Revisió dels altaveus Sony RA5000: so extravagant a un preu raonable - Altres | Setembre 2021\nRevisió dels altaveus Sony RA5000: so extravagant a un preu raonable\nÉs un producte molt Sony, tant en bones com en dolentes\nEl nou SRS-RA5000 de Sony és un altaveu d’una sola unitat de 700 dòlars que s’omple de controladors, té funcions pràctiques com Spotify Connect i Chromecast integrats i és capaç de produir àudio immersiu de 360 graus.\ndiners de YouTube per clic\nTot i que només arriba al mercat ara, el RA5000 es remunta al CES 2019, on Sony el va exhibir com a altaveu prototip pel seu nou format d’àudio de realitat 360. Així que fa un temps que està a la tremuja. El mateix passa amb el RA3000 més petit i menys car, que Sony va demostrar un any després al CES 2020. Ara tots dos han evolucionat cap a productes de consum i semblen pràcticament inalterats.\nLa nostra revisió deSony SRS-RA5000\nSo estèreo potent\nL’àudio de 360 graus crea un paisatge sonor més ampli\nMúltiples maneres de reproduir música\nMolt car per a un altaveu individual\nRequereix una font d'alimentació externa gran\nNo hi ha AirPlay 2\nComprar per 699,99 dòlarsd’AmazonComprar per 699,70 dòlarsde B&H Photo\nAmb 13 polzades d’alçada, el RA5000 és molt més gran que qualsevol altaveu intel·ligent. I sí, des de la part superior, sembla absolutament una navalla elèctrica de grans dimensions, gràcies a les tres reixes d’altaveu rodones. Si tot això fos blanc, és possible que el confongueu amb algun tipus d’humidificador futurista o purificador d’aire. Però Sony s’ha quedat amb la barreja d’or negre i rosa que ha estat l’aspecte característic de molts dels seus auriculars i auriculars recents. Continuo cavant el contrast que això crea i els costats de l’altaveu estan coberts amb un teixit de punt que amaga les entranyes. Hi ha botons sensibles al tacte als costats esquerre i dret. Obteniu volum i reproduïu / pauseu a la dreta, amb la potència de manipulació del costat esquerre, la selecció de modes (entrada Wi-Fi, Bluetooth o auxiliar) i una funció de calibratge que ajusta el so per a qualsevol habitació que tingui el RA5000.\nNo es pot negar la semblança de la navalla elèctrica.\nLa distribució interna es divideix així: hi ha tres altaveus que s’encenen cap amunt, tres altaveus orientats cap a l’exterior situats al centre dels laterals de l’altaveu i un baix subwoofer a la part inferior. Al voltant del darrere hi ha una entrada de 3,5 mil·límetres i una petita icona NFC, a la qual podeu mantenir un telèfon Android per fer un emparellament ràpid. A sota de l’altaveu es connecta el cable d’alimentació i el RA5000 inclou una gran font d’alimentació externa. Això no m’esperava veure tenint en compte el grau de grandària del producte. Cal connectar-lo a l’energia en tot moment, de manera que l’altaveu elegant de Sony és sense fil, però en cap cas portàtil.\nEl procés de configuració és ... molt. L’aplicació mòbil de Sony us guia a través de nombrosos passos, com ara afegir RA5000 a l’aplicació Google Home, portar-lo a la vostra xarxa Wi-Fi, enllaçar-lo a la plataforma Alexa d’Amazon i molt més. Inicialment, l’altaveu va tenir molts problemes per connectar-se a la xarxa Wi-Fi de casa meva, però amb certa persistència, finalment va funcionar. Com és estàndard per a Sony, l’aplicació no és molt pulida ni bonica, però fa la feina.\nEl RA5000 té controls capacitius sensibles al tacte.\nEl RA5000 ofereix una gran quantitat de flexibilitat per a la manera de reproduir-hi música. Podeu aparellar un dispositiu a l’altaveu mitjançant Bluetooth: hi ha còdecs AAC i SBC, però no LDAC, però obtindreu una qualitat molt millor quan la música arribi per Wi-Fi. Hi ha compatibilitat integrada amb Chromecast per emetre àudio i el RA5000 també es pot afegir a un grup d’altaveus amb Google Home o Amazon Alexa. M’hauria encantat que Sony completés les opcions de transmissió amb AirPlay 2, però no hi havia tanta sort. El maquinari dels altaveus inclou un micròfon, però només s’utilitza per a la funció de calibratge. Haureu de confiar en un altre dispositiu per reproduir música al RA5000 amb la vostra veu, però, ja que és compatible tant amb Alexa com amb Assistant, això es pot fer sense fils amb un altaveu intel·ligent barat o amb el telèfon.\nQuan es troba en mode estèreo tradicional, aquest altaveu és una font potent, tot i que és possible que espereu més greus per a la mida. (Hi ha opcions d'equalització a l'aplicació Sony si voleu augmentar la gamma baixa.) Va cobrir amb so fàcilment la meva sala d'estar i el meu dormitori; els conductors encesos ajuden a donar-li una presència molt completa. En la meva escolta mitjana, mai he empès el volum més enllà del 60%. Anar molt més amunt probablement provocaria alguns veïns molt molestos si sou a un apartament. Però, malgrat el so gran i bulliciós, no es pot confondre el RA5000 amb un conjunt d’altaveus estèreo adequats. Sona cada poc com el recinte individual que és.\nEnana la majoria dels altres altaveus intel·ligents.\nI això ens condueix al truc més destacat: l’àudio de 360 graus. De SonyÀudio de realitat 360utilitza àudio espacial basat en objectes per intentar crear un paisatge sonor captivador. El to és que es pot sentir tan real com si estiguessis allà en un concert en viu o si l’artista gravés en un estudi. Quan tanqueu els ulls i escolteu 360 Reality Audio, el RA5000 sona definitivament més gran i ampli que la seva petjada física. Es tracta d’un canvi notable des de l’estèreo senzill. Però, em posa en una esfera de la música al·lucinant provinent de totes les direccions? No, no realment.\nEn saltar entre 360 pistes, notareu que no tot el contingut realment aprofita el seu abast. Encara no queda clar la participació i la inversió reals de la majoria d’artistes quan es tracta d’aquestes 360 mescles, de manera que sóc escèptic davant de qualsevol afirmació que així es volia escoltar les cançons. El jazz sona fantàstic; la instrumentació es beneficia realment de rebotar les parets i el sostre. Els enregistraments de concerts, com Liam Gallagher que interpreta l’èxit d’Oasis a Champagne Supernova amb un públic entusiasta, també tenen una amplitud impressionant que se sent diferent del so estèreo habitual. El LED de la part inferior de l’altaveu s’il·lumina en verd quan es reprodueix música d’àudio real de 360º.\nL’altaveu admet música mitjançant Wi-Fi, Bluetooth o entrada auxiliar.\nActualment, només alguns serveis de transmissió de música, inclosos Tidal, Deezer i Nugs.net, admeten l’àudio de realitat 360 de Sony. Amazon Music HD també us permetrà reproduir àudio 360 al RA5000 a partir del 6 d’abril. Podeu emetre àudio 3D directament des d’aquestes aplicacions a l’altaveu. Però fins i tot entre els serveis que ofereixen àudio de realitat 360, l'adopció de músics i segells té un llarg camí per recórrer. Ni una sola cançó de la secció Top Tracks de Tidal tenia 360 Reality Audio, ni cap dels millors àlbums. Això realment parla molt. Hi ha una secció dedicada a la pestanya Exploració on podeu navegar fàcilment per llistes de reproducció i àlbums queferadmet àudio de 360 graus. La gran majoria són coses antigues, però discos recents com Haim’sDones en la música Pt. IIItambé hi són, com també ho són els singles d’èxit com Watermelon Sugar, de Harry Styles.\nL’aspecte poc convencional s’adapta al nou so de 360 graus.\nPer suplir la manca de contingut realment barrejat per a 360, Sony inclou una configuració de millora d’àudio immersiva que intenta tornar a crear el mateix efecte per a les pistes de música de dos canals. Aquest enfocament basat en l'algoritme no funciona gaire bé. Si ho activeu, s’afegeix una capa evident de reverberació i ambient artificial a tot el que reproduïu i perdeu la precisió de l’escenari sonor que hi ha amb un contingut d’àudio real de 360º genuí.\nEl RA5000 es pot utilitzar mitjançant Bluetooth sense que l'usuari accepti res al programari. Tot i això, per emetre música a través de Wi-Fi cal configurar-lo a l’aplicació Sony Music Center (Android|iOS). En utilitzar-ho, accepteu:\nPolítica de privadesa dels productes d'àudio de Sony\nTingueu en compte que l’enllaç a Google Home o Amazon Alexa també us sotmetrà a les respectives polítiques de privadesa.\nqui és aurelius dumbledore\nOpcionalment, també podeu proporcionar a Sony dades relacionades amb l’ús del dispositiu per tal de millorar el producte i corregir errors. Això es pot activar o desactivar a l'aplicació.\nEl compte final no té acords obligatoris i dos opcionals.\nAl seu atractiu preu de 700 dòlars, trobar competidors directes per al RA5000 és complicat. Hi ha un dispositiu d’aspecte HomePod al vídeo promocional de Sony, però aquell altaveu d’Apple tenia menys de la meitat del preu i ja és història. El Sonos Five de 500 dòlars és el meu altaveu d’una unitat favorit, però s’adhereix a l’àudio estèreo. Després teniu alternatives d’àudio de luxe i de gamma alta, com aral’altaveu Formation Wedge de 900 dòlarsde Bowers & Wilkins, però, de nou, pretén una experiència estèreo de nivell audiòfil. L’altaveu de Sony supera els Amazon Echo Studio de 200 dòlars i pot augmentar molt, però és exactament el que esperaria tenint en compte l’enorme abisme de preus.\nPer tant, la pregunta que em queda és la següent: qui és aquest parlantper? Sona excel·lent, pot omplir de manera satisfactòria qualsevol habitació de mida normal, i l’àudio 360 Reality és un divertit truc de festa. Però és difícil superar el preu demanat. Molta gent que es preocupa pels equips d’àudio pagaria abans un bon parell d’altaveus de prestatgeries estèreo que no pagaria 700 dòlars en aquesta unitat. Crec que Sony intenta convertir el RA5000 en un jack de tots els oficis, liderat per un so immersiu i una àmplia gamma d’opcions de transmissió còmodes. Però em veig amb la sensació que aquest orador només intenta fer massa, sobretot quan el valor de la seva característica principal no està demostrat i sovint és incoherent.\nquè és el tacte 3d a l'iPhone 6s\ncopa mundial del 2018\ncanal de youtube més subscrit 2018


Coronadogs o com revertir a la Protectora el descens de suport causat pel coronavirus | Ràdio Sabadell\nCoronadogs o com revertir a la Protectora el descens de suport causat pel…\nLa web coronadogs.es s'encarrega de potenciar el suport en línia per la Protectora | Cedida\n27.05.2020 13:41 Pau Duran\nLa Covid-19 ha comportat conseqüències per als gossos de la Protectora de Sabadell, i és que aquests animals s'estan quedant amb molt pocs recursos i a més, es fan només comptades adopcions, per culpa de la pandèmia del coronavirus. Per posar-hi remei, ha nascut el projecte CoronaDogs.\nEs tracta d'una campanya solidària a les xarxes que vol fomentar l'adopció, l'apadrinament i fins i tot els donatius per la Protectora de la ciutat. Compta amb el suport de l'estudi Creative Core. La Directora d'Art d'aquesta agència, Marta Quirós, diu que "està tenint una bona acollida. Ja hem rebut diverses donacions". Per Quirós "és un molt bon moment per conscienciar la gent que cal adoptar i no pas comprar".\nDes de l'estudi Creative Core apunten que "durant el confinament tots estem vivint a la mateixa pell el fet d'estar tancats i no poder sortir" i per això Quirós confia en la força de fixar-se en els detalls, i és que "el fet de no poder abraçar als teus pot fer que la gent es conscienciï molt sobre l'adopció".\nFa unes setmanes que la iniciativa està en marxa, i encara durarà un mes més aproximadament, amb la implicació d'empreses "que estan col·laborant amb antiparasitaris i econòmicament" i instagramers, explica Quirós. La imatge de la campanya consisteix a fer una forma amb les mans que simbolitza una casa, i en l'espai del mig, enquadrar-hi el gos.\nSi us hi animeu, només cal que poseu la foto de la vostra mascota així a Instagram i hi afegiu el hashtag #coronadogs. A més del perfil d'Instagram, la web coronadogs.es s'encarrega de potenciar el suport en línia per la protectora, permeten "veure quins gossos estan en adopció", permetent completar el procés, explica la creativa publicitària, qui detalla que "a més a més també hi ha un botó, que és de donació, que va directament al compte bancari de la Protectora" on es pot fer una aportació per la quantitat que el donant mateix fixi.\nAquests creatius publicitaris volien aportar el seu granet de sorra, i donar visibilitat al problema durant el confinament. És el primer cop que col·laboren amb la Protectora, tot i que ja hi havien contactat abans de la pandèmia. Segurament, aquesta relació de col·laboració s'allargarà en el temps.


El joc de la Conquesta del Domini .CAT - Octa.Beta v0.3\nDimarts 22 abril 2008\tper Lluís Guiu\nEl joc de la Conquesta del Domini .CAT\nCom sempre és un plaer embarcar-se en les noves aventures digitals del .CAT. Aquesta volta es tracta de La Conquesta del Domini .CAT, un joc-concurs per commemorar el vuitcents anys del naixement del rei en Jaume I El Conqueridor. Per tal de fer-li homenatge, la Fundació puntCAT llença aquesta diada de Sant Jordi de 2008, un concurs de preguntes i respostes que simula una conquesta medieval.\nEl personatge que guia l’usuari per tot el concurs és el petit rei Sant Jordi I el Conqueridor. Com el seu nom indica, es tracta del cavaller Sant Jordi, que l’any passat ja va cobrar vida, però aquesta vegada ve engalanat per l’ocasió amb els elements heràldics del rei en Jaume I: l’escut de les quatre barres i la corona amb el drac. D’aquesta forma celebra la diada cultural del llibre i de la rosa, és per això que reposa a la seva mà el Llibre dels Feits, crònica que va dictar en Jaume I, a dins de la qual hi ha una rosa a mode de punt de llibre.\nEl joc comença mostrant la feblesa del nostre rei, que apareix gairebé despullat. L’usuari ha d’anar proporcionant-li la roba i el poder, i ho fa a mida que va guanyant les diferents batalles. Cada batalla es correspon amb una pregunta de diferent temàtica i amb un element concret de la vestimenta del rei: així la pregunta d’història medieval, si és respon correctament, li proporciona al rei la seva corona, les llegendes populars li faciliten la rosa, si s’encerta la de literatura medieval es guanya el llibre, la de llengua catalana es correspon amb l’escut de les barres, i per últim, la pregunta relacionada amb Internet es juga per la cota o vestit del rei.\nEl nostre Sant Jordi I, com no podia ser d’altra manera donada la seva bonhomia, sempre està amatent per ajudar al concursant davant dels reptes que se li plantejen. Es tracta de la plana d’Estratègia, on es despleguen recursos i eines per tal de trobar a Internet la resposta adequada a cada pregunta. Si es saben utilitzar les armes adequades per a cada batalla, de ben segur que se’n surt victoriós.\nA cada participant que guanya la Conquesta del Domini .CAT, Sant Jordi I el Conqueridor l’investirà com a Dama o Cavaller de l’ordre del puntCAT, i com a tal li farà entrega del seu diploma medieval que es pot imprimir i on consta aquest elevat reconeixement.\nD’altra banda, també li concedirà un codi de descompte per registrar el seu propi domini .cat. Esteu disposats a aceptar el repte? Qui s’atreveixi, a partir de les 10 del matí de demà 23 d’abril hi podrà participar.\ncss3 xarxes socials Accessibilitat Tipografia jQuery disseny gràfic infografia responsive design independència fotografia twitter Catalunya social media facebook vídeo recursos web antaviana màrqueting blog Disseny android música Disseny web apps recursos català eines HTML5 Il·lustració llengua


Acaba d’arrencar el concurs i ja hi ha un clar favorit\nRedacció 21/02/2020 15:42h\nTot i que molts dels concursants de 'Supervivientes 2020' no son gaire coneguts, l'actual edició del reality promet trencar rècords d'audiència gràcies a la presència de personatges d'actualitat com Estefanía, Hugo Sierra o Rocío Flores. No és estrany que, durant els primers dies de concurs, es comenci a especular sobre els possibles favorits i inclús el guanyador o guanyadora del concurs.\nI és que els seguidors a les xarxes socials i les possibilitats de guanyar un reality de 'Telecinco' son bastant proporcionals. Sent així, no seria una bogeria pensar que el concurs se'l pot emportar una persona jove que, malgrat no sortir cada dia als programes del cor com 'Sálvame' o 'Sábado Deluxe', tingui tot un exèrcit de seguidors a Instagram. I en aquest sentit, ningú millor que la filla d'Antonio David. Parlem de Rocío Flores, la més que possible guanyadora d'aquest 'Supervivientes'.\nNo és cap secret que Rocío Flores és una de les favorites de l'audiència. Ja es va guanyar la simpatia del públic defensant al seu pare a 'Gran Hermano VIP' i fent front a altres pesos pesants de la televisió com Sofía Suescun. A més, les xifres de la petita dels Flores a les xarxes son incontestables i els seus seguidors estan disposats a deixar-se els diners en cas que surti nominada.\nRocío Flores ho té mig fet a 'Supervivientes 2020'\nEn qualsevol cas, ja sabem que 'Supervivientes' no és una experiència fàcil, i aquí també entren en joc factors com la resistència física, la resiliència mental o la capacitat de conviure amb persones que traurien de polleguera a qualsevol. Tot dependrà d'ella, i és que el suport dels seguidors i de l'audiència ja el té. Ni tan sols un suposat escrit on consta que va agredir la seva mare l'ha deixat en mal lloc.\nTambé podem parlar de la protecció de Telecinco. El que està passant amb Rocío Flores és molt semblant al que va succeir a l'edició de 'Gran Hermano' de Belén Esteban. La jove és una mena de nova princesa del poble que poc o res té a veure amb la de Paracuellos del Jarama, però que, amb les seves intervencions contundents i sensates al plató, s'ha guanyat a mitja Espanya. En conclusió: Rocío Flores ho té mig fet.


Mauri creu que «la tesi de Llarena cau completament després de la decisió d'Alemanya» - Diari Jornada\nFa una crida a sortir al carrer el dissabte 14 de juliol «per exigir l'alliberament immediat de tots els presos polítics i el retorn en llibertat de Puigdemont i els exiliats»\nMauri creu que «la tesi de Llarena cau completament després de la decisió d'Alemanya»\n| 12 de jul, 2018 - 13:55\nEl vicepresident d'Òmnium Cultural, Marcel Mauri, considera que «la tesi de Llarena cau completament» amb la decisió del tribunal alemany d'extradir Puigdemont per malversació però no per rebel·lió. A través d'una piulada a Twitter, Mauri ha subratllat que el Tribunal d'Schleswig-Holstein no hi veu «ni rebel·lió ni sedició». «Ni presó ni exili ni extradició», ha reclamat. El vicepresident d'Òmnium ha fet una crida a sortir aquest dissabte, 14 de juliol, a les set del vespre, «per exigir l'alliberament immediat de tots els presos polítics i el retorn en llibertat del president Puigdemont i els exiliats».\nMarcel Mauri ha subratllat en declaracions a l'ACN que la decisió del tribunal alemany «confirma que no hi ha ni rebel·lió ni sedició» i que, segons ell, això vol dir que «és una injustícia que hi hagi nou persones a la presó i a l'exili». «El que caldria ara mateix és que es procedís a alliberar immediatament els presos polítics i que els exiliats poguessin tornar en llibertat», ha reblat. Mauri ha considerat que «el govern espanyol no pot girar els ulls cap a l'altra banda perquè si no serà còmplice d'aquesta repressió». «El que ha de fer és forçar la fiscalia general de l'Estat a retirar totes aquestes causes que no s'aguanten per enlloc», ha afirmat.\nSobre la decisió del tribunal alemany d'extradir Puigdemont només pel delicte de malversació de fons, el vicepresident d'Òmnium ha recordat que l'expresident "podrà recórrer i ho podrà fer estant en llibertat". «Ja veurem com evoluciona perquè estem convençuts que la malversació tampoc s'aguantarà», ha explicat.


Associació de dones Les Set Valls – El Cérvol\nAssociació de dones Les Set Valls\nPublicat per jmrue el febrer 28, 2020 febrer 28, 2020\nComencem l’any celebrant Santa Àgueda, (patrona de les dones) amb una festa ben animada. Aquest any va ser el dia 15 de febrer. Vàrem començar la festa amb una missa en honor a santa Àgueda i amb la benedicció dels panets que després vam repartir a totes les assistents. Seguidament i a la sala del poble, vam celebrar un sopar, aquest any servit pel Fogons de la Carme, i amb més de 80 assistents, tot un èxit!\nEn acabar el sopar vam fer tot un seguit de sortejos entre les assistents i tot seguit ens va animar la festa el cubà Rosendo i la seva acompanyant, que ens van fer ballar fins ben entrada la nit. Des d’aquí donem les gràcies a totes les assistents.\nProperament celebrarem el dia de la dona treballadora, el 8 de Març, i el 21 de març farem una calçotada popular a l’espai 1 d´octubre, i sereu tots i totes benvinguts i benvingudes.\nEtiquetes: 8 de marçcalçotadadona treballadoradonesfestaRosendoSanta Àguedaset vallssopar\nDones Natura Revista Salut\nConsciència-Etnobotànica-Una sopa brillant d’ortigues\nNom, descripció i utilització: Urtica. L’ortiga és una planta herbàcia remeiera, de la família de les urticàries amb fulles dentades que pot arribar a 1 metre d’alçada. Les seves flors petites i diminutes floreixen de Saber més…


Els Mossos d’Esquadra detenen un home relacionat amb 8 robatoris en domicilis del Vallès Occidental – L'independent\nEn el període d’un mes aproximadament, entre març i abril, es van produir fins a 8 robatoris amb força a domicilis de Matadepera i Castellar del Vallès. Els domicilis violentats coincidien en que eren cases unifamiliars a quatre vents, la majoria d’una mateixa urbanització de Matadepera, tot i que hi va haver un cas en una urbanització molt propera de Castellar del Vallès. A més, els fets es produïen sempre en la mateixa franja horària, de 18:00 a 21:00 hores.\nAccedien als domicilis forçant les finestres o les portes situades a la part posterior de la casa i buscaven objectes que els resultessin fàcils de transportar i que tinguessin sortida al mercat il·legal, bàsicament diners en efectiu, joies i electrònica.\nEl grup es desplaçava majoritàriament amb vehicles robats, encara que en alguna ocasió també haurien utilitzat vehicles de lloguer. De fet, era l’arrestat qui, presumptament, proporcionava els vehicles al grup per tal de realitzar els fets.\nLa investigació va permetre relacionar tots aquests fets amb un mateix grup organitzat i especialitzat amb aquest tipus de robatoris. Va ser el 13 de juny quan els agents van localitzar i detenir a un dels seus membres, de nacionalitat espanyola. La resta d’implicats estan tots identificats, serien de nacionalitat xilena i es troben en cerca i captura.\nL’arrestat va passar a disposició judicial el 14 de juny davant el jutjat en funcions de guàrdia de Terrassa, el qual va decretar llibertat amb càrrecs.\n← Desactivat l’avis preventiu per episodi de contaminació atmosfèrica\nBarberà celebra el Dia Mundial de l’Esclerosi Lateral Amiotròfica →\nLa Generalitat no podrà canviar els horaris dels CAP a l'estiu sense negociar amb els ajuntaments\n27 de setembre de 2019 Redacció\t0


Expedient judicial a la progesterona | Consumer\nExpedient judicial a la progesterona\nLa Comissió Europea i empreses farmacèutiques que comercialitzen productes amb progesterona dirimeixen judicialment les seves diferències\nEl 23 de setembre de 2004, l’Advocat General de la Comissió Europea va presentar les seves conclusions sobre el recurs de cassació plantejat per la pròpia Comissió contra la Sentència del Tribunal de Primera Instància que condemna a pagar una indemnització per danys i perjudicis – encara per determinar – a les empreses farmacèutiques Ceva Santé Animale i Pfizer Entreprises Sarl pel seu retard en la classificació de la progesterona -una hormona esteroide que es produeix de manera natural- en la llista de substàncies per les quals no és necessari fixar un límit màxim de residus, establerta d’acord amb la normativa sobre medicaments veterinaris.\nDurant l’enfrontament judicial, la reglamentació europea ha posat ordre sobre la matèria i ha buidat els dubtes sobre la classificació de la progesterona en un dels annexos de les substàncies farmacològicament actives utilitzades en medicaments veterinaris per a animals productors d’aliments. Les raons al·legades per la Comissió davant el Tribunal de Justícia han convençut a l’Advocat General, que ha sol·licitat la nul·litat de la sentència del Tribunal de Primera Instància i la desestimació dels recursos d’indemnització interessats per les farmacèutiques de la Comissió per la seva actuació durant la tramitació de tan controvertit expedient.\nEl retard en la resolució del «expedient de la progesterona» ha motivat una demanda de les empreses afectades contra la CE\nLes empreses farmacèutiques Ceva i Pfizer comercialitzaven -abans que entrés en vigor el Reglament comunitari de 1990 que obligava a la Comissió a establir el límit màxim de residus de determinades substàncies- un medicament veterinari que contenia com a substància activa la progesterona.\nEn 1993, l’empresa Ceva va presentar davant la Comissió una sol·licitud de fixació d’un LMR (límit màxim de residus) per a la progesterona destinada al bestiar boví i caballar. Des de llavors, els dubtes de la Comissió sobre la progesterona li va portar, durant diversos anys, a retardar la seva proposta de classificació davant les diferents posicions científiques adoptades pel Comitè de Medicaments Veterinaris (CMV), d’una banda, i el Comitè Científic de Mesures Veterinàries relacionades amb la Salut Pública (CCMVSP) i altres organismes científics internacionals rellevants, per un altre.\nI és que si el CMV en 1996 havia recomanat la inclusió de la progesterona en l’annex II del Reglament comunitari, que inclou aquelles substàncies per les quals una vegada avaluades no és necessari fixar un LMR (límit màxim de residus) per a la protecció de la salut pública, la Comissió, un any després, havia decidit interrompre el procediment d’adopció per a la progesterona pel fet que recentment havien aparegut noves dades científiques respecte a l’estradiol. La nova informació es considerava també pertinent per a la progesterona.\nVa decidir llavors encarregar un nou examen de l’avaluació tenint en compte aquestes dades addicionals, i aquells que s’esperava recaptar durant 1998 de diverses fonts. Entre elles, el Centre Internacional de Recerca sobre el Càncer i els Instituts Nacionals de Salut d’Estats Units, així com dels resultats de diversos estudis específics encarregats per la Comissió Europea.\nLes empreses farmacèutiques es queixaven que la Comissió no es va pronunciar referent a la classificació de la progesterona en el termini reglamentari establert, que va ser prorrogat per la complexitat del tema fins a l’1 de gener de 2000. I certament, fins al 24 de maig de 2000, la Comissió no va adoptar una proposta de directiva en la qual establia que els Estats membres, entre altres coses, haurien de prohibir provisionalment l’administració de progesterona a animals d’explotació, si ben mantenint l’excepció relativa a les finalitats zootécnicos i terapèutics.\nEn aquestes dates, la Comissió estava encara a la cerca de dades científiques més complets sobre la qüestió; i les farmacèutiques li van requerir perquè, sobre la base dels informes del Comitè de Medicaments Veterinaris, adoptés les mesures necessàries perquè la progesterona fos inclosa en l’annex II del Reglament com més aviat millor.\nLa situació va acabar en els tribunals de justícia europeus, que ara hauran de pronunciar-se sobre el recurs de cassació presentat per la Comissió, que va resultar condemnada per la sentència dictada el 26 de febrer de 2003 pel Tribunal de Primera Instància, i que obligava a pagar una indemnització a les farmacèutiques pels danys i perjudicis derivats de la prohibició per comercialitzar els seus productes, medicaments veterinaris que contenien progesterona per a la seva administració a animals productors d’aliments, durant el termini comprès entre l’1 de gener de 2000 (data límit establerta pel reglament comunitari per emplenar amb les seves obligacions) i el 25 de juliol de 2001, moment en el qual la Comissió va definir la seva posició sobre la matèria mitjançant l’aprovació de la proposta de Reglament en la qual es classifica la progesterona en l’annex I del Reglament, que recull la llista de les substàncies farmacològicament actives per les quals s’han fixat un límit màxim de residus (LMR).\nReglaments i debats científics\nLa progesterona és una hormona que en veterinària s’utilitza en vaques i egües per tractar desordres del sistema reproductor (finalitats terapèutiques) i per sincronitzar el zel i preparar als animals donants i receptors en el cas de transferència embrionària (finalitats zootécnicos).\nDurant els últims anys ha suscitat seriosos dubtes sobre la seva incidència en la salut de les persones i una infinitat d’informes científics contradictoris, que han evidenciat la complexitat de regular reglamentàriament la qüestió i la necessitat que els òrgans competents de la Unió Europea es prenguessin un temps per adoptar el marc jurídic adequat.\nEl dictamen emès pel Comitè Científic de Mesures Veterinàries relacionades amb la Salut Pública (CCMVSP) concloïa que les qüestions que preocupen inclouen efectes neurobiológicos, de desenvolupament, de reproducció i immunològics, així com inmunotoxicidad, genotoxicidad i carcinogenicidad.\nLa consideració especial als nens prepúberes i certes incerteses sobre la matèria determinaven que no es podia establir cap nivell i, per tant, cap DDA (dosi diària admesa) per a la progesterona i per a altres hormones examinades.\nMalgrat el dictamen emès pel Comitè de Medicaments Veterinaris, que estimava que per protegir la salut pública no era necessari fixar límits màxims de residus per a la progesterona quan s’utilitza com a medicament veterinari autoritzat conformement a la legislació comunitària vigent, la Comissió va tenir en compte l’examen complet de les avaluacions disponibles del risc d’aquesta substància i de tot el conjunt d’informacions i dades científiques disponibles, que atenent a les propietats intrínseques de les hormones i els resultats epidemiològics, assenyalaven un risc per al consumidor en cas d’absorció excessiva de residus d’hormones i els seus metabòlits.\nEn aquest sentit, es van adoptar i van debatre propostes presentades per la Comissió, que van acabar definitivament amb l’aprovació del Reglamento nº 1873/2003, que per fi incloïa la progesterona per a les femelles de bovins, ovins, caprins i equins només per al seu ús terapèutic o zootécnico per via intravaginal.\nAtenent als diferents informes i dictàmens científics dels quals va disposar, la Comissió va considerar que era necessari comptar amb mesures de salvaguardia restrictives d’aquest tipus, enfront de la possibilitat d’utilització abusiva de medicaments veterinaris que contenen progesterona.\nDILUCIDAR RESPONSABILITATS DE LA COMISSIÓ\nUna vegada resolt el tema legal, mitjançant l’aprovació del Reglament comunitari comentat, l’única qüestió pendent de resolució per part del Tribunal de Justícia de les Comunitats Europees és dilucidar la responsabilitat de la Comissió per la seva inactivitat i violació manifesta i greu del principi de bona administració que genera, en principi, la responsabilitat de la Comunitat; i la pretensió d’indemnització de danys i perjudicis per part de les farmacèutiques, com així ja ha dictaminat amb caràcter previ el Tribunal de Primera Instància.\nEn opinió dels jutges que componen aquest Tribunal, la Comissió no s’ha preocupat pels interessos de les empreses farmacèutiques, i va haver d’obrar en el temps límit marcat per la disposició reglamentària, a pesar que reconeix que l’expedient de la progesterona és científica i políticament complex, en particular a causa que aquesta hormona és una substància endogena, i al fet que no existeixen actualment mètodes d’anàlisis fiables per controlar l’ús abusiu d’aquesta substància. No obstant això, són contundents a l’hora d’afirmar que aquesta complexitat no pot justificar la inactivitat de la Comissió.\nUna de les qüestions més complexes que haurà d’esclarir ara el Tribunal de Justícia serà la de si el termini necessitat per la Comissió per tractar l’expedient de la progesterona ha estat o no raonable. L’Advocat General en les seves conclusions considera que la data reglamentària no pot considerar-se com data límit que s’apliqui automàticament en qualsevol circumstància, i menys encara, en un expedient qualificat judicialment de «científica i políticament complex». I és que segons considera, aquesta especial complexitat i sensibilitat de la matèria justifiquen que la Comissió hagués de prendre’s el seu temps per adoptar la seva proposta de classificació de la progesterona, atès que estava a l’espera del resultat de la fase científica del procés de fixació dels LMR i havia de decidir si permetia l’ús de la progesterona amb finalitats terapèutiques i zootécnicos, i l’annex on incloure aquesta substància.\nA més, té en compte el fet que la complexitat de l’expedient de la progesterona es reflectia en les diferents posicions científiques adoptades pels diferents Comitès i organismes científics. Com apunta, la CMV, en la seva avaluació dels riscos, no havia examinat els derivats del possible ús il·lícit de la progesterona com a estimulant del creixement; però sí el CCMVSP, que havia arribat a la conclusió que hi havia un risc d’ús il·lícit contra el qual calia prendre mesures específiques.\nAra li toca el torn al Tribunal de Justícia, que en una nova sentència haurà de decidir sobre la qüestió, i atendre o no a les conclusions presentades per l’Advocat General, que sol·licita l’anul·lació de la sentència del Tribunal de Primera Instància i la desestimació dels recursos d’indemnització interposats per les farmacèutiques.\nAlgunes sentències dictades pel Tribunal de Justícia conclouen que la Comunitat només incorre en responsabilitat si la institució que es tracta s’ha extralimitat, de manera manifesta i greu, en l’exercici de les seves facultats. I és que quan es tracta de la funció legislativa d’aquestes institucions, entenen que la seva labor no ha de veure’s obstaculitzada per la perspectiva de reclamacions d’indemnització de danys i perjudicis cada vegada que l’interès general de la Comunitat exigeixi adoptar mesures normatives que puguin lesionar els interessos de particulars.\nSentència de 26 de febrer de 2003, Tribunal de Primera Instància, CEVA i Pharmacia Enterprises/Comissió (assumptes acumulats T-344/00 i T-345/00, Rec. P. II-229).\nReglament (CE) número 1873/2003 de la Comissió, de 24 d'octubre de 2003, pel qual es modifica l'annex II del Reglament (CEE) número 2377/90 del Consell (DO número L 275).\nCE hormona-ca progesterona-ca


40 tècnics d'ocupació i promoció econòmica participen d'un taller de serveis ocupacionals i qualificacions professionals\nL’acte ha tingut lloc en el marc de l’elaboració de l’estratègia d’ocupació i desenvolupament econòmic elaborat pel Consell de la Formació Professional i l’Ocupació de la Conca del Ripoll i la Riera de Caldes.\nUn total de quaranta tècnics d’ocupació i promoció econòmica han participat aquest matí d’un taller de serveis ocupacionals i qualificacions que s’ha dut a terme a El Mirador.\nAquesta ha estat una de les accions incloses a la diagnosi del Pla Estratègic d’ocupació i desenvolupament econòmic elaborat pel Consell de la Formació Professional i l’Ocupació de la Conca del Ripoll – Riera de Caldes (CRiRC). Aquest Consell és un òrgan supramunicipal i de col·laboració público-privada que té per objectiu donar resposta a la necessitat de promoció i divulgació de l’FP, el desenvolupament d’una estratègia local d’orientació i d’ocupació i la vinculació efectiva del sistema formatiu i productiu.\nEl 1r Tinent d’Alcalde de Castellar, Joan Creus, ha estat l’encarregat de dur a terme la benvinguda institucional al taller, i ha donat pas a la contextualització del mercat de treball i la formació per al treball a la Conca del Riu Ripoll i la Riera de Caldes que ha exposat l’empresa Actíva Project. Entre les dades que s’hi han facilitat, destaquen que, a causa de la crisi econòmica, s’ha accentuat la funció residencial de l’àrea territorial d’estudi. En aquest sentit, un 58% de la població que hi resideix treballa a la Conca del Riu Ripoll i la Riera de Caldes, mentre que abans de l’esclat de la crisi l’autocontenció de llocs de treball era del 71%.\nTambé s’ha comentat que com a conseqüència de la crisi es van destruir 30.000 llocs de treball, 24.000 dels quals s’han pogut recuperar a partir de l’any 2013. Des d’aquest mateix any, l’atur s’ha reduït en 18.000 persones, però 31.000 persones encara es troben en aquest situació. D’aquestes dades es desprèn que per recuperar el nivell precrisi 10.000 persones més haurien de trobar un lloc de treball.\nA més, entre d’altres aspectes, s’ha destacat que el treball assalariat és més precari, amb un 93% de contractació temporal a gran empresa i un 75% a micropimes.\nLa sessió ha continuat amb un taller d’identificació dels punts crítics i temes clau relacionats amb el mercat de treball, la formació per al treball i la gestió i governança de les Polítiques Actives d’Ocupació (PAO), que s’ha dut a terme en grups. Finalment, s’han posat en comú les aportacions de cadascun dels grups.\nFormen part del CRiRC els ajuntaments de Badia del Vallès, Barberà del Vallès, Caldes de Montbui, Castellar del Vallès, Cerdanyola del Vallès, la Llagosta, Montcada i Reixac, Palau-solità i Plegamans, Polinyà, Ripollet, Sabadell, Sant Quirze del Vallès, Santa Perpètua de Mogoda i Sentmenat; dels sindicats CCOO, UGT; del sector empresarial mitjançant la Cambra de Comerç de Sabadell, PIMEC, CIESC i el Centre Metal·lúrgic, i del Departament d’Ensenyament.


Nostàlgic, petit gran bar | Sant Antoni (i part de l'estranger)\n← Alt Heidelberg, monument al frankfurt\nAmigó Cascarilles, un vermut al Delta →\nLa famíla de Parlament i rodalia acaba de donar la benvinguda a una vermuteria que roba cors a cops d’encís i bona teca. El Nostàlgic es troba just pujant per Viladomat, tocant-se amb el Merquén, i, tal com el nom indica, és un lloc que busca essències i no tendències. Simplement perquè el porta gent que s’hi ha dedicat tota la vida. Quan tens això, l’únic que et cal és saber aprofitar la receptivitat del moment.\nTé la mida justa per un bar en els temps de subsistència que corren. Petit com una mala cosa i amb terrasseta, que és el que vol la gent per estar a la fresca i poder fumar si cal. A dins hi cap la barra, que té un miniaparador de tapes i un parell de taules altes. A fora n’hi ha tres, que deu ser el màxim que hi cap apilotonat a dins quan baixen la persiana.\nEn Toni, l’home de la samarreta dels Ramones que és el pare de l’invent i que sol estar assistit per la seva dona, l’Eva, s’ha guanyat el veïnat en quatre dies. I no només per haver corregut a apuntar-se a activitats de barri com la Firantoni i el Tapantoni. Té una conversa familiar i personalitzada per tothom i és digne de veure en el tracte amb les senyores, posant una taronjada per aquí o un talladet per allà.\nCom a barman és un gat vell i li ve de mena. De fet, molta de la decoració que hi ha al local -garrafes de vidre verd i sifons esplèndids- prové del bar que els seus pares tenen a Sitges, l’històric Barón.\nTracte i ambient a part, el Nostàlgic no seria el que és si no maniobrés bé amb el producte. És perfecte per fer el vermut i quedar-s’hi fins a la matinada allà picant, si convé. La cuina no tanca mai, i això que no pleguen fins a la una de la matinada els feiners i a les dues els caps de setmana.\nT’expliquen amb orgull que els pintxos els fan al moment, perquè no són partidaris del refregit. Cada dia fan les seves tapes i no sempre hi trobarem el mateix, tot i que hi ha clàssics, com les bombes, el bacallà esqueixat, la gambeta pelada o les anxoves del Cantàbric.\nPer últim, un altre detall especial: els diumenges solen dedicar-los al tast, a porta tancada, per descobrir de l’últim el més refinat. Els temes favorits són els vins catalans, les cerveses artesanes, el rom, el whisky de malta i, no podia faltar, la ginebra (treballen amb una seixantena de marques) i el gintònic. Qui vulgui viure l’experiència ha de fer reserva abans, que l’espai és limitat. Per si no havia quedat clar encara.\nPreu: 3 cerveses, 1 bomba – 8 euros\nAquesta entrada s'ha publicat en Bars, Tapes, Terrasseta, Vermutets i etiquetada amb anxoves, bomba, cervesa artesana, combi, croquetes, gambetes, gintònic, lacón, vi català, Viladomat. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


About: Simone Ortega\nSimone Klein Ansaldy, també coneguda com a Simone Ortega (Barcelona, 29 de maig de 1919 — Madrid, 2 de juliol de 2008) va ser una coneguda autora de diversos llibres de cuina sobre cuina espanyola, el més famós dels quals és 1080 recetas de cocina, un dels llibres més venuts a Espanya, amb 3,5 milions d'exemplars venuts des de la seva primera publicació. De família francesa alsaciana, el seu cognom era Klein; però signava els seus llibres amb el cognom del seu marit, l'empresari editorial José Ortega Spottorno, que va crear l'editorial Alianza l'any 1966.\nSimone Klein Ansaldy, també coneguda com a Simone Ortega (Barcelona, 29 de maig de 1919 — Madrid, 2 de juliol de 2008) va ser una coneguda autora de diversos llibres de cuina sobre cuina espanyola, el més famós dels quals és 1080 recetas de cocina, un dels llibres més venuts a Espanya, amb 3,5 milions d'exemplars venuts des de la seva primera publicació. De família francesa alsaciana, el seu cognom era Klein; però signava els seus llibres amb el cognom del seu marit, l'empresari editorial José Ortega Spottorno, que va crear l'editorial Alianza l'any 1966. L'any 1987 Simone va rebre el Premio Especial de Gastronomía. Va compaginar l'escriptura dels seus llibres amb la docència en un institut de secundària a Madrid. A l'última etapa de la seva vida va col·laborar en programes de ràdio i va escriure per a revistes com ¡Hola!. Als seus últims llibres de cuina va col·laborar amb sa filla Inés Ortega Klein, que ha continuat la carrera de sa mare escrivint obres sobre l'art culinari. (ca)\nSimone Klein Ansaldy, també coneguda com a Simone Ortega (Barcelona, 29 de maig de 1919 — Madrid, 2 de juliol de 2008) va ser una coneguda autora de diversos llibres de cuina sobre cuina espanyola, el més famós dels quals és 1080 recetas de cocina, un dels llibres més venuts a Espanya, amb 3,5 milions d'exemplars venuts des de la seva primera publicació. De família francesa alsaciana, el seu cognom era Klein; però signava els seus llibres amb el cognom del seu marit, l'empresari editorial José Ortega Spottorno, que va crear l'editorial Alianza l'any 1966. (ca)\nSimone Ortega (ca)


Biblioteca fages de Climent – Presentació del balanç 2013 i activitats estiu 2014 | figueres.com\nHomeNotíciesCulturaBiblioteca fages de Climent – Presentació del balanç 2013 i activitats estiu 2014\n/ 3 de juliol de 2014\nBiblioteca fages de Climent – Presentació del balanç 2013 i activitats estiu 2014\nL’any 2013 a la Biblioteca de Figueres en xifres\nLa Biblioteca Fages de Climent és un dels equipaments culturals de la ciutat més utilitzats per la població figuerenca així com també pels habitants de l’Alt Empordà. L’any 2013 van passar per la Biblioteca 159.320 persones, una mitjana de 569 al dia.\nL’any 2013 la Biblioteca Fages de Climent va estar oberta 280 dies, un total de 1988 hores d’obertura al públic.\nUsuaris i fons\nEl total d’usuaris amb carnet de préstec de la Biblioteca de Figueres és de 33.310.\nEl 2013 la xifra d’usuaris que ha utilitzat regularment el servei de préstec ha estat de 7631. D’aquest total, un 62,54 % és població local i un 37,46 % pertany a poblacions veïnes, reforçant-se així el paper de biblioteca comarcal de la Fages de Climent.\nPer edats: un 21,3 % dels nostres usuaris actius són infants, un 78,7 % adults i un 0,4 % entitats.\nDurant l’any 2013 s’han fet 1.318 nous carnets de préstec per tal que els usuaris i usuàries puguin endur-se el material de la biblioteca a casa. D’aquests, 264 s’han realitzat a infants: 7 a petits lectors (0-2 anys), que en la majoria dels casos utilitzen el carnet dels seus pares, 257 a infants (3-11 anys); 174 a joves (12-17 anys) i 872 a adults, dels quals 186 a persones de 18 a 29 anys, 665 a persones d’entre 30 i 64 anys i 21 a persones de més de 65 anys. Pel que fa a les entitats s’han realitzat 8 nous carnets.\nActualment la Biblioteca té un fons de 103.213 documents, dels quals un 79 % són llibres, un 7 % cd, un 6% dvd, un 6% revistes i un 2% materials d’altre tipus. Al llarg del 2013 s’ha produït una ampliació d’aquest que ha suposat l’alta de 4.868 nous documents que ha calgut processar, catalogar, folrar…\nEl préstec és, amb diferència, el servei més utilitzat pels nostres usuaris. Cal tenir present però, que també es realitza servei de préstec a usuaris i usuàries que disposen de carnet d’altres biblioteques, la majoria de poblacions com Roses, Llançà o l’Escala que sovint també acudeixen a la Biblioteca Fages de Climent pel nombre i varietat dels seus fons i per la política de préstec, tot i disposar aquestes poblacions de biblioteca pròpia.\nCal destacar el fet que la Biblioteca de Figueres és l’única biblioteca de Catalunya que no estableix límit de préstec, a diferència de la resta de biblioteques de Catalunya on es poden retirar un màxim de 30 documents i conservar-los fins a 30 dies.\nEl 2013 la Biblioteca ha deixat 134.771 documents, una mitjana de 481 préstecs al dia. D’aquests un 68% són llibres, un 22% dvd, un 7 % cd i un 3 % revistes.\nLes cinc novel·les més prestades:\nEl Maestro del Prado, de Javier Sierrra\nLa Vacant imprevista, de J.K. Rowling\nLes cinc pel·lícules més prestades:\nKatmandú, d’Iciar Bollaín\nLa Pesca de salmón en Yemen, de Lasse Hallström\nDins del servei de préstec, cal fer especial menció del Servei de Préstec Interbibliotecari, que es duu a terme gràcies al finançament de la Generalitat de Catalunya, permetent que els usuaris i usuàries de les Biblioteques de Catalunya, a través de la seva biblioteca, puguin tenir accés a llibres del seu interès que es troben en d’altres biblioteques del territori. Donat l’ampli fons de la Biblioteca de Figueres, cedim en préstec a d’altres equipaments un nombre important de documents, essent la xifra del 2013 de 2.396, el doble que la xifra del 2012, la qual cosa afavoreix una rotació més elevada del fons. Pel que fa al préstec interbibliotecari rebut, la xifra ha estat de 3.303, molt semblant a les dades d’anys anteriors, dada que corrobora el fet que la nostra col·lecció s’adequa als interessos dels nostres usuaris. Aquesta xifra de préstec interbibliotecari inclou els lots destinats als clubs de lectura.\n1928 usuaris han realitzat a la Biblioteca un total de 29142 sessions d’Internet, unes 104 al dia. A més, 2182 usuaris han fet 11768 connexions wi-fi, una mitjana de 42 al dia.\nPel què fa a la pàgina web de la Biblioteca, va rebre un total de 12349 visites, essent les pàgines més consultades la premsa digitalitzada, les seccions d’Agenda i Noticies i la descàrrega de les guies de lectura.\nLes activitats són un altre dels pilars de la Fages de Climent, doncs és a través d’aquestes que la biblioteca vetlla pel forment de la lectura i un major dinamisme de l’equipament.\nLa Biblioteca opta per una programació d’activitats plural que intenta satisfer la demanda dels nostres usuaris i usuàries, aconseguint una participació de 8.500 persones al llarg de l’any 2013. D’aquesta xifra, un 14% van ser assistents a les hores del conte, un 22% als clubs de lectura, un 32% a les visites escolars o de presentació de l’equipament, un 26% a les presentacions de llibres i xerrades, un 2% a cursos i un 4% a exposicions i altres activitats.\nAl llarg del 2013 el nombre d’activitats proposades va augmentar significativament respecte a l’any 2012, tal i com es pot constatar a la gràfica següent:\nDe la totalitat d’aquestes xifres, volem remarcar especialment l’important increment de les activitats destinades al públic infantil, com ara hores del conte, visites escolars i el club de lectura per a estudiants de 3r de primària que, juntament als programes a les llars d’infants, responen a la voluntat de fomentar la lectura entre nens i nenes i que, alhora, s’han traduït en un augment significatiu d’usuaris de la franja dels 0 a 12 anys.\nEl 2013 també va ser el primer any que va celebrar-se a la biblioteca la Revetlla de Sant Jordi, amb la participació dels autors locals. Aquest acte va néixer amb la voluntat que la Biblioteca es convertís en un aparador del talent local i, alhora, en un espai de relació entre escriptors, editors i lectors contribuint al foment de la lectura.\nLa majoria de les activitats són organitzades per la pròpia Biblioteca, tot i que sovint també s’acullen propostes d’altres entitats.\nA banda de les activitats habituals, el 2013 van iniciar-se diversos projectes, alguns dels quals han tingut continuïtat al 2014. Alguns van sorgir a proposta del Servei de Biblioteques de la Generalitat de Catalunya, com ara “Biblioteques amb DO”, “Verbaliada”, “Públics BIB” i “Wiki loves BibliotequesCAT”. Aquestes propostes han acostat nous públics a la Biblioteca, han permès fer lligams amb nous col·laboradors i han contribuït a la difusió del fons i serveis.\n“La Biblioteca a les llars d’infants” és un projecte de foment de la lectura adreçat a les famílies amb nens de 0 a 3 anys que s’engegà el 2013. Es va continuar amb la digitalització sistemàtica del fons hemerogràfic i gràfic anterior a 1960.\nLa Biblioteca Fages de Climent va iniciar la participació en el projecte “Wiki loves BibliotequesCAT” del Servei de Biblioteques de la Generalitat de Catalunya.\n“La Biblioteca a les Llars d’Infants” és un dels projectes propis més ben valorats dels iniciats el 2013. Aquest va néixer amb la voluntat de fomentar la lectura entre les famílies amb infants de 0 a 3 anys.\nPel que fa a l’àmbit municipal, la Biblioteca s’ha sumat a projectes com el de la Xarxa de Voluntariat, acollint voluntaris i voluntàries la generositat dels quals ha permès tirar endavant tasques del dia a dia de la biblioteca com ara folrar llibres o ordenar prestatges i el servei de préstec a domicili.\nEs va iniciar una col·laboració amb el Servei Educatiu de l’Alt Empordà amb el suplement mensual Diàlegs d’Educació del setmanari Empordà que vam dur a terme juntament amb altres biblioteques de la comarca, amb les quals hem creat un grup de treball amomenat BibliotecAE.\nEspecial menció mereix el projecte de digitalització. L’any 2013 es va continuar amb la digitalització sistemàtica de la premsa històrica dels segles XIX i XX i materials gràfics relatius a les entitats figuerenques presents a principis del s. XX.\nVam digitalitzar un total de 11.058 pàgines que s’incorporaran properament al repositori cooperatiu de la Diputació de Girona. La Diputació es troba en procés de disseny d’un portal que permeti la consulta única de totes les col·leccions digitals. És a dir, que en una mateixa pàgina web, es pugui tenir accés a premsa, a programes de fires, a cartells, a fotografies, llibres, etc.\nD’aquestes pàgines unes 6000 són de premsa del S.XIX provinents de la Col·lecció Fajol i de l’Arxiu Puig Massanet de Vilafant. Concretament, El Ampurdán (1879-1886), i Boletín de Caza y Pesca (1880) són de la col·lecció Fajol i El Semanario de Figueras (1886-1893) i El Regional (1893-1909) són de l’Arxiu Puig Massanet de Vilafant.\nPel que fa a la resta, es tracta de publicacions dels anys 50 i 60 com ara Boletín Informativo U.D. Figueras i algunes publicacions del Casino Menestral.\nTambé hem continuat amb la digitalització de programes de Fires, els programes de la Fira del Dibuix i la Pintura i els de l’Aplec de la Sardana fins els anys 60.\nA banda d’aquestes publicacions, hem digitalitzat material gràfic: cartells, goigs, programes de mà, targetes que permetran estudiar la vida social i recreativa de la Figueres de principis de segle XX. Cartells de cinema de la Sala Edison, del Teatre Jardí, programes d’Atenea, de Foment de la Sardana, del Casino Menestral, del Liceo Monturiol, de l’Associació de Música de Figueres, Erato,de la Fira Agrícola i Certamen, de diferents centres d’ensenyament, Parròquies, etc. S’ha fet una feina d’inventari i classificació de més de 2000 documents i el projecte continua desenvolupant-se aquest any per tal d’arribar a l’inventari total de tot aquest tipus de material i posar-ho a l’abast dels investigadors.\nLa digitalització sistemàtica de tot el fons anterior als anys 60 l’entenem com un procés natural que han de fer les biblioteques, arxius… per tal d’oferir als estudiosos majors facilitats en la consulta del fons antic.\nPodeu consultar un resum d’aquestes xifres a la infografia “La Biblioteca de Figueres en xifres 2013”\ndisponible a: https://magic.piktochart.com/output/2282306-la-biblioteca-de-figueres-en-xif\n"Deconstruint el vi Català" – Cinema a la fresca – la Cate\nL’ajuntament i la biblioteca de Figueres inciten a la lectura amb un nou servei de Bibliopiscina i un concurs d’Instagram per compartir lectures d’estiu


Any2019 - Pati Cultural de la Diputació de Girona\nInici > Edicions anys anteriors > 2019\nEl Pati Cultural ja forma part de la programació habitual de Girona Temps de Flors.\nCada any, la Diputació de Girona organitza aquest esdeveniment al pati de la seu de la corporació amb la voluntat d’oferir una bona programació escènica a tots els visitants i espectadors que vulguin dedicar temps a la cultura durant aquesta setmana a Girona. Des de l’edició del 2018, el Pati Cultural de la Diputació de Girona acull una mostra plural i interdisciplinària de les principals propostes escèniques i musicals de les comarques gironines.\nCom a novetat, enguany fem un pas més i obrim el Pati també a la programació familiar, tant de música com de teatre i circ. Així, el Pati Cultural 2019 comptarà amb onze actuacions gratuïtes del l’11 al 19 de maig, a les 18 h entre setmana, i a les 12 i les 19 h el cap de setmana.\nDesitgem que us agradi i que gaudiu de la cultura en Temps de Flors!\nDossier del Pati Cultural 2019\n11.05.2019 – 19.00 h\nDesprés de quatre anys de silenci des de la publicació del disc anterior, el grup Morgat Morgat torna als escenaris per presentar el seu nou treball: Orgull adolescent (LAV Records, 2019), una obra enregistrada de manera més reposada i tractada …\n12.05.2019 – 12.00 h\nPietro Pampolino …\n12.05.2019 – 19.00 h\nActuació de la guanyadora ex aequo de la 34a edició del Guardó Internacional Pau Casals per a Joves Violoncel·listes 2018, Carla Conangla, acompanyada de la pianista Yoko Suzuki, amb la qual interpretarà un programa musical amb obres de Bach …\n13.05.2019 – 18.00 h\nRebufa, quin vent!\nConcert pedagògic. Espectacle de presentació d’alguns dels instruments de vent més minoritaris.\nProfessors i exalumnes del Conservatori de Música Isaac Albéniz de la Diputació de Girona presenten el fagot, la trompa, la tuba …\n14.05.2019 – 18.00 h\nLa GIO ens presenta una proposta musical d’alt nivell i molt singular: les famoses Variacions Goldberg de J. S. Bach adaptades per a trio de corda. Escrites originalment per a teclat i amb el títol d’ Ària amb variacions diverses, es tracta d’una de les obres cabdals …\n15.05.2018 – 18.00 h\nLa Black Music Big Band Junior és la germana petita de la Black Music Big Band, fomada per nens i nenes de 9 a 14 anys. La Black Music Big Band, impulsada des de la Fundació Casa de la Música i el Black Music Festival, és des de fa 4 anys la Big Band …\n16.05.2019 – 18.00 h\nLa Moderna Big Band actua en solitari per primera vegada fora de l’Escola de Música Moderna de Girona. Serà un concert trepidant, amb un repertori que englobarà des de clàssics del jazz («Solitude», «Cute», «New York»), fins a temes provinents de la música …\n17.05.2019 – 18.00 h\nFundació Xarxa d’Espectacle Infantil i Juvenil de Catalunya Jordi i Oriol Tonietti Qui canta els seus mals espanta! Bé cantes, mussol, si vas tot sol. Cada gall al seu galliner canta molt bé. Cantant, cantant, les penes se’n van. Cosir i cantar, tot és començar …\n18.05.2019 – 19.00 h\nDos rodamons anomenats Vladimir i Estragó esperen en va al costat d’un camí un tal Godot, amb qui (potser) tenen alguna cita. Mai arribarem a saber qui és Godot, o quin tipus d’assumpte hi han de tractar. De sobte, apareixen en escena el cruel Pozzo …\n19.05.2019 – 12.00 h\nMr. Arlet, comediant, malabarista, manipulador d’objectes, equilibrista i acordionista de professió. És un personatge excèntric que té un carrer propi, on ens submergeix en el seu univers humorístic mitjançant el joc, transportant-nos a un món …\n19.05.2019 – 19.00 h\nCap a la Plaça\nEls balladors de Marboleny Jove i del Cos de Dansa de l’Esbart Marboleny presenten un espectacle a l’aire lliure que fa un recorregut per un seguit de danses catalanes d’arrel tradicional. Plegats ofereixen una mostra de balls populars …


Notícies - La web de l'Ajuntament rep el segell Infoparticipa per la qualitat i transparència\nEl web Santcugat.cat, premiat per la UAB per la seva transparència (18/mar/14)\nSantcugat.cat rep el Segell Informa per la qualitat i transparència de la informació (18/mar/14)\nel 22/des/14 Núria Juanico Política PDF\nLa web de l'Ajuntament ha rebut aquest dilluns el segell Infoparticipa per la qualitat i la transparència del portal municipal. La distinció, impulsada pel Laboratori de Periodisme i Comunicació per a la Ciutadania Plural de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), atorga el 100% dels indicadors a la web municipal.\nSantcugat.cat compleix els 41 indicadors i millora en 4'88 punts respecte a l'onada anterior. Juntament amb vuit ajuntaments més, el portal municipal es posiciona com a millor web pel que fa a la transparència i informació. La nova onada del segell Infoparticipa ha tingut lloc del 23 de maig del 2013 al 31 de gener del 2014 i ha inclòs els portals de 67 ajuntaments.\nEl segell Infoparticipa a la qualitat i la transparència de la comunicació pública local té l'objectiu d'aconseguir que, a les properes eleccions municipals, hi hagi hagut una millora de la informació publicada a les webs municipals.


1. “Què estem disposats a fer per sobreviure?”\n2. Contes carbonatats\n3. La personalitat dels premis literaris\nHi ha premis literaris que neixen amb una personalitat definida, com l’Anagrama de novel·la en català, que fins ara ha estat coherent amb la tria de les guanyadores, pel que fa a l’estil i la generació.... ...\n4. La loteria del Nobel, amb premi extra\n5. Amb llum i valentia\n6. El sexe dels àngels\n7. Esperit social com una casa\nIsabel Allende ha visitat Barcelona per rebre el premi Barcino en reconeixement de la seva llarga trajectòria\n8. L’àvia radio... activa\nL’autora russa Alina Bronsky presenta la ‘nouvelle’ ‘L’últim amor de Baba Dúnia’, una comèdia agra sobre l’existència, la vellesa i l’estat ambientada a Txernòbil\n9. El club de lectura d’un gran artista\nÀfrica Ragel publica la novel·la ‘Gran ocell de silenci’, una història romàntica ambientada a finals del XIX\n11. “Amb passió, hi ha futur”\nDurant els primers minuts d’entrevistar Jaume C. Pons Alorda (Caimari, 1984), poeta, narrador, traductor i professor d’escriptura, penses que és un home simpàtic, segur del que fa i del que vol....\n12. Novetat als carrers\nEntre les moltes consignes de manifestació, indignades o reivindicatives que, per desgràcia, s’ha popularitzat els darrers mesos i anys, ha fet molt forat, potser perquè és adaptable al que convingui,... ...\n13. L’experiència és un grau, un Isidre Grau\nAl mercat hi ha molts manuals per aprendre a escriure narracions, novel·les, guions... Desconfieu dels que us garanteixen l’èxit. Cal talent i molta molta feina, però es pot aprendre a escriure. Això... ...\n14. Carmen i el grum\nJoan Santanach debuta en novel·la amb ‘Els vius’, la història d’una prostituta de luxe de l’època franquista\n15. L’ambició i la model\n16. Tres tons de negre\n17. “El periodisme comença on acaba la història”\n18. Xifres i lletres\n19. La força del ritme\n20. Ja en són 101, però no gossos dàlmates\nAmb la doble ració d’ahir, els premis Nobel de literatura han arribat als 101 guardonats. El primer any en què es van concedir va ser el 1901, i el va guanyar el francès (país que domina el rànquing... ...


Què hem heretat de grecs i romans?\nWednesday, December 16 - 19:00 h\nDes de fa milers d'anys, el vi ha estat un element fortament lligat a celebracions i a tota mena d'esdeveniments socials. En l'època grega i romana no s'entenen alguns rituals sense la presència d'aquest producte. Però, quin simbolisme tenia? Qui en podia beure? En quines circumstàncies? En aquesta xerrada coneixerem alguns detalls sobre la iconografia que envolta el vi i quin és el llegat que ha arribat fins els nostres dies.\nAquesta xerrada la imparteix Joaquín Ruiz de Arbulo, investigador del Departament d'Història i Història de l'Art a la URV. La sessió forma part del cicle La ciència del vi, una iniciativa de divulgació científica que vol donar a conèixer el vi des de diferents àmbits de la recerca.\nSociety & Culture, Divulgació Científica, Enologia, Historia, Vi


Cingles de Malanyeu i el Griell de Cal Pigot - Centre Excursionista Navàs\nCingles de Malanyeu i el Griell de Cal Pigot\nRuta sovint poc coneguda per conèixer a fons la vall i els cingles de Malanyeu. Les excepcionals vistes del Pedraforca, la fageda de les Espinedes i dos trams de grimpada força aèria fan que sigui una ruta variada i molt recomanable.\nDificultat: mitjana. Ruta de desnivell i llargària assequibles, però amb un tram aeri i costerut: el Griell de Cal Pigot, on hi ha una escala i un cable d’ajuda i es voreja un salt d’aigua. Compte també al Grapissot.\nDesnivell: 723 metres.\nTemps: 4h si triem l’itinerari curt i unes 5h si triem l’itinerari llarg que va pel serrat del Mill.\nQuilòmetres: 11 km o 13 km segons l’itinerari que fem.\nVariants: com es pot comprovar en les anteriors línies, bàsicament podem triar entre 2 itineraris: el curt puja pel Griell de Cal Pigot i careneja pel serrat de Furellacs, Cap de la Baga i el Grapissot per tornar a baixar cap a Malanyeu. L’itinerari llarg, a més, segueix tot el serrat del Mill, amb unes vistes fantàstiques del Pedraforca.\nDescarrega la ruta pel GPS (Versió curta 11 km) (Versió llarga 13 km)\nSortim des del poble de Malanyeu, situat en una vall penjada envoltada de cingles que avui descobrirem i recorrerem. Comencem a caminar per la pista forestal que portaria cap a la casa del Llomar, a la fageda de les Espinedes i al mas del Monnell en darrer terme.\nBen aviat prendrem un camí a la dreta que comença a pujar pel dens bosc de pi roig. En uns 10 minuts arribarem a un dels grans al·licients de la ruta: el Griell de Cal Pigot. Es tracta d’un tram engorjat molt vertical i espectacular al costat d’un torrent que a la primavera i després de pluges pot baixar força ple. Nosaltres l’haurem de pujar i, per fer-ho, s’hi ha instal·lat una corda i una escala metàl·lica per arribar fins a un curiós forat en la roca. Passarem per dins d’aquesta porta natural i passarem arran del salt d’aigua (risc de mullar-se quan baixa cabalós). Acabarem aquest tram amb una grimpada per roca de bon agafar fins a superar aquest esperó vertiginós però espectacular.\nUn cop dalt, seguirem cap a la dreta en un camí força costerut per una zona de pi amb algun faig esporàdic que a la tardor dóna una mica de color al bosc. Tot aquest tram està força fressat i hi trobarem alguna fita. En el darrer tram hi ha una petita grimpada més dreta que superarem massa dificultat (hi ha una corda d’ajuda).\nAl cap d’una hora des de l’inici de la ruta arribarem un replà des d’on podem desviar-nos a la Foradada, un altre dels espectacles de la ruta. Es tracta d’una roca foradada des de la qual gaudirem d’una fantàstica vista del Pedraforca. Un bon lloc on esmorzar.\nTornem al camí i seguim, ara per sobre la carena, novament en pujada intensa. El camí va remuntant i al cap d’una mitja hora gira vers llevant i en algun clar del bosc podrem gaudir d’una fantàstica panoràmica dels cingles de la Tor i el serrat de Furellacs, i des d’on també divisarem el Sobrepuny i Montserrat.\nEl camí ara modera el seu pendent i comença el tram de carena pel serrat de Furellacs en què poc a poc el bosc deixa pas a prats alpins que ens permetran veure tot l’Alt Berguedà, però en especial el Pedraforca.\nEl camí va seguint el fil de la carena sense més dificultat que travessar un filat de vaques. Al cap d’una estona caldrà girar cap a l’esquerra al costat d’un filat de vaques per arribar al Cap de la Baga de Cabanelles.\nSeguim per la carena i comencem a baixar suaument durant uns 10 minuts fins arribar a una cruïlla de camins, on agafarem el que surt cap a l’esquerra i comença a baixar amb decisió per entremig d’una fageda.\nEl camí davalla fort i caldrà que anem amb compte, sobretot a la tardor, per no patinar amb les fulles al terra. Anem baixant i la fageda deixa pas al pi i superem un tram força vertical amb l’ajuda d’un cable, és el Grapissot.\nSuperat aquest petit grau, el camí segueix en suau descens i girant cap a ponent, per encarar el Serrat del Mill. Un tram més enllà podrem triar si allargar o escurçar la ruta en una desviació que ens permet fer 2 quilòmetres més de carena o baixar cap a Malanyeu\nSi optem per baixar, la ruta comença a perdre alçada cap a l’esquerra fins a trobar una carretera de bosc. A partir d’aquell punt, només caldrà que seguim la pista forestal que va baixant resseguint la vall de Malanyeu.\nEn aquest descens mereix una menció especial la Fageda de les Espinedes i la Font de les Travesses, una de les fagedes més espectaculars del Berguedà, amb alguns exemplars centenaris, d’alçada notable i en una baga ombrívola, d’estil semblant al de la Fageda de la Grevolosa. Passat aquest tram de faigs, seguirem la carretera forestal que en una mitja hora ens tornarà al poble de Malanyeu i al cotxe.\nSi optem per la ruta llarga, resseguirem la carena del Serrat del Mill, amb algunes finestres entre el bosc que ens permetran gaudir d’una vista privilegiada del Pedraforca, entremig de roures, faigs, pins, i algun boix grèvol que al desembre són espectaculars. El camí es va engarristant a mesura que s’avança en el serrat però no presenta cap gran dificultat.\nA la part final, començarem a baixar i trobarem una cruïlla de camins on podríem desviar-nos cap a Sant Julià de Cerdanyola o tornar a Malanyeu. Prenem el sender de l’esquerra i comencem a baixar amb força, passem per sota dels cingles del Serrat del Mill i arribem a un turó, la Creueta, que ens oferirà l’última panoràmica sobre el Pedraforca.\nSeguim baixant i arribem a la casa del Monell, on travessem uns prats (tram perdedor) i continuem pel sender que baixa fins a travessar el torrent de Malanyeu.Des de la casa del Monell també tenim l’opció de baixar per la pista forestal, fent una mica més de volta.\nFinalment, arribem a la casa del Llomar i, seguint la carretera forestal arribem al poble de Malanyeu en uns 10-15 minuts, després d’haver donat la volta íntegra a tota la vall pels cingles de Malanyeu.


Només un 10% dels residents catalans a l'estranger supera els tràmits per poder votar el 25-N - VilaWeb\nDimarts 06.11.2012 12:11\nNomés un 10% dels residents catalans a l'estranger supera els tràmits per poder votar el 25-N\nSón 16.000 dels més de 150.000 censats\nUn total de 150.346 electors catalans que resideixen a l'estranger no podran votar a les eleccions del 25-N i només 16.271 amb dret a vot han pogut superar el primer tràmit del denominat 'voto rogado' i poden ara tenir l'esperança que els arribin a temps les paperetes que els permetin votar el 25-N, segons que ha informat la Federació Internacional d'Entitats Catalanes (FIEC). Això representa, que poden rebre les butlletes només un 10,38% del total de catalans inscrits al CERA (Cens Electoral de Residents Absents), que és de 156.617. Un 89,62% dels electors exteriors segur que ja no podrà votar.\nUna odissea per a votar\n'El vot des de la Catalunya exterior és molt més complicat perquè no és automàtic, sinó que cal demanar-ho a través del 'voto rogado', és a dir, cal demanar el fet de votar; el segon, rebre les paperetes; el tercer, enviar les paperetes a la circumscripció consolar que ens toca i que des d'allà s'enviïn a la junta electoral de la nostra zona', explica a l'ACN el president de la FIEC, Xavier Tudela.\nA més, en el cas d'aquestes eleccions al Parlament de Catalunya, hi ha hagut nombroses queixes de residents a l'estranger que han topat amb una actitud passiva dels consolats i les ambaixades espanyoles i que els han posat entrebancs per poder votar.


Encara que no els veiem i no en som conscients, la gran majoria d'éssers vius són organismes microscòpics, formats per una sola cèl·lula. Tanmateix, algunes estratègies evolutives han portat a la generació d'éssers pluricel·lulars, com ho som nosaltres. Quines raons evolutives expliquen la generació d'organismes pluricel·lulars? Una unió de cèl·lules totalment idèntiques no constitueix un organisme pluricel·lular. La qüestió bàsica, que rau en l'èxit de la proposta des del punt de vista evolutiu, és que les cèl·lules es divideixen les tasques i optimitzen la seva funció, i milloren la seva supervivència com a conjunt, podríem dir que de forma similar a com un grup de persones som més eficients si no totes fem exactament les mateixes tasques i diversifiquem la feina per ser millors com a conjunt que per separat.\nEn la formació dels organismes pluricel·lulars, la primera decisió és quina cèl·lula o grup de cèl·lules s'encarreguen de la reproducció i la generació de nous organismes. Les cèl·lules reproductives són potencialment immortals, ja que a partir d'aquestes es generaran nous organismes que alhora tindran més cèl·lules reproductives, que tornaran a generar nous organismes. En canvi, les cèl·lules somàtiques, les que no es reproduiran, perden en primer lloc aquesta capacitat de ser immortals i han de dedicar esforços i energia a mantenir les cèl·lules reproductives per tal que puguin reeixir, com un organisme, en la generació d'un nou ésser viu. A canvi de perdre la immortalitat, però, es poden especialitzar molt, adquirir morfologies, formes i volums diferents i realitzar tasques molt diverses. I tota aquesta gran diversitat de formes dels organismes vius pluricel·lulars només pot basar-se en aquesta diversificació de funcions i la cooperació entre cèl·lules. La pregunta de com es van originar les instruccions genètiques que van permetre passar d'un organisme unicel·lular a un de pluricel·lular amb la divisió de cèl·lules reproductives germinals i cèl·lules somàtiques és una gran pregunta de la biologia, que avui no respondrem, però de la qual us volia parlar perquè una de les científiques que s'hi dedica, la Dra. Cassandra Extavour, mereix una mica de pausa perquè us expliqui una mica la seva història i per què és una científica apassionada pel que investiga i un referent per a moltes estudiants, tant és així que s'han publicat diverses entrevistes sobre la seva recerca i les seves circumstàncies personals, l'última d'elles a la revista Nature aquesta setmana.\nLes cèl·lules reproductives són potencialment immortals, ja que a partir d'aquestes es generaran nous organismes que alhora tindran més cèl·lules reproductives, que tornaran a generar nous organismes\nExtravour és una científica nascuda al Canadà, d'un pare emigrant, músic i percussionista. Des de ben petita va viure envoltada de música i instruments, i com que tenia molt bona veu, semblava que el seu camí professional seria ser cantant. Però a la universitat, es va fer amiga d'una biòloga, que li va obrir els ulls al repte intel·lectual que suposa dedicar-se a la recerca científica, i mentre estudiava cant clàssic, també va estudiar biologia i va entrar a treballar en un laboratori de genètica. En aquell moment, va haver de decidir entre dedicar-se a la carrera de soprano professional o ser científica. Va sospesar els pros i contres: si feia una carrera com a soprano no podria mai dedicar-se a la ciència, però si escollia ser científica, sempre podria continuar cantant. I de fet, encara que actualment dirigeix un grup de recerca a Harvard, encara canta professionalment en un grup de música clàssica a Boston i, fins i tot, fa gires.\nCuriosament, la carrera científica de la Dra. Extavour podria haver-se estroncat quan feia la tesi doctoral. Va fer la tesi a Madrid, en el millor laboratori de genètica del desenvolupament de Drosophila, sota la direcció d'un dels genetistes científicament i intel·lectual més trencadors, però el seu tema d'investigació era molt difícil, se sentia sola, i podria haver tirat la tovallola abans d'acabar. Aquesta estada no li va permetre publicar gaires articles científics però, en canvi, li va proporcionar una formació excel·lent per continuar investigant a Cambridge i diversos laboratoris d'Europa. El seu treball ha permès qüestionar algunes de les hipòtesis més acceptades en el camp del desenvolupament sobre la determinació de cèl·lules germinals i del sexe dins un embrió. Quan va arribar a Harvard per iniciar el seu grup de recerca tampoc no li va ser fàcil: és dona i, a més, negra i declaradament lesbiana. Però, com ella admet, enfrontar-se amb el racisme l'ha fet més forta: "No deixis que els altres diguin qui ets o fins on pots arribar". Tot un referent.\nDoncs bé, la Cassandra Extavour i el seu grup estudien tota mena d'insectes, com a organismes model, per intentar comprendre com es fan els ous, i acaben de publicar dos articles en què recullen i analitzen les mides de més de 10.000 ous, que dipositen més de 6.700 espècies de tots els ordres d'insectes. Us preguntareu com s'ho ha fet. No li ha calgut anar ou per ou, sinó que ha fet una cerca informatitzada i sistemàtica de tots els articles i llibres que molts entomòlegs han anat escrivint en desenes d'anys descrivint amb minuciositat cada espècie. Mai no s'havia fet un estudi recopilatori i d'anàlisi tan exhaustiu. Estem parlant d'ous que poden tenir més de 8 ordres de magnitud de diferència, des d'una mida microscòpica a la mida d'un cigró, i de formes ben variades, a esferes quasi perfectes, a formes com la d'un plàtan. Aquestes dades, analitzades i ordenades (ara són públiques), els ha permès estudiar si hi ha alguna relació entre la mida i la forma dels ous, o amb el tipus i temps de desenvolupament de cada espècie. Si ara ens preguntessin, a priori, què en pensem, segurament diríem que les espècies d'insectes més grans, o aquelles espècies en les quals el desenvolupament de l'embrió fins a arribar a larva necessita més aliment i més temps, ponen els ous més grans. La resposta científica és que no hi ha correlació al·lomètrica (com més gran l'organisme, més gran l'ou) i, en canvi, sí que hi ha una bona correlació de la mida i la forma amb l'ambient i el lloc i on aquests insectes ponen els ous. Per tant, la força evolutiva principal darrere els gens que determinen la mida i la forma dels ous és ecològica. Quan l'oviposició és en un medi aquàtic (com passa en molts mosquits i altres insectes que viuen als rius), els ous són rodons, esfèrics i petits. En canvi, quan l'oviposició és parasitària (dins un organisme), s'observen les formes d'ous més diferents, com a mecanisme seleccionat per a la supervivència en cada cas concret. L'accés a l'oxigen i aigua necessaris per al desenvolupament de l'embrió és molt diferent segons el lloc on es posi l'ou, i aquests constrenyiments determinen quina mida i forma són més eficients i compatibles amb la viabilitat de l'embrió. Les anàlisis realitzades demostren que espècies llunyanes ponen ous de formes i mides similars si comparteixen ambient i nínxol ecològic.\nLa resposta científica és que no hi ha correlació al·lomètrica (com més gran l'organisme, més gran l'ou) i, en canvi, sí que hi ha una bona correlació de la mida i la forma amb l'ambient i el lloc i on aquests insectes posen els ous\nEsbrinar les raons genètiques que expliquen la forma dels ous, el programa genètic que determina la producció d'espermatozoides i òvuls (ous), o per què unes cèl·lules en l'embrió decideixen ser germinals o somàtiques, són grans preguntes biològiques que ens permetran comprendre per què som com som. I com la Cassandra diu, una sola cèl·lula no pot cantar tota sola una simfonia. Es necessita el concert de moltes cèl·lules, de "molts instruments i veus" per a ser coral.\nOpinió La ciència de les petites coses Gemma Marfany


La cinquena edició de la Pujada a Sant Pere de Rodes escalfa motors - Diari de Girona\nLa cinquena edició de la Pujada a Sant Pere de Rodes escalfa motors\nUn any més el primer diumenge de maig se celebrarà la Pujada a Sant Pere de Rodes, un dia que arrenca amb una pujada a peu fins al monestir des de tots els pobles del Cap de Creus. Els caminants vinguts del Port de la Selva, la Selva de Mar, Cadaqués, Roses, Palau-saverdera, Pau, Vilajuïga, Llançà i la Vall de Santa Creu es trobaran a l'antic poblat de Santa Creu de Rodes on es farà la benvinguda dels caminants. Al poble hi haurà esmorzar pels inscrits, visites guiades gratuïtes i música popular amb Lo Sacaire del Llobregat. A les 12.40 es farà una cercavila fins al monestir, on els Angelets del Vallespir faran una actuació castellera. Acabats els castells, hi haurà una botifarrada popular i al llarg de tota la jornada hi haurà portes obertes al Conjunt Monumental.\nLa Pujada a Sant Pere de Rodes té com a principal objectiu rememorar els antics pelegrinatges que es feien al monestir, així com les celebracions dels Anys Sants que el van convertir en un dels centres espirituals de primer ordre. Després de quatre edicions, l'esdeveniment s'ha consolidat com la jornada festiva del Conjunt Monumental de Sant Pere de Rodes que aconsegueix reunir 400 caminants i més d'un miler de visitants en un sol dia.


Torna el torneig cadet de bàsquet del Genovés - Xtradio\npor redaccio | Feb 1, 2022 | NOTÍCIA ESPORTS | 0 Comentarios\nDíhuit tornejos en categoria cadet donen per reflexionar molt al voltant del club i sobretot per mirar enrere. I més si cap després de viure un any en el qual la pandèmia ha condicionat tant la vida de les persones i també les activitats esportives. El torneig del Genovés torna, i possiblement amb més ganes que mai. Amb la intenció de trobar una inèrcia que pretén mostrar una vegada més el millor bàsquet de formació de l’estat. Una situació que, si ajuntem la incertesa que han provocat aquests dos anys i l’historial de tornejos que el C.B. Genovés porta a l’esquena, dona vertigen després de tot el que s’ha anat aconseguint en els darrers anys en un club que pretén presumir de ser referent en categories de formació, i donar opcions de practicar esport a tots aquells i aquelles que busquen amb el bàsquet una forma de créixer com a persones. No tan sols el dia a dia dels entrenes i partits del cap de setmana, sinó el fet de buscar alternatives i experiències que facen créixer com a persones és una de les premisses que sempre ha buscat el C.B. Genovés. D’ahí que des de sempre han fet seua la frase del professor Del Rio on li donen importància a la formació de totes elles a través del bàsquet, però al mateix temps que presumisquen d’aquesta forma de fer i actuar. Així que no és casualitat que aquesta temporada el C.B. Genovés es llance a organitzar tres tornejos tal com va proposar l’any 2020.\nAixí, aquest mes de febrer es tornarà a disputar al pavelló del Genovés un altre torneig de primer nivell i ho farà possiblement amb les tres de les millors pedreres que el bàsquet estatal compta. Si el Joventut de Badalona i el València Bàsquet ja són fixes en el torneig, aquest any és el Coosur Betis sevillà que tornarà a competir al Genovés després que ho fera com a Cajasol Sevilla l’any 2014. Tots tres equips jugaran junt al júnior del CB Genovés, amb el qual completaran un cartell atractiu per a tots aquells que estimen el bàsquet de formació.\nNo és fàcil organitzar aquests esdeveniments en poblacions i Clubs com El Genovés. Malgrat tot, any rere any, el Torneig Cadet que organitza el C.B. Genovés està convertint-se en un referent a nivell de l’Estat Espanyol i serveix, si cap, com a “pulsòmetre” per als equips participants, i poder comprovar el seu nivell de preparació actual, per lluitar i obtenir una plaça per al campionat d’Espanya.\nI més encara després de l’època que ens ha tocat viure en la que els clubs han tingut menys oportunitats de competir amb altres equips conseqüència de la pandèmia.\nPer tant, un cartell de nivell que torna per reviure un torneig que pretén ser un referent.\nEl cartell del dihuité Torneig de Bàsquet Cadet Masculí 2022 està compost pels següents equips:\nEs disputara el cap de setmana entre el 25 i el 27 de Febrer de 2022, al Pavelló Municipal del Genovés – “Poliesportiu Paco Cabanes”


No sigueu bèsties – Art als carrers de Barcelona\nEl petit zoo de Josep Granyer\nOBRA: Coqueta i Meditació (1972)\nARTISTA: Josep Granyer i Giralt\nLloc: Rambla de Catalunya\nA ambdós extrems de la Rambla de Catalunya, un tocant la Diagonal i l’altre just abans d’arribar a la Gran Via, trobem dues de les escultures més populars de Barcelona, es tracta de Coqueta, la girafa estesa sobre un pedestal posant a l’estil de les millors models, i Meditació, un bou pensador en actitud reflexiva. Les dues obres són de Josep Granyer i Giralt, un polifacètic artista barceloní que va treballar tant l’escultura com el gravat i la il·lustració.\nA dalt, a la capçalera, COQUETA I Sobre aquestes línies, MEDITACIÓ\nL’obra de Granyer va ser generalment (hi va haver excepcions) figurativa, de tècnica estilitzada hereva en alguna forma de la tradició modernista però amb certs tocs surrealistes en molts dels seus treballs. Sens dubte, les dues escultures que podem disfrurar a la Rambla són els seus treballs més coneguts, es tracta d’ampliacions de dues obres del Zoo de Granyer que va començar a crear al voltant dels anys 50 i de mida molt més reduïda.\nmostres del zoo d’en Granyer, D’ESQUERRA A DRETA, meditació (camell assegut), Jockey (CAVALL) i NARCÍS (CÉRVOL).\nun conjut de figures realitzades en bronze d’uns 20 cm, aproximadament, d’alçada.\nFONT: Dipòsit Digital Universitat de Barcelona\nEls treballs animalístics de Granyer, però, no persegueixen la transformació morfològica de l’animal per apropar-lo en el físic a l’humà. Granyer manté les formes i proporcions naturals de l’animal; la humanització es restringeix al gest, a la postura, de tal manera que el que veiem no és un animal caricaturitzat si no una actitud humana animalitzada.\nJosep Granyer amb els seus ajudants, frances grayer i ramon aumedes, DURANT EL PROCÉS DE CREACIÓ DE COQUETA.\nMeditació i Coqueta van ser instal·lats a la Rambla de Catalunya en 1972 per iniciativa de l’Associació d’Amics de la Rambla (bàsicament constituïda per comerciants de la zona). La idea original era crear un petit zoo inanimat amb deu escultures de Josep Granyer al llarg de la Rambla. Finalment, creiem que per qüestions financeres, el projecte va quedar només en aquestes dues escultures que coneixem i que desperten la simpatia de tots els vianants que es topen amb elles.\nL’ESCULTOR JOSEP GRANYER I GIRALT:\nSi voleu saber més sobre Josep Granyer, podeu consultar aquesta completíssima tesis de Sofia Isus Ventura allotjada al Dipòsit Digital de l’Universitat de Barcelona. En aquest PDF descobrireu la biografia i l’obra d’aquest artista barceloní amb il·lustracions i fotografies de molt interès.\nEl vedell pensador va ser robat durant unes hores a l’any 2003. A la xarxa trobem alguns links que en parlen, hem escollit aquest article de El País.


Mor l'ex regidor vilanoví Juan Martín Toribio\nToribio tenia 62 i havia estat dirigent d'Unió Democràtica i Unió de Treballadors\nVD 18-08-2005 0:20 Lectures 1831\nJuan Martí Toribio en una intervenció en els debats de ciutat al juny passat. fdg/carles castro\nJuan Martín Toribio ha tingut una destacada carrera professionals dins del món de la política. Toribio va ser regidor vilanoví per CC-UCD en el mandat del 1979 al 1983 i per CDS en la legislatura de 1987-1991.\nDurant aquell mandat, es va convertir en el segon diputat pel CDS al Parlament de Catalunya.\nPosteriorment, Juan Martín Toribio va ser dirigent dUnió Democràtica de Catalunya i dUnió de Treballadors, va ocupar càrrecs dins la Direcció General dOcupació i era membre del Patronat de l'Hospital Comarcal Sant Antoni Abat. També havia estat i professor de la Universitat Politècnica de Catalunya a Vilanova, tot i que actualment tenia una excedència.\nUn dels moment més durs de la seva trajectòria política va arribar al 2000, quan es va destapar l'escàndol del cas Pallerols dins d'Unió Democràtica i se'l va relacionat presumptament amb el finançament irregular del partit a partir del pagament a militants. Se'l va acusar d'haver percebut diverses quantitats en concepte de material doficina i informàtica per valor de 15.000 euros.


Apartment Ørnevej III Vaeggerlose Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Boto, Apartment Ørnevej III és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Ørnevej III ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar.\nL'ambient de Apartment Ørnevej III es reflexa en cada habitació. aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Apartment Ørnevej III és una elecció inteligents per a viatgers a Boto, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Mor Paco Aura, l’alcoià que va sobreviure al camp de concentració nazi de Mauthausen – Antifeixistes.org\nMor Paco Aura, l’alcoià que va sobreviure al camp de concentració nazi de Mauthausen\nEl veí d’Alcoi, “gran activista i divulgador de la seua història”, ha faltat als 99 anys\nDimarts, 27 de novembre de 2018 Diari La Veu\nD.L.V, Europa Press / València\nPaco Aura, l’alcoià que va sobreviure al camp de concentració nazi de Mauthausen, ha faltat aquest dimarts amb 99 anys, a punt d’arribar a un segle de vida. El veí d’Alcoi, que també va patir la Guerra Civil i l’exili, era “un gran activista i divulgador de la seua història” per tal que les noves generacions “saberen els perills que té el món i el que és capaç de fer l’espècie humana quan s’enfronta entre ella”.\nAura va viure en primera persona una etapa “on els totalitarismes van abocar el món a la guerra”. Quan tenia 17 anys, Aura va lluitar amb els republicans en la Guerra Civil. Després de la derrota, va marxar a França i a Suïssa, on va caure en mans dels alemanys. Aquestos el van deportar al camp de concentració de Mauthausen, on va estar diversos anys. Una vegada allibera, en 1945, va haver de viure huit anys més exiliat a França per por de la repressió franquista. Aura va ser un dels 22 alcoians que van ser deportats a un camp nazi i últim supervivent valencià de la barbàrie. La seua història ha estat il·lustrada pel també alcoià Jordi Peidro en la novel·la gràfica Esperaré siempre tu regreso, de Desfiladero Ediciones.\nL’alcoià va realitzar una important tasca de divulgació sobre els camps de concentració, lluitant contra la desmemòria, sempre convençut de la necessitat de recordar per a evitar que aquestos fets pogueren tornar a ocórrer. Al voltant de la seua persona s’ha publicat també el llibre Francisco Aura Boronat: resistencia y dignidad frente a la desmemoria, de Paco Blay, Àngel Beneito i Natxo Lara. A més, a partir de la novel·la gràfica es va fer un curt audiovisual de la mà de la Xarxa d’Escoles Associades de la Unesco i l’Ajuntament d’Alcoi.\n“Un sentit homenatge pòstum”\nDesprés de conéixer-se la seua defunció, l’Ajuntament d’Alcoi, que en 2014 va posar el seu nom al pont que uneix els barris del Viaducte i la Zona Nord, ha traslladat el seu suport i solidaritat “a la família, companys i amics en uns moments dolorosos a causa de la pèrdua de l’alcoià Paco Aura Boronat que el pròxim 30 de desembre hauria complit 100 anys”. “Ens quedem amb les paraules que va pronunciar aquell dia: ‘Només espere que aquest pont es convertisca en un símbol de la pau i la concòrdia i servisca de record per al que va ocórrer'”, han destacat des del consistori.\n“Ens ha deixat una persona que sempre formarà part de la història d’Alcoi i de la humanitat. Paco era exemple de tot allò bé que té l’ésser humà i va dedicar la vida a recordar-nos la part més fosca de la història de la humanitat perquè mai tornara a succeir”, ha apuntat l’alcalde de la localitat, el socialista Toni Francés.\nFrancés ha descrit Aura com un home “humil i senzill, profundament humà, exemple de dignitat i resistència” que “ens va mostrar el que significa la capacitat de perdonar, que no té res a veure ni amb l’oblit ni amb la impunitat. Paco seguirà amb nosaltres sempre. Exemple de la lluita contra els totalitarismes, la seua experiència ens fa tindre molt present que hem de cuidar dia a dia la democràcia i la pau i treballar intensament per a defensar-les cada segon de la nostra vida”.\nEl consistori ha explicat, a més, que estava previst a mitjan desembre, coincidint amb el seu aniversari, presentar una exposició sobre la seua vida i reeditar un llibre. En aquest sentit, l’alcalde ha assegurat que es manté l’acte, que es convertirà així en “un sentit homenatge pòstum a la seua persona i a la gran tasca de divulgació que va realitzar a favor de la pau i la concòrdia”.\nDespedida a Paco Aura en un emotivo acto en el cementerio\nFamiliares, amigos y representantes del Ayuntamiento han asistido a la cita\nM. Vilaplana 28.11.2018\nFamiliares, amigos y representantes de la corporación municipal han despedido en un emotivo acto al alcoyano Paco Aura, el último superviviente del campo de concentración nazi de Mauthausen en la Comunidad Valenciana. La cita ha sido esta mañana en el cementerio, donde uno de los autores del libro “Francisco Aura Boronat, Resistència i dignitat front a la desmemòria”, Paco Blay, ha recordado la figura del fallecido y su incansable labor para divulgar la barbarie y luchar contra la desmemoria. También han intervenido familiares del finado, agradeciendo la asistencia al acto. Paco Aura había fallecido el martes cuando tan sólo le faltaba un mes para cumplir los 100 años.


Llei 9/2017, de 27 de juny de 2017, d'universalització de l'assistència sanitària, amb càrrec a fons públics, a través del Servei Català de la Salut (DOGC del 29 de juny de 2017)\nEntrada en vigor: 29/06/2017. Deroga la Llei 21/2010, del 7 de juliol, d’accés a l’assistència sanitària de cobertura pública a càrrec del Servei Català de la Salut.\nLa llei preveu que totes les persones residents a Catalunya (empadronades en un municipi de Catalunya; o que acreditin l’arrelament a Catalunya mitjançant els criteris que es despleguin per reglament que han de tenir per objecte donar accés a l’assistència sanitària, amb càrrec a fons públics, a persones i col·lectius en risc d’exclusió social) tenen dret a l’assistència sanitària, amb càrrec a fons públics, a través del Servei Català de la Salut.\nL’accés a aquesta assistència de les persones que tinguin la condició d’assegurades o beneficiàries del Sistema Nacional de Salut s’ha d’ajustar al que estableix la normativa sectorial específica per la qual se’ls hagi reconegut aquesta condició. L’accés a l’assistència sanitària pública per mitjà del Servei Català de la Salut de les persones que no tinguin la condició d’assegurades o beneficiàries del Sistema Nacional de Salut requereix que acreditin la residència a Catalunya i que no tenen accés a l’assistència sanitària, amb càrrec a fons públics, a través d’una entitat diferent del Servei Català de la Salut.\nPer altra banda, les persones que es trobin a Catalunya i no tinguin la condició de residents, tenen dret a l’assistència sanitària d’urgència, independentment de quina en sigui la causa, i a la continuïtat d’aquesta atenció fins a la situació d’alta mèdica, o remissió de la causa per la qual han ingressat al centre o han accedit al servei o establiment sanitari, sens perjudici que aquestes persones o, si escau, els tercers obligats legalment o contractualment a assumir aquestes despeses s’hagin de fer càrrec del pagament del cost de l’assistència sanitària rebuda. I les persones que no tinguin la condició d’assegurades o beneficiàries del Sistema Nacional de Salut que acreditin la residència a Catalunya i que no tenen accés a l’assistència sanitària, amb càrrec a fons públics, a través d’una altra entitat diferent del Servei Català de la Salut, tenen dret només a l’assistència sanitària que es presti dins el territori de Catalunya.\nLes persones residents a Catalunya que tenen dret a l’assistència sanitària amb càrrec a fons públics i que, d’acord amb el que s’estableixi per reglament, es trobin en situació de vulnerabilitat social o sanitària o en situació d’insuficiència econòmica restaran exemptes de fer aportacions en la prestació farmacèutica ambulatòria.\nTots els residents a Catalunya que tenen dret a l’assistència sanitària, amb càrrec a fons públics, per mitjà del Servei Català de la Salut tenen dret a les prestacions fixades en cada moment pels serveis sanitaris del Sistema Nacional de Salut de l’Estat, de conformitat amb el contingut que estableixi la normativa sectorial específica.


Josep Gironès Descarrega: UN PETIT PARADÍS\nHem passat el cap de setmana en un hotel singular: Can Naudí. Està situat en el terme municipal d’Ulldecona, entre la costa i la serra litoral, just als peus de l’enigmàtica muntanya de la Cogula.\nL’edifici, plenament integrat a la natura, ofereix una arquitectura representativa del territori, ben millorada amb les darreres tècniques constructives. És molt agradable.\nL’Antonio, l’amfitrió, practica sense esforç l’art de l’amable seducció amb els clients, als qui sap oferir un seguit d’atencions que s’agraeixen. Isabel, a la cuina, amb uns excel·lents productes bàsics aconsegueix plats consistents i saborosos.\nEl dia que estigueu de celebració o si us voleu escapolir de tot i de tothom per unes hores, ja sabeu on hi ha un paradís ben a l’abast.\nEnviat per Josep Gironès Descarrega a 18:12\nEn prenem nota, feliç parella. ¿Qui no es deixa seduir per un paradís a la terra?\nA veure si tanta seducció farem un germanet!\nTambé s'hi poden fer néts.....\n21 de noviembre de 2009, 13:00


El càncer colorectal és el càncer més freqüent en la població si es consideren els dos sexes. És el segon tumor més freqüent en les dones, i el tercer en els homes. La seva freqüència augmenta amb l’edat i la majoria dels casos se solen donar per sobre els 50 anys.\nLa detecció precoç del càncer colorectal té per objectiu detectar el càncer en etapes molt precoces, quan les persones no tenen símptomes, el que permet que els tractaments siguin més efectius.\nEls estudis realitzats indiquen que la detecció precoç del càncer colorectal mitjançant aquesta prova augmenta les possibilitats de curació i pot disminuir la mortalitat per aquest tumor fins al 16% en els participants al programa.\nEn els casos en que es detecten pòlips, es poden extreure fàcilment, reduint-ne el risc de desenvolupar càncer.En alguns casos, encara que la prova de detecció precoç detecti sang a la femta, la colonoscòpia diagnòstica determina que la causa dels indicis de sang a la femta és una alteració benigna i no un càncer.\nLa prova de detecció de sang oculta en femta, com qualsevol prova mèdica, no és perfecta i no detecta tots els càncers. Pot ser que no es detecti el càncer o el pòlip si en el moment de fer la prova no sagnava. Per aquest motiu, si noteu alguna molèstia consulteu el vostre metge encara que participeu en el programa.\nL’Oficina de Cribratge de cada territori invita als homes i a les dones entre 50 i 69 anys, mitjançant una carta enviada al domicili, a participar en el programa.\nA la carta s’indiquen les farmàcies on us donaran el dispositiu per recollir la mostra de femta, i com procedir per fer-ho correctament.\nCal rebre la carta per poder participar. Si voleu saber quan està previst que us enviïn la carta podeu ho consultar a la vostra Oficina de Cribratge, al 901510073.


Col·lecció de moments: Picaporta\nnovesflors 9 d’abril de 2009 a les 1:08\nFa tant de temps que tenim timbres que ni me'n recordava d'aquest toc, toc.\nPerò el primer que m'ha vingut al cap és una altra lectura: de vegades "truquem" encara que no rebem resposta perquè donar ens recompensa.\nfanal blau 9 d’abril de 2009 a les 1:22\nbona nit, carme...\nun bon trajecte!\nStriper 9 d’abril de 2009 a les 8:26\nTres pics i repico.\nJesús M. Tibau 9 d’abril de 2009 a les 8:31\na mi també m'atrauen les portes. Hi ha un blog portugués especialitzat en fotos d'aldabes, portes i panys, on podries enviar aquesta imatge.\nRita 9 d’abril de 2009 a les 8:46\nSegur que t'obren, Carme, el teu toc toc és especial.\nQue passis uns bon dies de descans! :-)\nMireia 9 d’abril de 2009 a les 9:16\nCada cop n'hi ha menys, no? Però és clar que als pisos no n'hi pot haver!...\nrebaixes 9 d’abril de 2009 a les 9:42\nTu també sempre estas a punt a escoltar el toc,toc a la teva porta per atendre amb mimosa cerimònia constructiva. Ningú es pot negar a obrir la seva porta, abans tu ja las oberta amb total conseqüencia.TOC,TOC.... Gràcies per obrir-me un dia. Anton.\nMa-Poc 9 d’abril de 2009 a les 11:19\nToc, toc, podem passar oi? Cada vegada en queden menys! Bé, a la ciutat diria que pràcticament cap...\nCèlia 9 d’abril de 2009 a les 13:35\nLes portes, plenes de misteri i intimitats, per sort!\nUSD 9 d’abril de 2009 a les 18:21\nsón maques les portes, sobretot obertes\nonatge 10 d’abril de 2009 a les 0:34\nHola Carme, m'encanten les portes com la teva. Recordo un viatge a Sueca, on vaig gaudir d'una col·lecció de portes i picadors.\nA rel del teu poema m'ha vingut això...\nuna porta tancada,\nperquè no la\nD'altres el temps\npany i frontisses.\nperdut la clau.\nI la que té\nI la porta que s'obre\ni no s'hauria\nd'haver obert mai.\nLa porta de\nLa porta de tots,\nperò només un\nté la clau.\nBé, una vegada més he traspassat la porta.\n- assumpta - 10 d’abril de 2009 a les 8:57\nAquesta tarda mateix en faré servir un (si es que la porta no resta ja oberta, com sol ser habitual).\nA veure si em recordo i el fotografio.\nTenen un "toc" especial, oi?\nCarme 13 d’abril de 2009 a les 23:08\nNoves Flors, doncs deus tenir raó... o és que a mi m'agrada trucar.\nFanal Blau, t'obro la porta de bat a bat... passa, passa...\nStriper, trucvada personalitzada? així reconeixerem la maerna de trucar de cadascú...\nJesús, mai no m'atreviria les meves imatges sempre són manllevades amb permís dels seus autors...\nRita, no em puc queixar, sempre m'acaben obrint.\nMireia, Abans també n'hi havia als pisos, però diferents, com une s manetes més lleugeres i petitones.\nAnton, gràcies! Portes obertes a les bones trucades!\nMa-Poc, passa, passa....\nCèlia, sort de les portes, que es poden tancar i obrir per a les intimitats.\nUSD, fins i tot si estan tancades duen en elle s la possibilitat de ser obertes.\nonatge, gràcies una vegada més, contemples una pila de possibilitats... totes?\n-assumpta- ja me l'ensenyaràs.