La recerca d'albins per a rituals causa l'esquarterament d'una nena a BurundiUna nena de sis anys va ser assassinada i el seu cos esquarterat a l'est de Burundi, segons han informat avui fonts oficials. Aquest és l'últim d'una sèrie d'atacs perpetrats a la regió contra ciutadans albins, els cossos dels quals són molt preats pels fetillers. "La jove albina va ser assassinada per dos homes que la van tallar a trossos, aquí al districte de Kinyinyia, a prop de la frontera amb Tanzània", ha explicat un funcionari local. L'assassinat d'albins és comú en algunes zones de l'Àfrica, on els seus braços, cames, cabells, pell i genitals són venuts als fetillers. 30 assassinats a TanzàniaDes de l'any passat, 30 persones albines han estat assassinades a Tanzània i quatre a Burundi segons la Societat Albina de Tanzània, que insta el Govern a utilitzar l'Exèrcit per detenir aquests atacs. "Fa falta fer moltes coses per parar aquesta gent", ha dit el president de la societat, Ernest Kimaya. Aquest mes, una dona de l'oest de Tanzania va resultar ferida en una baralla amb gent que la seguia a ella i la seva filla albina de camí cap a casa. A més, la policia va arrestar un home al sud-oest del país per intentar vendre la seva dona albina a un empresari de la República Democràtica del Congo per 3,6 milions de xílings tanzans (2.272 euros).Tanzània té una població de més de 200.000 albins d'un total de 40 milions habitants.Reuters\nAcabat el congresset de crèduls pomposos sobre el grialA continuació el lliurament del dia de Las provinciasEl I Congrés Internacional sobre el Sant Calze es va clausurar ahir a València amb un important anunci. Els assistents van recolzar amb aplaudiments la conclusió final de les jornades: instar les autoritats competents a què sol·liciten a la UNESCO (Organització de les nacions Unides per a la Ciència, l'Esport i la Cultura) que la relíquia valenciana siga declarada Patrimoni de la Humanitat. Serà el comité científic del congrés l'encarregat de canalitzar la proposta, que es realitzarà de forma immediata.La petició, realitzada pel president del Centre espanyol de Sindonologia, Jorge Manuel Rodríguez -encarregat de presentar les conclusions del congrés-, se sustenta en el fet que es pot demostrar que el grial valencià va inspirar les narracions medievals que van donar lloc a la literatura èpica europea. Va ser l'escriptor alemany Michael Hesemann qui en la seua ponència del dissabte va mostrar punts de convergència entre les descripcions de llocs i personatges de les llegendes de Perceval de Chrétien de Troyes i Wolfram von Eschenbach (segles XII i XIII) amb entorns com el monestir de Sant Joan de la Penya (Osca) i el rei Alfons II.La copa que es custodia en la catedral de València des de 1437, a més, no té competidor en cap de les peces que pugnen per l'autenticitat. "Si es va conservar el Sant Calze hauria de ser este", va sentenciar Rodríguez. Entre els fonaments d'esta afirmació, al marge de la datació del grial -entre els segles V i IV abans de Crist i el I de la nostra era-, el material que està fet: pedra d'àgata polida. Entre els seus rivals, n'hi ha de fusta -com el Sacre Catino de Gènova o la Copa de Nanteos-, matèria considerada impura per als jueus per la seua porositat i, per tant, apartada dels ritus sagrats, com ho era la Pasqua, quan Jesucrist va celebrar el sopar amb els seus deixebles.Altres gots competidors estan fets de metalls com la plata -la Copa de Plata d'Antioquia o el Calder de Gundestrup-, material car i que tampoc gaudia del favor en els rituals hebreus.No obstant això, l'autenticitat del grial valencià podria reforçar-se delimitant més la seua antiguitat. Per això, les conclusions del congrés van arreplegar la petició del catedràtic de la Universitat de Saragossa Manuel Martín Bueno d'analitzar el calze. Els experts, tot i reconèixer la "vigència" de la recerca realitzada el 1959 pel professor Antonio Beltrán -entre altres aspectes va determinar que el grial estava compost per tres parts-, creuen que amb les tècniques actuals es podria avançar més en la datació i origen de la peça.No sols animen a continuar investigant en este aspecte, sinó també en altres línies apuntades en el congrés, com l'empremta del calze en la iconografia religiosa. Va ser la ponència del professor d'Història de l'Art Vicent Zuriaga Qui va desvelar l'existència d'un model iconogràfic -la Mare de Déu portadora d'un calze refulgent- que es localitza només en frescos medievals en esglésies i monestirs del Pirineu.Suport papalEl simposi remarca també que, respecte a la vinculació del grial valencià i el calze de l'Última Cena, "no s'ha trobat cap argument en contra i considera admissible que puga seguir mantenint-se esta tradició multisecular". En opinió del president del Centre espanyol de Sindonologia, fins a les altes autoritats de l'Església han donat valor a la tradició ja que la copa sagrada ha sigut venerada i utilitzada pels dos últims pontífexs (Joan Pau II i Benet XVI).Així mateix, l'estudi presentat per primera vegada en el congrés sobre la pregària eucarística denominada Cànon Romà que identifica el calze dels papes dels primers segles amb el de Jesús "suposa un avanç enorme amb vista a documentar l'estada del calze de l'Última Cena a Roma en els primers anys del cristianisme, pressupòsit necessari per a donar validesa a la tradició que explica el seu trasllat a Espanya" a la mort de Sant Llorenç (segle III).Un altre fet que reforçaria la importància del got venerat a València és l'interés que ha despertat en determinats moments. Jorge Manuel Rodríguez va apuntar, per exemple, la intenció dels maçons de fer-se amb el Sant Calze durant els saquejos en la catedral en la Guerra Civil o d'un grup de jueus holandesos, que van oferir set milions de pessetes en or al govern de la República per la relíquia.També l'art reflecteix la importància del calze. Joan de Joanes, per exemple, el va immortalitzar en 1550 en el quadro sobre l'Última Cena.\n# posted by Mistèric : 8:54 a. m.\nContínua el culebrot del Grial valencià, però ningú reclama la presència d'Indiana JonesDe nou la crònica de Las Provincias.L'Arquebisbat de València manté les portes obertes a la proposta llançada el divendres pel catedràtic d'Arqueologia de la Universitat de Saragossa Manuel Martín Bueno d'analitzar el Sant Calze per a ratificar la seua autenticitat. La relíquia custodiada en la catedral de València va ser estudiada Fa mig segle per Antonio Beltrán Martínez, mentor de Martín Bueno i única persona que ha tingut ocasió d'examinar el got d'àgata que es venera com l'utilitzat per Jesús i els seus apòstols en l'Última Cena.Ara se sap que la copa data entre els segles V o IV abans de Crist i el I de la nostra era. El material amb què està fet és propi d'una àmplia zona, Entre Síria i Egipte. Les noves tècniques -per exemple, els acceleradors de Partícules- podrien delimitar molt més el període, així com determinar si la pedra procedia de Palestina, Egipte O Síria. L'anàlisi permetria a més conéixer la tècnica de tallat del calze.Tots estos elements hauran de reflectir-se en una memòria del projecte, document que espera rebre el capítol Metropolità de la catedral -institució formada per 35 persones de què depén el destí del Sant Calze- per a poder prendre una decisió. Este informe haurà d'aprofundir en els motius de l'estudi, la Tècnica que s'emprarà, on es realitzarà, quant durarà i què pot aportar, segons va explicar ahir Jaime Sancho, canonge zelador del culte al Sant Calze, membre del capítol de la catedral i president de la Comissió Diocesana de Litúrgia i Art Sacre de l'Arquebisbat de València.El que pareix una condició indispensable per a l'Arquebisbat és que el calze no isca de València per a sotmetre's a eixe estudi, així com que la intervenció no supose un risc per a la relíquia, que al llarg de la seua història ha suportat continus trasllats.La marxa fora de València, en principi, no seria necessària, segons Va apuntar en un descans del I Congrés Internacional sobre el Sant Calze el catedràtic Martí Bueno, qui va assegurar que en la província hi ha "excel·lents experts" en la matèria. L'historiador va apostar per crear un grup d'especialistes d'unes quantes universitats de l'antiga Corona d'Aragó entre els que estigueren, per tradició, experts de Saragossa, i de València, bressol actual del calze.El que de moment no hi ha és pressa. Després de llançar la proposta durant la seua participació en congrés que se celebra fins hui en la Beneficència, el catedràtic Martín Bueno espera que siga l'Arquebisbat el que done el següent pas, així com qualsevol altra institució que vullga unir-se al projecte.A les veus en favor de l'estudi de diversos estudiosos com la doctora en Literatura Espanyola per la Universitat de Colorado Janice Bennett o l'especialista en relíquies Michael Hesemann, ahir es va unir la de l'alcaldessa de València. Rita Barberá va assegurar (...), que l'Ajuntament recolzarà "absolutament" la iniciativa, que contribuirà "d'una manera definitiva a poder dir, sense cap tipus de complexos i amb tota la força, que som la ciutat del Sant Grial".Iconografia religiosaAl marge del possible estudi de la relíquia, el congrés sobre el Sant Calze es va situar ahir en l'Edat Mitjana per a mostrar referències del got sagrat tant en la literatura com en la iconografia religiosa. En este últim aspecte es va centrar Vicent Zuriaga, professor d'Història de l'Art en la Universitat Catòlica de València.L'historiador va presentar unes pintures romàniques "úniques en el món per la seua iconografia" que "podrien ser una prova" de la presència del Sant Grial a Espanya en l'Edat Mitjana. Després de rastrejar els arxius d'uns quants museus, principalment el Nacional d'Art de Catalunya, va arribar a la conclusió que hi ha un model iconogràfic -la Mare de Déu eucarística o portadora del calze- que es troba només en esglésies i monestirs del Pirineu espanyol. L'especialista es va preguntar si era només una casualitat o un poc més.Com a exemples va donar la Mare de Déu portadora dels frescos de Sant Climent de Taüll (segle XII) o el quadro Apoteosi de la Mercé, de José Obstacles. En ambdós va destacar una qualitat, el calze apareix flamejant, una característica de la relíquia valenciana que també queda reflectida en la literatura medieval sobre el Sant Grial.Ahir també van participar Eduard Mira, president de la Fundació Jaume II el Just, qui va destacar la forta vinculació dels reis aragonesos amb el Sant Calze, sobretot a partir d'Alfons II; i, Vicente Pons, arxiver-bibliotecari de la catedral de València, qui va analitzar el reliquiari dels reis d'Aragó. Va dir que, tret de l'intent realitzat per Martín l'Humà per concentrar les relíquies sagrades en un únic lloc, els monarques de la Corona d'Aragó les van repartir per diversos ubicacions. A la catedral de València, la copa sagrada va arribar en 1437, després de passar per mans de Martín l'Humà (1399), el Palau Reial de Barcelona (1410) i el de València (1424).E. Pérez . Las Provincias (Títol eliminat) # posted by Mistèric : 7:56 a. m.\nUn antropòleg alemany assegura que les llegendes griàliques medievals europees tenen el seu origen en el Sant Calze de valència L'antropòleg i historiador alemany Michael Hesemann ha assegurat durant la seua intervenció en el I Congrés Internacional “València, la ciutat del Sant Grial”, que les Llegendes graàliques medievals estan inspirades en el Sant Calze que es venera en la catedral de València.Per a Michael Hesemann, “a diferència del que molts pensen, les llegendes del graal no tenen el seu origen en els relats anglosaxons del rei Artús, sinó en l'arrelada tradició que diu que el calze de l'Última Cena ja estava a Espanya en l'Edat Mitjana”.Hesemann, que ha pronunciat la ponència “Els romanços del Grial i el Parsifal. La realitat que s'oculta darrere de la llegenda”, ha assenyalat que hi ha nombroses dades en les primeres llegendes griàliques, sorgides en l'Edat Mitjana, que “s'identifiquen totalment” amb la morfologia del Sant Calze custodiat en la Seu de València, així com amb els llocs on es va custodiar durant l'època medieval i amb personatges històrics de l'edat mitjana que, segons la tradició, “guarden relació amb estos relats”.Així, el poeta alemany Wolfram Von Eschenbach descriu el Sant Grial en l'obra Parzival que va escriure en el segle XIII, com una pedra en forma de vas “ple de brillantor”, la qual cosa “coincideix amb el Sant Calze de València”, que és una copa d'àgata amb vetes “semblants a flames”, ha indicat Hesemann.La copa del poema de Von Eschenbach “té, a més, una inscripció en el seu peu”, igual que la relíquia que es venera en la catedral de València, ha precisat l'investigador.Universitat Catòlica de València\nVicent Zuriaga presenta pintures que recolzen la presència del Sant Grial al Pirineu El professor d'Història de l'Art de la Universitat Catòlica de València Sant Vicent Màrtir i de la Universitat Jaume I de Castelló Vicent Zuriaga ha presentat unes pintures romàniques “úniques en el món per la seua iconografia” que “podrien ser una prova” de la presència del Sant Grial a Espanya en l'Edat Mitjana.Zuriaga ha mostrat les imatges durant el I Congrés Internacional “València, la ciutat del Sant Grial”. Es tracta de frescos romànics, la majoria del segle XII, que es troben en esglésies i monestirs situats en zones pirinenques de la Corona d’Aragó i que representen a la Mare de Déu sostenint un “calze flamejant, la qual cosa ens porta a pensar que és el Sant Grial”.“Si no aconseguim trobar este tipus iconogràfic en cap altra zona del món, com de moment succeeix, interprete com a hipòtesi de treball que els artistes que van representar estes obres van arreplegar o bé la tradició que subjau en les llegendes Medievals del graal, o bé prenen la referència d'un objecte concret i pròxim”, ha explicat Zuriaga."El professor d'Història de l'Art ha citat, entre altres esglésies on es troben els frescos romànics de la Mare de Déu amb el Sant Grial, les de les localitats ilerdenses de Sant Climent de Taüll, Ginestarre i Burgal o la de Sant Romà de Les Bons, a Andorra.Els frescos medievals són “representacions esquemàtiques, sense molt de detall, perquè l'objectiu de la pintura romànica és didàctic”, ha indicat.Zuriaga va localitzar les pintures durant la seua participació en un projecte de la Universitat de València per a elaborar una base de dades de tota la iconografia hispànica.Universitat Catòlica de València\n# posted by Mistèric : 7:17 p. m.\nCailleach Bheur, la bruixa de l'hivernEn la mitologia escocesa i irlandesa trobem Cailleach Bheur, bruixa de les tempestes o bruixa de l'hivern o fetillera blava, ja que té una pell blavosa que transmet molt fred (bheur en gaèlic significa blau). També posseeix una llarga cabellera blanca, com la neu i el gebre. Al nord-oest d'Escòcia hi ha el golf de Corryvreckan, una zona molt perillosa per a la navegació, a causa de poderosos corrents marins i remolins de grans dimensions. És allà on Cailleach Bheur renta la seva manta abans de l'arribada de l'hivern, i provoca grans temporals, amb un rugit que es pot sentir a més de 30 quilòmetres de distància. Una vegada neta és d'un blanc enlluernador, i es converteix en la neu que ho cobrirà tot.Habita al Ben Cruachan, de 1.126 metres, una de les muntanyes més altes d'Escòcia. Diuen que un dia carregava grans pedres de la muntanya al seu cistell i li van caure, cosa que va fer que es formessin el que avui són les illes Hèbrides. Té una vareta i, a primers de novembre, toca tres vegades la terra amb aquest instrument i immediatament apareixen els primers freds amb les seves nevades. És activa al desembre i gener, quan provoca els freds més rigorosos i les nevades més intenses. És molt dolenta ja que manté la deessa Bride, donzella de la primavera, presonera i la utilitza com la seva esclava. Al febrer, pot aparèixer algun primer dia primaveral i la bruixa dolenta perd els seus poders, però després torna a tenir energia i provoca noves gelades i nevades. No serà fins a primers de maig quan perdrà tots els poders i es convertirà en pedra.Alfred Rodríguez Picó. El Periódico (Títol canviat)\nValència acull una trobada Internacional sobre el Sant GrialUn congrés patètic: L'objectiu no és estudiar la història, sinó construir-laLa presidència d’honor recau en el Rei d'Espanya: a cadascú el que es mereix.Us deixem amb l’article d’avui de Las Provincias. "Hem de realitzar un altra anàlisi directa", proposa Manuel Martín Bueno, catedràtic d'Arqueologia de la Universitat de Saragossa i successor de l'únic expert, Antonio Beltrán Martínez, que va tindre en 1959 el "privilegi" de poder desmuntar i examinar el Sant Calze que es venera en la catedral de València.Este especialista va sostindre ahir, en la seua intervenció en el I Congrés Internacional sobre el Sant Calze, que ja hi ha un "alt grau de coneixement" que reforça la possibilitat que el grial valencià siga el que va usar Jesucrist en l'Última Cena. No obstant això, un estudi amb Els aparells tecnològics Actuals permetrien que les afirmacions de l'autenticitat del bol "puguen tornar a fer-se". Martín Bueno ja va exposar als organitzadors del congrés -l'Arquebisbat de València i el capítol Catedralici, entre altres- la seua intenció de llançar la seua proposta. Ara, quant acabe esta trobada d'experts, es dirigirà a les "autoritats eclesiàstiques corresponents" per a sol·licitar el seu permís. La nord-americana Janice Bennett va qualificar anit esta idea com "meravellosa" i va expressar el seu "Suport". Michael Hesemann, alemany especialista en relíquies, va titllar de "molt bona" la proposta. "Li done suport totalment. No invalidarà -les proves a favor del calze valencià-, sinó que les ampliarà", va postil·lar. Jordi-Manuel Rodríguez, president del Centre Espanyol De Sindonologia, va declarar: "Ens agradaria que s'arreplegara eixe guant" llançat pel catedràtic Martín Bueno. Darrere de la seua ponència en la Beneficència, l'especialista va aclarir que el seu antecessor en la càtedra d'Arqueologia (Beltrán Martínez) "no va analitzar" el calze de pedra d'àgata, sinó que lo "va comparar". Això sí, va fer "un dels seus millors treballs: extremadament rigorosos". El material semipreciós de la cassoleta de València és el mateix d'altres peces datades en època de Jesucrist i s'ajusta a l'empleat per a un ritual com el de l'Última Cena. Actualment, es podria "afinar" o "Precisar" l'època a què correspon el got de la part superior del Sant Calze, ja que les altres dos peces -el peu i la base- són ornaments afegits després. El calze valencià està datat entre els segles V o IV abans de Crist i el I de la nostra era. Un nou estudi podria "Rebaixar esta interval cronològica". Martín Bueno va argumentar que, amb "tècniques especials", una la presa d'una mostra "mínimament agressiva o no agressiva", inclús microscòpica, es podria determinar "la zona d'extracció del material i identificar el taller". Hui en dia, hi ha més bases de dades i objectes d'eixes èpoques amb què comparar. Açò permetria aclarir si la copa procedix d'Alexandria, Síria o Palestina. Les dos últimes opcions reforçarien la possibilitat que el Sant Calze fóra l'autèntic, extrem científicament impossible d'assegurar al 100%. Si resultara d'Egipte no significaria que el bol és fals, ja que podria haver viatjat fins a la casa de la família adinerada que, després de convertir-la en una de les millors peces de la seua vaixella, la va prestar per a l'Última Cena. De moment, i a falta de la petició oficial, el catedràtic de Saragossa ha rebut de responsables eclesiàstics una bona predisposició. "Em diuen que no han d'oposar-se a quelcom que els interessa", va comentar. El calze és una de les relíquies més importants de cristianisme. Si s'enforteixen, encara més, les dades històriques i arqueològiques que l'avalen, no hi hauria dubte de l'encunyació de la frase "València, la ciutat del Sant Grial", subtítol Del congrés que conclou demà. En la seua iniciativa d'analitzar el bol de València, Martín Bueno es mostra partidari d'acordar amb el capítol de la catedral i l'Arquebisbat, propietaris del got sant, les persones i institucions que farien l'estudi. "Tenim aparells a Espanya, sense eixir de la vella Corona d'Aragó, per a No confiar-lo a estranys", va matisar el catedràtic. Aposta per equips amb especialistes de Saragossa, la Universitat de València, la Politècnica i la d'Alacant. Esta última, pròximament instal·larà un accelerador de partícules amb què es podria analitzar la pedra polida del calze. El catedràtic també és flexible sobre qui s'encarregarien de "desmuntar" les tres parts de la peça. Menciona experts en patrimoni del Govern espanyol, la Conselleria de Cultura valenciana "o de la pròpia Església". L'estudi gairebé es prolongaria "dos mesos, sense problemes". Manuel Martín, a més, no crega que haguera traves econòmiques: els laboratoris i departaments universitaris "Ho farien fins a gratis, per la publicitat que els suposaria". Este doctor en Història i especialista en arqueologia, epigrafia i numismàtica va destacar que l'estudi del peu i la base aportaria noves dades sobre el recorregut del calze fins a la seua arribada a València en el segle XV. En el bol es buscaria "tal vegada alguna incrustació" que oferira una certa llum o empremtes sobre l'ús que se li va donar, encara que se sap que Ja va ser usat pels primers papes com el grial autèntic, abans d'arribar a terres hispàniques l'any 258.\nObra l'hotel Llegendes de GironaUn centenar de persones van assistir a la inauguració de l'hotel Llegendes de Girona, situat al sector del Pou Rodó, pràcticament al peu de l'església de Sant Feliu. Elegància, història, disseny i mitologia es combinen en aquest nou establiment hoteler propietat de la família Mallart. L'hotel Llegendes de Girona, de quatre estrelles, consta de tres plantes i altell i la seva inversió ha estat de 3,2 milions d'euros. Té quinze habitacions, de les quals les cinc de la planta superior són dúplex i les altres deu, dobles. Cadascuna rep el nom d'una llegenda (per exemple el vampir de la Rambla, la campana Beneta, les mosques de Sant Narcís, el cul de la Lleona o la presència dels jueus a Girona) i han estat pensades i decorades de manera diferent per aconseguir identitat pròpia. Cada una de les habitacions incorpora una representació en pedra de la llegenda en què s'inspira. Entre els convidats a la inauguració hi havia el conseller d'Universitats, Innovació i Empresa, Josep Huguet, l'alcaldessa de Girona, Anna Pagans, el president de la Diputació, Enric Vilert, el delegat del govern, Jordi Martinoy, el subdelegat del govern de l'Estat,Francesc Francisco-Busquets, la directora General del Patronat de Turisme, Dolors Batallé i el president de l'Audiència, Fernando Lacaba.La Fundació 6o, que gestionarà l'hotel, va entregar tres distincions a tres personalitats: al conseller Huguet se li va entregar una reproducció de la Petjada de Sant Narcís, obra de Gerard Roca i Ayats, d'Anglès, i un exemplar del llibre 42 Històries màgiques llegendes de Girona, que ha editat Fundació 60 i ha escrit Nuri Ros i Rue. A Dolly Guix, la vídua de Josep Riera, expresident del Col·legi d'Arquitectes de Girona i autor del projecte de restauració de l'edifici, se li va entregar la figura d'un romà, en reconeixement a la seva tasca envers l'immoble en la que pràcticament va ser la seva "última petita gran obra". A l'alcaldessa, se li va lliurar una figura de Sant Narcís, patró de la ciutat. Com a acte popular de celebració de l'obertura de l'hotel, Marc Mallart va anunciar que es preveu per al 22 de novembre una cercavila que recorrerà les Rambles, amb timbalers i actors disfressats que simularan algunes llegendes. Carles Mallart va recordar l'història de l'edifici i va explicar que ja treballen en la construcció d'un segon hotel de Llegendes al carrer Mercaders, que tindrà 25 habitacions. El conseller Huguet va afirmar que la construcció de l'hotel és un exemple a seguir perquè s'ha fet "amb estima" i està enfocat a la singularització del producte, fet que el posa en valor. L'alcaldessa va mostar-se satisfeta perquè l'hotel està en un sector que s'ha anat rehabilitant amb els anys amb l'impuls de les administracions i el sector privat.Tapi Carreras, Diari de Girona (títol canviat)\n# posted by Mistèric : 10:56 a. m.\n“Las Provincias” publica un article de tipus sensacionalista amb errors sobre suposat satanisme al País ValenciàEntre les pífies, considerar Aleister Crowley fundador de la Golden Dawn i barrejar esta amb Thelema. Anys separats dels familiars. Absorbits per l'adoració a un líder a qui se li atorga condició de divinitat. Supeditats a un control mental del que resulta quasi impossible escapar. Són alguns dels símptomes que manifesten les persones absorbides per una secta. Es calcula que en el País Valencià hi ha al voltant de 9.000 adeptes a estos grups, molts d'ells amb tints satànics."Tenen la mirada anada, com si estigueren il·luminats. Pateixen una anul·lació completa de la seua personalitat". Este testimoni procedix d'una persona afectada i resident en la Comunitat, que només parla amb la condició de mantindre el més absolut anonimat. És testimoni d'un problema que cada vegada té una major presència entre la societat. De fet, els experts consideren que el País Valencià és una de les zones amb major activitat sectària, especialment de col·lectius satànics. El debat va prendre relleu ahir des del punt de vista mèdic durant el Congrés Nacional de Psiquiatria que se celebra a València. Leonardo Caseu, psiquiatre i professor de la Universitat de Cadis, va parlar del satanisme dins de la seua ponència sobre trastorns paranoides rars. L'expert va destacar que la Comunitat està al cap en quantitat de grups d'este tipus, especialment en el nord d'Alacant i València. Caseu va analitzar estes manifestacions des del vessant científica. Tal com va explicar a Las Provincias l'auge d'este fenomen suposarà en els pròxims anys un nombre més gran de casos clínics entre els professionals de la psiquiatria, perquè objectivament es considera que pateixen una esquizofrènia paranoide. "Els fenòmens de possessió diabòlica i trànsit no són rars i estan arrelats en unes quantes zones del món civilitzat", va dir Caseu. El professor va assenyalar que des dels anys 70 es viu "un renaixement puixant del satanisme". "Tampoc eren rares les possessions i exorcismes en l'Europa de fa 500 anys, però quan la ciència i la Raó van ser capaços de separar endimoniats i malalts, assistim a noves formes d'este fenomen a través del satanisme", va sentenciar. Hi ha més experts en sectes satàniques que situen el País Valencià com un dels principals focus d'activitat. Misses negres, profanacions de tombes inclús sacrificis d'animals són alguns dels rastres que deixen les seues reunions. I hi ha exemples documentats. En 2001 van aparèixer pintades satàniques en el cementeri de Xàbia i restes d'un ritus. La paraula Thelema, escrita sobre una de les parets dels blocs de nínxols, feia referència a L'orde Thelèmica de l'Aurora Daurada, un grup fundat en el segle XIX per Aleister Crowley, autor de frases com "Pren la meua sang, beu-la, crema-la, perquè només així podràs adorar-me". Per no parlar de l'aparició de galls amb el cap tallat, com va succeir en el vell llit del Túria. Centres de formació El secretisme rodeja les informacions relacionades amb sectes satàniques. Una de les fonts consultades per Las Provincias, que també va demanar no ser identificada, porta anys estudiant el món d'estos col·lectius i la seua capacitat per a anul·lar a la persona. De fet, treballa assistint a persones que tracten de superar el seu pas per una secta. Segons assenyala, en la Comunitat existeixen "centres de formació" on determinats grups adoctrinen les persones captades. Inclús hi ha persones que acudeixen des de l'estranger, com per exemple Alemanya, per a participar en estes classes formatives durant diversos dies i tornar després al seu país d'origen. "Qualsevol d'estes persones pateix un trastorn de la personalitat i té episodis obsessius", explica. També apunta la importància de l'ús de drogues al·lucinògenes Per a aconseguir sensacions especials. Deixant de costat actes vandàlics, que són la majoria, els grups més seriosos fugen de la publicitat, Per la qual cosa resulta complicat establir un llistat. Segons les dades que es maneja el Ministeri de l'Interior espanyol, s'ha detectat l'existència d'un centenar de sectes amb alguna presència en el País Valencià, incloent un elevat grup amb desviacions satàniques. En els últims anys s'han produït tristos exemples, amb morts incloses. Va ser el cas de Natalie C., que en 1999 va perdre la vida en Alfàs del Pi. Pensava que estava endimoniada i que la seua única eixida era participar en un ritu consistent en què diverses persones s'assentaren sobre la víctima. Va morir per ofegament. Un dels majors experts en sectes d'Espanya és Manuel Guerra. Este sacerdot burgalès, en declaracions a Las Provincias, va assenyalar ahir que la zona mediterrània aglutina una important activitat d'eixe tipus, encara que va rebutjar que la el País Valencià siga el lloc amb major presència. "Només en la comunitat de Madrid hi ha 30, i a Barcelona hi haurà més", va dir. Guerra és autor del Diccionari Enciclopèdic de les Sectes, on s'ubiquen diversos grups satànics en municipis del País Valencià.Las Provincias (Títol canviat)


Missió inversa d’importadors d’equips agrícoles en el marc de la Fira de Sant Miquel\nLa Cambra de Comerç de Lleida organitza aquesta acció comercial adreçada a Senegal i Ghana, països amb mercats agraris importants\nLa Fira Agrària de Sant Miquel i Eurofruit serà el marc d’una missió comercial inversa d’importadors de maquinària, subministraments per a l’agricultura i fertilitzants procedents de Senegal i Ghana, organitzada per la Cambra de Comerç i Indústria de Lleida i que tindrà lloc entre el 26 i el 29 de setembre. L’acció es concretarà en una roda d’entrevistes entre aquests importadors i fabricants d’equipaments agrícoles lleidatans. Els tècnics de la Cambra consideren que els dos països constitueixen mercats potencials “molt interessants” per a l’àmbit dels equipaments agrícoles, ja que tenen un sector agrari molt important i uns equips de treball força obsolets.\nEl sector agrícola és bàsic per a l’economia senegalesa, ja que representa el 12% del PIB del país i dóna feina al 72% de la població activa. Senegal és un país amb vocació agrícola i està fent un esforç de modernització de l’agricultura amb la implantació del Pla estatal REVA (Retorn a l’Agricultura) i del Pla GOANA (Ofensiva Agrícola per a l’Alimentació i l’Abundància). Actualment hi predominen sistemes de treball tradicionals, poc productius i basats en una agricultura de subsistència subjecta a la climatologia. Entre els cultius que es produeixen a Senegal destinats a l’exportació, cal destacar els de cacauet i tomàquet xerri.\nEl sector agrícola de Ghana té una gran importància a l’economia del país, ja que dóna feina a més de la meitat de la població i el 2011 va representar el 25,6% del PIB. En els darrers anys es pot constatar una tendència creixent a les importacions de maquinària agrícola, el que és una mostra de l’augment d’inversió, tant pública como privada, que està rebent el sector.\nTot i que recentment els governs ghanès i brasiler han signat un acord per a l’aprovisionament de maquinària agrícola, els tècnics de la Cambra creuen que “el producte espanyol pot trobar-se en avantatge comparativa respecte a altres, ja que sol resultar més competitiu en factors com el preu, la logística i el transport, la qualitat i el servei postvenda”.\nAixí doncs, es considera que el Senegal i Ghana poden ser mercats altament interessants per a la maquinària, equipaments, fertilitzants i altres subministres agrícoles de les terres de Lleida.\tDescarregar Imatge


INDEPENDÈNCIA, COMENCEM A TENIR FULL DE RUTA. TRANSFORMACIÓ SOCIAL, EL TENIM? | JOSEP MANEL XIMENIS UA-89888721-1\nJOSEP MANEL XIMENIS Regidor a l'Ajuntament d'Arenys de Munt per l'Assemblea de la CUP.\nHome » ARTICLES » INDEPENDÈNCIA, COMENCEM A TENIR FULL DE RUTA. TRANSFORMACIÓ SOCIAL, EL TENIM?\nINDEPENDÈNCIA, COMENCEM A TENIR FULL DE RUTA. TRANSFORMACIÓ SOCIAL, EL TENIM?\nArticle públicat a la revista Lluita el desembre del 2011 fent una reflexió sobre el procés independentista que s'estava vivint en aquell moment i les seves mancances.\nEl 13 de setembre, amb la Consulta d'Arenys de Munt, van començar a canviar moltes tendències polítiques al nostre País. O, també va ser la consolidació de tot un seguit de canvis que s'anaven congriant de feia temps. La sensació general, abans de la Consulta del 13S, en determinats sectors de la població més polititzats o més conscienciats, era que s'havia de començar a fer quelcom per impulsar el sentiment secessionista i trencar d'una vegada per totes amb els grillons que ens retenen dins d'aquesta presó que s'anomena Espanya.\nLa Consulta del 13S, a Arenys de Munt, va tenir moltes virtuts. Només en destacaré tres, tres que afecten al sentiment col·lectiu de tot un poble: Ens va fer perdre la por als nostres empresonadors; ens va fer guanyar autoestima -l'autoestima necessària per iniciar un viatge que la majoria, conscientment o inconscient, sabíem que tard o d'hora hauríem de començar-; i, finalment, va posar al centre del debat polític el concepte d'independència -ara es parla amb total normalitat, en qualsevol racó del País o a les nostres llars, d'independència.\nAquesta idea, aquest concepte, s'ha normalitzat i tothom en parla sense cap mena de prejudici. I aquest era un pas important que calia fer si volíem començar aquest viatge tots junts i no només uns quants.\nDesprés, l'extensió pel territori de la consulta, va ajudar a normalitzar moltes de les virtuts que tenia, però especialment aquestes tres. I va generar la llavor necessària que va desembocar en la gran i històrica manifestació del 10 de juliol, amb un crit unànime: INDEPENDÈNCIA.\nAra bé, hem començat el viatge per aconseguir la nostra llibertat nacional? Potser si, però en tot cas encara estem ben bé a l'inici del recorregut.\nFins avui, han passat moltes coses des d'aquell 4 de juny del 2009 en que, gràcies a la CUP, es portava al Ple d'Arenys de Munt la moció que informava al món que s'anava a fer la Consulta.I encara n'han de continuar passant.\nEl més important és que s'està treballant en un full de ruta per poder arribar al final esperat.\nUn full de ruta que, inicialment, s'està estructurant en dues potes. Una primera seria la d'àmbit de mobilització ciutadana, de mobilització de la societat civil, que és l'ANC, l'Assemblea Nacional Catalana, que s'ha d'acabar estructurant en assemblees locals coordinades en assemblees comarcals, tal com va idear l'insigne i recordat Francesc Sala-Duch (en la nostra lluita contra l'opressor, cap esforç, cap treball, cap gran idea s'haurien de deixar de banda, sinó que el resultat final d'aquesta lluita hauria de ser producte de l'acumulació de totes elles). L'ANC ha de ser el gran instrument de dinamització ciutadana per avançar cap a la independència.\nUna segona pota seria la d'àmbit institucional. En aquest sentit els municipis tenen molt a dir, són institució. Una institució molt més propera al ciutadà que no pas el Parlament i malgrat que en aquesta lluita no podem deixar de banda un front tant important com és el Parlament, ara a on hem d'enfocar les nostres energies és en aquelles institucions més accessibles, els ajuntaments. I en aquest sentit s'ha de dir que l'AMI, l'Associació de Municipis per la Independència, camina per bon camí. Una associació que té per definició treballar per aconseguir l'estat propi però amb un objectiu clar: efectuar un referèndum nacional d'independència des dels ajuntaments en una única data. Semblantment a les consultes, però amb diferències determinats.\nAra bé, tot aquest procés, tot aquest full de ruta, ha de tenir un fonament important i essencial si volem avançar cap a la nostra independència nacional i cap a la transformació social: hem de tenir tot el poble entrenat en la pràctica assembleària i disposat a mobilitzar-se amb una certa rapidesa, però al mateix temps també l'hem de tenir radicalitzat sense que estigui disposat a creure en 'sopars de duro', ni a retornar a l'oasi, que és el que voldrien i ens ofereixen constantment les formacions polítiques conformistes i encaixadores.\nEn aquest sentit l'experiència d'Arenys de Munt torna a ser important. Quan estàvem preparant la Consulta del 13S, que ho fèiem de forma assembleària, vàrem detectar que el veïns, aquests veïns que no estan polititzats, gent normal i corrent que molt sovint els hauries ubicat en posicionaments polítics neutres, quan tenen l'oportunitat de participar activament en moviments assemblearis de base, en que no hi ha diferències entre les persones que hi són, ni diferències entre les consignes que es difonen, s'acaben radicalitzant i s'acaben implicant fins al moll de l'os en la defensa d'allò que ells consideren més just. Ara com ara, lluitar per la nostra llibertat és l'objectiu més just, però, al mateix temps, també és l'objectiu més noble.\nEn aquest sentit, a Arenys de Munt, mitjançant la CUP, hem iniciat una pràctica de participació ciutadana que va començar per la nostra pròpia organització, que ens va portar a guanyar les eleccions municipals, davant de les grans maquinaries electorals dels partits polítics tradicionals. I aquesta pràctica de participació ciutadana assembleària l'estem traslladant a l'institució municipal, a l'Ajuntament.\nAmb la convicció clara que el nostre poble, però no només el nostre, sinó tot el poble català -i quan dic català em refereixo al de tota la nació catalana- ha d'estar mobilitzat, conscienciat i disposat a lluitar per la nostra llibertat. Perquè aconseguir la nostra independència no serà fàcil, serà molt complicat. El nostre viatge tot just ha començat i en aquest viatge ens trobarem molts entrebancs, moltes dificultats, molts moments en que voldrem abandonar, molts moments en que ens costarà molt continuar. I a mesura que el viatge vagi avançant ens trobarem amb el nostre propi cansament, amb el nostre propi esgotament i, a partir d'aquest moment, els entrebancs i les dificultats encara seran molt més grans encara i les ganes de no continuar seran gairebé irrefrenables.\nNomés podrem arribar al final si estem cohesionats, mobilitzats i radicalitzats com a poble unit i per aconseguir-ho necessitem molt d'assaig i molt d'entrenament, que quan algú defalleixi se n'afegeixin dos més.\nI a tot això, per l'EI (l'Esquerra Independentista) apareix un altre escull, volem la transformació social, volem canviar el model de societat. I aquest objectiu, molt lloable i noble també, només l'aconseguirem mobilitzant i radicalitzant molt més a les masses populars. Aquesta és la nostra tasca i el nostre deure. Hem de començar a treballar pel model de societat que volem pel dia després de la nostra independència. I aquí sí que no hi ha full de ruta.\nEl Principat s'està movent, està canviant i està avançant de forma molt ràpida, o molt més ràpida del que podíem haver esperat fa uns anys, cap a una possible ruptura amb l'estat espanyol. Si aquesta ruptura es produeix sense haver treballat i consolidat unes estructures mínimes que promoguin també un canvi de model social, el que esdevindrà serà un nou estat amb els mateixos tics, els mateixos defectes que ha tingut la nostra societat fins ara. Només depèn de la nostra implicació, de la implicació de l'EI, què aquesta ruptura nacional, que arribarà tard o d'hora, esdevingui també una transformació social real.\nHem de començar a pensar en el dia després, no ho podem obviar, perquè estem avançant molt ràpidament, demorar-ho pot implicar que el model social en el qual creiem no es pugui aconseguir mai. També hem de començar a pensar en com s'encara la transformació que nosaltres volem per estructurar el nou estat que es comença a prefigurar a l'horitzó i com es treballa per portar la resta de la nació catalana cap al mateix procés que estem vivint al Principat.\nQue no calguin algunes majories absolutes per fer-nos obrir els ulls!\n06/01/2017 12:08 comentaris (0)\nNingú ens impedirà votar\nLLIBRE: D'ARENYS DE MUNT AL CEL - L'inici de les consultes independentistes\nTweet to @jmximenis\n- RESULTATS CONSULTA D'ARENYS DE MUNT 13S 2009\n- INTERVENCIÓ UCE 2010\n- APM (TV3) ARENYS, DISTRICT 9\n- ACTE D'INAUGURACIÓ DEL MONUMENT A LA INDEPENDÈ\n- INTERVENCIÓ A TARRAGONA 2013\n- TROBADA '11G2014' A MATARÓ\n- OBERTURA 11è SIMPOSI DESCOBERTA CATALANA D'AMER\n- PRESENTACIÓ FULL DE RUTA CAP A LA INDEPENDÈNCI\n- ALCALDES PRMER PAGAMENT IMPOSTOS A L'ATC\n- INTERVENCIÓ MOCIÓ DE CENSURA 7-09-2013\n- DONOSTI INDEPENDENTZIAREN HERRI KONSULTA 21-6-13\n- El sobiranisme cerca fòrmules electorals\n- La base es rebel·la i clama sentit d'estat\n- Clam per la unitat sobiranista\n- L'assamblea per la unitat\n- Assamblea per una coalició electoral\n- Contra la llei d'Amnistia del 1977\nLlicència per la web: www.ximenis.cat/\nReconeixement – No Comercial – Compartir Igual (by-nc-sa): Es permet la generació d’obres derivades citant la font original. No es pot utilitzar l’obra original o la derivada amb finalitats comercials. La distribució d'obres derivades s’ha de fer amb una llicència igual a la que regula l’obra original.\nTweets di @jmximenis\n© Copyright 2018 JOSEP MANEL XIMENIS. All rights reserved. | Login


VilaWeb - Diari escola: Caravaggio a Barcelona\n> La vida agitada...\n> ...d'un artista revolucionari\n> Mestre del tenebrisme\nEl 8 d'octubre proppassat va inaugurar-se l'exposició 'Caravaggio i la pintura realista europea' al Museu Nacional d'Art de Catalunya (MNAC), que es perllongarà fins el 15 de gener. La mostra és senyorejada per l'obra de Michelangelo Merisi (1571-1610), més conegut per Caravaggio, i enclou també peces d'artistes del segle XVII que il·lustren l'influx (caravaggisme) d'aquest pintor italià, considerat per alguns el pare de la pintura moderna.\nEn efecte, l'exposició, presentada com una de les més importants fetes al MNAC aquests últims anys, permet de contemplar una dotzena d'obres de Caravaggio provinents de col·leccions i museus diversos, d'aquí i de fora: 'Noi mossegat per un llangardaix', una de les creacions més primerenques; 'Sant Jeroni penitent', pertanyent al Museu de Montserrat; 'Martiri de Santa Úrsula', la darrera que va pintar; 'L'arrencaqueixals'; 'David i Goliat'...\nDe la vuitantena llarga de pintures de l'exposició, n'hi ha de Diego Velázquez, Josep de Ribera, Francesc Ribalta, Francisco de Zurbarán , Hendrick Terbrugghen, Georges de La Tour, Orazio Gentileschi i la seva filla Artemisia...\n+ Webs relacionades dins Nosaltres.Com: Pintura i escultura.\nLa vida agitada...\n+ Retrat de Caravaggio.\nNat a la població llombarda de Caravaggio, Michelangelo Merisi va tenir una vida d'allò més agitada. Busca-raons i de temperament violent, el 1607 va haver de fugir de Roma, on havia sojornat una colla d'anys, després d'haver matat Ranuccio Tomassoni per una disputa en un partit de tennis. Caravaggio va fer cap a Nàpols i, després, a Malta, on va ingressar a l'orde dels Cavallers de Sant Joan de Jerusalem. L'estada en aquesta illa no va durar gaire: el 1608 se les va heure amb un cavaller de l'orde, cosa que el va portar a la presó, d'on va fer-se escàpol per prendre rumb a una altra illa: Sicília. Va morir el 1610, a trenta-vuit anys, a Port'Ercole (Toscana), en frustrar-se el seu viatge de tornada a Roma.\n...d'un artista revolucionari\n+ 'Sant Jeroni penitent', peça mestra del Museu de Montserrat.\nEn l'endemig d'aquest periple, amb trifulgues i batusses freqüents, Caravaggio va compondre una obra pictòrica qualificada de revolucionària. Allunyant-se de l'idealisme del Renaixement, va infondre un nou realisme a les escenes de temàtica religiosa, bo i remarcant-ne el dramatisme, en un moment en què l'Església Catòlica combatia el protestantisme. Artista lloat en vida, entre la seva producció despunten peces com 'Davallament de la Creu', 'Repòs pel camí d'Egipte', 'La mort de la Mare de Déu', 'El sopar d'Emmaús', les famoses tres pintures de Sant Mateu...\nMestre del tenebrisme\n+ 'Martiri de Santa Úrsula'.\nCaravaggio va emprar una tècnica pictòrica innovadora: el tenebrisme, que va influir moltíssim l'art del Barroc, d'Itàlia i de tot Europa, com palesen les obres exposades al MNAC. Aquesta tècnica es manifesta en contrasts violents de llum i ombra, que realcen l'efecte dramàtic de la composició. La representació de figures de colors vius sobre fons foscs és característica del tenebrisme, que Caravaggio va aplicar amb gran mestria.\nWeb oficial del museu que ofereix l'exposició 'Caravaggio i la pintura realista europea'.\nGuia de la seva obra, consultable a internet.\nGaleria de Caravaggio\nUn altre recull d'obres seves, amb una explicació de cadascuna.\nUnes quantes obres més.\nSobre l'art renaixentista i el barroc.\nPer als seus quadres, Caravaggio va servir-se de gent del poble, de conformitat amb la seva voluntat de dotar-los de vigor i de realisme.\nEl tenebrisme és, de fet, una expressió extrema de l'estil dit clar-obscur, la introducció del qual s'atribueix al gran artista renaixentista Leonardo da Vinci, creador així mateix de 'l'sfumato', tècnica consistent en una gradació imperceptible dels colors, amb el propòsit últim d’atènyer l'harmonia del conjunt.\n'Sant Jeroni penitent', peça mestra del Museu de Montserrat enclosa a l'exposició del MNAC, acaba d'ésser restaurada, després de tres mesos llargs de feina.\n> Algunes obres de Caravaggio, acompanyades d'una semblança de l'artista.\n> 'Bacus adolescent', obra primerenca del pintor, conservada a la Galeria dels Uffizi de Florença.\n> 'Salomé amb el cap del Baptista', peça mestra inclosa a l'exposició del Museu Nacional d'Art de Catalunya.\n> El clar-obscur: de Leonardo da Vinci a Caravaggio.\nUna pinzellada sobre l'art barroc.\nLa col·lecció renaixentista i barroca del MNAC.


❖ Paisatges i Jardins ❖ Landscapes and Gardens: Les Gorges de Carançà - Thuès-Entre-Valls - France\nLes Gorges de Carançà - Thuès-Entre-Valls - France\nAl cor dels Pirineus Orientals francesos podem descobrir el fabulós canyó de Carançà . Un indret on es pot fer una activitat a mig camí entre el canyoning i el senderisme i que oferix unes vistes sobre el riu inoblidables . Una sèrie de passarel·les, camins equipats amb cables, escales i altres ancoratges permeten fer aquesta caminada d'una manera segura . Es poden realitzar diferents itineraris amb més o menys grau de dificultat, un d'ells és una ruta circular que s'inicia pel marge dret del riu, on es creuen una sèrie de passarel·les metàl·liques i ponts penjants, el retorn es fa passant per una espectacular cornisa tallada a la pedra, un camí per gaudir d'un entorn excepcional . El recorregut és apte a gairebé tots els públics (abstenir-se els que pateixen vertigen).\nOmbilucus rupestris, planta perenne pertanyent a la família Crassulaceae.\nLes seves fulles són comestibles, poden ser consumides fresques en amanides.\nSedum telephium L. subsp. maximum\nAlgun tram d'aquesta ruta passa vora l'aigua\nEls camins esculpits a la paret de pedra van ser construïts per a la relizació\ni el manteniment de la planta hidroelèctrica de Thués.\nUnes passarel · les ens ajuden a passar per les zones més inaccessibles del riu\nPublicat per Jordi a dimarts, de setembre 11, 2012\nUbicació: Gorgues de Carança, França


Cinc plans essencials per gaudir de la tardor - Regió7\nCinc plans essencials per gaudir de la tardor\n21·11·19 | 21:16\nComencen a arribar els primers dies freds, plujosos, de cel gris i de llevantades. A l'estació dels bolets, el bosc s'omple de colors grocs, vermells i taronges que no tenen res a envejar a l'esclat de la primavera.\nLa tardor és una estació de colors, de retrobament amb un mateix i d'arrauliment davant les primeres enceses de la llar de foc. Ja sabem que sota la manta s'hi està molt bé, però fuig: agafa la família, la parella, un amic, o tu i prou, i ves a voltar pels indrets tacats de tardor.\nAbans no es deixin veure les primeres nevades, aquesta és la sortida per excel·lència. Una passejada pel centre de Camprodon, entrant a triar i remenar la llonganissa més vistosa i amb més flaire. A tocar del pont que deixa a sota el riu Ter, tenim el museu del mestre Isaac Albéniz. I un pèl més cap al nord, ens arribem a Setcases, on pots sentir la gelor de l'aire combinat amb la fressa del riu.\nAbans d'emprendre el camí de tornada, podem parar a fer un got o un bon àpat de muntanya en algun dels restaurants del poble.\nMadremanya és un dels pobles medievals amb encant. Sovint eclipsat pel veí Monells, els carrerons estrets que juguen amb ombres atrapen els visitants i fan que sigui un bon destí per deixar-s'hi caure, però també perquè les Gavarres hi són a tocar. Si es vol caminar una estona, hi ha una bonica ruta que va de Madremanya fins a Millars, on es troba el castell de Millars i l'església de Sant Iscle i Santa Victòria. De totes maneres, hi ha altres carrers que guarden també la memòria de temps antics.Que les pedres expliquin tots els secrets més ben guardats!\nLes Estunes és una zona boscosa d'alzines i roures que forma part del municipi de Porqueres. Es tracta d'un paratge de travertí, una roca sedimentària calcària molt present als voltants de l'estany de Banyoles. La peculiaritat de les Estunes és que trobem unes grans esquerdes verticals a la roca que sovint permeten passejar-s'hi. Per arribar-hi des de Banyoles, s'ha d'agafar la carretera en direcció a Mieres i Olot i trencar a mà esquerra cap a les Estunes. També podem fer excursions a altres indrets boscosos interessants de la zona.\nÉs excursió obligada de tardor. Els colors de gamma càlida prenen el protagonisme i et transporten a les històries de fades i follets, de bandolers i realitats passades. Un indret on agafar aire amb els primers freds, del qual Joan Maragall deia: «El caminant, quan entra en aquest lloc, comença a caminar-hi a poc a poc; compta els seus passos en la gran quietud, s'atura, i no sent res, i està perdut».\nI no passeu per alt la font Moixina, molt a prop d'Olot. Si voleu, podeu descobrir espais preciosos ideals per fer una passejada inspiradora.\n5. Anar a buscar bolets


Arresten durant unes hores un empresari vinculat al cas Pujol - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nArresten durant unes hores un empresari vinculat al cas Pujol\nSegons un informe, Josep Pujol va fer un préstec fictici de 900.000 al propietari de Cat Helicòpters\nLa Policia va detenir i poc després va deixar en llibertat l'empresari català Jorge Barrigón Lafita, propietari de l'empresa d'helicòpters Cat Helicòpters, a la qual es donaven contractes per sistema i que va traslladar en «múltiples ocasions» algun membre de la família Pujol a Andorra. Fonts de la investigació van informar que l'arrest es va produir dimecres a Barcelona per la seva relació amb la causa en la qual s'investiga un presumpte blanqueig de diners per part de la família de l'expresident Jordi Pujol.\nBarrigón va ser conduït a Madrid a les dependències de la Unitat de Delinqüència Econòmica i Fiscal de la Policia (UDEF), en espera de ser posat a disposició judicial. Després de declarar va quedar en libertat. A més de la detenció, la Policia va fer una sèrie d'escorcolls buscant documents.\nLes investigacions de la UDEF relacionen aquest empresari amb Josep Pujol, un dels set fills de l'expresident investigats en aquesta causa per blanqueig. A més de la declaració del denunciant que va parlar de Barrigón, la UDEF ha trobat, segons un dels informes, una operativa de «préstec fictici» de 900.000 euros que el propietari de Cat Helicòpters va fer amb Josep Pujol. El suposat préstec el va fer Josep Pujol a Barrigón a final del 2009 i a principi del 2010 l'empresari l'hi va tornar, de manera que el fill de Jordi Pujol va obtenir, segons la UDEF, un benefici de 195.000 euros derivat d'un interès del 21%, cosa que, segons la Policia, indica «la possibilitat que som davant un préstec fictici ideat per blanquejar la quantitat descrita en el préstec». Apuntala aquesta tesi i la d'una possible donació per l'adjudicació del servei d'helicòpters que en l'escorcoll a la casa de Josep Pujol per part de la Policia es van trobar anotacions en agendes amb frases com «Analitzar la possible relació 2009-2010 entre el préstec i les possibles adjudicacions a Cat Helicòpters» o «Potser millor si dic que l'he tornat a Bar-rigón. Pot ser delicte de blanqueig de capitals».\nSegons el denunciant, Barrigón li va confessar que un pilot de la Generalitat que cobrava més de 4.000 euros al mes de Cat Helicòpters era qui li deia a la persona del Govern encarregada de redactar les condicions tècniques del concurs quins havien de ser aquests requisits, sempre favorables a aquesta empresa.\nA més, Barrigón li va dir «que el concurs seria sempre seu»i, de fet, any rere any se li concedia «malgrat que altres companyies més grans intentaven licitar i sempre perdien».


Revista A partir de la idea de sortides i arribades, aquesta revista es divideix en dues parts: Going / Coming. Going és sobre ciutats europees, experiències de viatge i consells per anar a l'estranger. Inclou un passaport d'una celebritat en cada edició. El passaport de "República dels viatgers" té informació personal sobre aquesta persona i la seva entrevista. Arribar es tracta de la idea que el millor d’un viatge és tornar a casa. Es parla de decoració de la llar, cuina, activitats per fer amb la nostra família i articles per gaudir millor de casa nostra.\nCalendari El ZOO és un kit artesanal per a la fabricació de sis animals, cadascun dels quals serveix com a calendari de dos mesos. Que tingueu un any ple de diversió amb el vostre “petit zoo”! Vida amb disseny: els dissenys de qualitat tenen el poder de modificar l’espai i transformar la ment dels seus usuaris. Ofereixen comoditat per veure, aguantar i utilitzar. Estan impregnats de lleugeresa i un element de sorpresa, un espai enriquidor. Els nostres productes originals estan dissenyats amb el concepte de “Life with Design”.\nEls Mobles Que Es Transformen\nEls Mobles Que Es Transformen La manera d’estalviar espai és força original, tenint dues cadires completament amagades dins del calaix. Situat dins dels mobles principals, no us adonareu que el que sembla ser calaixos són realment dues cadires separades. També podeu tenir una taula que es pugui utilitzar com a escriptori quan es tregui de l'estructura principal. L’estructura principal consta de quatre calaixos i un compartiment just a sobre del calaix superior en el qual podeu guardar moltes coses. El principal material utilitzat per aquest moble, beign eucaliptus fingerjoint, és ecològic, increïblement resistent, dur i té un atractiu visual molt fort.\nL’Aplicació De Rellotge\nL’Aplicació De Rellotge Dominus plus expressa el temps d’una manera original. Igual que els punts de les peces de dòmino representen tres grups de punts: hores, desenes de minuts i minuts. L’hora del dia es pot llegir mitjançant el color dels punts: verd per AM; groc per a PM. L’aplicació conté un temporitzador, un despertador i timbres. Totes les funcions són navegables si toqueu punts de cantonades discrets. S'ha tingut un disseny artístic original i presentant la cara del temps del segle XXI. Està dissenyat en una bonica simbiosi amb estoigs portàtils per a dispositius Apple. Té una interfície senzilla amb només algunes paraules necessàries per operar-la.\nL’Espai Comercial Dekang està situat al centre comercial de Guangzhou, Xina, i és un dels centres comercials d'oci i entreteniment. El projecte està en el concepte de disseny de "paisatge urbà" com a pista bàsica per respondre a les demandes de la vida urbana moderna.\nTargeta De Missatge\nTargeta De Missatge Deixa que el kit d’artesania de paper d’animals enviï els teus missatges importants. Escriviu el vostre missatge al cos i envieu-lo juntament amb altres parts dins del sobre. Aquesta és una divertida targeta de missatges que el receptor pot reunir i mostrar. Disposa de sis animals diferents: ànec, porc, zebra, pingüí, girafa i ren. Vida amb disseny: els dissenys de qualitat tenen el poder de modificar l’espai i transformar la ment dels seus usuaris. Ofereixen comoditat per veure, aguantar i utilitzar. Estan impregnats de lleugeresa i un element de sorpresa, un espai enriquidor.\nRevista Calendari Els Mobles Que Es Transformen L’Aplicació De Rellotge L’Espai Comercial Targeta De Missatge


Els hospitals de la Regió Sanitària Terres de l’Ebre només atendran presencialment urgències - Imagina Ràdio\nEls hospitals de la Regió Sanitària Terres de l’Ebre només atendran presencialment urgències\nPer tal de fer front a la situació generada per l’evolució del coronavirus SARS-Cov-2 la Regió Sanitària Terres de l’Ebre ha d’adoptat mesures d’organització per poder assumir la demanda creixent d’atenció i el tractament adequat dels casos i, alhora, preservar la salut dels professionals i garantir els torns circuits diferenciats de patologia respiratòria.\nEl Consultori Local de Sant Jaume d’Enveja estarà obert durant el matí, la resta d’horari l’atenció s’assumeix des del CAP Deltebre que també donarà atenció a la població dels Muntells, ja que el consultori local romandrà tancat.\nAl Perelló l’atenció primària només estarà oberta al matí i a les tardes l’activitat s’assumirà des del CAP de l’Ametla de Mar.\nRecorden que l’atenció primària en aquest moment d’excepcionalitat només realitza activitats inajornables, i tota aquella activitats que és pugui es faran telemàticament o telefònicament. Malgrat això, es garanteix l’atenció urgent i domiciliària. Aquestes accions inclouen l’ASSIR, la rehabilitació i l’odontologia.\nTots els centres hospitalaris de la Regió Sanitària Terres de l’Ebre durant aquesta situació d’exepcionalitat només realitzaran activitat urgent, les intervencions quirúrgiques oncològiques i totes aquelles visites que es puguin es realitzar telemàtica o telefònicament. Durant aquest període hi ha una restricció de les visites als malalts hospitalitzats.\nRecorden de la importància d’evitar en la mesura del possible desplaçar-vos al vostre centre sanitari i recomanen que abans es contacti telefònicament. Igualment, demanen que es faci un ús responsable de tots els serveis d’urgències.\nDes de la Regió Sanitària Terres de l’Ebre es recorda que si s’ha de fer qualsevol consulta mèdica, a més del 061 sempre es pot trucar al centre d’atenció primària de referència i a Atenció del Ciutadà de la Regió Sanitària Terres de l’Ebre al telèfon 977 44 81 70. Per a emergències important trucar al 112.\nPer a informació o dubte per contactar amb la Fundació Pere Mata Terres de l’Ebre s’ha de trucar al telèfon 977 70 43 81.\nA més, si es necessita contactar tant amb el CAP o amb l’Hospital de Tortosa Verge de la Cinta per tràmits, gestions, dubtes, anul·lacions o informació es pot fer també a qualsevol hora a: http://www.icsebre.cat/wg/contacta i es donarà resposta en menys de 24 hores.\nRedacció – R.T.\nRegió Sanitària de les Terres de l'Ebre\nArticle anteriorSOREA adopta mesures per garantir els serveis de subministrament i sanejament d’aigua\nArticle següentUnió de Pagesos denuncia que alguns ajuntaments han restringit les parades en mercats


El forat del soroll - El triangle\nActualitat, Esports, Local, Poders\nEl forat del soroll\nEl Vallès fa una aposta insensata i antiecològica pels esports del motor, concentrats en un mateix espai\nEl circ de Bernie Ecclestone va de baixa. La barreja de velocitat, soroll, glamur i masclisme sexista que ofereixen les curses de Fórmula 1 ja no està de moda, sobretot als països occidentals. Les audiències televisives estan caient en picat –es calcula que la competició del Campionat del Món ha perdut un 30% de teleespectadors– i també l’afluència de públic als circuits.\nL’avidesa il·limitada de Formula One Management (FOM), l’empresa de Bernie Ecclestone, està matant la gallina dels ous d’or. Les quantitats exorbitants que exigeix als circuits que volen acollir una de les seves curses i la bombolla dels drets televisius fan que els peatges a pagar per espectadors –entrades caríssimes– i teleespectadors –el sistema pay per view– siguin abusius. Només els països amb la síndrome de nou-rics, com els Emirats Àrabs, la Xina o Rússia, es mostren disposats a pagar l’oro i el moro per poder presumir de tenir la F1.\nPerò la crisi d’aquest circ és més profunda. Des de fa anys, i al contrari d’altres esports com ara el ciclisme, les màquines compten més que no els pilots, com ho demostra l’actual hegemonia dels cotxes de l’escuderia Merce des. A més, el disseny de la majoria dels circuits impedeix que es produeixin avançaments, un dels al·licients de totes les curses. Això fa que la F1 sigui avorrida i monòtona, apreciació que comparteixen i denuncien els mateixos pilots.\nUn esport desprestigiat\nLa societat evoluciona i nous paradigmes defineixen les tendències col·lectives. La F1 és un esport de rics molt rics, i això està mal vist en un món esqueixat i escandalitzat per les enormes diferències socials que ha provocat l’esclat de la crisi financera. Ara predominen el gust per l’slow, el respecte al medi ambient, el consum responsable i el foment de les energies renovables. Cremar benzina i pneumàtics fent un fum altament contaminant i un soroll de mil dimonis és als antípodes dels valors predominants que marquen l’època actual. Per això, la F1 té la partida perduda abans de començar.\nL’últim Gran Premi, celebrat a Montmeló el 15 de maig, va tenir una assistència de 87.245 espectadors, una de les més baixes de la seva història, tot i comptar amb dos corredors espanyols a la pista (Fernando Alonso i Carlos Sainz). El rècord va ser el 2007, amb 140.700 espectadors. Des d’aleshores no ha deixat de baixar un any rere l’altre, per a desesperació del director del circuit, el convergent Joan Fontserè.\nPrevClatellada de Moody’s a Junqueras


L'Agència Tributària inicia una campanya d'inspecció a pymes per l'Impost de Societats.\nAquesta nova campanya d'Hisenda consisteix en visites i inspeccions a petites i mitjanes empreses. Està enviant de manera massiva notificacions per a informar-los d'irregularitats en les dades de l'Impost de Societats que sobre elles disposa l'Agència Tributària. Es mostren porcentatges de marges bruts i nets del contribuent i de la referència sectorial del contribuent, així com porcentatges de cobrament amb targeta, tant del contribuent com a nivell sectorial. Són unes cartes difícils d'interpretar, que afecten a temes de l'Impost sobre Societats.\nPosteriorment realitzarà visites a les empreses, sobretot a aquelles a on la disposició de diners en efectiu és més elevat, considerades de risc fiscal, on hi ha més possibilitats de cobrar diners en "B" i no declarar-ho. Sectors de risc per l'economia submergida, com bars, restaurants, peluqueries, centres d'estètica... D'aquesta manera, Hisenda podrà reobrir els expedients necessaris i revisar els comptes de les empreses en les que suspiti que s'han comès irregularitats.\nAl 2017, Hisenda ja va intensificar les visites presencials a les empreses, incrementant un 31% respecte l'any anterior per una inspecicó d'IVA. Junt amb aquestes actualcions, hi ha una altra linia d'actuació dins el camp de les actuacions presencials pel descubriment d'activitat econòmica oculta i la detecció de software d'ocultació de ventes. Aquestes actuacions les realitza les Unitats d'Auditoria Informàtica (UAI). Realitzen volcats informàtics que faciliten el descubriment de rentes ocultes, milloren l'obtenció de proves i redueixen la duració de les comprovacions.\nLa AEAT escriu que la carta és una "mera comunicació" indicant al contribuent que no ha de contestar, ni enviar documentació, ni justificar l'import de les dades que s'en desprenguin de les seves declaracions ni dels seus comptes bancàris.


Atletes nacionalitzats a la carta | Esports | EL PAÍS Catalunya\nAtletes nacionalitzats a la carta\nTot i que se'n desconeixen els criteris, Espanya dóna la ciutadania per la via ràpida a deu esportistes, rècord històric\nBarcelona 6 AGO 2015 - 09:48\tCEST\nMechaal, després de guanyar els 1.500 metres. Domenech Castelló EFE\nAdel Mechaal es va coronar campió d'Espanya en 1.500 i 5.000 metres aquest cap de setmana a Castelló, i va aconseguir un doblet nacional per primera vegada en 70 anys. Els corredors de tanques Yidiel Contreras, or en els 110 metres, i Orlando Ortega, plusmarquista mundial, van obtenir les mínimes per al Campionat del Món de Pequín. Tres atletes amb un punt en comú: la nacionalització. L'últim que la va aconseguir, al juliol, va ser Orlando, cubà de 23 anys i resident a Espanya des del 2013. Ell i Yidiel, també cubà i amb el passaport espanyol des del març, aspiren a fer una bona actuació als Mundials de cara a Rio 2016. La seva nacionalització la va fer oficial el Consell de Ministres, tot i que no sempre és tan fàcil. En ocasions són nacionalitzacions a la carta.\nPassaports per aconseguir medalles\nJoan Lino Martínez (Cuba, 1978), nacionalitzat el 2004. Bronze en salt de longitud a Atenes. Or a l'Europeu de pista coberta del 2005.\nJackson Quiñónez (Equador, 1980), nacionalitzat el 2005. Bronze en els 60 metres tanques de l'Europeu en pista coberta del 2007. Primer espanyol a classificar-se per a la final de 110 metres a Pequín 2008.\nAlemayehu Bezabeh (Etiòpia, 1986), nacionalitzat el 2008. Primer espanyol campió del món en camp a través el 2009, i primer a trencar la barrera dels 13 minuts en 5.000 als Bislett Games del 2010.\nIndira Terrero (Cuba, 1985), nacionalitzada el 2014. Bronze en 400 metres a l'Europeu a l'aire lliure del 2014 i plata en el de pista coberta del 2015.\nMechaal, per exemple, ho va tenir més complicat. Resident a Palamós (Girona) des dels cinc anys, el marroquí va fer els tràmits de cara a l'Europeu sub-23, ja amb la majoria d'edat. L'hi van negar. Malgrat tot, després de quatre anys llargs va aconseguir el seu propòsit. I ara és doble campió d'Espanya. El seu entrenador, Josep Carballude, explica que Mechaal no va tenir cap tracte de favor: “L'Adel deia que no entenia per què a alguns se'ls feia el tràmit fàcil i a ell, no. I segueix sense entendre-ho”. Llavors, per què a uns sí i a d'altres, no?\nGerardo Cebrián, cap de comunicació de la Federació Espanyola d'Atletisme (RFEA) coneix de primera mà el tema de les nacionalitzacions, però no té la resposta. “Per exemple, Joan Lino [bronze a Atenes en salt de longitud] va trigar vuit anys a nacionalitzar-se. No sabem per què uns casos van ràpids i d'altres, lents. No depèn de nosaltres, sinó del Govern”, revela.\nLa Federació s'encarrega d'informar sobre esportistes sol·licitants, realitzant informes sobre la seva trajectòria i evolució, i després el Consell de Ministres pren la decisió. Els motius per donar carpetada a uns i agilitar els tràmits d'uns altres són una incògnita. És per això que ben poc va poder fer davant la petició dels corredors de tanques espanyols, encapçalats per Javier López —es va quedar sense el Mundial per l'arribada d'Ortega i Contreras—, que es van reunir amb el president de la RFEA, José María Odriozola, per demanar que es limitessin les nacionalitzacions, sense èxit. El director tècnic, Ramón Cid, entén que la Federació Internacional d'Atletisme (IAFF) és la responsable d'aquesta desregularització: “Odriozola va demandar que només poguessin competir un 20% d'atletes nacionalitzats, i això no es va voler assumir”.\nEs desconeixen els criteris que el Consell de Ministres utilitza per atorgar la carta de naturalesa\nEs desconeixen els criteris que el Consell de Ministres utilitza per atorgar la carta de naturalesa, “per reial decret, de forma discrecional, per circumstàncies excepcionals”, segons l'article 21.1 del Codi Civil. És a dir, una via d'adquisició de la nacionalitat de caràcter excepcional que únicament pot aprovar el Govern, “una llei/no llei basada a millorar la imatge del país”, opina Cid. La possibilitat que l'Executiu necessiti publicitar més l'atletisme en l'àmbit internacional fitxant atletes de renom, està en l'aire.\nL'última medalla olímpica espanyola va ser el 2004, precisament de Lino. I pels Jocs de Rio, Espanya vol comptar amb els millors. El 2015 s'ha batut el rècord de nacionalitzacions per la via ràpida, amb 10 esportistes. L'atletisme és l'esport on més se'n fan i sense una regularització internacional, els atletes salten d'un país a l'altre per competir sense sancions, al contrari que en el futbol. “És un terreny perillós i la que ha d'arbitrar és la IAFF”, conclou Cid. Mentrestant, joves com Mechaal seguiran preguntant-se: “Per què uns sí i altres no?”.\nMauri, l'altra cara de la moneda\nNo totes les grans promeses cubanes acaben a la selecció espanyola. Mauri Castillo, plusmarquista absolut de Cuba en 1.500 i 3.000, a més de tenir el rècord de la categoria júnior de 5.000 i mitja marató, va sortir de l'illa amb destinació als Jocs Iberoamericans de San Fernando (Cadis) el 2010 sense intenció de tornar, igual que molts dels seus companys d'equip, la qual cosa li va comportar problemes al seu país d'origen, com que no li reconeguessin les seves marques per haver desertat.\nPerò el jove atleta no va tornar mai. Cuba no li permetia millorar i va acabar a Sevilla, focus dels 1.500, on Kevin López és un referent. Després de dos anys de residència a Espanya, va presentar la petició de nacionalització el 2013 sense obtenir resposta. “El mig fons està malament a Espanya i s'està malgastant el meu talent. El temps segueix corrent per a mi”, lamenta. L'any passat la RFEA li va enviar la llista d'atletes urgents a nacionalitzar. Era el primer. Avui, tots són ciutadans espanyols menys ell.


Arriba per primera vegada a Europa, el curs professional PRO1 amb Chago Rodríguez - Guies Vall Fosca\nArriba per primera vegada a…\nPer primer cop a Europa, el curs PRO1 dirigit a professionals de la neu i les allaus es va impartir durant l’hivern de 2019 pel professional Chago Rodriguez formador de l’American Avalanche Association (A3) i gerent de l’empresa Avalanche Sciencie (consultoria dedicada a la seguretat d’allaus). Rodriguez és considerat un des millors especialistes del món de les allaus. Compagina la seva professió d’ instructor certificat per l’A3, amb el doctorat en geofísica i investigador de la criosfera a la Universitat Boise (Idaho, Estats Units) així com diversos treballs d’investigació per a la NASA.\nEl PRO 1 PLUS és un curs professional que tracta temes essencials com la identificació i caracterització del terreny d’allaus, la recollida i anàlisi de dades nivo-meteorològiques o la comunicació de riscos i factors de risc, entre altres. Els estudiants PRO 1 van realitzar reunions de previsió operativa diàries, apliquen estratègies de comunicació efectives i observacions i decisions sobre el terreny. El curs va incloure també presentacions de classe, exercicis de camp i sortides diàries a zones de terrenys d’allaus. Els instructors van avaluar els alumnes durant els exercicis de camp, simulant exercicis operatius i realitzant un examen escrit seguint les directrius establertes per l’A3. També es va tenir en compte la resposta de rescat d’allaus, la selecció de rutes i la gestió del grup.\nEs va celebrar una única edició del curs formatiu que va tenir lloc del 17 al 22 de març a Tavascan. Els participants van haver d’acreditar que eren professionals de la indústria de les allaus (guia, instructor, pister, formador …) i van haver de cursar formacions prèvies relacionades (STA1, STA2, CAG1, etc.) ja que el nivell era tècnicament alt.\nEl curs PRO1 va arribar a Europa de la mà de l’empresa catalana Mountain Faces S.L. amb el professional Txema Arteta al capdavant de la mateixa. Arteta és la segona vegada que coordina la formació de Chago Rodriguez a Espanya, ja que al 2016 va impartir un curs de PROAVI a la Val d’Aran. Mountain Faces SL és una empresa formada per tècnics en allaus amb àmplia formació i experiència en el món de la neu que ofereix serveis de predicció d’allaus, desencadenament artificial, disseny de protocols de seguretat, cartografia d’allaus, formació en nivologia i manteniment d’estacions nivometeorològiques.\nPreviousPrevious post:Guies Vall Fosca participa al seminari de turisme sostenible GPS TourismNextNext post:Formació en Neu i Allaus


Perifèrics: Concerts ja realitzats\nConcert Acústic al Pub Pa Torrat de Muro, el passat dissabte, concert que pertany a la presentació del nou disc. Sempre lluitant, sempre endavant!\nConcert al pub "Dorado" d'Alcoi el divendres dia 19 de Juliol, en el que participàrem tant Perifèrics, com Smoking Soul's i Karra-ska'l. Va ser una nit increïble.\nEl dia 28 de Juny, va tenir lloc el nostre concert presentació del nostre disc Sempre lluitant, sempre endavant, un concert en format acústic, que va ser tot un triomf. El Pub Nou Festa estava de gom a gom a l'hora del concert i al final encara estava més ple. Va ser una experència única per a nosaltres, i esperem que per a vosaltres també ho fora. Donar les gràcies a tota la gent que hi va acudir a veure este moment tan important per a nosaltres, i també a tota la gent que ens va ajudar, a Berta i Vicent per eixes col·laboracions, a Pablo per fer-nos de tècnic de so, als membres del pub, a la gent que va comprar el disc... Gràcies a tots vosaltres el resultat va ser un èxit. I recordeu que estarem sempre lluitant!!\nPub TicTac de Banyeres. Cal esmenar que tocàrem junt al grup "Kaoba", un grup d'ska i reggae des d'Ontinyent, València. Han participat a diversos festivals i han sigut finalistes del rockafalles.\nEn resum, una nit de rock amb dos grups que pegàrem fort, això segur.\nPerifèrics en acústic al parc comercial MYO de Gandia. El concert forma part d'una marató benèfica de donació de sang, organitzada per Tele-Safor i Ràdio Gandia.


No al 8 de març - Diari La Veu\nNo al 8 de març\nDimecres, 8 de març de 2017 00:00h\nGraduada en Pedagogia, fotògrafa i escriptora.\nMalauradament hem d'escriure sobre aquesta temàtica. I ho dic ben seriosament perquè és trist i irreal haver de fer-ho. Des de quan un home escriu sobre el dia de l’home? Qui va dir –i quan– que ser dona estava mal vist? Podem considerar el dia de les dones com el dia de la Marmota o el dia del Sida?\nAny 2017 i continuem celebrant un dia que, a mi, personalment m’agradaria que no existira. Ens han etiquetat. Açò vol dir que encara no hem aturat el continu atac masclista sobre la nostra figura. Si aquest dia encara existeix actualment significa que encara no entenem el concepte de ser dona, de ser persona.\n8 de març i hem de dignificar la nostra figura amb missatges potents. I torno a repetir, per què l’home no ha de fer-ho? Ens sentim menyspreades, ens ofeguen, ens maten, ens envien a l’atur per donar vida. I, a sobre, encara ens donen un dia al calendari. Doncs em sembla un vertader insult.\nJo no vull un dia al calendari. Jo no vull un cap de setmana amb activitats per a dir que sóc dona i que m’agradaria tindre el que em pertoca. Jo no vull ser un numero vuit.\nA mi el que m’agradaria és que no haguéssim de lluitar pel que podria ser de totes i tots.\nPosem un exemple. Estem a un treball i hi ha una dona i un home. Quelcom té dues idees bones per a fer millorar l’empresa. Si agafessin la idea de la dona, la societat diria: “L’han agafat perquè és dona”. Si agafessin la idea de l’home, la societat diria: “Mira, com que és home l’agafen”.\nI aquests dos comentaris, per als dos sexes, són iguals de masclistes. Les idees no pertanyen a cap sexe, encara que –i torno a repetir– malauradament el món no sigui com explico i la realitat sigui ben dolenta.\nAra bé, a mi m’agradaria tocar una fibra sensible. Per què ens fem mal entre dones? Per què ens ataquem i ens insultem entre nosaltres? No se suposa que celebrem el dia 8 de març per a ser el que som durant tot l’any, dones? Per què no donem exemple?\nAl llarg de la meva vida m’he adonat que són més les dones les que ataquen altres dones que al remat els homes.\nI podria posar milions d’exemples. Començant per les companyes de classe i finalitzant per les companyes de treball o, fins i tot, a les reunions polítiques a les quals puc assistir dues voltes a l’any. No ens estimem, no ens agrada ajudar-nos entre nosaltres. I tu, benvolguda, que ara estàs llegint aquest article, també ho hauràs fet durant el teu recorregut.\nPodem omplir-nos la boca posant frases sobre altres dones. Podem commemorar la figura de les dones científiques, però no agrada fer-ho una volta cada 365 dies. Perquè allà on el calendari no hi pot arribar hi ha una dona amb fills o sense fills lluitant pels seus drets cada dia. Allà on la rancúnia no aplega hi ha una dona al capdavant d’un projecte.\nSom i serem sempre. Tractem d’evitar considerar-nos un dia i fem possible que la nostra lluita sigui patent i real tots els altres. Alcem dignitat un onze de juliol, fem-ho possible un dotze de maig. I trenquem eixes barreres que ens posen i que ens posem.\nFinalment, m’agradaria escriure unes paraules cap a tu: “Jo sóc dona i estic ben orgullosa. Mai em van dir que seria fàcil, de fet ,quan era petita odiava tindre el mal de panxa mensualment. Després em vaig fer gran i sortia per les nits, allà a la foscor vaig comprendre que ser dona tampoc anava a ser un paper fàcil. Havia de fer com si parlés per telèfon o mirar cap enrere amb por, molta por.\nDe la roba ni parlar-ne. Els escots, les bruses amb coll alt, els shorts... tot és criticable, fins al punt d’assetjar.\nL’amor em va florir relativament prompte i allí estaven elles per a posar-me de volta i mitja. Que si era massa lletja, que si no podia estar un xic tan guapo amb mi.\nI, ara, doncs ara, estic buscant feina i a les entrevistes em pregunten per la meva parella. Si tinc ganes de casar-me o si tinc ganes de follar. Mai entendré què té a veure que jo sigui bona en una tasca amb què jo pugui o no fer l’amor.\nNi totes estem al mateix sac, ni totes som iguals. Encara així espero que superem ben aviat el nostre complex d’inferioritat, perquè quan la pròxima generació sigui gran pugui veure amb normalitat que una dona sigui lliure.”


Al 1971, Joan Antoni Desvalls, marquès de Llupià i d'Alfarràs, va començar les obres d'enjardinament de la seva finca, situada aleshores als afores de la ciutat. Aquest home culte i políglota va importar el disseny dels jardins italians de l'època en col·laboració amb l'arquitecte italià Domenico Bagutti. El parc es restaurà al 1970 i es convertir en un lloc públic. Avui és un jardí-museu. Es pot passejar entre jardins, escalinates, templets, escultures i palaus d'estil neoclàssic.. És un dels jardins més antics de Barcelona i un lloc idíl·lic per passar un matí amb els nens. A la casa d'estil neoclàssic del jardí, hi ha una torre de defensa coneguda pel nom de Torre Subirana, que té orígens medievals. Hi ha racons onírics, com el canal romàntic, i laberints vegetals fets de xiprers que us faran posar una mica nostàlgics.


Casado recorre al seu feu de Badalona per engegar la precampanya a Catalunya | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nPablo Casado amb Alejandro Fernández, Xavier García Albiol i Dolors Montserrat, aquest migdia, a Badalona. David Zorrakino EP\nEl procés ha provocat que el PP defalleixi a Catalunya amb enquestes que pronostiquen que es pot quedar fora de l'Ajuntament de Barcelona. Després de la davallada del 21-D, quan va passar de 10 a 4 diputats, Alejandro Fernández, líder del partit, afronta el repte d'aixecar una formació en què els electors basculen cap a Ciutadans. Les seves expectatives se centren a revalidar la victòria a Badalona i en el bon paper que històricament tenen a Tarragona. No ha estat casualitat que Pablo Casado, líder dels populars, hagi visitat Badalona aquest migdia i que aquesta tarda vagi a Tarragona en un acte de precampanya. A la primera ciutat i en un acte fugaç, Casado ha anunciat una proposició de llei que prepara el grup dels populars per endurir les mesures contra les ocupacions de pis.\nL'esquerra es mobilitza a Badalona per frenar Albiol\nLa norma preveu que els qui ocupin habitatges il·legalment afrontin ara, en lloc d'una falta, una pena d'entre un any i tres de presó; i vol facultar les comunitats de veïns a poder tapiar per decisió pròpia els pisos ocupats si els seus llogaters posen en risc la convivència i que la policia pugui desocupar via exprés un pis en 24 hores. Amb més de mitja hora de retard, sense acceptar preguntes –com, per exemple, la caiguda del PP que pronostica avui el baròmetre del CIS– ni fer el passeig anunciat pel barri de Llefià, Casado ha acudit a Badalona per donar suport a Xavier García Albiol, alcaldable per aquesta ciutat i que acaba de renunciar a l'acta de diputat. El seu lloc l'ocuparà l'exparlamentària Esperanza García.\nEls populars volen fer de les ocupacions il·legals la seva bandera en aquestes eleccions municipals. Si fa quatre anys el lema va ser la immigració il·legal –"Netejant Badalona"–, ara la llegenda serà la dels pisos ocupats. La plataforma Sant Roc-Som Badalona i els grups d'esquerra sostenen que aquestes ocupacions tenen l'origen en la pobresa energètica, però Albiol, que les xifra en un miler –i 250 a Sant Roc– ho nega rotundament i ho atribueix a les màfies. "Ocupar un pis surt gratis. Hi ha molta demagògia. Nosaltres sabem diferenciar l'ocupació per problemes socials davant dels qui es dediquen a fer de l'ocupació un negoci i un modus vivendi", ha dit.\nProtestes durant l’acte\nLa Plataforma d'Afectats per la Crisi ha fet aquest migdia una concentració per protestar contra l'acte del PP a Llefià. Diverses patrulles dels Mossos han voltat la zona per evitar incidents. "Aneu a explicar mentides a un altre lloc", deien els concentrats a través d'un portaveu denunciant la precarietat. Un grup de veïnes –tres amb el risc de desnonament– s'han apropat a la zona mentre s'esperava l'arribada de Casado. "Drets. Aigua, llum i sostre!", han clamat. Sara Priego, una de les afectades, ha demanat a Albiol que donés "la cara" i ha recordat que ella va poder registrar-se en el cens durant el seu mandat. "Els ocupes no som delinqüents", ha afirmat. Té previst el seu judici per desnonament el 28 de març.\nSota el soroll incessant d'una casserolada, Casado ha explicat en unes declaracions, acompanyat de Fernández, president del PP a Catalunya, Albiol i la diputada Dolors Montserrat, que a Espanya hi ha 100.000 pisos ocupats, dels quals 4.600 són a Madrid i un miler a Badalona. Casado ha recordat que la sobrecàrrega de llum a Sant Roc va provocar un incendi que es va saldar amb la mort de tres veïns. "Els ocupes, en lloc d'avisar els veïns, van marxar, i això va matar tres persones", ha assenyalat. La plataforma Sant Roc-Som Badalona, que ajuda les persones desnonades, assegura que les sobrecàrregues es produeixen perquè la xarxa elèctrica està molt deteriorada i que els pisos, molts ara de fons voltor, estan en tan mal estat que els veïns connecten tots els aparells elèctrics que tenen disponibles.\nAmb seriosos problemes econòmics, el PP afronta el repte de les municipals per intentar reactivar el partit i no acabar desdibuixant-se entre Ciutadans i Vox. A Barcelona, el PP ha rebutjat formar una llista amb Manuel Valls. L'empresari Josep Bou, independent, encapçalarà la llista per Barcelona amb un discurs dur: vol suprimir tots els carrils bici i prohibir la presència de manters. Badalona continua sent la seva plaça més forta: l'esquerra s'està mobilitzant per frenar Albiol, que va guanyar les dues últimes eleccions municipals arrasant en barris com Llefià i Sant Roc. La seva campanya se centra a etiquetar l'exalcaldessa Dolors Sabater com a militant de la CUP tot i que és independent. "O Albiol o torna la CUP", afirmen els seus lemes de precampanya.


Del Sud - Crònica d'un llibre - Pàgina 6\nEl Barça, eixe equip “espanyol”…\nFa apenes unes hores, el Barça de Pep Guardiola, el pentacampió, ha jugat -i guanyat- el seu partit de Champions contra el Dynamo de Kiev. Del partit, no en comentaré res, ja que això ho deixe als experts en la cosa esportiva; en canvi, no puc estar-me d’apuntar una dada que em sembla simptomàtica: mentre\nDos austríaques i una xica de Requena\nDimarts, poc més de les tres de la vesprada. L’aula 204 de la facultat de Filologia de la Universitat de València, la darrera del corredor de la segona planta, acull el primer dia de l’assignatura de “Català com a primera i segona llengua”. A la tarima, Maria Conca, professora del departament de Catalana i una\nEl futbolista que no es va plegar davant Hitler\nEuropa, anys 30. Tot el Vell Continent roman nafrat pel sorgiment dels poderosos règims feixistes: Alemanya, Itàlia, l’estat espanyol… Alguns països, com Àustria, pateixen en primera persona els efectes de les polítiques expansionistes d’aquests règims que, com el sinistre III Reich d’Adolf Hitler, aspiraven a augmentar el seu poder mitjançant l’annexió de territoris. Paral·lelament, l’any 1934, se celebrà\nDos poemes d’amor i de València\nAvui, diumenge d’estiu, era dia de passeig. He caminat pel centre de València i, en passar pel costat de la Seu, he tornat a sentir el crit de la tomba d’Ausiàs March, amagada en un raconet d’aquest edifici. I he recordat, no sé per què, dos poemes de l’home que m’enganxà, ja fa molts anys,\nTot un poble en moviment\nTal volta, això és el que pretenien expressar els Obrint Pas amb aquell crit de guerra llançat als quatre vents tot just abans d’iniciar La Flama, un dels seus himnes més emblemàtics: “Avui és el dia! Tot un poble en moviment!”. Fa gairebé (i que em perdone el senyor Rus) tres hores que he eixit\nEn suport de Cesk Freixas\nEn la línia de persecució al pensament disident, insurgent i independent que denunciàvem ahir en aquest blog, el PP i Ciudadanos han encetat una campanya de persecució contra un artista, un músic que només ha comés el delicte de dir en veu alta, en una suposada democràcia, allò que pensa. Com abans li va passar\n24 d'agost de 2009\nPublica avui el diari El Mundo que les forces policials espanyoles han rebut instruccions per “investigar l’entorn de les persones” que van recolzar la candidatura d’Iniciativa Internacionalista a les Illes Balears i que, fins i tot, “s’intentarà identificar almenys les zones on van eixir els 1.500 vots” que II va rebre al territori illenc. Dit\nSecrets a cau d’orella\nHi ha dies que hom s’alça i, de repent, el cel sembla aclarir-se. El vell concepte de la roda medieval deia que la vida era com un cercle que va girant: uns dies estàs en la part de sota i uns altres, al damunt. La meua roda particular feia temps que no girava i que\nEls haikus, cada vegada, m’agraden més… Curts, sintètics, mínims però, amb tot, carregats de sentiments i una porta oberta al pensament, a la reflexió i a les emocions que fan que pague la pena viure. No puc pensar en un moment més adequat per penjar-ne dos que aquesta tranquil·la vesprada de juliol, d’aquelles que el\nColorets vs. Blanc i negre\nEl proper dissabte, 11 de juliol, serà el primer dia gran de Colorets, el col·lectiu de joves lesbianes, gais, transexuals i bisexuals de la Ribera del Xúquer i la Costera que va nàixer fa uns mesos. Sota el lema Orgullós de ser de poble, orgullós de ser com sóc, Colorets celebrarà el seu primer Dia\n‘Grossa’, a la ràdio\nEl company Miquel Àngel Orts va entrevistar-me el passat cap de setmana en l’espai cultural de Ràdio Nacional d’Espanya (RNE) amb motiu del premi Sambori de narrativa breu que m’atorgaren pel text Grossa, un monòleg interior que mira d’expressar el pensament d’una xica amb anorèxia. L’entrevista va ser curta però intensa i, a més a\n‘Grossa’, a Ràdio Nou i Ràdio Nacional d’Espanya\nLa veritat és que quan hom té un reconeixement a la feina feta es gaudeix per partida doble: d’una banda, pel reconeixemt, premi o menció que valora la teua tasca i, d’altra, més gratificant si cal, per la gran quantitat d’amics que truquen o escriuen per felicitar-te i desitjar-te molta sort per al futur. Si, a\nHomenatge a Benedetti\nAra que han passat alguns dies de la mort del poeta uruguaià Mario Benedetti, i alguns més des que la casualitat va voler que li dedicara un parell de posts un poc abans de la fatal notícia, m’agradaria retre un darrer homenatge a una d’aquelles persones que entren en la categoria d’immortals. Perquè, encara que\nL’amor, les dones i la vida (II)\nAmb autors com Benedetti, com passa amb l’Estellés, el Martí i Pol, Joan Vinyoli o Gioconda Belli, no te’ls acabes… i sempre trobes mots que diuen allò que sents, però amb una bellesa i una contundència admirables. Bona nit. (Clicka per llegir “Hagamos un trato”, un excepcional poema del poeta sud-americà que he reproduït ací pensant en\nL’amor, les dones i la vida\nEl amor, las mujeres y la vida és un interessantíssima antologia de poemes d’amor de Mario Benedetti que vaig comprar a una llibreria de València fa uns quants mesos per refugiar-m’hi en moments de dubtes, naufragis i altres desastres. Com, per sort o per desgràcia, tots els que acostumem a passejar per ací entenem el


El Reus es queda a un pas de conquerir el títol i ara ha d'esperar que el Barça superi el Liceo\nEl Reus no s'ha pogut proclamar aquesta tarda campió de l'Ok Lliga per un gol de Barreiros a falta de 40 segons per acabar el partit. Ara, haurà de guanyar el Tenerife i esperar que el Barça superi el Liceo\nEl Liceo-Reus d'aquesta nit no ha pogut decidir el campió\nBarcelonaEl Tecnol Reus Deportiu haurà d'esperar fins el 28 de maig per saber si és campió de l'Ok Lliga després de 38 anys. El Reus-Tenerife i el Barça-Liceo centraran l'atenció de tothom, ja que l'equip reusenc ho té tot de cara per aixecar el títol.\nEl partit a Riazor no ha estat fàcil per a cap dels dos equips. El Liceo s'ha avançat amb un gol de Bargalló (25') però Jordi Bargalló ha empatat al 32' amb un fort xut des de la frontal. A partir d'aquí el Reus ha estat superior i ha aconseguit l'1-2 gràcies a Caldú. Quan semblava que el partit ja tenia clar dominador ha empatat de nou el Liceo mitjançant Bargalló al 45'. Però instants després el marcador s'ha tornat a moure amb un gol de Marc Gual 46'. El 2-3 donava esperança als seguidors reusencs aplegats a Riazor i feia somiar en el títol de Lliga. Però no s'ha pogut complir.\nUn gol de Ricardo Barreiros a quaranta segons del final ha desfet les il·lusions d'aconseguir el títol a Galícia però tampoc les ha trencat del tot, ja que l'empat tampoc era dolent. Ara, tots dos equips depenen del Barça. Si el Barça aconsegueix guanyar el Liceo al Palau i el Reus empata o guanya contra el Tenerife, els reusencs seran campions 38 anys després.\nreus Liceo Hoquei Patins OK Lliga


Paluzie creu que Rússia és necessària per declarar la independència\nBarcelona. Dilluns, 6 de setembre de 2021. 11:20\nLa presidenta de l'Assemblea, Elisenda Paluzie, ha criticat l'intent de criminalitzar l'entorn de Carles Puigdemont mitjançant contactes amb ciutadans russos, ja que es fan servir per "desacreditar el moviment independentista" i es basen en "informes de la Guàrdia Civil que han alimentat la instrucció del jutge Aguirre".\nTot i això, Paluzie ha admès que l'independentisme no pot ser "naïf": "No podem negar-nos a tenir relacions amb estats que no siguin totalment demòcrates". "Si algun dia declarem la independència, no podem tenir el vot en contra de Rússia", ha remarcat, quan ha recordat que "la Unió Europea té relacions" amb aquest país.\nLa Diada serà un termòmetre\nPaluzie també ha parlat sobre les manifestacions d'aquesta setmana. Després d'un any molt dur, amb poques mobilitzacions en clau independentista, la Diada 2021 servirà de "termòmetre" del moviment. Així ho ha expressat la presidenta de l'Assemblea en una entrevista aquest dilluns al programa Aquí, amb Josep Cuní (SER Catalunya), on ha remarcat que la manifestació d'enguany és important perquè significa "la represa de la mobilització".\nD'aquesta manera, de la Diada quedarà "el que vulgui expressar la ciutadania", ha dit Paluzie. Concretament, la presidenta de l'ANC ha dit que la jornada serà un "termòmetre dels sentiments" de la gent sobre els partits polítics i la seva actitud envers la independència.\nPaluzie, optimista amb l'assistència\nPaluzie ha descartat, en canvi, que la Diada sigui un termòmetre sobre l'estat de l'independentisme, tot referint-se a la baixa assistència que es preveu a la manifestació. "Ja contem que aquest serà el titular de la premsa, però mirem quantes mobilitzacions massives hi ha hagut amb la pandèmia", ha assenyalat. A més, s'ha mostrat optimista: "Confio que hi hagi gent".\nLa presidenta de l'Assemblea ha assegurat que la manifestació serà "clàssica", en el sentit que "hi haurà moviment": "Baixarem per la Laietana i anirem a la Ciutadella". D'aquesta manera, Paluzie ha recomanat l'ús de la mascareta, tot i que la manifestació estarà esponjada. Igualment, ha assegurat que s'instal·larà un escenari fora del parc per evitar que es tanquin les portes.\nEl recorregut de la manifestació de la Diada 2021 / ANC\nLa gent aprofitarà la Diada per manifestar els seus sentiments envers els partits polítics, però Paluzie ja ho ha fet avui. Ha retret la manca de determinació política del 27 d'octubre de 2017, quan el president Carles Puigdemont va declarar la independència. "No hi havia determinació, la declaració es va fer per no perdre les eleccions següents", ha criticat.\nAleshores, Paluzie vol que es culmini "el procés amb una declaració d'independència efectiva". És per això que l'ANC promou iniciatives a cavall entre la gestió ordinària i l'avenç del moviment independentista. Entre aquestes iniciatives destaquen la sobirania energètica i fiscal, segons ha assenyalat Paluzie sobre el full de ruta independentista que ha de seguir el Govern.\nImatge principal: La presidenta de l'Assemblea, Elisenda Paluzie / ACN


Apartment Bömitz Rubkow Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 5 allotjaments a Rubkow.\nApartment BömitzApartamentBömitz 4, Rubkow, Rubkow, Alemanya, 17390 - Veure al mapaExcel·lent9,0Basada en16comentarisApartment BömitzVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotosbalcó/terrassaVeure més fotosBanyVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Anklam, Apartment Bömitz és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Apartment Bömitz asseguren una estada plaentera als seus clients. Aparcament de cotxes, servei de cangur, habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Apartment Bömitz sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, cuina americana a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment Bömitz.\nCal que informeu el Apartment Bömitz de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nAllotjaments a Rubkow