Circular CAT 36/2013 Acta de l'assemblea general de clubs del 19 d’octubre de 2013\nPublicació de l'acta de l'Assemblea General de Clubs celebrada el dia 19 d'octubre a Barcelona.\nBarcelona, 19 d’octubre de 2013\nAl local Social de la Federació Catalana d’Escacs, carrer Sant Adrià, 20 de Barcelona, després d'haver estat legalment convocada d'acord amb els actuals estatuts de la Federació Catalana d’Escacs, en segona convocatòria, s'ha celebrat la sessió corresponent a l'Assemblea General Extraordinària de Clubs, amb el contingut de la qual s'aixeca la següent acta.\nMembres assistents els senyors: Jaume Grau (Cerdanyola Vallès), Jordi Morcillo (Catalunya), Josep Chalmeta (Sant Boi), Amadeu Heredia (Foment), Joan Miranda (Barberà), Arturo Vidarte (Montcada), Pep Melendres (Peona i Peó), Félix Romero (Sant Andreu), Miguel Ángel Murillo (Sant Joan Despí), Eduard Arilla (Sant Martí), Joan Emili Cabello (Tres Peons), Pere Casajuana (Barcelona UGA), Jaume Bosch (ONCE), Frederic Andreu (Congrés), Abel Segura (Escola Escacs de Barcelona), Pablo Díaz-Flores (Badalona), Elias Muratet (Banyoles), Carlos P. Fernández (Cadena), Albert Pueyo (Colònia Güell), Nicolàs Plaza (Cornellà), Ramir Artigas (Espiga de les Corts), Josep Garcia (La Lira), Pere Reginaldo (Colón Sabadell), Manel Triquell (Sant Josep de Badalona), Xavier Masclans (Vall d’en Tenes), Jaume Parramon (Vallfogona), Salvador Carranza (Centro Aragonés), Joan Lorda (Ateneu Colón), Ramon Capelles (Avinyó), Beti Alfonso (La Colmena), Joan Nadal (Gerunda), Jordi Herms (Granollers-Canovelles), Jordi Folk (Hortenc), Danil Shatko (Hospitalet), Xavier Jiménez (Jake), Marta Amigó (L’Espluga de Francolí), Joan Gensana (Lleida), Jordi Bascuñana (Martorell), Jaume Ribera (Mollerussa), Marçal Abadia (Mollet), Joan Barnet (Olesa), Pere Alegre (Pallejà), Sergio de las Heras (Prat), Xavier Vilasaró (Ripollet), Matias Mingo (Sant Feliu), Francesc Solà (Sant Coloma de Queralt), Josep Flores (Terrassa), Josep Ràfols (Vilafranca).\nAssistents membres de Junta Directiva de la FCE els senyors: Antoni Ayza, Víctor Pont, Jordi Parayre, Jordi Capellades, Josep M. Camell, Davide Vega, Marta Amigó, Carla Marin i Antoni López com a Gerent.\nAprovació, si s’escau, del calendari esportiu corresponent al 2014.\nProposta de la Junta Directiva: Separació de llicència Catalana i FEDA-FIDE.\nAprovació, si s’escau, del projecte de pressupost corresponent al 2014.\nElecció de nous càrrecs del Comitè de Competició.\nEn el transcurs de la reunió s’efectuarà el sorteig de Divisió d’Honor i Primera Divisió.\nVan ser nomenats com a interventors per a l’aprovació i signatura de l’acta de l’assemblea, els senyors: Josep Flores Vallcorba i Josep Garcia i Riera.\nPresidents i representants de clubs, benvinguts a l’Assemblea de la Federació Catalana d’Escacs.\nAquesta Assemblea la vam convocar al mati perquè vam rebre peticions de representants de clubs per fer-la al mati, perquè el dissabte a la tarda hi havia competicions que dificultaven la seva assistència. És veritat també que no és el millor horari per als clubs que venen de lluny, en tot cas, la Junta Directiva de la FCE valorarem les diferents posicions i farem una enquesta als clubs per veure quin és el millor horari per a properes assemblees.\nLa Federació Catalana ha de decidir en aquesta assemblea si volem fer un canvi de model de competicions per afrontar millor la crisi econòmica que patim.\nHe d’anunciar en primer lloc que la Generalitat ens ha comunicat que la subvenció per al 2013 no serà de 106.000 euros com ens havien anunciat reiteradament, si no que finalment només ens donaran 89.000 euros.\nAl pressupost que presentem per al 2014 a l’Assemblea, havíem previst repetir la quantitat que ens havien fixat com a subvenció per al 2013. Ara ja sabem que això serà inviable i que, com a molt, podem pressupostar la quantitat que tenim concedida per al 2013, és a dir els 89.000 euros.\nAixò ens obliga a esmenar la proposta de pressupost i quan arribem a aquest punt farem les propostes que ens semblen més raonables per quadrar el pressupost.\nM’agradaria fer una reflexió sobre el punt en el que ens trobem, la nostra dependència dels ajuts públics s’ha reduït considerablement prop del 40% fa quatre anys, a només aproximadament un 15% en el pressupost que presentem a aquesta assemblea. Que baixin les ajudes és una molt mala noticia, però en aquests moments ja podem assegurar que la pervivència de la Federació no dependrà dels ajuts públics.\nDe fet, hem retrocedit 10 anys en el nivell d’ajudes públiques, al 2003 primer any amb mandat d’aquesta junta la subvenció de la Generalitat era de prop de 60.000 euros si apliquéssim la inflació estaríem a nivells similars.\nSembla clar que si la situació econòmica no fa un canvi brusc a millor, cada cop més haurem de ser autosuficients i pagar amb les quotes els serveis que presta la Federació a clubs i jugadors.\nSuposo que tots heu llegit el comunicat que vam fer, referent a la separació de llicències. El teniu a la documentació de l’Assemblea.\nLa FEDA no només va augmentar el preu de les llicències, si no que a més, va disminuir dràsticament els diners que retornaven a les Federacions autonòmiques a través del conveni.\nLa FCE també havíem d’augmentar el preu de les llicències si volíem mantenir els serveis que prestem en aquests moments i a la vegada sabíem que els clubs tampoc estan passant per la millor situació econòmica. Per això hem plantejat aquesta solució, fer voluntària i pagar apart la llicència FEDA. Pensem que a la gran majoria de jugadors no els caldrà tenir elo FIDE per jugar a Catalunya.\nAquest debat, que farem en el corresponent punt de l’Assemblea, no és un debat identitari, no ens equivoquem, és un debat econòmic. La nostra voluntat de pertànyer quant sigui possible a la FIDE, ja la vam aprovar en una Assemblea. Mentrestant continuarem sent membres de la FEDA i el que volem és tenir una bona relació amb aquesta institució, però no podem quedar indiferents quant es prenen mesures que posen en perill la nostra economia.\nHem de respondre i ho fem des de la legalitat, la separació de llicències no és un invent de la FCE, és el sistema normal a la majoria d’esports.\nEstem preparant una modificació del reglament d’avaluació catalana per millorar el sistema d’elo català i corregir algunes desviacions. L’estudi està molt avançat i crec que estarem en disposició de posar-lo a consideració de la propera Assemblea.\nNo em vull estendre en aquestes qüestions perquè segur que podrem debatre aquests temes en els diferents punts de l’ordre del dia d’aquesta Assemblea.\nVolem comunicar també que el pla d’introducció dels escacs com eina educativa a les escoles va endavant i si l’any passat es va implementar a 10 escoles, aquest any tindrem 10 escoles fent segon curs, i 132 escoles fent primer curs.\nEn el conveni signat aquest any, a més de la Federació i de la Conselleria d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya, també hi participen les Universitats de Girona i Lleida. La Universitat de Girona va realitzar uns tests als nens que van participar al programa l’anterior curs i a nens que no el van fer per comparar els resultats.\nAquest informe es publicarà properament al web de la Federació, però ja us puc avançar que els resultats són molt satisfactoris i que de ben segur reafirmarà a la Conselleria en la idea d’estendre l’experiència a tot el territori.\nPer part de la Federació estan pilotant el pla el Josep Serra i la Marta Amigó, als que vull agrair l’excel·lent feina que estan fent.\nL’Elias Muratet ha deixat de ser membre de la Junta Directiva i delegat a Girona, aquesta tasca la portarà a terme a partir d’ara el Josep Serra, que coordinarà l’equip de persones que està portant la Delegació.\nVolem agrair la feina de tots els clubs organitzadors de tornejos a Catalunya, ja que en una situació de dificultats econòmiques han mantingut una excel·lent oferta de competicions. Volem fer un esment especial per la seva transcendència i complexitat a tots els organitzadors del Circuit Català d’Oberts Internacionals.\nVolem felicitar també a tots els clubs que han obtingut èxits esportius en els darrers mesos, al C.E. Barberà pel seu ascens a la Divisió d’Honor Espanyola i al C.E. Montcada per la seva victòria al Campionat de Catalunya de ràpides.\nTambé volem felicitar públicament al jove Gran mestre peruà Jorge Cori guanyador de la darrera edició del Circuit Català, així com a la Gran Mestra catalana Olga Alexandrova pel seu Campionat d’Espanya femení, al Mestre internacional català Alexandre Pablo pel sots-campionat d’Espanya de veterans i a les tres medallistes catalanes al Campionat d’Espanya d’edats, Joana Ros, Laura Martin i Andrea Jausàs.\nRespecte a les properes competicions, la propera setmana començarà una nova edició del Ciutat de Barcelona al Casino de Barcelona, una edició amb 8 jugadors per ajustar-nos als patrocinis que rebem, però que estem segurs tornarà a despertar l’ interès dels afeccionats. També anunciar que el Memorial García Ilundain del diumenge per primer cop es disputarà en dos grups i serà vàlid per elo català\nFinalment deixeu-me tenir un record pel Josep Paredes que ens va deixar recentment, cada any ens deixen companys escaquistes, però crec que la figura del Josep Paredes, mereix que fem una menció especial en aquesta assemblea.\nNo vull allargar-me més perquè tenim un ordre del dia molt dens.\nProposta de la Junta Directiva: Separació de llicència Catalana i FEDA-FIDE\nEl president de la FCE, Toni Ayza, ha explicat els motius de la proposta, que són econòmics. La Federació no pot continuar finançant la llicència de la FEDA i per tant, per tal de no incrementar tant el cost de la llicència catalana es proposa que la tramitació de la llicència FEDA sigui voluntària.\nEn el torn obert de paraules s’ha dit el següent:\nEl Sr. Ricard Llerins, del C.E. Sant Martí, ha dit que la diferència entre la fitxa sense elo FIDE pel 2014 era de 8,5 € (38,5€- 30€) i no 10 €. L'Elo FIDE interessa només als jugadors actius que podien ser uns 1.500 jugadors, i que no és lògic que molts jugadors que es federen un sol cop i que ni arriben a saber què és l'Elo FIDE hagi de pagar sense fer-ne us. També ha dit que amb aquesta mesura podria baixar la mitja d’elo dels jugadors del grup A i seria complicat fer normes internacionals.\nEl Sr. Elies Muratet ha dit que al seu club, el Banyoles, hi havia hagut un debat intern en el tema de separar els Elos, fent un esment en què el tema fonamental era que els organitzadors i jugadors s’acostumessin a que els Obert setmanals no valguessin per Elo FIDE, a diferència del que passa ara.\nEl Sr. Josep Flores, del C.E. Terrassa, ha dit que l'oferta que ens feia la FEDA de pagar 51.000 € l'any era un “robatori” i que tot i reconèixer que és difícil trobar patrocinadors privats calia buscar-ne. També ha dit que ell, quan va ser president, ja havia intentat en el seu moment integrar-se en la FIDE amb la mateixa contesta que ara i que el que calia fer era prescindir de la FEDA.\nEl Sr. Joan Miranda, del C.E. Barberà, ha preguntat si era possible que la FEDA ens tragués de la llista d'elo Fide a tots els catalans.\nEl Sr. Jordi Folk, de l'Ateneu Hortenc, ha demanat que volia saber com havia anat la negociació amb la FEDA en el tema que s’estava debatent.\nEl Sr. Pere Reginaldo, del C.E. Coral Colon, ha dit que estava d'acord en la separació d'elos, però que calien altres mesures per retocar el pressupost.\nHa pres la paraula el Sr. Davide Vega per dir que hi havia hagut una Assemblea de la FIDE feia poc, on s'havia aprovat la norma de què els jugadors que renunciessin a l'elo internacional, haurien d'ingressar 25 €, per tornar a aparèixer a la llista. Però la informació encara no estava disponible per verificar-la.\nEl Sr. Pere Reginaldo ha dit llavors que ell no pagaria la quota de l'elo FIDE de cap jugador i que la FEDA no exclouria els 5.000 jugadors catalans que no pagaran elo FIDE l'any proper perquè seria un carreró sense sortida.\nEl C.E. Congrès ha recomanat que els clubs es facin càrrec del pagament de la llicència catalana, però que siguin els jugadors els que paguin la llicència FIDE, en cas de què la vulguin.\nEl President de la Federació ha contestat els dubtes dels assembleistes:\n- El web de la FCE estarà habilitada perquè els clubs indiquin en cada llicència si volen pagar només la llicència catalana o també la llicència de la FEDA-FIDE.\n- El cost de la llicència FEDA-FIDE és de 10 €. Els jugadors que no tramitin llicència FEDA-FIDE i posteriorment vulguin tornar a tramitar-la és possible que hagin de pagar 25 €. Encara no se sap segur si aquesta quota està actualment aprovada.\n- Excloure jugadors de campionats no ho podrà fer la FEDA perquè seria il·legal, i es faria una queixa formal al Consejo Superior de Deportes.\n- El Campionat de Catalunya Absolut té un format molt bo, perquè s'hi poden classificar juvenils, noies, els primers classificats de les diferents Territorials i el primer classificat del Circuit Català.\n- Respecte als patrocinadors privats el Sr. Ayza ha contestat que en tenien el Grup Peralada que posa una quantitat important per organitzar el Trofeu Internacional Ciutat de Barcelona\n- Las institucions públiques no tenen diners i no podran subvencionar com abans les Federacions. Caldrà que els jugadors es mentalitzin que hauran de pagar per estar federats.\n- Actualment hi ha 1.000 jugadors federats que tenen més de 2.100 punts de elo català i que aquests són els que possiblement els interessi mantenir l’elo FIDE, a més dels nens que juguin Campionats d'Espanya.\n- Els torneigs oficials de la FCE no valdrà per elo FIDE a excepció del Magistral Ciutat de Barcelona.\n- Es recomana que cap torneig de ronda setmanal i els grups del Circuit, que no siguin A, valguin per elo FIDE. En aquest sentit el Sr. Elias Muratet indica que hauria de ser un compromís dels clubs organitzadors de Torneigs setmanals que no valguin per elo FIDE.\nAlguns clubs demanen que la Divisió d’Honor sí que hauria de valdre per elo FIDE. Per aquest motiu es posa a votació i la proposta es rebutjada per 27 vots en contra, 10 a favor i 9 abstencions.\nPel que fa a la proposta de separació de la llicència catalana de la de la FEDA és aprovat per 42 vots a favor, 2 en contra i 1 abstenció.\nAPROVACIÓ DEL CALENDARI ESPORTIU DEL 2014\nLa Final Copa Catalana, atès la bona acollida que va tenir la temporada passada, es disputarà el dia 27 d’abril, després de la Lliga que enguany acabarà abans de Setmana Santa per a totes les categories.\nEl Campionat Femení es tornarà a fer durant la Setmana Santa a continuació del Campionat d’Edats.\nEl Campionat Intergeneracional es tornarà a fer el dia 1 de maig, ja que s’ha recuperat la subvenció de l’Ajuntament de Barcelona.\nEl Circuit Català començarà a principis de maig (el dia 2 de maig) amb la incorporació definitiva del Torneig de Llucmajor disputat a Mallorca i finalitzarà el 21 de setembre.\nLa Final del Campionat de Catalunya de Veterans (del 17 al 25 de maig) es retarda una setmana i no coincidirà amb l’Absolut de Catalunya que es farà del 3 al 10 de maig.\nLa Festa Catalana continua a finals de Setembre (dia 28 de setembre), un cop disputat el Circuit Català.\nEl campionat per Equips d’Edats s’haurà de fer en un cap de setmana, l’11 i 12 d’octubre, ja que no hi ha cap pont de 3 dies.\nLa resta de Campionats: Magistral Ciutat de Barcelona- Casino i Memorial Garcia Ilundain mantenen les seves dates habituals.\nEn relació als Campionats Territorials Absoluts s’habiliten les dates del 5 d’octubre al 7 de desembre perquè cada Territori pugui escollir les que millor s’adaptin al seu calendari.\nEl calendari esportiu de la FCE corresponent a l’any 2014 va ser aprovat per 40 vots a favor i cap en contra.\nAPROVACIÓ DEL PROJECTE DE PRESSUPOST PER AL 2014\nEl tresorer de la FCE, Sr. Josep M. Camell, va fer un presentació del projecte de pressupost 2014. Va presentar un quadre de tendència històrica de les subvencions rebudes per part de la Generalitat, i del preu de les llicències. Aquesta tendència és clarament a la baixa. El retorn que va fer la FEDA el 2012 dels diners pagats per la FCE van ser de 17.866 €, mentre que l'any 2013 n'ha tornat només 5.566 €.\nConcepte 2014 2013 2012 2011 2010\nCost Llicències FEDA 47.000,- 38.128,- 36.153,- 32.635,- 30.399,-\nAjudes FEDA 0,- 5.566,- 17.866,- 16.221,- 15.852,-\nPagat a la FEDA 47.000,- 32.562,- 18.287,- 16.414,- 14.547,-\nSubv. GENERALITAT 89.000,- 89.500,- 221.572,- 262.394,- 304.893,-\nAtesa la disminució de 17.000€ per part de la subvenció de la Generalitat, respecte al que havia comunicat en un principi (de 106.000,- passa a ser de 89.000,- ), la Junta Directiva de la FCE proposa equilibrar el pressupost suprimint la partida de despesa del portal ICC del qual s’està pagant 21.000€ anuals. La diferència de 4.000€ serviria per aportar a un portal gratuït perquè donés serveis similars als que hem gaudit fins ara.\nEls preus de les llicències per la propera temporada seran:\nLlicència sots-16 17,10 €\nLlicència sots-14 6,30 €\nLlicència sots-10 2,10 €\nLa taula presidencial respon a una sèrie de preguntes realitzades pels assistents:\nEl president de la FCE ha fet una reflexió general a les preguntes dels assembleistes indicant que cada club faria un pressupost diferent i que la Junta Directiva ha intentat fer un pressupost on totes les partides importants tinguessin diners assignats.\n- Referent al càlcul d’ingressos per llicències preguntat pel representant del C.E. Terrassa, el tresorer explica que el càlcul es fa sobre 6.600 llicències, perquè 400 són dels Consells Esportius que no paguen quota.\n- A la pregunta del Representant del Sabadell, sobre el manteniment del web, la Junta Directiva de la FCE respon que els diners destinats a aquesta partida són per millorar els programes de gestió, no per al manteniment del web, que el fan els propis treballadors de la FCE. També ha indicat que li semblava excessiu els diners destinats al Campionat Femení de Catalunya, ja que té molt poca participació.\n- Se li respon al representant del C.E. Foment Martinenc que l’increment del preu de les llicències que en el seu dia va aprovar l’assemblea no es pot retornar ara, ja que caldria incrementar més la llicència per quadrar el pressupost.\n- Referent a les preguntes sobre el local de Gran Via de la FCE, s’ha respost que no s’ha pogut llogar encara, malgrat els intents que s’han fet, tot i que el preu demanat de lloguer era molt baix.\n- El representant del C.E. Barberà s’ha queixat de la manca de subvencions per als representants catalans als Campionats d’Espanya i el president de la FCE li ha respost que les subvencions provenien en un principi del la pròpia FEDA, després es van aconseguir ajuts de la Generalitat, però actualment cap institució subvenciona aquesta partida.\n- El representant del C.E. Terrassa ha preguntat per les subvencions de la UFEC i se li ha respost que els tradicionals ajuts per material esportiu i confecció del web, s’havien suspès per manca de pressupost de la pròpia UFEC.\n- El Sr. Garcia i Riera pregunta per què no estaven reflectits els ingressos de la Festa Catalana i el Tresorer li ha respost que no es posen perquè depèn del tipus de conveni amb el que s’arribi, per pagar el dinar, amb el club organitzador de la Festa.\n- El representant del C.E. Foment Martinenc ha proposat disminuir els ajuts al Circuit i així poder rebaixar la llicència. El president de la FCE ha respost que no es podia fer una proposta com aquesta sense fer un càlcul precís i que les propostes de modificació del pressupost de la FCE s’havien de presentar per escrit perque tothom les pogués valorar abans de l’assemblea amb una quantificació econòmica alternativa.\nEl pressupost, amb l’esmena de suprimir la depesa del portal ICC, va ser aprovat per 35 vots a favor, 1 en contra i 9 abstencions.\nNOMENAMENT DE NOUS MEMBRES DEL COMITÈ DE COMPETICIÓ I APEL.LACIÓ\nEl Sr. Elias Muratet va ser escollit per l’Assemblea com a nou membre del Comitè de Competició. Jordi Folk va ser escollit com a nou membre del Comitè d’Apel·lació.\nPROPOSTES DE LA JUNTA DIRECTIVA DE MODIFICACIONS REGLAMENTÀRIES\nEl Sr. Davide Vega va explicar la nova proposta de reglaments de la FCE per tal d’unificar-los i donar-los coherència, evitant contradiccions entre uns i altres, unificant l’estil i traient les referències a les assemblees on s’havia aprovat cada article, a més de les referències als desempats.\nEl document està format per dues parts: la primera relativa al Reglament General, i al càlcul de l’elo català. La segona part formada per reglaments específics de cada competició oficial. D’aquests reglaments caldrà treure les referències a l’elo FIDE. Es realitzen dues esmenes:\n- Modificar el límit de 25 a 50 punts d’elo el marge amb el que pots alterar l’ordre de la llista de jugadors a la Lliga catalana.\n- La llista d’ordre de forces es confeccionarà només per elo català.\nEl representant del C.E.Banyoles va dir que estava en contra de la normativa referent als 1700, de forma que si un jugador amb aquest elo és titular d’un equip, no pot canviar d’equip en un d’inferior categoria.\nEl Sr. Carranza s’ha queixat que a la categoria Preferent de 70 equips només pujaven 6 de categoria, el 1% del total d’ascensos. El president ha respost que per tractar aquest tema s’hauria de presentar a una altra assemblea.\nEl Sr. Heredia ha preguntat què passava amb la normativa segons la qual no es pot fitxar cap jugador amb més de 2.200 FIDE. Se li ha contestat que s’haurà de canviar elo FIDE per elo català.\nS’ha produït una votació sobre el tema de que els jugadors d’elo mínim 1700 puguin jugar en qualsevol equip, sempre i quan no tinguin per sota un jugador amb elo superior. La proposta es va aprovar per 16 vots a favor, 9 en contra i 11 abstencions.\nSeguidament s’ha votat tota la resta de la modificació del reglament i es va aprovar per 33 vots a favor, 1 en contra i 3 abstencions.\nPROPOSTA DE LLICÈNCIA REDUÏDA PER A PERSONES AMB DISCAPACITAT\nLa Federació podrà subvencionar amb el 50% de l’import de les llicències, de cada una de les llicències del discapacitats, als clubs que ho demanin i compleixin els següents requisits:\nAquesta proposta es va aprovar per 17 vots a favor, 13 en contra i 3 abstencions.\nPROPOSTA DE MODIFICACIÓ DEL REGLAMENT DE LA COPA CATALANA\nLa proposta pretén incentivar la participació de la Final de Copa, per això cada categoria, llevat de la Divisió d’Honor que es jugarà junt amb la Primera Divisió, es disputarà i tindrà premis independents, a diferència de fins ara que s’agrupaven de dos en dos.\nAquesta proposta es va aprovar per 27 vots a favor i 2 abstencions.\nEn el torn obert de paraula el representant del C.E. Catalunya ha preguntat quan es jugaria el play-off d’ascens a la Divisió d’Honor , i des de la taula li han contestat que igual que la resta de Finals i Play-offs, el 4 de maig de 2014.\nEl representant del C.E. Olesa ha preguntat quina postura tenia la FCE sobre les inspeccions d’Hisenda i la Seguretat Social a algunes entitats esportives. El president ha respost que tenia la mateixa postura que la UFEC, i que s’està treballant aquest tema des de l’àmbit polític.\nSense més temes a tractar s’aixecà la sessió a les 13 hores.\nDILIGÈNCIA D’APROVACIÓ DE L'ACTA CORRESPONENT A L'ASSEMBLEA GENERAL EXTRAODINÀRIA DE CLUBS CELEBRADA EL DIA 19 D’OCTUBRE DE 2013\nEn Josep Garcia i Riera, major d'edat, membre de l'Assemblea de la Federació Catalana d'Escacs, en qualitat d'interventor.\nLes persones esmentades, designades per l'Assemblea General Extraordinària de 19 d’octubre de 2013 com a interventors d'acord amb l'article 37 dels Estatuts d'aquesta Federació i l'article 33, darrer paràgraf del D. 70/94, i actuant per expressa delegació d'aquesta, DECLAREN APROVADA LA PRESENT ACTA DE L'ASSEMBLEA GENERAL per la qual cosa signen la present, conjuntament amb el President i el Secretari.\nJosep Flores Vallcorba Josep Garcia i Riera


Llibres d'autor de 60 artistes visuals a Gràcia\nL'atelier de creació artística Taller Nàpols, juntament amb el web Art Neutre? i el centre cultural Olokuti celebren, avui dilluns 23 d'abril, dia de Sant Jordi, la 1a Mostra de Llibres d'Autor, que recollirà i exposarà durant tota la jornada l'obra d'una seixantena d'artistes visuals catalans i estrangers.\nL'objectiu de la mostra és aportar un nou aire artístic al dia de Sant Jordi, tradicionalment centrat en la literatura, i reivindicar el llibre d'artista com a mitjà d'expressió i comunicació entre el creador, l'obra i el lector. Entre els participants trobarem aportacions del món de la pintura, de la fotografia, de la il·lustració, del gravat, del dibuix i del collage. La temàtica de les diverses obres és lliure. Algunes de les creacions estaran a la venda, d'altres podrien ser cedides a alguna entitat benèfica. Aquesta és la primera vegada que es celebra una trobada artística d'aquestes característiques durant el dia de Sant Jordi. La intenció dels organitzadors és mantenir la convocatòria durant molts anys per tal de promocionar l'obra dels nostres artistes plàstics i de recuperar el llibre d'autor com a recurs creatiu.\nL'exposició de 1a Mostra de Llibres d'Autor restarà oberta durant tot el dia al jardí d'Olokuti, (antiga GOA), al barri de Gràcia (C/ Astúries, 36 · Barcelona). A les 19,00 h tindrà lloc una recepció i un pica-pica pels artistes, pels mitjans i per a tothom que hi estigui interessat. L'entrada és lliure.\nLes coordinadores de la mostra són Paulina Bedrack, pintora, i Violeta Puchades, il·lustradora.\n1a MOSTRA DE LLIBRES D'AUTOR\nOLOKUTI (Antiga GOA)\nCómic/Il·lustració Festivals / Fires Fotografia Galeries/Fires Llibres i revistes d'art Pintura


L’Ajuntament de Figueres compra les Basses del Terrisser per a preservar-les i impulsar-hi un futur parc natural\nAquests terrenys són una zona humida ubicada al nord del terme municipal de Figueres i pertanyen a la conca hidrogràfica de la Mug. Com a ecosistema es troba inclòs dins el Catàleg de Zones Humides de Catalunya del 2008 La compra, per un valor de 13.790€, és el primer pas per a impulsar un projecte global de protecció de les Basses i el seu entorn immediat que ha de tenir continuïtat amb l’adquisició de la resta de finques d’aquest àmbit fins a constituir un parc natural per a articular un projecte\nL’Ajuntament de Figueres ha formalitzat aquesta setmana la compra dels terrenys de les Basses del Terrisser, per un import de 13.790€, amb l’objectiu d’ impulsar un projecte global de protecció de les Basses i el seu entorn immediat que ha de tenir continuïtat amb l’adquisició de la resta de finques d’aquest àmbit fins a constituir un parc natural per a articular un projecte integral de conservació i conscienciació natural.\nAquests terrenys, són una zona humida ubicada al nord del terme municipal de Figueres i pertanyen a la conca hidrogràfica de la Mug. Com a ecosistema es troba inclòs dins el Catàleg de Zones Humides de Catalunya del 2008. L’entorn forma part de l’hàbitat de la Garriga d’Empordà que conforma la unitat natural i paisatgística del sector nord-est de Figueres amb continuïtat als municipis veïns de Llers, Avinyonet de Puigventós i Vilanant\nL’Àrea de Medi Ambient de l’Ajuntament, davant les possibilitats que obre la compra d’aquest espai natural únic a Figueres, es troba treballant en la cerca de finançament europeu per dignificar la zona i planificar-ne els usos, i no es descarta la compra de més terrenys colidants que actualment encara són de propietat privada.\nImportància de les zones humides i el valor del patrimoni cultural i natural d’aquest espai.\nLes zones humides són importants perquè tenen una sèrie d'atributs que les\nDiversitat biològica: hi ha una gran varietat d'espècies animals, vegetals,\nfongs i microorganismes que les caracteritza constituint l’hàbitat d’espècies\nde flora i fauna d’interès. Per a moltes espècies d’aus, especialment les\naquàtiques, són indispensables per el seu desenvolupament, permetent el\ndescans, provisió d’aliment i, també, suposen un lloc de cria i hivernació.\nPermeten mantenir el règim hídric d’algunes regions en ser una font\nimportant de retenció i acumulació d’aigua.\nPatrimoni cultural, interès pedagògic i zona d’esbarjo i recreació\nPatrimoni natural i element diversificador del paisatge\nEn el cas de Les Basses del Terrisser es tracta d’una zona humida de tipus artificial\nde graveres, argiles i similars que va aparèixer fruit de la naturalització d'una\nargilera abandonada d'on se n'extreia argila per a la producció de ceràmica.\nEs tracta d’un ecosistema petit, de poc més d'una hectàrea de superfície (1’22 ha) i\nestà formada per diferents basses: la més gran, una bassa permanent, amb un\nnivell constant de l'aigua durant tot l'any i d'altres de més petites, temporànies, en\nquè el nivell de l’aigua serà major o menor depenent del règim pluvial.\nAquest ecosistema es troba sobre un sòl format per argiles i margues del Lias,\njuntament amb fòssils de tipus crinoïdeus i belemnits. La vegetació dominant de la\nzona és bàsicament canyissar, jonqueres i herbassars higròfils amb retalls de\nbovar. No hi ha un bosc de ribera consolidat, però l'arbre dominant és el freixe de\nfulla petita (Fraxinus angustifolia). La fauna característica de la zona són ocells\nmigradors que usen l'espai com un abeurador. També trobem petits invertebrats i\nEls impactes que pateixen les basses del Terrisser es deuen bàsicament a tres\nfactors: (1) l'abocament de deixalles, (2) la pràctica de motocròs i (3) la caça. Per\naquests motius, el seu estat de conservació actual és mediocre-baix, tot i ser una\nzona interessant per a la diversificació d'hàbitats i podria ser una molt bona zona\nper a l'educació ambiental degut a la seva proximitat a la ciutat de Figueres.\nA les zones humides de les Basses del Terrisser s’hi troben 4 tipus d'hàbitats\nGarrigues de coscoll (Quercus coccifera), sense plantes termòfiles o gairebé\nd'indrets secs, sovint rocosos de terra baixa i de l'estatge submontà. (32t)\nLlistonars (prats secs de Brachypodium retusum), i prats teròfits calcícoles,\nde terra baixa. (34h)\nConreus herbacis extensius de secà. (82c)\nPrats mediterranis rics en anuals, basòfils (Thero-Brachypoditalia) (6220)\nJonqueres de jonc boval (Scirpus holoschoenus) i herbassars graminoides,\nhigròfils, de terra baixa (i de muntanya mitjana)\nEl principal interès de les Basses del Terrisser és la seva catalogació com a\necosistema de zona humida. Tanmateix, el seu entorn immediat forma part de\nl’hàbitat de la Garriga d’Empordà que conforma la unitat natural i paisatgística del\nsector nord-est del municipi de Figueres amb continuïtat als municipis veïns de\nLlers, Avinyonet de Puigventós i Vilanant.\nLa Garriga té un reconegut interès des\ndel punt de vista geològic, de la flora i la fauna però també des del punt de vista\npatrimonial ja que s’hi conserven vestigis com ara feixes, parets i cabanes de pedra\nseca que testimonien l’aprofitament pretèrit d’aquest àmbit per part de l’home.\nAquest valor geogràfic de la Garriga d’Empordà ha estat reconegut amb inclusió\nd’un dels seus àmbits en el Pla d’Espais d’Interès Natural de Catalunya.\nEl regidor de Medi Ambient, Francesc Cruanyes, es mostra molt satisfet de poder culminar el procés d’adquisició de les Basses del Terrisser, que han estat en el punt de mira de l’Àrea de Medi Ambient des de l’inici del Mandat, ja que aquestes i el seu entorn immediat de la Garriga d’Empordà conformen un àmbit d’interès natural, geogràfic i paisatgístic que ha de ser rehabilitat, preservat i posat a disposició dels ciutadans pel seu coneixement i gaudi.\nCruanyes afirma que aquest espai es pot convertir en un dels futurs parcs naturals de Figueres, amb la creació d’un itinerari amb el Castell de Sant Ferran, una àrea de descans i senyalització amb informació de la flora i la fauna en el marc d’aquest projecte de rehabilitació i conservació.\nEl regidor agraeix a la propitat la predisposició i facilitat per arribar a un acord de compravenda assumible i beneficiós per a la ciutat.


Ingerir el lloc on has anat de vacances com a forma de tenir-lo a dins per sempre. O ingerir, almenys, les seves herbes i aromes. El Patronat de Turisme Costa Brava Girona ha llançat dues infusions per rememorar les aromes i el gust del territori. Es tracta de Costa Brava Essence i Pyrenees Essence, dues bossetes diferents pensades per a la promoció turística. Les dues infusions han estat creades per l'empresa Tegust


Reconeixen un senderista perdut que es trobava al bar mentre el buscaven - Empordà\nReconeixen un senderista perdut que es trobava al bar mentre el buscaven\nEls amics del senderista van alertar els serveis d'emergència, que el van trobar en un rierol "Ara qui paga això?", Diuen els veïns\nANDRÈS ILLESCAS 11.08.2017 | 16:14\nLes alarmes s'encenien dimarts al migdia: Un senderista de 33 anys i de nom Sergio Calderón s'havia perdut als llacs de Saliencia, després d'anar d'excursió amb dos amics. Immediatament es va activar un gran operatiu de rastreig, que va incloure a bombers, Guàrdia Civil i unitat canina (aquest any van ja 35 rescats i rastrejos de muntanya a Astúries). No obstant això, el que semblava una dramàtica situació va prendre altres camins.\nA les sis de la tarda d'ahir, l'helicòpter del SEPA procedia a evacuar després de ser trobat ferit en un rierol a l'entrada del poble de la Vall del Llac. I els veïns de la zona es van quedar estupefactes en descobrir que era el mateix home que havien vist la nit anterior contemplant per televisió el partit de la Supercopa d'Europa en un bar pròxim. "Estava sol prenent-se una cervesa i parlant per telèfon mentre veia el Madrid", assegura Roberto Fernández, natural de la Vall.\nTot va començar el mateix dimarts: els tres amics val·lisoletans van arribar a les dotze del matí a la base del port de la Farrapona, amb la idea de fer un passeig i baixar a dinar després a Zamora, segons han assenyalat fonts dels Bombers que van participar en el rescat. La complicació va arribar quan Sergio Calderón es va separar dels seus amics per aventurar-se per la zona dels Picos Albos, annexos al Lago Cerveriz, on l'esperaven els seus dos companys. Després, els amics van perdre el contacte i l'últim que van saber de l'extraviat va ser per un wasap que els va enviar a les 14.54 d'abans d'ahir, en què els preguntava on eren.\nEl Centre de Coordinació d'Emergències d'Astúries va rebre l'avís a les 20.40 hores. La trucada va ser realitzada per un particular que s'havia trobat amb els amics del desaparegut, que estaven sense bateria en els mòbils, i li van demanar que es posés en contacte amb el 112. La dona va explicar que el desaparegut, Sergio Calderón, segons li van dir seus amics, estava fent la ruta dels llacs. L'havien intentat localitzar però no el van trobar. La sala dels serveis d'emergència va mobilitzar des d'un primer moment una dotació de Bombers del parc de Somiedo i al Grup de Rescat, part en l'helicòpter medicalitzat, i un agent per terra. Per l'hora i la situació meteorològica l'helicòpter no va poder rastrejar la zona i va haver de tornar a força. Davant d'aquest panorama, es va mobilitzar a la Unitat Canina de Rescat que es va traslladar al lloc.\nEls equips van estar rastrejant la zona sense èxit durant tota la nit. Però la veritat, segons testimonis, és que a quinze quilòmetres del Llac Cerveriz, on el desaparegut havia estat vist per última vegada, Sergio Calderón es trobava al bar del poble de la Vall del Llac. "Jo en aquell moment no sabia que era ell, però era un home estrany, solitari: estava amb la seva cervesa, trucant per telèfon i veient el partit del Madrid en un bar. No sé si passaria la nit al poble o acabar en el riu des de llavors ", relata Roberto Fernández, veí del poble.\nAl matí següent,l'operatiu, integrat per la Unitat Canina del SEPA, bombers, el grup de rescat, personal del parc de Somiedo i Proaza, voluntaris de la Guàrdia Civil de Grau i l'equip de muntanya. Durant les primeres hores, els gossos de la Unitat Canina i la resta de forces desplaçades als Llacs de Saliencia van tornar a pentinar el lloc tot i la densa boira. A les tres de la tarda, la visibilitat va augmentar, el que va permetre que l'helicòpter pogués entrar en acció. Però la boira va tornar i l'artefacte va tenir serioses dificultats per poder tornar a terra.\nQuan l'esperança semblava perduda, Calderón va aparèixer en un rierol a l'entrada del poble de Vall de Llacs, on se li havia vist la nit anterior. "Estava delirant quan el vaig trobar. Deia que el perseguien i que preferia morir dessagnat que cremat", explica Neli Feito, veïna que va donar amb ell en el lloc. El jove estava ferit i presentava fractures encara pendents d'avaluació després d'una presumpta caiguda, però que va haver de produir-se molt després d'activar-se l'operatiu. "Ara qui paga això?", Es preguntaven alguns veïns després de l'ampli desplegament.\nDetingut per tancar la seva filla de 16 mesos en un cotxe durant tres hores\nUn nadó elefant cau a l'aigua i els seus pares el rescaten\nRescaten una dona de 62 anys ferida quan passejava pels conjunts megalítics de Roses


Holiday home Zmijavci Put Kriza Zmijavci Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 12 allotjaments a Zmijavci.\n-, Zmijavci, Zmijavci, Croàcia, 21266 - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Zmijavci Put Kriza\nDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday home Zmijavci Put Kriza està situat idealment a Zmijavci; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Holiday home Zmijavci Put Kriza, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina exterior, parc infantil, billar. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Holiday home Zmijavci Put Kriza és una selecció idònia per a la vostra estada a Zmijavci.\nAllotjaments a Zmijavci


Medi Ambient treballa per eliminar flora i fauna invasores a les zones humides de Balears\nPublicado 22/5/2019 14:39:00CET\nLa Conselleria de Medi Ambient, Agricultura i Pesca està treballant en el projecte 'Prats nets d'invasors, control d'espècies invasores a zones humides de les Balears', amb l'objectiu "d'eliminar flora i fauna invasores a les zones humides" de la regió.\nSegons ha informat la Conselleria en un comunicat, aquest pla està sent finançat per l'impost de turisme sostenible i executat pel Consorci per la Recuperació de la Fauna de Balears (Cofib) sota la direccio del Servei de Protecció d'Espècies de la Direcció general d'Espais Naturals i de la Biodiversitat.\nEl projecte té una durada de 24 mesos i es va iniciar el passat mes de gener. Les zones prioritàries on s'actuarà seran el Parc Natural de l'Albufera de Mallorca i el Parc Natural de l'Allbufereta, el Parc Natural de l'Albufera des Grau de Menorca i el Parc Natural de ses Salines d'Eivissa i Formentera .\nA les zones humides és on es troben els ecosistemes més valuosos, complexos i dinàmics, així també com a fràgils i vulnerables davant la invasió d'espècies exòtiques invasores.\nLes espècies exòtiques invasores constitueixen una de les principals causes de pèrdua de biodiversitat al món i, avui, Dia Internacional de la Biodiversitat, tal com ha explicat el conseller Vicenç Vidal, "l'objectiu no és altre que el de protegir i recuperar el medi natural mitjançant la reducció i, en els casos que sigui factible, el control i/o eradicació de les principals espècies exòtiques invasores de les zones humides més importants de Balears, amb la finalitat de conservar i oferir un ecosistema valuós i un paisatge natural de càlida".\nLa vicepresidenta i consellera d'Innovació, Investigació i Turisme, Bel Busquets, ha explicat que el projecte compta amb una inversió de 332.210 euros provinents del fons de l'Impost de Turisme Sostenible i ha destacat que el Govern ha actuat des d'un principi amb "els paràmetres de sostenibilitat i des d'un punt de vista econòmic, social i, per descomptat, mediambiental".\n"L'Impost de Turisme Sostenible ens ajuda a avançar en aquesta sostenibilitat amb un projecte com aquest, per a la protecció de l'ecosistema, ja que una de les finalitats de la recaptació és la preservació del medi natural", ha subratllat.\n"ESPÈCIES AMB MÉS PROBLEMES"\nEn la redacció del projecte s'ha plantejat treballar amb algunes de les espècies que suposen més problemes per a aquests ecosistemes, entre les quals es troben la carpa (Cyprinus ca rpio), la tortuga de Florida (Trachemys scripta) i la rata negra (Rattus rattus) quant a la fauna.\nQuant a la flora, la grama americana (Stenotaphrum secoundatum), la cotula (Cotula coronopifolia), l'herba de les Pampes (Cortaderia selloana), la figuera de pala (Opuntia spp.), la canya (Arundo donax), el rubrum (Pennisetum setaceum), el bàlsam o patata fregida (Carpobrotus spp.), l'atzavara (Atzavara americana), la flor del migdia (Disphyma spp.) i el kalanchoe (Kalanchoe spp.), moltes de les quals han colonitzat aquests ecosistemes des de jardins públics i/o privats.\nDesprés de les reunions tècniques i de coordinació mantingudes amb els diferents parcs naturals durant el primer trimestre, els treballs de camp van començar l'última setmana de març d'enguany. Fins al moment, s'han retirat del Parc Natural de l'Albufera de Mallorca 1.473 quilos de carpes (Cyprinus ca rpio), 13 exemplars de cranc blau (Ca llinectes sapidus) i cinc exemplars de tortuga de Florida (Trachemys scripta spp.).\nQuant a les actuacions en la flora, s'ha treballat en l'eliminació de 134 metres quadrats de cotula (Cotula coronopifolia) i 497 metres quadrats de grama americana (Stenotaphrum secoundatum).\nActualment a l'Albufera de Mallorca es mantenen actives sis nanses per a la captura de tortugues invasores i cranc blau, i 75 metres de xarxa per al control de carpes, que es van col·locant alternativament a diferents trams d'alguns canals de l'Albufera de Mallorca.\nEn les properes setmanes està previst començar les actuacions als espais protegits de les Pitiüses i, després de l'estiu, als espais de l'illa de Menorca.\nTal com ha explicat el gerent del Cofib, Lluís Parpal, "els mètodes que s'utilitzaran per al control de les espècies invasores de fauna bàsicament seran sistemes de xarxes i nanses, ja que es tracta fonamentalment d'espècies aquàtiques".\nPer a la flora, dependran tant del grau d'invasió de l'espècie com de la seva densitat, les característiques del lloc on es trobin (tipus de substrat, proximitat a l'aigua) i també del risc que suposi sobre el medi ambient una determinada actuació.


El moviment contravé la legalitat internacional i fa inviable un estat palestí\nBarcelonaEl govern de Benjamin Netanyahu comença aquest dimecres, 1 de juliol, l'annexió d'una tercera part de Cisjordània, el territori palestí ocupat des del 1967. Un gest que contravé la legalitat internacional i podria suposar la sentència de mort al projecte d'un estat palestí que coexistís amb Israel. Els bons coneixedors del Pròxim Orient no gosen fer pronòstics sobre l'impacte que pot tenir portar els palestins davant l'evidència que el somni d'una pau sota la forma de dos estats –que molts ja veuen impossible– s'ha esvaït definitivament.\nEn plena companya electoral, Netanyahu va prometre al setembre que, si era reelegit, s'annexionaria la vall del Jordà, el riu que ressegueix la frontera amb la veïna Jordània, i que integraria també a Israel 30 colònies no reconegudes per Tel Aviv al nord del mar Mort. El pla es va endarrerir per la crisi política interna a Israel, que ha hagut de celebrar tres eleccions en un any fins que Netanyahu va haver d'acceptar un acord de coalició amb l'opositor Benny Gantz, que el rellevarà d'aquí 18 mesos. Netanyahu i Gantz han acordat engegar el pla d'annexió al juliol.\nIsrael impulsa l'annexió de la Vall del Jordà, que faria l'estat palestí inviable\n"Fa un mes que soldats israelians van començar a retirar els cartells dels pobles del nord de la vall on s'indicava que som palestins. També han començat a construir carreteres i han continuat enderrocant cases i arrencant oliveres", explica a l'ARA des del poble de Bardala, a la vall del Jordà, Rachid Khadiri. "També han destruït canalitzacions de rec, perquè saben que, sense aigua, no podem mantenir les nostres collites. Els 11.000 colons de la vall, però, gasten més aigua que els tres milions de palestins de tot Cisjordània", apunta. "Volen expulsar comunitats senceres, posant controls militars que impedeixin que els palestins o les organitzacions internacionals puguin accedir als nostres pobles. Aïllats i sense ajuda internacional, la gent haurà de marxar", afegeix l'activista. Les autoritats israelianes han deixat clar que els palestins dels territoris annexionats no tindran ciutadania israeliana, encara que estaran sotmesos a la seva sobirania.\nEl projecte del govern israelià d'annexionar part de Cisjordània s'empara en la carta blanca que li ha donat l'administració Trump amb el seu anomenat "acord del segle", que deixaria els palestins amb un estat sense continuïtat territorial i sense control sobre les seves fronteres. És a dir, convertit a la pràctica en una sèrie de bantustans encerclats per 130 colònies formals i 92 de salvatges, i privat de la vall del Jordà, de la qual els palestins només conservarien la ciutat de Jericó i el seu oasi.\nPer què és important la vall del Jordà?\nCom la resta de Cisjordània, la vall del Jordà i la riba occidental del mar Mort són territoris palestins que Israel va conquerir militarment el 1967, en la Guerra dels Sis Dies, i que, segons les resolucions de l'ONU, Tel Aviv ocupa il·legalment i corresponen als palestins.\nLa vall del Jordà és un dels territoris més fèrtils del Pròxim Orient, per la seva riquesa de minerals, i la zona més rica en recursos de Palestina. Destaca per la producció de dàtils i també d'agricultura de regadiu intensiu, normalment en grans produccions israelianes en què treballen palestins per sous molt inferiors al del salari mitjà d'Israel. També conté una de les principals reserves d'aigua, que converteix la vall en una zona d'alt valor estratègic. Hi viuen uns 65.000 palestins –un terç de la població que hi havia el 1953, la resta ha estat foragitada– i 11.000 colons, que resideixen en assentaments agrícoles.\nLa zona és sensible també perquè Israel valora molt la cooperació de Jordània en matèria de seguretat. "La vall és important també per raons de seguretat, perquè Israel no vol una frontera jordano-palestina", recorda Eduard Soler, investigador del Cidob. "I també té un valor simbòlic, perquè els sectors més expansionistes del moviment sionista el consideren un territori seu". Les guerrilles de l'Organització per a l'Alliberament de Palestina (OAP) van operar des de la vall del Jordà als anys setanta.\nQuè suposa l'annexió?\nDe fet, el moviment de Netanyahu no és més que la confirmació legal d'una realitat de facto. "Israel ja ocupa les terres palestines, entren i surten quan volen, detenen la gent, destrueixen les cases, imposen controls militars a totes les carreteres, però amb l'annexió no sabem què passarà, tothom està angoixat", explica a l'ARA des de Ramal·lah l'activista Hanin Nassar. Des dels Acords d'Oslo del 1993 –que van donar lloc a l'Autoritat Palestina com a primer pas cap a la consecució d'un estat palestí a canvi de la renúncia a la resistència a l'ocupació israeliana–, la majoria dels 2.400 quilòmetres quadrats de la vall es van convertir en zona C, sota control militar israelià total.\nAixò vol dir que una unitat de l'exèrcit, la Coordinació d'Activitats del Govern als Territoris, és responsable dels permisos de construcció, de l'agricultura, de l'aigua i de les carreteres. L'exèrcit també hi fa maniobres habitualment, i converteix els pobles i terres palestines en en zones militars tancades. A més, fa anys que Israel prepara el terreny per a l'annexió amb la construcció d'una xarxa de carreteres i autopistes que separa la vall de la resta de Cisjordània. Si l'annexió es materialitza, s'hi imposarà directament la legislació israeliana.\nNetanyahu preveu annexionar-se el nord de la vall, on es troben 30 d'aquestes colònies agrícoles israelianes. El pla començaria aquest dimecres mateix amb l'annexió de tres blocs d'assentaments. En total a Cisjordània, uns 600.000 colons jueus viuen en assentaments situats a l'àrea C, que no han deixat d'expandir-se des de la signatura dels Acords d'Oslo, en un pla que s'ha accelerat en els 14 anys en què Netanyahu ha estat al poder a Israel.\nÉs la gran pregunta. Els partits palestins a Cisjordània van publicar dilluns un comunicat conjunt en què es comprometen a recuperar la unitat per respondre a l'ofensiva israeliana, i s'han convocat manifestacions aquest dimarts i dimecres, que es preveuen massives. Per la seva banda, Fatah, que controla l'Autoritat Palestina, ha aturat la cooperació de seguretat amb Israel i ha amenaçat amb lliurar l'armament de la policia palestina a Israel, perquè siguin els seus soldats els que assumeixin les conseqüències. Hamàs des de Gaza ha advertit que reaccionarà militarment. Però tot dependrà de la magnitud de l'operació israeliana. "És un escenari molt obert, tot dependrà de l'ambició de l'annexió, que estarà en funció de les necessitats polítiques de Netanyahu, i també del que passi a les eleccions nord-americanes", afegeix Soler. Per a l'activista de la vall, "el dret internacional és paper mullat si no serveix per protegir la població civil, i aquí no tenim cap estat ni cap exèrcit que ens defensi".\nPròxim Orient Palestina Irsrael


Raffaelli Ristorante: des de la Toscana amb amor\nLes germanes Raffaelli comanden un dels restaurants italians amb més encant de Barcelona\nper Lourdes López Barcelona. 18 de gener de 2020 05:30\nLas hermanas Raffaelli comandan uno de los restaurantes italianos con más encanto de Barcelona\nFa ja quatre anys que el restaurant italià Raffaelli obria portes al carrer Luis Antúnez, número 11 de Barcelona. No pretenia ser un italià més. I no ha acabat sent-ho. És el negoci familiar en el qual Greta i Gioia Raffaelli, al costat del seu pare Alessandro, es van permetre obrir la cuina de casa seva a tothom. Originaris de la regió italiana de Lucca, aquest menjador honra el passat gastronòmic de la Toscana i eleva la tradició familiar de la cuina italiana veritablement casolana a un altre nivell.\nLa família Raffaelli atresora un llarg passat com restauradors al seu país i aquí van fer mà de tot el que ja sabien de la bona taula. Gioia va estudiar econòmiques així que, encara que aquesta no va ser la seva primera vocació, es va posar als comandaments del local intentant que fos rendible. "Vaig néixer en aquest món i ha estat molt fàcil treballar en això. Els meus pares tenien diversos restaurants: Leoncino, Mama Fiore… sempre estàvem entre fogons, repartiments i comandes. Després els van tancar, la meva mare va marxar a viure a París i el meu pare viu actualment a Itàlia. A la meva germana i a mi ens agradava viatjar i vam acabar a Barcelona fa 10 anys. No teníem clar que obriríem aquí, a Barcelona. Ha estat una mica de rebot", recorda.\nEn els seus 70 metres repartits en dues plantes Raffaelli Ristorante dóna de menjar a un màxim de 45 comensals en cada servei amb vuit empleats. I molts, han de donar mitja volta en apuntar-se a la porta: "Estem plens aquesta nit".\n"La nostra intenció és oferir un lloc diferent, on els detalls, el bon servei i l'atenció són importants. Més enllà de menjar bé, brindem una experiència que el client voldrà repetir", explica l'empresària, "abans aquesta zona no estava tan bé, no era per als vianants i això implicava tenir trànsit rodat davant del restaurant, cosa molt molesta. Ens va costar arrencar. També el fet que el nostre tiquet mitjà és alt fa que ja el 50% de la gent no vingui al restaurant. Però els que vénen saben que oferim qualitat. Una cosa que m'encanta és la clientela fixa, que ens guarda taula gairebé cada setmana i també que vinguin parelles d'italians a sopar".\nI és que el seu ambient envolupant, a mitja llum, amb les taules convenientment separades i discretament situades dóna recer per allargar la conversa i refugiar-se durant unes hores.\nSara Verratti és la xef encarregada d'orquestrar la festa amb una carta variada que es passeja per l'orografia italiana: de la seva costa Adriàtica natal, al Piemont i, d'aquí, a la del nord de Lombardía. El tortelo és un dels best sellers de la seva carta: serveixen 60 a la setmana. Molts els acompanyen amb entrants com la pizza fregida amb salsa trufada i mozzarella que aquí elaboren amb el punt just d'oli. "És amb diferència el plat que realment es ven més, és de la regió de Lucca, del meu poble, a la gent li encanta. També els agrada molt la tagliatelle amb tòfona i espàrrecs. Diria que aquestes dues elaboracions ens identifiquen", assenyala Raffaelli.\nTots els vins de carta són italians (40 referències: 15 blancs, 17 negres i 5 entre escumosos i rosats). "Treballem sempre amb proveïdors d'Itàlia, amb Sabors d'Itàlia i amb Garda. Encara que el cas de la burrata és diferent. És casolana, d'un noi que les fa personalment per a nosaltres. Les hi comprem perquè la qualitat és increïble i ens les porta des de Puglia (el taló de la "bota" d'Itàlia) dues vegades per setmana.\nEn el restaurant elaboren diàriament vuit tipus de pasta fresca, principalment especialitats de la Toscana i els Abruços. "També fem pasta seca que a mi m'encanta, personalment i si vols uns carbonara també te'ls podem fer, però per a nosaltres és important tenir pasta fresca elaborada per nosaltres, crec que això ens diferencia de molts altres restaurants" reivindica Raffaelli.\nDes que van obrir conserven en carta la tagliatelle Sandro amb espàrrecs, tòfona confitada i ou dur ratllat, els pappardelle amb bolets, i els spaghetti amb cloïsses, all, vitxo i julivert. "Tot fatto incasa , quan a la gent li agrada alguna cosa és millor deixar-ho així", assegura Raffaelli.\nAdreça: Carrer de Luis Antúnez, 11, Barcelona\nTel.: 652 56 07 29\nPreu mitjà: 25-50 euros


Comprar Enate Syrah-Shiraz 2016. Vi negre | enterwine.com\nVi Negre Enate Syrah-Shiraz 2016\nVi negre criança del Somontano. Syrah amb 16 mesos de criança en bótes noves.\nUn vi rodó i equilibrat, Enate Syrah-Shiraz destaca pel seu caràcter varietal. De fet, és un dels vins més representatius de l'excel·lent col·lecció de varietals que el celler Enate té al mercat.\nAquest monovarietal de Syrah neix de dues vinyes diferents, l'una plantada amb un clon de la varietat procedent de França (Syrah), i l'altre procedent d'Austràlia (Shiraz). Tots dos són veremats a mà amb molt de compte i en el moment òptim de maduració de cada raïm.\nDesprés de la verema més tardana des que hi ha registres al Somontano, un cop al celler el raïm d'aquest vi negre criança de Syrah van ser desrapats i lleugerament espremuts, per tal de fermentar tot seguit amb control de temperatura en dipòsits d'acer inoxidable.\nEn acabar, el vi va ser criat durant 16 mesos en bótes noves de roure francès i americà, on també va fer la fermentació malolàctica.\nCom és tradició en aquests vins, cada ampolla està signada per l'obra d'un artista, en aquest cas, Enate Syrah-Shiraz 2016 és obra del desaparegut pintor granadí Manuel Rivera.\nDecanteu aquest vi negre d'Enate uns 40 minuts abans de servir-lo.\nEl vi negre Enate Syrah Shiraz té un color picota amb rivet violaci i capa mitja-alta. Molt net i brillant en copa amb formació d'abundants llàgrimes acolorides.\nFragant i complex, aquesta Syrah del Somontano destaca per les seves aromes de fruita negra, violetes acabades de collir, tocs d'oliva negra i lleugers matisos fumats. També trobem un fons vegetal, amb tocs especiats, lleugerament picants i elegants balsàmics que el fan més fresc.\nL'atac en boca de Syrah-Shiraz és corpulent, amb un pas carnós i ampli, un tacte vellutat i uns tanins vius i plaents. Aquest vi negre criança de Bodega Enate és llarg i persistent en boca, amb un regust de mores, gerds i nabius molt madurs, i també notes mentolades, olivada i subtils torrats.\nNotable representació de la varietat, Enate Syrah-Shiraz 2016 és un vi consistent, lleugerament mineral i molt fragrant que acompanyarà bé àpats de certa importància.\n92 punts Enterwine. Medalla d'Or - Sélections Mondiales des Vins, Canadà.\nCaça de pèl, Caça de ploma, Calereta, Carn de bou, Carns blanques a la graella, Carns blanques rostides, Carns vermelles rostides, Civet, Escudella, Estofats, Llegums, Plats especiats, Porc rostit, Rostits, Ternasco, Xai rostit, Xocolata\nNo us decebra\nDestacat producte de Bodegas Enate. Per als amants dels grans vins negres amb cos.\nOpinat per Antagonista (publicat a 17 octubre de 2018)


La respiració en les asanes - Revista Entorn\nEt trobes aquí: Home → La respiració en les asanes\nLes postures del ioga són actituds del cos activades per l’alè, entès com a energia vital. I el control d’aquesta energia vital es fa a través de la respiració. Una sessió d’asanes és, per tant, una sèrie ininterrompuda de respiracions controlades, amb les postures com a teló de fons.\nHi ha diferents maneres de controlar la respiració en les asanes. Primer cal prendre consciència dels moviments respiratoris i regular-los i, posteriorment, de les energies alliberades i de la seva circulació dins el cos. En la immobilitat de l’asana el cos esdevé una estàtua on els moviments respiratoris no poden ser suprimits. Cada asana condiciona la manera de respirar.\nInspiració i expiració.\nAgafem la pinça com a exemple. Un cop adoptada l’asana, el practicant percep que la respiració abdominal provocada pels moviments del diafragma topa amb un obstacle: l’abdomen reposa sobre les cuixes. Si s’aprofundeix la respiració diafragmàtica contra la resistència tova de les vísceres, es produeix un massatge dels òrgans abdominals. Al començament la respiració és molesta però de sobte s’allibera perquè els òrgans comprimits alliberen l’excés de sang que retenen normalment, que torna a fluir cap al cor, el qual la guia cap als pulmons per a ser purificada abans de tornar al cor i ser enviada a la resta del cos a través de les artèries. Els òrgans que han rebut aquest massatge tornen a adoptar la forma i volum normals. A partir del moment en què el diafragma s’allibera, cal anar més enllà i intensificar la inspiració fins que arribi a la part alta dels pulmons.\nMentre que la inspiració es fa contracorrent, a fi de vèncer les resistències de la postura, l’expiració és més fàcil. S’aprofundeix baixant la part superior del tòrax mitjançant la tracció dels músculs. La musculatura abdominal, especialment la del baix ventre, haurà de comprimir el diafragma al més amunt possible per poder expulsar les restes d’aire. Prolongant aquest moviment s’obtindrà la màxima eficàcia, que es manifesta en una calor corporal per tot el cos.\nCada asana condiciona un tipus de respiració però l’esquema per treballar la respiració és el mateix: presa de consciència de les zones de major i menor resistència, lluita contra les primeres, i acceptació i intensificació dels moviments de les segones.\nEs pot deixar que l’alè entri i surti al seu ritme, augmentant-lo progressivament, o bé es pot intentar igualar la inspiració i l’expiració. Per aconseguir-ho, durant l’asana l’atenció s’haurà de centrar en l’alè de manera que els moviments respiratoris es vagin alentint. Es desenvolupa així un alè lent, fàcil, equilibrat ¡ potent que infon vitalitat i dinamisme en l’organisme. Aquest tipus de respiració facilita la resistència i la durada de les asanes.\nAquest text està extret de l’article “Todos somos principiantes”, de André Van Lysebeth, publicat a la revista YOGA nº20 (març/abril 1994), editada per A.E.P.Y.


Surt de la teva zona de confort amb aquesta col·lecció revolucionària que presenta els enigmàtics dissenys de Jean-Michel Basquiat.\nTots hem perfeccionat el nostre estil clàssic i simple, però quan es tracta d'infondre la teva estètica amb un toc rebel, creiem que és un veritable art. Aquesta temporada, Coach ho ha fet a la perfecció amb la seva col·laboració amb el difunt artista nord-americà Jean-Michel Basquiat.\nSaltant a la fama durant les dècades de 1970 i 1980, Jean-Michel Basquiat va ser un artista de graffiti convertit en pintor autodidacta de la ciutat de Nova York, conegut per enigmàtics gargots, símbols i diagrames que atreien als esperits lliures, somiadors i rebels de la seva generació. Citat com un dels artistes més importants de el segle XX, Coach ret homenatge a la màgia del seu treball amb aquesta atrevida col·lecció.\nRevestint elements bàsics i accessoris de vestuari amb elements del seu art pioner, la línia inclou una gamma de peces per utilitzar tant de dia com de nit, que inclouen una gavardina, una bufanda estampada i una motxilla esquitxada pels icònics dibuixos i gargots estil graffiti de l'artista. .\nPots gaudir d'un accés excepcional a aquestes i altres marques a través del nostre servei de Virtual Shopping.\nJa sigui que tries una bossa tote, una samarreta o una gavardina, fes d'aquesta atrevida col·lecció teu primer port d'escala per afegir interès al teu estil.\nDescobreix la col·lecció a la boutique Coach o mitjançant Virtual Shopping ara.


El grup empresarial ha triat la fundació AMPANS després de fer una cerca entre diverses entitats sense ànim de lucre, dedicades a la inclusió sociolaboral de persones amb discapacitat i en situació de risc.\nEl Grup Electro Stocks fa donació a AMPANS.\nGrup Electro Stocks, amb més de setanta delegacions comercials a Espanya i una d'elles al polígon industrial Bufalvent de Manresa, dedicada a la distribució de material elèctric, lampisteria i climatització, entre altres, ha triat la fundació AMPANS per a fer una donació econòmica de 14.000 euros.\nUna representació de Grup Electro Stocks, integrada pel Director de Recursos Humans, Fernando Di Menna, acompanyat de la Responsable de Selecció i Desenvolupament, Carme Amengual, van visitar AMPANS el passat 17 de juny amb la finalitat de conèixer de prop la tasca de l'entitat.\nEn concret es van interessar pel model d'inserció laboral de l'entitat, que l'any passat ocupava 241 persones amb discapacitat. Membres dels serveis laborals i d'inserció d'AMPANS van mostrar als representants de l'empresa el treball que es fa al Garden d'AMPANS i a la nau de Serveis a la Indústria, situada al polígon Els Dolors de Manresa.\nLa col·laboració de Grup Electro Stocks amb AMPANS sorgeix de la voluntat de l'empresa a col·laborar amb projectes d'inclusió sociolaboral com el d'AMPANS, a qui va seleccionar després de fer una àmplia recerca d'entitats dedicades a aquesta tasca social. Grup Electro Stocks i AMPANS es tornaran a trobar pròximament per a abordar una ampliació de la col·laboració en termes de responsabilitat social.\nArxivat a: ELECTRO STOCKS AMPANS


Dilluns, 26 de febrer 2018\nEl vinyetista Miquel Ferreres fitxa per l’ARA\nL’humorista gràfic Miquel Ferreres s’incorpora a la plantilla de l’ARA a partir de l’1 de març amb la publicació d’una vinyeta diària\nA partir d’aquest dijous 1 de març, el dibuixant Miquel Ferreres, un dels més populars al nostre país, publicarà una vinyeta diària a la contraportada de l’ARA. Amb aquesta incorporació, el rotatiu reforça la plantilla d’humoristes que inclou Manel Fontdevila –qui també col·labora setmanalment al Banc de Continguts de l’AMIC–, Juanjo Sáez, Jordi Durí i Anthony Garner.\nAmb 42 anys de carrera, Ferreres ha col·laborat a El Correo Catalán, Diari de Barcelona, El País, L’Avui, La Vanguardia i El Periódico –d’on va ser acomiadat aquest febrer després de 20 anys–, a més de les revistes El Papus, El Jueves, El Temps i El be negre. L’humorista gràfic explica que s’ha decidit per l’ARA per ser un “diari ben fet, seriós i que segueixo des que va sortir” i afegeix que “la feina del vinyetista és donar un aire humorístic a la gent per treure les tensions del dia a dia”.\nPer la seva banda, Esther Vera, directora de l’ARA ha declarat que “En aquesta època de fragilitat de la democràcia i d’atacs a la llibertat d’expressió ens conjurem per mantenir un diari plural, obert, lliure i al servei dels nostres lectors. Ferreres és clarament un dels millors analistes de l’actualitat que hi ha a l’Estat. A partir d’ara comptarem amb la seva mirada crítica i lúcida de la realitat”.


Conjunt model Delany per a saló menjador 600-ORIGIN-COLOR-1 Blanc nòrdic 600-ORIGIN-COLOR-2 Naturale 600-ORIGIN-COLOR-3 Naturale\nPVP 946 € DTO. 47 €\nCol·lecció Model 146054\nConjunt per a saló amb dues vitrines\nEl model Delany és una composició modular per saló menjador amb una estètica d'alt valor i línies actuals, molt modernes. Compta amb dues vitrines altes, un aparador quadrat model Cube i un moble baix per TV model Bolt.\nConjunt per a saló amb sistema modular\nEl model Delany és un conjunt de mobles per a saló de sistema modular, que pots utilitzar tan junts o separats com vulguis. Pots decidir el tipus de distribució que més tàgradi amb els mobles per donar l'ambient perfecte al teu saló.\nDues vitrines bessones\nLes dues vitrines de el model Delany són perfectes tant per a emmagatzemar tot el que necessitis tenir ocult al teu saló, com per a exposar la teva millor decoració darrere dels vidres de les portes: llibres, figures, vaixella...\nL'aparador model Cube és un mòdul des aspecte cúbic, amb una composició de portes dinàmica i un buit central quadrat i obert, perfecte per crear un punt d'atenció amb qualsevol tipus de decoració (llibres, figures, vaixella ...).


← Bab-aha-iddina (oc)\nLa tercera campanya (819 aC) fou contra la part oriental i el nord. Els països de Khubuskia i de Parsua foren els objectius; el rei Dadi de Khubuskia va pagar tribut igual que els prínceps de Parsua on les ciutats de Samasha i Karsibuta foren conquerides per rendició, el país de Guinunbuda es va sotmetre i la fortalesa d'Urash ocupada; el rei Pirishati fou fet presoner. Després de creuar aquestos territoris l'exèrcit va arribar a la costes del llac Urmia i després cap a Mataa (Mèdia), on les forces medes foren derrotades i perseguides fins a la Muntanya Blanca (potser l'Helwand prop d'Ecbatana) on va aniquilar a 2300 guerrers del príncep mede Khanaziruka; la capital Sagbita fou destruïda igual que un bon nombre de ciutats; en la tornada els assiris van matar a mil guerrers del príncep Munisuarta d'Araziash.\nAl següent any (815 aC) el rei va haver d'envair Babilònia que s'havia independitzat de fet durant la guerra civil. El 819 aC Marduk-Zakirshum I fou succeït per Marduk-Balatsuikbi (819-813 aC) que no va pagar el tribut i actuava en tot com un sobirà plenament independent. L'atac no fou per Mesopotàmia entre els dos rius sinó per l'est del Tigris, seguint les muntanyes; des de Mi Turnat a la riba dreta del Turnat o Tumat, els assiris van travessar el riu i van arribar a Karni residència d'estiu dels reis de Babilònia, que van destruir igual que unes dues-centes poblacions properes. Van passar llavors al mont Khalman on van conquerir la ciutat de Dibinay, van devastar Datibir i altres ciutats veïnes i van perseguir els que van poder fugir fins a una fortalesa propera anomenada Karibti Alani que fou assaltada amb èxit. Els babilonis del rei Marduk-Balatsuikbi i els seus aliats (caldeus, elamites, arameus i namrites) es van concentrar a la fortalesa de Dur Papsukal, a Babilònia del nord, però foren derrotats i tretze mil dels seus guerrers foren morts pels assiris i tres mil fets presoners. Els babilonis es van reagrupar més amunt del riu Daban, a l'entrada de la ciutat de Dur Papsukal propera a la fortalesa, però altre cop foren derrotats i Xamxi-Adad V reclama una nova gran victòria en què cinc mil enemics foren morts i dos mil fets presoners; un centenar de carros i la tenda reial babilònia van caure a les mans del vencedor. Gananate, Nimittisharri i Der foren ocupades pels assiris. La victòria no degué ser prou decisiva perquè encara que les inscripcions del rei assiri acaben en aquest punt, la llista d'epònims mostra que el 813 aC va envair Caldea i el 812 aC Babilònia; en aquesta hauria estat quan el nou rei babiloni Bau-Akhiddin (813-812 aC) va caure presoner el que va portar a un tractat de pau, amb el restabliment efectiu del protectorat i una modificació territorial favorable a Assíria.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Xamxi-Adad_V&oldid=23119109»\nDarrera modificació: 7 abr 2020 a les 11:46


El regal d'empresa, ús social o delicte? | El Jurista\nEl regal d’empresa, ús social o delicte?\nL’esdeveniment organitzat pel Trade Center Sant Cugat i Judilex, el proppassat divendres 31 de maig, que havia de servir de presentació de l’empresa formada per Haidé Costa i Fruitós Richarte, ex membres de la judicatura, en la comunitat d’empreses de Sant Cugat, va comptar amb la presència de la magistrada de la secció 21ª de l’Audiència de Barcelona la Ilma, Sra. Mònica Aguilar Romo, que a més d’especialista en Dret Penal i penitenciari, és professora de Dret penal a la Universitat Autònoma de Barcelona.\nL’acte el va iniciar la magistrada Sra. Aguilar, amb una exposició sobre la responsabilitat penal de la persona jurídica, desgranant el sempre delicat art. 31 bis del Codi penal. La magistrada va parlar de les dues tipologies de persones que poden cometre una infracció penal, els administradors i directius per una banda i les persones dependents per altra. Sobretot va incidir en que el delicte ha de ser comès en benefici directe o indirecte de la persona jurídica, requisit sense el què no es pot atribuir la responsabilitat penal.\nLes penes per a la persona jurídica van succeir a l’anterior, la magistrada va destacar la del tancament de l’empresa i per tant la mort empresarial en casos molt greus, però també es va referir, com no, a la pena de multa i les seves elevades quanties, que han de ser però proporcionals a la pena que s’imposi a la persona física que hagi comés el delicte.\nAportant supòsits pràctics, la magistrada i professora, va exposar que, tot i que la responsabilitat penal de la persona jurídica es va introduir al codi penal en la reforma de 2010, són pocs els casos en que s’ha sol·licitat aquesta responsabilitat, i ho atribuïa a les pròpies dinàmiques d’acusacions particulars i fiscalia alhora d’acusar de determinats delictes, i fins i tot als numerus clausus pels que cal imputar responsabilitat penal a la persona jurídica i a un cert desconeixement d’aquesta responsabilitat. Així, literalment, va exposar, que “les acusacions ens demanen la responsabilitat penal de l’empresa en una sola línia sense argumentar ni fonamentar res ”, va avisar però, que, quan es despertin, vindran totes a la vegada.\nEndinsant-nos en l’exoneració de la responsabilitat penal que comporten els models de prevenció de delictes, definits en l’art. 31 bis CP, la ponent va assenyalar que sense la cultura ètica i del compliment, de la prevenció i d’un model que disposi dels mitjans i sistemes necessaris per a la vigilància i control, aquest no serà més que un mer maquillatge. L’exoneració de responsabilitat per a la persona jurídica a través de la deguda aplicació amb tots els requisits que exigeix el codi penal, va afirmar, serà analitzada detalladament per tribunals i especialment per la fiscalia. També va referir que no cal oblidar l’atenuació de la pena a través dels models de prevenció en els supòsits “ex-post” al delicte, un dels aspectes del “compliance” que la doctrina no ha tractat degudament però que considera molt important, sempre però que el model s’estigui aplicant amb la deguda eficàcia, amb vigilància i control eficient per la reducció del risc de comissió delictual.\nNo va deixar passar l’oportunitat de llençar una crítica al legislador quan dins dels anomenats delictes de les persones jurídiques, no hagués inclòs els delictes contra els drets dels treballadors. Es va exposar amb contundència que era incomprensible no haver-los inclòs, atenent la gravetat de les conseqüències d’aquests tipus de delictes, quan, per altra banda el benefici directe o indirecte de la persona jurídica en els cassos de prestació de serveis estaria fora de dubtes. Igualment també va realitzar una crítica a la no inclusió de delictes com el de l’apropiació indeguda.\nSeguidament la ponent es va endinsar en el delicte de la corrupció privada. Davant dels assistents, tots ells i elles empresaris i empresàries, va exposar que el primer que cal davant del delicte de corrupció privada és no extremar els supòsits ni alarmar-se per l’amplitud del tipus que va considerar desmesurat.\nLa seva exposició va circular inicialment per delimitar el delicte de corrupció privada del de corrupció publica, de forma didàctica va anar definint les dues modalitats del delicte que afecta a la funció pública, l’actiu i el passiu, posant exemples i supòsits pràctics que van situar el tema per tal d’entrar, posteriorment, en el delicte de corrupció privada. D’aquest últim en tractà la seva evolució i exigència de regulació per les directives europees. La ponent va ser crítica amb el tipus penal en qualificar-lo de massa ampli, tot preguntant on és el límit del trasllat d’un tipus de caire públic (corrupció de funcionari), amb un de caire privat (corrupció privada), i on s’ha de posar el límit entre la llibertat d’empresa i els actes de corrupció. Fent referència a l’articulat del codi penal, va llegir per paràgrafs l’art. 286 bis CP, fent èmfasi en cadascun dels verbs i per tant de les accions punibles (rebre, sol·licitar, acceptar o prometre, oferir o conferir), tot i això també va criticar que tot i que el delicte està dins d’aquells que poden cometre les persones jurídiques, en el cas de la corrupció privada apareixia un subjecte actiu “el col·laborador”, que no apareix ni és citat en l’art. 31 bis CP. Assenyalà en aquest sentit que, conforme al principi de legalitat, no es compliria el requisit per imputar a la persona jurídica o empresa, si qui cometés l’acció punible fos una persona “col·laboradora”.\nVa seguir l’exposició però centrada en el bé jurídic protegit del tipus de la corrupció privada, segons la magistrada, aquest podria cobrir-se perfectament per normes mercantils i de la competència, tot entenent que únicament en els cassos greus hauria de ser tractat penalment. Pel què fa al dret comparat, va exposar, que el tipus protegeix diversos bens jurídics, així a Alemanya la lliure competència, a França la deslleialtat a l’empresa, a Itàlia segueix un criteri patrimonial de perjudici a l’empresa, i finalment a Espanya, atenent la darrera redacció del precepte per la Llei Orgànica 1/2015 de 30 de març, el be jurídic protegit s’ha centrat en la competència. La magistrada arriba a aquesta conclusió conforme on situa el legislador el tipus, en el Títol XIII de Delictes contra el patrimoni, en el seu capítol XI de la Propietat intel·lectual i el mercat i els consumidors i dins d’aquest en la Secc. 3ª de delictes relatius a mercat i consumidors; i també perquè en el primer apartat de l’art. 286 bis CP, ho relaciona el tipus amb l’obtenció d’un “benefici o avantatge no justificat de qualsevol naturalesa”, el que, seguint la doctrina majoritària, el bé jurídic protegit ho és la lliure competència i per tant l’afectació al mercat de les accions típiques.\nEl diàleg s’obrí entre totes les persones presents quan es parlà d’allò que és socialment adient, concepte certament molt ampli i que varia en funció no només del tipus d’activitat o sector empresarial sinó també que varia en funció del temps que ens toca viure. Aquest concepte que seria la línia vermella o frontera entre un regal o una deferència socialment adequada, del delicte, és molt subjectiu i molt poc delimitat, recordant que tot i que el tipus de corrupció privada és molt poc aplicat pels jutjats i tribunals, temps enrere també altres tipus de corrupció, com els que afecten al sector públic eren residuals i que actualment són molt habituals en la pràctica diària.\nDesprés d’un breu break per fer un merescut cafè, l’acte va continuar amb l’exposició de la segona part de la conferència, que va tractar sobre la vessant pràctica del delicte de corrupció privada dins del models de prevenció de delictes, a càrrec de la Sra. Haidé Costa, l’exmagistrada i especialista en compliance penal i professora de la Universitat Rovira i Virgili. Aquesta última, fer una repassada als requisits objectius que han de gaudir els models de prevenció de delictes per tal que siguin tributaris de l’exoneració de responsabilitat. Va incidir en com elaborar un bon mapa de riscos, distingint-los d’aquells que són meres cites de delictes no individualitzats a la persona jurídica en concret. Continuant amb el sempre problemàtic procediment sancionador de compliance, s’obrí el diàleg els assistents i la magistrada Sra. Aguilar, que van concloure amb que el aquest procediment no es pot restringir a una única menció al sancionador laboral, i que ha d’abraçar tots els integrants i col·laboradors de l’organització.\nPrevi a parlar dels protocols aplicables, la ponent va assenyalar que l’òrgan de vigilància i control de compliment normatiu ha de tenir independència i ha de ser, preferentment un òrgan desvinculat de l’administració de l’organització. Va seguir la ponent amb els requisits d’estandarització del model, fent molt èmfasi en la necessitat de la formació en compliment normatiu, com a una de les parts essencials en tot model de prevenció, afirmant que sense formació i per tant coneixement del model, és impossible que aquest aconsegueixi el què es pretén, els comportaments ètics dins de la persona jurídica, en definitiva, fer arribar la cultura del compliment a tota l’organització.\nPer finalitzar la part més pràctica de la conferència, la Sra. Costa va realitzar una presentació dels protocols contra la corrupció que s’apliquen des de Judilex, i com aquests protocols han anat evolucionant des de diversos protocols individualitzats a un de comú per a la lluita contra la corrupció, que amb matisos i les evidents diferències s’aplica a les persones jurídiques d’àmbit públic i a les d’àmbit privat, i com el sistema és prou ampli per tractar les vessants actives i passives dels delictes contra la corrupció. En les seves explicacions, molt pràctiques i amb supòsits reals, va exposar als assistents com apliquen el llibre de regals, el llibre d’indemnitzacions i despeses, el llibre de reunions i el sistema d’incompatibitats; i com tots ells es relacionen amb les tasques de vigilància i control de l’òrgan de compliance en la cerca d’indicis, la recollida e dades i la comparativa i evolució econòmica de les relacions entre empreses. La jornada es va acabar amb les intervencions per part de totes les persones assistents i de la magistrada Sra. Aguilar. Una jornada amb interessants aportacions i casuístiques reals diverses que va gaudir de dinamisme i interès didàctic amb unes ponents d’alts coneixements tècnics.\n06/06/2019 a les 10:22\nMagnific. Un baixar de la retorica a la practica, i aquesta, en societats tant fiferents com poden ser la catalana o altres. En el seu moment em va tocar defensar “la cistella de Nadal” costum arrelada a Cat. com a despesa fiscal i no cobrament en especie. Fan falta estructures com la vostra per seguir avençant. Sebastià Sardiné. Fiscalista jubilat.


COM DE FREQÜENTS SÓN LES VISIONS DELS ÀNGELS AL LLIT DE MORT? - ÀNGELS I MIRACLES - 2021\nLlits de mort Visions dels Àngels\nMoltes persones a tot el món han dit poc abans de la seva mort que han experimentat visions d’àngels que semblen ajudar-los a fer la transició al cel. Metges, infermeres i éssers estimats també testimonien signes de visions en el llit de mort, com veure persones que moren parlant i interactuant amb presències invisibles a l’aire, llums celestials o fins i tot àngels visibles.\nSi bé algunes persones expliquen el fenomen del llit de mort d'àngel com a al·lucinacions dels medicaments, la visió encara es produeix quan els pacients no són medicats. I quan els moribunds parlen dels àngels, són plenament conscients. Així els creients diuen que aquestes reunions són proves miraculoses que Déu envia missatgers àngels per a les ànimes de les persones que moren.\nUna ocurrència comuna\nÉs habitual que els àngels visitin persones que es preparen per morir. Si bé els àngels poden i ajuden les persones quan moren sobtadament (com per exemple en un accident de cotxe o un atac de cor), tenen més temps per reconfortar-se i animar les persones que el procés de morir és més prolongat, com els pacients amb malalties terminals. Els àngels vénen a ajudar qualsevol persona que morís homes, dones i nens per igual per alleujar la por a la mort i ajudar-los a treballar a través de problemes per trobar la pau.\nLes visions obsequiades s’han registrat des de l’antiguitat i comparteixen característiques comunes independentment de factors racials, culturals, religiosos, educatius, d’edat i socioeconòmics, escriu Rosemary Ellen Guiley al seu llibre The Encyclopedia of Angels. El principal propòsit d’aquestes aparicions és advertir o manar que els moribunds vinguin amb ells El moribund sol estar feliç i disposat a anar-hi, sobretot si l’individu creu en una vida posterior. Si la persona ha tingut un gran dolor o depressió, s’observa un canvi d’ànim complet i el dolor s’esvaeix. El moribund sembla literalment il·luminar amb la brillantor.\nLa infermera jubilada de l’hospitalari, Trudy Harris, escriu al seu llibre Glimpses of Heaven: True Stories of Hope and Peace at the End of Life s Viatge que les visions àngèliques són experiències freqüents per als que moren.\nEl reconegut líder cristià Billy Graham escriu al seu llibre Angels: Ringing Assurance que no estem sols que Déu sempre envia àngels per acollir les persones que tenen relacions amb Jesucrist al cel quan moren. "La Bíblia garanteix a tots els creients un viatge escortat a la presència de Crist pels sants àngels. Els emissaris àngels del Senyor se solen enviar no només a capturar els redimits del Senyor a la mort, sinó també a donar esperança i alegria a aquells. que romanen, i per sostenir-los en la seva pèrdua.\nLes visions dels àngels que descriuen els moribunds són increïblement belles. De vegades consisteixen simplement en veure àngels en l’entorn d’una persona (com en un hospital o en un dormitori de casa). En altres moments, involucren visites del cel en si mateix, amb àngels i altres residents celestials (com les ànimes dels éssers estimats de la persona que ja han mort) arribant des de les dimensions celestials a les terrenals. Sempre que els àngels es mostren en la seva glòria celestial com a éssers de llum, són bellament radiants. Les visions del cel se sumen a aquesta bellesa, descrivint llocs magnífics a més de magnífics àngels.\nAproximadament un terç de les visions del llit de mort comporten visions totals, en les quals el pacient veu un altre món ven o un lloc celestial », escriu Guiley a Enciclopèdia dels Àngels . brillants ànimes dels morts. Aquestes visions són resplendents amb colors intensos i vius i una llum brillant. O bé es despleguen davant del pacient, o bé se senten transportats fora del cos cap a ells.\nHarris recorda a Glimpses of Heaven que molts dels seus antics pacients "em van parlar de veure els àngels a les seves habitacions, de ser visitats per persones estimades que havien mort abans d'ells, o sentir bells cors o olorar flors perfumades quan no hi havia cap al voltant Ella afegeix: "Quan parlaven d’àngels, que molts ho feien, els àngels sempre es descriuen com més bells del que s’havien imaginat mai, de vuit peus d’altura, masculí, i portaven un blanc pel qual no hi ha cap paraula. Luminescent és el que deien cadascú, com res del que abans havien dit. La música de la qual parlaven era molt més exquisida que qualsevol simfonia que havien escoltat alguna vegada, i una vegada i una altra esmentaven els colors que deien que eren massa bonics per descriure.\nLes "escenes de gran bellesa" que caracteritzen les visions del llit de mort dels àngels i el cel també donen als moribunds sentiments de confort i pau, escriuen James R. Lewis i Evelyn Dorothy Oliver al seu llibre Angels A a Z. "A mesura que la visió del llit de mort s'accelera, molts han compartit que la llum que troben troba una calor o una seguretat que els apropa cada cop més a la font original. Amb la llum també arriba una visió de bells jardins o camps oberts que afegeix el sentit de la pau. i seguretat.\nGraham escriu a Angels que, "Crec que la mort pot ser bella. He estat al costat de moltes persones que han mort amb expressions de triomf a la cara. No és d’estranyar que la Bíblia digui: “Preciós a la vista del Senyor és la mort dels seus sants” (Salm 116: 15).\nÀngels guardians i altres àngels\nLa majoria de les vegades, els àngels que els moribunds reconeixen quan els visiten són els àngels que els són més propers: els àngels tutors que Déu ha assignat per tenir cura durant tota la vida terrenal. Els àngels guardians estan constantment presents amb les persones des del seu naixement fins a la seva mort, i les persones poden comunicar-se amb elles mitjançant l’oració o la meditació, o trobar-les si la seva vida està en perill. Però moltes persones realment no prenen consciència dels seus companys angèlics fins que no els coneixen durant el procés de morir.\nAltres àngels, sobretot un àngel de la mort, se'ls reconeix a les visions del llit de mort. Lewis i Oliver citen les troballes de l’àngel de l’investigador Leonard Day, a Àngels A a Z, escrivint que un àngel de la guarda "normalment es troba molt a prop de la persona [moribunda] i ofereix paraules calmants de consol" mentre que un àngel de la mort "sol estar a una distància, de peu a la cantonada o darrere del primer àngel. " I afegeixen que, " Els que han compartit la seva trobada amb aquest àngel ho descriuen com fosc, molt tranquil i gens amenaçador. Segons Day, és responsabilitat de l'àngel de la mort convocar l'esperit desaparegut a la cura de l’àngel tutor perquè el viatge cap a l’altre costat pugui començar.\nConfiança abans de morir\nQuan les visions dels àngels al llit de mort siguin completes, els moribunds que els veuen són capaços de morir amb seguretat, havent fet la pau amb Déu i adonant-se que la família i els amics que deixen enrere estaran bé sense ells.\nEls pacients moren sovint poc després de veure els àngels en els seus llits morts, Guiley escriu a The Encyclopedia of Angels, que resumeix els resultats de diversos grans estudis de recerca sobre aquestes visions: Les visions solen aparèixer pocs minuts abans de la mort: aproximadament el 76 per cent dels pacients. Els estudis estudiats van morir als 10 minuts de la seva visió i gairebé la resta va morir en una o diverses hores\nHarris escriu que ha vist créixer confiats a molts pacients després d’haver experimentat visions del llit de mort dels àngels: "... fan aquest darrer pas cap a l’eternitat que Déu els ha promès des del principi del temps, totalment sense por i en pau.\nPunts De Vista Religiosos : Llits de mort Visions dels Àngels © 2019. All Rights Reserved.


“La societat té interès científic, el que falta és suport econòmic”\n“La societat té interès científic, El que falta és suport econòmic” CÈLIA ATSET\nFàcil de reconèixer per la seva majestuosa cúpula enfilada a tocar del Tibidabo, l’Observatori Fabra va ser fundat l’any 1904 i nomenat Bé Cultural d’Interès Nacional el 2014. El doctor Jorge Núñez n’és el director des del mes de febrer i combina les tasques d’astrònom a l’Observatori amb la docència a la Facultat de Física de la Universitat de Barcelona.\n¿Des de quin any es recullen dades a l’Observatori?\nLa secció astronòmica va començar a recollir dades directament des dels inicis de l’Observatori, l’any 1904. La secció meteorològica i la sísmica recullen dades gairebé des dels inicis també, però regularment des del 1912-1913.\nI quin tipus d’informació es recull?\nRecollim qualsevol tipus de fenomen meteorològic i estudiem asteroides i planetes. Però també recollim dades sísmiques. Encara que no els notem, hi ha molts terratrèmols locals: a l’Observatori en detectem uns 400 a l’any.\n¿Quina divulgació fa l’Observatori fora de la comunitat científica?\nGairebé cada dia tenim visites escolars, i a les nits també oferim visites guiades per a grups o particulars. Quan fa bon temps organitzem els Sopars amb estrelles, una activitat que uneix gastronomia amb ciència i observació d’estels.\n¿Quin interès detecta a la societat cap a la ciència?\nCrec que en general ens interessa força, encara que no tothom hi estigui familiaritzat. Quan els professionals que ens hi dediquem ens trobem amb amics o familiars sempre ens fan preguntes sobre la nostra feina. Crec que això demostra que la gent en general té interès científic. Una altra cosa és que no hi hagi prou suport, però d’interès n’hi ha.\nSuport social o econòmic?\nNosaltres sovint ens queixem de la falta de recursos, però entenc que també ho fan els metges, els químics... Sempre voldríem tenir més recursos provinents del pressupost públic, però crec que l’astronomia, la meteorologia i la sismologia en general criden molt l’atenció.\n¿Com beneficiaria l’Observatori que hi hagués més inversió econòmica?\nPodríem invertir en nou equipament i en personal. Ara hem firmat un acord amb el Real Instituto y Observatorio de la Armada, a San Fernando (Cadis), per utilitzar conjuntament l’Observatori del Montsec. Allà hi tenim un telescopi per buscar planetes extrasolars, i també investiguem sobre brossa espacial i asteroides perillosos. Si tinguéssim més recursos podríem incrementar els mitjans per investigar en tots aquests camps.\nCom es genera aquesta brossa?\nCada vegada que s’envien coets a l’espai, però també poden ser satèl·lits que deixen de funcionar i es queden en òrbita, o xocs entre dos satèl·lits. Hi ha parts d’aquesta brossa que estan en una òrbita prou baixa perquè amb el temps, amb el fregament de l’atmosfera, es cremin. Però quan estan a més de 2.000 quilòmetres pot ser que es quedin allà per sempre.\n¿Creu que Barcelona és un bon lloc per a l’observació?\nPer a observacions astronòmiques les ciutats no serien l’emplaçament ideal, però pel tipus de recerca que fem a l’Observatori Fabra Barcelona encara és un bon lloc. Pel que fa a la meteorologia, Barcelona és ideal per comparar les observacions presents amb l’històric d’anys anteriors. Des d’aquí podem controlar si hi ha escalfament global, que n’hi ha, i es pot comprovar veient l’augment de la temperatura mitjana a l’Observatori.\nPer què creu que ens agrada tant parlar del temps i fem tantes fotos quan hi ha fenòmens meteorològics?\nCrec que és una condició de l’ésser humà: admirem tots els fenòmens que tenim al voltant. Anar a la muntanya i veure el cel tot fosc ple d’estrelles ens sembla increïble, però també ens fascina una pedregada.


intervenció precoç per discapacitat i autisme\nIntervenció primerenca: què és?\nLa intervenció primerenca és suport especialitzat per a nens amb discapacitat, trastorn de l’espectre autista (TEA), retard en el desenvolupament i altres necessitats addicionals. La intervenció primerenca hauria de tenir lloc el més aviat possible després d’identificar les necessitats del nen. Pot incloure teràpies, educació i altres suports.\nTambé sentireu els termes de la intervenció infantil i la intervenció primerenca. Es refereixen a la intervenció dels nens i les seves famílies en els primers anys des del naixement fins que els nens comencen a l'escola.\nLa intervenció primerenca és la millor manera de donar suport al desenvolupament i el benestar dels nens amb discapacitat, TEA, retard en el desenvolupament o altres necessitats addicionals. Pot ajudar els nens a desenvolupar les habilitats necessàries per participar en activitats quotidianes. De vegades els nens que aconsegueixen una intervenció precoç necessiten menys o sense suport a mesura que envelleixen.\nCom funciona la intervenció precoç?\nPer començar, la intervenció primerenca sol ser universal. Això vol dir que és la intervenció que tothom pot obtenir, per exemple, suport i assessorament d’infermers de salut infantil i familiar, pediatres o metges de cura.\nA continuació, a mesura que s’identifiquen les necessitats específiques del vostre fill o es diagnostiqui la condició del vostre fill, es poden orientar les intervencions per respondre a les necessitats específiques del vostre fill o família.\natenció centrada en la família\nLa intervenció primerenca se centra sovint quatre àrees clau del desenvolupament infantil:\ndesenvolupament físic - és a dir, cossos i cervells dels nens\ndesenvolupament cognitiu, és a dir, el pensament i l’aprenentatge dels nens\ndesenvolupament conductual, és a dir, el comportament dels nens i la seva afectació pel desenvolupament físic i cognitiu\ndesenvolupament social i emocional, és a dir, la capacitat dels nens de formar relacions i afrontar les emocions.\nDiferents teràpies utilitzades com a part de la intervenció primerenca abordar aquestes àrees de desenvolupament de diferents maneres. Per exemple:\nLa teràpia ocupacional pot ajudar a la motricitat fina, el joc i les habilitats d’autoajuda com el vestit i la lavabo.\nLa fisioteràpia pot ajudar-vos en la motricitat com l'equilibri, seure, rastrejar-se i caminar.\nLa logopèdia pot ajudar-vos en habilitats de parla, llenguatge, menjar i beure com mastegar, mamar i empassar.\nLa teràpia psicològica pot ajudar a formar relacions, afrontar les emocions i aprendre comportaments i habilitats.\nEls nens sovint es beneficien d’una combinació de teràpies: això s’anomena a enfocament multidisciplinari. I els nens sovint necessiten teràpies o combinacions de teràpies diferents en diferents etapes del seu desenvolupament.\nAlgunes famílies estudien teràpies alternatives com l'artteràpia o tractaments no tradicionals com l'acupuntura o l'homeopatia. Si esteu interessats en intervencions alternatives, una investigació minuciosa us pot ajudar a descobrir si la teràpia té el suport d’evidències científiques i val la pena el vostre temps i diners.\nSi el vostre fill té un trastorn de l’espectre autista (TEA), la nostra Guia per a parells de teràpies amb ASD ofereix informació fiable sobre una àmplia gamma de teràpies i intervencions. Podeu obtenir una visió general d’una teràpia, el que diu la investigació al respecte i el temps i els costos aproximats que comporta.\nComençar la intervenció precoç per al vostre fill amb necessitats addicionals\nEl Sistema Nacional d’Assegurances per a Discapacitat (NDIS) és un bon lloc per començar amb una intervenció primerenca.\nSi el seu fill és envellit 0-6 anys i estàs preocupat pel seu desenvolupament, no necessites un diagnòstic per obtenir ajuda d’intervenció primerenca de la NDIS.\nUs trobareu amb un soci de la primera infància del NDIS per parlar-vos de les vostres inquietuds, necessitats i objectius del vostre fill i el suport que el NDIS pot oferir.\nSi el seu fill és envellit de set anys o més, necessitarà un diagnòstic per accedir al suport NDIS.\nLes vies d’assistència a NDIS són diferents per a nens de diferents edats, però l’atenció és la mateixa: donar als nens un accés ràpid al suport que necessiten.\nObtenir un diagnòstic per orientar la intervenció precoç a nens amb necessitats addicionals\nUn diagnòstic l'ajudarà a triar la intervenció primerenca adequada per al seu fill amb discapacitat, trastorn de l'espectre autista (TEA), retard en el desenvolupament o altres necessitats addicionals.\nSi la incapacitat o el retard en el desenvolupament del vostre fill es van presentar al néixer o ben aviat, és possible que estigueu ben al llarg d’aquest camí. Però si no teniu un diagnòstic i us preocupa el vostre fill, podeu demanar al vostre metge de capçalera una derivació a un pediatre.\nEl pediatre pot fer una avaluació formal del teu fill. L’avaluació ha de proporcionar una comprensió de les habilitats actuals del vostre fill, així com retards en les habilitats i el desenvolupament del vostre fill.\nL’avaluació ha d’incloure a pla de tractament dissenyat per treballar els retards en les habilitats del seu fill i desenvolupament. El pediatre pot dir que el vostre fill necessita un tipus d’intervenció precoç i us farà una derivació per als serveis d’intervenció precoç.\nSi no teniu un diagnòstic o els experts tenen problemes per arribar a un diagnòstic, està bé. El pediatre pot dir que el vostre fill no arriba a assolir fites en el desenvolupament, com la parla o la mobilitat, a causa del retard del desenvolupament. Vostè i el pediatre podeu utilitzar aquesta informació per conèixer quines intervencions primerenques s’adaptaran millor als retards del vostre fill.\nUna vegada que el vostre fill hagi acabat un curs d’intervenció o teràpia, potser haureu de tornar al vostre pediatre per revisar-lo. Segons el progrés del vostre fill, el pediatre pot enviar al vostre fill o filla per obtenir més intervencions del mateix tipus o per a alguna cosa nova.


Desarticulada la banda de crim organitzat que hauria atracat la joieria Cellini - FÒRUM.ad\nDesarticulada la banda de crim organitzat que hauria atracat la joieria Cellini\nOn: 28/04/15 14:54\nLa policia romanesa ha desarticulat un grup organitzat de delinqüents que es dedicaven a robatoris en joieries de luxe a països de tot Europa i que haurien estat els autors de l’atracament a la Cellini, de l’avinguda Meritxell el 2011.\nSegons informa la policia romanesa, l’operació contra aquesta banda de crim organitzat s’ha saldat amb 50 detinguts. La banda donava formació militar als seus membres i els entrenava perquè els robatoris es fessin en uns 60 segons. A més preparaven vies d’escapament i ocultació dels objectes robats.\nEntre els països on havien actuat hi ha Andorra, França, Bélgica, Espanya o el Regne Unit, amb botins per un valor superior als 10 milions d’euros. De la Cellini d’Andorra la Vella es van emportar joies per valor de 750.000 euros que mai van aparèixer. Només es va detenir un membre de la banda, Constantin Dita, que va ser condemnat a cinc anys de presó.\nPrevious Post: La residència que gestiona al Nepal Muntanyencs per l’Himàlaia sobreviu al terratrèmol\nNext Post: Ja sumen mig miler els clients de BPA mobilitzats per recuperar els seus estalvis


El Terrassa FC debuta en un Estadi Olímpic buit i davant un perillós Castelldefels - Canal Terrassa\nEl Terrassa FC torna diumenge a la lliga, després d’una setmana de descans en la qual la plantilla també s’ha hagut de confinar a casa durant uns dies en detectar-se un positiu per Covid en un jugador. Serà tot just el segon partit per als de Xevi Molist i l’estrena en un Estadi Olímpic que estarà buit d’aficionats per les últimes restriccions sanitàries.\nEl rival serà la UE Castelldefels, que pot presumir de coliderar amb l’Igualada el subgrup «A» de la Tercera Divisió en guanyar les dues primeres jornades, la darrera contra el Valls per 2 a 1. Per al tècnic del Terrassa, el quadre de Miki Carrillo ha fet un salt de qualitat respecte les darreres temporades.\nMolist compta amb tota la plantilla, a excepció del positiu per Covid i la recent baixa federativa de Pau Morer. El partit, que serà dirigit per Óscar Carballo Vázquez, començarà a les 17.00h i es podrà seguir per la Ràdio Municipal de Terrassa.\nTags: 3div5COVID-19debutEstadi OlímpicFCFfutbolJosuTerrassa FCUE CastelldefelsXevi Molist\nLes noves mesures provoquen canvis a la cloenda del 39è Jazz Terrassa