Elter, el portal d'Osona - Més de 120 ferrers participaran a la XI Trobada Internacional de Forjadors d'Alpens\nMés de 120 ferrers participaran a la XI Trobada Internacional de Forjadors d'Alpens\ndijous 17 de maig de 2012 17:00h\nEls artesans construiran conjuntament una escultura dedicada a la Dansa Alpensina\nEnric Pla treballant al seu taller\nEnric Pla, forjador i integrant de l'organització\nAlpens, | Més de 120 ferrers participaran a la XI Trobada Internacional de Forjadors d’Alpens (Osona). La majoria són d’arreu del país però també n’hi haurà que provenen de l’Estat espanyol, França o Eslovàquia. Un dels organitzadors, el forjador Enric Pla, ha explicat que el motiu que enguany inspirarà l’escultura que construiran conjuntament tots els ferrers és l’aixecada final de la Dansa Alpensina que es duu a terme durant la festa major.\nEn 48 hores, els artistes enllestiran una peça de sis metres d’alçada en què a banda dels detalls de mans i peus, també es podrà llegir la partitura de la música. De caràcter biennal, la cita començarà aquest divendres i s’allargarà durant el cap de setmana.\nLa XI Trobada Internacional de Forjadors proposa treballar a tots els assistents en un projecte comú, una obra de grans dimensions, dirigida i coordinada pel mestre forjador Miquel Xirau i que culmina amb la col·locació de l’obra en un espai del poble.\nAixí, la cita començarà aquest divendres al matí amb la recepció dels forjadors i el II Seminari de Paisatge i Turisme, dedicat al concepte de Landart. A la tarda, es duran a terme els preparatius de les fornals i l’artista ripollès Eudald Alabau, que treballa el concepte de Landart i que se’l podrà veure treballar en directe a Alpens, presentarà l’obra “Les petges de la llana”.\nDissabte, a primera hora del matí, s’iniciaran els treballs col·lectius després de donar la benvinguda als forjadors. Paral·lelament, el poble d’Alpens es transportarà a èpoques carlines, concretament al 1873, i a la tarda, tindrà lloc la representació de “La Batalla d’Alpens: Cabrinetty contra Savalls”. Diumenge al matí els ferrers acabaran la peça que elaboraran conjuntament i que porta per títol “L’aixecada de la Dansa Alpensina”. Al migdia es col·locarà a un indret del poble.\nUn dels organitzadors, Enric Pla, ha explicat a l’ACN que, precisament, “l‘èxit de la trobada rau en què tots els forjadors treballem amb un objectiu comú”. Així, “des del que en sap més fins al que en sap menys, tothom aporta el seu gra de sorra perquè l‘últim dia puguem aixecar una obra de sis metres d’alçada i sentir-nos orgullosos tots plegats d’haver-hi participat i que, a més, es quedarà al poble”, ha afegit.\nPla ha destacat que la trobada “és una bona manera de fer relacions socials” i de trobar-se més de 120 persones “que compartim una passió pel ferro”. Durant tot el cap de setmana es podrà veure treballar des dels forjadors “més consagrats, fins a aquells que acaben de començar i que estan estudiant encara a les escoles d’art”.\nL’organització sempre busca que el projecte col·lectiu “tingui una relació molt estreta amb el poble”, ha explicat Pla. Mentre fa dos anys es va projectar una peça dedicada als diables d’Alpens, en l’edició denguany s’ha escollit la Dansa Alpensina que es balla per la festa major. L’obra simbolitza el moment àlgid de la dansa, “quan els balladors aixequen les balladores enlaire”. El forjador ha avançat que la peça “tindrà quatre mans que simbolitzen l’aixecament de les balladores a dalt i, a baix, s’hi disposaran els genolls, els bessons i els peus amb les espardenyes de betes que ballen la dansa”. “Tot plegat, envoltat per la partitura amb la música de la dansa”, ha afegit el ferrer. Pla ha explicat que “si un dia un músic arriba a Alpens i vol tocar la dansa, trobarà les més de 100 notes que la componen i, donant la volta a l’escultura, podrà tocar la melodia”.\nTot i que a Catalunya se celebren quatre grans trobades relacionades amb la forja, la d’Alpens és la que congrega més participació. Si bé la trobada ja s’ha consolidat juntament amb les de Galícia i Toledo com una de les més importants a l’Estat espanyol, Prat reconeix que “Europa ens porta cert avantatge” tot i que “ens agradaria obrir-nos-hi camí”.\nPla considera que l’ofici de ferrer encara té futur i ha augurat que “sempre existirà”. Tot i l’herència deixada per un dels moments més importants d’aquest art durant el modernisme, pel forjador alpensí l’ofici “segueix viu i la prova són aquest tipus de trobades i els nous forjadors que van sortint”. A més, ha afegit que “sempre hi haurà qui vol una peça a mida, de manera artesana i no industrial, feta i pensada per aquell espai concret de casa”.\nAlpens, “un museu de forja al carrer”\nLa relació d’Alpens amb la forja comença amb el ferrer Joan Prat (1898-1985) que, segons Pla, “va deixar una empremta importantíssima al poble”. El llegat artístic del “ferrer d’Alpens” és evident en aquesta localitat del Lluçanès de poc més de 300 habitants. Tant és així que es poden trobar tot tipus d’elements i detalls de forja pels portals, façanes i places del poble en forma de pica portes, baranes o fanals decorats, sobretot, amb motius fantàstics com dracs, ratpenats o serps.\nUn dels elements que caracteritza les obres de Prat consisteix en el seu domini per treballar la peça sense realitzar soldadures. Tot i que la temàtica predominant en les seves peces fossin els dracs i els motius fantàstics, la seva obra mestra és “El Manelic”. Una peça que es troba a la plaça del Ferrer i que s’inspira en el protagonista del drama rural d’Angel Guimerà, ‘Terra Baixa’.\nEls premis homenatgen enguany a Galícia\nEl cap de setmana també serveix per exposar i veure l’obra dels diferents ferrers que participen a la trobada i que són objecte del lliurament de diferents premis. En total s’atorguen tres premis: un premi general en homenatge al ferrer Joan Prat i que porta el mateix nom que el forjador d’Alpens; un segon premi dedicat als joves ferrers; i un tercer premi en homenatge a una trajectòria o a la divulgació de l’ofici. En aquest últim cas, Pla ha avançat que enguany es lliurarà a l’associació ‘Consejo del Hierro de Galícia’.\nLa forja s’apunta a la tecnologia del segle XXI\nUna de les novetats de la trobada d’enguany és la presentació d’una aplicació per a mòbils. Prat ha explicat que les noves tecnologies convergiran, a partir d’aquest cap de setmana, amb un ofici tan antic com és el de ferrer. Un cop descarregada l’aplicació ‘Alpens Forja al Carrer’ al dispositiu mòbil, es podrà visitar una galeria virtual amb les obres que es troben al poble situades en un mapa, de manera que es podrà seguir una ruta. D’altra banda, també s’hi explica tots els detalls de l’ofici del ferrer i les eines que s’utilitzen per dur a terme els treballs.\n- Els Reis de l'Orient són ben rebuts a Manlleu (17 de maig de 2012)\n- El Badanadal ja supera el nombre d'assistents de l'any passat (17 de maig de 2012)\n- El Casal Boira Baixa fa bon balanç de la primera Festa del Verro i la Birra (17 de maig de 2012)\n- Manlleu tanca una multitudinària Festa del Porc i la Cervesa marcada pels productes de "qualitat i proximitat" (17 de maig de 2012)\n- La Festa del Porc i la Cervesa arrenca amb èxit amb el Manifest del Porc (17 de maig de 2012)


[Ramon Clariana] Neteja i manteniment de rieres i torrents, reivindicació unànime del moviment veïnal\nYou are here: Home / Política / Societat / Veus / Opinions / [Ramon Clariana] Neteja i manteniment de rieres i torrents, reivindicació unànime del moviment veïnal\n[Ramon Clariana] Neteja i manteniment de rieres i torrents, reivindicació unànime del moviment veïnal\nDes de la FAVT, considerem molt positiu el treball col·lectiu de la Comissió de Rieres de Terrassa (formada per 21 associacions de veïns entre les quals hi ha federades i no, i la mateixa FAVT) que tenim com a objectiu comú aconseguir una neteja i manteniment adient dels llits de les rieres i torrents de la nostra ciutat.\nUna bona mostra és l’acció col·lectiva, amb pocs precedents a la nostra ciutat, quan dissabte 20 de febrer vàrem col·locar, de manera simultània, 18 pancartes amb el mateix contingut, en diferents ponts sobre les rieres de les Arenes i del Palau.\nEn elles s’exigeix rieres netes i segures i es fa esment als 8 milions d’euros que els terrassencs hem pagat, dins del cànon de l’aigua, a l’ACA. Organisme que segons una recent sentència judicial no està obligat a mantenir en les degudes condicions de seguretat els llits de rieres i torrents situats en els trams urbans de Terrassa.\nLa primera notícia després d’aquesta acció ha estat la decisió de l’Ajuntament de constituir el 28 de febrer la Taula Municipal de Rieres (on hi serem, entre altres, membres de la Comissió de Rieres). Des de la FAVT considerem que el seu primer treball ha de ser sumar els esforços de tots els membres per aconseguir una negociació entre l’ACA i l’Ajuntament de Terrassa que permeti establir i executar un pla estable de neteja i manteniment de les rieres i torrents, fent que el bé comú de la ciutadania estigui per sobre de desacords i sentències judicials, de cara a garantir la seguretat de les veïnes i veïns de la nostra ciutat.\nRamon Clariana, president de la FAVT


Des de creaRSA, cooperativa de producció i comunicació de Responsabilitat Social Audiovisual, i en el marc de TranSaludable (en negrita y cursiva), iniciativa per a la promoció del DRET a la SALUT de les persones transgènere des d'una perspectiva holística, interseccional i no patologitzant, et sol·licitem la teva col·laboració participant d'aquesta breu enquesta anònima.\nAmb les respostes, pretenem recullir les experiències que hàgim tingut les persones transgènere com a usuàries de la sanitat pública al haver fet ús de qualsevol dels seus serveis i/o dependències.\nLes teves respostes enriquiran molt el nostre projecte. Moltes gracis d'avantmà i comencem.\nCom a persona usuària del sistema públic de salut, al haver fet ús de qualsevol de les seves instal.lacions, serveis i/o dependències:\na) T'has trobat amb alguna bona pràctica que mereixi ser ressaltada i comunicada públicament amb la finalitat de contribuir perquè aquesta no es perdi, fer-la extensiva i replicar-la? *\nEns podries fer una breu descripció d'aquesta?\nb) T'has trobat amb alguna situació de discriminació, abús o violència que creguis que ha de ser eradicada o modificada? *\nCreus que aquesta discriminació s'ha vist agravada per algun altre motiu?\nCondició de discapacitat\nCondició de neurodivergència\nEns ajudes amb la campanya de difusió? Ens agradaria poder utilitzar les teves respostes de dues maneres diferents: de forma escrita, per mitjà de cartells publicats a les xarxes socials, i per mitjà de breus clips audiovisuals explicant la teva experiència. Recordem que aquest formulari i tota la ajuda que ens vulguis oferir és completament anònima. *\nNomés autoritzo a utilitzar les meves respostes de forma escrita.\nNomés autoritzo a utilitzar les meves respostes de forma audiovisual.\nAutoritzo a utilitzar les meves respostes de forma escrita i audiovisual.\nNo vull que es faci difusió de les meves respostes.\nSi vols ajudar-nos participant en la realització d'un clip audiovisual, si us plau facilita'ns un email per posar-nos en contacte amb tu i parlar sobre com realitzar-ho.\nEt deixem a continuació un apartat per si consideres que hi ha quelcom a millorar o per si vols fer-nos algun suggeriment o comentari. També pots contactar-nos al email almapereira@crearsa.com\nMoltes gràcies per la teva col.laboració. Les teves respostes són de gran ajuda ja que, gràcies a tu, podem configurar projectes tan necessaris com aquest. Et recordem que les teves respostes són anònimes, que tota la informació que ens ofereixis està protegida per la 'Ley Orgánica 3/2018, de 5 de diciembre, de protección de datos personales y garantía de los derechos digitales' i subjecta als drets 'ARCO LOPDGDD'.


The Daily Avalanche: Perill, ironia (1 de 2)\nPerill, ironia (1 de 2)\nAquest afer a tres bandes Rico-Cercas-Espada m’està interessant i entretenint d’allò més i, deixant de costat la personalitat i la relació entre els implicats, crec que pot ajudar-nos a reflexionar sobre qüestions més genèriques i que ens toquen més de prop. Intentaré resumir el cas per qui el desconegui i no vulgui embrancar-se en l’arbre d’enllaços.\nVa començar el filòleg i acadèmic Francisco Rico amb un article a la pàgina d’opinió d’EL PAÍS. A “Teoría y realidad de la ley del fumador” Rico atacava amb vehemència la recent llei antitabac i acabava amb aquesta línia: “P.S. En mi vida he fumado un solo cigarrillo.” Jo, que no havia llegit el text (tot i que sóc fumador excessiu, intento evitar aquests textos-rabieta que solen fer aflorar el pitjor dels polemistes), me’n vaig assabentar per les cartes al director: alguns lectors es queixaven per la darrera línia de l’article, ja que és un fet notori que el senyor Rico és una autèntica xemeneia. En resposta el filòleg va defensar-se feblement, atribuint aquella postdata a l’impuls gairebé poètic de fer una broma.\nCertament el senyor Rico és una figura pública coneguda i està ben documentada gràficament la seva presència perpètuament “ennuvolada”, però un mitjà d’informació general no pot donar per suposat que tots els seus lectors estan familiaritzats amb els que hi escriuen; per tant l’estirabot de l’acadèmic s’hauria de considerar com a una broma privada. Pel lector comú, que es prengui les paraules de Rico en sentit literal, quin efecte poden tenir sobre el sentit del text. Es pot argüir que si les raons exposades són sòlides, el fet que Rico sigui o no fumador no hauria d’afectar les seves conclusions. El que és indiscutible és que si l’opinador es presenta com algú que no està afectat per la llei a la que ataca, no podrem evitar investir-lo, de forma instintiva, amb una certa autoritat moral. Si resulta que ens està mentint, haurem de concloure que aquí hi ha voluntat manipuladora.\nContinuem, perquè llavors apareix el novel·lista Javier Cercas, qui a les mateixes pàgines d’opinió d’EL PAÍS publica “Rico, al paredón”. Cercas intenta defensar a qui suposo que deu ser amic seu i s’embolica amb unes elucubracions al meu parer totalment errònies. El novel·lista opina que a la premsa també hi ha lloc per la creació, per l’humor i la ironia. Ho exemplifica amb les columnes sovint surrealistes de Juan José Millás, les quals ningú amb dos dits de front se les pot prendre en el seu sentit literal. Cercas titlla els que critiquen Rico com a lectors pedestres incapaços de copsar el sentit de l’humor del seu amic i després s’embolica en frases molt boniques sobre Flaubert, Shakespeare i Michelet, la veritat literària i moral per damunt de la veritat històrica o “factual”, per acabar comparant els qui no han entès la brometa de Rico al masegat clixé de l’espectador que salta per la finestra després de veure “Superman”.\nNo sé si a Cercas la literatura li ha begut l’enteniment, però sembla oblidar que un mitjà d’informació té uns continguts ben compartimentats, cadascun amb les seves regles. Fins i tot ell reconeix que a la secció de notícies no es pot admetre cap tipus de “llicència”. A les cròniques i a les col·laboracions literàries es pot admetre una considerable llibertat; sembla que l’únic requisit és que estiguin connectades amb un lloc i un temps que les lligui a la pròpia temporalitat de la premsa. Però als articles de la secció Tribuna (que així s’anomena la pàgina d’opinió d’EL PAÍS) cal exigir que els seus col·laboradors argumentin amb les eines de la veritat, de la seva pròpia veritat, és clar. No serà la primera ni l’última vegada que aquests creadors d’opinió utilitzin (de forma conscient o inconscient) dades incorrectes. Però, si algú els descobreix, la seva obligació és desemmascarar-los. No fem bromes, un article d’opinió no és un sonet i si hi ha un lloc on Superman vola i Rico no fuma és en el terreny de la ficció, no a les pàgines de premsa.\nEl tercer acte és de to més grotesc i el protagonitza Arcadi Espada des del seu bloc a El Mundo. Espada i Cercas diu que fa temps que van a la grenya i el periodista, que devia d’estar en desacord amb les teories de Cercas i la seva defensa de les bondats de la creació dins de la informació va decidir aplicar-li la seva pròpia medicina. A l’apunt d’Espada se’ns informa d’una intervenció de la policia en un prostíbul del districte madrileny d’Arganzuela i sobre com un programa de tele-escombraries havia fet públic que entre els detinguts (en qualitat de client) s’hi trobava Javier Cercas. Espada fingeix deixar enrere velles desavinences i llença una jeremiada contra aquests mitjans d’informació que no respecten la intimitat de les persones ("Que hayan arrastrado su nombre por auténticos lupanares, que no son desde luego los de Arganzuela, me llena de espanto y desprecio"). Acaba, cínicament, enviant un “fraternal abrazo a la víctima Cercas”.\nTot i que l’actuació policial a Arganzuela es produí efectivament, Cercas no es va trobar mai entre els detinguts: la ficció havia sortit de la ment del senyor Espada amb la doble intenció de rebatre les tesis de “Rico al paredón” i de passada esquitxar de fang el seu adversari. Jo tampoc estic d’acord amb Cercas, però trobo els mitjans d’Espada execrables. L’home és un mal bitxo, deixem-ho així.\nGalderich 17 de febrer de 2011, a les 1:31\nMarro, marro... esperem la segona part!\nAllau 17 de febrer de 2011, a les 7:49\nGalde, a menys que hi hagi esdeveniments posteriors, espera't poc més marro.\nPuigmalet 17 de febrer de 2011, a les 8:15\nA banda de posicionaments sobre el paper de la ficció al periodisme, l'actitud d'Espada (amb la calúmnia personal de Cercas) inclou una mala bava bastant pròpia d'ell. Lluita entre escriptors i entre diaris, de ben segur.\nJosé Luis 17 de febrer de 2011, a les 8:26\nTot i que tens molta raó (per no dir tota, que no queda bé), la broma d’en Rico em fa gracia. Segurament es veritat, perquè els deu fumar de dos en dos, i també es podria argumentar que la autoritat moral que guanya amb la trampa no hauria de influir en un lector ideal.\nTampoc seria estrany que aparegués en Marias, si no hi han raons de política interna de les que no en tinc ni idea. I el debat es molt divertit. Avui sento que la llei no ha previst els porros al escenari i a Hair poden fumar herba però no tabac. I la Contaminació pels núvols. I els embossaments diaris a les rondes. I els jefes provocant úlceres d’estomac, sense un trist lletreret que ens adverteixi del risc.\nmatilde urbach 17 de febrer de 2011, a les 8:26\nDoncs a mi em sembla que les seccions de notícies dels diaris es permeten moltes llicències. Potser són bromes de domini públic, però a mi no em fan gràcia.\nPel que fa a l'afer aquest, la ficció és una gran broma (una altra gran broma és la-vida-en general, se m'acut ara). I qui estigui lliure de "voluntat manipuladora", que llenci la primera coma.\n[No penso llegir l'apunt de l'Espada, perquè a mi, en matèria de bromes, m'agraden més les que comencen per un mateix]\nAllau 17 de febrer de 2011, a les 9:22\nPuigmalet, no insistiré més sobre la mala intenció de l’Espada, que aquests mals rotllos s’encomanen.\nAllau 17 de febrer de 2011, a les 9:23\nJosé Luis, entenc que et pugui fer gràcia, al cap i a la fi estava pensat com una broma; però una broma que requereix informació suplementària, sempre sembla menys broma. I els espectadors ideals... són això, un ideal.\nFins ara m’he abstingut de parlar sobre la llei antitabac (ja hi ha hagut massa fumadors que s’han pronunciat de forma desafortunada), de totes maneres ens ha ofert alguns serrells ridículs. T’aclariré que els “porros” que es fumen a l’escenari de “Hair” són una barreja d’herbes aromàtiques sense cap contingut psicotròpic; si fa no fa, el mateix que fumen els actors de “Mad Men”.\nen Girbén 17 de febrer de 2011, a les 9:23\nSuposo que s'ha de marejar la perdiu, distreure l'atenció de les notícies decisives. Si el tema fos el monumental espoli que practiquen les grans empreses ens revoltaríem.\nAllau 17 de febrer de 2011, a les 9:32\nMatilde, no em siguis tan hiperrealista, almenys cal establir una situació ideal vers la qual aspirar. O estripar la baralla.\nAllau 17 de febrer de 2011, a les 9:37\nGirbén, ja sé que hi ha un miler de notícies més rellevants que aquesta que comento; però a mi em perden la literatura i els nivells de la ficció. Que no hi hagi un pam de net en les nostres economies ni em ve de nou ni em produeix cap estímul intel•lectual.\nmatilde urbach 17 de febrer de 2011, a les 10:22\nAra no sé si abraçar-te o quedar amb tu a la sortida d'escola per allò d'intercanviar unes quantes trompades.\nHiperrealista, no m'ho havia dit mai ningú a la cara! Bé, al clatell, en el meu cas.\nQuant a la disjuntiva: parxís (i cap al manicomi falta gent!)\nClidice 17 de febrer de 2011, a les 10:41\nNo estic al cas del sidral que s'han muntat aquests tres perquè solen ser temes que em fan moooolta mandra, i sobre la realitat ... bé, estic d'acord amb el que li respons a en Girbén, com si ens vingués de nou! a casa, d'ençà l'última guerra púnica, tenim prohibits aquests temes.\nAllau 17 de febrer de 2011, a les 10:45\nAi, Clídice, les guerres púniques, allò sí que eren notícies de portada…\nAnònim 17 de febrer de 2011, a les 10:59\nAllau, per uns moments he pensat que estaves d'acord amb en Sostres:\nMr Towers 17 de febrer de 2011, a les 11:09\nMolt d'acord amb les conclusions. Intelectualment trobo molt més sòlida la postura d'Espada, encara que em pesi la meva antipatia/simpatia personals cap Espada/Cercas.\nI fins i tot a l'esmaixada d'Espada li podria veure certa gràcia de la justícia poètica del "no volies ficció? doncs té dos tasses" ...si no fos, és clar, que cau en la baixesa moral de l'atac desproporcionat i la sordidesa del temilla.\nI que a més acaba utilitzant idèntiques armes que preten demonitzar. Aleshores, i ja posats que Espada ens ilustra, en la seva faula moral, de les funestes conseqüències d'anar ficcionant per la vida, també estaria bé rascar una mica més enllà per buscar els límits de la mala-utilització de la ficció, i que els tribunals ens aclaríssin si el Sr. Espada mereix alguna conseqüència pels seus particulars passejos per la ficció. Més que res per saber què et pot passar quan et passes de frenada, i tenir de pas aquilatats els diferents tipus de passada de frenada.\ni és que ja ho diuen que la ficció és una cosa molt seriosa...\nAllau 17 de febrer de 2011, a les 11:28\nTirant, procuro donar la raó a qui crec que la té, però confesso que em deprimiria molt coincidir en res amb en Sostres. Ignorava la seva patinada: ja l’hi està bé.\nAllau 17 de febrer de 2011, a les 11:41\nMr. Towers, no diria que la postura del senyor Espada sigui més sòlida, ja que només l’expressa per l’acció, sense expressar els seus arguments. La introducció del matís personal, inexistent fins aquell moment en el debat, també sostreu molta de la “poesia” de la seva justícia.\nSí, la ficció és molt seriosa, potser l’única cosa seriosa.\nmatilde urbach 17 de febrer de 2011, a les 14:36\nJa ho tinc.\nSi Paco Rico signa Paco Rico, ha de dir "en mi vida he fumado un solo cigarrillo ;-)". (I consti que no diu cap mentida, perquè segur que se n'ha fumat un milió, i com que ara els de la RAE han eliminat l'accent de "sólo", doncs, res, que no hi ha qui s'entengui).\nA l'Espada li falta allò de "qualsevol semblança amb la realitat és pura coincidència...blablabla".\nA Cercas, res; al cap i a la fi sembla que acaba parlant de Xècspir, com el Harold Bloom.\nGLÒRIA 17 de febrer de 2011, a les 17:00\nQualsevol cosa que vingui d'Arcadi Espada és sospitosa. Rico i Cercas són persones respectables. Espada, per a mi, és un home amb una ànsia brutal de cridar l'atenció i ni així ho aconsegueix.\nSalutacions, Allau i llegidors!\nAllau 17 de febrer de 2011, a les 18:07\nGlòria, jo per això miro de mantenir-me lluny seu; però en aquest cas les circumstàncies m'hi han dut.\nLEBLANSKY 17 de febrer de 2011, a les 23:42\nCaram! Això fa pinta de sainete valencià! Només falta que surtin a escena en Sostres -ja he vist que en Tirant el reclama- i Sánchez-Dragó. I com a cirereta final, què tal Boadella? Ai, quina indigestió!\nAllau 17 de febrer de 2011, a les 23:47\nLeb, ja tens raó que això és un sainet valencià. En Sostres sortirà a l'apunt de demà (d'aquí un quart d'hora) i m'agradaria molt que en Sánchez Dragó fes alguna aportació tàntrico-personal per culminar la falla.\nMr. Aris 4 de març de 2011, a les 16:37\nLa veritat es que tens raó, tot i que el Cercas em cau bé, potser amb certes coses no es pot fer ironia...aquest tema del tabac s'asembla a la dels toros...en quan no és un tema de dretes o esquerres, doncs hi han fans als dos costats...la veritat es que el tabac porta malalties, jo fumo molt poc ja però m'agradaria esborra aquest vici per sempre més...\nAllau 4 de març de 2011, a les 18:18\nAris, jo per no embolicar-me no parlo ni de política, ni de tabac ni de toros.\n▼ de febrer 2011 (28)\nMe'n recordo (XXXV)\nUna vetllada amb Dickens\nDisney nº 50 (2 de 2)\nDisney nº 50 (1 de 2)\nVia crucis de perfecció\nPerill, ironia (2 de 2)\nDickens en 3D!\nMe'n recordo (XXXIV)\nSabors de temporada\nUn país “normal”\nLes relatives esperances de Carner (2 de 2)\nLes relatives esperances de Carner (1 de 2)\nMés sobre Miss Havisham\nDéu, el Diable i la televisió\nD’esperances, les justes (2 de 2)\nD’esperances, les justes (1 de 2)\nEls misteris d’Eleusis


Josep Melià Ques | 08 octubre 1998\nE ls socialistes a l'oposició, com els populars a la passada legislatura, només ofereixen diàleg i comprensió mútua quan es tracta de formar un bloc per frenar les reclamacions dels que ells anomenen nacionalistes perifèrics. És a dir, els nacionalistes no perifèrics, més coneguts, en teoria política, com a nacionalistes d'estat, mantenen una mateixa visió i concepció d'un aspecte capital de la història espanyola contemporània: l'articulació territorial. Alternativament, uns o altres han vingut martiritzant els governs de González o Aznar amb acusacions tipus: evitar que el Govern s'hagi d'agenollar davant els nacionalistes catalans. Ara, Borrell, il·lustre català convertit fervorosament a la causa de destrucció de la seva nissaga, acaba de fer pública la seva proposta d'enteniment amb els companys nacionalistes de dreta per acabar amb la intolerable pressió de Pujol i Arzallus. El problema dels socialistes espanyols és que volen jugar a diversos jocs a la vegada. El seu candidat Maragall aposta per un discurs d'accent catalanista per mirar de sortir victoriós de la seva carrera cap a la Generalitat. El seu responsable de política autonòmica es dedica a produir textos federalitzants sense un sentit concret. I Borrell va fent mostres d'encarnació de l'espanyolisme més centralista i més passat de moda que caracteritzà un general que comandà molt fa uns anys. Als socialistes del discurs més sensible amb les nacionalitats no se'ls pot creure ningú amb una certa perspectiva. De fet, moltes posicions que avui defensa el PSOE serien insostenibles en una societat mínimament informada i amb un grau d'exigència raonable. No m'estic referint al terrorisme d'estat. Ben al contrari, estic pensant en la invitació a la desmemòria col·lectiva a la qual ens vénen sotmetent d'ençà que deixaren el govern. Sí senyor!, pot sonar estrany però, el principal partit de l'oposició a Madrid, ha governat ininterrompudament i per àmplies majories de l'any 1982 al 1996. Els socialistes han tingut la possibilitat d'aprovar el quart supòsit de l'avortament i no ho han fet; han pogut promulgar una llei d'objecció de consciència que igualés el temps de prestació social al de mili i no ho han fet; i, sobretot, han pogut dur a la pràctica el seu pregonat federalisme i no ho han fet. I això només per esmentar algunes de les darreres actuacions protagonitzades, amb gran desplegament de propaganda, per aquesta força política. Evidentment, que han fet coses positives. Simplement, es tracta de palesar una realitat, els socialistes que ara són tan progres, quan seien els seus culs a les cadires del poder eren molt més conservadors. I segurament, és en el tema autonòmic on han practicat més el doble llenguatge i la manca profunda de receptes per solucionar el conflicte. Els barons territorials amb fórmules eclèptiques, intentant ser més papistes que el papa, i bastint propostes inassumibles per el partit a nivell estatal. Els líders centrals disparant contra la bèstia negra que més vots dóna a l'altiplà: els catalans. Certament, per formació, duen fins el moll de l'os, inserida la benevolència de tot allò públic, i de la importància de l'estat com a motor de la vida social, cultural, econòmica i política. Per convicció són obrers i espanyols, la diversitat és un valor que està bé més enllà de les fronteres però, a l'interior mantenen la visió que un estat s'ha de correspondre amb una única nació, i les peculiaritats regionals no han de passar de gràcies folkòriques pintoresques. Les fites de la llei de política lingüística catalana han de ser rebaixades perquè els socialistes s' hi puguin afegir al consens, el decret del cinema els pareix una imposició tot i que després matisen la crítica. Supòs que la LOAPA o els pactes autonòmics a la baixa, són pura anècdota; i que ells, innovadors i moderns, han trobat l'equació definitiva per acabar amb el problema català, si feim prou el ridícul, el PP guanyarà per majoria absoluta i s'encarregarà de la feina bruta d'acabar amb les empraenyoses identitats nacionals no castellanes que encara romanen vives a l'estat. Per tant, el projecte dels mallorquinistes i dels socialistes són antagònics, i bo és recordar-ho!


Castelló celebra el Dia Mundial de l'Aigua amb l'objectiu d'avançar cap a una gestió més sostenible i participativa | Castelló Extra\nLa Regidoria de Transició Ecològica de l’Ajuntament de Castelló celebra el Dia Mundial de l’Aigua amb l’objectiu d’avançar cap a una gestió més sostenible ambientalment, transparent i participativa. En aquesta legislatura, des de la regidoria es fixen l’objectiu de disminuir el consum de litres per habitant, quasi un 20% superior a la mitja d’Espanya, i disminuir també així l’estrés hídric sobre els aqüífers.\n«Aquest dilluns celebrem el Dia Mundial de l’Aigua en un context de pandèmia que ens ha recordat la importància de l’aigua per al benestar de la ciutadania. L’aigua va ser declarada en 2010 un dret humà, perquè és un recurs essencial per a la ciutadania. Pel canvi climàtic i la contaminació serà de més difícil accés en les pròximes dècades. Per això necessitem un canvi de paradigma de l’aigua amb polítiques que garantisquen una gestió que es preocupe més per l’impacte ambiental i amb la participació de la ciutadania per avançar cap a un consum més responsable, les administracions hem de treballar per protegir-la com un dret humà i anar minvant la mercantilització pròpia de les últimes dècades» explica el regidor de Transició Ecològica, Fernando Navarro.


Comprar una base de dades de correu electrònic d’advocat | Darreres bases de dades de correu electrònic\nDarrera base de dades de correu » Correu electrònic d’advocat\nAdreça de correu electrònic d’advocat\nLa base de dades de correu electrònic d’advocat us ajudarà a obtenir totes les dades de contacte dels advocats dels EUA. Amb aquesta llista de correu d'advocats obtindreu tot el nom, l'adreça, el número de telèfon de l'advocat, l'adreça de correu electrònic de l'advocat, etc. informació. Base de dades de correu electrònic d’advocats actualitzada actualitzada i neta de correu electrònic d’advocats.\nCom es pot aprofitar les empreses amb les llistes de distribució d’Advocats Els venedors sovint posen en dubte la raó d’invertir en les nostres llistes de correu electrònic d’advocats, especialment quan tenen els serveis ideals, una llista de públics dirigits i fins i tot una base de dades de màrqueting existent. Les nostres llistes de correu altament estratègiques i autèntiques d’advocats. i els advocats asseguren que podeu contactar directament amb els líders mundials legals d’alt nivell i clients potencials.\nPoseu-vos en contacte fàcilment amb grans empreses jurídiques i els seus principals responsables de decisió amb la nostra base de dades de contactes d’advocats i advocats de tot el món amb un potencial altament exacte i verificat de 100 de tot el món. Advocats amb més reputació de firmes legals més importants del món.\nLlistes de bases de dades per correu electrònic d’advocats per a la venda\nEl correu electrònic de l’advocat ha inclòs tota la informació de contacte de l’advocat als Estats Units, com ara nom de l’advocat, adreça, adreça de correu electrònic, telèfon, etc. Aquí s’ha recollit tota la informació de l’advocat perquè la gent pugui obtenir fàcilment la informació dels advocats. Si voleu obtenir la màxima llista de correu electrònic d’advocats, haureu d’utilitzar la nostra llista de correu perquè tota la nostra llista de correu és vàlida, les actualitzacions i les desactivacions.\nLa base de dades de correu electrònic d’advocats us proporcionarà tota la llista de contactes d’advocats. També podeu obtenir una adreça de correu electrònic personal de l’advocat. La base de dades més recent de correu electrònic proporciona base de dades de correu electrònic per títols de treball Les nostres adreces de correu electrònic són una doble opció i neta. Els nostres registres inclouen adreces de correu. També podeu obtenir una adreça de correu electrònic personalitzada per al vostre client potencial.\nQuantitat de registres: 50,000\nAdreça de correu electrònic de contacte empresarial\nNúmero de telèfon de contacte empresarial\nadreça del lloc web\nCost total: $ 1000\nPreu: $ 1000\nPregunta i resposta per correu electrònic d’advocat


Nova fornada d'àrbitres de curses per muntanya - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nNotícies - 14/11/2018\nNova fornada d’àrbitres de curses per muntanya\nUna nova promoció de vint-i-set àrbitres de curses per muntanya ha acabat el curs de formació.\nEl curs es va dividir en dos blocs: un per la part teòrica, que es va dur a terme al Xalet refugi UEC – La Molina el 6 i 7 d’octubre, i un altre per la part pràctica, que es va desenvolupar durant la cursa Passos de Gegant de Solsona, el 27 i 28 d’octubre. De fet, durant el cap de setmana a la capital del Solsonès, també es van realitzar sessions teòriques. Es van impartir xerrades sobre protocols d’actuació, dopatge i marcatge, coneixements dels reglaments de Curses per Muntanya i d’Ultraresistència, sistemes de cronometratge, sistemes de comunicació, organització de la FEEC, aspectes jurídics, primers auxilis i d’organització de curses. Aquestes xerrades buscaven dotar els assistents dels coneixement necessaris per realitzar les tasques d’arbitratge de les curses incloses als campionats FEEC.\nLes pràctiques es portaren a terme durant la preparació i desenvolupament de la IV Cursa Passos de Gegant, organitzada pel Centre Excursionista del Solsonès. Dissabte a la tarda es va procedir a la revisió de la cursa, que no va ser fàcil, ja que els camins estaven enfangats i les rieres crescudes a causa de la pluja d’aquells dies. Diumenge al matí es va fer el control de la cursa i ja, a primera hora, el jurat de la cursa va haver de prendre la decisió d’escurçar el recorregut a causa a les condicions climatològiques (pluja, fred i rieres crescudes). El assistents a la formació es van dividir en diversos grups per anar als llocs clau de la cursa i realitzar la supervisió de la mateixa.\nTots els àrbitres participants van obtenir la qualificació d’aptes, ara només els falta fer una pràctica tutelada per obtenir el títol i poder arbitrar curses FEEC.


Recinte emmurallat de la Vila Vella de Tossa de Mar | Patrimoni i monuments | Cultura | Què fer | Costa Brava Pirineu de Girona\nDeclarat Monument Històric Artístic Nacional l’any 1931, el recinte emmurallat de Vila Vella és l’emblema del municipi. Actualment és l’únic exemple de població medieval fortificada que encara es conserva al litoral català. Es va construir a inicis del segle XIII i es conserva gairebé la totalitat del seu perímetre original amb els seus murs emmerletats. El pany de mur distribueix quatre torrasses i tres torres cilíndriques rematades per matacans. Les torres més conegudes són la torre d’en Joanàs, que presideix la badia; la torre de les Hores, situada a l’entrada del pati d’armes, i que deu el nom al fet que era l’únic lloc on hi havia un rellotge públic, i la torre d’es Codolar, també coneguda com la torre de l’Homenatge, que presideix la platja d’es Codolar. En el punt més alt de la Vila Vella hi havia hagut el castell, que consistia en una torre de guaita i una estança de planta rectangular. Actualment no existeix, ja que en el seu antic emplaçament s’hi va edificar l’actual far. L’interior de la Vila Vella és un espai amb molt d’encant, format per carrerons estrets amb paviment de còdols i on encara s’hi poden admirar molts finestrals gòtics, bellament historiats. En el moment de màxima esplendor (s. XV), la Vila Vella integrava unes vuitanta cases. La majoria dels habitatges van aprofitar el mur de la muralla com a paret de fons. A partir del segle XVI la població es va començar a expandir fora muralla. Les primeres edificacions es van fer al barri de sa Roqueta i seguint el camí ral. Cal destacar el magnífic portal dovellat que dóna entrada a la Vila Vella a través del pati d’armes.\nA l’interior de la Vila Vella destaca especialment l’antiga església de Sant Vicenç. Aquesta església d’estil gòtic tardà es va construir al segle XV damunt l’anterior església romànica, descoberta recentment i datada dels segles XI – XII. Orientada nord-sud, i en una posició privilegiada sobre un penya-segat de cinquanta metres, el seu aspecte original resultava segurament molt imponent. Té una sola nau, capçalera poligonal de tres panys acompanyada d’una sagristia i d’una capella lateral a tall de braç de transsepte a la banda oest; a l’est, possiblement l’espai s’eixamplava amb una filera de tres capelles. Actualment, només l’absis i la sagristia conserven la coberta. A la capçalera, la volta ogival està sostinguda per sis nervis que es reuneixen a la clau de volta decorada amb la imatge de Sant Vicenç. S’han trobat restes d’una escalinata a la galilea (a l’entrada). En un dels nervis de l’absidiola esquerra, hi trobem el capitell dedicat a Sant Joan Baptista.'


L’hospital Son Espases ja té més malalts a l’UCI que durant la primera onada i l’illa bat el rècord d’incidència acumulada de coronavirus de tota la pandèmia\nPalma“Escriu, per favor, que la gent vagi alerta”, demana la cap de secció de l’UCI d’Adults de l’hospital Son Espases, Maria Riera, per telèfon, durant els pocs minuts que la feina li permet. Alerta que el seu hospital, el de referència de les Balears, ja està pitjor que durant els temps més durs de la primera onada: “Llavors vàrem arribar a tenir un màxim de 32 malalts crítics amb covid-19 i ara ja gairebé arribam als 40”, explica la metgessa.\nMallorca ha registrat aquesta setmana els pitjors indicadors epidemiològics de tota la pandèmia. L’illa ha batut rècord en incidència acumulada a 14 dies -amb 641,9 casos per 100.000 habitants- i ha arrossegat el conjunt de les Balears al seu índex màxim: 535,6. Que aquesta situació s’agreugi o s’estabilitzi, dependrà, en gran mesura, de les conseqüències de Cap d’Any. El portaveu del Comitè de Malalties Infeccioses, Javier Arranz, assegura que durant la setmana el creixement de la corba de contagis a Mallorca s’ha alentit, però no pot assegurar que continuï així. Preveu que durant el cap de setmana comencin a aparèixer els casos relacionats amb el Nadal, però el que més preocupa la Conselleria de Salut és l’efecte de les celebracions per acabar l’any. “Per Nadal és més fàcil que s’hagin seguit les mesures perquè ens ajuntam amb gent gran, però el Cap d’Any té un perfil més jove i potser el risc és major”, apunta.\nSalut estudia confinaments perimetrals si els contagis no davallen\nEl portaveu assegura que encara és difícil saber si l’Arxipèlag pot patir una situació sanitària més greu que la viscuda durant la primera onada, quan -el 6 d’abril- hi va arribar a haver 115 pacients crítics. “Estam molt a prop d’això”, adverteix. Però alhora subratlla que un punt a favor de la situació actual és que els ingressats ara són més joves i, per tant, tenen menys possibilitats d’entrar a l’UCI. Per contra, hi ha més casos que durant els primers mesos, cosa que augmenta la possibilitat d’acabar a l’hospital. Ara com ara les Illes ronden els 7.600 contagis actius detectats, mentre que a l’abril no es va arribar als 1.000.\nTenint en compte el risc de la situació sanitària actual, el Govern balear va demanar a la població que no sortís de casa per celebrar el Cap d’Any. A més, la Guàrdia Civil va preparar un dispositiu especial per als dies 31 de desembre i 1 de gener, per assegurar que es complissin les restriccions, en coordinació amb les policies locals.\n“És lògic preveure que tindrem una situació similar a la primera onada o fins i tot més ingressos. Estam preocupats i ocupats a donar respostes, que les tenim”, defensa el subdirector d’Atenció Hospitalària de l’IB-Salut, Francesc Albertí. Afegeix que aquests dies “hi ha un increment d’ingressos importants, molt similar a la primera onada”, i és per això que estan posant en marxa totes les mesures “pel que vindrà després de les festes”.\nLa pressió hospitalària a l’Arxipèlag ja ha superat la del pic de l’inici de la segona onada: abans del tancament d’aquest diari hi havia 84 pacients ingressats a l’UCI i 324 a planta, mentre que el setembre, els hospitals illencs varen tenir un màxim de 319 persones infectades ingressades a planta i 68 en unitats de cures intensives. Tan Son Espases i els hospitals d’Inca i Son Llàtzer han reduït l’activitat quirúrgica a només allò més urgent -com les intervencions oncològiques- i han activat els plans de contingència, que consisteixen fonamentalment a anar habilitant més espais per a pacients de covid-19.\nL’increment de contagis ha fet que treballadors d’Anestesiologia hagin hagut de passar a donar suport a les UCI de covid\nA diferència dels primers mesos, ara hi ha l’experiència acumulada i es disposa de tot el material necessari. També s’ha escurçat el temps d’ingrés. En aquest punt, Albertí explica que d’una mitjana de deu dies a planta s’ha passat a cinc i mig o sis. I de 25 dies d’estada a l’UCI s’ha davallat fins a uns 17.\n“El març parlàvem sobre si hi hauria prou respiradors i EPI, i ara no tenim cap problema de tecnologia ni d’espais, però en tenim per trobar personal”, admet el subdirector. La mancança, sobretot, és de professionals d’infermeria. En aquest sentit, Maria Riera subratlla que el que més preocupa a la seva unitat és que algun sanitari agafi el virus i es redueixi encara més la plantilla. “Fa falta un bon equip, i el tenim, però arribarà un moment que estarem al límit”, adverteix la metgessa.\nL’increment de la pressió els darrers dies ha fet que treballadors del Servei d’Anestesiologia hagin hagut de passar a donar suport a les UCI de covid-19, i no descarten que personal d’altres àrees també s’hagi de moure. Els mesos de pandèmia ja passen factura, i els sanitaris de Son Espases han renunciat a les seves vacances i permisos fins que la pandèmia millori. “Tenim una situació -diu Riera- de tensió constant anímicament, però tenim molta resiliència, hem de continuar”.\nDiumenge comença un cribratge a la zona bàsica de Son Serra - la Vileta\nNou cribratge a Palma\nEl Govern revisarà l’11 de gener la situació sanitària de les quatre illes i decidirà si endureix o relaxa les restriccions. Així i tot, si empitjoràs molt, avançaria la revisió, va assegurar dimarts la presidenta, Francina Armengol. A més, Salut estudia mesures encara més restrictives per a Mallorca en cas que la corba no baixi. Arranz en planteja algunes com el confinament perimetral de Palma. També estudien la “disminució d’algunes activitats” o la “restricció del moviment per evitar aglomeracions”, assenyala. Descarten, ara per ara, demanar a Madrid el confinament domiciliari.\nLa capital és el gran focus de la pandèmia, i aquest diumenge començarà el segon cribratge massiu amb tests d’antígens a la zona bàsica de salut Son Serra - la Vileta, que afecta més de 27.000 residents. El primer es va fer al Rafal i es detectaren 51 positius. A banda de Palma, a Salut també li preocupa l’expansió de la pandèmia en altres zones, com Marratxí i tota la línia de l’autopista que va cap a Inca. Segons Arranz, segurament l’augment de casos té relació amb el moviment entre aquests punts.\nmallorca covid19 coronavirus crisi sanitaria


Arxius de Juvenil - Pàgina 2 de 2 - EFAC Almacelles\nFa cosa d’un mes, el migcampista Santi Giménez es va convertir en el primer jugador del Juvenil de l’EFAC Almacelles en vestir la samarreta del Primer Equip aquesta temporada 2018/2019. La gran quantitat de baixes va fer que fos escollit per Paco Márquez per viatjar a Cornellà. I no només va completar la convocatòria, sinó que va disputar l’últim tram del xoc dels del Segrià contra el Sant Ildefons. Continuar llegint\nPosted in Informació futbol formatiu, Uncategorized\t| Tagged Futbol Base, Juvenil, Primer Equip, Primera Catalana\nJoan Velasco substituirà Jordi Vidal al capdavant del Juvenil\nPosted on 26 d'octubre de 2018 by Redacció\nEl Juvenil de l’EFAC ha viscut un inici de lliga molt dur. En el seu retorn a la Segona Divisió, el màxim exponent del futbol ha perdut els seus tres primers partits. En el seu debut, van caure per 3-0 contra el CF Balàfia. En el segon matx, el Vilanoveta de LLeida, que va capgirar el marcador, el va superar per un ajustat 1-2. Finalment, la derrota més dolorosa va arribar en el seu tercer i últim partit contra l’Alpicat, que va remuntar un 2-0 i es va acabar imposant per 2-5. Continuar llegint\nEl Juvenil es posa en forma al Gimnàs Pac-Dom\nPosted on 14 de setembre de 2018 by Redacció\nEl Juvenil de l’EFAC, que va tornar a la feina el passat 27 d’agost, continua entrenant per arribar en les millors condicions a l’inici de la Segona Divisió. Durant aquestes primeres setmanes, on la pilota ha tingut un gran protagonisme, els de Jordi Vidal, que ja han disputat diversos partits de pretemporada, han treballat tant els aspectes tàctics com els físics. Continuar llegint\nEl Juvenil, en marxa\nEl Futbol Base de l’EFAC Almacelles comença a posar-se en marxa. El primer equip a començar a entrenar ha estat el Juvenil, que aquest dilluns al vespre va realitzar el seu primer entrenament sota les ordres del seu nou tècnic, Jordi Vidal. Continuar llegint\nLa banqueta del primer equip de l’EFAC Almacelles, ocupada ara per Radosav Radulovic, no serà l’única que patirà canvis de cara a la temporada 2018-2019. També ho farà la del principal equip del futbol base de l’entitat, el Juvenil, que aquesta campanya va patir un dolorós descens a Segona Divisió. Continuar llegint


El Racó del Detall: CUSTOMITZAR\nJa hem deixat la primavera i avui s'inicia l'estiu, és temps d'energia i vitalitat, d'anar destapant-se poc a poc, i submergir-nos en els llargs dies de llum, bullici i "el caloret" al carrer.\n¿La moda inspira la decoració o viceversa? El què esta clar és que caminen juntes aquí us deixo alguns paral·lelismes entre els dos mons de la nova temporada perquè el teu estil i la teva casa estén a l'última!!\nAquest any ha causat furor l'estil ètnic, vestits maxis, mini shorts, dessuadores, collarets, de tot tipus de complements ... i en tots ells hi ha hagut una referència a aquesta tendència que està arrasant.\nL'estil ètnic de països exòtics que vam triar com a destinació de vacances es cola en el món del disseny per portar un racó d'aquests llocs a les nostres cases.\nTotes les grans marques han incorporat a gran part de les seves peces dissenys d'inspiració ètnica prenent com a referència cultures diverses: la hindú, l'africana ... en general tot allò que impregni d'exotisme nostre look.\nUn sofà neutre, en cru, blanc o gris, i línies actuals pot canviar totalment d'estil donant-li identitat amb els coixins adequats segons el look que vulguis aconseguir.\nEn aquest cas etnic...\nUn capçal de llit amb tapís ètnic\nSi tens un tapís o una catifa comprada en algun país llunyà, pots donar-li un nou ús col·locant d'un bastidor sobre el llit. Un lloc molt privilegiat on es podrà apreciar (i lluir) el virtuosisme de les tècniques de telers artesanals.\nDefinició de "Customitzar" és un verb que no forma part del diccionari de la Reial Acadèmia Espanyola (RAE) però que té un ús bastant freqüent en la nostra llengua. Es tracta d'una adaptació del terme anglès "customize", que refereix a modificar alguna cosa d'acord a les preferències personals.\nEs pot dir, per tant, que customitzar, és el mateix que personalitzar (adaptar al nostre gust).\nCom Customitzar una jaqueta que tenim a casa i transformar-la amb la ultima tendència. Doncs molt senzill, busquem una jaqueta vella (o no) que tinguem per casa, unes tires d'arboç i passamaneria de colors, agulla, fil i una tisores. Mans a l'obra!\nJo ho faré en una de les peces estrella d'aquest any en el meu quimono blanc, fet de punt, super lleuger i còmode per aquelles tardes d'estiu.\nAnem cosint les tires una a una altra deixant els arboços en els dos extrems.\nI ja veieu com queda, a mi m'agrada i a vosaltres ? Us animeu a fer-ho...\nEn una jaqueta si li donem la volta a la màniga, deixant la mateixa amplada que els nostres cobreix mànigues.\nCosim els dos extrems del cobreix mànigues a la màniga de la jaqueta\nJa tenim els nostres cobreix mànigues llestos, i fent-ho d'aquesta manera podem portar-la arromangada i així poder lluir els nostres cobreix mànigues o deixar-la del dret i portar-la com de costum.\nAquesta jaqueta de la Paula Echevarria ens l'ensenya en el seu bloc\nTambe podem crear polseres\nO fer els nostres propis bolsos "clutch" de festa\nI fins i tot cinturons\nRecuperar una passamaneria antiga, unes monedes envellides i alguns abaloris i convertir la nostra vella jaqueta texana en una peça amb picades d'ullet folk.\nEspero que us hagi agradat la idea d'avui i que us animeu a posar-la en pràctica.\nUn petonet i fins al proper post...\n...productes innovadors i objectes bonics.\nCalories controlades amb una sola imatge\nTots sabem que 'el caloret' rima amb terrassa, cervesa i tapetes. Et preocupa passar-te i acabar la temporada amb uns mitxelins de més? Google ha creat un algoritme que és capaç d'explicar les calories de qualsevol plat de menjar a partir d'una imatge. Es diu Im2Calories i segur que molt aviat estarà actiu per fer-nos el dia a dia més fàcil.\nEl cafè més elegant\nVolem, desitgem, aquesta magnífica cafetera de la casa nord-americana CHEMEX, un fabulós objecte de disseny que farà encara més especial la pausa cafè (amb o sense gel) dels llargs dies de l'estiu.\nBroquetes i formatge. Tot casolà, és clar.\nNo tens jardí ni terrassa, però tot i així vols elaborar plats acords amb la temporada ... Res més fàcil amb aquest genial trasto inventat per la casa Lékué. En tan sols uns minuts pots preparar saboroses i lleugeres broquetes amb els teus ingredients favorits. I el punt de cocció és im-pe-ca-ble.\nPerquè som molt fan de Lékué i de les seves pràctics i originals trasto, aquí va una altra novetat. Els fans del formatge i del DIY estan d'enhorabona. Si alguna vegada has somiat amb fer el teu propi formatge, ja pots gaudir d'aquest delicPorque som molt fan de Lékué i de les seves pràctics i originals trasto, aquí va una altra novetat. Els fans del formatge i del DIY estan d'enhorabona. Si alguna vegada has somiat amb fer el teu propi formatge, ja pots gaudir d'aquest deliciós pla.\nEl Fresh Cheese Maker de Lékué permet, mitjançant un procés màgic, preparar en qüestió d'una hora teu propi formatge fresc. I ho podràs tunejar amb herbes, espècies, melmelades, fruites i verdures ... veritablement genial, no?\nEls vostres comentaris m'ompliran d'alegria, agraeixo molt el temps que dediques a passar-te una estoneta per passar per la meva casa virtual, que és la teva.\nDesitjo que hagis pogut gaudir d'un post étnic i colorit.\nFeliç començament de Setmana !! que tinguis bells moments .....\nPublicat per Julia a 8:34\nEtiquetes de comentaris: productes innovadors\nDIAS DE AZUCAR 21 de juny de 2015, a les 9:29\nMe encanta tu blog!!!, Mucho colorido!!!, Me gustan tus propuestas!!. Besines.\nVicent Llémena i Jambet 21 de juny de 2015, a les 10:44\nEl meu customitzament el faig o faré amb uns pantalons vells i trencats texans que tallaré i faré servir per a fer pegats per a altres pantalons, ja feia temps que els llançava quan se'm trencaven, però tot i no ser cars els vaquers, em serviran per a poder eternitzar aquells que m'agraden.\nI en això del caloret, he patit per la meua ex-alcaldesa, però també per la mala utilitació i la masculinitat del terme, que es diu "caloreta" en femení, la gent pot començar a fer-lo servir en masculí i per a mi, que sóc un puntillós de l'idioma, en certa manera, clar, els errors els perdone com que me'ls perdone, però els de fons em fan mal. En fi, que customitzaré i amb la meua humil intenció reformaré la nostra llengua, si Dléu em deixa, clar.\nUna abraçada des del barri de Russafa, Julia.\nLas Recetas de Manans 22 de juny de 2015, a les 6:52\nCuanto colorido, que alegre todo.\nMonse 23 de juny de 2015, a les 1:37\nVaya descubrimiento el hacer queso fresco con Lékué, estos accesorios me encantan. Tus propuestas me animan. Gracias.\nmiramira 24 de juny de 2015, a les 4:51\nSoc molt fan de customitzar i reciclar tot el que cau a les meves mans, sens dubte presentes unes idees estupendes, els bolsos i els collarets em xiflen!\nglòriacookies 24 de juny de 2015, a les 12:11\nUff tot moola molt! Gràcies per la visita guapa! Besets\nglòriacookies 24 de juny de 2015, a les 12:12\nchica 28 de juny de 2015, a les 1:48\nQuantas ideias lindas para customizar e diferenciar! Lindas! beijos ,tudo de bom,chica\nMaria Rodrigues 28 de juny de 2015, a les 3:40\nIdeias espectaculares, adorei!\nMagia da Inês 28 de juny de 2015, a les 11:19\nRECEITAS DA RENATTA 28 de juny de 2015, a les 13:01\nJulia adorei seu blog....um prazer conhece-la....bjus\nLuma Rosa 2 de juliol de 2015, a les 12:10\nQue riqueza encontrei em cores e sabores. A moda reflete aquilo que nosso íntimo deseja; um mundo mais interativo e cheio de valores em que importa o consumo consciente e reciclagem. Gostei de tudo e estou levando a ideia da manga que também na forma de pulseira vestida com variadas camisas.\nBom te ver no "luz".


Nou Sinols Rosat 2016\nAll categories Productes de l'Empordà - - Oli de Pau - - Vi DO Empordà - - Aigua Vilajuïga\n> Blog > Notícies > Nou Sinols Rosat 2016\n28 Dec 2016, 15:09 Notícies 0 likes 3242 views 0 comments\nEl nostre Sinols Rosat ja està a punt! Elaborat amb garnatxa i samsó, és ideal per acompanyar formatges frescos i semi curats. Una bona opció per començar aquest 2017!\n**No us oblideu de tastar-lo quan vingueu a les nostres agrobotigues!\nMacabeu, Garnatxa Blanca i Garnatxa Roja Vi blanc d’un groc pàl.lid amb lleugeres tonalitats verdes. Al nas, aromes de préssec i flors blanques com la rosa o el gessamí. Sabor penetrant i untuós amb una mesurada acidesa que el fa persistent. Harmonitza a la perfecció amb el peix i el marisc, les cremes fredes, les carns blanques, el formatge fresc i el semicurat.\nSinols Rosat 2019\nGarnatxa i Samsó Vi jove rosat d’un color rosa pàl·lid i atractiu. Al nas aromes de fruita vermella com cireres ,maduixes i fruites del bosc. És alhora fresc i persistent en boca. Acompanya perfectament els plats de pasta, les llegums, els arrossos, les verdures, els entremesos, les carns blanques i els formatges frescos i els semicurats. També convenç amb sushi i amb plats de cuina mediterrània reservats a vins negres. Reconeixements:


Toca refer-se: Un país per atendre — unitsperavancar.com\nToca refer-se: Un país per atendre\nPublished On: 8 desembre 2017Categories: Actualitat0 Comments\nNecessitem una Generalitat centrada en les persones i en els valors de l’humanisme. Cal posar el focus de l’acció en els principals àmbits de les persones: l’individual, la família, el benestar, el progrés i el fet empresarial. En definitiva, “política de proximitat”. Recuperar la normalitat requereix, també, que les empreses -les quals la incertesa ha fet que traslladessin el seu domicili social i fiscal fora de Catalunya- vegin en el nou executiu el “bàlsam” estabilitzador que les ajudarà a tornar, a créixer i a ser més competitives. Ens calen més i millors empreses.\nCom deia aquell antic i famós anunci: … Busqui, comparí i si troba alguna cosa millor compri-la.


Campionat d’Espanya de Superbike 2022\nCampionat d'Espanya de Superbike\nEl bressol del motociclisme espanyol torna al Circuit de Barcelona-Catalunya!\nEl bressol del motociclisme espanyol torna al Circuit de Barcelona-Catalunya els dies 1 i 2 d’agost. El Campionat d’Espanya de Superbike és una excel·lent plataforma de formació per a joves iniciats amb categories com Moto4 o PreMoto3; o categories intermèdies com SBK Júnior, Supersport i Open600; però també és una plataforma de desenvolupament i consagració per als pilots més experimentats amb les categories de Superbike i Open1000.\nAixò fa que el programa de curses sigui d’allò més intens i compacte, amb una participació que normalment supera els 100 inscrits.\nL’esdeveniment tindrà lloc a porta tancada\nDarreres notícies sobre l'ESBK


Bombardeig de Granollers per l'aviació alemanya al 1938\nVista aèria del bombardeig de l'Estació del Nord de València\nTal com expressa la pàgina web d'IHR, l'entitat "contribueix a la protecció dels Drets Humans mitjançant la innovació amb la comunitat, perseverant tot i les dificultats i obstacles".\nLa seva base de dades recull prop de 228.000 documents que procedeixen de 89 fons diferents. A més de centralitzada està referenciada, ja que tots els documents es basen en conjunts de dades d'arxius o investigacions, i dona accés a consultar molt fàcilment descripcions, autories, etc.\nL'associació IHR també dona cabuda a la participació ciutadana incorporant dades sobre investigacions que es facin sobre la Guerra Civil i el franquisme que puguin ajudar a les víctimes i a la seva descendència. També promou la recerca i es proposa arribar a un públic més ampli.\nL’aprovació de la Llei 11/2017 de reparació jurídica de les víctimes del franquisme declara il·legals els tribunals militars i nul·les les sentències i resolucions de les causes instruïdes per causes polítiques. Això ha permès publicar en dades obertes la llista de gairebé 70.000 registres de persones que van ser represaliades durant la Guerra Civil i el franquisme.\nmemòria històrica, drets humans, innovació, guerra civil, participació ciutadana


RE7 festes - Rifà Estilistes\nUn pentinat per a cada ocasió. Seguim les tendències i us oferim les novetats en recollits i pentinats per a festes. Una comunió, un casament, una festa d’aniversari, un sopar d’empresa… qualsevol moment és adequat per donar una forma diferents als teus cabells per sentir-te especial.\nAmb l’objectiu d’aconseguir exactament el que tu imagines, per a comunions i casaments, fem una sessió prèvia per conèixer els teus gustos i fem les proves necessàries fins a aconseguir el resultat òptim.\nSi estàs preparant el dia més especial de la teva vida, això t’interessa. Pots optar entre la plata i l’or:\nDos mesos abans de la boda, et fem un diagnòstic dels teus cabells i et proposem un tractament capil·lar per donar-li textura. Dues setmanes abans, et fem un ritual de nutrició per aconseguir uns cabells sans i brillants. Dos dies abans, et fem un ritual per relaxar-te i arribar el dia amb un aspecte magnífic. El dia del casament, et fem el recollit escollit i provat.\nTres mesos abans de la boda, et fem un diagnòstic dels teus cabells i et proposem un tractament capil·lar per donar-li textura. Quatre setmanes abans, et fem un ritual de reparació profunda per preparar els cabells i dues setmanes abans, un de nutrició per aconseguir uns cabells sans i brillants. Dos dies abans, et fem un ritual per relaxar-te i arribar el dia amb un aspecte magnífic. El dia del casament, et fem el recollit escollit i provat.


CRÒNIQUES DES DE XOPILÀNDIA: Els homes i les dones de Paco (III)\nEl resultat ha sigut un govern majoritàriament tecnòcrata; més auster (passem de tretze a deu conselleries) i sense cap imputat (tret del propi president). Destaca, també, el pas de tres vicepresidències a només una, que recau sobre Paula Sánchez de León, la delfí de Camps, segons uns quants mitjans de comunicació, en cas que el President haguera de fer les maletes, per culpa d'alguna decisió judicial.\nTambé considere important la presència de dos consellers, que podríem qualificar, d'alt perfil polític. Em referisc a Isabel Bonig nova consellera d'Infraestructures, fins ara, alcaldessa de la Vall d'Uixó, que sembla que ompli el buit que deixa el fabrisme a Castelló (recorden que, oficialment, Carlos Fabra ha deixat la política). L'altre conseller és José Ciscar, que s'encarregarà d'educació i ocupació. Ciscar va ser alcalde de Teulada i ha sigut el gos guardià del Campsisme a la província d'Alacant -feu, fins la defenestració de Ripoll, fa poques setmanes, zaplanista).\nNo vull oblidar, tampoc, el nomenament de Lola Johnson -exdirectora de Canal 9- com a consellera de Cultura i portaveu del consell. Sense entrar a valorar-la personalment, que no la conec, si en la seua nova etapa aplica les mateixes armes manipuladores que l'hem vist emprar a la televisió de tots, que déu ens pille confessats...\nEn definitiva, aquest seran els homes i dones que hauran d'aplicar les polítiques austeres, que tan predica Camps i, alhora, crear ocupació.\nCom deia Llach, que tinguem sort. La sort d'aquest govern (o la seua perícia), serà la de tots.\nPublicado por Manel Àlamo en 19:44


De l’ambiciós programa d’exposicions impulsat pel grup ADLAN, destaca la que va voler presentar tots els artistes de Catalunya i l’Estat espanyol propers als propòsits surrealistes. Es tracta de la mostra que sota el títol «Grup Logicofobista» va tenir lloc a les Galeries d’Art Catalònia de Barcelona del 4 al 16 maig del 1936. Inicialment volien fer un recull sistemàtic amb obres de pioners com Salvador Dalí o Joan Miró, a més de representants d’altres focus actius ubicats a Madrid i a les illes Canàries. Malgrat algunes baixes, s’hi va aplegar un ampli ventall d’autors: des del grup de Lleida (Leandre Cristòfol, A. Garcia Lamolla i Josep Viola) fins als més propers a l’estil dalinià (Joan Massanet, Esteve Francès, Àngel Planells i Artur Carbonell), a més de Maruja Mallo, Ramon Marinel·lo, Jaume Sans, Andreu Gamboa, Remedios Varo, Juan Ismael i Nadia Sokolova.\nEn aquesta exposició Jaume Sans va presentar Camagüey hidráulico en cuclillas (1935), una pintura de dimensions notables que es pot considerar la seva obra més coneguda i reeixida. De plena matriu surrealista, és una obra enigmàtica i onírica que barreja l’efecte equívoc de la perspectiva amb elements constructius i formes sinuoses.\nEtiquetes: Àngel Planells, Ángel Ferrant, Grup logicofobista, Joan Massanet, Lamolla, Leandre Cristòfol, Maruja mallo, MNAC, Remedios Varo\n← Club 49


Tot reforçant el caràcter públic de l'educació d'adults\nTot reforçant el caràcter públic de l’educació d’adults\nPlantegem desplegar una xarxa potent d’escoles de persones adultes arreu del territori. Parlem d’escoles públiques i 100% gratuïtes, amb unes ofertes formatives el més diversificades possible i que atenguin totes les dimensions de la persona\nEls 7 reptes de la formació de les persones adultes\nUnitat 0: conèixer l'alumne millor perquè aprengui millor\nLa innovació a l'educació d'adults\n14.03.2017 - 13:03\nEls debats educatius –per cert, cada vegada més freqüents– neixen, molt sovint, mancats de context i de perspectiva. Sense context no es poden explicar les causes de les desigualtats educatives, per posar un exemple. Sense perspectiva, els mals de l’escola semblen fruit d’una conjuntura atzarosa i, per tant, inevitable. Per saber què està passant amb l’educació de persones adultes (EPA) del segle XXI ens cal, doncs, una mica de memòria. Potser així, des d’aquesta perspectiva històrica, entendrem com des de fa unes dècades assistim a una desactivació programada del potencial transformador de l’EPA. De tot plegat ens en parla Jaume Carbonell a Pedagogías del siglo XXI. Alternativas para la innovación educativa:\nDurante los últimos años de la dictadura franquista y de la transición política en muchos barrios obreros y populares se crearon escuelas de educación de personas adultas al margen de la iniciativa oficial, coincidiendo con una época de efervescencia de los movimientos vecinales, sociales y culturales, siempre críticos con el sistema. Fueron espacios muy freirianos: de diálogo, imaginación, participación y utopía. Más adelante, las administraciones educativas se hicieron cargo de esta red de centros y la ampliaron. Los logros fueron evidentes, tanto en la erradicación del analfabetismo como en la obtención de la graduación, primero en EGB (Educación General Básica) y posteriormente en ESO (Enseñanza Secundaria Obligatoria). Pero también hay que consignar pérdidas sustantivas respecto al modelo pedagógico anterior, más pegado a la realidad del alumnado y con un claro horizonte transformador, con una deriva hacia el mero aprendizaje instrumental y la progresiva “secundarización” –el sesgo academicista es cada vez más llamativo– de la enseñanza.\nNo sabem certament si aquesta història és coneguda per la totalitat dels actuals treballadors de l’ensenyament d’adults o només en guarden record, per exemple, els més veterans o els més compromesos políticament. Ara bé, és evident que no podem parlar amb propietat de l’EPA sense tenir present aquests antecedents i les decisions posteriors que han canviat significativament la fisonomia d’aquests centres.\nAquest procés de domesticació –podríem dir que general a tot el sistema educatiu– està en perfecta sintonia amb les polítiques educatives de tall conservador i neoliberal dominants arreu en aquest començament del segle XXI, només temperades en funció del signe polític dels governs de torn. Aquest model educatiu reaccionari necessita una ciutadania acrítica, despolititzada i passiva. Això explicaria per què alguns veuen en la funció emancipadora de l’EPA una amenaça. No podem oblidar que a les seves aules hi trobem, com diu Diego Redondo, no els ciutadans del futur –com passa amb l’ensenyament obligatori– sinó els ciutadans –que també són votants– del present. Amb aquest panorama, desactivar i condemnar a la irrellevància l’educació d’adults han estat les estratègies –això sí, mai explicitades– d’una part dels poders públics. Juntament amb això, el sector privat tampoc no ha considerat fins ara aquests ensenyaments com un possible negoci –alfabetitzar sembla que no és molt rendible econòmicament–. Només les diferents administracions educatives han mostrat un cert interès per l’EPA com a espai de segones oportunitats per a l’alumnat provinent d’altres etapes d’un sistema fracassat.\nArribats a aquest punt del segle XXI, podem afirmar que l’EPA a l’Estat espanyol ha de fer front a dues amenaces creixents que posen en perill la seva naturalesa i les seves potencialitats. D’una banda, està en qüestió el seu caràcter de servei públic i gratuït; i de l’altra, hi ha forces que dificulten la posada en marxa de processos innovadors per esdevenir un sistema de qualitat. D’aquestes dues amenaces, aquí només parlarem de la primera i deixarem per a una altra ocasió les consideracions sobre la segona.\nPel que fa al caràcter públic i gratuït, l’EPA presenta tot un seguit de debilitats. La primera es deriva de la seva posició perifèrica dins del sistema educatiu i es tradueix en invisibilització, denunciada entre altres per J. M. Arroyo; en menyspreu; i en escassa, o nul·la, inversió. Amb aquest panorama sembla difícil arribar a l’índex de referència de la Unió Europea pel qual un 15% de la població adulta haurà de participar en activitats de formació contínua el 2020 (Marc estratègic Educació i Formació 2020). A l’Estat espanyol el percentatge de població entre 25 i 64 anys que participa en educació i formació es situa en el 9,9%, segons les dades i xifres del curs escolar 2015-2016 del Ministeri d’Educació, Cultura y Esports. En paral·lel, el sector privat està present de manera testimonial en l’àmbit de l’EPA. Així, dels 538.112 matriculats el curs 2015-2016, el 98 % ho estaven a centres públics. Aquest fet, però, no ens hauria de fer abaixar la guàrdia pel que fa a les tendències privatitzadores escampades per tot arreu. On la presència privada és aclaparadora és en els ensenyaments de formació professional per a l’ocupació. Recordem que aquests ensenyaments poden ser promoguts per: les administracions públiques, les organitzacions empresarials i sindicals, les empreses, els centres integrats de formació professional, i els centres o entitats de formació. En aquest sentit: “en España existen un total de 19.283 entidades acreditadas para impartir la formación para Personas Adultas de las Administraciones laborales” (REDIE, Eurydice).\nLa segona debilitat és més aviat de caire conceptual, però amb enormes repercussions sobre l’EPA. Ens referim a la concepció del ciutadà principalment com a treballador, desproveït dels altres atributs associats a la ciutadania. Així, al ja citat Marc estratègic Educació i Formació 2020 (ET 2020) de la Unió Europea es marquen com a objectius els següents:\nFer realitat l’aprenentatge permanent i la mobilitat.\nMillorar la qualitat i l’eficàcia de l’educació i la formació.\nPromoure l’equitat, la cohesió social i la ciutadania activa.\nIncrementar la creativitat i la innovació, inclòs l’esperit empresarial, en tots els nivells de l’educació i la formació.\nEl rerefons economicista d’aquests objectius és innegable: formació permanent i mobilitat –podríem pensar que dels treballadors–, eficàcia, esperit empresarial… Nosaltres no li traurem importància a les finalitats de l’EPA en relació amb la formació dels treballadors, és més, les considerem cabdals; ara bé, entenem que això no s’ha de fer anul·lant altres potencialitats i bandejant ofertes formatives que connecten amb altres dimensions de la ciutadania, molt sovint no gaire rendibles econòmicament. L’obsessió per les acreditacions, que apunta Ramón Paraíso, hauria d’abandonar-se a favor d’ofertes (per cert, quant costa desempallegar-se d’aquest lèxic de caire econòmic!) amb un innegable valor social.\nI la tercera debilitat afecta a la gratuïtat. D’uns anys ençà, i en aquest sentit la crisi no ha ajudat gaire, moltes escoles de persones adultes públiques han tancat cursos considerats “ruïnosos” a favor d’altres amb més demanda i rendibles econòmicament. S’han estès per tot arreu pràctiques com ara: el pagament de matrícules –no sempre accessibles per a una part de la població– per assistir a segons quins cursos, el pagament de taxes –eufemísticament anomenades administratives o de material– o el pagament per l’assistència a activitats no formals moltes vegades externalitzades –fent bo de nou l’eufemisme– quant a la gestió.\nLa proposta que des d’aquí fem per superar aquesta amenaça es resumeix en més escola pública d’educació de persones adultes. Una aposta així implica interrogar-se per quina és la concepció que tenim de l’escola i per quins mitjans fem servir per aconseguir un objectiu com aquest. Es tracta d’una proposta que reivindica el caràcter públic de l’EPA i que posa en primer pla els valors reclamats al Manifest per a l’educació d’adults en el segle XXI (EAEA, European Association for the Education of Adults): ciutadania activa, democràcia i participació; i cohesió social, equitat i igualtat. Posar aquestes idees força al centre del debat educatiu sobre l’EPA, rescatar-les del naufragi conservador i neoliberal i traduir-les en polítiques i accions ens sembla fonamental. En el cas de l’Estat espanyol, no ens enganyem, això només ho podrà fer l’educació pública –tot i acceptar que pot haver-hi agents de l’anomenat tercer sector que puguin lluitar pels mateixos objectius–.\nConcretant la nostra proposta, plantegem desplegar una xarxa potent d’escoles de persones adultes arreu del territori. Parlem d’escoles públiques i 100% gratuïtes, amb unes ofertes formatives el més diversificades possible i que atenguin totes les dimensions de la persona (i no només el seu rol de treballador) al llarg de la vida. Escoles amb veritable vocació de servei públic per erradicar les desigualtats educatives i socials. I, per últim, escoles orientades a la transformació social i on poder fer realitat la ciutadania activa, l’equitat i la cohesió social. És a dir, parlem de tornar als orígens i recuperar d’alguna manera l’esperit d’aquelles primeres escoles de persones adultes de les quals parlava Jaume Carbonell. Un esperit, això sí, actualitzat també pels nous desafiaments als quals hem de fer front al segle XXI, com a individus i com a societat. Ens trobem en un moment decisiu i ens hi juguem el futur. Ens cal un canvi de mirada sobre l’EPA i un activisme cívic per forçar a les administracions a retornar a la ciutadania allò que li pertany: el dret a l’educació al llarg de la vida.\nInnovar a l’educació d’adults La innovació en educació d'adults existeix. I pot aportar al…\nEduardo Galeano i la necessària escola de la utopia Galeano no és un pedagog, no és un teòric de…\nS’ha acabat la LOMCE? El seu debat i la seva derogació Des de principis d’any, alguns partits, organitzacions i entitats educatives…


Pla d'Igualtat | Sumar acció social\nPla d’Igualtat de tracte i oportunitats entre gèneres - Exercicis 2017-2021.\nEl principi d’igualtat de gènere és un dels eixos claus de les societats modernes. Tot i la lluita de les societats modernes per equiparar condicions entre gèneres la divisió sexual en l’àmbit laboral continua present i vigent en determinats sectors, organitzant les estructures socials de forma que la igualtat real de gèneres encara sigui un repte a aconseguir.\nActualment, ja s’ha aconseguit la igualtat formal davant la llei, que imposa la obligatorietat de tracte igualitari entre homes i dones, però manca la igualtat real i efectiva, eradicant discriminacions en llocs de treball, retribucions, promocions internes, conciliacions laborals, violència i assetjament sexual, entre d’altres, que comportaria la final consecució d’una societat justa, igualitària i integradora.\nTot i que durant els últims anys s’han desenvolupat uns canvis legislatius i socials que paulatinament, estan modificant la situació de desigualtat de gènere a la nostra societat i està significant un gran pas endavant cap a l’objectiu de la plena igualtat, encara actualment existeixen, generalment, diferències de gènere a les empreses.\nSUMAR no és una excepció en aquest terreny, atès que, vist el sector d’activitat de l’entitat, dedicada íntegrament als serveis socials de la ciutadania, existeix una alta presència del fenomen de la segregació horitzontal, entès com la concentració d’un gènere concret a determinades ocupacions, en aquest cas, alta presència de dones a llocs de treball estretament lligats amb els serveis socials.\nVista la necessitat de l’entitat de fomentar la igualtat i de prevenir qualsevol tipus de discriminació de gènere i vist que la igualtat d’oportunitats és important per al conjunt de la societat, que espera un compromís de forma ètica i responsable amb el desenvolupament i el benestar de la comunitat, SUMAR ha desenvolupat el Pla d’igualtat de tracte i oportunitat entre gèneres, 2017-2021 amb l’objectiu de regularitzar una possible situació de diferenciació o desigualtat injusta i anòmala que pot existir a l’entitat, i així comptar amb una garantia de qualitat que ajudi al desenvolupament professional de forma coherent amb respecte als drets dels treballadors i les treballadores, tot fomentant la seva integració a l’entitat en igualtat de condicions.\nAquest Pla ordena i sistematitza les actuacions que cal emprendre (o continuar realitzant) per consolidar els canvis i millores que han de garantir - basant-se en la igualtat d'oportunitat - el desenvolupament de la trajectròria professional de les persones que treballen a SUMAR, tenint en compte les necessitats de compatibilitzar els àmbits personal i laboral per assolir una millor qualitat de vida i un major benestar personal i social. Així mateix, busca complir amb la legislació vigent i ser un punt de referència i de suport per les entitats del sector que decideixen emprendre un projecte d’aquestes característiques.\nEsperem que aquesta eina sigui útil per introduir els canvis organitzacionals necessaris, que permetin consolidar una justa i adequada estratègia de recursos humans.\nA tot el personal de SUMAR.\nLa implementació d'aquest Pla d'Igualtat és el resultat d'una decisió voluntària de SUMAR i el seu èxit està força determinat pel grau de compromís de tots els seus membres, dones i homes.\nPla d’Igualtat de tracte i oportunitats entre gèneres, 2017-2021\nAnnex 1. Taules comparatives circumstàncies laborals SUMAR. Any 2016.\nAnnex 2. Resultats qüestionari professionals SUMAR sobre la percepció de l’equitat de gènere a l’entitat.\nAnnex 3. Anàlisi de diagnosi en matèria d’igualtat de gènere.


Tirar una burilla per la finestra et pot portar a la presó, alerta la DGT\nActualitzada 26/07/2021 a les 10:07\n© Imatge de la burilla localitzada pels Rurals on es va iniciar el foc d'Alfarràs al juny.\nLlançar una burilla per la finestreta del vehicle és un delicte, ha recordat aquest cap de setmana la DGT a les xarxes socials, mentre s’investiga si precisament una burilla mal apagada podria ser la causa incendi de Santa Coloma de Queralt, com ja està comprovat que ho va ser del que va cremar més de 100 hectàrees a Llançà el 17 de juliol o el de Alfarràs el 27 de juny, entre molts d’altres.\nSi llances una burilla pel cotxe i la policia o la Guàrdia Civil et descobreix, pots enfrontar-te a un cas de denúncia, i a una sanció econòmica de 200 euros. Seran 100 euros si pagues aviat amb la reducció que hi ha en els 20 dies naturals hàbils des de l’arribada de la sanció econòmica. A més, pots perdre 4 punts del carnet de conduir.\nPerò a més, llançar escombraries a la carretera es considera una infracció amb una sanció d’entre 198 i 3.800 euros; sempre depenent del risc que suposi per a la resta d’usuaris de la via. En canvi, si el que tirem o deixem a la carretera pot afectar al seu propi estat (que puguin esquerdar l’asfalt, provocar rebentades, accidents...) es considera infracció greu i les multes van ja des dels 3.800 fins els 9.800 euros.\nSegons els barems anteriors, doncs, la multa per tirar una burilla podria ascendir als 3.800 euros; si aquesta burilla ocasionés un incendi forestal, les conseqüències podrien ser molt més greus i la consideració de delicte, amb penes de presó de tres a sis anys.\nEncara que no està prohibit fumar al cotxe, als articles 17 i 18 del reglament general de circulació figura que el conductor ha d'estar en tot moment en condicions de controlar el vehicle i que ha de mantenir la seua llibertat de moviments, el camp necessari de visió i l’atenció permanent a la conducció, condicions incompatibles amb fumar o parlar pel mòbil, per exemple.


REVOLVER – A la llum de la lluna\nRevólver torna a la carretera amb Apolo Tour, una gira en format de sols amb el principal objectiu del retrobament amb el públic i tornar a sentir l’emoció d’un concert.\nDesprés dels temps tan complicats que ens ha tocat viure, Revólver es retroba amb el seu públic en una sèrie de concerts que comptarà amb el repertori més esperat de la banda. En paraules del mateix Carlos Goñi, “el nom d’aquesta gira no té en absolut una vocació èpica, no seria just després de tot el que hem viscut. Però sí que té una intenció clara de seguir avant, tant vosaltres, que ens porteu, com nosaltres a anar allí on es vulga la nostra presència. Sóc músic i el meu ofici consisteix a entretindre; a això porte dedicant la meua vida des de fa molts anys i així serà fins que m’abandonen les forces.\nNo podem canviar l’ocorregut però sí que podem obrir un parèntesi en el que ocorre, a això ens dediquem tots els que pertanyem a aquest ofici de “còmics i titellaires”: a entretindre i al contraban d’emocions. Que ens deixen és l’única cosa que demane. A vosaltres i a nosaltres.”\nInici concert: 21:10 h


L’aturada d’activitats econòmiques dispara la taxa d’atur fins el 12,1% – Observatori de la Ciutat – Open Data – Ajuntament de Sant Boi de Llobregat\nL’aturada d’activitats econòmiques dispara la taxa d’atur fins el 12,1%\nAquesta taxa d’atur ens situa a nivells de l’any 2018, i des de llavors la taxa s’havia anat reduint fins arribar als voltants de l’11%. Per tant, en un mes s’ha perdut la recuperació de l’ocupació registrada els darrers dos anys. També cal tenir present que les dades d’atur registrat no inclouen els treballadors i treballadores afectats per expedients de regulació temporal d’ocupació, ja que segueixen cotitzant a la Seguretat Social i no són inscrits als registres de l’atur, de manera que les dades d’atur registrat no reflexen la totalitat de les persones que actualment no treballen, sinó d’aquelles que han perdut definitivament la feina.\nLa taxa d’atur s’incrementa tant per a homes com per a dones, concretament de vuit dècimes per als homes i de set per a les dones. En conjunt, la taxa d’atur registrat ha augmentat de vuit dècimes durant el març, passant de l’11,3 al 12,1% de la població activa.\nA la finalització del mes de març, el nombre total de persones en situació d’atur registrat a Sant Boi és de 4.900, 229 més que les que hi havia fa un any. Aquesta situació no la trobàvem des del mes de maig del 2013. A partir d’aquell moment, tots els mesos el nombre de persones aturades sempre era menor que un any abans, fins aquest mes de març del 2020.\nTot i que durant els darrers mesos la xifra d’aturats a la finalització del mes era inferior a la registrada un any abans en percentatges molt baixos, inferiors a l’1%, durant aquest mes de març el gran increment del nombre d’aturats registrats ha fet que la situació es capgiri i que actualment hi hagi gairebé un 5% d’aturat més que al març del 2019.\nLa majoria d’indicadors en termes interanuals presenten una evolució negativa, quan fins ara la majoria presentaven evolucions positives. Especialment alt és el nombre de persones joves a l’atur, que gairebé s’ha doblat en relació a l’any anterior.\nNomés el sector primari presenta una evolució favorable de les xifres, però aquest sector ocupa molt poca gent i no té cap incidència sobre les xifres generals. Indústria, construcció i serveis presenten una evolució clarament negativa, especialment aquest últim, amb un augment del 9,3% al seu nombre d’aturats en relació al març del 2019. Cal tenir present que aquest sector és de llarg el que més població ocupa (entre el 75 i el 80% de la població treballadora, i prop del 90% en el cas de les dones), i que les variacions de l’atur als serveis són el principal component de la variació total de les dades de desocupació.\nRecordar de nou que aquestes xifres no inclouen les persones que temporalment no treballen a causa d’estar afectades per un expedient de regulació temporal d’ocupació.\n300 persones aturades més durant el març\nTradicionalment el març era un mes en el que, en major o menor mesura, es reduia l’atur. Enguany l’atur s’ha increment de 300 persones, un 6,5% d’augment en tan sols un mes.\nPer a posar aquestes dades en context, cal recordar que el març del 2019 el nombre de persones aturades en relació al mes anterior es va reduir un 1%; el març del 2018 aquesta reducció va ser del 0,7%, i el març del 2017, d’un 2,1%.\nL’atur s’ha incrementat de 165 homes (9% més que al febrer) i 135 dones (5% més). L’atur també registra importants augments entre el col·lectiu de joves d’entre 16 i 30 anys, i també entre els treballadors estragers. Tan sols s’ha reduit entre aquells que anteriorment no havien treballat mai, concretament de 20 persones.\nA tots els sectors productius l’atur puja, però el cas més sagnant és el dels serveis, on hi trobem 283 persones aturades més que al febrer. Aquestes són les xifres per grans grups d’ocupació, però aquest mes i donada la situació provocada per la crisi derivada del coronavirus, hem cregut oportú anar al detall d’aquestes dades.\nLa professió més perjudicada ha estat la dels treballadors i treballadores de serveis d’ocupació, entre els que ha augmentat l’atur de 89 persones. Aquests professionals s’ocupen als serveis dedicats a informar sobre les ofertes d’ocupació disponibles i a seleccionar o col·locar als candidats a una ocupació, sempre que no siguin empleats de les agències de col·locació, i a dotar de treballadors les empreses dels clients per completar-ne les plantilles, i els serveis de dotació de personal i prestació de serveis de gestió de recursos humans per compte d’altri.\nEls treballadors i treballadores de l’hostaleria i la restauració també han estat molt perjudicats per l’aturada de l’activitat: en total, 58 persones d’aquest sector han perdut la seva feina, de les quals 43 a serveis de menjar i begudes (bars i restaurants) i 15 a serveis d’allotjament (hotels i pensions).\nEl comerç i els serveis de comerç (serveis personals com ara perruqueria, estètica o bugaderia) també registren un important augment del nombre de persones aturades: 34 al comerç al detall, 13 al comerç a l’engròs i 11 als serveis personals, 58 persones en total.\nUn atre sector molt perjudicat és el de les petites contruccions i reformes, especialment aquelles que solen subcontractar-se dins una obra major: les activitats especialitzades de la construcció (preparació d’obres, instal·lacions elèctriques, de lampisteria i altres instal·lacions d’edificis i obres, i acabament d’edificis) registren 17 aturats més, i les de construcció d’immobles, 12 aturats més.\nEls professionals de l’educació també augmenten el nombre de persones aturades en 11 més.\nEn total, les professions esmentades incrementen l’atur de 245 persones. Tenint en compte que l’atur s’ha incrementat en un total de 300 persones, queda clar quins són els sectors més perjudicats per la crisi del coronavirus.\nAutor Observatori de la CiutatPublicat el 7 d'abril del 2020\nButlletí atur registrat març 2020 (406 KB)\nDades del butlletí de mercat de treball (Excel) (85 KB)


La radiació vessa al mar del Japó\nEls tècnics de la nuclear cimentaran l'escletxa del reactor per on surt l'aigua\nUna fissura en un mur del reactor 2 de la central nuclear de Fukushima ha permès que aigua radioactiva es filtri al mar. Els tècnics estudien si hi ha més escletxes per poder cimentar-les i evitar les fuites.\nLAIA ESPÍN 03/04/2011 00:00\n260x366 La radiació vessa al mar del Japó / EFE La radiació vessa al mar del Japó / EFE\nLa Companyia d'Energia Elèctrica de Tòquio, Tepco, va anunciar ahir que havien localitzat una escletxa de 20 centímetres en el mur d'una fossa propera al reactor de la central nuclear de Fukushima per on es filtra aigua contaminada per radioactivitat i que permet al líquid arribar al mar.\nL'alerta es va activar després d'analitzar mostres d'aigua de la costa pròxima a Fukushima. Els resultats van donar un alt nivell de radioactivitat, superior al que permeten els límits legals. A causa d'aquestes fugues radioactives, l'Agència de Seguretat Nuclear del Japó ha ordenat a l'empresa operadora de la central que repeteixi les proves per descartar que hi hagi més sortides d'aigua contaminada.\nEl ministeri de Ciència nipó va informar ahir que les mostres preses en aigües marines a 40 quilòmetres de Fukushima dupliquen els límits legals de iode-131 -substància radioactiva- i arriben fins als 79,4 becquerels -unitat internacional de mesura de l'activitat radioactiva-. Paral·lelament, els treballadors de la central nuclear tenen previst abocar ciment per tapar l'escletxa del mur que té estancada l'aigua radioactiva. No només el reactor 2 podria causar problemes, ja que les unitats 1 i 3 també tenen diverses zones negades amb aigua amb elements altament contaminants i radioactius. La retirada d'aquesta aigua fa anar de corcoll els tècnics de la central. La seva prioritat és drenar-la i decidir com emmagatzemar-la. Entre les opcions que estudien els experts hi ha la d'utilitzar una illa artificial flotant d'acer que podria contenir 10.000 de les 13.000 tones del líquid radioactiu localitzat a l'interior de la central.\nPerò no tot són males notícies a Fukushima. Divendres van poder posar en funcionament vuit punts de control per mesurar la radioactivitat de la central. Un sistema que, segons TEPCO, permetrà fer arribar la informació a la població a través de la pàgina web. Mentre els tècnics de la central japonesa intenten drenar l'aigua contaminada, el primer ministre nipó, Naoto Kan, va trepitjar ahir per primera vegada les zones afectades pel terratrèmol i el posterior tsunami de l'onze de març. Fins ara, Kan només les havia sobrevolat. Concretament, el cap d'estat de l'executiu japonès va visitar Rikuzentakata, una població de 25.000 habitants completament devastada. Només en aquesta localitat van morir 1.000 persones i unes 1.300 continuen desaparegudes.\nEl primer ministre es va entrevistar amb l'alcalde en un edifici improvisat que feia de consistori. Allà, el batlle li va explicar que l'onze de març, dia en què es va produir la gran catàstrofe, no es van poder tancar les portes del mur de contenció de tsunamis de què disposava la ciutat. Per aquest motiu, més del 80% de les infraestructures van quedar destrossades i inoperatives. Kan, en el decurs de la seva primera visita oficial, va reunir-se amb un grup de 250 afectats a qui va prometre tota l'ajuda per recuperar les seves cases i la seva activitat.\nLa província d'Iwate -on es troba aquesta població-, juntament amb Muyagi i Fukushima, és la més afectada pel tsunami, que va deixar com a mínim 11.800 morts i més de 15.500 desapareguts. Naoto Kan també es va desplaçar fins a una base pròxima a la central de Fukushima. Els tècnics li van poder ensenyar les tasques que estan realitzant per evitar les fuites d'aigua radioactiva. El cap de l'executiu del país va manifestar que el sisme i el tsunami "són la catàstrofe més devastadora" que ha patit el país des de la II Guerra Mundial.


Curs de Salesforce Fundamentals | FUEIB\nCurs de Salesforce Fundamentals\n2017-2018 Curs de Salesforce Fundamentals\nSalesforce.com és una empresa de computació 100% en el núvol (cloud), de San Francisco (E.E.U.U.), la qual lidera el "software com a servei" (Saas, software as a service) basat en el núvol. Fundada en 1999, Salesforce és el proveïdor n. 1 de CRM del món i una de les majors empreses de computació en el núvol.\nGràcies a la col·laboració de K2 com a proveïdor homologat, el curs Salesforce Fundamentals d'UIB Talent donarà els eines, coneixements i habilitats necessàries per què els alumnes es familiaritzin en el maneig de l'esmentada plataforma.\nParticipació d'empreses líders en els seus sectors\nIECISA, col·laboradora en el curs intensiu de Salesforce Fundamentals, és l'empresa de tecnologia del Grup El Corte Inglés, especialitzada en la provisió de solucions digitals i serveis de valor afegir per la Transformació Digital de les companyies i Administracions Públiques.\nSón partner estratègic dels principals fabricants de software i hardware a nivell mundial, i col·laboren amb un creixent nombre de companyies especialistes en diferents àmbits. De tots ells, Salesforce ocupa una possició especial, donada l'aposta que IECISA ha fet per l'esmentada eina des de fa ja quasi 5 anys, convertint-los en 2013 en el primer Gold Partner Reseller per Espanya i Portugal.\nAixí mateix, compten amb un gran equip de professionals certificats en els múltiples mòduls de la plataforma.\nDes de la seva delegació a Palma, us animes a formar part d'aquest gran equip de Salesforce Trailblazers, i qui sap si del seu equip de projectes!\nPodràs trobar tota la informació referent a IECISA pitjant aquí.\nGraduats en ADE, Turisme, Màrqueting i Enginyeries, així com persones interessades en la temàtica o treballadors d'empreses usuàries de Salesforce.\nCursos d'especialització, Enginyeria i Arquitectura, Gestió d'Empreses, Economia i Turisme, Presencial\nImport: 1.250 €\nInici: 06 de novembre de 2017\nFinalització: 16 de novembre de 2017\nMatrícula: 10 de juliol de 2017 - 15 d'octubre de 2017\nLloc d'impartició: Edifici Sa Riera, C/ de Miquel dels Sants Oliver, 2 07012 Palma


Comunicat oficial de l’Ajuntament de Puçol\nEl passat divendres de matinada, el tinent de la guàrdia civil que presta els seus serveis a la caserna d'Alsasua (Navarra) va ser agredit brutalment junt a un sergent i les seues respectives parelles per uns abertzales, mentre prenien una copa en un local d'Alsasua.\nEl Govern de Puçol vol manifestar que rebutjem qualsevol tipus de violència, i especialment l'incident contra el nostre veí i els seus acompanyants. Els desitgem una ràpida recuperació i quedem a la seua disposició pel que estime convenient, tant per a ell com per a la seua familia.\nCom alcalde en el pròxim ple donaré compte en assumptes oficials. He parlat per telèfon amb ell m'ha informat que s'encontrava molt animat i que la intervenció en el turmell havia estat perfecta. M'ha agraït la telefonada i ha manifestat que se sent orgullós del seu poble.


Catalan (ca) : Template “tomboy” : Natty (11.04) : Translations : tomboy package : Ubuntu\nEnter que determina si hi ha una preferència per a fer sempre un comportament de l'actualització dels enllaços específic quan una nota es canvia de nom, en lloc de demanar-ho a l'usuari. Els valors mapen a una numeració interna. 0 indica que l'usuari vol que se li pregunti quan el canvi de nom d'una nota pugui afectar els enllaços que existeixen en altres notes. 1 indica que l'enllaç s'ha de suprimir automàticament. 2 indica que el text de l'enllaç ha d'actualitzar-se amb el nou nom de nota, de manera que seguirà enllaçant a la nota a la qual s'ha canviat el nom.\nContributors to this translation: David Planella, J., Jordi Irazuzta, Jordi Mas, Pau Iranzo, Pau Iranzo, Rahman Yusri Aftian.