AIXÒ ÉS EL TERRORISME D'ESTAT | BLOC D'EN FRANCESC PUIGCARBÓ\nAIXÒ ÉS EL TERRORISME D'ESTAT\nFrancesc Puigcarbó 17.11.15 1 comentari\nEl director va obrir una porta. Entren en una vasta estada buida, molt brillant i\nassolellada, perquè tota la paret orientada cap al Sud era un vidre de banda a banda. Mitja dotzena d'infermeres, amb pantalons i jaqueta d'uniforme, de viscosilla blanca, els cabells asèpticament ocults sota còfies blanques, es trobaven atrafegades disposant gerros amb roses en una llarga filera, a terra. Grans gerros plens de flors. Milers de pètals, suaus i sedosos com les galtes d'innombrables querubins, però de querubins, sota aquella llum brillant, no exclusivament rosats i aris, sinó també lluminosament xinesos i també mexicans i fins apopléticos a força de bufar en celestials trompetes, o pàl·lids com la mort, pàl·lids amb la blancor pòstuma del marbre.\nQuan el D.I.C. va entrar, les infermeres es van quadrar rígidament.\nColoqueu els llibres -va ordenar el director.\nEn silenci, les infermeres van obeir l'ordre. Entre els gerros de roses, els llibres van ser degudament disposats: una filera de llibres infantils es van obrir invitadoramente mostrant alguna imatge alegrement acolorida d'animals, peixos o ocells.\n- I Ara portin als nens.\nLes infermeres es van afanyar a sortir de la sala i van tornar al cap d'un o dos\nminuts; cadascuna d'elles empenyia una mena de carret de te molt alt, amb quatre prestatges de tela metàl·lica, en cadascun dels quals hi havia un nen de vuit mesos. Tots eren exactament iguals (un grup Bokanowsky, evidentment) i tots vestien de color caqui, perquè pertanyien a la casta Delta.\n- Posint-los a terra.\nEls carrets van ser descarregats.\n- I Ara situint-los de manera que puguin veure les flors i els llibres.\nEls nois immediatament van guardar silenci, i van començar a arrossegar-se cap a aquelles masses de colors vius, aquelles formes alegres i brillants que apareixien a les pàgines blanques. Quan ja s'apropaven, el sol empal·lidí un moment, eclipsánt-se darrere d'un núvol. Les roses flamejaren, com a impulsos d'una passió interior; un nou i profund significat semblà brollar de les brillants pàgines dels llibres. De les files de criatures que gateajaven van arribar petits xiscles d'excitació, refilades i roncs de plaer.\nEl director es va fregar les mans.\n-¡Magnífic! -va exclamar-. Ni fet expressament.\nEls més ràpids ja havien aconseguit la seva meta. Les seves manetes insegures, palpaven, agafaven, desfullaven les roses transfigurades, s'arrugaven les pàgines il·luminades dels llibres. El director va esperar veure'ls a tots alegrement enfeinats.\nLa infermera cap, que estava de peu al costat d'un quadre de comandaments, a l'altre extrem de la sala, va baixar una petita palanca. Es va produir una violenta explosió. Cada vegada més aguda, va començar a sonar una sirena. Timbres d'alarma es van disparar, bojament. Els nois es van sobresaltar i van trencar en xiscles; seus rostres apareixien convulsos de terror.\n-I Ara -va cridar el director (perquè l'estrèpit era ensordidor) -, ara passarem a reforçar la lliçó amb un petit xoc elèctric.\nVa tornar a fer un senyal amb la mà, i la infermera cap prémer una altra palanca. Els xiscles dels petits van canviar sobtadament de to. Hi havia alguna cosa de desesperació, una cosa gairebé demencial, en els crits aguts, espasmòdics, que brollaven dels seus llavis. Els seus cossets es retorçaven i cobraven rigidesa; els seus membres s'agitaven bruscament, com obeint a les estrebades de filferros invisibles.\n-Podem electrificar tota aquesta zona del terra -va dir el director, com explicació-. Però ja n'hi ha prou.\nI va fer un altre senyal a la infermera.\nLes explosions van cessar, els timbres van emmudir, i el xiscle de la sirena va anar baixant de to fins a reduir al silenci. Els cossets rígids i retorçats es van relaxar, i el que havia estat el sanglot i l'udol d'uns nens desconcertats va tornar a convertir-se en el plor normal del terror ordinari.\n-Tornin a oferir-los les flors i els llibres.\nLes infermeres van obeir; però davant la proximitat de les roses, a la sola vista de les alegres i acolorides imatges dels gatets, els galls i les ovelles, els nens es van apartar amb horror, i el volum del seu plor va augmentar sobtadament.\n-Observin -va dir el director, en to triunfal-. Observin.\nEls llibres i sorolls forts, flors i descàrregues elèctriques; en la ment d'aquells\nnens les dues coses es trobaven ja fortament relacionades entre si; i al cap de\ndues-centes repeticions de la mateixa o semblant lliçó formarien ja una unió\nindissoluble. El que l'home ha unit, la Natura no pot separar-ho...\nAixò és el terrorisme d'Estat......\nUn món feliç -\ncapitol II (fragment)


Wadi Lahmy Azur Resort Qesm Marsa Alam Egipte - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBerenice Road, 112 km South of Marsa Alam, Qesm Marsa Alam, Qesm Marsa Alam, Egipte, 99999 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Wadi Lahmy Azur Resort\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Marsa Alam, no busqui més enllà de Wadi Lahmy Azur Resort. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nWadi Lahmy Azur Resort també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Marsa Alam. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, instal.lacions de barbacoa, lloguer de cotxes, restaurant.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen platja privada, piscina exterior, buceig, jardí, esports d'aigua (no motoritzats) estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Wadi Lahmy Azur Resort és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Marsa Alam.


06 desembre 2021 00:15\nAina Vives | 05 març 2021\nUs recordau de quan deien que EH Bildu era el braç polític d'ETA. En aquell moment, regnava el bipartidisme i ambdós partits donaven per bona l'afirmació.\nAra, la situació s'ha capgirat: No hi ha majories i ja no es parla d'Euskadi Ta Askatasuna.\nPerò, malauradament, encara podríem reescriure aquesta frase; només caldria substituir EH Bildu per PSOE, i ETA per Fiscalia. Llavors, llegiríem: El PSOE és el braç polític de la Fiscalia.\nEl dubte és si hem de posar un interrogat al final de la frase o no.\nEl motiu: L'interrogant obri un debat i a la Fiscalia -ho hauríem de dir al PSOE- no li agraden els debats encara que es realitzin en el si de la institució en la qual està dipositat el poder d'autogovern de Catalunya.\nAquest dilluns, la Fiscalia de Catalunya es va querellar per desobediència contra el president del Parlament català en la passada legislatura, Roger Torrent, i els membres de JxCat i ERC a la Mesa per tramitar resolucions a favor d'exercir el dret a l'autodeterminació, per reprovar la monarquia i per desoir, suposadament, els mandats del Tribunal Constitucional.\nAquest dimecres, la Fiscalia de Madrid anunciava l'arxivament de diligències d'investigació de la conversa en línia mantinguda pels exmilitars; no veu delicte d'odi en el xat on demanaven "afusellar a 26 milions de fills de puta".\nAra estic en dubte: Els debat parlamentaris han de sortir de l'hemicicle i traslladar-se als xats; llavors, els parlamentaris catalans es podrien expressar lliurament i amb confiança.\nAquest dimecres també va començar el judici als síndics de l'1-O. La Fiscalia els acusa d'usurpació de funcions i desobediència. Els demana penes de presó de dos anys i nou mesos, inhabilitació dels càrrecs, i també multes.\n400 acadèmics de l'àmbit de la política i el dret, entre els quals figuren Noam Chomsky, Yanis Varoufakis, Alain-G Gagnon o Carles Boix, i a través d'una carta publicada a 'The Guardian', mostren la seva "especial preocupació" per la decisió de la justícia espanyola.\nDiuen que "és la primera vegada a la història de la Unió Europea" que s'amenacen experts amb penes de presó per "utilitzar la seva experiència per garantir que un referèndum se celebri de forma justa i imparcial".\nEls cinc acadèmics, que jutgen, varen rebre l'encàrrec per part del Parlament de Catalunya de formar part de la sindicatura electoral de l'1-O "amb orgull" i ara els castiguen, com castiguen el president Torrent i els membres de JxCat i ERC a la Mesa i com, suposadament, castigaran els qui vindran.\nAra, l'enemic no és basc, és català, i no és violent, apel·la al diàleg. I la resposta al diàleg és la presó i la inhabilitació. No cal l'interrogant.


Estat Islàmic continua sent un problema; Al-Qaida, menys.\nÉs possible que aquest món no sigui més segur amb la presumpta mort d'Hamza bin Landen, i que ho serà menys mentre continuem diferenciant els atemptats que tenen lloc a Europa d'aquells que maten a Kabul o Mogadiscio\nDissabte, 03/08/2019 - 17:34\nAlguns llibres d’estil periodístics desaconsellen l’expressió serveis d’intel·ligència; millor serveis d’informació o d’espionatge. Sempre vaig pensar que era perquè aquest tipus d’agències no sempre són intel·ligents. No ho van ser per detectar els preparatius de l’11-S, l’atemptat més gran de la història a territori dels EUA, tampoc de l’11-M a Madrid o de l’atemptat de Barcelona l’agost del 2017.\nFonts no identificades d’aquests serveis han filtrat al 'The New York Times' i a les cadenes de televisió NBC i CNN la notícia de la mort en un bombardeig dels EUA d’Hamza bin Laden, presumpte cap d’Al-Qaida i fill favorit d’Osama. No hi ha cap data concreta (“en els dos últims anys”) ni cap lloc. El més sorprenent és que Donald Trump no hagi comentat res. Ni tan sols un tuit sobre l’assumpte.\nNomés sabem que en alguns canals de Telegram, un servei de missatgeria que se suposa més segur que WhatsApp, gent propera al grup ha discutit sobre la seva mort. Tampoc sabem massa coses d’Ayman al-Zawahiri, la mà dreta de Bin Laden, i a qui se suposa viu i controlant el grup.\nLa realitat és que Al-Qaida va quedar molt feta malbé després de la mort del seu fundador, cap i figura mítica en els ambients gihadistes radicals. Un equip d’elit de la Marina dels EUA va matar a trets Ossama bin Laden, l’1 de maig del 2011 a Abbottabad (Pakistan). Les forces nord-americanes es van emportar el cos i la documentació que ha permès conèixer millor el funcionament del grup i dels seus sistemes de comunicació interna.\nEls últims anys, Al-Qaida ha divulgat 11 àudios d’Hamza bin Laden en què amenaça amb accions de venjança a Occident. Des del març del 2018, silenci. Ni tan sols quan el Govern saudita li va retirar la nacionalitat.\nAl-Qaida ha estat en primera línia a la guerra de Síria, sobretot els primers anys, a través del Front Al Nusra, que li va retre homenatge. El grup va canviar de nom i es va allunyar d’Al-Qaida, almenys formalment. La realitat és que el creixement d’Estat Islàmic de l’Iraq i Llevant (ISIS), que va començar com una franquícia de Bin Laden a prop de Bagdad, li ha restat protagonisme a Síria i al món islàmic. Al-Qaida és avui només una marca.\nEl líder de l’Estat Islàmic, Abu Bakr al Baghdadi, es va proclamar califa a Mossul el juny del 2014 i és clau per entendre les diferències entre els dos grups. Les seves forces van arribar a controlar àmplies zones de Síria i l’Iraq. La caiguda de Baguz, el seu últim bastió a Síria, el març d’aquest any, suposa la seva derrota, però no la seva desaparició com va assegurar Trump. Proclamar victòries massa aviat és un defecte occidental. Ho va fer George W. Bush el maig del 2003, al dir “missió complerta” quan havia de començar la veritable guerra a l’Iraq.\nEstat Islàmic va perdre el seu territori a Síria a causa d’una aliança estranya, o per l’actuació en paral·lel dels EUA, que va recolzar la guerrilla kurda amb la seva aviació, i de Rússia, que va bombardejar en favor de les tropes de Bashar al-Assad. Molts milicians continuen dorments a Síria; d’altres han tornat a l’Iraq on esperen una nova oportunitat. Milers de combatents estrangers amb passaport europeu, o les seves dones i fills, proven de tornar als seus països. A finals del 2018 eren 3.000. Estat Islàmic continua sent un problema; Al-Qaida, menys.\nEl grup de Bin Laden va capturar el sentiment dels ciutadans àrabs, que viuen l’actitud d’Occident com un maltractament colonial. Estat Islàmic va aconseguir alguna cosa més: un territori (el califat), un lloc real des del qual proclamar la gihad contra l’invasor estranger. Per això va tenir tant èxit a l’hora de mobilitzar desenes de milers de joves de tot el món. Era la crida del califa per defensar un territori de l’islam. Avui en queden rastres a l’Iraq i Síria, i franquícies a Líbia, Nigèria, Mali i Somàlia.\nÉs possible que aquest món no sigui més segur amb la presumpta mort d’Hamza bin Landen, i que ho serà menys mentre continuem diferenciant els atemptats que tenen lloc a Europa d’aquells que maten a Kabul o Mogadiscio. Ningú està atacant el nostre sistema de vida, la nostra llibertat, com diuen alguns polítics. Som nosaltres els responsables, els que venem armes a cabassos a països àrabs corruptes que les utilitzen després a Síria i el Iemen. El primer pas és saber distingir les víctimes dels botxins, sense importar el seu cognom, raça o religió.\nTemes: Al-Qaida L'Estat Islàmic


L'Aplec de Solsona debat sobre com fer créixer l'independentisme - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Aplec de Solsona debat sobre com fer créixer l'independentisme\nEls ponents de la taula rodona van coincidir a valorar que la mobilització i l'apoderament de la població és bàsic per assolir l'objectiu\nL´acte institucional a la plaça Major de Solsona ajuntament de solsona\nL´aplec independentista del Castellvell va reunir una vuitantena de persones ahir a la tarda\nL'Aplec independentista que organitza cada any el Casal Popular La Fura de Solsona al Castellvell va reunir ahir unes vuitanta persones, una bona part de les quals van fer a peu el trajecte des del passeig fins al castell per pujar l'estelada gegant que oneja a la torre mentre dura l'Aplec.\nEls ponents convidats d'enguany eren l'antropòleg Gerard Horta i el periodista Josep Comajoan, que van posar sobre la taula la seva visió particular de la situació política actual i van plantejar quins horitzons s'hauria de marcar l'independentisme per aconseguir sumar gent al projecte de país per assolir la majoria social definitiva que cal per culminar el procés.\nHorta va voler començar aportant una mirada panoràmica a la tradició popular associativa del poble català des del segle XIX i fins a la transició, en què la societat catalana es va despolititzar. En la seva opinió, per sumar gent a l'independentisme només s'ha de demostrar que aquesta reivindicació porta implícita la demanda d'una societat més justa.\nComajoan, per la seva banda, va parlar de com el procés, pel fet d'haver-se anat dilatant en el temps, ha portat al "processisme" com a forma política. Al seu parer, la causa d'aquest fenomen és el que ell anomena la "partitocràcia", el fet que els polítics s'hagin professionalitzat i els importi més el que diuen les enquestes sobre els seus partits que el bé comú i, derivat d'això, la "cadirocràcia", segons la qual persones que fa molts anys que són en política no troben la manera de deixar anar la cadira i s'acaben creient imprescindibles. Comajoan aposta perquè el procés sigui totalment popular, i creu que l'apoderament del poble és el que farà que el país aconsegueixi els seus objectius\nLa d'ahir era la 26a edició de l'aplec independentista del Castellvell, que manté el mateix objectiu des de l'any 1990: reivindicar la independència dels Països Catalans. L'acte va finalitzar amb la lectura del manifest del correllengua, el cant dels Segadors i coca i xocolata per als assistents.


ERC-I per un nou Lliçà: Salutació de benvinguda\nBenvolgut/uda ciutadà/ana de Lliçà de Vall:\nDesprés d’un període de silenci informàtic en aquesta web, causat per les reformes que s’hi han introduït a escala nacional i que han afectat totes les seccions locals, de nou som aquí i estem contents perquè ens has visitat.\nA poc a poc anirem omplint aquesta web amb tota mena d’informacions, articles, reculls de premsa, opinions i estudis ambientals. I no hi hauria de faltar la teva d’opinió. Envia’ns-la a través de la icona específica.\nS’acosta un període important, un cop passat el parèntesi de les eleccions al Parlament, en què s’ha confirmat que, malgrat el preu que els d’ERC hem hagut de pagar per ser honestos i conseqüents amb els nostres objectius, seguim sent la tercera força política de Catalunya i també de Lliçà de Vall.\nCom sempre hem mantingut, les nostres prioritats són i seran:\n• Moderar el pressupost municipal estalviant despeses innecessàries i orientar les inversions a una constant millora de la qualitat de vida dels ciutadans\n• Revisar el Pla General d’Ordenació Urbana incorporant-hi les directrius de l’Agenda XXI\n• Cobrir les necessitats educatives des de l’escola bressol\n• Fomentar i difondre la cultura\n• Millorar els actuals serveis assistencials\nEl nostre equip, cada dia més cohesionat i en constant creixement, està format per persones de totes les edats, sexes i condicions, amb un ampli ventall de coneixements en totes les àrees bàsiques, cosa que ens permetrà afrontar les pròximes eleccions municipals amb fermesa i amplitud de mires, ja que aquest 2007 ha de ser un any important per a nosaltres.\nDes del setembre del 2003 hem anat editant la nostra revista, L’Altra Veu, que ja ha arribat al número 14 i on anem presentant i recollint totes les iniciatives sobre el nostre poble, Lliçà de Vall. Ben aviat es podran consultar en aquesta mateixa web tots els exemplars publicats.\nFinalment, volem comunicar-te que ens agradaria que ens enviessis les teves opinions per a publicar-les. T’animem a participar activament en aquest projecte. Fes-nos arribar els teus suggeriments i propostes. Apunta-t’hi.\nmiquel marse taracena ha dit...\nquan es posara en marxa el passeig de l´esglesia circula per aquesta carretera cada dia es una odissea quan trobas un camió i si no es vehicle de mes tones\nsalutació - miquel\n11 de novembre de 2007, a les 11:01:00 CET


Austràlia demana la deportació de Djokovic per negar-se a vacunar-se\nEls advocats del tenista han aconseguit recórrer la cancel·lació del seu visat i el cas es resoldrà el dia 10 de gener\nEl tenista serbi Novak Djokovic està tenint problemes molt seriosos amb la llei australiana per no estar vacunat contra la Covid-19. L’Australian Border Force li ha denegat l’entrada al país oceànic i li ha retirat el visat per no haver presentat el seu carnet de vacunació contra el coronavirus i l’ha instat a tornar immediatament amb un dels primers vols que el portin al seu lloc d’origen. Tanmateix, els seus advocats han aconseguit frenar aquesta deportació, de moment, i han forçat que el permetin quedar-se retingut a un hotel de Melbourne fins al dia 10 de gener, quan se celebrarà una audiència judicial al respecte, on s’acabarà de decidir el seu futur imminent.\nEl problema rau en què, a part d’haver-se negat a vacunar-se des de fa temps, tampoc no va omplir correctament el formulari per rebre el visat, ja que a l’hora de fer-ho no va presentar l’exempció mèdica corresponent. D’aquesta manera, ni està protegit contra la Covid-19, ni va reunir la documentació necessària per justificar-ho. Djokovic s’ha perfilat com a antivacunes des que va tenir l’oportunitat d’immunitzar-se contra el virus i això li ha valgut moltes crítiques. De fet, el govern australià ja havia advertit al tenista que hauria de vacunar-se per accedir al seu país, ja que consideren que és molt negatiu que una imatge pública tingui aquesta actitud que serveix d’exemple per a tanta gent.\nCal tenir en compte que Djokovic havia viatjat a Oceania per disputar el torneig de l’Open d’Austràlia, així que el fet de no haver-se vacunat contra la Covid-19 podria afectar molt seriosament la seva carrera esportiva. La temporada passada, el tenista serbi va estar molt a prop de guanyar tots els Grand Slams, només li va faltar l’Open dels Estats Units. De fet, és el màxim guardonat al torneig australià, amb nou títols, i tres de consecutius en les darreres edicions.\nAntivacuna Coronavirus Covid-19 Novak Djokovic Open Australia Tenis\nRicard gener 06, 2022 | 12:02\nEl fons de la qüestió és que des de l'open d'Austràlia li van prometre una exempció al compliment de la normativa del coronavirus australiana. Com que l'exempció es va fer pública el govern australià no va poder evitar posicionar-se en contra. Aquí el que ha de donar moltes explicacions es l'open d'Austràlia, que va assegurar una exempció sense base legal. Per la seva banda Djokovic s'ha limitat a demanar una exempció, que li van concedir. Una altra cosa és que el tennista ho hagi volgut ocultar, per mantenir una imatge pública determinada, sí, però també per no deixar en evidència a qui li hauria donat un tracte de favor.\nremigio III gener 06, 2022 | 23:57\nDoncs on està el conflicte? No s'ha vacunat, no entra.\nCalvin gener 07, 2022 | 00:48\nDoncs em sembla molt bé que s'hagi fet públic, que passa que com és famós no ha de passar per complir les normes que ens afecten a la resta? Espero que el deportin


Núria Puig, nova gerent de la Regió Sanitària de la Catalunya Central - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSubstitueix a Marta Chandre, que ara és subdirectora del Servei Català de la Salut\n21.08.2018 | 17:48\nNúria Puig Departament de Salut\nNúria Puig Rosés ha estat nomenada nova gerent de Regió Sanitària de la Catalunya Central del Servei Català de la Salut, amb efectes des del passat 1 de juliol, segons que ha fet públic aquest dimarts el departament de Salut. Ha rellevat en el càrrec a Marta Chandre Jofré, actual subdirectora del servei Català de la Salut.\nNúria Puig és llicenciada en Medicina i Cirurgia per la Universitat de Barcelona i diplomada en gestió hospitalària per ESADE, entre altres titulacions. Tot i que és nascuda al Masnou, ha desenvolupat bona part de la seva trajectòria professional en l´àmbit sanitari a la comarca de l´Anoia.\nEntre el 1980 i el 1984 va ser metge adjunt del servei d´urgències de l´Hospital de la Mútua Igualadina de Previsió. Del 1988 al 1990 va ser metge de medicina general de l´Institut Català de la Salut als CAP d´Igualada i Santa Margarida de Montbui. Aquell any va entrar com a metge inspector a l´àrea de gestió 5 Costa de Ponent de l´ICS, on va exercir fins el 1994, i des del 1995 que està vinculada al CatSalut amb desplegament del Servei Català de la Salut. Des d´aleshores ha estat directora de diferents sectors sanitaris.


De què parlem mentre no parlem de tota aquesta merda — Ajuntament de Vic\nSou aquí: Inici → Agenda de la ciutat → De què parlem mentre no parlem de tota aquesta merda\n— arxivat sota: Teatre\nDe la companyia La Calòrica\nde 20:00 a 21:40\nQuina és la millor edat per explicar als nostres fills que la vida a la terra serà inviable abans de 2050? No és injust, fins i tot inhumà, espantar-los amb l’amenaça d’un terrible canvi climàtic que no podran controlar ni entendre i que, de fet, de moment no és més que una teoria? Tenim dret a robar-los la infantesa? A projectar les nostres pors sobre ells?\nAquestes són algunes de les preguntes que la divulgadora científica Aurora Martí (Mònica López) formularà aquest vespre al congrés català de negacionistes climàtics. Hi participen responsables de les principals companyies energètiques.\nMentrestant, a l’altre extrem de la ciutat, els cinc actors de la companyia La Calòrica acaben de descobrir que el problema amb la canalització de les aigües residuals que ja ha destrossat el lavabo del seu local és més greu del que es pensaven: els fonaments de l’edifici són plens de merda, i si la comunitat de veïns no fa alguna cosa ben aviat, l’edifici es podria ensorrar. Tothom entén la gravetat del problema, però qui està disposat a pagar el costós preu que suposa solucionar-lo?\nMentre les dues trames (la del congrés de negacionistes i la de l’edifici en perill) avancen en paral·lel, l’espectador es comença a fer una pregunta: és possible que jo també estigui mirant cap a una altra banda?\nDe què parlem mentre no parlem de tota aquesta merda combina els plans curts i intrusius d’un fals documental, el discurs directe i impactant d’una conferència i la mirada global d’un gran mercat del món per intentar entendre què és el que ens fa quedar quiets davant la pitjor amenaça que ha patit el nostre planeta. Reconèixer el problema és, ja ho diuen, el primer pas per solucionar-lo. Però estem realment disposats a fer el segon pas?\nAutoria: La Calòrica\nDirecció: Isabel Solà\nAmb: Xavi Francès, Aitor Galisteo-Rocher, Esther López, Mònica López, Marc Rius i Júlia Truyol