A KOPS D'STICK: EL BARÇA SORLI DISCAU PRESENTA EL SEU NOU ORGANIGRAMA TÈCNIC\nEL BARÇA SORLI DISCAU PRESENTA EL SEU NOU ORGANIGRAMA TÈCNIC\nGABY CAIRO SERÀ EL NOU ENTRENADOR\nA les dotze en punt del migdia –la televisió mana-, divuit anys justos desprès de ser presentat com a jugador, entrava Gaby Cairo a la atapeïda sala de premsa del Palau Blaugrana per ser presentat com a màxim responsable tècnic de l’equip d’hoquei patins. Amb americana clara, camisa de ratlles amb els colors de la seva estimada Argentina i amb cara de goig adornada per un ampli somriure, li costava amagar un més que evident estat de nervis. És normal. Per a un culé acèrrim i malat de l’hoquei com ell, adquirir la màxima responsabilitat en l’equip del seu cor, el FC Barcelona, deu ser com si el nomenessin Papa.\nPerò Cairo no estava sol. Una persona afable, oberta i extravertida com ell, que va deixant amics allà on va, no podia passar sol un dia tant important com aquest. Barrejats entre els periodistes assistents, diversos amics i companys de l’argentí volien ser partícips anònims de l’important esdeveniment. Entre ells destacaven Roberto Dueñas, ex jugador de bàsquet del Barça (amb 2,20 m és normal destacar!), Sergi Panadero i Beto Borregán, actuals jugadors del primer equip d’hoquei patins que van coincidir amb ell en la seva etapa de jugador i que ara seran els seus pupils (faltava Aitor Egurrola, “El Pulpo”, com Cairo el va batejar ja fa uns anys), en David Rosa, el seu fan incondicional número 1, l’Octavi Tarrés, ara companys en els despatxos del Barça, Marc Navarro, “El Dele” de l’equip de veterans, etc... i com no, la seva inseparable muller, Missi, radiant de felicitat, acompanyada dels seus fill Julia i Gaby, orgullosos de que el seu pare sigui “...l’amo del Barça...”\nLa sala de premsa plena de gom a gom\nRamon Cierco, el directiu responsable de la secció d’hoquei patins del Barça, va ser l’encarregat de fer la presentació del flamant nou entrenador i director tècnic del Barça Sorli Discau, Gaby Cairo, no sense aprofitar el seu discurs per agrair la tasca realitzada pels seus predecessors, Ferran Pujalte i Quim Paüls. Cierco, molt il·lusionat amb el nou projecte, ha volgut destacar que la directiva no té cap dubte sobre la elecció de Cairo, donat que es un home de la casa, que coneix i s’estima el club, i plenament capacitat per tirar endavant el nou projecte.\nGaby Cairo, en un català perfecte, ha estat l’encarregat d’explicar el nou organigrama tècnic de la secció, del qual ell serà el màxim responsable. Les principals novetats seran, la ja comentada doble tasca de Cairo com a director tècnic de la secció i entrenador del primer equip, la incorporació de Ricard Muñoz -fins ara tècnic del CP Vilafranca i- com a segon entrenador, i de Carles Folguera –ex porter del Barça i actual director de La Masia- com a col·laborador en la preparació dels porters. El fins ara delegat, Miguel Cerezo, passarà a ser delegat de pista i dels equips inferiors, ocupant el seu càrrec Jordi Martínez, ex porter blaugrana.\nEn l’apartat d’hoquei formatiu, la coordinació general passarà a mans d’Edu Castro, un dels ajudants de Ferran Pujalte i que continuarà ajudant a Cairo en la banqueta del primer equip. El filial i els equips inferiors mantindran als seus actuals tècnics.\nEl nou organigrama tècnic del FC Barcelona Sorli Discau\n“No em fa por el repte”\nEn el seu parlament, Gaby Cairo ha volgut deixar clar que afronta el repte sense por, tot i la seva inexperiència en la banqueta d’un equip professional, “la meva inexperiència la supliré amb passió, il·lusió i treball” i que “això és una nova etapa en la meva vida i en la secció”. Cairo ha manifestat que la seva principal meta es la de transmetre als seus jugadors tota la seva passió per guanyar –que encara manté intacta jugant amb l’equip de veterans-, i que amb això i “ el màxim compromís, la disciplina de grup, molta alegria i treball” arribaran els èxits.\nCairo també va manifestar que malgrat trobar-se la plantilla feta està “contentíssim, perquè és un equipàs!”, i que els jugadors del filial Marc Julià i Xavier Barroso passaran a tenir fitxa i entrenar amb el primer equip.\nEn el torn de preguntes, Gaby Cairo no ha pogut evitar les comparacions amb Guardiola, de les quals ha sortit del pas dient que “tenim moltes similituds” i que com ell “no tinc experiència, però tinc molt clar el que tinc que fer per a que això funcioni”.\nEn qüestió d’objectius ha dit “no puc prometre títols, però lluitarem per tots”, “vull guanyar la OK Lliga i la Lliga Europea cada any” i que ja espera “amb unes ganes enormes la Supercopa espanyola”.\nEl nou tècnic també va lamentar que no podrà començar a treballar amb l’equip al complet fins d’aquí molts per culpa de que l’inici de temporada s’endarrerirà degut al Mundial de San Juan que es juga al setembre.\nDurant les seves explicacions, Gaby Cairo ha aprofitat per mencionar diverses vegades a l’equip de veterans del Barça, en el que actualment juga per matar el cuc de la competició “...i en el que continuaré jugant”, remarcant que s’ha proclamat bicampió de la “Old League”. Comentaris que van ser rebuts amb un somriure còmplice per part dels companys i seguidors del FCBeterans.\nJordi "Tino" Martínez, company de Gaby en els veterans, serà el nou delegat del primer equip\nGaby cairo, que fins ara era el gerent de les seccions amateurs del FC Barcelona, s’ha vist obligat a respondre sobre les darreres decisions de la directiva del club que afecten a aquestes seccions, afegint que “Tothom ha de ser conscient que estem vivint una situació de crisi. És una decisió pensant en el bé global del club i sempre ho he cregut així. Ens hem d’ajustar el cinturó ara perquè potser en un futur no podríem competir”.\nPer acabar la roda de premsa, el directiu Ramon Cierco ha manifestat que un dels principals objectius d’aquesta temporada es “fer que el Palau s’ompli. No volem que vinguin 6.000 espectadors, però si que vinguin molts i que en els partits importants hi hagi molt bon ambient.”\nGaby Cairo va arribar molt content al Palau Blaugrana\nAlegria...il·lusió...nervis... moltes emocions juntes.\nRoberto Dueñas no es va perdre detall de la roda de premsa, més que res perquè ningú el tapava.\nRicard Muñoz serà el segon entrenador.\nMolt bona sintonia entre Cairo i Cierco\nMoment d'afecte entre Gaby i Missi al finalitzar la roda de premsa\nGaby Cairo i la porteria: un matrimoni idílic.\nGaby cairo i "Tino" Martínez, grans amics que ara treballaran plegats pel Barça.\nTino Martínez viu la porteria cada dia...\nLa roda de premsa va ser retransmesa per Barça TV


Inici > L'epidèmia continua\nEnviat per xfebrer el Ds, 03/07/2021 - 18:47\nEl rebrot important en els contagis del coronavirus entre la població jove ha fet que tothom s'esvalotés i comencem a dubtar de si les mesures preses han estat encertades o no. La veritat és que estàvem acostumats a la lenta desaparició dels efectes de la pandèmia i això que ha passat entre el jovent ens ha vingut de nou.\nEl dubte que ha sorgit ara és de si cal fer passes enrere o bé accelerar la vacunació dels més joves. El cert és que si volen fer vida normal o molt propera, cal tenir en compte que encara no s'ha extingit l'epidèmia i si no tota la població està vacunada, voldrà dir que hi ha una part de la gent que continua en perill de contagiar-se. Si hi afegim que aquests són els joves, els que tenen més vida social, no és estrany que l'evolució dels contagis hagi anat a l'alça.\nDesconec si hi ha manera o no d'accelerar el ritme de vacunació, però seria important intentar-ho, ja que fer marxa enrere ara és molt difícil. Portem massa temps arrossegant l'epidèmia i totes les seves conseqüències, i ara prendre decisions al respecte no és el mateix que mesos enrere.\nURL d'origen: http://arenyautes.cat/content/lepid%C3%A8mia-continua


La jutge autoritza un permís per sortir tres dies de la presó a Forn - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa jutge autoritza un permís per sortir tres dies de la presó a Forn Regió7\nEl jutjat de Vigilància Penitenciària número 5 de Catalunya ha autoritzat l'exconseller Joaquim Forn a poder gaudir de manera immediata d'un permís de tres dies que havia sol·licitat i que, posteriorment, va ser avalat per la Junta de Tractament Penitenciari de Lledoners, on compleix condemna. El 9 de juliol, la Junta de Tractament Penitenciari de Lledoners va aprovar el permís de tres dies que havia sol·licitat Forn, i que ara té l'aval definitiu del Jutjat de Vigilància Penitenciària, que és d'execució imminent, tot i l'oposició del ministeri fiscal.\nAquest permís ordinari concedit a Forn està al marge del recurs de Fiscalia a al tercer grau que va derivar en l'ingrés de nou del reclús al centre penitenciari de Lledoners, on compleix condemna pel Procés, així com a l'aplicació del 100.2 de el reglament penitenciari que permetia les seves sortides per anar a treballar i que també va quedar en suspens.\nLa jutge de Vigilància Penitenciària autoritza un segon permís a Forn, ja que compleix els requisits mínims establerts en el reglament penitenciari.\nUn vídeo mostra un altre detingut negre mort als EUA després de dir que s'ofegava.


Utiel diu no a la violència de gènere – tucomarca.com\nHomeFinestraUtiel diu no a la violència de gènere\n25 novembre, 2021 Redacción Finestra, Infraestructures, La Comarca, Política, Requena-Utiel, Secció, Successos, Utiel 0\nAquest matí, a les 12.00 hores, s’ha realitzat la lectura del manifest del 25N en commemoració del Dia Internacional de l’Eliminació de la Violència contra la Dona.\nEl document d’actuació coordinada contra la violència de gènere i el pla d’igualtat municipal, són algunes de les actuacions municipals específiques per a fer front a aquesta xacra social.\nL’Ajuntament d’Utiel diu NO a la Violència de Gènere i continua amb el desenvolupament de plans d’actuació i campanyes de sensibilització per a lluitar contra aquesta xacra social\nAquest matí, en la plaça consistorial, s’han concentrat veïns del municipi per a assistir a l’acte institucional del 25 de novembre com a mostra de repulsa cap a la violència de gènere. L’alcalde d’Utiel, Fernando Benlliure i la regidora d’Igualtat de l’Ajuntament d’Utiel, Carmen López, han donat lectura al manifest reivindicatiu i han mostrat el rotund suport del consistori cap a les víctimes.\nEn aquest 2021, 37 dones han sigut assassinades, 5 menors van perdre la vida a les mans dels seus pares, i 24 menors van quedar orfes. Des que es comptabilitzen les víctimes mortals des de 2003 el nombre de dones assassinades ascendeix a un total de 1118.\nXarxa de recursos del municipi\nEl municipi d’Utiel compta amb una xarxa de recursos assistencials, que impliquen diferents àrees, tant forces de seguretat, serveis socials, oficina d’atenció a la víctimes del delicte , serveis sanitaris i la pròpia unitat d’igualtat de l’Ajuntament d’Utiel per a poder coordinar accions que permeten actuar d’una manera eficaç per a fer front a aquesta violació dels drets fonamentals en la qual la dona és objecte d’actes de violència física i/o psicològica , incloses les agressions a la llibertat sexual les amenaces, les coaccions o la privació arbitrària de llibertat.\nEn concret en l’Oficina d’Atenció a les Víctimes del Delicte d’Utiel, més del 60% dels expedients tramitats estan relacionats amb Violència de Gènere, portant associades denúncies i trencaments de condemna.\nTambé cal destacar l’atenció oferida a través de serveis socials i la seua àrea de psicologia en la qual es continua desenvolupant el programa de prevenció de conflictes de parella i es realitza assessorament psicològic amb víctimes, agressors, i família.\nDocument d’Actuació Coordinada, Plans d’Igualtat i Pacte d’Estat 2021\nLa unitat d’igualtat de l’Ajuntament d’Utiel presentava ahir el Document d’Acció Coordinada contra la Violència de Gènere d’Utiel als diferents agents implicats en el seu desenvolupament i aquesta vesprada serà portat al ple municipal.\nUn document integral que sorgeix del treball realitzat a través del programa “Més Segures Més Iguals “i que implica formació, així com la creació d’una taula local per a facilitar el treball en xarxa d’agents clau en l’atenció integral a víctimes de violència de gènere.\nTambé des d’aquest departament s’està desenvolupant el pla estratègic d’igualtat municipal que compta amb la implicació d’agents socials i ciutadania. De fet, actualment està activa una enquesta ciutadana en la qual es realitzen consultes sobre la igualtat d’oportunitats entre homes i dones en diferents àmbits del municipi.\nI Utiel, juntament amb la resta de municipis que integren la Mancomunitat de l’Interior Terra del Vi, conjuminen forces contra aquesta xacra social a través del Pacte d’Estat 2021, on es treballaran les polítiques públiques en matèria de violència de gènere conjuntament en el territori a través de les actuacions coordinades des de la unitat d’igualtat.\nDins d’aquestes actuacions contra la violència de gènere s’inclouen accions de sensibilització de la societat i de la prevenció de la violència de gènere; coordinació i treball en xarxa de totes les àrees professionals i socials del territori; perfeccionament de l’assistència, ajuda i protecció a dones i menors que pateixen la violència de gènere, millorant els plans d’atenció; l’assistència i protecció de menors així com actuacions de reforç en l’àmbit educatiu o la formació dels diferents agents per a garantir la millor resposta assistencial.\nPost també disponible en: CastellanoRecordar que l’última nevada important que es va registrar el 19 de gener de 2017 va originar importants desperfectes en línies elèctriques, cultius agrícoles i en altres infraestructures El consistorio requenense, […]


Per què és bo saber codi si fas servir WordPress | Jordi Garcia Codina\nBlog de WordPress i Genesis\nPer què és bo que sàpigues (una mica de) codi si treballes amb WordPress\nPublicat amb el 22/08/2017\nCom et vaig explicar al primer article, un dels meus objectius amb aquest blog és que treballis més i millor amb la teva web. Per això, inicio una sèrie d’articles en els què t’explicaré com aplicar canvis i afegir funcionalitats al teu WordPress sense la necessitat d’utilitzar cap dels milers de plugins disponibles al repositori, sino fent-ho mitjançant codi. Concretament, en aquest post, t’explicaré per què és bo saber codi per a treballar millor amb el teu WordPress.\nNo, no estic en contra dels plugins. Al contrari! Aquestes extensions han aconseguir transformar un simple gestor de continguts per a blogs en la plataforma de publicació de pàgines web més extesa arreu del món. Un 30% de tots els sites estan creats i gestionats amb WordPress!\nI jo mateix en faig servir uns quants. De fet, en aquest article pots consultar la llista de plugins que faig servir actualment a jordi.info 😉 .\nAra bé, el que sí que defenso és que tot allò que puguis fer amb una línia de codi, no justifica la instal·lació d’un plugin sencer.\nPer què t’interessa saber codi si tens una web amb WordPress?\nJa sé que penses que aprendre codi és complicat, que és per a experts o per a informàtics. En aquests articles intentaré convènce’t del contrari. Aprendre codi és senzill i, sobretot, molt útil.\nAprendre codi et dóna llibertat. Llibertat per no dependre de cap plugin a l’hora de modificar aquella funcionalitat. O llibertat per no dependre de cap supertheme tipus Divi (fuig-ne ben lluny!) que et permeten canviar l’estil del teu WordPress sense saber programar, això sí, carregant-lo de mil i una opcions inservibles i penalitzant-ne a tope el seu rendiment.\nAquí pots consultar la pàgina web del Codex de WordPress, referència sobre tot allò que necessites saber a l’hora de desenvolupar amb aquest fantàstic CMS.\nLlibertat per poder treballar amb Genesis. Ja parlarem més endavant de les avantatges d’aquest framework respecte d’altres, però ja t’avanço que si saps codi podràs personalitzar la teva web fins a límits insospitats gaudint d’un rendiment i d’una optimització SEO excepcional, sense, haver de casar-te amb d’altres opcions que afegeixen les funcionalitats directament al theme de tal forma que si mai vols canviar de theme… adéu funcionalitats.\nAquesta és la web de referència de Genesis pel que fa als seus snippets de. Es tracta de petits troços de codi que et permeten aplicar determinades funcionalitats al teu child theme sense la necessitat d’instal·lar cap plugin.\nI, tambè, llibertat per no dependre de cap desenvolupador perquè et faci la feina a canvi, es clar, dels seus honoraris. Et semblarà que m’estic tirant pedres sobre la meva teulada, però no: vull que aprenguis a ser autosuficient. Vull que tinguis el control absolut de la teva web per convertir-la en allò que vulguis: un blog, una pàgina corporativa, un ecommerce, un membership… imaginació al poder! La teva web és teva i l’has de poder gestionar com vulguis.\nEl codi no és complicat\nA veure: segur que per canviar el color del botó de la teva home de vermell a verd has d’instal·lar un plugin, un supertheme o contractar un desenvolupador? Veuràs que no, que en realitat és ben fàcil. Un botó no deixa de ser un text amb un color de fons, uns marges i un contorn d’un color determinar. Ja està.\nI si vols fixar el header de la teva web perquè acompanyi als teus usuaris quan fan scroll a la web? El mateix: uns atributs i classes CSS i tot solucionat.\nAprenent una mica de CSS podràs fer-ho tu mateix. No seria genial?\nUn altre exemple: estic comvençut que en alguna ocasió has perdut força estona intentat amagar els títols de les pàgines de la teva web. I, cansat de provar-ho sense sortir-te’n, has instal·lat un plugin que ho fa. I si et digués que pots aconseguir el mateix amb una sola línia de codi? Seria la bomba! Doncs aprenent una mica de php ho pots fer tu mateix en pocs segons.\nFes clic aquí i descobreix exactament com aconseguir-ho.\nTot això i més és el que aprendrem als articles #withoutaplugin. De ben segur que et seran d’allò més útils i que, al final, això del codi t’agradarà i tot. A mi m’encanta!\nJa saps que em dedico a dissenyar i desenvolupar a mida pàgines web per a professionals que volen captar clients a la xarxa. I qui sap si tu també acabes sent desenvolupador i acabem col·laborant! O si finalment et dediques professionalment a vendre els plugins i themes que has creat!\nAixò sí, quan siguis dalt de tot, enrecorda’t de mi 😉 .\nI recorda que si vols aprendre WordPress i Genesis com un Pro, tens a la teva disposició 39 articles, 19 videotutorials i 9 episodis del podcast on comparteixo amb tu tot allò que sé perquè aprenguis a dominar el teu lloc web amb WordPress i que no et domini ell a tu 🙂


De pràctiques a una agència de màrqueting digital - Romeu Prenafeta\nInici » Blog » De pràctiques a una agència de màrqueting digital\nPost published:4 març, 2020\nI tot el dia putinejant analítiques, i dades, i anuncis en xarxes socials i newsletter i….\nCom a estudiant en pràctiques he tingut l’oportunitat de poder descobrir què és realment Romeu Prenafeta. Si els clients consideren a la agència com Artesans del màrqueting és per alguna cosa. I es que l’artesà elabora les seves peces amb paciència i cura per a que el producte sigui únic, de la mateixa forma que l’agència realitza les seves tasques. Això s’aconsegueix gràcies a un equip humà apassionat pel que fa. I jo tinc la gran sort de formar-ne part.\nEn el meu cas, sóc un estudiant del Grau en Turisme, i això significa que els meus coneixements sobre la matèria no siguin els d’un estudiant de màrqueting. No obstant això m’he sentit molt ben acollit i guiat en tot moment gràcies als companys que m’han ajudat i explicat les coses. A més a més, és la primera vegada que tinc relació amb una agència de màrqueting digital, així que estava nerviós per saber què em trobaria.\nNomés entrar el primer dia ja em vaig donar compte que és una agència especial. Les persones que en formen part tenen una gran relació d’amistat, quasi familiar. L’ambient que s’hi respira és desenfadat, casolà i amb molt bon rotllo. Personalment, em quedo amb l’últim adjectiu, ja que et permet gaudir del que fas. Sempre et treuen un somriure i treballar amb ells és molt amè a la vegada que estàs rodejat de grans professionals. En les tasques que he participat m’he sentit part del projecte i això és important, ja que m’ajuda a fer-ho el millor possible i em mostren la seva confiança.\nEstà sent una gran oportunitat per posar en pràctica els meus coneixements i a la vegada aprendre moltes coses noves de la mà d’una gran família com la que forma Romeu Prenafeta. Fins al moment estic molt content en haver fet cap en aquesta agència de màrqueting i poder formar part d’aquest equip.\nEspero que els tres mesos en els que estaré en l’agència continuïn sent una experiència tant profitosa com fins ara i si tinc l’oportunitat, m’agradaria poder tornar a escriure un altre post, aquesta vegada amb la visó global del meu període de pràctiques. Moltes gràcies a tot l’equip per aquests dies.\nI a tu, t’agradaria formar part un equip com aquest?\nUna agència de màrqueting o un community manager?\n5 maneres de fer màrqueting


Instal·lació de MEDFLOOR OLD pel nostre client Hermanos Brull\nEl nostre client Hermanos Brull ha apostat per la instal·lació de MEDFLOOR OLD, una de les nostres 3 col·leccions de tarima de fusta de la línia MEDFLOOR, per recobrir 20 m² de sòl d'un habitatge particular.\nAquesta és una col·lecció atrevida amb trets rústics i vintage gràcies a la presència de nusos i contrast de vetes característiques de la fusta de roure amb acabats raspallats. Això li confereix un aspecte natural i vintage a l'habitatge que permet múltiples combinacions decoratives.\nEn concret, la tarima Roure Júpiter utilitzada en aquest projecte, compta amb unió amb clic, nusos i nusos reparats, tintat, vernís mat, vores microbiselades i qualitat CD Roure. Tot això i les variacions naturals del color de la fusta aporten un toc vibrant als sòls.\nPot consultar aquí el nostre catàleg de la línia MEDFLOOR


Col·lecció: Portàtil, núm. 40\nUn home que parla sense embuts\nAquest llibre és un recorregut, narrat per ell mateix i per la gent més propera a ell, que explica què fa i per què ho fa, la tasca que desenvolupa la fundació que duu el seu nom, l'essència de la seva feina, el seu vessant mediàtic o les seves opinions dels temes d'actualitat i la seva fe, la d'un home que parla sense embuts.\nNacut a Llança el 1970, Francesc Buxeda i Aliu és periodista, especialitzat en comunicació i màrqueting a la xarxa. Dirigeix l'agència de social media Sorolldefons.tv assessorant, creant estratègies i continguts per a tot tipus de professionals, marques i productes. Dóna classes de community manager i documental en màsters.


155 prèmium, per Agustí Colomines\nBarcelona. Dijous, 8 de Agost 2019. 05:30\n“Ens prenem la Constitució molt seriosament”. Així és com la cambra baixa índia va justificar el cop d’estat “constitucional” perpetrat al Caixmir aquesta setmana. Les autoritats de Nova Delhi van decidir suprimir d’una revolada el fins ara estat de Jammu i Caixmir per emmordassar i reprimir una regió —que també inclou el territori muntanyós de Ladakh, l’anomenat “Petit Tibet”— que des que fou instituït, el 26 d’octubre de 1947, ha estat hostil al nacionalisme extremista hindú de l’Índia. En aquesta part del Caixmir, perquè en realitat la nació caixmiriana inclou també els territoris avui sota el control del Pakistan i la Xina, hi viuen gairebé 13 milions d’ànimes amb tres religions majoritàries: hindú (Jammu), musulmana (Caixmir) i budista (Ladakh). El gran Caixmir, per englobar totes les parts que l’integren, ha estat històricament un territori de conflicte. La revolta musulmana de 1949 va acabar amb la pretensió del maharajà caixmir Hari Singh de convertir el territori en un estat independent. Per sufocar aquella revolta, Singh va demanar ajuda a les autoritats índies a canvi que quan se signés l’alto el foc la regió passés a formar part de la Unió Índia. Però la pau, com passa gairebé sempre que els processos de pacificació responen més als interessos de les parts circumdants que no pas als dels interessats, va crear un nou conflicte, atès que el Caixmir va ser dividit i una part va caure sota administració pakistanesa i l’altra de l’Índia. Per acabar-ho d’adobar, el 1963 el Pakistan va cedir una part del Caixmir, la vall de Shaksam, a la Xina. Res que no s’hagi vist en altres indrets, ara o fa tres-cents anys.\nNova Delhi ha iniciat una nova invasió del Caixmir i hi ha enviat 700 mil soldats per patrullar els carrers. És una invasió també més moderna, com correspon als nous temps, malgrat la pobresa de l’indret. Les autoritats índies han tallat les comunicacions telefòniques i internet del Caixmir, han declarat el toc de queda, han detingut els dirigents caixmirians i els han empresonat en instal·lacions secretes, han prohibit la bandera pròpia i, és clar, han suprimit les institucions i l’administració de Jammu i Caixmir, que ha estat dividida en dues, i el territori de Ladakh ha passat a dependre directament de la capital índia. Com diu un amic meu, al Caixmir li han aplicat un 155 prèmium, amb una ocupació militar permanent i no pas temporal, com va passar a Catalunya, tot i que els 10.000 policies allotjats al port de Barcelona abans i després de l’1-O van actuar com un real exèrcit d’ocupació. Deixem-nos d’eufemisme i anomenem les coses pel seu nom. L’article de la Constitució que han fet servir les autoritats índies és el 370, però l’efecte és el mateix. L’estatut que tenia fins ara el Caixmir indi és paper mullat, com l’autonomia catalana ho és des del 2010, però, sobretot, des que va ser intervinguda econòmicament. La diferència entre el que passa al Caixmir —o en altres geografies on es viu sota els efectes d’un conflicte— i Catalunya és la violència. Allà els caixmirians de vegades maten els policies que els ocupen, aquí no. Ni ningú pretén fer-ho, malgrat la violació de la democràcia, la repressió d’activistes i de dirigents polítics independentistes i la persecució patrimonial d’uns altres.\nLa violència no pot ser mai la resposta a un estat repressor que et pega emparant-se amb el garrot constitucional, que sembla que fa menys mal però és igualment satànic\nLa democràcia trontolla a tot arreu. Però la violència no pot ser mai la resposta a un estat repressor que et pega emparant-se amb el garrot constitucional, que sembla que fa menys mal però és igualment satànic. “Prefereixo ser perdedor en la pau que guanyador en la guerra”, va declarar el president Carles Puigdemont a la ràdio pública francesa i ara ho ha tornat a repetir en el seu fullet Re-unim-nos. Molts conflictes s’estimben rere la violència. I no fa falta recórrer al Caixmir, al Kurdistan o a l’antiga Iugoslàvia. El País Basc és el millor exemple, almenys per a nosaltres, perquè vam viure’l de més a prop. Les milers de víctimes no van servir per a res. Va ser un sacrifici inútil que no va aconseguir doblegar un estat de tradició militarista com l’espanyol. L’Europa negra que fou el segle XX va estar tenyida de sang institucionalitzada pels estats nació, el nacionalisme dels quals va portar a dues guerres mundials i a un parell de genocidis, l’armeni i el jueu, si bé l’Holocaust va superar el grau de barbàrie que s’havia viscut fins al moment. Com han expressat un munt de pensadors, després de la Xoà, de la gran catàstrofe, res no podia continuar igual que abans. Espanya i Portugal en van ser l’excepció.\nDe vegades, la repressió que s’exerceix en llocs llunyans escandalitza més que no pas la que tenim a tocar, si és que no ens afecta directament. El relativisme moral és una característica dels temps moderns. Per això el corresponsal de La Vanguardia, Jordi Juan Baños, pot publicar unes cròniques angoixades sobre el que està passant al Caixmir, mentre que les pàgines de política “nacional”, les que parlen del conflicte entre l’estat espanyol i Catalunya, són com si les dictessin des de La Moncloa. O des de la Zarzuela, tant és. Segons els empleats de comte de Godó i els principals articulistes del diari, tot el que passa a Catalunya és culpa dels malèvols independentistes que s’han saltat la Constitució. Tots plegats fan una lectura tan curta de mires i tan poc cosmopolita, tan poc perspicaç i reduccionista, que això els impedeix integrar el conflicte espanyol —perquè respon a la crisi del règim del 78, com es pot constatar davant les dificultats del PSOE i UP per pactar una investidura— en un context més general, marcat pel fenomen de la regressió democràtica que es dona arreu. Hem tornat a l’era de l’autodestrucció d’Europa —del món sencer, atès el que acabo d’explicar del Caixmir—, per formular-ho a la manera de l’historiador britànic Ian Kershaw, si bé el descens als inferns ara es fa brandant les constitucions com abans, durant les guerres de religió, els capellans recitaven fragments de la Bíblia per justificar les massacres ètniques. Alguna cosa acabarà petant.\nOpinió Re-unim-nos Agustí Colomines\nOpinió La desobediència: el pilar cívic Joan J. Queralt


[FOTOGRAFIES] Repassada del Barça al Reial Madrid (5-1)\n[VÍDEO] Publiquen el vídeo promocional d'un documentari sobre els anys de Guardiola al Barça\t[VÍDEO] Publiquen el vídeo promocional d'un documentari sobre els anys de Guardiola al Barça\nPirineus-Barcelona rep l'aval del Comitè Olímpic Internacional per a treballar en una candidatura pels Jocs d'Hivern 2030\tPirineus-Barcelona rep l'aval del Comitè Olímpic Internacional per a treballar en una candidatura pels Jocs d'Hivern 2030\n'El llaç groc és innegociable per a Guardiola, igual que la seva manera de jugar a futbol'\t'El llaç groc és innegociable per a Guardiola, igual que la seva manera de jugar a futbol'\nEls Jocs Mediterranis només van vendre el 15% de les entrades disponibles\tEls Jocs Mediterranis només van vendre el 15% de les entrades disponibles\nL'ajuntament de Waterloo fa 'ciutadà d'honor' el català Robert Martínez\tL'ajuntament de Waterloo fa 'ciutadà d'honor' el català Robert Martínez\nKilian Jornet abandona l'Ultra Trail del Montblanc per una picada d'abella\tKilian Jornet abandona l'Ultra Trail del Montblanc per una picada d'abella\nEl Barça ha guanyat 5-1, amb gols de Coutinho, Arturo Vidal i un hat-trick de Luís Suárez\nEl FC Barcelona s’ha imposat amb claredat el Reial Madrid, que fa més grossa la seva crisi i posa contra les coses el seu tècnic Julen Lopetegui. El Barça ha guanyat 5-1, amb gols de Coutinho, Arturo Vidal i un hat-trick de Luís Suárez. Pels blancs, el gol l’ha fet Marcelo. Vegeu ací un recull fotogràfic dels millors moments del partit:\nAlguns dels afeccionats blau-granes han aprofitat l’atenció mediàtica internacional per demanar la independència de Catalunya i la llibertat dels presos polítics. És per això que s’hi ha desplegat una pancarta amb el lema en anglès ‘només les dictadures empresonen líders polítics pacífics’ i al minut 17.14 s’han exhibit globus grocs.


La Taula de Diàleg de Catalunya acaba sense cap acord | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nLa Taula de Diàleg de Catalunya acaba sense cap acord\nLa reunió constata les profundes diferències entre l'independentisme i la resta de partits\nBarcelona 16 NOV 2018 - 21:06\tCET\nAragonès i Torra, abans de la reunió. C. Ribas\nLa Taula del Diàleg celebrada aquest divendres al Palau de la Generalitat s'ha acabat sense cap acord concret i ha constatat les profundes diferències entre l'independentisme i la resta de formacions polítiques. El president del Govern, Quim Torra, s'ha compromès a convocar més trobades, però ha quedat clar que cap proposta per solucionar l'encaix de Catalunya a Espanya té els dos terços del Parlament, que és l'exigència que es requereix, per exemple, per reformar l'Estatut de Catalunya.\n"S'han constatat les profundes diferències polítiques que existeixen", ha explicat Miquel Iceta, líder del PSC. Ha recordat que l'exemple evident de la falta d'acord és que Ciutadans, el primer partit del Parlament, no ha acudit a la cita. Tampoc ho han fet la CUP ni el PP, unes absències que han criticat tots els assistents.\nLa reunió va ser una proposta plantejada pel PSC, que va acceptar el Parlament i que ha convocat Quim Torra. Es tracta, en opinió de Miquel Iceta, de realitzar un “inventari” per sortir de la “paràlisi política” en la qual es troba Catalunya i que pretén abordar no només l'encaix de Catalunya a Espanya, sinó també un intent de pactar mesures socials i econòmiques per acabar amb la inacció de la Cambra catalana des que es va iniciar el procés independentista.\nNo obstant això, en la trobada d'aquest divendres, que ha durat poc més de dues hores, no s'ha produït cap acord concret, encara que hi haurà noves reunions. "Seguirem treballant perquè es produeixi un consens, que és molt difícil", ha insistit Iceta.\nJéssica Albiach, presidenta del grup parlamentari de Catalunya en Comú-Podem, ha reclamat que en les pròximes reunions s'estableixi un calendari de les trobades, un pla de treball i que es defineixin els objectius. De la mateixa manera, ha plantejat la necessitat que acudeixin les forces socials i ha denunciat que el Govern no ha aclarit quina estratègia vol seguir el seu govern per als pròxims mesos.\nPer part del Govern, hi han acudit també el vicepresident Pere Aragonès i les conselleres de Presidència, Elsa Artadi, i de Justícia, Ester Capella. El grup parlamentari de Junts per Catalunya ha estat representat per Albert Batet i Gemma Geis; el d'Esquerra Republicana, per Sergi Sabrià i Anna Caula. Per part del PSC-Units, a més d'Iceta, ha acudit a la trobada l'exconseller de Unió Democràtica Ramon Espadaler, mentre que Catalunya en Comú-Podem, hi ha enviat als seus dues màximes representants al Parlament: la presidenta del grup, Jéssica Albiach, i la portaveu parlamentària, Susana Segòvia.


promocat | “Moments viscuts”, autobiografia del músic català Enric Morera i Viura (III)\nAleshores manifesta que s'hi sent profundament i dolorosament enganyat, perquè, com diu ell, durant tot el temps passat a Barcelona el mestre Pedrell no li ha ensenyat res de res; però quan el deixeble Morera torna de Brussel·les fet un home, el mestre Pedrell s'hi comporta com si hagués estat ell mateix qui li hagués ensenyat tot quant sap el deixeble Morera, vint-i-quatre anys més jove.\nCom a conseqüència d'aquella visita, l'endemà mateix ja es troba tan malament que cada dia empitjora, fins al punt que ha de fer llit durant dos mesos seguits. La tristesa l'envaeix cada cop que rep la visita del metge, dues vegades al dia. Un fort neguit li recorre per dintre del cos...\nRestablert, fort i alegre, es torna posar a treballar. La trobada amb un amic seu de temps enrere el mou a compondre la seva primera obra per a orquestra “Dansa de Gnoms”...\nQuin rebombori arma amb l'anunci d'executar aquella primera obra seva per a orquestra! S'hi diu que allò no és música; que sona molt malament, que l'autor és molt dolent, que els instruments no poden fer mai el que ell ha escrit...\nEs diu i es fa tot l'inimaginable perquè l'obra no s'arribi a estrenar mai. Però, com afirma l'autor, una orquestra composta per la flor del professorat de Barcelona, en acabar la primera llegida, romp en una gran ovació... I la reacció del mestre no torba a expressar-se:\n“No m'han pogut perdonar el que jo hagués desertat del seu cenacle per anar a cercar a fora de casa el que ací era impossible de trobar i que no m'hagués resignat a ésser un fracassat com ells” (pàg. 57).\nI Enric Morera no es cansa ni defalleix i continua treballant en l'àmbit de la música que li és pròpia, la que considera que s'ha d'impulsar i escampar. A la Meca del modernisme, Sitges, fa sentir per primera vegada a l'Estat espanyol música de César Franck (Lieja, 1822 - París, 1890), el seu Quintet... També fa sentir-hi per primera vegada música de Vincent D'Indy (París, 1851 - 1931), a l'Ateneu Barcelonès.\nTot i amb això, resultarà molt més significativa la percepció que mantendrà de la música popular catalana durant tota la seva trajectòria musical. Ell mateix reconeix al seu llibre que quan té consciència de les nostres cançons populars, tan belles per la seva riquesa melòdica i rítmica, s'adona que allò que els fa mal no és res de tot això, sinó més bé l'harmonització que hi posen els deixebles de Pedrell: simulen que fan pàtria, acumulant cançons espanyoles, més o menys autèntiques, troben el llit ben parat amb les cançons populars i s'hi ajauen, manifesta l'autor.\nPer aconseguir la sentor de la terra, sosté el mestre, s'ha d'haver estudiat molt i estimar més la Pàtria. De fet, músics que proven d'estudiar amb ell, anant a ca seva amb l'afany que els ensenyi l'après a Brussel·les, en veure que és qüestió d'estudiar molt de temps, al cap d'uns pocs mesos ho deixen córrer. Al·leguen que l'autor no sap ensenyar bé i que no vol donar les receptes que manté guardades zelosament...\nQuant a les crítiques de Morera als músics del seu temps, molt pocs en surten ben parats.\nDe Lluís Millet i Pagès (El Masnou, 1867 - Barcelona, 1941), músic i fundador de l'Orféo Català, un dels pocs que no prova d'estudiar amb ell, diu que li va sentir una obra per a orquestra i que era tan poca cosa que no es va poder estar de dir-li que no li agradava.\nD'Amadeu Vives i Roig (Collbató, Baix Llobregat, 1871 - Madrid, 1932), que segons l'autor és el que més hauria fet si hagués estudiat, enmig d'un ambient fàcil de música carrinclona de sarsuela espanyola i de músics que també hi han nascut, s'hi trobà bé, a Madrid.\nD'Enric Granados i Campiña (Lleida, 1867 - Canal de la Mànega, 1916) diu, reconeixent-li cert talent també, que s'agafa a la música espanyola com altres catalans, amb l'intent d'explotar-la amb més facilitat.\nEls enfrontaments es fan més que evidents...\nENRIC MORERA | Següent | Anterior | Comentaris (1) | Retroenllaços (0)\nAnton Maria Dilla | 18/04/2012, 23:19\nEstic treballant en una biografia de la soprano Maria Barrientos. M'interessaria saber si en l'autobiografia de Morera consta alguna relació d'aquest amb Jorge Keen, que va ser marit de la Barrientos. Separat el matrimoni, Morera continuava mantenint l'amistat amb en Keen. Havien estudiat música plegats; es coneixien per algun altra motiu? I, va ser en Morera qui va presentar la Barrientos a en Keen? En diu alguna cosa d'aixó el llibre? Moltíssimes gràcies per atendre'm


Primera Marató de Donació de Sang a Son Espases - Notícies - Fundació Banc de Sang i Teixits de les Illes Balears\nPrimera Marató de Donació de Sang a Son Espases\nDijous, 22 de maig, el personal del centre, els usuaris i els familiars dels pacients estan convidats a participar en la campanya\nOrganitzada per la Fundació Banc de Sang i Teixits de les Illes Balears i l’Hospital Son Espases, el 22 de maig tendrà lloc a l’hospital de referència la primera marató de donació de sang, a la qual estan convidats a participar els professionals sanitaris i no sanitaris, els familiars dels pacients i els usuaris.\nLa campanya es desenvoluparà de les 08.30 a les 19 hores. Les persones que vulguin prendre-hi part podran donar sang a diferents punts a l’Hospital:\nAl matí de 08:30 a 15h:\nAl costat de la cafeteria del personal\nPunt fix de donació (Planta O, Mòdul F)\nL’Autobús a la entrada de consultes Externes (08:30 a 14h)\nA la tarda de 15 a 19h:\nAutobús entrada Hospitalització\nL’objectiu d’aquesta marató a Son Espases és aconseguir un centenar de donacions en un sol dia, la meitat del que necessita Balears en un sol dia.\nS’han programat diverses accions per animar a participar-hi els professionals, els familiars dels pacients i els usuaris de l’Hospital: col•locació de cartells a les instal•lacions del centre, repartiment d’adhesius al personal sanitari i no sanitari amb l’eslògan “Vaig a donar sang”, informació als familiars dels pacients. Durant tot el dia l’Hospital difondrà a les zones autoritzades i per mitjà de la megafonia diverses falques publicitàries amb les quals s’animarà a donar sang.\nA més, s’instal•laren pancartes a les entrades a l’Hospital. A banda d’això, els autobusos de l’EMT amb destinació a Son Espases (línies 6, 20, 29, 33 i 34) porten cartells informatius per tal de conscienciar els usuaris sobre la importància de donar sang per salvar vides.\nAra, l’objectiu de la campanya a Son Espases és fer que el missatge solidari arribi a les persones més sensibilitzades amb la necessitat de disposar de reserves de sang, com són els professionals que hi treballen, els usuaris i els familiars dels pacients, molts dels quals tal vegada requeriran una transfusió sanguínia. De fet, l’any 2013 a l’Hospital Son Espases es varen transfondre 11.435 unitats de glòbuls vermells, 2.717 unitats de plaquetes i 1.919 unitats de plasma.\nDonar sang és molt fàcil. Qualsevol persona entre 18 i 65 anys que gaudeixi de bona salut, pesi més de 50 quilograms i no estigui en dejú és candidata a donar sang. Entre donació i donació és necessari que hagin passat com a mínim 60 dies. El homes poden donar 4 vegades en un any i les dones, 3.\nCada donació pot servir per trasfondre a tres persones. D’una donació de sang s’extreuen glòbuls vermells, plaquetes i plasma. Cadascun d’aquests components van destinats a un pacient o malalt diferent.


L'editorial d'Arenys de Mar recupera la seva activitat amb el llibre 'Ni l'apuntador'\nPortada de 'Ni l'apuntador'\n'Lectures compartides': llibres del Setciències\nEl Setciències és una llibreria d’Arenys de Mar que l’any 1997 va posar en marxa la seva pròpia editorial. Una editorial que fins ara ha presentat fins a 25 títols de diferents temàtiques, però que n'havia aturat la producció fa uns anys per diferents motius. Aquest 2014 torna a la càrrega amb Sopa de Pedres, un projecte que s’estrena aquest cap de setmana amb el recull de contes 'Ni l'apuntador', de l'autor arenyenc Pep Quintana.\nMontse Mas, una de les impulsores del projecte, ha explicat tots els detalls d'aquest retorn des dels estudis de Ràdio Arenys. També hem pogut parlar amb Pep Quintana, autor de 'Ni l'apuntador', que ha destacat la importància de la mort en els 23 relats que formen el seu llibre.


CASCANAR | Descripció\nL'ocupació prehistòrica del districte de Cascanar es confirma amb diversos jaciments, com les coves de Can Garau, pretalaiòtiques, el talaiot de ses Talaies de Can Xim, i la necròpoli talaiòtica i romana dita el Cementeri dels Moros, actualment desapareguda.\nFou una contrada habitada també durant l'època romana i islàmica; més tard, en el segle XIV s'hi documenten vinyes, cereals, figueres i ramaderia ovina i porquina. L'any 1457 fou subhastada la possessió de Cascanar, fins aleshores propietat d'Andreu Ferrer.En els segles XIII i XIV, l'estructura de la propietat es basà en les grans possessions; però, aquestes patiren contínues divisions i establits, cosa que permeté, amb el pas dels segles, la configuració del llogaret.\nCap a 1890 la fil·loxera destruí les vinyes de la contrada, i n'accelerà la crisi econòmica. L'any 1925 Cascanar tenia 75 habitants que ocupaven 14 cases. Els anys 1960 el llogaret quedà gairebé despoblat, però, des dels anys 80 s'ha reactivat l'activitat i s'han restaurat bona part de les seves cases. Al llarg del camí des Campàs es veuen tres cases importants: la primera, Can Romanyà, té una façana de dues plantes i portal d'arc rodó adovellat, amb carcanyol; a més, compta amb un bloc d'una planta amb un aiguavés adossat a la part dreta. Vora el portal hi ha una finestra a cada costat i, al primer pis, tres finestres amb ampit i marca conopial, la del centre amb una data a la llinda (1709), mentre que la de la dreta té la tau de sant Antoni.\nDe l'interior, remarcam un arc molt rebaixat que separa els dos aiguavessos i, a la paret del segon, una representació de sor Francinaina. L'any 1672 pertanyia a Bartomeu Ramis, àlies Romanyà, en aquella data tenia cases i 18 quarterades de sementers i rotes; era dedicat a vinya i a conreu de cereals.Can Garau, s'aixeca al fons d'una ampla carrera. La façana té dues plantes, portal d'arc rodó adovellat, amb carcanyol, i un pedrís a cada costat.\nMés a la dreta, hi ha un altre portal, de llinda. L'interior mostra trespol mallorquí i un arc rodó, amb una petita motllura als capitells, que separa els dos aiguavessos. Un portal de llinda dóna accés a un tercer aiguavés. A la dreta de l'entrada, a l'esplanada, hi ha un bloc constructiu que acull l'antic celler, amb el cup de vi. Prengué nom de la família Garau de Cascanar, a la qual pertanyia ja l'any 1578, quan era propietat de Miquel Garau.Can Riera presenta una portalada amb arc escarser i brancals de pedra viva; aquest accés comunica amb una clastra.\nAl fons s'aixeca la façana principal, de dues plantes. El portal forà és d'arc rodó adovellat, amb carcanyol, i un colcador a la dreta; al capdamunt, una cartel·la rectangular mostra la data de 1728, amb el relleu del cap d'un angelet. A la segona planta, destaca una finestra amb ampit. Segons el cadastre de 1756, Can Riera era del senyor Miquel Garau Clerga, i hi tenia cases noves i velles.


TR: ‘Domòtica’ – Coneixements – Citilab\nArxiu de coneixements Inicio » TR: ‘Domòtica’\nconeixement, ciutats intel·ligents\nMarc Mostazo (Estudiant 2n Batxillerat - Institut Miquel Martí i Pol)\nEl treball de recerca del Marc Mostazo, consta de dues parts: tèorica i pràctica. D’una banda la part teòrica, on faré una introducció sobre la domòtica, els seus avantatges i inconvenients i la seva evolució; quins elements es poden automatitzar centrant-me en els sensors que instal·laré a la maqueta, i el programa Arduino que serà la plataforma utilitzada per programar els controladors. D’altra banda, la part pràctica, que consistirà en un estudi, mitjançant una enquesta, en el que s’analitzen els coneixements dels participants sobre la domòtica, la integració d’aquesta a les seves llars i les seves preferències en l’àmbit; finalment em centraré en la construcció d’una maqueta d’un habitatge domòtic d’una sola planta que integrarà diversos mecanismes d’automatització.\nObjectiu de Desenvolupament Sostenible: 9 . Indústria, innovació i infraestructura\nprevious post: Conferència de María del Pilar Menoyo Díaz per a la Jornada Virtual de Recerca de Cornellà 2021\nnext post: TR: Sexism study on Dragon Quest


Semàfor - Periodic08640\nInici INFORMACIÓ SEMÀFOR\nProblemes per al futbol\nEl CF Olesa està patint des de fa anys una gran crisi institucional. L’actual junta, presidida per Francisco Camps des de fa 7 anys, va heretar importants deutes, el que li impedeix sanejar l’economia de la institució. Sumat a això, no reben subvencions per part de l’Ajuntament, compten amb un sol patrocinador i per ells, és impossible fer front a les despeses fins a final de temporada (bàsicament, àrbitres i roba esportiva, el que sumen aproximadament 1400 euros). El club, actualment a Tercera Catalana, està intentant aconseguir suports i col·laboracions per poder fer front a aquesta situació.\nEl tema de la manca d’aparcaments a Olesa no és nou i donaria per a molt més que aquestes línies. Però es podria valorar el que passa a altres poblacions.\nA Solsona, durant l’horari comercial s’hi pot aparcar durant un màxim de dues hores, només cal indicar-hi l’hora d’arribada en un lloc visible del vehicle. Sant Esteve Sesrovires i Castellví de Rosanes disposen de zones blaves d’estacionament limitat. Les zones blaves no tenen cost, són gratuïtes: l’usuari ha de fer servir un disc on ha d’indicar l’hora a la qual ha arribat i a la que té previst marxar. El període màxim d’estacionament és d’una hora. Martorell, Abrera i Collbató no disposen de zones blaves d’estacionament. El primer ha habilitat places d’aparcament gratuït, limitat a un màxim de 15 minuts, davant de vuit farmàcies per facilitar-hi l’accés als usuaris.\nA Esparreguera, a les zones blaves, els primers 30 minuts son gratuïts, per dia i per vehicle, precisament per a fomentar les compres i que la gent pugui fer gestions. I també hi ha dues zones d’aparcament gratuïtes per als vehicles elèctrics, igual que a Olesa.\nSón idees, experiències, propostes. Es tracta només de promoure la creativitat pensant en les necessitats reals de la gent.\nLa Buiraca i Carnestoltes\nLa Ronda de la Buiraca i la Rua de Carnestoltes van marcar un cap de setmana d’això més divertit. L’original creació de la Buiraca, les màscares fetes per a l’ocasió i una rua molt creativa, destaquen com a diferent, tot i que enguany s’ha celebrat la tercera edició.\nI la desfilada de comparses i el concurs de disfresses, més la música en viu i la festa amb el DJ Rafa, van motivar a molta gent que s’ho va passar molt bé, en una jornada d’imaginació, gresca i molta alegria. Sense incidents, ben organitzades, i amb la gent, a les dues celebracions, molt disposada a gaudir d’una bona estona.\nArticle anteriorPer molts anys!\nArticle següentTal dia com avui


Mariona – AECS\nHome » Mariona\nLa democràcia profunda: què és? com la podem incorporar a la nostra entitat?La vostra entitat és realment democràtica? És un espai on es tenen en compte i es valoren les diferents maneres de participar? On s’escolten i es reconeixen les diverses veus? Presentem nova càpsula formativa presencial de la mà de l’Esberla, que […]\nFacilitació Organitzacional i democràcia interna


500 desfibril·ladors a principis de 2011 | NacióGirona\n500 desfibril·ladors a principis de 2011\nDipsalut vol invertir 3 MEUR per tenir una xarxa de desfibril·ladors a les comarques gironines.\nper ACN / Redacció, 29 de desembre de 2009 a les 12:17 |\nTres milions d'euros (MEUR) per tenir una xarxa de 500 desfibril·ladors als municipis de les comarques gironines a principis del 2011. Aquesta és la partida que el Dipsalut té reservada per desenvolupar el projecte 'Girona Territori cardiprotegit' que instal·larà els aparells per actuar amb més celeritat en casos d'infart i reduir així el nombre de víctimes. Cada any a Catalunya moren unes 3.000 persones per aquest motiu i el 30% dels que pateixen una aturada cardíaca moren abans d'arribar a l'hospital. La intervenció en els primers minuts de l'aturada és vital i es calcula que cada minut que passa es redueix un 10% la possibilitat de supervivència.\nCadascun dels 221 municipis de les comarques gironines tindrà com a mínim un desfibril·lador. La resta, es repartiran entre els llocs on es calcula que hi ha més probabilitats que una persona pugui patir una aturada cardíaca com equipaments municipals socials i culturals, poliesportius o casals d'avis. També preveuen que les policies locals, protecció civil, bombers i Mossos d'Esquadra puguin portar aquests aparells en cotxes patrulla o tenir-ne a les comissaries.\nEn aquesta primera fase, preveuen repartir uns 500 desfibril·ladors per les comarques gironines. Aquests aparells automàtics són capaços de detectar si cal o no una descàrrega. Així, no cal que les persones que l'utilitzin sigui personal sanitari. L'objectiu és que quan una persona pateix un desmai que pot estar provocat per una aturada cardíaca, el puguin atendre els primers minuts i no calgui esperar a que arribin els equips d'emergència.\nEl doctor Ramon Brugada ha explicat que és vital intervenir en els primers minuts d'una aturada perquè, segons els estudis, quan una persona pateix una aturada durant més de deu minuts després és pràcticament impossible salvar-li la vida. De fet, l'estadística indica que cada minut que passa redueix un 10% la possibilitat de supervivència.\nLa mort sobtada és aquella que es produeix per causes naturals, de forma inesperada i que va precedida per una pèrdua de consciència del pacient. Brugada ha exposat que cada any detecten entre 500 i 600 pacients que són sensibles de patir una mort sobtada però, en canvi, cada any en moren entre 3.000 i 4.000. 'Hem de fer alguna cosa per arribar als 2.500 que falten', ha calcular Brugada que exposa que està demostrat que la primera atenció amb desfibril·ladors automàtics fa incrementar les possibilitats de supervivència.\nDemostració de com atendre una aturada cardíaca amb el desfibril·lador automàtic. Foto: ACN\nEl Dipsalut té una partida de 3 MEUR reservada per a desenvolupar aquest projecte. Segons la previsió, durant el primer trimestre del 2011 ja hi haurà els desfibril·ladors instal·lats als punts públics sensibles de les comarques gironines. Una segona fase preveu oferir-los a establiments de púbica concurrència privats com cinemes o hotels. En aquest cas i a diferència dels ajuntaments, seran els propietaris els que assumeixin el cost de l'aparell mentre que el Dipsalut s'encarregarà de la formació i el manteniment.\nUn model exportable\nLa consellera de Salut, Marina Geli, ha explicat que a banda d'instal·lar els desfibril·ladors, també hi haurà un equip d'experts professionals que aniran seguint el seu ús i l'evolució de les dades de mortalitat un cop entrin en funcionament. L'estudi es farà durant els següents deu anys. Geli ha detallat que si queda demostrat que el model gironí de cardioprotecció funciona, es podrà exportar arreu del país.\n'És un territori molt complex', ha afirmat Marina Geli que posa sobre la taula que a les comarques gironines hi ha tant nuclis rurals com urbans, poblacions disperses i compactes i també una població molt estacions. Són factors que analitzaran durant el primer i el segon trimestre del 2010 per decidir en quin punts situen aquests desfibril·ladors.\nMunicipis, dipsalut, desfibril·ladors


Siddhartha és una novel·la al·legòrica escrita per Hermann Hesse a 1922 després de la Primera Guerra Mundial. La mateixa relata la vida d'un home hindú anomenat Siddhartha. L'obra ha estat considerada per l'autor com un "poema hindú" i també, com l'expressió essencial de la seva forma de vida. Molt llegida a Orient com a tal, i menys en el món occidental.\nLa novel·la presenta un registre molt original en què s'unifiquen elements lírics i èpics, incloent-hi narració i meditació, elevació de la més alta espiritualitat, i, a la vegada, descarnada sensualitat.\nL'èxit manifest del llibre va arribar després d'una vintena d'anys de la seva publicació i trepitjant els ressons ressonants del Premi Nobel conferit a Hesse en 1946. Van ser sobretot els joves, com en el cas de Demian, els que van fer de la figura de Siddhartha un compendi de les inquietuds dels adolescents, de l'ànsia de la trobada amb l'essencial de si mateix, de l'orgull de l'individu enfrontat al món i a la història.\nLa novel·la va ser escrita per Hesse, en alemany, en un estil simple però alhora poderós i poètic. Es va publicar per primera vegada després que Hesse visqués algun temps en l'Índia en la dècada de 1910.


Pren el control de la tecnologia per eradicar la violència vers les dones\nAquesta campanya s'engega en el marc dels 16 dies d'activisme contra la violència de gènere, que es porten a terme entre el Dia Internacional per l'eliminació de la violència vers les dones, 25 de novembre, i el Dia Internacional dels Drets Humans, 10 de desembre. Durant aquests 16 dies, el lloc web de Take back the tech! ofereix una història al dia sobre com afecten Internet i la tecnologia mòbil a la vida de les dones i les nenes, en diferents parts del món. La idea és compartir aquestes històries per tal que tothom les pugui llegir, debatre al seu voltant i fer-ne difusió!\nAlgunes són històries de dones i nenes que han patit violència a través d'Internet o utilitzant les tecnologies digitals; algunes altres tiren per terra les idees estereotipades sobre la tecnologia i els rols de gènere; i d'altres són històries que imaginen un món lliure de violència contra les dones. Així, cada història explora un aspecte de la violència contra les dones i la seva interconnexió amb els drets a la comunicació.\nLa campanya també fa una crida a les dones perquè hi comparteixin la seva pròpia història. El lema de la iniciativa és "16 dies x 16 històries. Explica, escolta, actua!", així doncs, qui s'animi a compartir la seva experiència ho pot fer i, qui prefereixi smplement fer-se ressò dels relats publicats, pot participar-hi llegint i difonent les històries i les idees de canvi.\nInternet, tecnologia, activisme, 25N, gènere, violència de gènere


Concerts solidaris des de casa | Enderrock.cat\nConcerts solidaris des de casa\nLa plataforma Rumi promou concerts que combinen el pagament als músics i la solidaritat\nDe moment, hi ha programats 'streamings' de Dàhlia Duran, Mr Freak Ska i Hermano L\nJoaquim Vilarnau | 01/04/2020 a les 16:30h\nArxivat a: Enderrock, actualitat, plataforma online, coronavirus\nMr Freak Ska | Arxiu del grup\nDes d'aquesta setmana està disponible Rumi, una plataforma de música online a través de la qual els músics poden oferir els concerts des del confinament. La idea ha partit d'una productora que ha vist com els seus artistes s'han quedat sense concerts i els han anul·lat les gires contractades aquests mesos.\nHo explica Pep Albalat, responsable de Rumi: "Vam pensar com poder fer per tal que els artistes poguessin guanyar diners i alhora ajudar a les entitats d’emergència sanitària que estan treballant. Se’ns va acudir intentar monetitzar els concerts en línia, que ara n’hi ha molts. 'Rumi' és una adaptació de 'roommate', que vol dir company de pis (o d’habitació)". Pel que fa als diners recaptats, aclareix Albalat, "l’artista decideix quina part es queda ell i quina dona a les entitats. Sempre hi ha un mínim per a les entitats però hi ha músics que ens han dit que ho donen tot".\nDe moment hi ha tres concerts programats, el primer demà dijous a les set del vespre amb Dàhlia Duran. El seguiran Mr Freak Ska (divendres) i Hermano L (dissabte), sempre a la mateixa hora. Qui vulgui seguir els concerts, només ha d'entrar a la seva plana web, on té l'opció de passar per taquilla. "Hi ha una taquilla virtual oberta i l’espectador pot aportar la quantitat que vulgui. Les taquilles estan obertes fins a 15 dies després del cada concert", comenta Albalat. A més, els concerts quedaran penjats al web i a disposició de qui els vulgui veure.\nEls artistes que s'hi vulguin sumar només han de contactar amb Rumi a través del web o de les xarxes socials. La intenció és que tothom que vulgui participar-hi ho pugui fer. Albalat assegura que ja hi ha una bona quantitat d'artistes que s'han interessat pel projecte.\nSi les coses van bé, els responsables de Rumi no descarten seguir oferint el servei més enllà del període de confinament: "Ho hem començat a fer per l’estat en què ens trobem ara mateix però pot continuar, per què no? Podem donar cobertura a artistes d’aquí per tal que puguin emetre per a tot el món. I alhora, que es puguin seguir fent donacions a altres projectes benèfics a través de la música".\nEstocada de la Covid-19 a la premsa musical


Què tan segur és l'arrodoniment? - Electrodomèstics i electrodomèstics essencialsLlegir Més\nPrincipal Electrodomèstics i electrodomèstics essencials Què tan segur és l'arrodoniment?\nQuè tan segur és l'arrodoniment?\nRoundup, realitzat per Monsanto, és l’assassí de males herbes més popular del món, utilitzat per les corporacions agrícoles i els jardiners de cap de setmana. Tot i que ha passat des dels anys setanta, les preguntes sobre la seguretat de Roundup continuen girant-se al voltant de l'herbicida.\nL’ingredient actiu de Roundup és un compost químic anomenat glifosat, que funciona evitant que la planta faci proteïnes necessàries per al creixement de la planta. Com a herbicida no selectiva, Roundup matarà la majoria de plantes, excepte els conreus modificats genèticament que estan dissenyats per resistir la matança.\nRoundup també conté ingredients que s'enumeren com a ingredients inerts o inactius, és a dir, que no són herbicides. Un d’aquests, la pellet polietoxilada, o POEA, ha estat estudiat ja que hi ha algunes evidències que potser no és segur per a humans o altres animals.\nPerfil de seguretat de l’envolupament\nEn ús durant gairebé 40 anys, Roundup sembla tenir un millor perfil de seguretat que molts altres pesticides. El glifosat, usat en diversos herbicides fabricats per empreses diferents a Monsanto, ha estat objecte de desenes d’estudis que han confirmat constantment la seva seguretat global.\nEls crítics, però, acusen que molts d'aquests estudis han estat finançats per fabricants d'herbicides, inclòs Monsanto. Els estudis finançats per la indústria, per descomptat, difícilment es poden anomenar imparcials.\nEl glifosat s'ha relacionat en alguns estudis amb defectes de naixement, trastorns de reproducció, avortaments involuntaris i limfoma no Hodgkin o NHL, un tipus de càncer. També hi ha algunes investigacions que han relacionat l’anomenat POEA de l’herbicida POEA amb la mort de cèl·lules embrionàries, placentàries i del cordó umbilical humà.\nPOEA és un agent tensioactiu similar al detergent que ajuda al funcionament de Roundup fent-lo més "sabonós" de manera que pugui recobrir millor les fulles i les tiges de les plantes.\nSegons informa a Scientific American: "" Això confirma clarament que els [ingredients inerts] de les formulacions Roundup no són inerts ", van escriure els autors de l'estudi de la Universitat de Caen de França." A més, les barreges propietàries disponibles al mercat podrien causar danys a les cel·les i fins i tot la mort [als] nivells residuals "trobats als cultius tractats Roundup."\nUn assassí de males herbes natural més segur\nAixí doncs ... és segur que Roundup ">\nL’EPA, a través de la seva Oficina de Programes de Pesticides, s’espera que realitzi una revisió de Roundup el 2015 per determinar si s’hauria de restringir el seu ús o si l’herbicida hauria de continuar disponible al mercat.\nMentrestant, hi ha alternatives més segures per als matador de males herbes domèstiques. El vinagre, per exemple, és un herbicida relativament segur que mata efectivament les males herbes. A causa de la seva naturalesa àcida, el vinagre conté àcid acètic, és bo per al control de males herbes als jardins, jardins, calçades i voreres.\nAltres matadores de males herbes "naturals" disponibles comercialment, podrien ser una alternativa més segura a Roundup. En tots els casos, llegiu i seguiu les instruccions amb atenció, ja que "natural" no sempre vol dir "segur".\nArticle AnteriorCom organitzar una festa brunch\nArticle SegüentCom fer una galleda de bokashi barata\nNoDerog / Getty Images Roundup, realitzat per Monsanto, és l’assassí de males herbes més popular del món, utilitzat per les corporacions agrícoles i els jardiners de cap de setmana. Tot i que ha passat des dels anys setanta, les preguntes sobre la seguretat de Roundup continuen girant-se al voltant de l'herbicida. L’ing © Copyright 2019


Dimarts, assemblea oberta de Compromís per debatre sobre els pressupostos de Catarroja – Compromís per Catarroja\nEl col·lectiu local de Compromís ha organitzat per al pròxim dimarts 27 de novembre una assemblea oberta per debatre sobre els Pressupostos municipals per a l’any 2013, que hauran de ser sotmesos a votació en el proper ple ordinari.\nL’assemblea tindrà lloc a la seu del Bloc-Compromís per Catarroja, a la Plaça Major 14-A, a partir de les 19,30 hores, i comptarà amb la participació de Jesús Monzó i Anna Martínez, regidors en l’Ajuntament. Durant este acte els regidors de Compromís exposaran les línies mestres que es defensaran en el ple de pressupostos, per a després donar veu als assistents perquè expressen les seues idees sobre com s’han d’invertir els diners de tots.\nAmb esta assemblea oberta Compromís pretén compensar el menyspreu que el govern municipal fa de la participació ciutadana, i serà el primer d’una sèrie d’encontres amb la ciutadania que tindran lloc regularment per fer possible la seua participació activa en la línia d’actuació que Compromís per Catarroja està duent a terme.\n←Disponibles les participacions de la loteria de Nadal de Compromís per Catarroja\nCompromís demana que els diners de la paga extra dels polítics es destinen a serveis socials i proveïdors→


Andorra Telecom convida 250 persones a l’estrena d’Star Wars: Rogue One - FÒRUM.ad\nOn: 15/12/16 21:19\nEl repartiment de les invitacions s’ha realitzat per mitjà dels sortejos realitzats a través del perfil de facebook de la companyia els darrers deu dies i del sorteig entre els clients de l’agència comercial.\nEn paral·lel a l’estrena, juntament amb els Frikis d’Andorra hi ha hagut una trobada amb ambientació d’Star Wars a la zona de Vivand,\nRogue one és el primer “Spin Off” de la nissaga Star Wars i se centra en l’esquadró de la rebel·lió Rogue One, que prepara el robatori dels plànols de la primera estrella de la mort. Aquest episodi d’Star Wars és una mica més negre i proposa grans escenes d’acció.\nÉs el gran retorn del conegut mestre Sith, Darth Vador, un dels dolents més famosos del cinema i icona incontestable de la cultura pop.\nPrevious Post: Jover: “No hem de caure en la pornografia de demostrar constantment la legalitat de les nostres accions”\nNext Post: La Policia busca els autors d’un intent de furt al xalet del pare de Xavier Espot


El Cadí s'oblida de la Copa per sortir «d'allà on som» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Cadí s'oblida de la Copa per sortir «d'allà on som»\nDesprés de la descoratjadora primera part que van fer a Girona, les urgellenques són quartes per la cua amb només quatre victòries\ntoni solanelles 06.12.2017 | 07:51\nAndrea Vilaró (13) en el moment de ser retirada, diumenge a Girona toni solanelles\nEl Cadí la Seu vol sortir de l'atzucac en el qual es troba. Ara mateix, les urgellenques no tenen cap altre objectiu que aconseguir vèncer, sigui com sigui, l'Star Center Uni Ferrol i mirar d'escalar posicions en una classificació que gairebé fa mal d'ulls de veure. Quart per la cua amb quatre victòries en deu partits, el tècnic de l'equip de la Seu, Bernat Canut, té clar que «ens oblidem de la Copa [de la Reina] i el que hem de fer és sortir d'allà on som». Per fer-ho, a banda de canviar de xip, el Cadí espera poder disposar de les deu jugadores que componen el gros de la plantilla vista la lesió de llarga durada de l'exterior mataronina Ariadna Pujol.\nUna missió difícil\nLa missió de derrotar l'Uni Ferrol (diumenge vinent, a les 13.30 h al Palau d'Esports de la capital urgellenca) no és gens fàcil. L'equip de Bea Sánchez i María Pérez Araujo, entre d'altres, és un os dur de rossegar: tercer empatat amb el segon, el Girona, amb tan sols dues derrotes, una més que el totpoderós líder Perfumerías Avenida. Però les urgellenques pretenen conjurar-se durant aquesta setmana per oferir una cara molt diferent de la mostrada durant la primera part a Girona. Canut va acabar molt decebut. Més encara, emprenyat. «No podem estar-nos a veure com juga el rival». Una de les tasques de l'equip és recuperar el caràcter Sedis. Un símbol d'identitat que s'ha perdut una mica enguany. El que no es pot perdre és «el nivell d'exigència i batallar els quaranta minuts».\nMés enllà de qüestions més mentals i tècniques, aquesta setmana també ha de servir per recuperar del tot dues jugadores amb molèsties. La base-escorta Andrea Vilaró va rebre un cop poc abans del descans davant l'Spar CityLift. La contusió a la cara posterior del genoll dret no sembla greu i Vilaró estarà tant sí com no damunt el parquet diumenge. El mateix s'espera de la pivot americana Caitlyn Ramírez. L'exjugadora de la universitat nord-americana de Troy, que tot i el malestar que fa temps que arrossega en una cama venia de fer un parell de partits més que acceptables, va ser baixa a Girona. Per precaució. I per poder-se sotmetre a un tractament que li hauria de revitalitzar del tot el genoll dret. Per ara, les infiltracions estan funcionant.\nL'Argentina de Messi s'examina davant una França poc brillant\nEl Triatló del Cardener serà demà català per categories


Cultura de la pau - Una revolució democràtica i feminista - Fem Catalunya en Comú\nGrupImpulsor 2017-01-28 18:33:46 UTC #1\nSabem que el creixement material il·limitat no és possible, ens porta als desequilibris, al sofriment i a la guerra. Per això, cal reivindicar un món on prevalgui la cultura de pau, el principi de no-discriminació i en el qual el creixement esdevingui en l’àmbit immaterial. El creixement personal i social és el que ens fa veritablement humans.\njosel_gordillo 2017-02-25 17:05:53 UTC #2\nLa humanitat ha entrat en l’època de la lluita pel control dels recursos escassos (el petroli, en primer lloc). La major part de les intervencions politicomilitars protagonitzades pels governs occidentals (EUA i aliats) dels últims 16 anys han tingut com a principal objectiu garantir l’anomenada “seguretat energètica”. L’esmentada seguretat és cada cop més rellevant una vegada que s’ha sobrepassat l’anomenat pic del petroli (el sostre màxim de producció del petroli a escala mundial), tal com es reconeix en aquest document en un altre apartat. És important en aquest context reafirmar el nostre rebuig a les polítiques imperialistes (també al fals i hipòcrita “imperialisme dels drets humans” ) i tot allò que ho fa possible que, en el nostre cas, són l’OTAN i les bases militars nord-americanes. Estem, doncs, a favor de la sortida d’Espanya de l’OTAN i d’una Europa no sotmesa a els EUA ni a cap altre gran potència. Les despeses militars s’haurien de reduir al mínim i dedicar-les a despeses socials i a finançar la necessària i inevitable transició energètica fonamentada en energies renovables.\nPepin 2017-02-28 14:53:47 UTC #3\nUn nou País no pot sorgir de compromisos adquirits per antics governs. Si fem un nou pais te que ser totalment lliure i sense cadenes. No podem continuar dintre del marc militarista i imperialista. Sortir de l’OTAN te que ser inmediat !!!.\nColtrane 2017-02-28 07:45:27 UTC #4\nPero a mes de sortir de l’OTAN a d’haver un compromís ferm en favor de la transformació dels conflictes per la via política, vol dir treballar pel desarmament, la reducció dels exèrcits, la despesa militar i en favor de la cultura de pau\njosel_gordillo 2017-02-28 10:52:12 UTC #6\nI, obviament, estic també totalment d’acord amb el company “Coltrane” sobre la difussió de la cultura de pau i el compromís a favor de la resolució pacífica dels conflcites.\nColtrane 2017-03-02 20:43:06 UTC #7\nEl company Coltrane (cognom del músic prerferit de Pere Ortega), era un místic que creia en la revolució universal de la pau, en la força de l’amor, la noviolència i en la capacitat que té la humanitat en tranformar el mal en bé. Em sembla un bon camí pels COMUNS, per allò de que vivim en una sola casa que hem de compartir amb tots els éssers humans. Així em sembla bé començar per lo més proper, Catalunya, però després hem de continuar amb la resta de pobles del món.\noliverio 2017-03-02 20:46:23 UTC #8\nProposo: “Fem un nou país on l’única missió de les seves forces armades sigui: les missions de pau aprovades per l’ONU, la defensa de les seves fronteres, la contra-intel·ligència, la lluita contra el ciber-activisme i el contra-terrorisme. Una República Catalana on l’agressió a un país tercer estigui prohibida per la Constitució.”\nFrancesc 2017-03-03 07:24:30 UTC #9\nCal expressar la nostra renúncia a la guerra i a la violència com a forma de resolució dels conflictes internacionals.\nEn coherencia amb aquest principi i atenent el resultat a Catalunya (victòria del No) del referéndum sobre la permanència de l’Estat Espanyol a l’OTAN, cal apostar per la sortida d’aquesta organització militar prèvia consulta vinculant a la ciutadania\nAlba 2017-03-05 22:27:31 UTC #10\nNomés a mode de reflexió, però potser seria interessant poder esmentar, d’alguna manera, els 6 principis de la cultura de la pau que Vicenç Fisas enumera en el seu article “Cultura de pau en temps de crisi” (2010): superar el flagel de la guerra, donar protecció a les poblacions en perill, desenvolupar-nos de forma harmoniosa, tenir plena capacitat de gaudi dels drets humans, i viure sota el desarmament i amb sostenibilitat ambiental.\nTrobo que és una descripció perfecta del que entenem per cultura de la pau.


Gran acollida de la població paiportina als actes de celebració del 9 d’octubre\nL’Ajuntament ha reconegut en un acte institucional als col·lectius paiportins que han estat en primera línia en la pandèmia\nIntercomparsa de Moros i Cristians programava 'l’entrà de Senyera'. Un correfocs estàtic i un castell de focs artificials tancaven la programació\nL’Ajuntament de Paiporta ha celebrat enguany per primera vegada el 9 d’octubre amb una programació variada d’actes realitzats entre dia 8 i 9.\nPer a l'alcaldessa de Paiporta, Maribel Albalat, "el balanç d'aquest 9 d'octubre és molt positiu. Els col·lectius paiportins que han treballat de valent per Paiporta durant la pandèmia han rebut el seu merescut homenatge i reconeixement per part de la població paiportina, al mateix temps que ha hagut una gran acollida de tots els actes programats".\nDivendres de vesprada tenia lloc al saló de plens municipals l'acte institucional de reconeixement als col·lectius paiportins que més han destacat pel seu treball en benefici de Paiporta durant la pandèmia. Era el cas del `personal del centre de salut de Paiporta, les entitats socials Cáritas i Creu Roja, la comunitat educativa local, els comerços de Paiporta, personal de l’Ajuntament i d’ESPAI, així com forces i cossos de seguretat paiportines, representades per la Policia Local i Guàrdia Civil.\nPosteriorment, a iniciativa de la Junta Coordinadora de Moros i Cristians de Paiporta, es produïa 'l'entrà de la Senyera' pels carrers de Paiporta, en una desfilada en què a més de les comparses mores i cristianes participaven les falleres majors de paiporta i les seues corts d'honor.\nTancava la jornada un espectacle estàtic de correfocs que omplia l'esplanada de l'Auditori de foc i flama fent les delícies del públic paiportí.


Regatta Cline IV Marró comprar i ofertes a Trekkinn\nSamarreta de coll ajustable regular fabricada en jersei de cotó suau Coolweave, naturalment transpirable i lleuger.\n160gsm Coolweave 100% teixit de jersei de cotó orgànic\nRegatta Cline IV és el producte perfecte perquè completis el teu material de muntanya. A la botiga online trekkinn et pots beneficiar de múltiples avantatges. Si fas la compra avui mateix a trekkinn, la rebràs en unes hores a casa teva o a on tu vulguis. I si necessites algun accessori més de muntanya per complementar el teu material, a la botiga de muntanya trobaràs milers de productes de la marca Regatta per complementar la teva compra de Cline IV.


Les entitats de Salt acorden manifestar-se dissabte contra la violència al municipi - El Gerió Digital\nLa protesta començarà a les dotze del migdia sota el lema 'Volem viure a Salt en pau i bé'\nUna façana afectada pels incendis vandàlics d'aquest cap de setmana © ACN\nSegons ha explicat la presidenta de l'Associació de Veïns del Barri Centre de Salt -on es van produir els aldarulls del cap de setmana- i portaveu de les entitats reunides avui, Francesca Terrón, encara no han parlat amb el consistori per saber si es posicionarà a favor de la manifestació. Sigui com sigui, ha volgut insistir que la protesta convida a la participació 'a tots els ciutadans' de Salt.\nA la reunió d'aquest vespre, celebrada al mercat cobert i d'unes dues hores de durada, estaven convocades només les entitats i les persones que hi volguessin assistir a títol individual. Sota aquesta etiqueta s'hi han concentrat, però, alguns membres de l'oposició al consistori, juntament amb representants dels comerciants; del món cultural -amb presència dels Diables d'en Pere Botero, dels Marrecs de Salt, dels gegants del poble o del món del teatre-; dels immigrants, i també d'associacions de veïns.\nEls actes vandàlics d'aquest cap de setmana, que s'han saldat amb dotze vehicles cremats i deu contenidors incendiats, corrien de boca en boca avui a Salt. Els veïns i comerciants tenen la sensació de reviure els fets de l'any passat i asseguren que, malgrat la bona voluntat d'actuar, pràcticament 'no s'ha fet res' per canviar la situació.\nEls veïns sostenen que els menors que van protagonitzar els aldarulls eren de Salt, i que són 'famosos' per ser 'violents'. De fet, tant els veïns com els comerciants diuen que hi ha un grup d'adolescents que els tenen 'atemorits' i que, fins i tot, s'aprofiten de la seva edat per actuar impunement. 'Hi ha vegades que entren i em demanen alguna cosa de la botiga i si no els la dones t'amenacen', explicava avui la propietària d'una fleca.


De Suïssa estant » 2011 » març\nLa independència : només una alternativa?\nLa independència és, en primer lloc, un acte de convicció. S’hi ha de creure, se n’ha d’estar profundament convençut, altrament no pot reeixir. La independència només pot tenir per base gent que sap que és la millor i alhora l’única manera de viure una personalitat històrica i social.\nLa independència és, en segon lloc, un esforç colectiu. Si una majoria sòlida no hi creu, si no participa en la seva creació, si no existeix una determinació comuna, si no hi van tots plegats, mai es podrà arribar a assolir-la.\nQue l’expresident Jordi Pujol parli ara de la independència i que fins i tot la consideri una solució per Catalunya sorprèn i alhora incomoda. Per uns arriba tard, massa tard. Per d ‘altres, és una manera d ‘ajudar a CiU a guanyar posicions entre certs sectors ja que fins ara en aquest tema la coalició no era molt clara, com tampoc ho és el president Mas.\nAmb tot i un aspecte positiu, que no val la pena de negar, resulta decebedor que per Pujol la independència no sigui res més que l ‘única sortida a l’actual situació, per manca d’altres alternatives. Es a dir que pel senyor Pujol, una vegada descartades altres possibilitats sense que ens expliqui quines són, només queda la independència per evitar, com diu literalment, „ el gradual esborrament de la catalanitat i de Catalunya “.\nNo dic que no tingui raó, però voldria que les properes setmanes el senyor Pujol i CiU parlessin de la independència amb més convicció. Ajudarien a encarrilar els molts esforços que ja s’estan fent per arribar a aconseguir una majoria que cregui en la independència com a solució primera i no com a opció obligada dels que diuen que „no tinc altre remei! “.\nComentaris tancats a La independència : només una alternativa?\nPolèmica de baix nivell\nLes relacions entre partits esta baixant a nivells que només poden satisfer a gent amb poca exigència i que segurament gaudeix amb els „reality shows“de la televisió.\nLa picabaralla entre López Tena i Duran i Lleida, amb la senyora Joana Ortega com a detonant, ha assolit un grau poques vegades vist i escoltat a Catalunya. Errors de currículum d’una, irregularitats com a notari de l’altre i detalls sobre la vida sexual del tercer han encetat una polèmica pública que ningú sap com acabarà.\nSi només poden accedir als càrrecs públics ciutadans amb una vida personal i professional neta com una patena, ja podem plegar perquè no trobarem ningú. Però l’obligada tolerància per errors de joventut, o canvis d’opinió i fins i tot de camisa, no pot perdonar-ho tot, i fer ulls clucs a intents conscients d ‘engany o a un repartiment de càrrecs amb criteris diguem-ne horitzontals, tal com insinua López Tena de Duran no soluciona res.\nCada vegada és més difícil fer creïble la política als ciutadans que llegeixen que Laporta cobrarà 130.00 euros suplementaris que, segons el reglament del Parlament, són de dret per tal que pugui efectuar en solitari la seva tasca al no fer part del Grup Mixt. Mentre l’atur augmenta, l’horitzó segueix llunyà i fosc i les retallades de despeses públiques ja es fan notar a tots els nivells, el senyor del carrer no entén certes coses, i dubta i es desentén cada vegada més de la política fugint no sap molt bé a on.\nI com que sempre plou sobre mullat, alguns voldrien que efectivament els jugadors del Barça s’ajudessin de drogues per fer gols. Jo, a la propera parada baixo.\nComentaris tancats a Polèmica de baix nivell\nO terra o cendra\nEn un cap de setmana on el món està sacsejat i a molts indrets la tragèdia (natural o provocada) sembla dominar, potser és una bona idea llegir poesia i no perquè sigui necessàriament una pomada per les ferides, que molta poesia és dura i aspre al toc.\nCom deia Èsquil, l’art és molt més feble que la necessitat, però la poesia ens diu les coses d’una manera definitiva, precisa i clara encara que sembli que només juga amb les paraules i la llengua.\nBrossa va escriure un sonet „ O terra o cendra “ que, com tota la seva obra, convé llegir i del que vull recordar el tercet final:\n„ No retornem enrere amb la nefanda troca:\nO el pont de l’únic pas possible s’enderroca “.\nHo voleu més clar?\nComentaris tancats a O terra o cendra\nEstalviar energia: veritats i mentides\nLa primera manera d’estalviar combustible és la de no fer quilometres inútils. Una segona manera és la de facilitar la disminució del tràfic urbà que obliga a anar amb marxes curtes, a frenar i accelerar a cada cantonada, amb un gran consum de combustible i un alt desgast dels motors. Una xarxa de transports públics eficients, nets i econòmics ajuda molt a fer efectives ambdues solucions.\nObligar a anar a 110 kms/hora a les autopistes ha provocat una polèmica a tots els nivells ja que es posen a la balança l’estalvi de combustible, la fluïdesa del tràfic, la seguretat i fins i tot l’expulsió de gasos, essencialment anhídrid carbònic, a l’atmosfera. Tots els arguments tenen una part de raó i una part discutible.\nI és que no sempre les coses són com semblen. Fa uns dos anys, vaig escriure sobre la quantitat de CO2 que llencem a l’atmosfera, directa o indirectament, i vaig explicar tres exemples molt significatius, que ara voldria repetir:\nResulta que Suïssa produeix sucre, a partir de la remolatxa, en quantitats suficients. També hi ha una certa importació de sucre produït a partir de la canya de sucre. Dons bé, segons un estudi resulta que és més ecològic (del punt de vista CO2 ) importar un quilo de sucre del Paraguai que produir-lo a Suïssa. L’explicació és: al Paraguai, la collita es fa essencialment a mà i el subproducte que resta després d’extreure el suc de la canya, és emprat pels pagesos per cuinar, per adobar els camps etc.. Contràriament, a Suïssa la collita es fa amb tractors (que cremen gasoil) i els residus de la remolatxa no s’aprofiten i per tant es cremen a l’incineradora després de ser transportats per camió. Total, que el sucre del Paraguai tot i comptar el transport per vaixell, expulsa la meitat de gasos a l’atmosfera que el sucre suís.\nLes roses de Kenya o d’Equador que trobem tot l’any a les floristeries, produeixen menys gasos que les roses importades d’Holanda perquè la calefacció dels hivernacles holandesos és molt més contaminant que l’avió ple de flors que les transporta a les nostres ciutats.\nEns hem acostumat a menjar pomes tot l’any. Les que el país produeix s’han d’emmagatzemar en frigorífics durant molts mesos per tal de tenir el subministrament garantit. Una poma produïda a Xile durant la seva temporada ( que és inversa a la nostra) i transportada per vaixell fins a Europa consumeix menys energia que les nostres guardades sota refrigeració mesos i mesos.\nL’estudi de referència l’ha fet la Universitat de Giessen a Alemanya, i ha estat corroborat per un estudi paral•lel de l’organització també alemanya Foodwatch.\nComentaris tancats a Estalviar energia: veritats i mentides\nComentaris tancats a Depenem dels independentistes


Opus Dei - Resultats de l'etiqueta: Matrimoni\nNúmero d'articles: 25\nConstruir sobre roca una vida en parella\nChristophe i Oriane, de Bèlgica, portaven temps donant-li voltes a una idea: com ajudar joves parelles amigues i conegudes a fonamentar i orientar bé el seu matrimoni.\nTomás Alvira i Paquita Domínguez un matrimoni que va celebrar 50 anys junts, molt feliços. En aquest documental diversos testimonis comparteixen com era la vida al seu costat: l'afecte, la il·lusió, la serenitat i el bon cor sempre estaven presents. El matrimoni Alvira està en procés de beatificació.\nTreball i família: algunes pautes per conciliar-los\nCom combinar una vida laboral intensa i el temps que exigeixen el cònjuge i els fills? Com evitar que la feina esdevingui un obstacle per a la vida de familia? Article de la sèrie sobre l'amor humà.\nTextos espirituals 11/09/2016\nTextos espirituals 22/08/2016


Sí, soc conscient que caldria escriure l'era, perquè em refereixo a un tros de terra que antigament es consagrava al procés de separar el gra de la palla. Però jo tota la vida l'he anomenat "la Era", a aquest espai. També tinc clar que s'hauria d'escriure en minúscula, però per a mi és un nom propi, perquè no és una era qualsevol. Era la Era de l'oncle Antònio. I hi va transitar fins als 89 anys, havent traspassat als 90. Passada l'època cerealística, hi feia hortalissa i hi conreava ametllers. Ara, dos anys després de faltar, allò que havia estat un verger, ara és un selva.\nLa Era ha sigut sempre per mi un espai molt acollidor, tranquil, d'isolament voluntari, a la vegada que un pont cap al passat, cap a les arrels. Ha estat una mena de jardí d'Epicur en el sentit més literal del terme. La Era és un espai rústic que toca a l'urbà; és el camp que toca a les parets del poble de Seròs. Tinc records de quan era petit, certament, però els records més vius que en tinc són de fa aproximadament una dècada, quan després d'haver acabat la meua etapa de formació acadèmica buscava feina i em passava algunes tardes a la Era, passant conversa amb l'oncle. Recordo especialment les de tardor, que a Seròs són magnifiques, d'una lluminositat excepcional. M'asseia sobre una soca i parlavem de tot una mica, sobretot de política, que era el seu tema preferit.\nAra he decidit arreglar-la, tornar a donar-li vida, encara que soc conscient que no tornarà a ser el que era. Seria impossible fer-ho vivint a Benicarló. Només espero poder reeixir-la i tornar a recuperar part de les sensacions viscudes en una altra època. Ara amb la meua pròpia familia, és clar. De moment he de dir que m'he passat el pont de la constitució treballant-hi i no he agafat la bicicleta, la qual cosa sí que és excepcional.\nTanmateix, ara que tot està per definir, ara que encara no hi ha res concret, tinc una sensació estranya. D'alegria, perquè hi estic fent alguna cosa, i de tristor perquè veig que allò que era cada cop està més lluny. A això hi ha ajuda molt el climà ponentí per excel.lència: la boira i el fred intens, que val a dir que a mi no em desagraden del tot. És una sensació, la que tinc, que qualificaria de proustiana.\nUnknown 18 de desembre de 2013, a les 23:17\nHi ha moltes formes de fer esport i, pel que m'han dit, aquest pont, tot i no sortir a pedalar, n'has fet una mica aquí a la Era.\nFa un parell o tres de setmanes em preguntaves què era això del crossfit. Doncs es podria dir que el que has fet tú aquests dies llimpiant la Era és un entrenament d'aquesta disciplina.\nUnknown 18 de desembre de 2013, a les 23:38\nAra que ho dius, durant dos dies em feien mal certes parts del cos on no sabia que hagués cap múscul. Dues o tres sessions més com aquesta i em faig un expert!!