Boris Johnson diu que està "furiós" i ha demanat disculpes per una suposada festa a la seva residència oficial a la qual ell no hauria assistit\nFerran Vila Cabanas 08/12/2021 - 14.13 Actualitzat 10/12/2021 - 08.29\nAllau de crítiques al primer ministre britànic, Boris Johnson, després que hagi aparegut un vídeo on quedaria demostrat que l'any 2020 hi va haver una festa que no complia amb la normativa anticovid d'aquell moment, en què es prohibien les trobades nadalenques.\nFa poques setmanes, el diari Mirror assegurava que Johnson va prendre la paraula durant una festa regada amb vi a la qual haurien assistit entre 40 i 50 persones, però fins ara el govern de Johnson sempre ha negat cap incompliment de la normativa anticovid.\nAra, en un vídeo que ha fet públic ITV News es pot veure el personal de la residència del primer ministre, Downing Street, rient i fent broma sobre l'esdeveniment en discòrdia.\nVeient l'allau de reaccions, el primer ministre ha demanat disculpes aquest dimecres des del parlament britànic.\nDeclaracions compromeses en un assaig de la portaveu de Johnson\nEl vídeo es va gravar durant un simulacre de roda de premsa pocs dies després de la festa.\nAllegra Stratton, que en el moment del vídeo era la portaveu de Johnson, respon les preguntes dels seus companys en un assaig del que seria una roda de premsa.\nUn assessor del primer ministre, que simula ser periodista, li pregunta explícitament per aquest acte. "He vist informacions a Twitter que hi va haver una festa de Nadal a Downing Street divendres a la nit. Reconeix aquesta informació?"\nStratton, que respon des del faristol oficial de Downing Street, riu i diu: "Era a casa." Entre rialles, sembla quedar-se sense paraules i mira al sostre: "Espera, espera. Hmmm...", segueix mentre rumia quina hauria de ser la seva resposta en una roda de premsa.\nDesprés d'una llarga pausa, l'assessor li pregunta: "El primer ministre acceptaria fer una festa de Nadal?"\nStratton riu, mirant cap avall, i pregunta als seus companys quina hauria de ser la resposta. Aleshores, el personal l'intenta ajudar. "No era una festa, era formatge i vi", li proposa un.\nStratton es pregunta en veu alta si aquest seria un bon argument, però el mateix que l'hi havia proposat diu que no, que només feia broma. "Era una reunió de negocis", hi afegeix l'aleshores la portaveu, mentre torna a riure.\nEn aquest punt, Stratton mira a càmera i adverteix els seus col·legues que tot allò s'està gravant, mentre torna a riure. Finalment, acaba dient: "Aquesta festa fictícia va ser una reunió de negocis... i no hi va haver distància social."\nMira en aquest vídeo com va anar tota la conversa:\nJohnson demana disculpes\nDavant les noves acusacions, Boris Johnson ha intentat sortir al pas de la polèmica demanant "disculpes sense reserves" per "l'ofensa que ha causat arreu del país i per la impressió que dóna".\nEl primer ministre també ha anunciat una investigació interna per aclarir els fets i diu que, si cal, prendrà mesures disciplinàries.\nJohnson ha assegurat, des del parlament britànic, que està "furiós" després d'haver vist el vídeo, i ha explicat que des que van sorgir les primeres denúncies a la premsa, a ell li havien assegurat "repetidament" que no hi havia hagut cap festa.\nDe fet, Johnson i els seus ministres han negat les acusacions durant les darreres setmanes.\nEn el moment de la suposada festa en l'edifici governamental, a desenes de milions de persones a tot el Regne Unit se'ls havia prohibit reunir-se amb familiars i amics propers per passar les festes.\nFins i tot tenien prohibit entrar als hospitals per acomiadar-se dels seus familiars.\nLa festa s'hauria fet a la residència oficial de Johnson i hi haurien assistit una cinquantena de persones (Reuters / May James)\nLes noves revelacions, en què sembla que l'equip de Johnson se'n fumi de les restriccions, han omplert les portades dels diaris i han tingut molta repercussió entre la societat britànica.\nI és que arriben en un moment en què el govern britànic es planteja endurir les restriccions per frenar la nova variant òmicron del coronavirus.\nEntre les disculpes i la dimissió\nEl líder del Partit Laborista, Keir Starmer, ha qualificat el vídeo d'"insult" a aquells que van seguir les normes i van passar les festes separats de les seves famílies.\n"Tenien dret a esperar que el govern fes el mateix. Mentir i riure's d'aquestes mentides és vergonyós", lamenta, alhora que demana a Johnson un aclariment i disculpes públiques.\nEl Partit Nacional Escocès va un pas més enllà i demana al primer ministre que dimiteixi.\nMentre Johnson intenta surfejar l'onada, la protagonista del vídeo ha decidit aquest mateix dimecres a la tarda deixar el càrrec que ocupava com a assessora del gabinet del primer ministre.\n"Lamentaré aquests comentaris durant la resta dels meus dies i us demano les meves disculpes més profundes per haver-los fet", ha dit Stratton mentre llegia un comunicat, visiblement afectada, davant dels mitjans.\n Sky News (@SkyNews) December 8, 2021\nFins fa poques setmanes, Allegra Stratton va exercir de portaveu del Regne Unit a la Cimera del Clima de Glasgow.\nL'aleshores portaveu del govern de Johnson ha exercit de portaveu del país a la Cimera del Clima (Flickr / No 10 Downing Street / Tim Hammond)\nMira aquí la crònica del "Telenotícies migdia" sobre la polèmica:\nRegne Unit Boris Johnson Coronavirus Confinament\nLa polèmica festa de Nadal de Downing Street l'any passat en ple confinament


De càmping per Europa: Viatge a Croàcia, 2014\nViatge a Croàcia, 2014\nPlanegem el viatge tenint en compte que farem una parada a la costa blava per dormir, i una parada més llarga a Venècia. Després anirem cap a Eslovènia on també pararem i finalment arribarem a Croàcia, el nostre destí final.\nSortim a 3/4 de 5 de la matinada, tal i com estava previst. Ja és el segon any que viatgem en diumenge, perquè hem descobert que a França els diumenges no deixen circular camions per les autopistes. El viatge és molt més tranquil i àgil sense camions pel mig.\nEls últims Km de l'autopista francesa i els primers de l'autopista italiana, són preciosos. Passen per un munt de túnels i ponts i amb el mar de fons. Preciós. Avui hem comptat 59 túnels abans no hem arribat al càmping.\nNo tenim cap incident i pels volts de les 6h parem al camping Marino, de Diano Marina, a la costa blava. És un càmping acollidor però atapeït i amb molt xivarri. De fet, els nens són conscients que aquesta vegada no són ells els que fan el soroll.\nSopem d'hora i anem a dormir d'hora. Avui hem fet més de 750 Km i estem cansats.\nSortim d'hora del càmping, abans de les 8h ja som a l'autopista i llavors esmorzem. La carretera continua igual de maca que ahir. En total, i si no ens hem descomptat, hem fet 135 túnels. Amb tot, és una autopista de 2 carrils i sense vorera, que dificulta molt la conducció amb caravana, i avui si que hi ha camions, i molts!\nDe cop i volta deixem els túnels i s'obre un paisatge totalment pla i diferent. Envoltats de muntanyes però amb una autopista de 3 carrils espaiosa i ampla. A Itàlia, les autopistes són de peatge, però només es paga a la sortida. De fet, hem fet comptes i hem vist que hem pagat més per travessar Itàlia que no pas França, ens ha sorprès.\nArribem a Venècia a mitja tarda. Ens instal.lem sense problemes i de cop apareix el primer gran inconvenient d'aquestes vacances: els MOSQUITS!!! El càmping n'està ple i ens ataquen sense compassió.\nCom que la tarda pinta bé, decidim fer una primera sortida a Venècia. Agafem el Vaporetto i anem cap a la ciutat. Tots 5 paguem 44€.\nVeiem la ciutat amb calma i tornem al camping per sopar. Des del càmping també hi ha una bonica vista de la ciutat.\nQuan acabem de sopar, comença a bufar un vent de tempesta que no ens fa gaire gràcia i abans d'anar a dormir, decidim deixar-ho tot ben tancat, per si de cas.\nEns hem llevat amb pluja i molt molt vent. Mica en mica ha anat millorant el dia, tot i que hem hagut d'esmorzar a dins de la caravana.\nAvui hem tornat a visitar Venècia. Enlloc del Vaporetto hem anat amb el bus urbà. No té tant glamour, però amb 13 € hem pogut anar tots 5.\nEl bus ens ha deixat a Piazzale Roma i xino xano, ens hem deixat enamorar per aquesta ciutat. El passeig ha estat molt agradable, estava una mica tapat i no feia calor. Abans de la 1h els nens ja es queixaven de gana, bàsicament per la gran oferta de restaurants que hi ha i les olors que se senten. Hem optat per un restaurant de pizza i wifi!!! A l'hora de pagar ens hem sentit estafats: per 4 pizzes i una ampolla d'aigua, hem pagat 63€!!! A part de les pizzes i l'aigua ens han cobrat els coberts (2€ x persona) i la propina obligada ( 12%). !!!\nDesprés de dinar hem continuat passejant per arribar al pont de Rialto, a la plaça Sant Marc, que avui estava inundada, i el pont dels sospirs. El dia s'ha anat obrint i el sol i la calor i la xafogor han fet acte de presència. Hem parat en una petita plaça, i els nens han fet gelats i nosaltres dos cafès fredos. Pels cafès ens han clavat de nou: 2 cafès, 10 €!!!\nHem continuat la passejada fins arribar a la parada del bus. A l'arribar al càmping passaven gotes, però el toldo ens ha salvat!!!\nAbans d'anar a dormir ho hem tornat a deixar tot recollit, ja que llampegava força i no teníem ganes de recollir durant la matinada els estris.\nEl càmping de Venècia és el Fusina. L'espai és verd i xulo i les vistes també. El que està pitjor són els serveis, que no sempre estan ben nets. Bàsicament perquè és un càmping amb un espai de jovent que a la nit fa la festa al càmping. Com que a l'arribar ja ens van avisar des de recepció, que hi ha zones on hi ha molt soroll, els vam fer cas i ens vam col·locar allunyats. Nosaltres hem estat molt bé a la nostra parcel·la. A la recepció són molt amables i t'indiquen sense problemes els transports públics que pots utilitzar per arribar a la ciutat.\nVolíem fer una nit més i veure les illes de Murano i Burano, però al final hem canviat d'idea i demà sortirem direcció Eslovènia.\nRecollim amb calma i sortim direcció Eslovènia, Postojna. La distància és curta, uns 200Km i per autopista.\nAbans de sortir d'Itàlia comprem la vinyeta per entrar a Eslovènia. Hi ha vineyetes d'una setmana, d'un mes o bé anuals. Una setmana val 15€ i un mes en val 30€. Com que hi estarem uns 15-18 dies agafem la tarifa d'un mes.\nEntrem a Eslovènia i l'autopista comença a agafar desnivell, que es salva amb ponts i túnels. L'autopista és nova i està en molt bon estat.\nArribem al càmping Pivka Jama cap a les dues. És un càmping feréstec, però amb un encant de naturalitat i muntanya bestial. No hi ha parcel.les delimitades i l'espai és enorme, enmig de molts arbres alts i frondosos. Ara entenc perquè quan els vaig escriure i els vaig demanar si tenien parcel.les lliures em van contestar gairebé rient.\nEns instal.lem, dinem i dedidim aprofitar la tarda visitant les coves que té la ciutat: Postona Jama. El complex de les coves és súper nou i xulo. Però l'entrada també: paguem 107€ per entrar!!!\nLa visita es fa primer amb tren, 2 Km, després a peu, 5 Km i després altre cop amb el tren. Són unes coves molt grans i amb una gran formació d'estalactites i estalacmites. La visita la fem amb italià i els nens flipen perquè entenen moltes coses. Aquesta cova també té l'encant de tenir un habitant prehistòric dins les seves aigües: en Proteus!!! El podem veure i fa gràcia. És de la família de les salamandres, tot blanc i sense ulls.\nQuan arribem al càmping per sopar, ens trobem tot de veïns que al migdia no teníem. És un càmping on passa un munt de gent diferent cada dia.\nAvui ens llevem sota una pluja fina i dormim una mica més. Esmorzem i decidim visitar unes altres coves, les de Skocjan. Hem de fer uns 30 Km amb el cotxe, per un trajecte d'autopista. Eslovènia és un país verd i frondós. Quan arribem ja no plou. Decidim fer la visita complerta: abans de dinar fem l'excursió a peu, seguint el curs del riu, i després de dinar la visita a les coves. Les dues activitats són espectaculars, però la de les coves és brutal. La cova d'avui no és tant turística com la d'ahir, el preu tampoc, però posa la pell de gallina quan hi ets. És una cova amb una alçada de més de 50m, amb el riu per sota a tota velocitat i tu vas baixant mica en mica. Als nens els va agradar més la d'ahir, pel trenet i les estalactites, però a en Toni i a mi ens ha impactat molt més la d'avui. És sorprenent el munt de Km sota terra que tenen en aquest país.!!!\nAvui destinem el dia a conèixer la capital del país: Ljubljana. Ens hem llevat amb un dia radiant. No hem preparat dinar ja que hem decidit que dinaríem de restaurant.\nFins a Ljubljana hi ha autopista. Per tant amb uns 35 minuts hi hem sigut. Tot el centre és peatonal i hem hagut d'aparcar en un pàrking cobert i de pagament. Al carrer hi ha parquímetres, però no entenem res i tampoc volíem haver d'anar i venir a posar tiquets. Per tant, hem deixat el cotxe al parquing.\nHem sortit ben bé al centre de la ciutat i hem buscat l'oficina de turisme. Ens han donat un planell i l'explicació de la ciutat en castellà. Hem començat vorejant el riu, i hem anat a parar a una fira de menjar típic d'Eslovènia. Hem avançat ràpid, perquè tot plegat feia molt bona olor i hem anat a parar al mercat de fruita. Com que ens feia falta comprar una mica, hem anat a buscar préssecs i pomes. Hem acabat comprant a més tomàquets i maduixes per dinar. Són molt amables, ens han regalat coses a totes les parades. Fins i tot, en una hi havia tomàquets petits que van bé per sucar pa. Quan n'hem comprat han dit que no s'havien de pagar i ens hi han afegit 2 pebrots i tot. Els nens flipaven, amb el fet que ens regalessin coses.\nLa fruita, com altres anys, és boníssima. Cara, però molt gustosa.\nPerquè no se'ns fes malbé res, ho hem anat a deixar al cotxe. Al tornar a passar per la fira de menjar, ja no hem pogut resistir més i hem acabat dinant. Boníssim!!! Els grans hem fet peix, els mitjans burritos i la Jana un pollastre que també ha triumfat. Per postres, les maduixes comprades al mercat. Aquesta fira la fan cada divendres des de març a octubre. Si hi heu d'anar, val la pena tenir-ho en compte.\nDesprés de dinar hem continuat la nostra visita a la ciutat, i hem pujat fins al castell amb telefèric. Hem agafat un bitllet d'anada i tornada, tot i que després ens ha sabut greu, Hauria estat molt bé baixar a peu. Al castell no hem fet la visita, només hem vist les sales gratuïtes i prou. Als jardins hi havia una biblioteca, ens hi hem estat una estona i hem pogut actualitzar mòbils amb la wifi. En Toni, ha connectat el geocaching i ha vist que n'hi havia un al castell. I apa som-hi tots, a buscar tresors. I en Biel l'ha trobat!!! Quina alegria, ha estat el nostre primer catché europeu!!!\nBaixant del castell, hem continuat passejant per la ciutat i hem entrat a comprar vi d'Eslovènia. Avui hem tastat un blanc a la fira alimentària i no estava malament. Hem aprofitat per comprar 4 cosetes més i cap al càmping.\nLa nostra estada en aquest país s'acaba, i cal dir que ens sap greu i tot. La gent és molt amable i el paisatge verd i frondós. Les dues coves que hem vist, són espectaculars i la ciutat d'avui també ha estat molt bé.\nDemà posem rumb cap a Croàcia.\nEns llevem ams un dia radiant i comencem a recollir els trastets. El càmping on som, cada dia hi ha molt moviment de gent i la majoria de tendes i caravanes desapareixen al matí i a la tarda en vénen de noves. Avui serem uns dels que despareixerem.\nEl navegador ens marca una distànica curta de Km i en canvi de temps notem que és més llarg de l'habitual. Descobrim que no tenim autopista i hem de fer el trajecte per carreteres secundàries. No estan malament, però són lentes i passen per tots els pobles.\nA la frontera amb Croàcia, ens trobem controls aduaners. Ensenyem els dos cops els DNI i tot ok. I pocs Km després ens comencen les retencions, primer pel peatge i després cada cop que hi ha una sortida en algun lloc turístic.\nEl paisatge ha canviat de ple. Hem passat d'un verd frondós a Eslovènia a unes muntanyes pelades sobre un mar blau.\nEl nostre primer destí no és molt lluny. La veritat és que els càmpings eren força cars, pel que nosaltres paguem normalment, i vam buscar un càmping més accessible, un càmping de croates ( i eslovens). Finalment hem fet parada al Càmping Ostro, a Kraljevica. És el poble on s'agafa el pont de peatge per accedir a Krk.\nHem anat cap al càmping i ens hem instal.lat en una parcel.la privilegiada, amb vistes al mar. Un cop instal.lats i abans de dinar, ja ens hem fet el primer bany, en aquestes aigües cristal.lines. Amb sandàlies d'aigua, això si, que el fons és de pedres.\nAvui hem fet un dia de relax, amb rentadores, badminton, més platja de tarda, ... Demà tornarem a posar la directa.\nEns llevem amb calor. Esmorzem a la nostra súper parcel.la davant del mar. Avui volem visitar la illa de Krk. S'hi arriba a través d'un pont de peatge, que agafem molt aprop del càmping. El peatge només és d'anada, la tornada és gratuïta.\nDesprés de recollir-ho tot, ens preparem el pícnic i ens enfilem al cotxe. Tenim pocs Kms fins a Krk, capital de la illa. Al travessar el pont, tot el paisatge es torna rocós i sense vegetació. La carretera travessa pel mig de la illa, i a mesura que s'arriba als pobles, cal anar agafant el desviament que t'hi porta. La vegetació mediterrania aflora: oliveres, alzines, sotabosc, ...\nHem arribat a Krk i hem aparcat al cotxe. Hi ha pàrquings de pagament a tota la ciutat. El preu és sempre el mateix 7 Kunes/hora. ( 1€)\nHem visitat la ciutat. És una ciutat emmurallada i costaruda. És blanquinosa i bonica.\nHem dinat el picnic que duiem preparat i hem anat a fer gelats i cafès a una terrasseta.\nDesprés de dinar, i sense respectar el temps de la digestió, hem anat a la platja. Era una platja sense sorra, de pedres. Sort que duiem les xancletes a punt.\nEl bany ens ha servit per treure'ns la calor de sobre, que era asfixiant. Mentre érem a l'aigua a començat a tronar i a tapar-se per moments.\nHem anat recollint els trastets i hem anat a buscar el cotxe. Un cop al cotxe la intenció era anar cap al nord de la illa, però hem vist que la tempesta venia d'allà i ens n'hem anat cap al sud, cap a Baska. Ha sigut una molt bona opció. Baska és un poblet preciós. Ple de racons per fotografiar.\nHem berenat i un cop ha començat a tronar hem fet el mateix que abans, però ara si, direcció nord. Hem trobat pluja, però res de fort. Ara bé, a mitja illa, ja estàvem parats per retencions sense motiu aparent. Hem fet més d'una hora i mitja de cua, ha sigut ben feixuc.\nUn cop al càmping, hem descobert que havia plogut i de valent. Sort que al matí ho havíem deixat tot ben recollit, per si de cas.\nAvui hem decidit visitar Zagreb, la capital de Croàcia. Estem a una hora i mitja de camí, però ens ha fet gràcia conèixer la ciutat.\nHa estat bé fer aquesta quilometrada, per descobrir que Croàcia, té uns boscos immensos i una vegetació d'allò més frondosa. Fins ara, només havíem vist un paisatge sec i mediterrani, i descobrir que tenen moltes muntanyes i boscos centreeuropeus ha estat una sorpresa agradable.\nL'autopista fins a Zagreb era nova i de peatge.\nNo hem localitzat cap P + R, i hem hagut d'aparcar en un pàrquing cobert de la ciutat. A l'hora de pagar hem vist que no ens ha sortit molt car, hem acabat pagant uns 3,5€ per deixar-lo tot el dia.\nAquesta ha estat la segona sorpresa del dia: els preus econòmics. A la zona costera on som els preus son similars als nostres, en canvi a l'interior hi ha hagut molta diferència. Per dinar hem agafat pizzes i la Mia peix, acompanyat de vi i els nens aigua, i hem pagat 140Kn, uns 18€!!!!\nHem anat localitzant tots els punts més turístics de la ciutat, ens hem enfilat a la torre i hem passejat pels carrers més cèntrics. No és que sigui una ciutat lletja, però hi ha edificis molt vells i deixats, pintades i grafittis per tot arreu, i en general té menys encant que altres ciutats.\nEn acabar la visita, hem parat a un super i hem carregat d'aliments frescos que ja ens feia falta.\nPer cert Núria i Ignasi, avui hem buidat el Thetford!!!\nAvui ens hem llevat amb un vent comparable a la tramuntana de l'Empordà. Havíem decidit que ens llevaríem i ens faríem un banyet reconstituent al mar, però veient el temporal de vent, ens hem "rajat".\nDesprés d'esmorzar i comprar mel a un senyor que passava pel càmping, hem anat caminant cap al poble que tenim al costat. El poble és aprop, passant pel mar i en línia recta, però per arribar-hi cal fer una gran volta. Hem estat gairebé una hora per anar i una altra per tornar. El poble no és gran cosa. Volíem aprofitar i comprar una micar de fruita i pa. Hem trobat un forn, amb un pa boníssim, però de fruiteria no n'hem vist cap. Al final hem vist un súper, una mica ranci, i amb cap marca de les nostres ( a diferència dels hipermercats) i ens han fet fora a les 12h en punt. No hem entès perquè un dia entre setmana tancaven tant d'hora. Hem tornat cap al càmping i avui hem cuinat un Rissotto de ceps, que haviem dut del Bonpreu. Ha sortit boníssim!!!\nDesprés de dinar i recollir, partidetes al Rummi i visita a la ciutat més propera que tenim: Rijeca. Volíem visitar la ciutat, interessar-nos pels ferrys a les illes i demanar informació també del parc natural de Risnjak. Hem arribat i aparcat en zona blava, i quan hem entrat al carrer comercial, malgrat no era tard, estava tot tancat, talment fos diumenge. Només hi havien oberts els bars i restaurants. No hem pogut fer res del que teníem pensat.\nTot i no entendre-ho hem deduït que avui era una festa o alguna cosa similar, al matí el super tancava súper d'hora i a la tarda també trobem totes les botigues tancades, en horari comercial. I és que avui, 5 d'agost, és una Festa Nacional de Croàcia.\nEl vent ha continuat bufant de valent i hem sopat dins la caravana. Avui hem anat a dormir d'hora. Demà ens volem llevar abans de les 7.00 per anar a Plitvice.\nAvui ens hem llevat d'hora, abans de les 7.00 per anar a Plitvice, un Parc Natural format per 16 llacs i cascades que els uneixen.\nEns hem preparat entrepans i hem sortit. Les previsions de temps són bones, sol sense massa calor. Com que s'ha de caminar ja va bé tenir la calor a ratlla.\nA mesura que anem avançant en cotxe el dia es va tapant més i més, fins que arribem a trobar pluja. Però com que la distància és molt gran, uns 160Km, tenim esperances que això s'anirà aclarint. El viatge es fa feixuc ja que el navegador ens fa passar per unes carreteres molt pintoresques però molt lentes, i acabem fent 3 hores de viatge en cotxe, Déu n'hi do!!!\nQuan arribem el temps continua igual, està ben tapat i va fent ruixats intermitents. Si fóssim més aprop\ngiraríem cua, però ara ja som aquí i decidim fer la visita igualment. De fet, som molts a fer la visita, i tots tant mal equipats com nosaltres. Per sort, duem les jaquetes impermeables gruixudes al cotxe i 3 polars, almenys els nens es poden abrigar. Tots amb pantalons curts, això si. La temperatura es de 13º. Calor calor no tindrem.\nNosaltres hem aparcat a l'entrada 2. I hem escollit l'itinerari H. És un itinerari que veus els llacs superiors primer, travesses el llac central amb vaixell i després veus els inferiors. Per començar la visita, agafes el trenet que et deixa a l'inici del circuit. Per fer tota la volta sense gairebé parar, la pluja no ens ha deixat ni dinar en pau, hem estat 5 hores. Si fa bon dia, hi ha molt espai preparat per fer picnic que segur que és de bon gaudir.\nFent el circuit de la forma que l'hem fet, vas força de baixada, ja que seguiexes el riu i vas baixant com ell. Si per contra, comences a l'entrada 1, has de fer l'excursió de pujada.\nQuan hem comprat l'entrada ja ens han avisat que hi havia parts inundades, però que cap problema. Això ha suposat un element extra afegit que ha fet molta gràcia als més menuts. S'ho han passat bomba passant per les passarel.les improvisades i hem acabat tots mullant-nos directament els peus perquè era impossible passar de cap més manera.\nL'excursió val molt la pena. Les cascades i llacs es van succeint un darrere l'altre i les aigües verdes i netes hi dónen un toc molt especial. Si a més es pot veure amb algun raig de sol, deu ser màgic.\nNomés hi ha un inconvenient: la gent. Fas l'excursió en fila tota l'estona. Hi ha uns senders marcats que has de seguir, moltes vegades son passarel.les de fusta, i et passes l'estona parant per fer fotos i parant-te perquè els altres en facin. I això que avui feia un dia de gossos!!!\nUs deixo algunes fotos fetes avui. Cec que en tenim més de 200, com a mínim. Només us en poso 4, no patiu.\nAvui hem fet un matí de càmping amb platgeta, rentadores, badminton, ... Una mica de relax també ens va bé.\nDesprés de dinar i fer una mica el gos, hem anat cap a Rijerca. L'altre dia ens vam quedar amb les ganes d'entrar a turisme i veure una mica de vida a la ciutat. Els nens han berenat unes crepes al carrer Korso, el principal i quan hem anat a turisme ens hem trobat amb una parella de ciclistes catalans. Acabaven d'arribar a la ciutat, després de 80Km, i buscàven un lloc per dormir. Com que la opció dels apartaments que els ha ofert l'agència de turisme, no els ha fet massa gràcia, ens hem ofert a dur-los fins al nostre càmping. Nosaltres duem el portabicis posat al sostre i tenim 7 places al cotxe. Potser és d'aquelles casualitats que no passaran mai més. I ens hem fet amics d'en Pol i la Desirée i ens els hem endut cap al nostre càmping. Ells demà han de tornar a Rijerca per embarcar direcció Dubrovnik.\nAvui quan ens hem llevat hem tingut l'agradable visita d'en Pol i la Desi que ens duien esmorzar. Ens ho hem menjat tots junts i hem gaudit d'una bona estona de companyia a la nostra parcel.la amb vistes al mar.\nEns han comentat que estaven preocupats per si no trobaven bitllets pel ferry, ja que amb el mòbil no ho podien veure. Ho hem provat amb l'ordinador i com que no hi havia manera de comprar bitllets on-line per ells i les bicis, en Pol i en Toni han anat fins a Rijerca a demanar-ho a la terminal. Mentrestant nosaltres hem aprofitat i hem fet un bon banyet i alguna partida de badminton. Quan els homes han arribat, s'han afegit al banyet i en Biel, amb l'ajuda d'en Pol, han pescat garoines. Quina gràcia!!!\nEns hem acomiadat d'ells i ens hem passat mobils i mails. A veure si ens podem veure en terres catalanes més endavant.\nNosaltres avui volíem veure part de la Croàcia interior, aquella que no visita ningú. Primer hem anat a Fuzene, un poblet amb llac preciós. Amb el cotxe ens hem enfilat un bon munt de metres i el paisatge mediterrani es converteix en continental, amb grans avets alternats amb zones de fageda. Els poblets són d'allò més pintorescos, amb grans balcons plens de flors i jardineres florides arreu. Realment si alguna imatge de Croàcia no tens, és aquesta. És com si estiguessis al nord d'Europa. De fet, aquí a l'hivern hi neva molt, imaginem que per això tot és tant verd i frondós.\nHem dinat a Fuzene, en un parc davant del llac. Avui hem fet picnic. El cafè l'hem anat a fer el bar. A tot arreu fan un cafè boníssim, curt i intens, com l'italià.\nDesprés de dinar hem posat rumb cap a Vrbovsko. Buscàvem un recorregut pel costat del riu anomenat Kamacnik. Vam trobar la informació a turisme i ens va semblar un passeig adient per nosaltres.\nEl navegador ens ha funcionat molt bé sempre, fins i tot avui que hem fet carreteres molt secundàries. És un país ben indicat i on trobes cartells amb facilitat.\nHem arribat al nostre destí i quan començàvem l'excursió hem trobat aquest cartell ...\nHem decidit començar el camí, i si ho vèiem en molt mal estat, ja giraríem.\nEls nens anaven ben espantats per si queia un arbre en qualsevol moment.\nDe fet, era un espectacle lamentable. Tot d'arbres arrencats de socarrel. Alguns d'ells havíen malmès part del camí, altres estaven dins el riu. Hi havia bancs i cartells destrossats. Com que tampoc hi havia ningú més, ha arribat un punt que hem trobat un arbre al mig del camí i llavors hem decidit que ja giràvem.\nEls nens han estat ben contents, perquè no les tenien pas totes.\nPel camí hem trobat alguns turistes més, i tots giràven abans que nosaltres. Al final hem trobat l'explicació al perquè hi havia tants arbres arrencats. Es veu que la terra és molt tova, i n'hi ha molt poca ja que és un espai amb moltes coves. A la primavera és l'època de pluges, i llavors l'aigua ho arrenca tot.\nDéu n'hi do, perquè feia força pena ... i l'espai hauria estat preciós.\nUn cop acabada l'excursió hem buscat un centre comercial per poder comprar una mica de carn i peix. La nevera és petita i no té massa cabuda, per això abunden les visites als súpers.\nLes compres són més barates que a casa, tot i pagar un 25 % d'IVA.\nAhir quan tornàvem al vespre del súper vam descobrir que teníem les dues llums curtes, del cotxe, foses. Vam arribar al càmping conduint amb les de boira. Avui al matí en Toni s'ha arribat a un mecànic que hi ha al poble. Li han fet deixar el cotxe i passar-lo a recollir més tard. Realment aquests cotxes nous són tant sofisticats que cambiar una bombeta no és gens senzill.\nEl plànning d'avui era fer platgeta al matí i poder fer alguna rentadora mentrestant. Dinar al càmping i a la tarda visitar Crickvenica, un poblet costaner proper i força turístic. La reparació ha sigut una mica més llarga del que preveiem i finalment hem decidit tornar a fer platja a la tarda, ja que la calor era important.\nLa reparació de les bombetes ha costat 300 Kunes, 40 €. I ha sigut tot molt oficial, omplint fulls amb dades de bastidor, nom propietari, ...\nDesprés del banyet i les dutxes, hem fet canvi de plans. Hem decidit començar a recollir el màxim de coses i sopar d'hora i acabar fent un gelat a Crickvenica.\nCrickvenica és súper turístic. A les 10h de la nit ens ha costat trobar aparcament!!! Semblava que fóssim a Lloret. Tothom ben arreglat i pimpollat per anar de marxa i paradetes i botigues obertes. Hem fet el gelat tot fent una volteta curta i hem tornat cap al nostre tranquil càmping.\nDemà posem rumb cap a la península d'Ístria. L'última etapa del viatge a Croàcia.\nCom que teníem moltes coses recollides d'ahir la sortida ha estat fàcil aquest matí. Hem deixat amb recança la nostra súper parcel.la. La veritat és que hem estat molt bé en aquest càmping i hem vist coses que ens han agradat molt en aquesta regió.\nPosem el navegador. Fins a la següent parada, al sud de la península d'Ístra, a Fazana, tenim 115 Km, un passeig!!!\nEl recorregut es fa a través d'una carretera de pagament, que en molts trams només té 1 carril en cada sentit. Ara bé, la carretera és molt bona i les vistes també. Veiem vinyes per primera vegada, tot i que hem begut vi de Croàcia.\nHem anat de dret al càmping que havíem escollit, al càmping Pineta, A l'entrada ens hem trobat uns vascos que venien de passar una nit a un altre càmping, súper car i que havien estat fatal, amb molt xivarri i els serveis que estaven motl deixats. Per tant, hem entrat una mica amb l'ai al cor, a veure com seria aquest.\nEl càmping és molt gran i té zones de pinedes, d'aquí el seu nom. Et deixen escollir la parcel.la que més t'agrada i hi ha dues zones diferenciades: una que té les parcel.les delimitades i una altra part que és lliure i tothom acampa on vol. Hi ha molt espai que està a ple sol, aquest ja l'hem descartat d'entrada. Fa calor i ens agrada estar bé. Ens ha agradat una parcel.la molt gran i amb molta ombra al migdia i des d'on es veu el mar, una mica més lluny, però també es pot veure.\nEns hem instal.lat i hem deixat en Toni que ens preparés el dinar, mentre nosaltres ens anàvem a fer un banyet. Personalment no m'ha agradat gens la platja. No és que hi hagi pedres, com a les altres, és que hi ha de tot: algues, pedres, pedrotes, plantes, ... uff quin estrés de bany!!!\nDesprés de dinar hem decidit finalment descarregar bicis i arribar-nos a Fazana, el poblet que tenim més aprop.\nHi ha una "mena" de carril bici-peatonal que ens ha anat de perles.\nQuina sort que haguem pogut treure a passejar les bicis finalment!!!\nFins al poble ha sigut un passeig ben agradable. Quan hi hem arribat, hem anat a lligar bicis i hem descobert el poble a peu, ja que és un poble amb el centre peatonal.\nTé llocs molt bonics.\nCom que era diumenge també crec que hi hem trobat més gent, perquè estava tot força ple.\nA la plaça major feien un concurs de cuina familiar ben distret.\nVolíem anar a l'oficina de turisme i demanar informació sobre les illes que tenim davant del poble i que són un parc natural, les illes Brunni. També volíem saber si era possible arribar amb bici fins a Pula.\nPerò en aquest país costa molt trobar oficines de turisme de debò. Veus moltes senyals amb la i de informació, però solen donar informació de productes que ells venen. Costa trobar l'oficina oficial.\nCom que no hem trobat la informació bona, hem anat a veure què oferien des del port. Estava ple d'empreses que et fan la volta a les illes i finalment et descarreguen a una petitona perquè et banyis i hi passis el dia. Com que ens ha agradat la idea, demà serà el plan que tindrem.\nHem acabat de passejar i de retorn al càmping. La posta de sol ens ha acompanyat tot el camí.\nAvui ens hem llevat d'hora per poder anar a visitar les illes Bruni.\nEl vaixell que havíem contractat sortia a les 11h, però calia arribar abans i hi hem anat caminat des del càmping, d'aquesta forma no hem hagut de deixar el cotxe al parquing de pagament.\nNo ens hem atrevit a fer-ho en bicicleta i deixar-les tot el dia aparcades al poble. Millor no temptar la sort.\nPer tant, hem fet un passeig ben agradable per la costa, però amb un sol que picava de valent, tot i ser d'hora.\nHem arribat molt abans de l'hora que ens tocava, però així hem posat crema a tota la tropa.\nAhir quan miràvem opcions, vam veure que hi ha moltes ofertes, i no t'has de quedar amb la primera que t'ofereixen, ja que la diferència de preu hi és. Totes les companyies fan la mateixa opció: volta a totes les illes de Bruni, explicació des de dalt del vaixell i parada ( opcional) a la última illeta on et pots banyar i hi ha un restaurant. Per entrar a la illa de St Jerolim, cal pagar una taxa a l'estat. Són 30 Kn adults i 15 Kn nens (la Jana encara no paga, és a partir de 7).\nAl final ens vam quedar la opció que ens oferia la Petra, una noia de Croàcia,de Pula, que va estar un temps a Lleida i ens va fer l'explicació amb un català una mica rovellat. Estava tant contenta de poder parlar i escoltar català que quasi ens hem fet amics i tot.\nQuan hem arribat ja ens esperava i a l'hora prevista ens ha acompanyat al vaixell. Érem 3 famílies dalt del barco. Quan encara no havíem gairebé sortit del port, el capità ha vist que hi havia algun problema al motor i que no es podia arreglar. Hem pogut veure els motors del vaixell i la regatera del capità.\nEns han tornat a port i la Petra desolada ens oferia la possibilitat de tornar-nos els diners o col.locar-nos en un altre vaixell d'una altra empresa.\nHem optat per marxar igualment, ja que ja ho teníem previst. Però hem acabat sortint una mica més tard.\nCal dir que hi ha una visita que organitza turisme i que seria l'oficial. Aquesta visita para a l'illa gran i hi ha tot un recorregut per dins l'illa caminant. És una visita més cara i que nosaltres hem desestimat perquè ens ha semblat que amb els nens era més adient la volta amb vaixell i bany, que no pas uns visita cultural. Ahir la cua que hi havia per fer la visita "oficial" era llarguíssima, potser val molt la pena.\nLa volta a les illes dura aproximadament 1,5 hores. Mentrestant la Marina, la nova patrona i guia del vaixell, ens anava comentant totes les característiques de les illes. Aquí compartíem vaixell amb 5 joves alemanys que no els interessava gaire el tema, i finalment la Marina ha acabat explicant-nos la història de les illes i de Croàcia i de Iugoslàvia amb italià. He descobert que en Toni parla un italià súper fluid!!! Hem tingut conversa durant tota la ruta.\nAl sortir a mar obert, la barca es movia moltíssim, però ens han dit que això era normal, que no patíssim gens. La Jana no els ha fet cas i estava súper espantada. Els altres s'ho han pres com una atracció de Port aventura i s'ho han passat pipa.\nFinalment hem arribat a l'illa de St Jeronimo. Només aturar la barca, ja hem vist un munt de peixos de colors que nedaven per les aigües cristal.lines. Tot un espectacle.\nCom que hem arribat a 2/4 d'1, la majoria dels turistes dinaven i nosaltres hem aprofitat per banyar-nos gairebé sols a la platja. És una aigua súper transparent i si nedes una mica endins, de cop s'enfonsa i veus tot el fons marí en la seva potència: peixos de tots colors nedan al teu costat. És al.lucinant!!!\nEls atrevits de casa han anat més endins, cap a les roques i jo des de dalt els podia tirar pa (als peixos) llavors pla han quedat ben rodejats de peixos per tots costats!!!\nCap allà les 3h, quan tothom ja havia dinat i anava cap a la platja, nosaltres hem recollit la parada.\nHem dinat al restaurant una hamburguesa i patates. No tenien res més, tot i que hi havia calamars anunciats i més peixos ... Estaven una mica desbordats!!!\nDesprés de dinar, hem caminat una mica per la illa, amb la intenció de fer la volta, però hem vist que no teníem temps i hem retornat a port. La nostra barca ens recollia a 2/4 de 5 i no era qüestió de quedar-se a terra.\nEl camí de tornada fins a Fazana és molt curt, uns 15 minuts. Aquest cop hem tingut conversa per part de la Marina i del seu home, el capità. El vaixell ja anava sol!!!\nCom que a la Jana li han sortit uns vermells a la pell del sol, hem passat a la farmàcia a comprar una crema més bona i algun calmant. Ens han confirmat que era com una al.lèrgia al sol.\nGelat a Fazana, els més barats que hem vist mai: 5 Kunes, uns 70 cèntims d'euro!!!\nI tornada caminant cap al càmping. Com que feia caloreta, els nens han parat i s'han banyat a mig camí.\nI finalment una estona de càmping per reposar de tant sol i tantes emocions!!!\nAvui hem fet un dia intens. Al matí hem anat a visitar un poble interior que es diu Vodnjan. Hem pujat dalt de la torre de l'església. Hem pujat sols, la guia ens ha obert el candau i ens ha dit que quan estiguéssim toquéssim el timbre i ja ens vindrien a obrir. També ens ha advertit del xivarri que fan les campananes quan sonen a les 12h del migdia, teníem uns vint minuts. Dit això, ens ha tancat amb candau dins la torre i ens hi hem quedat ben sols!!!\nLa pujada a la torre ha estat amb 165 esgraons, de fusta, ben bé d'abans. Un cop a dalt, hem fet 4 fotos i hem baixat abans no sonessin les campanes. No fos cas.\nHem trobat l'oficina de turisme i hem demanat informació de la zona.\nTot passejant hem trobat productors d'oli i de vi i hem fet compres per casa.\nHem tornat a dinar al càmping i després de dinar hem anat a visitar Pula. Tenim la capital de la regió a uns 10 Km. La primera intenció era fer-ho amb bici, però els carrils bicis no existeixen. Hi ha rutes de BTT, però no carrils bici que uneixin pobles. Les carreteres urbanes són estretes i sense vorals, per tant, al final ho hem fet tot amb cotxe.\nA Pula hi ha un gran amfiteatre romà, molt ben conservat. Hem fet la visita amb l'audioguia i en Toni que ens traduïa simultàneament la noia del telèfon.\nAbans de sortir del càmping, havíem descarregat un catché per trobar a Pula. Ha sigut molt fàcil, i ens hem trobat en una situació que no ens havia passat mai. Mentre miràvem el catché, ha aparegur una parella buscant-lo. Tot i que hem dissimulat, ens han "pillat" mentre el tornàvem al seu lloc. Sort que ho hem acabat amb un somriure!!!\nPula, és una ciutat amb restes romanes i molt turística, però molt. Està ple de restaurants i botigues a tot arreu. Hem donat un voltet i hem posat rumb cap al càmping.\nAvui tenim un sopar especial. Hem agafat bicis i hem anat fins a Fazana. Havíem descobert una paradeta on fein sardines i les hem anat a tastar. D'entrada els nens rabiaven tots, ells volien fer un frankfurt o un altre menjar que no fos sardines. Hem fet passar tothom pel "tubo" i tothom ha sopat sardines, els nens empanades i nosaltres a la brasa. Tothom n'hauria menjat més!!!\nÉs ben bé que totes les coses s'han de tastar.\nVoltet per Fazana i pedalada nocturna fins el càmping.\nSense fer res d'epectacular, no hem parat en tot el dia. Ara que els nens ja són a dormir, una mica de relax i tranquil.litat ... Al càmping hi ha música en directe, que ens arriba de fons, el Duo Nevera!!! ( deuen fer música fresca)\nAvui segons les nostres prediccions meteorològiques, farà un dia radiant i després s'espatlla. Vam veure que al nord d'Istria hi havia un parc aquàtic: Istralandia.\nPer tant, aprofitant el bon dia hem sortit primer direcció Novigrad, amb la intenció de visitar-la i dinar-hi. Després ens dirigirem al parc aquàtic. Si arribes a partir de les 2h, les entrades són més barates. Tanquen a 2/4 de 7 de la tarda.\nA Novigrad hi feia força vent i els nens tenien ganes d'enllestir ràpid la visita, per poder-se anar a banyar. La ciutat és maca, emmurallada i turística, això últim com totes.\nAl centre de la ciutat hem trobt una wifi municipal gratis, gairebé a cada ciutat hi ha aquest servei. I són bones connexions, n'hauríem d'aprendre una mica nosaltres.\nHem dinat i ens hem dirigit cap al parc. És just al costat de la sortida de l'autopista i es veu tot acabat de fer. La vegetació acabada de plantar i encara sense haver sortit del tot.\nHem comprat entrades: una de familiar: pares i Jana, i dues d'adults: per en Biel i la Júlia.\nNomés entrar ens hem quedat bocabadats de la gentada que hi havia. Per baixar qualsevol tobogan hi havia unes cues enormes. Al final , la piscina d'onades, atapeïda fins el capdamunt, i la zona dels petits, apta pels grans i tot, i amb tobogans que tenien la seva gràcia, han estat els llocs més majoritaris per part nostra.\nNo hem tret tot el rendiment possible al parc, però ens ho hem passat bé fent el que hem fet.\nDe tornada, alguna compra de super i ràpid cap al càmping a reposar, estem fets pols. Aigua i sol és una combinació que cansa molt.\nAquesta nit ens ha passat una tempesta que ens ha deixat tot ben xop. Però quan ens hem llevat, el dia ja tombava i hem acabat tenint un dia preciós com tots els altres, potser amb una mica menys de calor, que s'agraeix.\nEl plànnig d'avui és visitar al matí l'últim dels pobles que teníem a la llista: Rovijn. És un poblet encantador de pescadors, però farcit de turistes. Com que l'entrada al poble estava col.lapsada de cotxes, hem decidit aparcar a les afores i caminar una mica. El poble té racons molt bonics, amb carrers estrets i serpejants. La vista des del port és molt bonica.\nHem anat a dinar al càmping. Pel camí hem parat a una parada de fruita de la carretera. És l'únic lloc on pots comprar fruita bona (i cara). No hi ha fruiteries enlloc, tot es compra al súper i la fruita sempre fa molt mala ganya.\nDesprés de dinar, xino-xano hem anat recollint totes les coses. Finalment hem decidit que sortirem demà de bon matí. Demà les previsions són de ruixats i ja hem fet tot el que volíem fer en aquesta zona. Per tant, anirem enfilant la tornada. Primer farem una parada al llac Garda. Si el temps ens acompanya, potser ens hi quedarem alguna nit i així farem una mica de bici, que no n'hem fet gaire.\nUn cop ha estat tot recollit, hem agafat les bicis i hem tornat a Fazana per últim cop, amb la intenció de trobar un catché amagat al passeig marítim. L'hem trobat i ens hi hem fet una foto!!!\nPer celebrar la nostra sortida avui hem fet pizzes i gelat!!!\nEns hem llevat d'hora per sortir de bon matí. A l'hora d'anar a pagar el càmping, hem tingut un problema amb la factura i no ho hem vist fins que no érem a punt de sortir. Hem anat a la recepció i hem exposat el que ens havia passat amb la factura, i la veritat és que han sigut d'allò més amables i servicials i no han tingut cap problema a revisar tota la caixa seva feta, i tornar-nos els diners que ens faltaven. Quan hem anat a la recepció he pensat que no ens farien cas i ens donarien llargues. El tracte rebut ha estat d'allò més servicial. No crec que si m'hagués trobat amb el mateix a Catalunya, haguessin respost igual.\nPer tant, finalment hem acabat sortint més tard. Hem agafat l'autopista direcció Eslovènia. Abans d'acabar el tram d'autopista, ja hi havia un bon embús. Al final hi havia la policia, com no, i ens ha desviat per una carretera secundària cap a la frontera amb Eslovènia. Segons el mapa l'autopista queda morta a Croàcia, però no ho hem pogut comprovar.\nPer fer 100 Km hi hem estat 3 hores. Tot el tram abans de la frontera l'hem fet parant i engegant. I al final hem entrat a Eslovènia per una carretera súper deixada i local. Quan vam fer la frontera per entrar, vam passar per una súper autopista. Avui ens ha sorprès aquest canvi.\nAl cap de poc, hem enllaçat amb l'autopista italiana, que tampoc era cap meravella. Però almenys hem avançat a bon pas. No hi havia gens de trànsit de camions, si que érem moltes caravanes i autocaravanes. Com que avui és festiu, 15 d'agost, hem deduït que per això no hi havien camions.\nLa intenció és arribar al Garda i si fa bon temps fer un parell de nits, per tal de poder fer bici al voltant del llac. Quan hem arribat a la zona, hem descobert que tot estava ple a vessar de gent. Circular amb la caravana era complicat. Finalment hem trobat el càmping que buscàvem: el Gasparina. Un dels més econòmics que hi ha a la zona. I tot hi això, hem pagat 58 € per dormir. La majoria dels càmpings passen els 80€ per nit.\nEl càmping té una piscina ben maca, però cal anar amb gorro de piscina coberta. Hem convençut els nens que per una estoneta no compraríem gorres. Com que hem ofert un volt amb les bicis pel llac, no hi ha hagut cap problema. El volt ha sigut més a peu que dalt de la bici, ja que el camí estava replè de gent i no es podia arribar a circular. A més tots eren turistes ben mudats i nosaltres equipats de càmping fèiem la nostra fila allà enmig. Per tant, tots hem estat d'acord a dormir i anar tirant cap a casa. Com es nota que fa dies que voltem, ja hi ha ganes d'arribar.\nAl càmping sopar i recollir-ho tot, per si de cas a la nit plou. Segons el meu mòbil, diu que si, tot i que fa una nit clara i estrellada.\nAvui per primer cop en molts dies, dormirem ben tapadets. I mira que n'hem passat de calor aquest any!!!\nEl meu mòbil no s'ha equivocat i de matinada ha començat a ploure. Com que ho teníem tot recollit, hem dormit ben tranquils. Amb tot, ens hem llevat d'hora per sortir de bon matí. Al cap de poc de llevar-nos ha caigut un xàfec que ens ha fet anar a esmorzar al bar.\nDesprés d'esmorzar, enganxar i carretera.\nLa previsió d'avui és anar a dormir a Grenoble. Això son uns 400Km. D'entrada el navegador ens fa tornar per la costa blava, però no tenim ganes de repetir aquesta carretera, que era molt maca, però complicada de fer amb la caravana i la resta de trànsit, especialment els camions. A més a més, els càmpings eren caríssims en aquesta zona, i si dormim a França segur que seran més barats.\nPer tant, enfilem direcció primer Milà, després Torí i havíem de fer el túnel de Frejus. A l'hora de dinar un camioner català ens ha dit que com era que passàvem per allà, que el túnel de Frejus era molt car i que no calia fer-lo. Li hem dit que no volíem anar per la costa i hem fet petar una mica la xerrada.\nUn cop de nou en ruta, ens hem mirat el mapa de França i hem vist que no calia fer ni el túnel ni arribar fins a Grenoble. Que podíem agafar una nacional i ens estalviàvem molts Km. I si, segur que Km ens n'hem estalviat molts, però temps gens ni mica. El camí ha sigut súper lent, però ben bonic de veure. Hem fet el nostre primer port de muntanya i tot. Les baixades del 8% ens han atabalat una mica, però xino xano, hem arribat fins on ens havíem proposat.\nHem trobat lloc al càmping Le Lac, a Curbans. Té piscina, tobogan aquàtic i inflables. O sigui que els nens han estat ben contents.\nLa temperatura ha baixat molt. Ara estem a 10º!!!\nDemà farem la última tirada fins a casa, encara que hi arribem tard.\nEns llevem i ens prenem el nostre temps per recollir totes les coses. Com que ahir a la sortida ens plovia, tot estava força brut i fet de qualsevol manera. Avui posem ordre, endrecem cotxe i ens posem en marxa sobre les 11h del matí.\nL'autopista va força carregada, però anem fent sense problemes. Els que van en sentit contrari, tenen retencions contínuament. Per tant, estem de sort.\nDinem a una àrea francesa que està molt ben preparada. Consultem correus i whatsapps i tornem a pujar al cotxe.\nI sense cap mena d'entrebancs, arribem en terres catalanes i parem d'hora a sopar a Olot. Pels volts de les 11h arribem a casa a dormir. Finalment hem acabat el viatge i les vacances. Ara a descansar i començar a pensar cap on anirem l'any vinent.\nEstem contents del que hem vist i ens han sorprès algunes coses:\n- Els semàfors de peatons duren molt poc temps, uns 8 segons i els de cotxe uns 2 minuts, sense exagerar.\n- Els croats són gent molt tatuada.\n- Tot és més barat que a Catalunya, però s'ha de pagar per tot. En un càmping fins i tot ens han fet pagar per jugar a tennis taula.\n- Tenen un munt de forns de pa a cada poble, i cap peixateria ni fruiteria. Tot es compra als mercats o bé als súpers.\nHem estat 21 dies de vacances.\nEn total hem fet 4732 Km.\nHem dormit a 7 càmpings diferents.\nPublicat per navio a 22:27


À Punt - Desconvocada la vaga a Air Nostrum\nDesconvocada la vaga a Air Nostrum\nNotícies Societat | 16/04/2019 07:00\nAeronau de la companyia Air Nostrum, en una imatge d'arxiu / Europa Press\nLa direcció d'Air Nostrum i el sindicat de pilots han arribat a un acord aquesta mateixa matinada i han desconvocat les jornades de vaga. No obstant això, no hi ha temps per a reprogramar els vols i es mantenen les cancel·lacions previstes per a aquest dimarts.\nMentrestant, la companyia treballa per a restituir la major part dels vols anul·lats per a demà dimecres i assegura que hi haurà absoluta normalitat en els vols programats per a la setmana que ve, en què hi havia prevists tres dies més de vaga.\nPel que fa a les 47 cancel·lacions previstes per a aquest dimarts i que no es poden reprogramar, la direcció d'Air Nostrum recorda a les persones afectades que tenen dret a la devolució de l'import o bé a ser reubicats en altres vols que operen fins al deu de maig. A més, al llarg d'aquest dimarts, la companyia informarà dels vols que es poden recuperar per a aquest dimecres.\nEls pilots denunciaven el desviament de la producció que, segons asseguren, realitza l'empresa cap a altres aerolínies dels mateixos propietaris d'Air Nostrum.


“Domesticant l’atzar”, xerrada de tres matemàtics a l’INS Garrotxa | Faber Residency\nAquest matí, els matemàtics Marc Masdeu, Vincent Delecroix i Jean-Philippe Labbé han fet dues xerrades a l’INS Garrotxa. La primera als estudiants de tercer d’ESO (60 alumnes) i la segona a un altre grup de tercer d’ESO i de Batxillerat (83 alumnes).\nSota el títol “Domesticant l’atzar”, els matemàtics, residents a Faber des de dilluns 27 de febrer, han parlat del que vol dir que una sequència de nombres sigui aleatòria, i com de difícil és per als humans de simular el comportament d’alguna cosa tan senzilla com jugar a cara o creu amb una moneda. També han intentat fer veure com podem estudiar fenòmens com ara els passejos\naleatoris (“random walks”) i descobrir l’ordre que s’amaga dins l’aparent aleatorietat.\nDes de Faber volem agrair a totes les persones que han fet possible aquesta xerrada: a Marc Masdeu, Vincent Delecroix i J-Philippe Labbé, per la seva flexibilitat i disponibilitat, i a Jordi Antiga (director de l’INS Garrotxa) i Assumpta Roig (professora a l’INS Garrotxa), per totes les facilitats que ens posat en l’organització d’aquesta activitat.


publicat el 12/7/2016\nCom a novetat portem per primera vegada el Documental del Mes fóra del Casal d'Amposta, i per tant es projectarà de manera gratuïta al Poble Nou del Delta el proper divendres 22 de juliol a les 22.00 h a la Plaça de la Font. Allà projectarem Tea Time (La Once), la pel·lícula de la directora xilena Maite Alberdi, ovacionada per la crítica, nominada als passats Premis Goya com a Millor Pel·lícula Iberoamericana i guanyadora del premi a Millor Pel·lícula al Festival DocsBarcelona 2014.\nSi voleu declaracions d'algú de l'Associació Sociocultural Tarambana sobre aquesta projecció podeu contactar amb Santi Valldepérez.\nCinc dones es reuneixen per prendre el te, religiosament, un cop al mes des de fa seixanta anys. La Teresa, l’Alicia, l’Angelica, la Ximena i la Gema es coneixen des de que anaven a un col·legi catòlic de Santiago de Xile i han mantingut la seva amistat fins a dia d’avui. En aquestes reunions mensuals riuen, xerren, organitzen excursions i discuteixen totes juntes sobre com ha arribat a canviar la societat xilena amb reflexions hilarants que van del sarcasme a la tendresa.\nPerò sobretot parlen de la seva vida, els seus amors i les histories que tenen en comú, tot menjant-se deliciosos dolços i prenent el te. Encara que es coneguin des de fa tant de temps, totes elles tenen personalitats i biografies ben diferents, però s’estimen, es comprenen i es perdonen tots els retrets. Les seves quedades sistemàtiques ens permeten entrar en un espai d’intimitat femenina a partir de la qual s’interpreta la vida sota el prisma d’una formació conservadora que intenta entendre la manera de viure actual.\nXile és un país que ha canviat molt els últims 60 anys: les protagonistes han vist com Salvador Allende era elegit president i Augusto Pinochet instaurava una llarga i brutal dictadura militar que duraria gairebé 30 anys. Encara que sembla que les seves vides no han canviat gaire, ara s’han d’enfrontar a un període de transformacions evidents. L’enyorança pels seus éssers estimats i la melancolia pels seus dies passats es barreja amb els seus pensaments i inquietuds quan miren al futur.\nTea Time (La Once) fa referència a una expressió xilena que, segons paraules de la directora Maite Alberdi, significa “quedar per berenar” (“tomar once” en xilè). Ella és la néta d’una de les protagonistes i assitia a aquestes reunions des de feia temps. Durant cinc anys va estar gravant aquest grup de senyores vitals i inquietes amb una acurada i colorista posada en escena i amb molt sentit de l’humor. Un retrat delicat, irònic i estèticament deliciós que la directora filma com un tendre i nostàlgic homenatge a un ritual propi d’un temps passat que es perdrà i desapareixerà amb les seves protagonistes.\nTea Time (La Once) és una divertida reflexió sobre la joventut, el pas del temps i l’amistat\ndes del punt de vista d’un grup d’amigues octogenàries, algunes casades, d’altres solteres o vídues, que mantenen vius els seus records i les ganes de gaudir del temps que els queda. Passen els anys i cada mes la tetera es torna a omplir d’aigua calenta, i així seguirà sent mentre les seves protagonistes romanguin vives.


El president del Tribunal Suprem i del Consell General del Poder Judicial, Carlos Lesmes, ha instat el Govern central i el Parlament a emprendre una reforma de la legislació hipotecària per "aclarir" qui ha de pagar l'impost sobre aquest tipus de préstecs, ja que en la seva opinió, "es produeixen problemes d'interpretació quan les lleis no són clares".\nTorra carrega contra el Poder Judicial i demana la dimissió de Lesmes\nEn declaracions als mitjans, Lesmes ha defensat en qualsevol cas la decisió adoptada pel Ple del Tribunal Suprem, on 28 magistrats es van decantar aquest dilluns per 15 vots enfront de 13, per fer recaure el pagament d'aquest impost sobre els ciutadans. "La postura de tots ells és plenament legítima", ha postil·lat.\n"Crec que ara mateix, les Corts Generals tenen una magnífica oportunitat perquè hi ha projectes de llei en tràmit, per aclarir de forma definitiva qui ha de ser el subjecte passiu en els contractes de préstecs amb garantia hipotecària", ha assenyalat.\nASSESSORS FISCALS DIUEN QUE EL SUPREM ESTÀ DESPRESTIGIAT\nL'Associació Espanyola d'Assessors Fiscals (Aedaf) considera que el Tribunal Suprem ha quedat "totalment desprestigiat" pels canvis de jurisprudència en les sentències relatives a l'impost d'Actes Jurídics Documentats (AJD) i considera que el creditor hipotecari és el que ha de fer-se càrrec del gravamen.\n"Els assessors fiscals estem sorpresos pel canvi de jurisprudència, indignats per la forma en què s'ha dut a terme i preocupats pel futur", ha assenyalat el president d'Aedaf, José Ignacio Alemany, després de la sentència del Tribunal Suprem sobre els Actes Jurídics Documentats (AJD).\nAl seu parer, les sentències de 16 d'octubre són correctes des del punt de vista tècnic i "fan justícia", per la qual cosa, a l'espera de veure el text de les sentències que es van dictar ahir, considera que la interpretació correcta de la llei és que el subjecte passiu (el que ha de pagar l'impost) és el creditor hipotecari.


CCOO de Catalunya consulta a la seva afiliació sobre les prioritats en la negociació col·lectiva\nResultats de l'enquesta enviada al desembre\nCCOO de Catalunya ha enviat una enquesta a la seva afiliació amb l’objectiu de construir col·lectivament les propostes del sindicat per la negociació d’acords amb les patronals. Els resultats de l’enquesta han de servir d’orientació general en les negociacions dels convenis col·lectius i en l’Acord interprofessional de Catalunya (AIC), així com influenciar en les negociacions en l’àmbit estatal del Acuerdo de Empleo y Negociación Colectiva (AENC). Aquesta enquesta es va enviar durant el mes de desembre i ja tenim resultats.\nL’afiliació de CCOO situa com a prioritats els salaris i la defensa del treball estable i contra la temporalitat injustificada, i l’ús fraudulent de la contractació a temps parcial.\nHi ha un ampli consens, el 90%, a favor de la lluita per increments salarials per sobre de l’IPC, en funció de la productivitat dels sectors i per recuperar el poder adquisitiu perdut en els anys de crisi. I també amb la defensa d’una clàusula de revisió salarial que s’activi en cas que l'evolució de l'IPC i de la productivitat superin les previsions a l’inici del pacte salarial.\nEls objectius en la negociació col·lectiva per al proper període estan validats pel compromís de més del 91% de les respostes, que manifesten la seva defensa a totes les taules negociadores i, si cal, es mobilitzarien per aconseguir la recuperació salarial i la millora de les condicions laborals.\nAltres millores de les condicions laborals que se situen amb força a l’enquesta són:\n-La regulació del temps de treball per a una vida més plena, compatible amb la vida familiar i la vida social i la lluita per la igualtat de gènere amb mesures i plans d’igualtat de qualitat i per erradicar la bretxa salarial.\n-La regulació de les subcontractes i les empreses multiserveis i la protecció de la salut i la vida de les persones treballadores.\n-El control de la jornada diària, i els problemes relacionats amb la flexibilitat, l’excés de jornada i el dret a la desconnexió amb l’ús de noves tecnologies i el teletreball.\n-La sostenibilitat ambiental i la mobilitat, així com la formació professional.\nTrobareu tota la informació detallada de l’enquesta en aquest link.


Un director, més enllà de la crisi | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nUn director, més enllà de la crisi\n'Desitjos i necessitats' és l'última mostra de Marí i la desena presentació de la col·lecció en els seus set anys de mandat\n16 JUN 2015 - 22:13\tCEST\nDesitjos i necessitats és l'última mostra que Bartomeu Marí inaugura com a director del Macba i la desena presentació de la col·lecció que ha fet en els set anys del seu mandat. Encara que ara el que més es recorda són les desafortunades decisions que el van obligar a dimitir, la veritat és que va bregar amb la pitjor crisi de la història recent. Malgrat això, va organitzar mostres destacades i va reforçar l'element patrimonial: de les 5.809 obres del fons 3.203 es van incorporar sota la seva direcció.\nUn dels seus punts forts van ser els viatges i les relacions internacionals, que li van permetre potenciar la política de préstecs i coproduccions i el van portar a la presidència del CIMAM, el poderós comitè dels museus d'art contemporani. També va reforçar el Centre de Documentació, inaugurat el 2007, convertint-lo en un pioner en el tractament d'arxius d'artista, com proven el cobejat dipòsit d'Art & Language i els de Xavier Miserachs, Joan Brossa i la crítica Maria Lluïsa Borràs. “Ja tenim acords amb Mestre Quadreny i Joan Rabascall per cuidar de les seves obres”, va assegurar Marí en el seu discurs de comiat, en el qual va destacar l'increment de l'activitat educativa i va lamentar no haver pogut produir més historiografia i usar més nous espais com la Capella.\nLa polèmica sobre una obra que representava suposadament el rei Joan Carles i la suspensió inicial de la mostra La bèstia i el sobirà, que finalment es va obrir, van ser els últims actes d'un director que va anar perdent lideratge. La situació es va precipitar amb el fitxatge de dos pensadors externs, Valentín Roma i Beatriz Preciado (que va cessar abans de la seva dimissió per falta de lleialtat), per refundar conceptualment un museu que se li havia escapat de les mans.\nDe la seva època queda la temptativa de crear un museu laboratori, belles exposicions, com la de Lawrence Weiner, Cildo Meireles i Carol Rama i adquisicions tan importants de Hamilton, Baldessari, Muntadas i Joan Jonas. A més, va obrir la col·lecció a les noves generacions, amb artistes com Francesc Ruiz, Daniela Ortiz, Mireia Sallarés i Iñaki Bonillas i va intentar saldar el deute del Macba amb l'art català amb mostres d'Aballí, Rabascall, Eulàlia Grau i Francesc Torres.


Aiguafreda – Matagalls 11/05/14 – Reflexions d'un Runner\nAiguafreda – Matagalls 11/05/14\nMiquel Martinez 11 Maig 2014 Entrenaments\nDesprés d’aconseguir reunir-nos tots que avui ha sigut una mica caos, arribem al punt de sortida, que no era ben be Aiguafreda sinó Sant Miquel de Canyelles, i a les 7:30 ens posem en marxa cap a la nostre meta d’avui que es el Matagalls.\nNo recordava que el recorregut fos amb tanta pista, però de vegades també es bo fer-nen per acostumar al cos a patir una mica. Primers km per una pista força fàcil per anar agafant ritme fins arribar al Pi de Ferreres, on trenquem a la dreta per començar l’ascens de veritat.\nAnem fent ziga zaga pel mig del bosc per un camí tot i que empinat no gaire tècnic, el que ens dona bastanta facilitat fins arribar a El Burguès, on ens endinsem per un corriol (el mateix que l’ultima vegada) i sort al meus companys que m’avisen del desviament que sinó no se on seríem ara!! 😉\nI en 1h 20m ens plantem al Pla de la Calma, portem uns 8km i hem pujat uns 800m, no gaire difícil fins ara!! Seguim pel camí que ens porta a Collfornic on fem la primera parada per reposar un mica de forces.\n5m de parada i a fer el tram mes dur, pujar els 530m de desnivell fins al Matagalls en poc mes de 2,5km, pel camí anem debatent quan trigarem, i al final em surto amb la meva, 50m si arriben!!! Eh Cesar!! jajaja\nAra si, portem 2h 30m i necessitem aliment pel cos, mengem una mica, les fotos de rigor i altre cop cap a Collfornic, aquesta vegada per una variant que ens ha ensenyat el Pep i que la veritat a sigut molt bonica, doncs t’estalvies alguns dels pitjors empedrats que hi ha per baixar del Matagalls.\nUna vegada a Collfornic de nou tornem per un nou recorregut, el que ens porta pel Collet de Cerdanya fins a Serradussà, aquesta vegada no trobem molt bestiar, però si al pagès que ens crida l’atenció i amb raó l’home, estem a una fina privada i ell ens deixa passar, l’únic que ens demana que al passar pel costat del bestiar ho fem caminant per no espantar-les, cosa que fem a partir d’aquell moment, i ens indica que el recorregut que volem fer es molt tancat que potser no el trobem … aquest home no ens coneix!!!\nPassat Serradussà i no sense dificultat trobem el corriol que ens ha de portar de nou a la pista que baixa del Brull, 2km per dintre d’un bosc per un corriol preciós, amb el terra ple de fulles i queeee … toma caiguda del tete!!! … si es que no es pot anar fent 2 coses la mateix cop, mirar el GPS i correr coooonye!!! jajaja\nFinalment arribem al rierol el que aprofitem per refrescar-nos una mica, i que bona que es l’aigua!! Ultima pujadeta amb un petit esforç i ja estem a la pista, ara nomes ens quede fer els últims 7km per una pista de tornada al cotxe. Al final 4h 30m per fer 29km amb uns 1.600m de desnivell.\nTot i que poquetes aquí teniu unes fotos i el track de l’any passat que el recorregut es el mateix!!! 😉


L´actuació, que tindrà un cost d´uns 180.000 euros, ha de reduir l´impacte paisatgístic i l´afectació del cablejat a les aus\nddg 30.01.2017 | 07:21\nTram de la línia elèctrica que es traurà de la Pletera.\nEl projecte Life Pletera que es desenvolupa a l´Estartit desplaçarà la línia elèctrica de mitja tensió de l´antiga urbanització fora de l´àmbit de la maresma recuperada i la substituirà per una de nova, soterrada en tot el seu traçat, que vorejarà el límit de la Xarxa Natura 2000. L´objectiu és reduir-ne l´impacte paisatgístic i l´afectació negativa que pot tenir sobre les aus. Es tracta d´una actuació que no estava prevista ni pressupostada en el projecte inicial, però que es podrà tirar endavant gràcies als estalvis que s´han generat durant la fase de desurbanització i creació de les noves llacunes.\nLa regidora de Medi Ambient de l´Ajuntament de Torroella de Montgrí, Sandra Bartomeus, ha precisat que «inicialment es preveia una petita adaptació dels serveis elèctrics de l´antiga urbanització, però amb aquesta nova actuació projectada, de més abast, es podrà retirar totalment la línia de l´àmbit del Life Pletera. A banda de disminuir l´impacte visual en un entorn d´elevat valor natural i paisatgístic, s´evitarà que les aus puguin patir accidents, un aspecte molt important a tenir en compte ja que la recuperació de les maresmes portarà associat, com ja s´ha constatat, un increment d´aus a la zona».\nEl pressupost previst per a aquests treballs de desurbanització i creació de llacunes del Life Pletera era d´1,3 milions d´euros, però finalment ha estat sensiblement inferior per dos motius. Per una banda, s´han obtingut estalvis en la gestió dels residus i les terres. A més, el nombre d´hores destinat als treballs de desurbanització i creació de llacunes també ha estat inferior gràcies a les bones condicions meteorològiques (poca precipitació) de l´any passat, fet que va permetre treballar pràcticament sense interrupcions en un entorn molt sensible a les pluges. Aquestes dues circumstàncies han permès generar al voltant de 180.000 euros d´estalvi, que es destinaran a finançar el desmantellament, desplaçament i soterrament de la línia de mitja tensió que connecta les subestacions de Palafrugell i Bellcaire.\nPer poder destinar l´estalvi a aquesta nova actuació, els responsables del Life Pletera han hagut de demanar autorització a la Comissió Europea, ja que aporta el 75% del finançament del Life Pletera i ha d´aprovar qualsevol canvi de destinació dels fons. L´informe de la Comissió Europea ha estat positiu i en aquests moments la companyia Endesa ja està elaborant el projecte tècnic de desmantellament de l´actual instal·lació elèctrica i soterrament de la nova. Es preveu iniciar els treballs abans de Setmana Santa, per tenir-los enllestits abans de l´estiu. Els executarà l´empresa pública Tragsa, que és sòcia del projecte i ha estat l´encarregada de la fase de desurbanització i creació de noves llacunes.\nLa línia de la Pletera té un traçat d´1,5 quilòmetres i connecta les cases de la urbanització amb alguns masos més a l´interior i amb la zona del marge dret de la Gola del riu Ter. Discorre soterrada per la part on hi ha asfaltat el carrer i a l´altura del camí Fondo continua en format aeri fins a creuar el riu Ter. La proposta passa per la retirada de tota la línia dins l´àmbit de la Pletera, tant la soterrada com l´aèria, de manera que el traçat es farà de forma subterrània resseguint tot el perímetre de la Xarxa Natura 2000, que coincideix amb els camins de la Caminassa i el camí de la Gola. Es preveu que la nova instal·lació tingui un traçat aproximat de 2,4 quilòmetres.\nEl projecte Life Pletera de l'Estartit millora l'hàbitat d'una au amenaçada\nLa desurbanització i restauració de la Pletera ja està al 70%


Baumeisterhaus Apartment Bad Hersfeld Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKlausstrasse 34, Bad Hersfeld, Bad Hersfeld, Alemanya, 36251 - Veure al mapa\nMés informació sobre Baumeisterhaus Apartment\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Bad Hersfeld, no busqui més enllà de Baumeisterhaus Apartment. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nBaumeisterhaus Apartment ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana, nevera, articles de tocador a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Baumeisterhaus Apartment és una elecció inteligents per a viatgers a Bad Hersfeld, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (36) Parelles (24) Viatgers en solitari (7) Famílies amb infants petits (1) Grups (4)


Reaccions de Gelibre després de l’incendi – Ràdio Pego\nReaccions de Gelibre després de l’incendi\nEl col·lectiu conservacionista denúncia que a l’Atzúvia «es construïx sobre unes normes de 1981 que el mateix alcalde va elaborar» i que «es pot edificar en qualsevol lloc». Des de Gelibre lamenten que, per exemple, en la zona muntanyosa d’alt valor ecològic de l’Ombria estiga protegida en el terme municipal de la Vall de la Gallinera i no a l’Atzúvia,\nEl darrer incendi a l’Atzúvia ha provocat un nou enfrontament entre el grup ecologista Gelibre i l’ajuntament per questions urbanístiques. De Fet, Gelibre critica que «L’equip de govern del PP ha donat el vist i plau perquè en aquella zona, que en altres poblacions s’ha protegit, s’ha realitzat la Declaració d’Interés Comunitari(DES) perquè una empresa estrangera puga construir 24 apartaments i un hotel».\nUna situació que també s’ha repetit junt amb el castell de Forna, on tampoc es pot urbanitzar i els responsables polítics del PP «han autoritzat el DES perquè es puga construir un càmping per a una empresa d’un regidor del Partit Popular». Amb estes xifres en la mà Gelibre ha demanat en nombroses ocasions la paralització de les 2.000 vivendes dels 3 PAI d’aprovació imminent; «perquè és una gran barbaritat social, cultural, ecològica i a llarg termini econòmica». Per això demanden la redacció d’un nou Pla General d’Ordenació Urbana «encara que per a llavors els despropòsits actuals siguen del tot irreversibles i el patrimoni cultural i arqueològic estiga destrossat».\n← Veïns de les Deveses recolzen que siga del Verger\nPersecució pels terrats de Dénia →


COSA by Petiso - 5-1-2018\nProgramació del dia 5-1-2018\nNomés a partir de la data 5-1-2018\n15:40 Cuines - Moreneta de gerds\nUn perfecte pastís d'aniversari, cremós i rematat amb fruita vermella, els gerds. Fem una moreneta de gerds.Dificultat: BAIXA, Temps d'elaboració: 1 HORA, Producte principal: GERDS, Temporada: DE MAIG A AGOST.\nEn Miquel està entre trist i decebut per la marxa de la Noe. L'Helena porta els nens amb els avis i la conviden a quedar-se. Al final hi són tots. A can Quílez, la Sílvia, atabalada pels retrets de l'Anna i en Jordi, rep una trucada que li canvia l'humor. El poca-solta d'en Quim dina primer amb la Marta i la Pilar, i surt corrents a trobar-se amb l'Eva i la Júlia, que l'han convidat a una bogeria que acaba en ensurt per a ell. I a casa els Vilella, tot va com una seda fins que en Manel deixa anar el secret que l'està consumint.\n16:29 Res és impossible - ESPECIAL\n17:25 Pel·lícula - Dos ximples molt ximples\nDOS XIMPLES MOLT XIMPLES (Dumb and dumber)La vida d'en Lloyd i en Harry, dos amics de poques llums, és un veritable desastre. En Lloyd treballa com a xofer d'una limusina i en Harry es dedica a rentar i transportar gossos. Un dia en Lloyd du a la limusina una noia anomenada Mary Swanson. La Mary va cap a l'aeroport per viatjar a Aspen, on viu la seva família. Però quan arriben a l'aeroport en Lloyd s'adona que la noia s'ha deixat un maletí ple de diners. En Lloyd l'agafa i, a partir d'aquí, ell i en Harry es veuran implicats en un seguit de problemes amb uns delinqüents que volen els diners. Els dos amics emprendran un viatge per tot el país fugint dels lladres i mirant de localitzar la Mary per tornar-li el maletí.Direcció: Peter Farrelly i Bobby FarrellyGuió: Peter Farrelly, Bobby Farrelly i Bennett YellinMúsica: Todd RundgrenFotografia: Mark IrwinINtèrprets: Jim Carrey, Jeff Daniels, Lauren Holly, Mike Starr, Charles Rocket, Victoria Rowell, Joe Baker, Hank Brandt, Teri Garr, Brady Bluhm, Cam Neely, Felton Perry, Brad Lockerman, Rob Moran, Zen Gesner, Connie Sawyer, Lin Shaye, Clint AllenDurada: 101 minutsIdioma versió original: anglèsProductora: New Line Cinema, 1994 (Estats Units)\n19:09 Mr. Bean - Juga a golf, Mr. Bean\n19:23 Mr. Bean - La maledicció de Mr. Bean\nLa maledicció de Mr. Bean\nMr. Bean és a la part més profunda d'una piscina. Primer, cau del trampolí i, més tard, perd el banyador. Després d'esquivar una inoportuna barrera del pàrquing amb els seus peculiars mètodes, decideix fer un pícnic al parc i inventa una enginyosa manera de menjar 'a la fresca'. Finalment, en una sessió de cinema, Mr. Bean mostra com les crispetes poden arruïnar una amistat.\n19:30 Cavalcada de Reis\n22:33 La gran pel·lícula - La veritat\nLA VERITAT (Truth)Basada en fets reals, la pel·lícula se situa l'any 2004, durant les eleccions als Estats Units. El país està immers en la guerra contra Iraq i Afganistan i tot sembla indicar que George W. Bush tornarà a ser el president. La productora d'informatius Mary Mapes i el seu soci, el presentador Dan Rather, descobreixen una història que podria canviar el curs de les eleccions: Bush havia utilitzat tot tipus d'influències per evitar anar a la guerra del Vietnam. L'emissió d'un programa especial on es destapa aquest fet desferma una tempesta que farà que Mapes i Rather hagin de lluitar per demostrar-ne la veracitat.Direcció i guió: James Vanderbilt, basat en les memòries de Mary MapesIntèrprets: Cate Blanchett, Robert Redford, Topher Grace, Elisabeth Moss, Dennis Quaid, Bruce Greenwood, Stacy Keach, John Benjamin Hickey, Martin Sacks, Nicholas Hope, Aaron Glenane, Steve Bastoni, Lewis Fitz-Gerald, Christopher Stollery, Elizabeth Saunders, Andrew FritzDurada: 90 minutsMúsica: Brian TylerFotografia: Mandy WalkerIdioma versió original: anglèsProducció: Sony Pictures, RatPac Entertainment, Echo Lake Entertainment i Mythology Entertainment, 2015 (Estats Units)\n00:31 Pel·lícula - 10.000 Km\n10.000 KmProducció: Lastor Media i La Panda, 2014Direcció: Carlos Marques-MarcetGuió: Carlos Marques-Marcet i Clara RoquetDirector de fotografia: Dagmar Weaver-MadsenIntèrprets: Natalia Tena (Alex) i David Verdaguer (Sergi)L'Alexandra i en Sergi són una parella de Barcelona que vol tenir un fill, quan a l'Alex li arriba una oferta professional que no pot rebutjar, per anar a treballar un any a Los Angeles. Tot confiant en la fortalesa de la seva relació, decideixen posposar els seus plans i afrontar el repte dels 10.000 km de distància que els separaran a partir d'ara.\n02:08 Ritmes a l'estudi - ZAYAS\n03:08 Jazz a l'estudi - Xavi Maureta\n04:07 Blues a l'estudi - DAVID PHILIPS\n05:07 Jazz a l'estudi\n21:59 Res és impossible - Berlin\nL'il·lusionista Antonio Díaz viatja Berlin per conèixer la història de Klein, un funàmbul que l'any 1963 va travessar el mur de Berlín per retrobar-se amb la seva dona. Va passar d'un costat a l'altre del mur esquivant els guàrdies de manera sorprenent, aprofitant que era de nit i amb l'ajuda d'un cable d'electricitat i del seu fill. En el viatge a la capital alemanya, Antonio Díaz farà màgia en els llocs més emblemàtics de la ciutat, realitzarà trucs que deixaran bocabadats els Beach Boys i, com a cloenda del programa, una acció increïble al mur de Berlín inspirada en la historia del funàmbul Klein.\n22:28 Res és impossible - Londres\n22:52 Concert La magia de Broadway per Nadal - + info\n00:33 L'hort al plat - Primavera\nAl jardí botànic reial de Kew, el més famós de la Gran Bretanya, el cuiner Raymond Blanc hi ha fet un hort. Dels productes que en vagi traient, en farà una sèrie de plats per demostrar-ne les possibilitats. El primer episodi de la sèrie està dedicat a la primavera i ens cuinarà una gelea de ruibarbre amb crema, uns espàrrecs a la planxa amb remenat de verdures, una truita d'espinacs i xoriço i un risotto de pèsols.\n01:32 La cuina de Rachel Khoo: Melbourne - + info\n01:57 Els camins més perillosos per anar a l'escola - Nicaragua\n02:40 Les costes franceses des de l'aire - Rochefort\n02:49 Ritmes a l'estudi - SANTOS\n03:49 Jazz a l'estudi - Gabriel Amargant\n04:48 Blues a l'estudi - CECE GIANNOTTI\n06:01 La vaca Connie - La Connie i la llauna\n06:07 La vaca Connie - La Connie i les fruites\n06:21 La vaca Connie - La cabanya secreta\n06:27 La vaca Connie - En Burt vol jugar\n06:34 La vaca Connie - Buscant mel per a la mama\n06:45 LazyTown - Vilamandra - El dia de l'amic secret\nEl dia de l'amic secret\nLa Stephanie s'inventa el joc de l'amic secret: cadascú ha de fer un regal, que pot ser un objecte, un poema o una cançó, a l'amic secret que li toqui. Per un malentès, la Nyiqui es pensa que la Stephanie no l'aprecia com a amiga i se'n va de Vilamandra. Mentrestant, l'Sportacus se'n va a una glacera que hi ha molt lluny a omplir el dipòsit de la nau amb aigua molt pura.\n07:13 Loopdidoo - L'aviador\nEn Loopdidoo i en Bagú han fet servir un paper molt important d'en Basili per fer un avió, però el pitjor de tot és que s'ha quedat enganxat dalt d'un arbre! Sort que en Loopdidoo sempre té idees genials i ha pensat que farà un avió de paper gegant per pujar-hi ell i rescatar l'altre avionet. Se'n sortirà?! I el paper tan important d'en Basili, què deu ser?!\n07:19 Loopdidoo - Cucut!\nDesprés de passar-se hores fent un trencaclosques a les golfes, els nostres amics s'han adonat que n'han perdut una peça. Tot buscant per les golfes, en Loopdidoo s'ha trobat un rellotge de cucut molt antic. La Petúnia li ha dit que anés amb molt de compte de no trencar-lo... Però ho ha fet massa tard. Un mussol s'ha endut el cucut! Ara no tenen ni peça, ni cucut...\n07:26 Loopdidoo - Una equivocació molt cara\nUna equivocació molt cara\n07:32 Loopdidoo - Fred de peus\nEn Loopdidoo es queixa de l'estatueta que la mare va comprar a la fira, l'Hèrcules, que segons ell ocupa tot el jardí. A més, la Petúnia està tot el dia que si l'Hèrcules aquí, que si l'Hèrcules allà, se l'emporta amb la bicicleta... Ah! I el pitjor de tot! Fa dies que no pot ni aclucar l'ull, perquè brilla a la foscor tota la nit. I... pot ser que tingui vida pròpia?!\n07:41 Raa Raa, el lleó escandalós - En Raa Raa i la tirolina\nEn Raa Raa i la tirolina\nL'Uh Uh munta una tirolina i els animals de la selva hi baixen i s'ho passen molt bé. Tots menys la Zebi, que té por i no s'hi atreveix. Quan els altres la volen animar a baixar-hi, veuen que com més soroll fan, més por té la Zebi. A veure si en Ra Ra hi troba una solució.\n07:51 Raa Raa, el lleó escandalós - En Raa Raa i el grup musical Xivarri\nEn Raa Raa i el grup musical Xivarri\nEn Croc Croc vol muntar un grup de música amb una pedra timbal, però se li trenca la baqueta i no pot tocar. Tots els altres animals s'afegeixen al grup, però en Croc Croc no hi podrà participar fins que en Raa Raa no hi trobi una solució.\n07:59 Raa Raa, el lleó escandalós - En Raa Raa i la joguina d'en Croc Croc\nEn Raa Raa i la joguina d'en Croc Croc\nEn Croc Croc ha perdut en Dentetes, un cocodrilet de peluix. Com que va amb corda, fa un soroll que ajuda en Raa Raa a trobar-lo. Però, botant als timbals elàstics, en Raa Raa perd la joguina i per tornar-la a trobar necessitarà l'ajuda de tots els amics.\n08:08 Pat, el carter: Servei d'entregues especial - Pat, el carter i una persona molt important\nPat, el carter i una persona molt important\nEl municipal Arthur Selby està molt emocionat perquè li han d'entregar la medalla al millor policia municipal, i s'ha posat el seu millor uniforme per a l'ocasió. El Pat ha d'anar a buscar una entrega molt especial: la duquessa de Pencaster, que és l'encarregada d'entregar la medalla a l'Arthur. Pel camí, tant la duquessa com l'Arthur es van aturant a ajudar la gent i tots dos arriben a la cerimònia ben bruts, però amb la satisfacció d'haver ajudat els altres.\n08:23 Pat, el carter: Servei d'entregues especial - La representació nadalenca\nLa representació nadalenca\nS'acosta la nit de Nadal, i a l'escola de Greendale la Lauren i els nens preparen una funció de teatre especial, amb la participació del Ted i l'Arthur, que fan de cavall. Però el cavall de debò del poble, el Pumpkin, queda atrapat per la neu mentre passeja amb la Lucy, i la disfressa de cavall de l'obra resultarà molt útil per rescatar-lo.\n08:36 El Mic i els seus amics - + info\n09:02 Dora, l'exploradora - Jo vull un gelat!\nJo vull un gelat!\nLa Dora i el Botes tenen ganes de menjar un gelat. Justament quan n'estan parlant, passa una furgoneta que en ven, però no la poden atrapar i se'ls escapa. El seu amic Benny sí que s'ha pogut comprar un gelat i els explica que la furgoneta anava cap a Cucurútxia. La Dora i el Botes decideixen anar-hi també per poder-se comprar un gelat, però el camí no és gens fàcil i hauran de demanar ajuda.\n09:31 El secret de Kells - El secret de Kells\n10:46 Tom i Jerry - Ratolí teledirigit\n10:52 Tom i Jerry - L'ànec trist\n10:58 Tom i Jerry - El gat espantat\n11:06 Tom i Jerry - El ratolí abandonat\n11:13 Tom i Jerry - Tom el forçut\n11:19 Tom i Jerry - Dins la gossera\n11:30 Kung Fu Panda: Llegendes increïbles - La llegenda del Qilin\nLa llegenda del Qilin\nEls clients del restaurant del senyor Ping se'n burlen d'ell perquè diu que existeix el Qilin, un ésser mitològic que tothom considera pura llegenda. Per demostrar que no està boig i que té raó, el senyor Ping decideix sortir a buscar el Qilin acompanyat del seu fill, el Guerrer del Drac.\n11:51 Kung Fu Panda: Llegendes increïbles - Enemics de l'ànima\n12:16 Els pingüins de Madagascar - Pallassades sobre gel / Duel al carrer 18\n12:38 Els pingüins de Madagascar - La lliçó dels plàtans / La PELL\n13:05 Doraemon - La batalla domèstica entre el pare i la mare / El joc de quiromància, que l'encerta sempre?\n13:28 Doraemon - El pebre explosiu! / La celebració dels cirerers en flor sigui com sigui\n13:56 Shin Chan - Ei, que el Nevat s'ho passa fatal! / Ei, que soc un gos! / Ei, que el pare fa règim!\nEi, que el Nevat s'ho passa fatal! / Ei, que soc un gos! / Ei, que el pare fa règim!\nEl pobre Nevat es queda amb el nas tapat i trobant-se malament després que li hagi caigut a sobre un mitjó superpudent d'en Hiroshi. En Shin Chan i la Misae no saben què li passa. En Shin Chan pensa que els gossos viuen molt bé i es fa passar per gos, a casa seva. En Hiroshi veu que fa panxa i comença a fer règim i exercici, però s'ho passa molt malament.\n14:21 Shin Chan - Ei, que el pare explica una història de terror / Ei, que veiem la terrible història de la nina maleïda / Ei, q\nEi, que el pare explica una història de terror / Ei, que veiem la terrible història de la nina maleïda / Ei, q\nEi, que el pare explica una història de terror / Ei, que veiem la terrible història de la nina maleïda / Ei, que anem al túnel del terror amb la Nanako\n14:48 Pirata i Capitano - El vaixell enfonsat\n14:58 Pirata i Capitano - El tresor del Calamar Coix\n15:09 Pirata i Capitano - L'illa sense nom\n15:20 Pirata i Capitano - La perla\n15:36 Els fills de la pluja - Els fills de la pluja\nELS FILLS DE LA PLUJA (Les enfants de la pluie)Idioma versió original: francèsProducció: Belokan Productions, MK2 SA i France 2 Cienam en coproducció amb Hahn Shin Corporation amb la col·laboració del Centre Nacional de la Cinematografia (CNC) i la participació de Canal+ (Espanya, França i Corea del Sud), 2003Direcció: Philippe Leclerc / Durada: 82 minutsGuió: Philippe Caza i Laurent Turner, basat en la novel·la de Serge Brussolo "À l'image du dragon"Dibuixos: Philippe CazaMúsica: Didier LockwoodEra un món en què dos pobles eren enemics: els Pyross i els Hydross. Per als Pyross, que adoraven el sol i en depenien, l'aigua significava mort i desolació: els cremava. L'estació plujosa també significava l'agitació dels dragons. Els monstres s'acostaven furtivament a les coves d'Orfalaise i fins i tot mataven els seus habitants. Cada dia esperaven els signes de l'estació seca. Quan el sol tornava, els Pyross s'embarcaven en una croada a través del desert a la recerca dels que ells consideraven responsables del seu mal: els Hydross... Si els poguessin destruir el món seria un món millor, un món sense dragons.Per als Hydross el cicles és l'oposat: la calor del sol els converteix en estàtues, transforma els seus cossos en pedres a la mercè dels seus enemics. Només els efectes beneficiosos de l'aigua poden tornar-los a la vida... La guerra entres els Pyross i els Hydross continua fins al dia en què Skän, un jove guerrer Pyross que havia anat a una corada al deser llunyà, va fixar els seus ulls en Kallisto...\n16:58 Misha, la gata violeta - El ninot de neu\n17:05 El Mic i els seus amics - + info\n17:31 El Zack i el Quack - El ninot de neu desplegable\nEl ninot de neu desplegable\nEl Zack i el Quack s'han passat l'hivern jugant amb el Nevat, el seu ninot de neu preferit. Però quan comença a picar més el sol, s'adonen que el ninot es desfà. Juntament amb la Kira s'embarquen en un llarg viatge que els portarà a un lloc on realment fa molt fred.\n17:42 El Zack i el Quack - Missió a la lluna desplegable\nMissió a la lluna desplegable\nUna nit d'acampada el Zack i el Quack estan llegint un conte fins que se'ls apaga la llanterna per falta de piles i es queden a les fosques. Fora hi ha una foscor absoluta perquè fa una nit sense lluna. I com que el Quack té molta por de la foscor, el Zack decideix resoldre el problema d'una vegada per totes.\n17:52 El Zack i el Quack - Els ninges de fet i amagar\nEls ninges de fet i amagar\nEn Zack i els seus amics juguen a fet i amagar i en Zack es troba que no en sap gens, ni d'amagar-se ni de trobar els que s'han amagat. Llavors el Panxut li aconsella que es faci deixeble dels ninges de fet i amagar i el Zack, amb la Kira i el Quack, els va a buscar a la fortalesa oculta. Quan els troba, els tres mestres ninja li ensenyen l'art d'amagar-se.\n18:08 Pirata i Capitano - Ens han robat el Calavera Rosa\n18:19 Pirata i Capitano - Una medalla per a la Calavera Rosa\n18:34 Els germans Kratt - Un Nadal animal (1a part)\n18:55 Els germans Kratt - Un Nadal animal (2a part)\n19:15 Kukurota - ELS PRESUMITS\nEl Kukurota d'avui es posa de gala per rebre els animals més presumits de la natura, els que intenten impressionar més pel seu aspecte físic! Com per exemple, el mandril, el fraret, l'ànec mandarí, el camaleó pantera, la daina...\n19:45 El detectiu Conan: el gratacel explosiu - El detectiu Conan: El gratacel explosiu\n06:32 El Club de la Mitjanit\n08:32 Esport Club - + info\n09:18 Campiones - La guerrera del mig fons\nLa guerrera del mig fons\nL'atleta Esther Guerrero, especialista en 800m, ha fet un salt qualitatiu de la ma de l'entrenador Joan Lleonart. L'any 2017, amb 27 anys, ha estat el de la seva explosió qualitativa. Guerrero és una atleta que s'allunya dels tòpics. Prioritza el treball, amb el seu grup de sempre i amb l'entorn de tota la vida, per davant de qualsevol estada en centres d'alt rendiment. És mestra; i a Banyoles, combina els seus entrenaments amb la feina com a responsable de la secció d'atletisme del CN Banyoles.\n09:28 Triatló - Triatló TriLife part 1\n10:19 CrossFit - CrossFit 2017 Reloaded 5\n11:02 Sense límits - Kènia\nEl Simon i el Turbo són un tàndem d'atletes que recorren el món corrent maratons i coneixent països i cultures diferents. Però, en aquesta ocasió, van per separat. El Simon, tot i tenir un genoll lesionat, participa en la Increïble Ultramarató Massai que se celebra a Laikipia (Kènia) i que destina els seus fons a beques perquè les nenes kenianes tinguin accés a l'ensenyança secundària. El Turbo, per la seva banda, organitza una cursa infantil al Canadà per recollir diners per construir latrines a les escoles kenianes.\n11:48 Amics insòlits - Amor a primera vista\nEn aquest episodi d'Amics Insòlits coneixerem una gossa salsitxa miniatura que és amiga íntima d'una gata discapacitada a qui protegeix en tot moment. També ens presentaran el cas d'un hawaià que té com a fill adoptiu un porc amb qui fa surf. Uns altres amics insòlits són un gos caçador i una rata, una dona cega i la seva euga pigall, i uns catxalots que han adoptat un dofí.\n12:32 Mercats - Barcelona, la Boqueria\n13:25 Les costes franceses des de l'aire - Saint-Vaast-la-Hougue\n13:34 Històries del rebost d'Àfrica - Jimma\nKiran Jethwa se'n va de viatge a la regió de Jimma, a Etiòpia. Aquí és el primer lloc on els humans van començar a fer servir el cafè, i el que s'hi produeix és boníssim. Naturalment, l'episodi gira al voltant del cafè, però no tan sols com a beguda, sinó també com a ingredient d'un parell de plats molt curiosos: un pastís de formatge amb cafè, ordi i mango, i un guisat de carn de cabra amb cafè\n14:00 L'hort al plat - Hivern\nArriba l'hivern i s'acaba el cicle que segueix l'hort dels jardins botànics de Kew, però encara hi queden plantes que resisteixen i fruita als arbres. Amb aquestes fruites i hortalisses, Raymond Blanc ens prepararà una terrina de porros amb nyàmeres, un porc agredolç amb col verda, un gratinat d'endívies, un plat de nap i colinap curats i especiats i unes postres a base de codonys i fruita d'hivern escalfats amb vi especiat.\n15:00 Instint salvatge - Tanzània, darrere el rastre dels últims ximpanzés\nTanzània, darrere el rastre dels últims ximpanzés\nL'Olivier Houalet ens porta al cor del Rift Valley a la recerca dels últims ximpanzés lliures. Durant aquest viatge, descobrirem una Tanzània desconeguda on els misteriosos còlobs i els majestuosos antílops aquàtics es barregen amb els flamencs menuts. Veurem els hadza, un poble que viu aïllat del món modern i que preserva les seves habilitats i els seus costums com uns tresors preciosos. A l'última etapa del viatge, a les ribes del llac Tanganika, veurem una de les últimes comunitats de ximpanzés, en un lloc aïllat i encara preservat de l'escomesa dels homes.\n15:53 Amics insòlits - La història de la cacatua i el mixet\nLa història de la cacatua i el mixet\nEn aquest episodi d'Amics Insòlits, veurem una cacatua, la Coco, que gaudeix fent-li massatges al seu company felí, el gat Lucky. I coneixerem un californià que li agrada portar la seva cabra a fer surf de rem. L'ha anada acostumant al mar i, com que les cabres tenen molt d'equilibri, són molt bones surfistes. També veurem una gossa caçadora que té un company de treball insòlit: ni més ni menys que un duc.\n16:36 Xarxa Natura - Delta de l''Ebre\n16:42 Xarxa Natura - Riera de Merlès\n16:49 Temps de neu\n17:16 De Berlín a Tòquio - De l'Uzbekistan fins a l'extrem oest de la Xina\nDe l'Uzbekistan fins a l'extrem oest de la Xina\nAl tercer tram de Berlín a Tòquio passem per l'Uzbekistan per conèixer una mica millor les ètnies que hi viuen. Coneixerem cal·lígrafs, agricultors, ceramistes, mestres, mediadors... i una fàbrica tradicional del producte que donava nom a la ruta que va fer famós aquest tram del nostre viatge: la seda. Veurem muntanyes inhòspites i valls fèrtils, deserts de sorra i els cims del sostre del món, que ens esperen al lluny, al camí cap a l'Orient Llunyà.\n18:09 La cuina de Rachel Khoo: Melbourne - + info\n18:32 L'hort al plat - Primavera\n19:36 Top Gols Barça Champions - Top gols Barça Champions fase de grups\n19:44 Roda de Premsa - Roda de premsa Machín\n20:40 Bàsquet: Eurolliga - R. Madrid-Maccabi\n22:31 Roda de Premsa - Roda de premsa Machín\n22:47 Especials Esports - Pablo Machín, un sorià amb cor gironí\n23:14 Top Gols Barça Champions - Top gols Barça Champions fase de grups\n00:28 Dakar - Especial Dakar 2018\n01:36 324 Esports - + info\n02:00 Esport Club - + info\n02:38 Zona zàping\n03:13 Bàsquet: Eurolliga - R. Madrid-Maccabi\n04:55 Triatló - Triatló TriLife part 1


Eastwest Guesthouse Istanbul Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTomtom Mahallesi Istiklal Caddesi Eski cicekci Sokak No:20, Beyoglu, Istanbul, Turquia, 34510 - Veure al mapa\n"Great location and friendly staff. The room was so cute with..."\nSingle Bed in 3-Bed Dormitory Room with Balcony\nHabitació Mixta 4 Llits (4 Bed Mixed Room)\nNotable 7,4 (188 comentaris)\nExcel·lent 8,5 (315 comentaris)\nExcepcional 9,1 (153 comentaris)\nExcel·lent 8,3 (185 comentaris)\nPuntuació dels comentaris 3,3 (4 comentaris)\nExcel·lent 9,0 (281 comentaris)\nBarri Beyoglu Beyoglu Sisli Beyoglu Beyoglu Beyoglu Beyoglu Beyoglu Sultanahmet Beyoglu\nAl visitar Istanbul, vosté es sentirà com a casa a Eastwest Guesthouse, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Eastwest Guesthouse, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, Zones públiques amb Wi-Fi, transport hotel/aeroport, visites turístiques.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Istanbul, faci de Eastwest Guesthouse la vostra llar.\nPlease note that filter coffee, herbal tea, Turkish tea and sandwiches are served between 8:30 - 10:30 every morning.\nTots els tipus de viatgers (188) Parelles (44) Viatgers en solitari (108) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (2) Grups (31)\nKonum ve fiyat olarak gayet uygun,memnun kaldık..yeniden konaklamak için geliriz tavsiye de ederiz ☺