Resolució de la convocatòria d'ajudes per part de la Fundació FEBIB 1935, amb la col·laboració de l'Obra Social La Caixa (16/10/2020)\nLa Fundació FEBIB 1935 publica la resolució de la convocatòria d’ajuts econòmics del 17 de juliol de 2020 amb la finalitat de donar suport econòmic a les famílies inscrites als clubs federats de bàsquet de les Illes Balears a la temporada 2020-2021.\nS´han resolt positivament 178 sol·licituds per a jugadores i jugadors nascudes i nascuts entre els anys 2005 i 2012, així com s'assenyala a les bases de la convocatòria. Aquests jugadors i jugadores procedeixen de 33 Clubs de Bàsquet de les Illes Balears. S´han desestimat 39 sol·licituds que no compleixen els requisits de la convocatòria. 34 d’ells s’inclouen en categories fora de la convocatòria. Cada club rebrà pròximament la resolució específica de les seves sol·licituds presentades.\nEn total es beneficiaran 143 famílies, que d’entre aquestes, 31, inclouen més de dos fills, fins i tot tres inscrits a un club federat.\nLa resolució dels ajuts econòmics, finalment, és de 16.550 euros. Això suposa superar el pressupost assignat per la Fundació de 12.000 euros. Finalment, la Fundació assumirà l’augment de la despesa gràcies a la col·laboració de l’Obra Social La Caixa que s’ha implicat de valent amb el Bàsquet Balear.\nFins i tot, La Fundació FEBIB 1935 es planteja seguir ampliant altres fronts d’ajuts per afavorir la necessitat detectada a altres categories i situacions en aquests moments tant difícils i complicats per a tothom.\nResolució dels ajuts econòmics FEBIB 1935 [297 KB] [Descarregar]\n'Prevenció de violència sexual en l'esport' - 2ª Jornada formativa a Mallorca\nLa Fundació Guillem Cifre de Colonya col·labora amb la Fundació FEBIB i diversos clubs\n'Prevenció de violència sexual en l'esport' - Jornada formativa a Eivissa\nEmotiu homenatge als impulsors del bàsquet a Formentera\nLa Fundació FEBIB1935 i el CB Trasmapi Formentera retran un homenatge als pioners del bàsquet a l'illa


HomeFutbolBarça BPlantillaAlex Carbonell\nMigcampista amb ADN Barça que també pot desenvolupar les seves habilitats com a fals nou\nSorgit de l’FCBEscola, Carbonell va estar fins l'edat d'infantil al FC Barcelona. Després d'un breu parèntesi al Cornellà, va tornar com a Juvenil i fins l'actualitat. El migcampista va pujar al Barça B de la mà de Gerard López la temporada 2016/17.\nEl 30 de novembre de 2016 va debutar amb el primer equip sota les ordres de Luis Enrique. Va fer-ho al camp de l'Hércules, en el partit d'anada dels setzens de final de la Copa del Rei (1-1). El migcampista de Cerdanyola va sortir de titular i va ser un dels cinc debutants del Barça B en aquest primer duel de Copa de la temporada 2016/17.\nCarbonell és un migcampista de toc i recorregut amb clar ADN Barça. A més, també pot ocupar la posició de fals 9 de l’atac blaugrana, com ja va fer durant l’etapa de juvenil. Talent sorgit de l’FCBEscola, Carbonell té un excel·lent toc de pilota i un gran u contra u per superar als contraris a tres quarts d’atac.


L'estrena ahir diumenge de la sarsuela Doña Francisquita d'Amadeu Vives al Gran Teatre del Liceu va ser un esdeveniment que, de segur, no va deixar indiferent ningú. I no ho dic perquè es produís durant el transcurs d'una jornada electoral inquietant, sinó perquè la producció, signada pel director Lluís Pasqual, altera substancialment el llibret original, fet a quatre mans entre el dramaturg asturià Federico Romero i l'escriptor madrileny Guillermo Fernández-Shaw i basat en la comèdia La discreta enamorada, escrita per Lope de Vega el 1604.\nA parer de Pasqual, un dels llasts que té el teatre contemporani és el costumisme de determinades peces que, a parer seu, pot resultar indigest per a la societat actual, molt més acostumada a un altre tipus de productes. Amb aquest argument, Pasqual planteja una dramatúrgia en què foragita totes les parts parlades de l'obra (característica definitòria del gènere) i en deixa només el que considera les parts més vistoses i boniques de l'obra, els números musicals. El resultat és una lectura contemporània que, en general, dramàticament funciona però que no satisfà els qui volen veure la sarsuela tal com és.\nDe fet, tot i el bon funcionament de la creació, resulta evident que en aquest procés de condensació (o aprimament) es dilueix la psicologia dels personatges, que esdevenen pràcticament cantants maniqueus, i el discurs queda totalment simplificat, quelcom ben propi, com sap el lector espavilat, de la societat actual. La riquesa de matisos o la profunditat del discurs en general no interessen i Pasqual, coneixedor d'aquesta realitat, opta per presentar un espectacle en què cus els diversos números musicals amb una dramatúrgia que se sosté. Quina?\nAl primer acte, ambientat l'any 1934, assistim a la gravació d'un disc de Doña Francisquita per encàrrec del ministeri republicà amb l'objectiu de fer-lo circular per Europa, cosa que justifica l'eliminació dels diàlegs (el castellà no l'entendran, diuen). Al segon acte, ubicat als anys 60, veiem la retransmissió televisiva de la sarsuela, sense parts parlades perquè el ministre de torn truca als estudis d'El Pardo per demanar que vagin per feina, que se saltin els diàlegs, coneguts per tothom, perquè està cansat i vol acabar de veure l'obra abans d'allitar-se. Al tercer acte, situat en l'actualitat, assistim a l'assaig general d'una producció de la sarsuela durant el qual es produirà la visita de Lucero Tena, la gran mestra de les castanyoles, que ve a donar el vist-i-plau al fandango que els ballarins preparen, i que serveix de pretext perquè veiem una demostració de luxe de l'art de la castanyola. Tota aquesta dramatúrgia és presentada per la figura del Productor, personatge encarnat per Gonzalo de Castro, actor que defensa molt bé cada una de les situacions.\nLucero Tena/Antoni Bofill. Gran Teatre del Liceu\nTanmateix, el resultat és desigual: el primer acte és totalment estàtic però salpebrat de moments còmics molt ben trobats, el segon acte resulta molt més feixuc, perquè si bé es perd l'estatisme del primer, la finor argumental amb què se sostenen els números converteix tota la situació en una mena de recital amb decoració. I el tercer acte perd tot l'interès dramàtic per convertir-se en una demostració boniquíssima de dansa i castanyola, però sense cap interès per la història de fons que sostenia inicialment l'argument. Ja ho veieu, una producció allunyada de qualsevol tòpic, desigual i en la qual no hi ha, per entendre'ns, ni l'escena de la confiteria ni Cardona disfressat de maja.\nA nivell musical, en canvi, val la pena dir que la producció està molt ben defensada per un equip vocal de primera categoria. Convé, és clar, valorar les seves aportacions com si es tractés d'un recital, perquè al capdavall, i degut a aquesta manca de continuïtat dramàtica i d'absència psicològica, els personatges esdevenen simplement cantants; però des d'aquest punt de vista cal dir que van interpretar les seves parts amb gran eficàcia i bellesa. Maria José Moreno va dominar en tot moment els diversos números del personatge, especialment amb una "Canción del ruiseñor" d'execució pràcticament perfecta, i el tenor Celso Albelo va rebre una forta ovació després de la famosa romança "Por el humo se sabe donde está el fuego". L'orquestra, seguint la batuta de d'Óliver Díaz, va encetar la partitura una mica freda i estrident, però va guanyar en riquesa de matisos a mida que avançaven els compassos.\nSempre s'ha dit que a Doña Francisquita Vives ens presenta un retrat del Madrid romàntic d'una forma poètica, acolorida i amb molta vivacitat mitjançant una partitura en què l'ànima popular del Madrid del 1840 llueix en tota la seva esplendor, amb números musicals molt coneguts pel públic. Ara bé, l'espectador que assisteixi a aquesta producció ha de tenir clar que viurà una experiència musicalment interessant però que ha de portar els deures fets, perquè ni li explicaran bé la història inicial ni veurà una proposta escènica del costumisme madrileny. Assistirà a un recital de sarsuela molt ben cantat amb una dramatúrgia d'acompanyament. Queden avisats.\n‘Doña Francisquita’, revisitada per Lluís Pasqual, arriba al Liceu


Les Hores o l’editorial dels detalls\nPensem que encara hi ha espai per a propostes de qualitat, que vinguin a enriquir una mica més el panorama literari català\nMaria Sempere (1972) és llicenciada en Sociologia i Ciències polítiques per la UAB i té un Máster en Administració d’Empreses. Ha dedicat molts anys de la seva vida a la gestió empresarial. La seva darrera feina va ser com a Directora de l’Àrea de Clients de la companyia aèria Vueling, on hi va conèixer Manuel Gómez, que s’ha convertit en el principal col·laborador del seu projecte editorial. La seva passió per la literatura la va empènyer, el 2016, a crear el segell editorial Les Hores, que ja compta amb tres títols publicats i un quart que sortirà aquest octubre. Història d’un matrimoni, La vida a qualsevol preu i Les tristes recances tenen en comú que des de la quotidianitat més minúscula copsen temes universals. Aquest 18 d’octubre a la llibreria Laie, Geir Gulliksen, autor d’Història d’un matrimoni, vindrà a fer-ne la presentació.\nCom vas engegar el projecte de l’editorial?\nEl que vaig fer en aquell moment va ser, a partir d’amics d’amics, començar a contactar amb editors per informar-me. Van ser molt generosos i van compartir amb mi tot el que els vaig preguntar. La Laura Huerga, de Raig Verd, és una de les que més consells m’ha donat. També l’Aniol Rafel de Periscopi, el Lluís Solano, de Libros del Asteroide, i l’Enric Viladot de Viena. Amb ells vaig tenir diverses reunions, per conèixer una mica el punt de vista del sector i per veure com era l’estructura de negoci base.\nCom et vas assessorar?\nDesprés també vaig parlar amb agents literaris, amb escriptors, amb traductors, distribuïdors, per ubicar-me una mica en què era tot aquest món. Aleshores vaig fer el pla de negoci al final per constatar el que molts m’havien avançat; que, realment, és un negoci complicat, que està tot molt estructurat, i els escriptors amb el seu 10%; una dada que, quan entres en aquest món, és el primer que et sorprèn. Només un 10% el que ha creat l’obra, és una mica sorprenent. Després tots els percentatges són molt acotats. Realment el marge final que queda és molt ajustat. Finalment, si et va bé, et pots treure un sou.\nQuina ha estat la teva motivació per emprendre un projecte com aquest?\nTenia ganes de fer alguna cosa que m’apassionés. Evidentment que volia viure d’això, però si hagués volgut fer diners, hauria continuat fent el que feia. Vull dir-te que la meva motivació era fer alguna cosa que tingués a veure amb les meves inquietuds i motivacions. També volia veure de prop el resultat de la feina i intentar vincular-la amb la meva passió, que és la literatura., Després de fer aquesta recerca, i de reflexionar sobre el sector i les seves dinàmiques, vaig pensar que sí, que al final amb els meus estalvis ho volia provar.\nVas comptar des del principi amb l’ajut de Manuel Gómez…\nManuel Gómez, ara, és professor de literatura i de llengua en un institut. El vaig conèixer a Vueling fa cinc anys i sempre parlàvem de llibres. Vam coincidir molt en els gustos i, quan vaig decidir fer-ho, li vaig trucar per saber si volia col·laborar amb la part d’assessorament editorial.\nQuè volíeu aportar de nou al món editorial?\nQuan em va dir que sí el que vam fer va ser mirar una mica dintre del mercat literari català per saber qui estava publicant què i, buscar un espai pel tipus de literatura que a nosaltres ens agrada. Va ser quan vam pensar això: hi ha moltes editorials que parlen de la quotidianitat, la intimitat, les relacions humanes… perquè són temes universals i eterns. Però vam pensar que no hi havia cap editorial clarament posicionada en aquest àmbit. També volíem aportar aquest punt d’actualitat, com seria l’exemple d’Història d’un matrimoni. O sigui, temes actuals com serien les relacions de parella, que han canviat molt, o les preguntes que ens fem en la societat d’avui dintre d’aquest marc. Volíem aportar aquest punt de modernitat, atès que són temàtiques que són difícils de trobar publicades en llengua catalana. Les tristes recances de Miriam Toews és la nostra darrera publicació i reflexiona sobre el dret a morir dignament, un tema també molt actual sobre el que creiem interessant reflexionar.\nUna cop vam tenir clar quin tipus de literatura volíem publicar, vam buscar un distribuïdor que, dins del sector, és una de les figures més importants perquè és el que et dona la capilaritat per arribar a totes les llibreries. Amb Xarxa de llibres ens vam entendre molt bé, són bons companys de viatge. Els comercials expliquen molt bé els llibres als llibreters i pensem que això ens ajudarà molt. Ara també hem estat fent, i encara ens falta una mica, un tour per moltes de les llibreries de Catalunya explicant el nostre projecte, presentant els llibres; els llibreters són molt importants per una editorial petita com la nostra, perquè són els prescriptors directes dels nostres llibres, els que els fan arribar als lectors.\nCom vau decidir el tema de la llengua?\nVolíem publicar en llengua catalana traduint autors internacionals que no haguessin estat mai traduïts al català i que pensem que pel seu interès literari i per la seva originalitat, o pel seu punt de vista, és difícil trobar-los en llengua catalana o en llengua castellana. Nosaltres teníem clar que volíem publicar en català perquè és la nostra llengua i és amb la que ens agrada llegir. Pensem que encara hi ha espai per a propostes de qualitat, que vinguin a enriquir una mica més el panorama literari català. La nostra idea és publicar autors contemporanis del segle XX i també autors catalans.\nPer què “Les Hores”?\nEl 1999 el Michael Cunningham va guanyar el Pulitzer amb el llibre Les hores, que és una història inspirada en la vida de Virgina Wolf i el llibre de La senyora Dalloway. Aquest llibre narra la història d’unes dones que intenten trobar la seva raó de ser en el món i reflecteix molt bé el tipus de literatura que volem fer: una literatura intimista, que parli del dia a dia, del pas de les hores. Després, també hi ha el llibre de Les hores de Josep Pla que, a partir de diferents dates del calendari, va explicant els diferents esdeveniments quotidians que van passant en el seu entorn més proper i en la societat. Doncs és una mica això, en el vessant nacional i el vessant internacional, vindrien a reflectir la voluntat que tenim; narrar els temes eterns que omplen el dia a dia.


DUGi: Item | TDX - A proposal of a behavior-based control architecture with reinforcement learning for an autonomous underwater robot\nAquesta tesi proposa l’ús d’un seguit de tècniques pel control a alt nivell d’un robot autònom i també per l’aprenentatge automàtic de comportaments. L’objectiu principal de la tesis fou el de dotar d’intel·ligència als robots autònoms que han d’acomplir unes missions determinades en entorns desconeguts i no estructurats. Una de les premisses tingudes en compte en tots els passos d’aquesta tesis va ser la selecció d’aquelles tècniques que poguessin ésser aplicades en temps real, i demostrar-ne el seu funcionament amb experiments reals. El camp d’aplicació de tots els experiments es la robòtica submarina.En una primera part, la tesis es centra en el disseny d’una arquitectura de control que ha de permetre l’assoliment d’una missió prèviament definida. En particular, la tesis proposa l’ús de les arquitectures de control basades en comportaments per a l’assoliment de cada una de les tasques que composen la totalitat de la missió. Una arquitectura d’aquest tipus està formada per un conjunt independent de comportaments, els quals representen diferents intencions del robot (ex.: "anar a una posició", "evitar obstacles",...). Es presenta una recerca bibliogràfica sobre aquest camp i alhora es mostren els resultats d’aplicar quatre de les arquitectures basades en comportaments més representatives a una tasca concreta. De l’anàlisi dels resultats se’n deriva que un dels factors que més influeixen en el rendiment d’aquestes arquitectures, és la metodologia emprada per coordinar les respostes dels comportaments. Per una banda, la coordinació competitiva és aquella en que només un dels comportaments controla el robot. Per altra banda, en la coordinació cooperativa el control del robot és realitza a partir d’una fusió de totes les respostes dels comportaments actius. La tesis, proposa un esquema híbrid d’arquitectura capaç de beneficiar-se dels principals avantatges d’ambdues metodologies.En una segona part, la tesis proposa la utilització de l’aprenentatge per reforç per aprendre l’estructura interna dels comportaments. Aquest tipus d’aprenentatge és adequat per entorns desconeguts i el procés d’aprenentatge es realitza al mateix temps que el robot està explorant l’entorn. La tesis presenta també un estat de l’art d’aquest camp, en el que es detallen els principals problemes que apareixen en utilitzar els algoritmes d’aprenentatge per reforç en aplicacions reals, com la robòtica. El problema de la generalització és un dels que més influeix i consisteix en permetre l’ús de variables continues sense augmentar substancialment el temps de convergència. Després de descriure breument les principals metodologies per generalitzar, la tesis proposa l’ús d’una xarxa neural combinada amb l’algoritme d’aprenentatge per reforç Q_learning. Aquesta combinació proporciona una gran capacitat de generalització i una molt bona disposició per aprendre en tasques de robòtica amb exigències de temps real. No obstant, les xarxes neurals són aproximadors de funcions no-locals, el que significa que en treballar amb un conjunt de dades no homogeni es produeix una interferència: aprendre en un subconjunt de l’espai significa desaprendre en la resta de l’espai. El problema de la interferència afecta de manera directa en robòtica, ja que l’exploració de l’espai es realitza sempre localment. L’algoritme proposat en la tesi té en compte aquest problema i manté una base de dades representativa de totes les zones explorades. Així doncs, totes les mostres de la base de dades s’utilitzen per actualitzar la xarxa neural, i per tant, l’aprenentatge és homogeni.Finalment, la tesi presenta els resultats obtinguts amb la arquitectura de control basada en comportaments i l’algoritme d’aprenentatge per reforç. Els experiments es realitzen amb el robot URIS, desenvolupat a la Universitat de Girona, i el comportament après és el seguiment d’un objecte mitjançant visió per computador. La tesi detalla tots els dispositius desenvolupats pels experiments així com les característiques del propi robot submarí. Els resultats obtinguts demostren la idoneïtat de les propostes en permetre l’aprenentatge del comportament en temps real. En un segon apartat de resultats es demostra la capacitat de generalització de l’algoritme d’aprenentatge mitjançant el "benchmark" del "cotxe i la muntanya". Els resultats obtinguts en aquest problema milloren els resultats d’altres metodologies, demostrant la millor capacitat de generalització de les xarxes neurals.\nAbstract: Aquesta tesi proposa l’ús d’un seguit de tècniques pel control a alt nivell d’un robot autònom i també per l’aprenentatge automàtic de comportaments. L’objectiu principal de la tesis fou el de dotar d’intel·ligència als robots autònoms que han d’acomplir unes missions determinades en entorns desconeguts i no estructurats. Una de les premisses tingudes en compte en tots els passos d’aquesta tesis va ser la selecció d’aquelles tècniques que poguessin ésser aplicades en temps real, i demostrar-ne el seu funcionament amb experiments reals. El camp d’aplicació de tots els experiments es la robòtica submarina.En una primera part, la tesis es centra en el disseny d’una arquitectura de control que ha de permetre l’assoliment d’una missió prèviament definida. En particular, la tesis proposa l’ús de les arquitectures de control basades en comportaments per a l’assoliment de cada una de les tasques que composen la totalitat de la missió. Una arquitectura d’aquest tipus està formada per un conjunt independent de comportaments, els quals representen diferents intencions del robot (ex.: "anar a una posició", "evitar obstacles",...). Es presenta una recerca bibliogràfica sobre aquest camp i alhora es mostren els resultats d’aplicar quatre de les arquitectures basades en comportaments més representatives a una tasca concreta. De l’anàlisi dels resultats se’n deriva que un dels factors que més influeixen en el rendiment d’aquestes arquitectures, és la metodologia emprada per coordinar les respostes dels comportaments. Per una banda, la coordinació competitiva és aquella en que només un dels comportaments controla el robot. Per altra banda, en la coordinació cooperativa el control del robot és realitza a partir d’una fusió de totes les respostes dels comportaments actius. La tesis, proposa un esquema híbrid d’arquitectura capaç de beneficiar-se dels principals avantatges d’ambdues metodologies.En una segona part, la tesis proposa la utilització de l’aprenentatge per reforç per aprendre l’estructura interna dels comportaments. Aquest tipus d’aprenentatge és adequat per entorns desconeguts i el procés d’aprenentatge es realitza al mateix temps que el robot està explorant l’entorn. La tesis presenta també un estat de l’art d’aquest camp, en el que es detallen els principals problemes que apareixen en utilitzar els algoritmes d’aprenentatge per reforç en aplicacions reals, com la robòtica. El problema de la generalització és un dels que més influeix i consisteix en permetre l’ús de variables continues sense augmentar substancialment el temps de convergència. Després de descriure breument les principals metodologies per generalitzar, la tesis proposa l’ús d’una xarxa neural combinada amb l’algoritme d’aprenentatge per reforç Q_learning. Aquesta combinació proporciona una gran capacitat de generalització i una molt bona disposició per aprendre en tasques de robòtica amb exigències de temps real. No obstant, les xarxes neurals són aproximadors de funcions no-locals, el que significa que en treballar amb un conjunt de dades no homogeni es produeix una interferència: aprendre en un subconjunt de l’espai significa desaprendre en la resta de l’espai. El problema de la interferència afecta de manera directa en robòtica, ja que l’exploració de l’espai es realitza sempre localment. L’algoritme proposat en la tesi té en compte aquest problema i manté una base de dades representativa de totes les zones explorades. Així doncs, totes les mostres de la base de dades s’utilitzen per actualitzar la xarxa neural, i per tant, l’aprenentatge és homogeni.Finalment, la tesi presenta els resultats obtinguts amb la arquitectura de control basada en comportaments i l’algoritme d’aprenentatge per reforç. Els experiments es realitzen amb el robot URIS, desenvolupat a la Universitat de Girona, i el comportament après és el seguiment d’un objecte mitjançant visió per computador. La tesi detalla tots els dispositius desenvolupats pels experiments així com les característiques del propi robot submarí. Els resultats obtinguts demostren la idoneïtat de les propostes en permetre l’aprenentatge del comportament en temps real. En un segon apartat de resultats es demostra la capacitat de generalització de l’algoritme d’aprenentatge mitjançant el "benchmark" del "cotxe i la muntanya". Els resultats obtinguts en aquest problema milloren els resultats d’altres metodologies, demostrant la millor capacitat de generalització de les xarxes neurals.\nDocument access: http://hdl.handle.net/10803/7718\nSubject: Enginyeria elèctrica. Electrotècnia. Telecomunicacions\nOpen source software -- Congresses Information storage and retrieval systems -- Geography -- Congresses Didàctica Visualització tridimensional (Informàtica) Tourism Ensenyament -- Innovacions Sewage -- Purification\nUniversitat de Girona. Facultat de Lletres Universitat de Girona. Facultat d’Infermeria Aragó, Narcís-Jordi Roura Grabulosa, Pere Farjas Silva, Jordi Universitat de Girona. Departament d’Arquitectura i Tecnologia de Computadors Universitat de Girona. Departament de Geografia, Història i Història de l’Art


Bloc de Noves Tecnologies de Rafael Martín: Enviament de fitxers per ftp mitjançant bash i cron\nEnviament de fitxers per ftp mitjançant bash i cron\nAvui he solventat un problema que el Windows no podia fer (o feia a mitges), i ho solventat amb GNU/Linux.\nResulta que un client té una estació meteorològica DAVIS, que mitjançant un software, genera unes dades que s'han d'enviar a un servidor local i també cap a internet mitjançant ftp. El propi software té els serveis per fer-ho, però el problema està en que aquesta màquina virtual corre sobre un windows 2003 server, i de tant en tant queda col.lapsada.\nLa sol.lució ha estat crear mitjançant un GNU/Linux un arxiu bash per copiar les dades del pc que les genera i enviar-les per ftp.\nTenim l'ordinador windows (192.168.1.5) que és el que genera els fitxers, amb la carpeta on estan aquests fitxers, compartida a la xarxa que es diu fitxers_creats . Els fitxers que hem d'enviar per ftp són:\nHem de crear un directori a l'arrel del GNU/Linux per poder muntar el directori windows. Li direm /ftp_meteo\nPrimer de tot, tenim el fitxer enviament_ftp.sh:\n# copiem els fitxers de la xarxa localment\nmount -t cifs //192.168.1.5/fitxer_creats/ /ftp_meteo -o iocharset=utf8,username=usuari_windows,password=password_windows\ncp /ftp_meteo/clientraw.txt /root/clientraw.txt\ncp /ftp_meteo/clientrawhour.txt /root/clientrawhour.txt\ncp /ftp_meteo/clientrawextra.txt /root/clientrawextra.txt\ncp /ftp_meteo/clientrawdaily.txt /root/clientrawdaily.txt\nUs explico el funcionament:\nLes dades del servidor ftp les heu de configurar al principi de tot:\nA continuació, el sistema munta el sistema de fitxers windows a la carpeta /ftp_meteo que prèviament hem creat. Aquí s'enviarà també l'usuari i password del sistema windows per què ens deixi accedir a la carpeta:\nJo he utilitzat el propi usuari root per copiar els fitxers... si ho voleu fer d'una manera més neta, veureu que és fàcil modificar el codi:\nAl final de tot hem desmuntat el directori windows de la carpeta /ftp_meteo.\nA continuació li direm en quin directori es troben els fitxers que volem copiar i el directori destí remot:\ni entrem a aquest directori:\nLa següent part serveix realment per connectar-nos al server i enviar-li totes les línies mitjançant ftp, utilitzant les dades del servidor ftp que hem definit a l'inici i entrant al directori remot del servidor ftp:\nrecordeu fer-lo executable: chmod +x enviament_ftp.sh\nAmb això ho enviem una sola vegada, però a nosaltres ens interessava enviar-lo cada 20 segons, per tant, hem creat un segon fitxer bash que cridarà al primer cada 20 segons 3 vegades per què ens interessa que ho faci només durant un minut (20 segons * 3 vegades són 60 segons que dura un minut). Aquest és el segon fitxer bash enviament_while_ftp.sh:\nwhile [ "$a" -le $LIMITE ]\na=$(( $a + 1 ))\nrecordeu fer-lo executable: chmod +x enviament_while_ftp.sh\nAquest codi el que fa és repetir rins a 3 vegades l'execució del fitxer enviament_ftp.sh. Cada vegada que s'executa, s'espera 20 segons per fer la següent execució.\nNomés falta afegir una línia al fitxer /etc/crontab:\n* * * * * root sh /root/enviament_while_ftp.sh > /dev/null 2>&1\nper què l'executi cada minut.\nQue us sigui útil!!!!\ngalco ha dit...\ntambé ho podies fer així:\n0,20,40 * * * * root sh /root/enviament_ftp.sh > /dev/null 2>&1\n0-59/20 * * * * root sh /root/enviament_ftp.sh > /dev/null 2>&1\nPrecisament el cron és un artista per repetir les coses cada x temps.\nDoncs si.... gràcies pels comentaris que de ben segur serviran a algú altre també.\n25 de setembre de 2010 a les 2:17


La mort del periodisme - Mail Obert - VilaWeb\n'Vols ser comunicador?' No gràcies, ecs, quin fàstic, penso, mentre se m'apareix l'espectre d'en Josep Cuní amb tanga. La pregunta és d'un anunci d'una universitat catalana. Comunicador, és clar, és això. De les universitats, ja no en surten periodistes, en surten comunicadors. Els comunicadors poden ser, segons l'ego del discent o dels docents, aspirants a moltes coses: presentadors, actors, animadors socioculturals, locutors, publicistes, humoristes, directors de cinema, creadors multidisciplinaris, organitzadors de 'happenings' o de sopars d'empresa, portaveus de partits o de governs, malabaristes sintàctics, relacions públiques d'Ikea... El ventall de possibilitats (frase que els porta de pet a les portes del Dorado) és immens. Tot depèn d'un hom mateix. Si res caracteritza el comunicador, és la submissió a la voluntat de l'amo, de qui paga, tant si és fabricant de croquetes congelades, com ministre d'igualtat, director de diari o presentador de telenotícies. El comunicador embolica el producte i el ven, el fa atractiu. El seu èxit es tradueix en aplaudiments, rialles, abraçades estrepitoses i en primes econòmiques, sien en forma d'augments de sou, de càrrecs, sien per la via indirecta de la subvenció a empreses o projectes. El comunicador no pot qüestionar res, si l'amo no vol. Per això s'han inventat uns artefactes verbals, cada dia més estesos, que tenen per missió de desarticular la crítica, de perpetuar el relat oficial, de fabricar el consens, que diu Chomsky.\nUn dels artefactes més habituals és l'anomenada 'objectivitat' o 'neutralitat'. Aquests conceptes s'esgrimeixen per diluir el discurs contrari al poder, amb arguments rocambolescos i, sovint, incomprovables. José Bergamín va deixar escrit, sobre això: 'Si fos un objecte seria objectiu, però com que sóc un subjecte sóc subjectiu.' Doncs, ara, no va així. Ho deplore. Resulta que els comunicadors són uns objectes que, al costat de la declaració d'una víctima, han de posar-hi la del botxí, al mateix pla, sense qüestionar-ho, donant-hi la mateixa importància, bo i sabent que menteix, per exemple. O quan publiquen les xifres d'una empresa que ha fet una davallada important, no deixen d'esmentar les xifres de l'any en què els resultats foren un èxit, encara que n'hagin passat cinc, o cinquanta. A vegades, aquest vici de la simetria, és pura manipulació. Objectivitat? Una cosa és ser rigorós, crec jo. Ser objectiu és impossible, és contra natura, és vici pur.\nL'altre artefacte és la repugnant i llepada 'faceta humana'. Això vol dir que, a un polític responsable d'algun fet important, no li fan preguntes sobre el fet en qüestió, sinó que li deixen pista lliure perquè ens parli dels fills bessons, o ens faci una demostració de com passeja el gos el diumenge. La faceta humana neteja la cara dels protagonistes, fent-los políticament correctes, socialment comparables a tothom, homogenis, desitjables. 'També jo podré fer-ho? Sí. Amb Colacao.' La faceta humana llima o ignora el conflicte, o el delicte, embolcalla els fets de banalitat, per evitar que els punts foscos surtin a la llum pública. I què me'n dieu, de 'canviar la perspectiva més tòpica'? És a dir, no provis d'esbrinar les causes que originen una guerra, per exemple, ni què cobren els mercenaris; allunya't del perill, desvia-te'n i concentra't en la vida quotidiana dels soldats, o fica't de peus a la galleda del gran tòpic 'malgrat la duresa dels combats, a la rereguarda, els joves s'enamoren i es casen', o 'les mestresses de casa encara fan mitja'. Aquest artefacte és diabòlic. És com un virus cerebral que actua a llarg terme, et fa sentir imaginatiu, brillant, però, en realitat, et desvia completament dels teus objectius inicials, t'allunya del centre del conflicte i et fa un comunicador. La resta ve tota sola: t'engreixes, et compres una casa unifamiliar, un quatre per quatre, un gos, una barbacoa, i a viure!\nHi ha matèria per a fer-ne un assaig, si analitzéssim els nostres mitjans i les converses professionals. Però, ningú no el publicaria mai. Dirien que és 'massa obvi', artefacte complementari dels anteriors, d'efectivitat a prova de bomba. Si dius, posem per cas, que hi ha rumors de corrupció en tal lloc o tal altre, et miren com si fossis un babau, t'engeguen un 'això és massa obvi' i s'ha acabat el bròquil. El rumor no s'investiga. La corrupció no es denuncia. I mentrestant, a càmera lenta, imperceptiblement, els comunicadors ens van conduint cap a l'abisme de la contemporaneïtat, el forat negre, el no-res. Morirem inflats, satisfets i blanquinosos, com ocells ofegats a la bassa. Morirem, això sí, vestits amb tutú i amb el pit carregat de medalles. Morirem sense molestar, sense fer pudor. Gairebé ni es notarà que hem deixat de ser-hi. O fins i tot, que hi hem estat. Tot continuarà com volen els qui manen. Quins temps aquells, quin enyor, quin sentir-se viu..., quan, emprenyats, els rostres violacis dels de dalt, a punt de petar, et deien: 'Moriràs com les paelles. Amb el cul cremat i penjat per les orelles.' I t'esclafien a la cara un ruixat de verinosos capellans que se't clavaven com agulles.


Recepta de salsa de xocolata: una senzilla salsa de xocolata crua amb cacau cru - Menjar | Abril 2021\nAigua de llimona de cogombre i altres receptes d’estiu\nAquesta senzilla recepta de salsa de xocolata és sana i crua quan es fa amb cacau en pols. La textura és fosc, però alhora pot publicar, de manera que es configura quan submergiu coses.\nLa bona notícia és que la xocolata et pot resultar bona. Per tant, convertiu la vostra ansia de xocolata en una botiga de nutrició amb aquesta salsa de xocolata crua (o raig de gota, o cullera, o qualsevol cosa que considereu oportuna).\nBeneficis per a la salut de la xocolata\nMolts estudis mostren els nombrosos beneficis per a la salut de la xocolata. No és estrany que s'hagi utilitzat des de fa anys per les seves propietats medicinals.\nLa xocolata conté nivells molt alts d’antioxidants que ajuden a protegir el cos dels danys dels radicals lliures.1Aquests antioxidants inclouen els polifenols i els flavonoides (a un ritme encara més elevat que el vi i el te) que tenen diversos beneficis per a la salut, inclosos l'augment del colesterol bo i la millora de la circulació.2\nalternatives al forn de microones\nEl cacao és ric en ferro, coure, magnesi, zinc i fòsfor. (Es considera que té un dels nivells més alts de magnesi que es troben en menjar.3)\nLa mantega de cacao té un gran contingut en àcid oleic,4que és el mateix greix saludable del cor que es troba en l’oli d’oliva.\nCom més gran sigui la quantitat de cacau a la recepta de salsa de xocolata, més fosc és i més beneficis per a la salut obtindreu.\nCacao vs cacau\nHi ha alguna diferència entre cacau pols i cacau pols?\nEn realitat, sí.\nTant provenen del cacau com del cacau Theobroma Cacau, l’arbre del cacau, que produeix beines de cacau que contenen mongetes de cacau (i mantega de cacau).\nEl contrast entre el cacau i el cacau es produeix durant la fase de processament de la mongeta del cacau.\nambientadors per a calaixos\ncacau powder resulta de fermentar, picar i aixafar els grans de cacau. A continuació, es retira la mantega de cacau i es deixa que el producte final s’assequi en una pols.\nCacau en polsresulta de fermentar i torrar els grans de cacau, després de picar-los i aixafar-los en pols.\nAixí doncs, la gran diferència és que per a cacau en pols les mongetes s’escalfen (via rostidora) mentre que, per a cacau en pols, no ho són. Això fa que el cacau sigui un producte més cru.\nPer si teniu curiositat, Pols de cacau processat holandès és un pols de cacau que s’ha alcalinitzat (tractat amb un àlcali) per neutralitzar la seva acidesa. El resultat és un producte més dolç i de sabor més ric.\nSi bé tots els productes de cacau / cacau contenen molts beneficis per a la salut i antioxidants de la mongeta crua, a causa del seu processament mínim, el cacau té un valor nutritiu més elevat.\nPel que fa a sabor i ús, el cacau en pols és una mica més àcid i té un sabor més fort que el cacau en pols. També absorbeix més líquid, que és important si el substituïu per cacau en pols per una recepta.\njardins suculents interiors\nIntenta comprar xocolata de comerç just\nA l’hora d’escollir productes de cacau, cacau o xocolata, m’agrada buscar una etiqueta certificada de comerç just.\nMoltes de les pràctiques de conreu, recol·lecció i processament de la xocolata treballen amb treball infantil o treballadors greument no remunerats. La compra de productes certificats de comerç just garanteix que els treballadors rebin un salari just i que els nens no estiguin explotats per a la feina.\nUna recepta de salsa de xocolata saludable i crua\nAra, a la salsa de xocolata!\nAquesta salsa de xocolata és increïblement fàcil de fer. De fet, només pren quatre ingredients. Si no us interessa fer-lo cru, simplement substituiu el cacau en pols per el cacau en pols.\ncacao en pols (trobareu cacau orgànic, comerç just, cru)\noli de coco (trobareu oli de coco no refinat orgànic aquí)\nedulcorant líquid, prefereixo xarop d'arce (aquí trobeu xarop d'arce orgànic)\npessic de sal (trobareu sal marina sense definir aquí)\nEls ingredients s’escalfen (per fondre l’oli de coco) i es barregen fins que queden suaus. El resultat és una salsa de xocolata rica amb un sabor profund.\nRecepció edulcorant amb salsa de xocolata\nPer als edulcorants, prefereixo utilitzar xarop d’arce en aquesta recepta de salsa de xocolata.\npèrdua de pes natural saludable\nEl sabor d'auró no entra en la salsa i la dolçor és prou fonda per combinar amb la xocolata.\nTípicament m'agradaria buscar la mel com el meu edulcorant natural, però vaig trobar que la mel donava a la salsa de xocolata una brillantor que no era gens del meu gust. Tot i això, segons el tipus de mel que tingueu i les vostres preferències gustatives, podria ser una bona opció. A més, no utilitzeu sucre granulat ja que aquesta recepta no fa servir prou calor per fondre-la. Si utilitzeu sucre, tindreu salsa de xocolata crua!\nSalsa de xocolata crua\nAquesta recepta de salsa de xocolata s’anomena adequadament xocolata fudge salsa. Es pot abocar, però definitivament no és prim.\nCom que demana oli de coco, es consolidarà força sòlid a la nevera, però si el guardeu en un pot de vidre, simplement podeu col·locar el pot de vidre en un bol d’aigua tèbia per escalfar-lo fins a tenir una coherència capaç de fer-ho. de nou (similar a com ho faríeu per la mel cristal·litzada).\nUn dels avantatges d’aquesta coherència és que s’establirà si hi introduïu coses fredes.\nHELLO, maduixes cobertes de xocolata, aparells de plàtan congelat coberts de xocolata, Magic Shell saludable per a gelats i moltes altres possibilitats!\nnetejador de catifes d’olis essencials\nAltres receptes de xocolata fosca\nRecepta de tòfona de xocolata\nBombons casolans: mantega de cacauet i sal marina\nCom fer xocolata\nHas provat fer aquesta recepta de salsa de xocolata? Fes-nos saber com va resultar!\nVinagre de gerds i vinagreta\n7 aliments immunològics que impulsen els aliments i les herbes per tornar a l'escola\nRecepta saludable i deliciosa per a dip de carxofa d’espinacs\nfer brossa de gats\nremeis naturals de mal de cap\nkit d’emergència d’oli essencial\nel pebre de caiena farà mal a les plantes\nNit flors per créixer al jardí de la lluna\nBeneficis de Elderberry i la seva fantàstica història de Halloween\nQuatre grans raons per cultivar gira-sol aquest any\nCom evitar els mals i reduir la durada\nCinc HA DE TENIR OLIS ESENCIALS PER A REPETES DIY\nTot sobre Rose Hips i un deliciós xarop de cadera de roses\nUn Avellaner de xocolata casolà saludable\nUn netejador de joieria casolà eficaç i natural


nina bebé sexuada amb trets africans 32 cm.\nTaller de Flors Premsades\nEntrega el dimecres 25 de maig\nsi fas la comanda en 17 h i 48 minuts Detall del lliurament\nOups! Producte esgotat Disponible aproximadament el 17/05Escriu el teu email i t'avisarem quan estigui disponible:\nVersió de nina bebè africana amb gènere sexual definit. Fabricat amb vinil d'alta qualitat.\nEns agrada poder oferir-vos versions de ninos que representen les diferents característiques físiques de les ètnies del planeta, perquè la diferència fa que tot sigui molt més ric i divertit, i d'aquests ninos també ens sembla molt interessant que tinguin el gènere sexual definit.\nEl joc amb nines i ninos ocupa bona part del joc simbòlic. Per als nens i nenes, les nines són el reflex de la seva persona i trobar nines amb trets físics semblants als seus aporta empatia i qualitat al seu joc i al d'altres nens i nenes que els acompanyen.\nCaracterístiques principals del nino sexuat nadó europeu:\nBraços i cames articulats.\nLes característiques físiques del ninot representen els trets més característics de les persones europees.\nVinil de qualitat.\nEs presenta en una bossa de plàstic vestit amb calçotets i samarreta.\nMesura: 32 cm.\nRecomanem netejar amb un drap humit i no submergir-lo en aigua.\nEdat recomanada per Jugar i Jugar: 9 mesos a 10 anys\nMides producte: 32 cm.\nMaterial: Vinil flexible


El com i el quan de la independència, per Agustí Colomines\nBarcelona. Dilluns, 2 de Març 2020. 05:30\nActualitzat: Dilluns, 2 de Març 2020. 12:08\nLa coalició contrària a Puigdemont, que és àmplia però força inoperant, pel que es va poder veure dissabte, des d’abans de l’acte ha fet mans i mànigues per presentar la convocatòria com una acció partidista, com el tret de sortida d’una cruenta campanya electoral entre independentistes. No negaré que alguna de les ments pensants de JxCat, les que sempre s'equivoquen, no estigués a punt de caure en la temptació. Però al final van imposar-se les tesis dels que, a Perpinyà, només volien convocar un acte del Consell per la República. Es va aplicar la raó política dels artífexs de la mobilització, per als quals la concentració havia de ser, per definició, transversal, unitària i reivindicativa. Aquesta és una hora tan greu que el sectarisme està fora de lloc. És veritat que a Perpinyà la veu del sector que creu que l’estratègia cap a la independència passa per no assumir el relat que l’1-O es va perdre va ser majoritària. El derrotisme de l’entorn d’ERC és avui tant eixorc com la pressa que tenien Rufián i companyia el 27-O.\nSi l’objectiu és aconseguir finalment la independència, el que cal explicar és com s’hi vol arribar i no pas quan, que això no ho sap ningú. El debat sobre el quan, que és el que va enverinar l’octubre del 2017, és estèril. L’important és saber com assolir la independència. Puigdemont agrada perquè transmet fortalesa i determinació. La consellera Clara Ponsatí és ovacionada perquè diu el que tothom sap, fins i tot els més entusiastes defensors de la taula de negociació: que a la independència no s’hi arribarà per mitjà de la negociació amb qui ni tan sols no està disposat a incloure en l’agenda de debat el dret a l’autodeterminació. Acusar Puigdemont i el Consell per la República de boicotejar la negociació que va arrencar dimecres és, senzillament, hipòcrita i trampós. Cal estar atent a veure què passa amb la negociació, però les expectatives són tan baixes, que fins i tot el Tribunal Suprem de Justícia de Catalunya (TSJC) s’ha permès el luxe de processar Josep Maria Jové, un dels membres de la delegació catalana a la taula de negociació i destacat líder d’ERC, i Lluís Salvadó per la seva participació en l'organització del referèndum de l’1 d'octubre. Està provat, si més no per ara, que la negociació, que és el com que defensen els derrotistes, no ens aproximarà a la independència. Tampoc no comportarà la fi de la repressió.\nl'acte de perpinyà Ampli ressò internacional de l'acte de Puigdemont a Perpinyà Marc González\nOpinió De l'abraçada de Perpinyà a l'abraçada d'Amer Bea Talegón


Les científiques guanyen terreny | Lleida.com\nLes científiques guanyen terreny\nLa ciència va reivindicar ahir, en el marc del Dia Internacional de la Dona i la Nena en la Ciència, la igualtat de gènere i la lluita contra els estereotips i els biaixos que dificulten l’accés i l’ascens de les dones en les carreres científiques i tècniques. Tot i que existeixen iniciatives com el cercador de dones científiques impulsat per l’Associació de Dones Investigadores i Tecnòlogues, en el qual es troben vint-i-cinc investigadores que s’han format o estan desenvolupant la seua carrera a la província de Lleida (gairebé el doble que el 2018), menys del 30% d’investigadors al món són dones, segons la Unesco.\nEn aquesta línia, un dels centres més importants en aquest àmbit a Ponent, l’IRBLleida, compta a la plantilla científica amb un total 214 dones (56%), segons dades del 2018. Precisament quatre d’aquestes investigadores, Glòria Arqué, Cristina Girón, Marta Medina la diputada Gemma Espigares i l’exdirectora Elvira Fernández, van participar ahir a Lleida en una taula redona, en una de les múltiples activitats que es van celebrar ahir a Ponent per commemorar la celebració. Durant la jornada, les científiques van fer un repàs de la seua carrera professional i van subratllar els esforços que van haver de fer per arribar fins a la seua posició i van explicar que malgrat que cada vegada són més les dones que opten per estudis relacionats amb la ciència, l’accés als càrrecs més alts continua tancat per a les dones. Així mateix, a l’institut Torre Vicens les científiques Núria Salan, Alba Montoya i Bárbara Baraibar van oferir als alumnes xarrades i tallers sobre el paper de la dona en la ciència. D’altra banda, la Sala Jaume Magre va acollir la jornada Technovation, que va comptar amb mentores TIC i estudiants d’enginyeria que van compartir les seues experiències sobre tecnologia.\nLes Borges Blanques, Mollerussa, Balaguer, Almacelles o Artesa de Segre també van organitzar conferències per a estudiants en les quals van participar sis investigadores de l’IRTA.\nI és que segons la consellera de Salut, Alba Vergés, el 55 per cent dels professionals dels diferents instituts catalans són dones, però tanmateix elles ho tenen més difícil per progressar en la seua carrera perquè, entre altres raons, reben menys finançament per als seus estudis. Per exemple, de les 46 beques ICREA (les més prestigioses en ciència) que hi ha a Catalunya, només un 20% es concedeixen a dones. A més, Vergés va destacar que les investigadores reben menys diners per als seus projectes, concretament 19.000 euros menys per cadascun. Així mateix, només un 28% de les publicacions científiques compten amb lideratge femení. La Carta de Compromís per a la Igualtat es va presentar durant la primera Cimera de Gènere en Ciències de la Salut a Girona.\nl’IRBLleida organitza la segona taula rodona amb motiu del Dia Internacional de les Dones i les Nenes en la Ciència\nL’IRBLleida reactiva els seminaris de recerca i passen a ser en línia\nL’agència creativa La Pometa de Lleida impulsa la digitalització de més de 20 empreses arran de la Covid-19


Els rumors de relació de la catalana i el porto-riqueny van començar la tardor del 2020\nEl cantant Rauw Alejandro, intèrpret de la cançó 'Todo de ti' Instagram\nBarcelonaLa cantant Rosalía, de 27 anys, sempre ha sigut molt comunicativa a les xarxes però sempre ha mantingut la seva vida amorosa en un pla completament discret. Ara, però, una cita sembla que s'ha escapat del seu control. Els paparazzis l'han enxampat sortint d'un restaurant agafada de la mà amb Rauw Alejandro, un artista porto-riqueny de 28 anys que s'ha convertit en una de les veus de la música llatina més importants gràcies al tema Todo de ti, que ha arrasat a les xarxes socials i a les pistes de ball. El videoclip d'aquesta cançó d'Alejandro ja té més de 314 milions de visualitzacions a YouTube. De fet, ell ja va versionar temps enrere A palé de Rosalía i va ser llavors quan van començar a sonar els primers rumors de relació, cosa que ara sembla que s'ha vist confirmada.\nLes fotos que oficialitzarien la relació sentimental entre tots dos s'han fet a Los Angeles. La ciutat nord-americana és la que les dues estrelles llatines del moment haurien triat per deixar-se veure davant dels paparazzis, que els han donat una gran difusió mediàtica global, que s'afegeix a la que ja tenen habitualment. Un impuls que a cap dels dos artistes els anirà malament en el competitiu panorama musical actual, en el qual els cantants sempre estan fent llançaments de temes propis i també de col·laboracions.\nLes pistes que haurien anat deixant plegats a les xarxes sobre la seva relació comencen la tardor del 2020, quan ell va compartir al seu Instagram una story en què s'hi veia un cartell dels nous pintallavis de Rosalía. Una story que ella va repostejar i contestar amb cors al seu Instagram. Alguns mitjans especialitzats llatinoamericans ja van confirmar la relació l'octubre del 2020, dient que no era només per treballar en una col·laboració musical entre ells dos. De fet, la col·laboració entre els artistes encara no ha arribat i ells han seguit apareixent junts a les xarxes. Alguns experts també han observat que tots dos porten roba molt idèntica i fins i tot tenen iguals algunes decoracions de casa, segons es pot veure al darrere de les fotos que comparteixen.\nDes que es va fer coneguda, a la catalana se li coneix només una relació oficial: C.Tangana. Tot i això, la premsa l'ha relacionat amb artistes com J Balvin i Bad Bunny, dues relacions que mai han rebut confirmació de ningú i que a hores d'ara semblen descartades.


Art i símbol, amb Rosa Ribas. Curs en línia | Catalunya Religió\nDia: Dimecres, 1 fins dijous, 2 de juliol\nIntervindran a l'acte: Rosa Ribas\nCarrer dels Àngels 18, 3r , 08001 , Barcelona\nArt i símbol, amb Rosa Ribas. Curs en línia\nEn aquesta formació farem una aproximació al treball a l’aula sobre els principals símbols de Crist i símbols Marians, amb una breu explicació i una visualització pràctica de com s’han utilitzat al llarg del temps des de la història de l’art.\nEn aquesta formació farem una aproximació al treball a l’aula sobre els principals símbols de Crist i símbols Marians, amb una breu explicació i una visualització pràctica de com s’han utilitzat al llarg del temps des de la història de l’art. Els símbols ens apropen al Sagrat, ajuden a entendre i expressar l’experiència religiosa. Saber-los interpretar ens permetrà conèixer d’altres tradicions i cultures. El curs consta de dos blocs: en primer lloc, una introducció general a la simbologia, i, en segon lloc, la concreció dels símbols en l’art cristià occidental.\nDestinataris El curs s’adreça a docents de totes les etapes educatives i a encarregats de la Pastoral.\nObjectius • Aconseguir unes nocions generals de simbologia. • Identificar els principals símbols de l’occident cristià. • Adquirir eines per a la interpretació d’obres d’art.\nContinguts 1.Simbologia dels números 2.Simbologia dels animals 3.Símbols de Crist 4.Símbols marians 5. Interpretació de la simbologia i iconografia d’obres d’art. Formadora Rosa Ribas Garriga. Llicenciada en Història i en Ciències Religioses. Doctora en Teologia, especialitat Sagrada Escriptura. Lloc de realització Curs online. Abans del curs els participants rebran un mail amb accés al Moodle de la Fundació, on treballaran amb una plataforma virtual.\n(Seguir llegint programa)\nBarcelona, Educació, Patrimoni, Teologia, Cultura i art


Després de l'entrevista amb els pares i de l'exploració neurosensopsicomotriz, en la majoria dels casos s'arriba al diagnòstic de Dispraxia. Entitat poc coneguda entre els especialistes en el desenvolupament infantil i encara menys, com és lògic, entre els pares.\nEn la Dispraxia s'observa una baixa organització del moviment. La forma més severa es manifesta, segons les últimes estadístiques, en el 6% dels nens de 5 a 11 anys. No es tenen xifres de les lleus. S'aprecia durant l'execució dels moviments gruixuts (pujar escales, bicicleta, pilota...), en els manuals (escriptura, dibuix...), visuals (salts de línies en llegir, copiar malament de la pissarra...), verbals (certes disartrias...), i la que es denomina ideatoria (no executar amb ordre tasques de diversos passos, posar-se la roba amb seqüència equivocada...)\nEls nens afectats d'aquest trastorn han d'esforçar-se molt per fer les tasques vinculades amb el moviment, la resta de nens les fan de forma automàtica, sense parar esment i amb plena eficàcia. Mentre que ells han d'esforçar-se molt, a més en veure el seu baix nivell executiu, es desmotiven i eviten aquestes tasques, surten del pas, no posen interès... Amb massa freqüència se'ls classifica de ganduls, distrets, de no voler esforçar-se, de tenir baixa atenció...\nEls nens amb aquest trastorn ho passen molt malament a l'escola, se'ls exigeix els mateixos rendiments que als altres, en el mateix temps. Tenen bona capacitat perceptiva i intel·lectual, però plasmen els seus coneixements amb molta dificultat, inverteixen més temps per escriure correctament, no se'ls entén la lletra si ho fan ràpid, canvien el signe o el significat de les operacions matemàtiques, obliden les portades, no mecanitzen la sistemàtica del càlcul, presenten molts errors en l'ortografia...


Читать книгу Els Deu Mil, автор Ксенофонт онлайн страница 1. Читать книгу без регистрации\nXenophont. Els Deu Mil\nProduced by Ricard Samarra\nELS DEU MIL.\nXenofont era fill de Gril·los, i nasqué a Atenes cap a l'any 430 abans de J.C. Tota la seva vida gira al voltant de dos fets: el seu encontre amb Sòcrates i la seva incorporació a l'exèrcit de Cirus. Diògenes Laerci ens conta de quina manera Sòcrates es féu de Xenofont un deixeble. «Un dia, Xenofont havent trobat Sòcrates pel carrer, aquest li barrà el pas, i li preguntà on es compraven les coses necessàries per a la vida. Xenofont li ho digué.-I per esdevenir un home honrat, replicà Sòcrates, on cal anar?-Xenofont no sabé què respondre.-Segueix-me, doncs, li digué Sòcrates, i t'ho diré». L'anècdota, si no és certa és característica; respecte de Xenofont ens suggereix merament que el seu aire era el d'un jove noble i honrat, com afirma el mateix anecdotista; però respecte de Sòcrates, el veiem talment exercint aquell apostolat civil que tenia per objecte de fer reeixir en tota ànima ben nascuda totes les possibilitats d'inteligència i de virtut, al servei d'una funció adecuada dins la Ciutat.\nEl bé d'aquesta, i una necessitat absoluta de justícia condicionaven, per a Sòcrates, l'actuació de cadascú dins el seu lloc: des de l'humil sabater fins al cap del govern. Això, quan l'educació sofística afinava extraordinàriament les intel·ligències en vista d'un èxit personal que el règim democràtic no feia sinó facilitar. Xenofont romangué tota la vida un socràtic: potser el més fidel dels socràtics; del seu mestre deixà de banda les especulacions metafísiques i assajà no sols de fixar-ne, sinó de viure'n l'ensenyament moral. Els «Records», constitueixen, a més a més d'una defensa de Sòcrates, una mena de manual socràtic del ciutadà perfecte. El seu puritanisme polític, dugué lluny Xenofont; trobant-lo més ben realitzat a Esparta que a Atenes, no es limità a una admiració teòrica, sinó que acompanyà Ageisilau, l'idealista rei d'Esparta, en la seva expedició contra Farnabazos, i en la batalla que a Coronea lliurà contra Atenes i Tebes. Llavors els atenesos dictaren contra ell una sentència de bandejament. La seva presència a Coronea hi influí sens dubte; pèrò la malfiança dels atenesos vers Xenofont venia ja de la seva amistat amb Cirus, l'amic d'Esparta.\nXenofont mateix conta com aquesta amistat començà. Cal agrair-li la franquesa amb què ho fa: prou fina perquè no poguem titllar-lo de cínic; prou oberta perquè ens reveli que en el fons d'aquest socràtic piadós hi havia un Ulisses no ben adormit. Era en 401. Xenofont no tenia encara trenta anys. Cirus el jove, sàtrapa de Lídia, Frígia Major i Capadòcia, preparava en secret una expedició contra el seu germà Artaxerxes, el Gran Rei de Pèrsia, «el Rei», com deien simplement els grecs. Amb un pretext qualsevol, es feien lleves. Finides les guerres del Peloponès, moltes energies restaven ocioses i molts homes sense pàtria, en una època on més que per una ciutat es combatia per un partit. Tots els països, ademés, on un fort ideal nacional no ajunta i acarrera les energies, són fecunds en aventurers. Pròxenos, amic i hoste de Xenofont, l'invità a adherir-se a Cirus. Això era una perspectiva de riquesa, d'honors i d'aventures: Xenofont tenia la seva decisió presa segurament abans d'aconsellar-se amb Sòcrates. Aquest es limità a dir-li que es remetés a la voluntat dels déus, i consultés l'oracle d'Apol·ló. En el seu delit, Xenofont en comptes de preguntar si havia de partir o no, preguntà a quin déu calia fer sacrificis per dur a bon terme el viatge. Sòcrates el reptà dolçament, però el deixà partir i Xenofont s'agregà a l'exèrcit grec llevat per a Cirus, uns deu mil homes, en llur majoria espartans.\nLes vicissituds d'aquesta expedició constituteixen la matèria de l'Anàbasi (literalment «marxa cap a les terres altes»), que hem assajat de traduir sota el títol més assequible de «Els Deu Mil». Xenofont l'escriví entre el 379 i 371, en la propietat d'Escillunt que els espartans li regalaren en premi al seu laconisme. És l'obra que ha fet popular el nom de Xenofont: una de les més agradables i pintoresques que ens hagi llegat el món antic; veritable epopeia del mercenari, de l'home que combat per un sou, i quan el sou li falleix combat pels seus afectes primaris: amor a la vida, al guany si encara pot ser, a la pàtria en quant pàtria vol dir el paisatge familiar, la dona i els infants, l'honor del nom col·lectiu.\nSembla que Xenofont la publicà sota el pseudònim de Temistògenes de Siracusa; podent parlar d'ell mateix en tercera persona, disposa d'una llibertat més gran per posar de relleu el paper que en la famosa retirada s'atribueix, i que altres memòries anteriors (per exemple l'Anàbasi del seu company d'armes Sofènet d'Estimfal) deixaven en la insignificància. Més tard, Diodur de Sicília pogué historiar la mateixa expedició sense anomenar Xenofont.\nPerò a nosaltres és l'Anàbasi de Xenofont que ens interessa; l'acceptar-la com a pura novel·la d'aventures, com a pur document humà encara que se'ns demostrés que no anà del tot com Xenofont ens conta una expedició que començà essent una de tantes lluites intestines del corromput Imperi Persa i acabà essent, amb el temps, una lliçó per al gran Alexandre. La qual cosa fa d'aquests Deu Mil aventurers, els «Pioners» de l'expansió de la cultura grega Orient endins.\nNOTA.-Hem afegit a la fi del segon volum d'aquesta versió de «Els Deu Mil», la de la «Vida d'Artaxerxes», per Plutarc. Amb la qual el llegidor tindrà una visió de la revolta de Cirus, com si diguéssim des de l'altra banda, ensems que una pintura general de la cort del Gran Rei. El llegidor completarà profitosament aquesta amb la lectura del manual «L'Antic Orient» de D. G. Hogarth (Enciclopèdia Catalana), on trobarà així mateix mapes per seguir, baldament per sobre, l'itinerari dels Deu Mil.\nCAUSES DE LA GUERRA. PREPARATIUS.\nDarius i Parisatis tingueren dos fills: el més gran, Artaxerxes; el més petit, Cirus. Darius havent caigut malalt i pressentint la fi de la seva vida, volgué tenir els dos fills vora seu. El gran s'esqueia a ser-hi; i Cirus fou enviat a cercar de la província de la qual l'havia fet sàtrapa, nomenant-lo també general de totes les tropes reunides en el pla del Castol. Cirus, doncs, puja, acompanyat de Tissafernes, a qui tenia per amic, i seguit de tres cents hoplites\n(1) grecs comandats per Xènias parrasienc.\nDarius mor, i Artaxerxes el succeix de rei. Llavors Tissafernes acusa Cirus al germà, dient que conspirava contra ell. Artaxerxes s'ho creu, i agafa Cirus per matar-lo; sinó que la mare, a força de súpliques, el fa enviar de bell nou a la província.\nCirus se'n va, havent passat per aquell perill i aquella deshonra, i medita com fer-ho per no haver de dependre més del germà, més aviat si podia per regnar en el seu lloc. De primer Parisatis, la mare, estava tota per Cirus, al qual duia més amor que no al regnant Artaxerxes. Després, qualsevol que vingués de part del rei a la seva província, ell se'ls disposava tots talment, que en donar-los comiat eren més amics seus que no pas del rei. Així mateix posava tota la cura perquè els bàrbars que eren al seu servei fossin bons per a la guerra i li tinguessin bona voluntat.\nPer altra banda, llevava tropes gregues, tan d'amagat com podia; a fi de sorprendre el rei com més desproveït millor. I vet aquí com feia aquesta lleva. En totes les ciutats on tenia guarnició, ordenava als comandants que traguessin soldats del Peloponès, com més i com més valents millor, sota el pretext que Tissafernes li rondava les ciutats. Per tal com d'antic les ciutat jòniques eren de Tissafernes, que el rei les hi havia donades; però llavors s'havien passat a Cirus totes, llevat de Milet. Ara, a


Turisme de les Garrigues - Pàgina 8 de 12 - Blog\nPrograma musical de la Cafeteria Slàvia (gener-maig)\n14 de setembre de 2018 26 de gener de 2018\nLa cafeteria Slàvia, és un escenari privilegiat per observar el quefer diari de les Borges Blanques, és un punt de referència cultural a les Terres de Ponent on hi arriben grups musicals d’arreu el territori i ens fan ballar amb les seves cançons. Cada any, la cafeteria Slàvia presenta un … Continuar llegint\nNova temporada del Teatre Foment de Juneda\n14 de setembre de 2018 18 de gener de 2018\nAmb l’inici del 2018 també arrenca la nova temporada del Teatre Foment de Juneda presentant un nou cicle escènic. Una programació que ofereix 12 propostes de gran qualitat, de diversos gèneres i per a tots els públics. El 20 de gener, arriba HOP! Peripècia: teatre, circ i música es barregen … Continuar llegint\n14 de setembre de 2018 17 de gener de 2018\nArriba un nou any i amb ell nous propòsits i reptes esportius. És per això que ens agradaria proposar-vos una manera diferent de descobrir la nostra comarca: a través de les curses organitzades arreu el nostre territori al llarg de l’any! Cursa de l’Oli, es tracta d’una cursa de 10.360 … Continuar llegint\nEl pròxim 19, 20 i 21 de gener tindrà lloc la 55a Fira de l’Oli Verge Extra de les Garrigues a les Borges Blanques que serà inaugurada per l’escriptora i periodista Pilar Rahola, el divendres al matí, mentre que la clausura anirà a càrrec de l’exdiputada garriguenca al Parlament de … Continuar llegint\n14 de setembre de 2018 22 de desembre de 2017\nUn any més arriben les festes de Nadal i l’agenda d’activitats a les Garrigues s’omple d’activitats nadalenques per a tots els gustos i edats. A la nostra comarca hi ha diverses poblacions on es representen Pessebres Vivents, a Cervià de les Garrigues el podreu veure el dia 24 de desembre … Continuar llegint\nOli de les Garrigues\n14 de setembre de 2018 1 de desembre de 2017\nLa comarca de les Garrigues degut al seu relleu i la manca de regs, s’ha especialitzat en el cultiu de conreus de secà com és l’olivera. És per això que a les Garrigues es produeix un dels millors olis del món. La primera denominació d’origen de l’oli de tot l’Estat … Continuar llegint\n← Anteriors 1 … 7 8 9 … 12 Següent →\nCopyright © 2019 - Turisme de les Garrigues


Els jóvens FER xafen fort (Crònica del cap de setmana) - Proyecto FER\n08.05.2017 - 12:00 AM\nEls jóvens FER xafen fort (Crònica del cap de setmana)\nEncara que està més que demostrat, capítols esportius com el vixcut en les últimes 48 hores ratifiquen que el Projecte FER té molt de futur. El sector més jove de l’equip FER ha assumit gran part del protagonisme en un cap de setmana amb especial presència dels esports de contacte. De fet, el principal esdeveniment s’escenificava a Sèrbia, país que acollia el Campionat d’Europa absolut de lluita olímpica. I, entre els participants en un esdeveniment de tal prestigi i exigència, Jesús Gasca, un atleta d’origen madrileny, però de formació esportiva valenciana. Jesús, de 23 anys i una de les cares noves de l’FER 2017, debutava en un Europeu absolut. Queia en la primera eliminatòria (l’equivalent als setzens de final) davant un rival suec. Com ell mateix reconeixia moments després, “competir ací ja era un èxit i un pas endavant, però això és el màxim nivell i encara em trobe lluny dels millors a nivell internacional”. Tindrà l’oportunitat de resarcir-se al Mundial absolut d’agost i al Mundial sub 23 de novembre.\nLa segona disciplina de contacte que ha reivindicat atenció durant este primera entrega esportiva del mes de maig ha estat el judo, que oferia el Campionat d’Espanya cadet. El torneig, a més, s’ha celebrat al Pavelló de la Fonteta de València. Dos eren les esportistes FER en prendre part en el certamen. I les dos han respost a la seua condició de favorites. Mireia Rodriguez (menys de 44 kg) i Laura Torregrosa (menys de 40 kg) s’adjudicaven sengles medalles d’or. A més, un altre important esdeveniment nacional desenvolupat durant el recent cap de setmana ha estat el Campionat d’Espanya de gimnàstica rítmica en edat escolar, cita disputada a Galícia i en què competeixen les diferents federacions autonòmiques. En la classificació global per conjunts, la selecció valenciana s’ha proclamat campiona dels 17 combinats participants. Maria Añó Baca, la component més jove del FER 2017, era una de les cinc integrants de l’equip de la Comunitat Valenciana. Va fer tres exercicis. De 34 competidores (cada aparell el cobrien 2 gimnastes de cada equip autonòmic), l’esportista de Benicarló va ser quarta en pilota, segona en cercle y primera en cinta.\nExcel·lents notícies també en l’atletisme. En concret, en el Campionat d’Espanya de proves combinades per federacions autonòmiques. Tres esportistes FER representaven a la Comunitat Valenciana. Tot i ser de les més joves de les 15 participants (de fet, encara són junior), les castellonenques Carmen Ramos Vellón i Claudia Conte competien al heptatló de la categoria absoluta femenina. I les dos signaven grans actuacions. Sobretot, Carmen, qui confirmava que és un autèntic diamant en brut, es proclamava guanyadora i, el més important, arribava la mínima per a l’Europeu júnior de l’estiu que a Grosseto. També Claudia oferia excel·lents prestacions. L’atleta del Playas acabava en la quarta plaça i fregava la mínima per Grosseto. No obstant això, es demostrava a si mateixa que té a l’abast el desitjat passaport per al Campionat d’Europa. Mentrestant, Jorge Dávila, una de les novetats del FER 2017, s’adjudicava el decatló en la categoria juvenil. Amb 6.776 punts, s’imposava amb enorme claredat als seus cinc rivals. Pel que fa al ciclisme, les carreteres de Guipúscoa acollien la tercera de les 9 sessions que integren la Copa d’Espanya femenina de ruta. Sandra Alonso patia una punxada a 5 quilòmetres de l’arribada. Concloïa en el 20è lloc entre les 46 corredores que integraven el rànquing global, i en la setena posició entre les 20 competidores sub 23, categoria que segueix dominant després del còmput global de les tres proves disputades.\nA més, Javier Mario Carrión disputava amb la Vila-joiosa l’anada de les semifinals per l’ascens a la Divisió d’honor del rugbi espanyol. L’equip alacantí guanyava al camp del Pozuelo madrileny per 13-18. El proper cap de setmana, se celebra el partit de tornada al camp de La Vila. Si superen aquesta eliminatòria, només quedaria un últim obstacle per certificar el salt a la màxima categoria del rugbi nacional. Finalment, una previsió de gran alçada. Iván Pastor s’endinsa avui en una de les grans cites de l’any: el Campionat d’Europa de vela classe RS: X, competició que es desenvolupa des d’este dilluns 8 fins al dissabte 13 de maig en aigües pròximes a Marsella. El regatista de Santa Pola aspira a millorar la tercera plaça aconseguida en l’edició de 2011 a Bulgària, el seu millor resultat, fins ara, en un Europeu absolut.\nPrevious Post Agenda FER cap de setmana (5-7 de maig)\nNext Post El taekwondo guanya terreny en el FER


La deixalleria municipal, Torroella de Montgrí i l'Estartit\nInici SERVEIS MUNICIPALS Gestió de residus i neteja La Deixalleria municipal\nLa deixalleria és una instal·lació de titularitat municipal que permet fer la recollida selectiva de les escombraries per a les quals no hi ha contenidors específics al carrer o un sistema de recollida a domicili. Els municipis de més de 10.000 habitats estan obligats per llei a tenir-ne una. En el nostre cas, el servei va entrar en funcionament el 1997.\nL'ús de la deixalleria permet augmentar la quantitat de residus municipals valoritzables, disminueix els residus municipals que van a parar a l’abocador, evita l’abocament incontrolat de residus i permet gestionar correctament els residus perillosos.\nCom funciona una deixalleria?\n● Cal dipositar els diferents tipus de residus en el contenidor que li correspon.\n● No s'han de barrejar els residus. En cas de dubte, s'ha de preguntar al personal de la deixalleria.\n● En el cas de portar residus municipals especials, cal posar-se en contacte amb el personal de la deixalleria.\n● Els horaris del centre s'han de respectar i no es poden deixar els residus de fora.\n● L'ús de les deixalleries és gratuït per als veïns i veïnes de Torroella i l’Estartit. Els industrials estan subjectes, en determinats casos, a un preu públic.\nLa targeta d'usuari\nPer millorar l’ús que tots plegats en fem, l'Ajuntament ha optat per regular-ne l’accés mitjançant el control de les entrades a través d’una targeta identificativa personal. D’aquesta manera, per exemple, es pot comptabilitzar millor la quantitat i la diversitat de residus que s’hi aporten, mitjançant un control estadístic, i així poder dimensionar més bé el servei. Aquesta targeta s'ha enviat a tots els veïns i veïnes empadronats al municipi, que són els usuaris exclusius d'aquest servei.\nResidus municipals especials: piles, envasos de productes tòxics, esprais, fluorescents, electrodomèstics que continguin substàncies perilloses (CFC), pintures, vernissos, dissolvents, pneumàtics, radiografies, olis de motor, bateries.\nResidus municipals ordinaris: paper i cartró, vidre, envasos lleugers (brics, plàstics i llaunes), ampolles de cava senceres, ferralla i metalls, tèxtils i sabates, vidre pla i olis de cuina.\nAltres residus municipals: fustes, restes de poda o jardineria, runes i restes de la construcció d’obres menors.\nResidus municipals voluminosos: mobles i estris vells, electrodomèstics que no contenen substàncies perilloses i ferralla electrònica (ordinadors, petits electrodomèstics, aparells electrònics...).\n- De l’1 d'octubre al 30 de març\n• De dilluns a dissabte, de 8 h a 17.45 h\n• Diumenges i festius, de 10 a 14 h\n- De l’1 d'abril fins al 30 de setembre\n• De dilluns a dissabte, de 8 a 18.45 h\nLes instal·lacions romandran tancades els dies 1 i 6 de gener, i 25 i 26 de desembre. El 24 i 31 de desembre es fa horari de dia festiu.\nTelèfon: 900 720678


MOTXILLA INFANTIL IMAGINE ENSO | Gaudinfancia\nGaudinfancia » Botiga » Motxilla Infantil Imagine Enso\nMotxilla Imagine Enso amb compartiment específic per ordinador entre altres i amb dues butxaques frontals de diferents mides per als accessoris més petits.\nSKU: 8435578302089 Categories: MATERIAL ESCOLAR, Motxilles, Motxilles home\nMotxilla Imagine Enso Motxilla de 32 cm x 42 cm x 14 cm fabricada en Polièster. Compartiment específic per a un ordinador de fins a 15,6 polzades (35,5 cm alt x 26 cm ample x 3 cm profund). Motxilla ideal per portar llibres, llibretes, carpetes i carpesanos de mida DIN A4. També té dues butxaques frontals de diferents mides per als accessoris més petits.


Gina Duran – Novaveu\nAutor: Gina Duran\nGina Duran 21 d'octubre de 2019 21 d'octubre de 2019 0\nEls somnàmbulsSala la Planeta, 12 d’octubre de 2019 Fins ara la societat ens ha imposta un esquema de com han de ser les relacions de parella. Dues persones, home i dona. No de dues, ni de tres ni de quatre persones; no de dos o més homes, no de dues o més dones. No. Les …\nRead More Reconfigurem l’esquema\nGina Duran 27 de novembre de 2018 0\nNomés una vegada Teatre de Salt, 11 de novembre de 2018 Violència de gènere. Podem estar realment segurs de no haver-ne viscut mai? Coneixem de debò les parelles del nostre entorn? Aquestes i més preguntes sorgeixen al llarg de l’obra Només una vegada. Parlar sobre aquest tema, endinsar-s’hi i entendre’l no és gens fàcil. Marta Buchaca …\nRead More Un petit gran trencaclosques\nGina Duran 16 de novembre de 2018 0\nSol bémol Teatre Municipal de Girona, 10 d’octubre de 2018 Sol bémol, un quadre plàstic. Una expressió que defineix perfectament l’obra en la seva totalitat. Vingut des de Bèlgica i protagonitzat per l’entranyable duo creatiu d’Irque i Fien, Sol bémol sorprèn i alhora captiva els espectadors amb la bellesa, la intel·ligència i la passió que …\nRead More Un quadre plàstic en tots els sentits


Així és la casa del Valencia CF en Kamen - Pàgina web oficial Valencia CF\n28 Juliol de 2015\nAixí és la casa del Valencia CF en Kamen\nConeix el Sportcentrum Kaiserau\nUn espai únic i espectacular\nEl Valencia CF es troba concentrat en al localitat alemanya de Kamen, a uns 20 kilòmetres aproximadament de Dormtund, a l’oest d’Alemanya, el que serà l’últim ‘stage’ de la pretemporada.\nEls valencianistes estan allotjats en el Sportcentrum Kaiserau, un espai únic i espectacular, que posa a disposició de l’expedició unes impressionants instal·lacions en totes les comoditats, per tal de preparar de la millor forma possible la última fase de la pretemporada.\nEl Sportcentrum Kaiserau és un complet complex hoteler-esportiu de última generació, que conta en 48 modernes habitacions de 36 metres quadrats cadascuna, dividides en saló menjador i dormitori independent. La qual cosa permet als jugadors i al cos tècnic estar allotjats còmodament en habitacions individuals.\nEl complex, inaugurat per la Selecció Espanyola en 2006, ha sigut seu de les concentracions d’equips com la selecció brasilera, l’alemanya, el Real Madrid, l’Athletic Club de Bilbao, VFL Wolfsburg, Udinese, Borussia Dortmund o FC Bayern München. La casa del Valencia CF en Alemanya té quatre camps de futbol de gespa natural junt a l’hotel, dos camps de gespa artificial, gimnàs de última generació, Spa, piscina coberta, sauna, sales d’oci i esport recreatiu i una pista d’atletisme dotada dels últims avanços tecnològics.\nEl Valencia CF s’exercita per primera vegada en el Sportschule Kaiserau de Kamen\nLa intensitat ha sigut la nota dominant de l’entrenament matinal\nEl Valencia CF ja està a Alemanya\n27 Juliol de 2015\nPer a continuar amb la pretemporada i disputar la Colonia Cup\n"Hem de seguir treballant dur per a aconseguir la classificació"\nSanti Mina va atendre als mitjans de comunicació abans de viatjar a Alemanya


Blog - Redactor.cat\nDescobreix com pots augmentar les visites del teu web\nL’experiència d’usuari és una tendència que tornarà a marcar el posicionament SEO de l’any 2020. Aquells webs que ofereixin una bona experiència a l’usuari es posicionaran més amunt als resultats de cerca de Google. Segons podem llegir en aquest artice d’Ezgi Cetinkaya, especialista en comunicacions de màrqueting de Google Adsense, pots millorar l’experiència d’usuari del…\nEl SEO està en un canvi constant. Cada any, apareixen noves tendències que s’imposen per millorar el posicionament web. Si no ens actualitzem, el que avui ens funciona per ser rellevants en els resultats de Google, demà pot està obsolet. El principal motiu d’aquesta variabilitat del posicionament SEO és el fet que l’algoritme de Google…\nUna bona estratègia de posicionament SEO és una de les millors inversions que ha de fer una empresa si vol aconseguir més visites a la seva web corporativa, més visibilitat, més vendes i un avantatge competitiu significant. Moltes organitzacions empresarials no són conscients de com el web pot assolir una posició privilegiada en els motors…\nMoltes vegades la frase “El futbol és una metàfora de la vida” encaixa perfectament amb determinats partits o amb eliminatòries senceres. Els vuitens de final de la Champions del 2017 en són una evidència. Només els més optimistes podien pensar que el Barça remuntaria un 4-0 al camp del París Saint Germain. És propi de…


TV3 subtitula «El cor de la ciutat» i «Karakia» en àrab i en castellà\nLa iniciativa comença avui per TDT i vol acostar els continguts als immigrats\nTelevisió de Catalunya emet des d'avui dos dels seus programes més emblemàtics, El cor de la ciutat (TV3) i Karakia (33), amb subtítols en àrab i en castellà mitjançant la televisió digital terrestre (TDT). Segons va explicar el director de TVC, Francesc Escribano, l'«objectiu és acostar els continguts als nous ciutadans del país que tenen aquestes llengües com a maternes». La iniciativa, que ha sortit de la Comissió de la Diversitat del canal, és pionera a l'Estat espanyol i a Europa.\n+ Un fotograma d'El cor de la ciutat amb subtítols. Foto: TVC\n«Estem convençuts que fem una molt bona televisió, i ho fem en català perquè és la nostra raó de ser i la nostra força, però som conscients que durant els últims mesos han arribat moltes persones amb altres llengües i pretenem que també facin seva la nostra llengua i la nostra televisió», va recalcar el director de TVC, Francesc Escribano durant la presentació del nou sistema.\nLa selecció de l'àrab i el castellà com a llengües per estrenar el servei de subtitulació multilingüe no ha estat casual. Segons dades de l'Idescat, els ciutadans magribins i els llatinoamericans conformen les comunitats nouvingudes més nombroses a Catalunya. El gener del 2007 hi havia empadronades prop de 200.000 persones procedents del Magreb, sobretot del Marroc, i uns 300.000 ciutadans provenen de diferents països llatinoamericans. Per estrenar la iniciativa s'han seleccionat dos programes emblemàtics de la cadena catalana: la telenovel·la de sobretaula El cor de la ciutat i el programa que acosta la riquesa cultural dels nouvinguts a través de la seva gastronomia, Karakia. Segons va explicar el president de la Comissió de la Diversitat de TV3, Miquel Garcia, «la cadena ha de fer un esforç per adaptar-se a la nova realitat i reflectir-la en l'emissió, contribuint a la cohesió social».\nEN XINÈS I ROMANÈS\nPer Garcia, es tracta d'arribar a nous públics. La subtitulació multilingüe també es vol ampliar al xinès i romanès, encara que s'anirà a poc a poc «perquè l'esforç de producció és enorme».\nEntre altres projectes immediats, hi ha la negociació de la compra de drets de futbol de lligues llatinoamericanes i del Magreb, i la creació d'una sèrie sobre jocs del món.


Canvi de tendència a favor del relleu generacional: puja el nombre de declarants menors de 40 anys i disminueixen els de més de 55 anys\nquery_builder 14 juny 2012 14:00\nPresentació de les dades corresponents a la DUN 2012\nUn moment de la sessió informativa de presentació, celebrada avui a Lleida, amb el director general de Desenvolupament Rural, Jordi Sala, i la directora dels Serveis Territorials del DAAM a Lleida, Cristina Bosch.\n· Puja en 2.500 el nombre de nous sol·licitants de la DUN. Destaca l’increment en el nombre d’agricultors que compleixen la condició d’agricultor professional, que ha passat de 10.049 a 13.463\n· Relleu generacional: es produeix un canvi de tendència, s’incrementa el nombre de declarants menors de 40 anys i disminueix el nombre de declarants de mes de 55 anys.\n· El percentatge de dones, sobre el total de persones físiques, que presenten la DUN és també significatiu (31%) amb tendència a l’alça respecte a l’any anterior i l’edat de les dones incorporades és 9 anys menor que els homes\n· Avança la simplificació de tràmits: el 97% de les sol·licituds ja es tramiten per via electrònica\nLa Declaració Única Agrària (DUN) és la declaració anual que fan els titulars d'explotacions agràries, que inclou la declaració de les parcel·les de la seva explotació, i permet sol·licitar diversos ajuts adreçats a explotacions agràries i fer altres tràmits i declaracions davant del DAAM. A través d’aquesta declaració anual que fa l’agricultor, es poden realitzar fins a 55 tràmits en una única actuació i sol·licitud d’ajuts, simplificant de forma considerable els tràmits que ha de realitzar amb l'administració. El termini per a presentar la DUN va de l’1 de febrer fins al 30 d’abril i fins al 31 de maig es pot fer modificacions de parcel·lari. Per tant, el 31 de maig va finalitzar el període de modificacions de la DUN i ja es disposa de les dades definitives d’aquesta campanya 2012.\nEl total de DUNs presentades ha estat de 61.019 davant les 61.869 de la campanya anterior, el que suposa 850 declaracions menys.\nEl nombre de sol·licitants que no han presentat la DUN és de 3.350, la majoria és perquè no van cobrar al 2011 perquè no complien els requisits , i un 22% no disposava de drets de Pagament Únic. Per contra, hi ha 2.500 sol·licitants nous. De les altes i baixes destaquem el següent:\n• Augment de dones en un 7% respecte a les baixes.\n• Edat dones incorporades: 9 anys més joves que els homes.\n• La distribució geogràfica segueix el patró actual.\n• Edat de baixa als 65 anys, de mitjana.\n• Persones jurídiques: 7,6% de baixes i 15% de altes.\nQuant al tipus de declarant, hi ha 55.332 persones físiques i 5.687 persones jurídiques, amb predomini de les SCP. En el cas de les persones físiques, un 61,2% tenen més de 55 anys, quant a la DUN 2011 els sol·licitants per sobre dels 55 era el 62’8%, i un 10’40 tenen menys de 40 anys, mentre el 2011 els joves representaven el 9’6%.\nPel que fa a les vies de presentació, un 97% de les DUNs s’han presentat mitjançant signatura electrònica, enfront del 60% de 2011, complint-se amb escreix l’objectiu que s’havia plantejat el DAAM de superar el 90%. Pel que fa a als altres mitjans de presentació, la confirmació via web o 012 s’ha incrementat un 32% respecte a 2011, mentre que s’ha presentat en paper únicament un 1% de les DUNs, enfront del 36% del 2011.\nPer àmbits territorials, destaca el nombre de DUNs presentades a les comarques de Lleida, 23.731, que suposen el 39% del total, seguit de les de Terres de l’Ebre amb un 22%, de les de Tarragona un 16%, i entre un 6 i un 8% a les comarques de Barcelona, la Catalunya central i Girona.\nA través de la DUN, s’ha fet 187.252 sol·licituds i tràmits davant del DAAM. Concretament, les sol·licituds i tràmits realitzats han estat els següents:\n- 78.724 sol·licituds d’ajuts directes (pagament únic i altres ajuts directes associats)\n- 18.020 d’ajuts de Contracte Global d’Explotació (procediment abreujat i procediment general).\n- 90.097 corresponen a altres tràmits (ajut per activitat apícola en zones amb abellerol, sol·licitud explotació agrària prioritària, admissió nous sectors a pagament únic, modificacions del SIGPAC, etc.)\nL’import aproximat de pagament que suposaran aquestes sol·licituds és de 350 milions d’euros.\nCal destacar l’increment en el nombre d’agricultors que compleix la condició d’agricultor professional, que ha passat de 10.049 a 13.463, arran de l’aplicació del nou Decret 44/2012, pel qual es crea el Sistema Integrat de Dades d’Explotacions Agràries, que flexibilitza les condicions per a tenir la consideració d’agricultor professional (amb l’anterior normativa es tenien en compte els rendiments nets declarats fiscalment i en aquest Decret es fixa els ingressos totals fiscalment declarats. El canvi de rendiments nets a ingressos totals permet obtenir la dada real d’activitat agrària, atès que els rendiments es determinen en funció d’un seguit de desgravacions fiscals per a arribar a una dada fiscal. El canvi visualitzarà un número més elevat d’agricultors que compleixen la condició d’agricultor professional). També es va flexibilitzar el règim de cotització a la Seguretat Social.\nPagament únic i altres ajuts directes\nEl pagament únic i altres ajuts directes suposen uns 280 milions d’euros. Són ajuts amb finançament 100% de la Unió Europea, corresponents al primer pilar de la Política Agrària Comunitària (PAC), i tenen com a objectiu donar suport a les rendes agràries i contribuir al manteniment de l’activitat agrària, evitant el seu abandonament i contribuint així a evitar el despoblament de les zones rurals, a l’equilibri territorial i a l’obtenció i subministrament d’aliments a la població. Els ajuts contemplats són l’ajut de pagament únic, l’ajut acoblat de vaques alletants i els ajuts específics a determinats sector productius vinculats a produccions de qualitat o considerats més vulnerables des del punt de vista de la rendibilitat econòmica i de la sostenibilitat. També es contempla l’ajut acoblat de fruits de closca, amb finançament per part del Ministeri i del DAAM.\nEn l’annex 1 figura les sol·licituds per cadascuna de les línies d’ajut i per àmbit territorial.\nHi ha un increment considerable de les sol·licituds de pagament únic i dels imports previsibles de pagament. El nombre de sol·licituds s’ha incrementat en 1.269 beneficiaris com a conseqüència de la desconnexió d’una sèrie d’ ajuts que s’ha produït aquesta campanya i la seva incorporació al règim de pagament únic. En aquest procés de desconnexió s’han assignat drets (o s’ha incrementat el valor dels drets que ja tenia) a 25.000 beneficiaris, el que comportarà un increment dels imports de pagament únic de 38.543.936 €.\nEls ajuts del Contracte Global d’Explotació (CGE) suposen uns pagaments d’uns 126 milions d’euros anuals. Són ajuts cofinançats , corresponents al segon pilar de la Política Agrària Comunitària. Els ajuts que es pot sol·licitar són els ajuts agroambientals, indemnització compensatòria, foment de la ramaderia ecològica, així com primera instal·lació de joves, ajuts a la modernització de les explotacions agràries i ajuts de diversificació.\nEn l’annex 2 figuren les sol·licituds per línia d’ajuts.\nCal destacar un augment important en l’ajut d’incorporació de joves agricultors respecte a l’any anterior, i dels ajuts de modernització de les explotacions.\nInstal·lació joves agricultors\nDintre d’aquest apartat, destaquem la sol·licitud de qualificació com a explotació agrària prioritària o la modificació de la ja existent amb un nombre de 2.481 arreu de Catalunya, on destaquen les comarques de Lleida amb el 45% de les sol·licituds (veure distribució a l’annex 3).\nPrevisió dels primers pagaments\nEl conseller Josep Maria Pelegrí va demanar al Ministeri que es sol·licités a la Comissió Europea (CE) l’autorització de bestreta de pagament únic i ajuts directes, davant de la greu situació de crisi que pateix el nostre sector agrari. L’autorització d’aquesta bestreta pot suposar avançar els primers pagaments a la segona quinzena del proper mes d’octubre, amb previsió d’injecció de més de 120 milions d’€ a les explotacions agràries de Catalunya. Durant el mes de desembre es farà la liquidació de l’ajut de Pagament Únic que recollirà l’increment d’imports conseqüència de la desconnexió de determinats ajuts al pagament únic la campanya 2012.\nPagament Únic i altres ajuts directes: Sol·licituds per línia d’ajut\nAjut als fruits de closca i/o garrofa\nAjut als fruits de closca i/o garrofa per millora de l'esporga\nAjut específic als llegums de qualitat\nPrima en benefici dels productors que mantenen vaques alletants\nAjut específic a les explotacions que mantenen vaques alletants\nAjut específic a la producció de carn vaquí de qualitat\nAjut específic al sector lacti-productes de qualitat\nAjut específic al sector lacti per vulnerabilitat\nAjut específic a la producció de qualitat d'oví-cabrum\nAjut específic productors d’oví en agrupacions\nAjut específic productors de cabrum zones desfavorides\nContracte Global d’Explotació: Sol·licituds per línia d’ajuts\nGestió zones humides RAMSAR arròs/closes\nAgricultura racional i de conservació\nSistemes alternatius a lluita en vinya\nConservació i millora races autòctones\nMillora i foment de pastures\nFoment ramaderia ecològica\nErosió i paisatge\nMillora pastures muntanya Ramaderia. Equina\nMillora ZEPAs en la Plana Agrícola\nApicultura millora biodiversitat\nFoment pastura sotabosc en PPP\nVarietats vegetals autòctones\nGestió sostenible de la fertilització\nProducció agrària compatible zones humides RAMSAR (retirada 20 anys)\nDistribució territorial de les sol·licituds de qualificació d’Explotacions Agràries Prioritàries\nImatge de la sessió informativa de presentació.\nJPG | 25\nPPT | 2483


Evolució del software by HelenaCaballero 353 views\nPowerpoint sobre l'evolució del software\n3. · El sistema operatiu és el conjunt de programes que controlen el funcionament de l'ordinador. Què són els sistemes operatius? · La seva proncipal funció,és gestoniar els detalls de l'operació de l'ordinador. · Els sistemes operatius més utilitzats son: Microsoft Windows, Linux i MAC. Índex\n4. Què és el software? · És coneix com a software el soport lògic d'una computadora digital. · El software, entre altres coses, està compost per un processador de textos, una de les eines més útils. · També podem dir que el software, és tota la informació procesada per un ordinador: Programació i dades. Índex\n7. Àbac · L'àbac, és un aparell, dividit en dos zones per un llistó, abaix hi ha 5 boles i cadascuna val per un, i adalt hi ha 2 boles i cadascuna val per cinc. · L'àbac, serveix per fer cualsevol tipus de operació matemàtica, però és més utilitzat per fer les més bàsiques: suma, resta, multiplicació i divisió 2500 A.C Índex\n8. Màquina diferencial 1832 Índex · És un aparell mecànic, que té la funció de calcular i imprimir taules de funcions, és a dir, calcula un valor polinòmic, obtenint la taula de valors, que s'aproxima al resultat real. · La màquina està formada per una sèrie de columnas numerades del 1 a &quot;N&quot;, i la maàquina diferencial el que fa és sumar el nombre &quot;N&quot;+1, per produir un nou valor que serà assignat &quot;N&quot;.\n9. Mark I · Era una màquina, que enviava señals electromagnètiques per moure parts mecàniques. La màquina era lenta, però excecutava operacions matemàtiques bàsiques i calculs complexos d'ecuacions. · Funcionava amb relés, es programava amb interruptors i llegia dades de cintes de paper perforat. Índex 1944\n11. El Transistor · La corrent de base és capaç de modular la resistència que &quot;s'hi veu&quot; en el colector. Es basa en efectes de superfície, poc coneguts en aquells dies. Índex 1948 · El transistor, és un dispositiu electrònic semiconductor que cumpleix les funcions d'oscil·lador, amplificador, commutador o rectificador.\n14. Índex 1956 305 RAMAC · Va ser el primer ordinador comercial que utilitzava disc dur d'unitat magnètica com emmagatzament secundari. · Aquests, no sols necesitaven llenguatge mecànic, sinó que s'instalaven conectors en un panell de conexió.\n15. Índex 1959 Transistor · Al ser més utilitzat, permet reduïr el tamany dels equips i augmentar la seva velocitat de procés. IBM · El transistor arriva als IBM, que l'utilitzen en el IBM 1401 i 1420. La comunicació en aquestes màquinas, es feia mitjançant llenguatge d'alt nivell que facilitava la programació.\n18. IBM S360 1964 · Va ser un dels primers ordenadors comercials que utilitza circuits integrats i podia realitzar tant anàlisis numèric com administratiu o processament d'arxius. · Va ser el primer ordinador en ser atacat per un virus, va ser el Creeper, creat al 1972 Índex\n19. 1966 Multics · Va ser un dels primers sistèmes operatius que va implementar un únic nivell d'emmagatzement de dades. · També tenia una reconfiguració online, molt agresiva, els CPUs, blancs de memoria que podien ser afegits o trets mentres el sistema seguia funcionant, o quan fos necessari. Índex\n22. Índex 1973 UNIX & Microsoft · UNIX va ser el primer sistema operatiu, amb moltes innovacions i sobretot, millorant la política de privacitat. · Al 1975, es funda Microsoft, que treu al mercat el nou sistema operatiu, que consistia en una versió millorada del UNIX, amb moltes més prestacions i noves innovacions.\n25. Índex 1976 Apple · El apple I estava fet a mà i va ser la primera computadora que va convinar un microoprocessador amb un monitor i un teclat. · El que la diferenciava dels altres ordinadors d'us personal, era un circuit completament ensamblat que tenia aproximadament 60 chips.\n26. Índex 1981 PC 5150 · Per el PC 5150, s'utilitzava l'alfabet ASCII de 7 bits, però es va extendir fins els 8 bits, agregant 128 còdigs extra que no seguian cap estàndar i només eren utilitzats per ell. · Tenia una unitat de cassette com mitja d'emmaguetzament estandard. En 1984, va introduir la unitat de disc flexible de doble cara de 1.2 megabytes amb el seu model AT.\n28. Índex 1985 Windows · El windows 1.0 no permetia la supersposició de finsetres, ja que era una característica dels ordinadors apple i no podia ser igual. En canvi va utilitzar mosaics en totes les finestres. · Dos anys més tard, va sortir el Windows 2.0, i va presentar noves millores de l'interfaç d'usuari i en la gestió de memòria, i va establir nous metòdes d'abreviatura del teclat.\n29. Índex 1991 LINUX · Linux disponia de capacitat per a llenguatges de guió a part dels clàssics llenguatges de programació shell, o el de patrons de i expresions regulars anomenat awk. · Linux, va ser un sistema operatiu independent a l'any 1991, ja que abans, era una unió amb GNU.


About: Acılı ezme\nAcılı ezme, Antep ezmesi o simplement ezme és un tipus d'amuse-bouche o meze de la cuina turca, originari d'Antep. En té moltes varietats, però bàsicament es fa amb tomàquet, ceba i julivert picats, suc de llimona, nar ekşisi (i/o vinagre), sal, i alguna varietat de pebre roig (generalment pul biber o isot) i altres espècies. En turc acı/acılı significa 'picant/amb picant', i ezme aixafat 'paté'. El plat se sembla una mica al pebre xilè i al chimichurri argentí. Moltes vegades es fa servir com una salsa en fer un dürüm amb Adana kebap, şiş kebap o ciğer kebap.\nAcılı ezme, Antep ezmesi o simplement ezme és un tipus d'amuse-bouche o meze de la cuina turca, originari d'Antep. En té moltes varietats, però bàsicament es fa amb tomàquet, ceba i julivert picats, suc de llimona, nar ekşisi (i/o vinagre), sal, i alguna varietat de pebre roig (generalment pul biber o isot) i altres espècies. En turc acı/acılı significa 'picant/amb picant', i ezme aixafat 'paté'. El plat se sembla una mica al pebre xilè i al chimichurri argentí. Moltes vegades es fa servir com una salsa en fer un dürüm amb Adana kebap, şiş kebap o ciğer kebap. (ca)\nAcılı ezme (ca)


Neix a Catalunya una associació per a la defensa dels al·lèrgics alimentaris | Consumer\nNeix a Catalunya una associació per a la defensa dels al·lèrgics alimentaris\nEl seu objectiu és pressionar perquè es considerin les al·lèrgies com a minusvalideses\nData de publicació: Dimarts, 07deGenerde2003\nImmunitas Vera és una nova organització que ha sorgit a Catalunya, concretament a Tortosa (Tarragona), per a la defensa i suport als afectats d’al·lèrgia alimentària. Entre els seus objectius destaca el de pressionar a les Administracions Públiques perquè considerin les al·lèrgies com a minusvalideses. L’organització s’ha creat amb uns 30 associats.\nSegons va explicar Fernando Jaime, president d’Immunitas Vera, aquesta associació recorrerà al Síndic de Greuges (el Defensor del Poble de Catalunya) perquè els governs central i català obliguin les indústries alimentàries a etiquetar i identificar tots els additius que porten els aliments envasats, que els hospitals i col·legis tinguin en compte les al·lèrgies a l’hora de preparar les dietes i menús, i que es dispensin medicaments que excloguin substàncies que puguin provocar reaccions.\nJaime demana “discriminació positiva” amb aquests malalts, ajudant econòmicament a les famílies amb al·lèrgics perquè puguin comprar els productes adequats, “que normalment són més cars”. Així mateix, sol·licita que s’identifiquin totes les al·lèrgies existents i que es faci un registre de tots els afectats.\nA Espanya hi ha actualment un total de 800.000 afectats d’al·lèrgia alimentària, amb especial incidència entre els nens menors de dos anys, que arriben al 6 o 7%. Aquest tipus d’al·lèrgia és una desviació del sistema immunitari que reconeix “com a enemics” a una sèrie d’aliments com els ous, la llet, el peix o la fruita seca. “El seu desenvolupament és més fort en la infància perquè és quan s’està creant el sistema immunitari”, afirma Jaume Miquel, pediatre que col·labora amb l’associació.\nal·lèrgics associació defensa


Artim Hotel Berlín Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nFuggerstrasse 20., Schöneberg, Berlín, Alemanya, 10777 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Artim Hotel?\nBarri Schöneberg Mitte Kreuzberg Mitte Schöneberg Schöneberg\nMés informació sobre Artim Hotel\nDissenyat tant per oci com per negoci, Artim Hotel està situat idealment a Schöneberg; una de les localitzacions més populars de la ciutat. L'hotel és a 0.0 Km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Amb les atraccions principals de la ciutat com Adelbert Stahlmach Kunsthandel, Kadewe Shop, Kaufhaus des Westens (KaDeWe) a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nEl Artim Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, calefacció a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Artim Hotel la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Berlín.\nEdifici del Reichstag - 2,92 km\nEstació d'autobusos de Berlin Brandenburger Tor - 2,94 km\nMur de Berlin - 5,02 km\nIlla dels Museus - 4,34 km\nMonument de l'Holocaust - Monument als jueus assassinats d'Europa - 2,87 km\nMemorial de la presó de Hohenschönhausen - 11,61 km\nMuseu de Pèrgam - 4,3 km\nBotiga Kadewe - 360 m\nCentre Comercial Europa-Center - 720 m\nAquari - 790 m\nComentaris d'Agoda (30)Comentaris de Booking.com (1355)\nTots els tipus de viatgers (30)Viatger de Negocis (5)Parelles (13)Viatgers en solitari (10)Famílies amb infants grans (2)