l'inversor posa traves per recuperar els diners".\nActualment, ha explicat que l'estafa relacionada amb les falses inversions "és la que té una incidència més alta en l'àmbit de cost: el bitcoin té un creixement molt important, i invertir en criptomonedes és un risc elevadíssim".


Fabricació i fàbrica de rodets de retorn en espiral d'acer de la Xina | Joyroll\nAquest corró de retorn en espiral d’acer també anomenat corró autonetejable, pot netejar el material enganxós del cinturó i protegir-se dels acumuladors. El corró de retorn en espiral JOYROLL, que no necessita manteniment, redueix el temps d'inactivitat a causa d'un menor retrocés o d'un mal seguiment del cinturó.\nAquest corró de retorn en espiral d’acer també anomenat corró autonetejable, pot netejar el material enganxós del cinturó i protegir-se dels acumuladors. El corró de retorn en espiral d'acer JOYROLL que no necessita manteniment redueix els temps d'inactivitat a causa d'un menor retrocés o d'un mal seguiment de la corretja.\nESPECIFICACIÓDiàmetre del rodet: 89, 102, 108, 114, 127, 133, 140, 152, 159, 165, 178, 194, 219 mm Longitud del corró: 100-2400 mm. Diàmetre de l’eix: 20, 25, 30, 35, 40, 45, 50 mm tipus: 6204, 6205, 6305, 6206, 6306, 6307, 6308, 6309, 6310 Tractament superficial: recobriment electrostàtic en pols, galvanització Estàndard: DIN, CEMA, JIS, AS, SANS-SABS, GOST, AFNOR etc.\nMATÈRIA PRIMERA DELS rodets:1. Tub: canonada especial d'alta precisió ERW amb poca redondesa. Material Q235 igual a Europe S235JR2. Eix: barra rodona d’alta precisió estirada en fred, Material 45 # igual a DIN C45.3. Rodament: rodament de boles de ranura profunda amb joc C3. Doble segellat, grau de qualitat P5Z34.Casa portant: placa d’acer estirada en fred, material 08AL igual a DIN ST12 / 145. Segell interior: segellat tipus llavi, material niló. Greix: # 2 Greix lubricant de llarga durada, estat de treball -20 ° C a 120 ° c 8. Tractament superficial: recobriment electrostàtic en pols\nEvitant l’acumulació de material, superfície antiadherent autonetejable\nEspecialment avantatjós amb materials enganxosos al costat de retorn;\nJuntes de laberint d'alta eficiència protegides de la pols i l'aigua al coixinet;\nDissenyat i fabricat per a una vida llarga i sense problemes;\nRodament de boles segellat d’alta qualitat i sense manteniment.


El dèficit auditiu i la seva reeducació - Socpetit.cat\nEl dèficit auditiu i la seva reeducació\nUna de les etapes més importants del desenvolupament humà i on aquest es dóna amb una velocitat més ràpida és la primera infància. Es produeixen canvis constantment, és una època de contínua i evident evolució.\nLa paraula infància prové del llatí ‘infans’, que significa sense llenguatge. Però, a més de l’inici del llenguatge en la primera infància, s’adquireixen altres habilitats com: somriure, primers passos, la reacció d’angoixa davant un estrany… multitud de canvis que també són propis d’aquesta etapa.\nEl llenguatge és un mitjà de comunicació a través d’un sistema de símbols. A través del llenguatge el nen serà capaç de relacionar-se amb els seus semblants i exposar els seus desitjos i necessitats de forma més precisa.\nEn el llenguatge actuen tot un seguit de components neurofisiològics que permeten la descodificació i elaboració del mateix.\nEntre els principals, a grans trets, podem destacar:\n– el sentit de l’audició que permet escoltar el que se’ns diu.\n– el cervell i l’escorça cerebral que permeten d’una banda descodificar el sentit i manar ordres als òrgans fonatoris per produir el llenguatge.\nDurant els tres primers mesos de vida les rutines lligades a les necessitats del bebè i l’adult comparteixen uns significats que permeten regular conjuntament alguns dels seus comportaments. En aquesta relació específica que hi ha entre el cuidador (mare o un altre membre) i el nen, la mare comença a ensenyar inconscientment el llenguatge.\nAixò ocorre mitjançant la parla d’estil matern que sembla seguir el desenvolupament bàsic, començant en el nivell més fonamental i fent-se gradualment més complex a\nmesura que el nen creix. La parla d’estil matern es caracteritza per ser simple estructuralment (usa frases curtes, no subordinades, no modificadors), hi ha un alt\ngrau de redundància, el to és alt, la prosòdia exagerada, el lèxic (paraules utilitzades) són aquelles que estan presents a l’entorn del nen.\nDèficit auditiu i visual\nL’oïda intacta és una de les condicions importants per aprendre a parlar, atès que aquesta adquisició en els seus inicis es basa fonamentalment en el circuit ‘audició-fonació’. D’aquí que quan aquesta capacitat auditiva està lleugerament disminuïda solen produir-se retards en el desenvolupament de la parla.\nA part de l’oïda, el nen també necessita veure-hi bé per aprendre el llenguatge dels qui l’envolten. Aquí la imitació, o aprenentatge per observació, contribueix en gran mesura a aquesta adquisició. Els nens acostumen a observar i imitar els moviments que produeix la boca dels seus pares en parlar-los.\nNo és cap casualitat, per exemple, que entre les primeres paraules del nen es trobin les expressions ‘pare’ i ‘mare’, doncs la /p/ i la /m/, són sons labials, precisament els més fàcils d’observar i imitar.\nNo obstant això, el nen no només imita els moviments de la parla, sinó també la mímica i els gestos que acompanyen i formen part de l’expressió del llenguatge, exercint la vista un paper important com a part del procés total d’aquesta adquisició.\nEn la deficiència auditiva lleu, el llindar d’audició se situa entre 20 i 40 decibels i en condicions normals pot passar desapercebuda. Sent el telèfon. Parla amb un altre mentre no hi hagi sorolls. Pot o no portar pròtesi.\nQuan no tenen altres deficiències associades, els nens i nenes sords tenen una capacitat intel·lectual similar a la que posseeixen els oïdors, encara que el seu desenvolupament cognitiu pot veure’s limitat, en alguns casos, per les seves dificultats lingüístiques, la regulació del comportament, els sentiments d’inseguretat i les dificultats en les seves relacions socials, ocasionades pel desconeixement de les normes socials, que són també una conseqüència de les limitacions en el llenguatge.\nÉs per això que ha d’haver-hi una bona reeducació logopèdica també en el deficient auditiu lleu, perquè el seu psiquisme i el seu cervell puguin realitzar totes les etapes d’aprenentatges en la primera infància, el període on s’aprèn molt.\n– Reeducació logopèdica en discapacitat auditiva lleu\n– Aconseguir una major atenció i concentració davant els sons que procedeixen del mitjà a través de l’estimulació de l’audició i de les percepcions sensorials associades.\n– Atendre a estímuls auditius, reaccionat davant sons produïts: pel cos, sons onomatopeics, per instruments musicals, per objectes…\n– Orientar-se cap a la font del so.\n– Reconèixer i reaccionar davant sons produïts per objectes d’ús freqüent, que li són familiars.\n– Identificar per la veu a persones adultes i companyes o companys coneguts.\n– Reconèixer pel to de veu els diferents estats d’ànim.\n– Reaccionar davant la variació del volum de música, de la intensitat de la veu…\n– Reaccionar davant sons de diferents dependències del Centre.\n– Reaccionar davant la producció de sons agradables i/o desagradables.\n– Produir sons tocant diferents instruments, accionant diferents joguines…\n– Potenciar el ‘gaudi de la música’. Utilitzar la música per relaxar diferents parts del cos, ‘sentir’ la música, viure-la.\n1. Estem una estona a l’aula sense ‘escoltar ni sentir’ cap tipus de so ni de soroll. Prestem atenció a la seva reacció.\n2. Escoltem els sons i diferents sorolls que es produeixen al nostre voltant. Escoltem i posteriorment ho reforcem verbalment i gestualment. Intentem que prengui ‘consciència auditiva’ dels sons de l’entorn més proper.\n3. Primer procurem que ens miri a la cara, utilitzant allò que estimula a això, per posteriorment començar a fer so amb la boca, espetecs amb la llengua… i observem si hi ha reacció o no.\n4. Posem les mans en parts del nostre cos, com el nas, boca, gola i pit, per balbotejar, emetre sons vocàlics i consonàntics, cantar.\n5. Farem que emeti sons a través d’un globus col·locat prop de la seva cara.\n6. Realitzem sons produïts pel propi cos, amb palmells. Ho fem nosaltres i esperem la seva reacció. Que els facin també ells i elles.\n7. Utilitzem la ‘contraimitació’ realitzant els sons que emeten. No es reforçaran els sons vegetatius com la tos…\n8. Realitzem exercicis molt senzills d’imitació de ritmes (per exemple amb palmells a la taula). Copegem la taula amb el palmell de la mà i esperem la seva resposta. Si al principi no ens imita, agafem la seva mà i copegem una vegada hàgim copejat nosaltres…\n9. Utilitzar com a altaveu el cartró del rotllo de paper higiènic i observar les seves reaccions.\n10. Deixar caure un objecte o emetre un so/soroll d’intensitat forta i veure la seva reacció. Intentar provocar-la.\n11. Posem música i posteriorment l’apaguem. Estem una estona sense ‘sentir’.\n12. Apaguem i engeguem la música i veiem la seva reacció, esperant que la demani o expressi el seu grat o desgrat davant aquesta interrupció.\n13. Fabriquem ‘materials casolans’, com globus amb pedretes a dins, ampolles amb cigrons…, i variant dins de l’aula la posició, fem sonar aquests ‘instruments musicals’ potenciant que s’orienti cap a aquests sons.\n14. Utilitzem d’igual manera diferents instruments musicals, com pianos, xilòfons, panderetes…, per potenciar que giri el cap cap a l’objecte que sona, situant-nos en diferents llocs de la sala. Utilitzem també objectes sonors i amb llums per potenciar-ho.\n15. Cantarem diferents cançons que facin referència al període en el qual estem: tardor, Nadal, hivern, carnestoltes, primavera, estiu…, prenent com referencia coses concretes.\nFoto: Lab2112 / Foter / CC BY-NC-ND\nEl pare fa màgia!\nCadireta de passeig Batmòbil\nLlet materna o llet artificial?


Implik2 – Publicidad – Merchandising – Imprenta – Vinilos – Rotulos\nes de finals dels 80 Implik2 està fent arribar la publicitat dels nostres clients on ells la necesitan.Contamos per a això amb un equip de professionals i instal·lacions pròpies, així com una xarxa de vehicles propis que ens fan focalitzar tots els nostres esforços amb un únic objectiu: la satisfacció dels nostres clients.\nSempre disposats a treballar amb la seva empresa innovant i desenvolupant serveis que s’adaptin a les seves necessitats i que li permetin créixer en el seu sector.\nEl nostre coneixement de la feina a fer ens permet oferir als nostres clients un servei a mida, així com suggerir-aquelles opcions que ja sabem que funcionen.\nPara un óptimo rendimiento de las campañas trabajamos junto a su empresa desarrollando y planificando cada una de ellas.\nFES TEVA MARCA SIGUI INOBLIDABLE\nPersonalitza qualsevol peça. Grava el teu logotip o missatge a qualsevol objecte i aconsegueix un regal publicitari excepcional. Fes que els teus clients siguin amos d’una peça única que els recordarà la teva marca durant molt de temps.\nTextos, logotips, imatges … Podem gravar qualsevol missatge sobre qualsevol peça. El resultat serà una peça única, d’un agradable efecte mat en el gravat que farà que la teva marca resulti més atractiva per als teus clients\nTU POSES EL LIMIT\nPots donar curs a la teva creativitat, nosaltres farem que el resultat sigui perfecte.\nMostrar Todos Carteleria Diseño Web Eventos Expositores Imprenta Merchandising Publicidad Exterior Publicidad Móvil\nD’una bona planificació dependrà en gran mesura l’èxit i, en conseqüència, l’assoliment dels objectius proposats.\nEl nostre equip executa el treball seguint rigorosament el briefing acordat amb el nostre client.\nRevisió & Lliurament\nEl nostre compromís és complir el termini de lliurament complint amb els més alts estàndards de qualitat en el servei.


La política de garantia d'ingressos a Espanya (I) | Lleiengel.cat\nLa política de garantia d’ingressos a Espanya (I)\ndesembre 21, 2016 Renda Garantida\nL’article original ha estat dividit en tres parts per a facilitar la seva lectura\nLa política de garantia d’ingressos a Espanya es troba sens dubte en una cruïlla. La crisi posterior a les turbulències financeres de 2008 ha mostrat les profundes mancances del sistema de protecció existent, sense que per ara se’n perfilin amb nitidesa les vies d’actualització. L’article presenta, de manera genèrica, el context en el què convé situar el debat sobre el futur d’aquesta part fonamental de l’acció de l’Estat de Benestar.\nPrincipals característiques del sistema de garantia d’ingressos\nUn dels aspectes més rellevants del sistema de garantia d’ingressos a Espanya és l’existència de dues xarxes paral·leles de prestacions assistencials. Es tracta, d’una banda, de les rendes mínimes autonòmiques (RMA) i, de l’altra, del sistema vinculat a l’Administració General de l’Estat (AGE) que, tant en l’àmbit de la Seguretat Social com en el de la protecció a la desocupació, complementa l’acció contributiva estatal.\nUna política inesperada: les rendes mínimes de les comunitats autònomes\nEl 6 de març de 1989, el Butlletí Oficial del País Basc publicava el Decret autonòmic que regulava la concessió de l’anomenat Ingrés Mínim Familiar (IMF). Era la primera modalitat de renda mínima autonòmica que s’establia a Espanya.\nCom a conseqüència de la posterior extensió del model al conjunt de les comunitats autònomes (CCAA), la iniciativa del Govern Basc va tenir importants repercussions per a la política social espanyola. Obria el camí al que, especialment durant la recent crisi econòmica, ha funcionat com un sistema de darrera xarxa de garantia d’ingressos.\nÉs important assenyalar que les rendes mínimes són una conseqüència inesperada de l’atribució de la competència d’assistència social a les CCAA que fa la Constitució (article 148.1.20ª) i l’assumpció d’aquesta, com a competència exclusiva, en els diversos Estatuts d’autonomia. La introducció d’aquestes prestacions no responia, en aquest sentit, a cap mandat constitucional exprés ni a una concepció concreta de la protecció social prefixada en la Constitució.\nLes rendes mínimes no poden considerar-se, per tant, com un element consubstancial del model de protecció social previst en la Constitució, tot i que tampoc es pot afirmar que s’hi oposin en cap sentit. És, simplement, impossible afirmar que siguin un resultat consensuat del model de desenvolupament constitucional. L’IMF basc va ser en realitat la manifestació de la decisió d’una administració autonòmica per introduir una nova política, aprofitant un marc constitucional i estatutari que no la impedia però que tampoc la preveia. I si era així respecte a la Constitució, també ho era respecte a l’Estatut: l’IMF tampoc no responia a cap previsió estatutària a Euskadi.\nDe fet, conscient de la innovació, i sempre temorós davant el perill de desbordament, el Govern d’Espanya no va dissimular la seva irritació davant la iniciativa basca. L’aposta dels sindicats UGT i CCOO per les rendes mínimes, manifestada en la seva Plataforma Sindical Prioritària, va contribuir a la ràpida extensió d’aquestes prestacions, en particular en la dimensió més formal, amb l’aprovació de lleis i/o decrets reguladors de les noves prestacions.\nL’Administració General de l’Estat va anar, sens dubte, assimilant amb el temps el desenvolupament d’aquestes actuacions i es va anar donant pas a un plantejament de convivència de les diferents actuacions. Seria erroni, però, considerar que s’havia pretès integrar el sistema de RMA dins la seva política de garantia d’ingressos, buscant un acoblament polític-jurídic amb les prestacions estatals. En els anys i dècades posteriors a la creació de l’IMF basc, l’Estat va seguir mirant amb distanciament l’actuació d’unes comunitats autònomes que, cadascuna a la seva manera, van emular la iniciativa basca.\nAixò explica que continuï havent-hi problemes per articular la relació entre les prestacions estatals de garantia d’ingressos i les RMA. La completa absència d’una contribució financera directa per part de l’AGE per al finançament de les RMA s’uneix, en aquest sentit, a l’absència d’intents de consensuar principis compartits per a delimitar un veritable sistema en el seu conjunt. La manifestació més clara d’aquesta realitat separada és el plantejament persistent d’incompatibilitat que va regir, i encara regeix, la relació entre els subsidis d’atur de l’AGE (com en el seu moment el PRODI o, en l’actualitat, el PAE) i les rendes mínimes. Una realitat que segueix posant en dubte la idea que l’AGE hagi pogut considerar en algun moment a aquestes RMA com a part del sistema general de protecció de l’Estat.\nTot i que les rendes mínimes de les comunitats autònomes tracten en tots els casos d’ajustar el sistema general de prestacions assistencials de l’Estat, resulta discutible per tant que a Espanya pugui parlar-se d’un sistema mínimament integrat de garantia d’ingressos. Es tracta més aviat de dues xarxes paral·leles d’intervenció, més o menys complementàries, amb molt escassos elements de coordinació i integració funcional entre si.\nEl desenvolupament de l’acció assistencial de l’Estat\nDes del Govern d’Espanya, la posició davant les iniciatives de les CC.AA. s’ha caracteritzat per una certa negació -o almenys infravaloració- de la necessitat, o utilitat dels programes autonòmics de rendes mínimes, i la configuració d’un sistema assistencial no contributiu propi de l’Estat, basat en el desenvolupament de l’article 41 de la Constitució. Aquest article preveu que l’Estat ha de mantenir un règim públic de Seguretat Social per a tota la ciutadania que “garanteixi l’assistència i prestacions socials suficients davant situacions de necessitat, especialment en cas de desocupació“.\nAl llarg dels anys 80, i culminant en 1990 amb la legislació sobre prestacions no contributives, l’AGE va desenvolupar aquest model assistencial, destinat a protegir els que queden fora del sistema contributiu general, tant en l’àmbit de l’atenció a la invalidesa o la jubilació com, de manera més específica, de la desocupació. Els tres pilars del model, adaptat després de l’aprovació del sistema d’atenció a la dependència, són les següents prestacions: el subsidi assistencial d’atur, acompanyat de la creació del subsidi o renda agrària; el subsidi de garantia d’ingressos mínims de la Llei d’Integració Social del Minusvàlid (LISMI) i les pensions no contributives (PNC) per invalidesa i jubilació. Aquestes actuacions s’unien als complements de mínims de les pensions contributives i a les prestacions per fill a càrrec per consolidar un sistema aparentment força ampli de protecció, complementari al sistema contributiu general de la Seguretat Social i de protecció a la desocupació.\nEn coherència amb la percepció distant de les RMA, durant el període d’auge econòmic, la persistència de situacions problemàtiques greus, properes a les que contemplaven algunes d’aquestes rendes autonòmiques, especialment en l’àmbit de la desocupació de llarga durada, va portar a introduir una nova prestació: l’anomenada Renda Activa d’Inserció. Orientada a situacions de difícil inserció laboral, la RAI es va establir en el Reial Decret 236/2000. La norma perfilava la RAI com un programa temporal per a la inserció laboral de treballadors aturats de llarga durada, en situació de necessitat, i majors de 45 anys. Tractant d’ajustar-se a les directrius sobre l’ocupació de la Unió Europea, el programa perseguia combinar, en una línia propera a la de les RMA, la garantia d’ingressos amb mesures adequades d’inserció laboral.\nAmb posterioritat, l’excepcional increment de l’atur després de la crisi financera de 2008 va obligar a dissenyar un nou tipus d’actuacions: el PRODI, el PREPARA i el PAE. Concebuts com actuacions extraordinàries, l’objectiu d’aquests subsidis assistencials es va vincular a la necessitat d’una intervenció especial en un context de molt alts nivells d’atur.\nA l’actualitat, en la dimensió relacionada amb la protecció a la desocupació, el model de subsidis assistencials de l’AGE fixa, des d’una primera lògica d’intervenció ordinària, certs supòsits en què es considera convenient cobrir l’absència de protecció contributiva: fi de la protecció en persones amb alguna experiència de cotització; població treballadora agrària d’Extremadura i Andalusia; persones en edats que s’acosten a la jubilació; població amb responsabilitats familiars i alguns col·lectius especials, com ara la població emigrant retornada, l’excarcerada o l’afectada per problemes de violència de gènere.\nEn una lògica complementària, ja sigui en relació amb col·lectius amb dificultats estructurals d’accés a l’ocupació (RAI) o en situacions que se segueixen valorant com conjunturals però que es mantenen al llarg del temps donada la situació de crisi (PAE en l’actualitat), el sistema AGE tracta d’afrontar supòsits especialment problemàtics. Aquests es lliguen a determinades circumstàncies personals que poden requerir un suport a llarg termini (violència de gènere, presència de discapacitat, certs col·lectius de majors de 45 anys) o, de manera excepcional, a emergències associades a un atur que es perllonga més enllà de que s’esperava.\n1 Decret 39/89 de 28 de febrer, relatiu a l’Ingrés Mínim Familiar. El seu contingut va ser recollit poc temps després, i amb algunes modificacions, en la Llei 2/19990, de 3 de maig, d’Ingrés Mínim d’Inserció.\nNota: Demà publiquem la segona part “El sistema de garantia d’ingressos durant l’última crisi”\nGarantia IngressosRenda GarantidaRenda Mínima\nAnteriorPrevious post:I si va de serveis socials més que de pensions?\nSegüent Next post:La política de garantia d’ingressos a Espanya (II)


Covetes, ses TOPON\n1. Tram de la costa del municipi de Sant Josep de sa Talaia situat a la part de ponent de tot el promontori del cap de Llentrisca , al SE des Mabres i al sud des Cap des Jueu .\n2 Conjunt de tres clots arrodonits, a la paret vertical del tallserrat del cap de Rubió , prop de la mar. També reben el nom de covetes de sa Punta d’en Palerm. Un poc a ponent hi ha el canalís de Passat ses Covetes, petit canal situat a l’W de la regana des Cavall de sa Punta .\n3. Tram de la costa NW de l’illa de s’Espardell , situat just al sud de la costa de mestral. Hi ha, efectivament, covetes. [ERM]


BEGUDES ALCOHÒLIQUES | 24/03/2004 Ruralcat\nLa UE reconeix la Ratafia catalana com a Denominació Geogràfica (DG)\nLa Unió Europea ha reconegut la Ratafia catalana com a Denominació Geogràfica (DG). La ratafia és un licor tradicional fet a partir de la maceració de nous verdes i diversitat d¿herbes i plantes, molt arrelat en diferents comarques catalanes. Besalú, Centelles i Santa Coloma de Farners organitzen anualment una fira dedicada a aquesta beguda tradicional.\nMossèn Jacint Verdaguer la va definir com "un aiguardent adobat amb un tros de pell de llimona, quatre o cinc clavells, una nou moscada, una pell de nou verda partida a tallets, i un bocí de canyella d'Holanda, a la qual alguns afegeixen un brot de menta i de marialluïsa, segons el grau d'aroma que se li vulgui donar. Tot això es posa uns dies a sol i serena". Herbes i espècies Actualment, la Ratafia catalana és una beguda espirituosa elaborada, bàsicament, amb nous tendres el sabor de les quals es pot completar amb diverses plantes aromàtiques. La varietat d¿herbes que poden emprar-se i les combinacions possibles són infinites: menta, marialluïsa, sàlvia, farigola, alfàbrega, espígol, brioda, sajolida... A banda de les herbes, a la mescla s¿hi poden afegir també un nombre indeterminat d¿espècies, essent les més freqüents la canyella i la nou moscada. La ratafia presenta una coloració característica de caramel, més o menys intensa segons la fórmula emprada. El gust és dolç i intens, mentre que la textura manifesta diferències en l¿espessor segons el productor. La recepta més antiga coneguda de ratafia data del 1842 i prové de la comarca de la Selva. Forma part d¿un extens receptari de Francesc Rosquellas en el qual consten diferents receptes de cuina, de licors, de remeis casolans i d¿ungüents medicinals. L¿àmbit tradicional d¿elaboració d¿aquests licors eren les cases de pagès: cada pagès elaborava la seva ratafia, la qual formava part del ventall de begudes que consumia. Orígens del mot Entre les argumentacions que s¿apunten vers el significat del mot ratafia, hi ha qui manté que probablement designi el mètode d¿elaboració del licor, o sigui la maceració. De fet al segle XVII els indígenes de les Antilles franceses anomenaven guildive i també tafia a l¿aiguardent de la canya de sucre.\nPer d¿altres estudiosos, el nom de ratafia ve del llatí ratafiat o queda firmat i assenyala el moment de ratificació d¿un tracte o un acord. Llavors, en celebrar-ho, es prenia una copeta de licor. El consum de ratafia La ratafia es pren a taula, al final dels àpats, sola o per acompanyar grana de capellà, carquinyolis o galetes. També hi ha qui la pren com aperitiu amb sifó o en got llarg amb gel, o freda de la nevera, i també qui la barreja amb llet. A la comarca de la Selva aquesta darrera versió es coneix amb el nom de castanyeta. Els seus usos culinaris també són extensos i diversos. La trobem com a ingredient de moltes postres dolces com pastissos i gelats; combinada amb productes típics de la zona, per exemple amb tortell, xuixos, farinetes de fajol o figues. També és la protagonista en coques, escumes, gelatines i sorbets.\nDARP (Denominacions Geogràfiques)


Goldman Sachs com a exemple màxim dels guanys a curt termini\nLa carta de dimissió d'un alt directiu de Goldman Sachs publicada ahir pel New York Times denuncia la cultura corporativa del gegant financer, consistent a engreixar més i més els guanys del banc passant per sobre dels interessos dels seus clients. Aquesta pràctica es tradueix, segons el dimissionari Greg Smith, a empènyer els seus clients -sovint titllats de "titelles" pels executius- a fer inversions que no són sempre les que els convenen. Smith ho explica després d'haver-hi treballat 12 anys, i d'haver estat responsable per a Europa, el Pròxim Orient i l'Àfrica del negoci dels derivats, els complexos productes financers claus en la crisi de les hipoteques tòxiques ( subprime ).\nGoldman Sachs va ser un dels senyors del gran casino de la precrisi, i va ser multat amb 550 milions de dòlars per haver enganyat els clients sabent que els feia invertir en productes sense valor (una suma equivalent als guanys d'uns pocs dies d'operativa del banc). El fet que la crisi financera no hagi acabat amb culpables castigats fa créixer la sensació d'impunitat.\nSabem, però, que les entitats no sempre han donat als clients tota la informació sobre els eventuals riscos de les inversions que els recomanaven, i que de vegades tampoc els clients s'han preocupat d'exigir-la. En part perquè els encegaven les promeses d'alta rendibilitat -que sempre comporten més risc- i en part perquè confiaven en la seva entitat. El malestar dels inversors afectats per les participacions preferents també respon a aquest esquema.\nLa desconfiança és hereva d'una crisi engrandida per la cobdícia. Les remuneracions -també les salarials- lligades als guanys a curt termini s'han revelat perilloses. I no afecten només la banca. Moltes de les empreses contra les quals enfurismats consumidors han presentat reclamacions per pràctiques potencialment abusives, sobre les quals informem avui, perseguien més guanys ignorant els drets dels clients. No és tan diferent.


10 anys de l’accident de metro a València: horror, indignació i reparació\nL’aniversari del sinistre arriba amb la investigació judicial oberta, les institucions bolcades amb les víctimes i un informe contundent de les Corts Valencianes contra la gestió que el PP va fer de la catàstrofe\n02/07/2016 - 22:54h\nBeatriz Garrote, expresidenta de l’associació de víctimes del metro, rep la distinció de la Generalitat de les mans del president, Ximo Puig.\nEl 3 de juliol de 2006 van morir 43 persones i 47 més en van resultar ferides en la línia 1 del metro de València en un dels accidents més greus de la història del transport públic a Europa. Al cap de 10 anys, el sinistre continua fent parlar. La investigació judicial del succés continua oberta, el Parlament valencià discutirà pròximament les seues conclusions sobre l’afer i la Generalitat té preparada una llei per a mirar d’evitar una catàstrofe que, segons molta gent, perviu en l’imaginari col·lectiu per la gestió inhumana i interessada que el PP en va fer.\nEl drama de la línia 1 està en aquest punt al cap d’una dècada:\nUna investigació judicial infructuosa i controvertida\nLa instrucció del cas ha estat discutida permanentment per les víctimes. La jutgessa del cas, Nieves Molina, titular del Jutjat d’Instrucció número 21 de València, en va arxivar la causa el 2008. A parer seu, ha quedat acreditat que, com defensava la Generalitat governada pel PP, la seguretat de la infraestructura ferroviària era correcta i l’actuació de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) sobre aquest punt, adequada o, almenys, no negligent.\nPer a la magistrada, l’accident es va deure a un excés de velocitat atribuïble al maquinista, mort el dia dels fets. Entre altres qüestions, Molina hi utilitza diversos arguments sobre la normativa, i uns quants de quantitatius: entre el 1988, data en què es va posar en funcionament, i el dia del sinistre havien passat pel revolt de l’accident prop de dos milions de trens “sense que hi conste cap incident”.\nL’Audiència de València va forçar la jutgessa –que havia arxivat el cas– a prosseguir la investigació, que hi continua entre les crítiques de les víctimes, l’enuig de la Fiscalia i la descreença de la magistrada, que acaba fent enfadar a molts –Parlament valencià inclòs– amb l’intent d’imputar una metgessa que va acudir a l’estació de Jesús tan bon punt va tenir lloc el sinistre. Al cap de 10 anys, la via judicial, segons alguns, no ha projectat llum sobre el sinistre.\nBeatriz Garrote, expresidenta de la AVM3J, en una estació de metro Jesús Císcar\nEls 11 culpables de les Corts Valencianes\nL’accident va estar marcat per la visita del papa a València, que va tenir lloc al cap de tres dies del gravíssim accident. Segons molts, el PP, llavors amo i senyor de la política valenciana, va fer silenciar l’accident per no enterbolir la visita de Benet XVI. Eren els dies de vi i roses. D’ostentacions i grans esdeveniments. Potser, per això, les Corts Valencianes van despatxar la investigació parlamentària del tema en pocs dies i amb un dictamen autoexculpatori.\nLa nova majoria parlamentària ha arribat a conclusions diferents. Segons tots els partits amb representació parlamentària, excepte el PP, la línia 1 de Metro València no era segura, el govern del PP va ordir una trama per amagar la veritat i no va tractar amb dignitat les víctimes, i la televisió pública valenciana va tapar i va manipular la informació sobre el sinistre. El dictamen és demolidor.\nEl PP pensa que és resultat del sectarisme. Les gairebé 300 pàgines de l’informe, resultat de l’anàlisi de centenars de documents, 150 hores d’audiència, la compareixença de 73 persones i 20 sessions de treball, assenyala 11 responsables polítics de la tragèdia. Entre ells hi ha l’expresident de les Corts Valencianes, Juan Cotino, diversos responsables de Canal 9 i l’expresident de la Generalitat, Francisco Camps, que es va negar, malgrat nombroses peticions, a reunir-se amb les víctimes del metro i escoltar les seues peticions o, almenys, el seu dolor.\nUna pancarta recorda els 43 difunts i els 47 ferits en l’accident de metro i reclama justícia Jesús Císcar\nReparació a les víctimes i reforç de la seguretat\nEl Consell actual s’ha prodigat en gestos d’afecte i reconeixement a les víctimes. Aquest mateix dijous, al llindar del desé aniversari, el president de la Generalitat va començar la seua al·locució a les Corts demostrant el seu afecte a l’AVM3J. Tots els grups, inclòs el PP, van aplaudir les paraules de Ximo Puig.\nAquest, a més, va rebre les víctimes, com a gest de reparació i desgreuge davant del menyspreu [del Consell anterior] que Jordi Évole va mostrar en La Sexta a tot Espanya, en la seua primera recepció oficial com a president de la Generalitat. Al cap de poc temps, en el Nou d’Octubre, el dia de la Comunitat Valenciana, l’AVM3J va rebre l’alta distinció de la Generalitat.\nUna entitat marginada va passar de la nit al dia –gràcies a les eleccions del 25 de maig– a ser tractada amb tots els honors. A més, el Consell pretén comptar amb les víctimes, o almenys mantenir-les informades, en l’intent d’evitar sinistres com els del 3 de juliol de 2006. Aquesta mateixa setmana, es va informar l’AVM3J de la futura Llei de seguretat ferroviària, que el Govern valencià presenta com a pionera.\nPionera o no, si funciona, evitarà l’escena que s’ha repetit durant anys, el primer dijous de cada mes, a la plaça de la Mare de Déu de València: la concentració de centenars de persones que exigien respecte, veritat i justícia per als 43 morts i els 47 ferits a l’estació – que recupera el nom original– de Jesús.\nMilers de persones es reunien cada mes a la plaça de la Mare de Déu de València per exigir justícia Jesús Císcar\nActes amb motiu del 10é aniversari de la tragèdia\nEl diumenge 3 de juliol tenen lloc diversos actes amb motiu del desé aniversari de l’accident. Des de les 13 hores els familiars recordaran les víctimes amb una actuació de muixeranga i depositant flors al jardí que queda dalt de la tràgica corba.\nA més, s’instal·laran adorns de colors groc i negre (els que caracteritzen a l’associació) sobre els quals la gent podrà deixar missatges. A la vesprada, a Torrent, juntament amb l’Ajuntament de la localitat, s’inaugurarà un parc en memòria dels difunts. Serà a les 20 hores just darrere de l’estació de Torrent-Avinguda. A més, des del dijous una exposició recull un centenar d’imatges il·lustren els 10 anys de lluita de les víctimes del metro.


LOCALITZACIÓ RÀPIDA DE DADES | RECURSOS PER A L'EDUCACIÓ ESPECIAL\n← POEMA: LA VELLA QUARESMA\nEl Rei Carnestoltes i la Vella Quaresma →\nALBA BARCELONA vol compartir amb tots nosaltres un material que ha adaptat al català i que prové del bloc “Orientación Andújar” per tal de millorar la comprensió i l’atenció dels nostres alumnes. L’objectiu és que l’alumne trobi les dades que se li demanen de la manera més ràpida possible; d’aquesta manera també es treballa l’agilitat i la memòria visual.\nEn aquest cas, l’Alba, ha decidit adaptar el material que fa referència als resultats d’uns equips de la lliga de futbol. Moltíssimes gràcies Alba per adaptar aquest material al català i compartir-lo amb tots nosaltres.\nAquest article s'ha publicat dins de Atenció, Fluïdesa i etiquetat amb Fluïdesa, Lectura, memòria visual. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


L'Espanyol s'imposa al Cartagena amb un gran Nico Melamed | betevé\nL’Espanyol guanya el Cartagena després de capgirar el marcador\nEls blanc-i-blaus capgiren el gol inicial del Cartagena gràcies a Nico Melamed\nCarles Alcoyent Corominas | Dimecres, 2 de Desembre del 2020, a les 21.33\nCop a la taula de l’Espanyol a l’estadi Cartagonova. El conjunt blanc-i-blau s’ha imposat al Cartagena per 1 gol a 3. Això sí, el conjunt de Vicente Moreno ha hagut de sobreposar-se al gol dels locals, a l’inici de la segona part. Amb el triomf, l’Espanyol torna a guanyar un partit fora de casa després de perdre amb el Leganés en l’últim desplaçament.\nUna primera part amb poques ocasions\nLa primera ocasió clara del partit ha estat per a Sergi Darder però el xut, dins de l’àrea petita, ha sortit per sobre el travesser. L’oportunitat blanc-i-blava ha tingut rèplica murciana. Rubén Castro poc abans del quart d’hora ha obligat a lluir-se Diego López. Abans de la mitja hora, ha estat Wu Lei qui l’ha tinguda. El xinès, però, no ha aprofitat una bona assistència de Raúl de Tomás per definir davant el porter Bulka. I com a l’inici, el Cartagena ha tornat a replicar amb un xut de Rubén Castro que ha sortit desviat. Amb empat a zero s’ha arribat al descans.\nGol del Cartagena i reacció blanc-i-blava\nL’inici de la segona part no pot haver començat pitjor per a l’Espanyol. En una jugada sense perill aparent, Diego López ha perdut la pilota i Elady Zorrilla, molt atent, ha marcat el primer gol del partit. El gol ha esperonat l’equip de Vicente Moreno i les ocasions han començat a aparèixer de manera més clara. Lluís López, al minut 54, i Adrián Embarba, dos minuts més tard, han vist com les seves rematades s’estavellaven contra el travesser de la porteria del Cartagena. Els blanc-i-blaus han tancat el Cartagena i han continuat buscant el gol de l’empat. L’han tingut Melamed, amb un xut que ha sortit alt, i Raúl de Tomás, que ho ha fet fregant el pal. I després de totes aquestes ocasions ha acabat arribant el gol. Melamed, al minut 74, ha rebut una pilota d’Embarba dins l’àrea i amb un fort xut creuat ha fet l’empat a un.\nL’equip de Moreno amb l’empat s’ha fet gran, i de nou ha aparegut Nico Melamed. En aquest cas, el jove jugador ha provocat un penal que Embarba ha convertit en gol i ha posat l’1 a 2 en el marcador. Amb la remuntada, el Cartagena ha desaparegut i l’Espanyol ho ha aprofitat per fer el tercer gol. Javi Puado ha robat una pilota al mig del camp i ha iniciat una cursa cap a la porteria de Bulka que ha acabat ell mateix. Era l’1 a 3. El gol ha deixat el partit sentenciat. I podia haver estat més ampli si un xut de Puado, a les acaballes del partit, no hagués anat a parar al travesser.\nLa UA Horta confirma la marxa de tres jugadors


ᐅ Activitats en família i amics a Montgai - Esportec\nACTIVITATS A MONTGAI EN FAMÍLIA I AMB AMICS\nOferim un gran ventall d'activitats en grup a prop de Montgai adaptables tant per a families com per a grups d'amics.\nExperts en activitats en grup a l’aire lliure a Montgai\nComptem amb molts anys d'experiència en la realització d’activitats familiars a prop de Montgai adaptades segons el nombre de persones, i tant per adults com per nens. Som especialistes en activitats Físico Esportives en el Medi Natural, i, des d’Esportec, volem donar a conèixer les possibilitats que ofereix el nostre entorn, ja sigui al mar o a la muntanya.\nÉs de coneixement general que la pràctica habitual d’esports o les visites culturals tenen una sèrie de beneficis que enforteixen els llaços d’amistat i familiars, i val la pena realitzar activitats a Montgai amb amics que fomentin i millorin la capacitat física i mental, i que alhora siguin activitats d'esbarjo i diversió.\nHi ha moltes activitats d’oci que són importants per al desenvolupament d’hàbits saludables en els nens. Totes aquestes es poden dur a terme de manera individual o en família a Montgai Per aquest motiu, des d’Esportec, per a qualsevol estació de l’any plantegem una sèrie d'experiències en família a la zona de Montgai on podreu trobar des d' activitats d’oci de diversió, que són aquelles que impliquen poc esforç, i activitats d’oci de satisfacció, que exigeixen major esforç i aprenentatge.\nActivitats predefinides a prop de Montgai amb amics\nActivitats esportives i d'aventura a prop de Montgai per a grups d'amics.\nVolem que les nostres aventures siguin úniques i originals, respectant sempre el medi que ens envolta. Per aquest motiu, treballem contínuament en dissenyar noves activitats esportives per a families i grups d'amics a Montgai, per tal que pugueu descobrir els indrets més idíl·lics de les nostres contrades.\nFestes d'aniversari a Montgai\nSortides amb la família a Montgai\nComiats de solter a Montgai\nCoses a fer amb parella a Montgai\nExperiències esportives a Montgai\nExcursions a Montgai\nCelebracions a Montgai\nTurisme a Montgai\nRutes en segway a Montgai\nCates de vi a Montgai\nVisites a cellers a Montgai\nSom creadors d'experiències a prop de Montgai. Molts anys d'experiència en activitats d'oci i de lleure.\nLes activitats esportives a l’aire lliure, originals i amb certa adrenalina pel mig, estan entre les preferides entre els grups d'amics per practicar activitats a Montgai i gaudir d'una experiència en grup d’una forma diferent.\nL'objectiu principal d'aquestes activitats, que es poden fer de manera individual, en grup d’amics o amb la família, és que es poden dur a terme aprofitant tota una sèrie de recursos que ens ofereix la natura i així, planificar aquestes activitats en família o amb el grup d'amics pot contribuir a fer que tots en gaudeixin i es diverteixin plegats. I aquest és el motiu principal de totes les activitats familiars i grupals a prop de Montgai que us proposem.\nLes activitats esportives a l’aire lliure, originals i amb certa adrenalina pel mig, estan entre les preferides per les famílies per practicar activitats a la zona de Montgai i crear vincles familiars d’una forma diferent.\nÉs ben sabut que un grup cohesionat, des de l’amistat i el respecte, és molt més capaç d’afrontar els reptes de l'amistat i a nivell familiar, tant a curt com a llarg termini. Per això, des d’Esportec Outdoor Sport proposem diferents jornades d’activitats familiars a prop de Montgai amb l’objectiu de viure experiències que reforcin els vincles personals dins de la família i, així, el joc i l’oci compartit en família aportaran nombrosos beneficis tals com facilitar tasques de desenvolupament evolutiu en el nen o la nena, promocionar oportunitats d’aprenentatge, nodrir i regenerar els llaços afectius entre els membres de la família i el crear un sentiment on es forma part d’un tot, on tothom és igual d’important. Pretenem incentivar valors com el treball en equip, la il·lusió, la solidaritat, l’esforç, l’empatia i la cooperació.\nDes d’Esportec ens preocupem per organitzar activitats en grup a prop de vosaltres d'aventura, esport, mar i neu a Montgai, Catalunya (Costa Daurada, Pirineu, Penedès, Tarragona...), personalitzades i fetes a mida segons les necessitats de cada grup.\nA Esportec som experts en família a la zona de Montgai per a tot tipus d'edats.


Partit resolt en vint minuts - ccesantlluis.es\nEl Poliesportiu Municipal d’Alaior ha estat escenari del debut en Lliga del CCE Sant Lluís, un debut que ha estat plàcid, sense gaires complicacions. Un partit que ha durat 20 minuts, perquè al descans tot estèia ja resolt.\nS’han d’extreure conclusions positives d’aquesta primera victòria en Lliga, l’equip practica a estones una gran defensa que es la que le permet escapar-se en l’electrònic, però s’han de millorar aspectes que poden resultar fonamentals en partits igualats. 16 tirs lliures fallats unit a un baix percentatge en el llançament de tres punts fan que l’equip es quedi en anotacions curtes. Cercar un equilibri entre el joc exterior i l’interior es una de les feines a fer per l’equip.\nUn joc interior molt superior no acaba de ser aprofitat per els homes d’en Xavi Carreras, homes com en Juan Murillo, Sergio Muñoz o Miky Ortiz han de rebre moltes més pilotes a la pintura ja que hi ha pocs jugadors a la categoria que els puguin aturar.\nCom dèien el partit va durar 20 minuts, temps en el que els lluisseres practicàren un bàsquet més que correcte, amb bones defenses, tancant bé el rebot i amb atacs més o manco ordenats. Van ser suficients per imposar-se. Especialment els darrers minuts del segon període, en el que la defensa presionant a tota pista va estirar el marcador al voltant dels 30 punts de diferència, 13-40 al descans.\nEn Miky Ortiz i en Juan Murillo es convertíen en la referència ofensiva de l’equip anotant 15 i 13 punts respectivament, per un, ajudats per el capi, Sergio Muñoz que val valorar 22.\nLa segona part va estar de més. El CCE Sant Lluís va llevar el peu del accelerador, fruit del coixí de punts que es duia al descans. Això va provocar certa relaxació en defensa que va ser aprofitada per el CB Jovent d’Alaior per reduir lleugerament l’aventatge. El tercer període va ser alaurenc, 17-14, i al final del partit el marcador va quedar en un còmode 45-67.\nCB Jovent d’Alaior 45 (5-8-17-12)\nCCE Sant Lluís 67 (16-24-14-13): Pau Cardona 8, Mateu Pons 0, Rafa Vidal 2, Cice Mercadal 9, Carlos Gómez 6, Isma Seguí 6, Miky Ortit 15, Juan Murillo 13, Sergio Muñoz 7, Kike Mercadal 1.\n20/36 en tirs lliures, 16/36 en tirs de 2 i 5/24 en tirs de 3. 21 rebots defensius i 17 ofensius. 17 faltes personals. Sense eliminats.\nPoliesportiu Municipal d’Alaior amb una fluixa entrada.\nprevious post “Resacón” a Sant Lluís\nnext post Esforç i lluita, aquest es el camí


Els Reis Mags d’aquest any van tornar a ser molt generosos i si l’any passat ens portaven una escapada a Escòcia aquest 2015 van deixar-nos sota l’arbre una escapada a París.\nLa decisió semblava clara, però llavors s’havia de tenir en compte que Ryanair ens deixava a l’aeroport de Beauvais (a 80 km al nord de París) i Air France a Charles de Gaulle (a 25 km al nord de París). Des de Charles de Gaulle hi ha una línia del RER (tren) que et deixa en vint minuts al centre de París, a la Gare du Nord, per 10 euros per persona i trajecte. A Beauvais has d’agafar un autobús que tarda una hora i quart (pot ser més si hi ha trànsit a les entrades i sortides de París) i que costa 16 euros per persona i trajecte.\nNo cal dir que, com tota gran capital europea, els preus dels allotjaments a París són cars i encara ho són més si hi acabes anant el cap de setmana en què mig món celebra Sant Valentí. Tot i això, el factor antelació va jugar al nostre favor i vam trobar un hotel de tres estrelles proper a la zona de l’Òpera i a cinc minuts d’una parada de metro de la Línia 7, que va fins al Louvre, Notre Dame i el barri llatí. Es tracta de l’Hotel du Pre (Rue Pierre Semard, 10), on per 200€ vam dormir les dues nits amb esmorzar bufet inclòs. En comparació amb altres hotels de París on m’he allotjat en altres ocasions, aquest ofereix una gran relació qualitat preu, tot i que el tracte dels recepcionistes podria millorar considerablement.\nQuè queda? El que ells anomenen carnet, que consisteix en comprar 10 bitllets de transport individuals de cop per 14,10€, és a dir, que cada trajecte et surt per 1,41€. En el cas que únicament en necessiteu un o dos el bitllet senzill són 1,80€. Tant una cosa com l’altra es poden comprar a les màquines expenedores que hi ha a totes les estacions, a l’igual que la Paris Visite. La Paris Pass es pot comprar per internet, als aeroports o en qualsevol dels museus o atraccions on es pot usar.\n← Un dia al Vaticà\nRoma en tres dies →\n3 thoughts on “Preparant una escapada a París”\nPingback: El balance viajero del 2015\nAdriana Durán 21/06/2016 at 09:09\nLaia Díaz Post author 21/06/2016 at 19:24


DMOZ Internet Directory : World : Català : Informàtica : Internet : Sobre_el_web : Blocs\nBlocs 110 Sites\nPàgina web on l'autor (o autors) publica periòdicament opinions i comentaris personals sobre qüestions diverses, i en què els lectors poden expressar comentaris sobre els temes tractats. Convé distingir aquest terme de l'expressió web log, que fa referència al registre d'activitat d'un web. En català hi ha, actualment, diverses expressions per definir el weblog: diari interactiu personal, bitàcola i bloc.\nNo sub-categories 2 Sites Fotoblocs\nNo sub-categories 5 Sites Per tema\nInformàtica 71 Sites\nBitàcoles - Diaris digitals personals. Eina per potenciar la comunitat de bitàcoles en català. Les enllaça a través del sistema "ping" i manté un fitxer d'actualitzacions que presenta les últimes actualitzades. Els blocs - Explicació de que són els blocs. Dietaris tradicionals, terminologia pròpia, la blocosfera i enllaços sobre el tema. Blogs en català - Directori de blogs en català, agrupats per tema. Bloctum - Servei de blogs en català i amb el sistema WordpressMU. La blocosfera catalana - Article de Mercè Molist sobre la catosfera o blocosfera catalana. El nom, història, serveis, blocaires i conclusió.\nCatalà : Societat : Gent 406 Sites\nAnglès - Bengalí - Búlgar - Danès - Alemany - Castellà - Hindi - Italià - Rus - Sard - Eslovac - Finès - Thai - Neerlandès - Txec - Japonès - Farsi - Romanès - Suec - Xinès - Lietuvių - Polonès - Xinès simplificat - Francès - Noruec - Portuguès - Turc - Gallec - Ukrainian - Esperanto - English


El clima de la Terra serà en un segle el mateix que fa 50 milions d’anys\nAixí ho determina un estudi publicat a la revista especialitzada en aquest cap PNAS. El treball també indica que en uns 10 anys estarem com fa 3 milions d’anys\nper Xavi Segura dilluns, 17 de desembre 2018 - 10:59h | Actualitzat a 17/12/2018 14:22h\nL'escalfament global accelerat per l'home pot tenir efectes imprevisibles | Arxiu\nUn grup de científics ha determinat que la humanitat està revertint una tendència de refredament planetari a llarg termini, que es remunta almenys 50 milions d'anys, segons un estudi publicat avui a la revista especialitzada PNAS. Així, l’escalfament global es convertiria en el primer canvi planetari creat per l’home per culpa de la seva contaminació i del greu impacte que té en el medi ambient.\n«Ens estem movent cap a canvis molt dramàtics en un marc de temps extremadament ràpid, revertint una tendència de refredament planetari en qüestió de segles», adverteix un dels autors de l'informe, Jack Williams, de la Universitat de Wisconsin-Madison, als Estats Units.\nD'acord amb les seves previsions, s'espera que de cara a l’any 2030 el clima de la Terra s'assembli al del Pliocè mitjà, que es remunta a més de 3 milions d'anys en el temps geològic. Però si no reduïm les emissions de gasos d'efecte hivernacle, els climes de la Terra l’any 2150 podrien comparar-se amb l'Eocè càlid, una època gairebé sense gel que va caracteritzar al món fa 50 milions d'anys.\nDubtes sobre l’adaptació de la humanitat al nou panorama\n«Si pensem en el futur en termes del passat, cap a on ens dirigim és un territori inexplorat per a la humanitat», ha subratllat l'autor principal, Kevin Burke, investigador de la mateixa universitat. Totes les espècies a la Terra d'avui tenien un avantpassat que va sobreviure a l'Eocè i al Pliocè, però encara queda per veure si els humans i la flora i fauna amb què estem familiaritzats poden adaptar-se a aquests ràpids canvis.\n«La taxa de canvi accelerat sembla ser més ràpida que qualsevol altra cosa que el planeta hagi experimentat abans», van escriure els científics. El nou estudi es basa en el treball que Williams i els seus col·legues van publicar per primera vegada l’any 2007, que va comparar les projeccions climàtiques futures amb les dades climàtiques històriques de principis del segle XX.\nLa Terra pot tornar en un segle al clima del període de l'Eocè | Arxiu\nQuè va passar durant l’Eocè i el Pliocè?\nDurant l'Eocè, els continents de la Terra es van agrupar i les temperatures globals tenien una mitjana de 23,4º Fahrenheit (13º centígrads) més que en l'actualitat. Els dinosaures s'havien extingit recentment i els primers mamífers, com les balenes i els cavalls ancestrals, s'estaven estenent per tot el món. L'Àrtic estava ocupat per boscos pantanosos com els que es troben avui al sud dels Estats Units.\nEn el Pliocè, Amèrica del Nord i del Sud es van unir tectònicament, el clima era àrid i es va formar l'Himàlaia, entre altres esdeveniments. En aquesta època, les temperatures van ser d’entre 3,2 i 6,5 graus Fahrenheit (1,8-3,6 graus centígrads) més altes que les d'avui dia.\nEspectaculars imatges de l'ensurt d'una nedadora sorpresa per 3 orques


Tres equips i un objectiu: no caure a l'infern de Segona - Diari de Girona\nTres equips i un objectiu: no caure a l'infern de Segona\nEl partit de demà al José Zorrilla obre un esprint final de cinc jornades en què els gironins depenen d'ells mateixos · El Llevant i el Valladolid semblen els rivals directes del Girona, superats ja pel Celta i un Vila-real que ahir va vèncer el Leganés\nEl Girona ha dormit aquesta nit en la setzena posició, una mica més a prop d'un descens que es veurà en joc demà, quan els blanc-i-vermells es presentin a jugar al José Zorrilla, l'estadi d'un Valladolid situat en el divuitè lloc, i a dos punts dels d'Eusebio. L'equació és clara: després que el Vila-real i el Celta l'hagin superat aquest cap de setmana, si el Girona torna a perdre, també veurà com se li escapa el conjunt castellà, i haurà de tenir un ull posat en el Llevant-Betis de dimecres, perquè fins i tot podria caure, per primera vegada des que va aterrar a Primera, en les posicions fatídiques que el tornarien a Segona quan acabi el curs. Buscant motius per a l'optimisme, cal dir que si el Girona suma dos dels tres resultats possibles -victòria o empat- acabarà una jornada més fora de les brases. Si empata, mantindrà els dos punts d'avantatge sobre el Valladolid, i el goal-average individual, tal com ha passat amb el Vila-real (0-1 i 0-1) i el Celta (3-2 i 2-1) quedaria empatat perquè a Montilivi, en l'estrena d'un curs on l'afició està recordant què era patir, Girona i Valladolid van empatar a zero. Però si guanyen, els gironins no només donaran un cop de puny anímic a la seva situació actual, sinó que deixaran molt enfonsats els castellans, que es quedarien a cinc punts amb només dotze per disputar. No és un tot o res perquè, tal com s'està demostrant en la Lliga més igualada dels últims anys pel que fa a la lluita per la salvació, tothom encara es deixarà punts per un camí que s'entreveu dur de gestionar i ple de neguit. Però millor deixar de fer passos enrere, abans que sigui massa tard i la reacció final sigui estèril.\nLa victòria del Vila-real contra el Leganés (2-1) deixa el conjunt groguet amb 36 punts en la catorzena posició que ocupava el Girona abans de començar la jornada que ahir va concloure i amb quatre de marge sobre el descens. Darrere d'ell, amb 35, hi ha el Celta, que es va fer fort guanyant els d'Eusebio al seu estadi (2-1). El Girona, que ha llançat a les escombraries el marge de nou punts que tenia fa un mes després de la victòria contra el Leganés, continua patint amb els 34 punts que fa cinc jornades que acumula. Sí, cinc jornades. I té sort que el Llevant no ho ha fet gaire millor, perquè té els mateixos punts, i també és a dos del descens. A la jornada 37, la penúltima del campionat, per cert, hi ha un Girona-Llevant a Montilivi. Ja en zona de descens hi trobem el Valladolid, amb 32 punts, el Rayo Vallecano, amb 28, i l'Osca, amb 26. Els dos últims, que van empatar a zero aquest cap de setmana, cada cop ho tenen més difícil per mantenir-se amb vida.\nLa quinzena de punts que ha de posar en joc el Girona decidirà el seu destí a Primera, que continua depenent exclusivament de si mateix. Sis d'ells seran contra rivals directes en aquesta terrible lluita: demà a Valladolid, i l'esmentat duel contra el Llevant. Dels altres nou, sis seran contra dos rivals que es barallen per la quarta posició, la que dona dret a jugar la Lliga de Campions: el Sevilla visitarà Montilivi diumenge, i el Girona anirà a Getafe el cap de setmana següent. Els tres punts que faltaran es disputaran a la darrera jornada, a Mendizorrotza i contra un Alabès que potser no s'hi juga res. Els d'Abelardo són vuitens i empaten amb l'Athletic, setè i situat a la zona prèvia de l'Europa League. El sisè, el València, ja és una mica més lluny.\nEl Vila-real jugarà en les pròximes jornades contra la Reial Societat, l'Osca, el Madrid, l'Eibar i tancarà el campionat contra el Getafe, mentre que el Celta s'enfrontarà a l'Espanyol, el Leganés, el Barça, l'Athletic i el Rayo. Llevant i Valladolid, els que semblen els dos rivals amb qui el Girona es jugarà les garrofes, tampoc tenen un calendari gens agradable. El Llevant rep el Betis, visita un Barça que podria ser campió de Lliga, rep el Rayo Vallecano, ve a Montilivi i acaba a casa contra l'Atlètic de Madrid, que tampoc hi tindrà res a dir. El Valladolid, a banda del duel contra el Girona, juga al Wanda contra l'Atlètic, que ja podria haver perdut la Lliga o que la pot perdre aquell dia, rep l'Athletic Club, immers de ple en l'intent de treure el cap a Europa, es presentarà a Vallecas contra un Rayo que si no és a Segona, poc li faltarà i finalitzarà la Lliga contra el València. Per la seva part, el Rayo jugarà contra el Sevilla, el Madrid, el Llevant, el Valladolid i el Celta; i l'Osca amb l'Eibar, el Vila-real, el València, el Betis i el Leganés.


Aquest curs hem dedicat un dia a la setmana a la lectura de diaris i revistes. Ben cert que no amb la quantitat i diversitat que ens hagués agradat oferir-vos, però gràcies a la generositat del diari La Vanguardia, la bona voluntat del professorat que ha aportat suplements de casa seva i a la sempre inestimable col·laboració de la BD4, la biblioteca del nostre districte, Déu n’hi do del què hem aconseguit.\nUn dia vam parlar de revistes. Avui parlarem de diaris, tot aprofitant que aquests dies de política se n’ha parlat molt. De fet, se’n parla molt cada dia.\nActualment hi ha dos temes que ens són propers. El passat diumenge 25 de maig hi va haver eleccions al Parlament europeu. I molt sovint de la convocatòria d’eleccions pel dret a decidir quina mena d’estat vol el poble català. Què en sabeu? L’alumnat de 2ESO va tenir ocasió de parlar una estona de política davant el Parlament amb el diputat d’ERC, Marc Sanglas, el dia que va anar a Barcelona. Però, esclar, no sempre es té un diputat a mà perquè et resolgui els dubtes o t’informi puntualment.\nUs emplacem a llegir diaris, si no podeu en paper, podeu estar molt ben informats del que succeix a través de la xarxa. Avui en dia,a més a més, molts d’ells gaudeixen de canal propi de televisió i podeu optar per poder veure programes del que se n’anomena televisió a la carta. Però segur que d’això en sabeu més que qui us acompanya en aquest blog d’entrada setmanal.\nPels qui no en sabeu, pels qui en voleu saber més, pels qui només voleu tafanejar us deixem aquests enllaços. Un cop dins, feu això, tafanejar el que us vingui de gust. Jo, cercant sobre el Parlament europeu, he trobat que n’hi ha que tenen seccions especialitzatdes en una temàtica, he acabat aprenent sobre els víkings (ves! no recordava que s’escrivia així), i he descobert que cada dia m’explicaran un conte sobre el Tricentenari i així fins a 300!!… Visca la curiositat!\nPer cert, si descobriu quelcom que us hagi agradat o hagi estat del vostre interès, feu-nos-ho saber. Potser tafanejarem si ens pica la curiositat …\nPowered by WordPress | Theme Designed by: ici coque | Thanks to galaxy s3, coques iphone 4s and here


AlteaDigital 29/03 - L’Ajuntament d’Altea planteja un...29/03 - Altea sol·licitarà la subvenció del...29/03 - Els xiquets i xiquetes dels col·legis...28/03 - Estrelles del rock i pop nacional...28/03 - Cultura anuncia l’activitat ‘’Art i...\tFoto Notícies\nEl terme d'Altea té una extensió aproximada de 32 Km. quadrats amb una gran varietat de relleu. Des de la platja fins a 1129 m. d'altura de la serra de Bèrnia, l'horta i els barrancs, les cales i els penya-segats, els serrals i les àmplies hortes regades... i enmig d'aquest llenç un mosaic de camins, ponts, cases, ermites i dos pobles, Altea i Altea la Vella, que en el seu creixement van generant noves tessel·les.\nA més, Altea ha anat creant des de fa 400 anys diferents ravals.\nLa ciutat emmurallada encara conserva les seues portes d'entrada. El Portal Nou i el Portal Vell, així com el traçat dels seus carrers i les glorietes, ocupant els baluards.\nAl seu al voltant el raval dels llauradors, el Fornet i en la vessant oest, el raval mariner. Després estan les Costeres que van parar a la plaça de la Creu i Bellaguarda. Tota aquesta part del poble es mostra estructurada cap a 1750.\nAleshores comença a desenvolupar-se l'eix paral·lel a la costa. L'establiment del convent franciscà (1728), la reordenació de la carretera d'Alacant a València a mitjan segle XIX i la inauguració de la línia del ferrocarril Alacant-Dénia en 1914, estructuren els actuals carrers la Mar i Comte d'Altea.\nLa platja on els pescadors encallaven les seves barques ja estava envoltada pel nucli urbà. La construcció del port cap a 1945 desplaça l'activitat pesquera que deixarà pas al Passeig Marítim, quan ja començava la construcció d'urbanitzacions i xalets.\nCap Negret bones mostres d'aquestes torres i cases, algunes tan sumptuosa com a Villa Gadea, però totes amb interessants elements decoratius.\nAllunyada de la badia, Altea la Vella conserva l'antiga atmosfera dels seus carrers. Des del seu punt més alt on es trobava el Castellet, els carrers baixen serpentejant creant un aspecte apinyat amb l'església en el seu cim. I just darrere del poble, la Font Gran, des d'on arranca del seu assut, la séquia mare d'Altea la Vella.\nA més dels dos nuclis urbans, estan totes les petites agrupacions de cases amb ermita que conformen les denominades Partides, algunes de les quals tenen més de 250 anys. No obstant això, s'han seguit construint ermites i les cases de labor s'han convertit en cases d'estiueig, que conviuen amb les noves agrupacions: les urbanitzacions residencials.\tAño\nHistòriaPaisatgeGastronomía i HostaleríaFestes i CelebracionsMúsica, Teatre i ActuacionsArt i CulturaEsports y Activitats NáutiquesEspais Naturals y Recreatius\tCom arribar


La professora de LaGaspar Olya Dubovik premi Ciutat d’Igualada de disseny - LaGaspar\n28 de novembre de 2018 In Notes de premsa\nEls Premis Ciutat d’Igualada reconeixen, en la seva 23a edició, el talent creatiu i artístic a la capital de l’Anoia. Pel que fa al Premi Gaspar Camps, que té per objectiu reconèixer el talent en el món del Disseny, seguint la convocatòria de l’Ajuntament d’Igualada amb la col·laboració de Disseny=Igualada i la nostra Escola, el jurat ha atorgat al treball “El Redondo Bags”, de la dissenyadora en de complements de pell i professora de LaGaspar Olya Dubovik, amb un premi econòmic i la possibilitat de mostrar la seva obra en una exposició.\nOlya Dubovik es la coordinadora del cicle de pell de l’escola municipal d’art i disseny de la Gaspar i una de les professores del Taller de Cuir del mateix cicle formatiu.\nAquest premi suposa un reconeixement professional que només fa que constatar, una vegada més, la competència i l’excel·lència dels professorat que preparar al futurs professionals del disseny en pell i la neoartesania de l’escola d’art i disseny LaGaspar d’Igualada.\nPer a més informació sobre els cicles formatius oficials professionalitzadors de grau mitjà d’Artesania de Complements de Cuir, cicle formatiu amb titulació oficial i únic a Catalunya, trucar a l’escola 93.805.52.62 o www.lagaspar.com\nImatges cedides per @lubochka_by_olyadubovik


Presentem l'Observatori de Conflictes de Cajamarca i l’Observatori Territorial - ESF\nPresentem l’Observatori de Conflictes de Cajamarca i l’Observatori Territorial\nCajamarca està vivint una sèrie de conflictes socials, relacionats en gran part per les indústries extractives que es troben assentades a zones vulnerables (capçalera de conca, àrees naturals protegides, comunitats indígenes i camperoles). Segons el Report de Conflictes Socials de la “Defensoría” del Poble, existeixen 153 conflictes actius i 60 conflictes latents al país, dels quals, 136 són conflictes socioambientals. Així mateix, el major nombre de casos del tipus socioambiental estan vinculats a l’activitat minera (142 casos, la qual cosa representa el 66,7%).\nAl llarg del 2015 hem donat llum a l’Observatori de Conflictes de Cajamarca i l’Observatori Territorial juntament amb la nostra contrapart a Perú Grufides PERU amb l’objectiu de crear una eina d’ajuda a la presa de decisions a les autoritats, funcionaris públics i organitzacions socials sobre els conflictes existents a la Regió de Cajamarca.\nEs sistematitzen els casos de conflictes existents al Departament mitjançant fitxes de casos, línies de temps, reports semestrals i alertes de conflictes. A més, es dóna informació sobre les concessions mineres, els projectes miners i hidroelèctrics i els passius ambientals existents en Cajamarca.\nL’Observatori territorial és un Sistema d’Informació Geogràfica (SIG) a la WEB on es pot trobar tota aquesta informació georeferenciada.\nObservatori de Conflictes de Cajamarca:


Una novel·la sobre la ludopatia juvenil guanya el Premi Edebé\nJuan Ramon Santos rep el premi infantil i Pablo Gutiérrez el juvenil per un llibre sobre Cyrano de Bergerac\nJuan Ramon Santos i Pablo Gutiérrez. EFE\nBarcelonaL'escriptor extremeny Juan Ramón Santos, amb la novel·la El club de las cuatro emes, ha guanyat el XXIX Premi Edebé de Literatura Infantil, mentre que l'obra El síndrome de Bergerac, de l'andalús Pablo Gutiérrez, ha estat la guardonada a l'apartat Juvenil. Santos s'han imposat als 200 originals que aspiraven al premi, referent a Espanya i amb una dotació econòmica de 25.000 euros. Gutiérrez s'ha imposat a 116 obres i s'ha endut 30.000 euros. Les dues novel·les seran a la llibreries al març.\nEl club de las cuatro emes és una novel·la detectivesca que aprofundeix en un tema molt poc habitual en aquest tipus de literatura com són les addiccions al joc i que compta amb "uns bons acabats", referent a les frases, els adjectius, els diàlegs o la presència de l'humor, segons el membre del jurat Vicenç Villatoro, tal com recull Efe. Juan Ramon Santos, que ha publicat diverses novel·les però s'estrena en el gènere, ha revelat que va començar a treballar en el llibre perquè té una filla petita a la qual li explica històries i perquè, a causa de la seva feina com a programador teatral a Plasencia (Càceres), va descobrir la problemàtica relacionada amb la ludopatia entre els més joves. El Manuel, la Matilde i dues Marías protagonitzen "aquesta petita aventura infantil", dirigida a lectors a partir dels deu anys, els quals d'una manera "asèptica" podran conèixer què passa quan algú és addicte al joc i descobriran que "quan una persona té un caràcter difícil o estrany no és gratuït".\nEl síndrome de Bergerac és "un homenatge a la literatura, a la paraula, a Cyrano de Bergerac", una aventura que explica "com es crea des de zero una obra de teatre", amb uns personatges "molt ben definits i més d'un ensurt al llarg de la trama", diu Care Santos, membre del jurat. Pablo Gutiérrez, seleccionat fa uns anys per la revista Granta com un dels millors narradors joves en castellà i també amb una trajectòria literària, ha comentat que la seva novel·la neix d'una experiència personal com a professor en un institut de Sanlúcar de Barrameda (Cadis), amb un grup d'alumnes de batxillerat als quals se'ls va acudir pujar a un escenari per primera vegada. "És com una posada en escena en forma de llibre d'una cosa que habita en mi, que és reivindicar la força del teatre i que cal moure's, fer coses, anar a la tarda a assajar, en un moment, a més, amb una atmosfera que ens diu que ens estiguem quiets, encara que cal pensar que això canviarà", ha apuntat.\nPremis literaris Premis edebé


PROGRAMA DE PREMIS CONVOCATS PER AL CURS 2016\nCreat el Dilluns, 18 Gener 2016\nLa Reial Acadèmia de Medicina de les Illes Balears publica a continuació el Programa de Premis corresponent al Curs Acadèmic 2016\nA. PREMI DE LA REIAL ACADÈMIA DE MEDICINA DE LES ILLES BALEARS\nLa Reial Acadèmia de Medicina de les Illes Balears obri Concurs per concedir, durant l’any 2016, el Premi Reial Acadèmia de Medicina de les Illes Balears, de títol d’Acadèmic corresponent i 1.000 €, a l’autor del millor treball presentat sobre un tema de Medicina o Ciències afins en qualsevol de les seves especialitats.\nB. PREMI MATEU ORFILA, A LA TRAJECTÒRIA D’UN PROFESSIONAL DE LA SALUT\nA instància d’una institució sanitària de les Illes Balears, la Reial Acadèmia de Medicina de les Illes Balears convoca el Premi Mateu Orfila a la trajectòria d’un professional de la salut i li atorga un diploma acreditatiu al guardonat.\nC. PREMIS PATROCINATS\nAixí mateix, la Reial Acadèmia de Medicina de les Illes Balears convoca en col·laboració els següents premis, dotats de 1.500 € i un diploma acreditatiu al primer firmant:\nPremi Jean Dausset, de l’Il·lustre Col·legi Oficial de Metges de les Illes Balears, a la millor tesi de medicina o ciències afins elaborada a les Illes Balears i defensada durant l’any 2015.\nPremi Fundació MAPFRE, per al millor estudi sobre patologia traumàtica.\nPremi Metges Rosselló, per al millor estudi sobre urologia i andrologia.\nD. PREMIS PATROCINATS PER LES SOCIETATS CIENTÍFIQUES DE LES ILLES BALEARS\nLa Reial Acadèmia de Medicina de les Illes Balears convoca el següent premi dotat amb 1.000 € i un diploma acreditatiu al primer firmant:\nPremi de la Societat Balear de Medicina Intensiva i Unitats Coronàries, al millor estudi sobre recerca en el pacient crític.\n1. El Premi Jean Dausset es concedirà a la millor tesi doctoral de Medicina o de Ciències afins elaborada a les Illes Balears i defensada durant l’any 2015. La concessió serà acordada per la Reial Acadèmia i el Col·legi Oficial de Metges de les Illes Balears entre les propostes rebudes abans del dia 1 de novembre de 2016.\n2. El Premi Mateu Orfila es concedirà a un professional sanitari seleccionat d’entre els currículums proposats per les entitats de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears que tinguin relació amb les ciències de la salut. Les propostes i currículums s’hauran de trametre abans de dia 1 de novembre de l’any 2016.\n3. Les Societats Científiques de les Illes Balears, relacionades amb la Medicina i les ciències afins, podran patrocinar i sufragar mitjançant el Programa de Premis de la Reial Acadèmia de Medicina de les Illes Balears, un premi anual dotat amb 1.000 euros i Diploma acreditatiu emès per la Reial Acadèmia de Medicina, al millor treball sobre l’especialitat pròpia de l’associació.\n4. Als premis podran concursar-hi doctors, llicenciats o graduats en Medicina o en Ciències afins. Els aspirants hauran de trametre els seus treballs abans de dia 1 de novembre de l’any 2016. Els patrocinadors podran divulgar les bases del concurs de cadascun dels premis en els mitjans de comunicació que estimin adients.\n5. Els treballs que optin als premis no poden ser presentats simultàniament a altres concursos o haver estat ja premiats. Igualment, hauran de ser originals i inèdits, no essent acceptats aquells que en el moment de l’adjudicació hagin estat publicats total o parcialment.\n6. Els treballs hauran d’estar escrits en programa Word, a un espai i mig. L’extensió dels originals ser d’un mínim de 20 fulls i un màxim de 40 fulls DIN A4 per una sola cara, incloent en el text, bibliografia o referències documentals, a més de la iconografia complementària. S’admetran fins a sis figures i sis taules. S’inclouran un màxim de 35 referències bibliogràfiques. Cal incloure el títol, paraules clau i resum estructurat en català o castellà i anglès, d’unes 250 paraules.\n7. Els originals (quatre còpies impreses i un CD), redactats en llengua catalana o castellana, seran tramesos a la Secretaria General de la Reial Acadèmia de Medicina de les Illes Balears (Carrer de Can Campaner, 4, baixos. 07003-Palma de Mallorca) pel sistema de lema i plica, sense firma de l’autor o autors, dels que la seva identitat, direcció i telèfon haurà de figurar en un sobre tancat, identificat amb el mateix lema del treball original. Junt al lema, en el treball figurarà clarament el nom del premi al qual es concorr.\n8. Degut a les seves característiques, les tesis que optin al Premi Jean Dausset no es presentaran amb el sistema de lema i plica, per haver estat pública la seva lectura, i es presentaran mitjançant una còpia escrita i quatre CDs.\n9. En aquells casos que la Reial Acadèmia estimi adient, pel contingut del treball presentat, podrà assignar-lo a optar al premi més afí a aquell.\n10. Els premis es votaran en sessió de govern extraordinària de la Reial Acadèmia, previ informe de la comissió corresponent. En els premis patrocinats, un representant designat pel patrocinador podrà participar, amb veu però sense vot, a les deliberacions de la secció d’avaluació.\n11. La decisió del concurs serà inapel·lable i es farà pública a través de roda de premsa amb els mitjans de comunicació locals, així com altres mitjans que la Reial Acadèmia estimi adients. Igualment serà comunicat oficialment al primer autor firmant dels treballs premiats. El lliurament dels premis tindrà lloc a la solemne sessió inaugural del curs acadèmic de 2017. El secretari general de la Reial Acadèmia reflectirà a la memòria escrita anual una semblança del patrocinador.\n12. En el cas que el treball guardonat amb el Premi de la Reial Acadèmia fos signat per més d’un autor, el títol d’Acadèmic corresponent sols serà atorgat, obligatòriament, al primer firmant.\n13. Els treballs premiats quedaran en propietat de la Reial Acadèmia de Medicina de les Illes Balears, que podrà publicar-los a la seva revista Medicina Balear.\n14. Els premis no podran dividir-se però podran ser declarats deserts, en el qual cas la quantia dels premis patrocinats es destinarà a beques concedides per un concurs convocat a tal fi, que es publicarà als medis de comunicació i a la pàgina web de la Reial Acadèmia.\n15. La participació en el present concurs implica l’acceptació total de les bases d’aquesta convocatòria, de la que la interpretació exclusiva serà d’aquesta Reial Acadèmia.\nCONVOCATÒRIA DE BECA PATROCINADA\nA la sessió extraordinària celebrada el passat dia 1 de desembre de 2015 es va declarar desert el Premi Metges Rosselló, per al millor estudi sobre urologia i andrologia. D’acord amb l’Art. 14 de les bases que regeixen la seva convocatòria es va aprovar a la mateixa sessió la convocatòria d’una beca, que estarà dotada de 1.500 Euros i certificat acreditatiu al primer autor, per realitzar estudis referents a la matèria específica del premi.\nPodran sol·licitar aquestes beques els doctors, llicenciats o graduats en medicina o en ciències afins de la Unió Europea.\nLes sol·licituds hauran d’anar acompanyades d’una memòria justificativa del treball a realitzar, que serà tramesa a la secretaria general abans del 1 d’abril de 2016, i que serà avaluada per la secció corresponent de la Reial Acadèmia.\nLa concessió de la beca es comunicarà als interessats abans de dia 1 de maig de 2016\nEl treball realitzat, una vegada finalitzat, serà lliurat a la Reial Acadèmia, pel seu coneixement i publicació, si cal, a la revista Medicina Balear.\nEl lliurament del certificat acreditatiu es farà a la sessió inaugural del curs 2017.\nTota la informació complementària d’aquesta convocatòria es publicarà a la web corporativa ramib.org.


Canvi de l'uniforme d'estiu al d'hivern\n02 de Nov 2020 de 00:00h a 23:59h\nUs agraïm la vostra col·laboració perquè els alumnes en facin un bon ús de l'uniforme, que és una senya d'identitat de la nostra escola. Recordam que no es poden fer servir peces de roba que no formin part de les que surten a la llista.\nNINS: calçons curts de quadres, camisa blanca, jersei verd del col·legi, calcetins verds, sabates negres o blau marí, babi de retxes verdes o vermelles; abric, guants, bufanda...verds.\nNINES: pitxi de quadres, camisa blanca, rebeca verda del col·legi, calcetins/calces/leotards verds, sabates negres o blau marí, babi de retxes verdes o vermelles; abric, capell, guants, bufanda... verds i complements del pèl verds o granats.\n- XANDALL: calçons, polo i dessuadora del col·legi blau marí o verd.\nNINES: camisa blanca i faldilla de quadres verds o calçons blau marí (tipus xinès) amb jersei verd del col·legi, calcetins/calces/leotards verds, sabates blau marí o negre (no nàutics). Babi de retxes vermelles (només per a Primària). Abric verd. Capell, guants, bufanda, complements del pèl verds o granats.\nNINS: calçons grisos, camisa blanca, jersei verd amb el logo del col·legi, calcetins verds, sabates negres o blau marí (no nàutics), guardapols blau marí del col·legi. Abric, capell, guants, bufanda, etc. verds.\n- XANDALL: calçons, polo i dessuadora del col·legi blau o verd.


Plena de lluna plena – LA RESISTÈNCIA\nPlena de lluna plena\nHome / Projects / Plena de lluna plena\n24 juny 2019 30 de juny de 2019\n«Nit de lluna plena: somniarem junts una terra nova sense fronteres on parlarem tots la llengua dels Infants.»\n[Un article d’Eulàlia Ventura.]\nNo puc dormir quan és lluna plena.\nUna d’aquestes nits, em trobareu dansant pels camins del Lluçanès amb camisola de fil blanca, o potser, si sou gent de mar i us apropeu a l’ampit de la finestra gosant albirar l’horitzó blau, m’endevinareu cavalcant cavalls vermells pels camps de la Mediterrània. Però, també, pot ser que em confongueu amb una onada o un ocell blanc…\nPotser és per aixó que no puc dormir quan és lluna plena.\nEm sento desperta com la font que raja humilment i generosa, com la pluja, o el vent, o el cabirol que coneix la muntanya.\nSerà que només cal desvetllar aquest quest, deixar-se obrir quan la lluna ens anuncia amb la seva panxa blanca?\nI és clar que no puc dormir quan és lluna plena, perquè tot just començo a percebre aquesta llengua.\nLa que parlen aquestes nits, que si tens els ulls ben oberts, veuràs com tot queda banyat d’una llum tan blanca que la terra irradia tant com ho fa el cel, i si obres bé les orelles en aquella hora tan quieta, sentiràs com xisclen les orenetes conjurant la vesprada.\nI aleshores passa: obres les mans i te n’adones que, també, som fets de llum blanca, obres el cos i som purs i gran i magnífics, obres el cor i som innocents com llençols estesos enmig del buit de l’univers. I durant tres nits, si s’està ben atent i obert i despert, desapareixen les edats i els temps, els dies i les nits es confonen i les donzelles es confinen dins les petxines de mar i de sota la muntanya, que encara recorda quan era mar. I si aleshores obres bé el pit i les espatlles, et neixen ales i escates i pèls i també plomes, si s’escau.\nNo cal buscar, només cal parar i escoltar perquè esdevingui en plena lluna plena, la nit blanca dels infants!\nTot depèn de si et deixes desvetllar quan voldries dormir i deixes que el temps es faci destemps i et deixes recórrer els llocs per les petjades.\nNit de lluna plena: somniarem junts una terra nova sense fronteres on parlarem tots la llengua dels Infants. Ells que saben viure entre el somni i la realitat.\net sabrem somniar?\nEspanya i Catalunya: què és somni i què realitat?\nNotes esparses des de la Vall d’en Bas. Juny de 2019\nVÍDEO Declaració universal dels drets humans. L’escorxador


'[James Safechuck] era un nen fantàstic i tot el temps que va estar amb nosaltres - que va ser la meitat millor d'una gira de 18 mesos - sempre em vaig preguntar:' Què fan els seus pares al món? 'I # 822 ...\nEls aficionats de Paris Jackson van acudir dissabte a les xarxes socials per expressar-se el seu suport després que TMZ informés que havia intentat suïcidar-se. París, filla de Michael Jackson, va tuitejar ràpidament una negació profana ...\nDetectius del comtat de Santa Bàrbara van entrevistar dos nebots de Jackson i un altre membre de la seva família mentre investigaven el rei del pop per molestació infantil el 2004-2005, però creuen que Jacko va silenciar el seu ...\nParis Jackson: 'No és el meu paper' defensar Michael Jackson després de 'Leaving Neverland'\n'No hi ha res que pugui dir que no s'hagi dit mai de la defensa', va escriure.\n'Michael segueix sent tan innocent d'aquestes frotis a la mort com a la vida, tot i que no està aquí per defensar-se', va llegir un comunicat de la seva propietat.\n'Es parla sobre si haurien de canviar el nom o eliminar-ne els elements', ens van dir.\n'No crec que es pugui superar mai', va dir Prince.\nMTV esborra en silenci el nom de Michael Jackson del premi VMA\nMTV va canviar el nom del premi per Jackson el 1991.\nL’Indianapolis Star informa que una fedora i un guant Jackson portaven a l’escenari i ja no hi ha un cartell de Jackson al museu.\nAdrienne Bailon finalment es treu el tatuatge de Rob Kardashian\nL'ex Cressida Bonas del príncep Harry es va comprometre amb Harry Wentworth-Stanley