Per Narcís Banchs i Valls\n1 d'agost de 2020 12:03\nSegons el diccionari, legalitat és el principi que regula els actes jurídics de l’Estat sotmesos a l’ordenament jurídic vigent i que aquests s’adeqüin a les lleis i que no estiguin sotmesos a la voluntat de les persones. A l’Estat espanyol, la Constitució és superior a la llei?\nSegons el diccionari dictadura és el principi que determina que una sola persona té el poder total, i que per tant, li confereix la facultat de promulgar i modificar lleis a la seva voluntat.\nSegons el diccionari democràcia és aquella societat en què els drets humans, la llibertat d’expressió, de manifestació, de premsa i d’associació són garantits i ho han de ser pel seu ordenament jurídic\nEls senyors Franco i Marchena són dos dictadors? És un interrogant que seria bo poder escatir. Segurament que hi haurà arguments en pro i en contra. I segurament que s’hi poden trobar algunes similituds. Per exemple…\nAl senyor Franco se li donava el nom d’“excelentísimo señor”.\nAl senyor Marchena també se li dóna el nom d’“excelentisimo señor”.\nL’excelentísimo senyor Franco era un dictador? Oi que ell és el que va dictar i decidir les sentències que “legalmente” (després de modificar les lleis segons el seu criteri), li permetien condemnar i castigar a totes les persones que es manifestessin contràries als criteris del seu règim?\nL’excelentísimo senyor Marchena és un dictador? Oi que ell és el que ha dictat i decidit les lleis que “legalmente” (després de modificar-les segons el seu criteri), li permeten castigar i empresonar al poble de Catalunya que vol ser independent?\nOi que és importants plantejar-ne interrogants?\nManel Mas 2 d'agost de 2020 12:54 El 12:54\nMolt bo l’article Narcís. Et trobàvem a faltar. Benvingut de nou.


Només són dones - Recomanació teatral - Neus Mònico Fernández - Teatro Barcelona\nEls afusellaments eren a diari, se les emportaven de matinada cap el camp i un grup «d’homes» armats les mataven i remataven amb l’anomenat «tiro de gracia» disparant-les sense cap mena de remordiment en foses comuns. Moltes d’elles havien estat delatades pels propis familiars. Avui en dia encara segueixen sense poder-se recuperar els cossos per poder donar-les el descans que es mereixen. Dones i nens innocents que van morir afusellats en molts indrets de la península, Cuenca, Aragó, Catalunya, Granada…Altres dones no van poder aguantar les tortures i van acabar suïcidant-se. Havien perdut la dignitat; havien perdut la llibertat!!\n«Que el meu nom no s’esborri de la història».\n«L’única pena que em queda al cos, després de tot el que hem patit en aquesta vida, és morir sense que els joves sàpiguen el que hem lluitat per tenir una democràcia en aquest país»\n← Volver a Només són dones


Nudisme | El diari vermell\n← Un llibre, i cunulingus.\nPublicat el 18 gener 2005 per sonia\nLa Musclera, d’Arenys de Mar.\nSi, si… tot i viure al Baix Llobregat, per a mi només hi ha una platja nudista. La Musclera, d’Arenys de Mar. La millor. Una està tranquil·la, tranquil·la… sense sorolls, sense pesats, sense estar embutida entre una pila de gent.\nUna de les coses que posaré a la llista de coses que NO m’agraden serà les marques del bikini. Déu meu, quina cosa més horrorosa! No m’agraden gens. Ni en mi, ni en els nois. Aquella pell blanca blanca, que contrasta TANT amb el morenet de l’estiu! Mare meva…\nTotal, us recomano MOLT fer nudisme. Jo particularment, com dic, vaig a la platja Nudista d’Arenys de Mar. Concretament entre Arenys de Mar i Caldetes. Anant per la nacional, des de Barcelona, quan arribeu a Caldetes veureu una rotonda que hi diu "Balneari Titus". Agafeu la rotonda, i a la dreta la primera. Veureu una indicació de platja. Hi ha un petit aparcament, que si aneu ben aviat, podreu aparcar. Tot i així, n’hi ha molts molts, de llocs on fer nudisme.\nSentir l’aire i l’aigua en contacte directe al cos, sense cap mena de roba que et tapi, és una sensació magnífica. Al principi et sents rara… diferent… com més lleugera… com si et faltés algo… i de fet, et falta algo. La roba! El que no he provat, és anar a un lloc d’aquests que es fa nudisme per tot arreu… és un càmping, un recinte o poble… no me’n faig la idea…\nEn fi, que el bronzejat queda molt maco sense marques. Per acabar d’arrodonir-ho, estaria bé el tema de la depilació. Ja en parlaré més endavant, però m’agraden els nois que cuiden aquest tema. No cal que us rapeu al zero, però no m’acaba de posar, trobar un matoll de pèl, sabeu? Les cames en si, m’és igual… però la part superior de la ingle, m’agrada depilada. Jo personalment em depilo tota… ja posats, una mica més no fa cap mal… bueno, tal com dic, això ja ho explicaré!\nJo hi he anat des de petitona, i estic molt acostumada, però si es la primera vegada que aneu, potser us sentiu una miqueta cachondos… quan sentiu que esteu totalment exposats, i us banyeu nuus… en fi… les noies no tenim gaire problema, però els nois… diguessim que algun cop he anat amb algun amic que s’ha tingut que quedar més estona sota l’aigua… bàsicament per dissimular la trempera… pobret, quin mal rato va passar (si ho llegeix, demà tindré bronca 😉\nTot i que sempre hi ha altres formes d’acabar amb la trempera d’un noi, en una platja! 😀\nHola a tothom! :) Em dic Sònia, tinc 24 anys, i m\_'agrada viure la vida. Sempre he pensat que la gràcia de tot plegat és gaudir de tot això abans que s\_'acabi. Tinc un defecte-virtud, que he heredat dels papes. Mai em tallo per parlar de sexe. No confonguem les coses, que no sóc una buscona, eh? Però pel que fa a parlar-ne, mai m\_'ha fet cosa. A la colla d\_'amics, al principi es quedaven una mica parats, però amb el temps s\_'han acostumat i ara ho veuen la cosa més normal del món. Aquest diari és idea d\_'ells. Fa temps que em deien \_"Fes un blog, fes un blog, que riurem! Que la gent t\_'ha de conèixer\_". I gràcies al J, que em va explicar com fer-ne un, avui ho començo! En aquest diari no diré noms, excapte el meu, ja que em sabria greu que algú s\_'enfadés! I pel que fa a mi, només diré que sóc de Barcelona. Bueno macos, un petonàs! Sònia! :*\nMostra totes les entrades de sonia →\n16 comentaris a l'entrada: Nudisme\nJoan Victor diu:\n18 gener 2005 a les 17:58\nDoncs després de llegir-te m´he enrecordat d´una frase q smpre m´ha fet molta gracia: “culo quemado, tio empalmado” jaja. Crec q tot es cuestió d´autocontrol, tu q creus sonia? :p Molt interessant el teu blog, instructiu… ^_^\n18 gener 2005 a les 18:16\nUffff, jo ho passo fatal… Vaig anar a la foto del Tunnick de fa un any i mig, si allo de les 7000 persones en boles, i al primer moment, ho vaig passar fatal…\nMolt bo el blog, molt bo…\nI estic d’acord amb el tema del depilat. Com tot es provar-ho…\n18 gener 2005 a les 18:19\nHe fet nudisme en poques ocasions, però en totes elles n’he gaudit de la sensació de llibertat i de comoditat. Realment, és una sensació molt plaent sentir l’aigua fresca envoltant el teu cos.\nPel que fa a les tremperes, tot és qüestió de control mental.\nAlguna noia s’apunta a acompanyar-m’hi aquest estiu?\n18 gener 2005 a les 18:45\nA la musclera hi ha una platja nudista??? Mmmm… ho recordaré quan a final de mes hi passi per treballar. xD\nNo he fet mai nudisme, però si que deu ser bastant alliberador, oi?\nPer cert, jo sóc qui va ensenyar el teu dip a varis dansaires d’ una colla sardanista.\n18 gener 2005 a les 20:43\no a Calella de Palafrugell sobre unes roques fantàstiques…\n18 gener 2005 a les 23:46\nSònia ja t’he llegit!!!\n19 gener 2005 a les 0:17\nsi si, jo també t’he llegit!!\nper cert, jo mai he fet nudisme, suposo que per vergonya, tot i això sempre que puc vaig a banyar-me a la platja de nit despullada, i és fantàstica aquesta sensació que descrius del contacte total amb l’aigua marina, és molt sensual, com una mena de comunió ….\n19 gener 2005 a les 0:22\nei ei, jo també hi era al Tunick, tenia por que passés ‘algo’ 😉 però no va passar res 🙂\ntu no hi vas anar Sònia?\n19 gener 2005 a les 0:36\nDona… jo no tinc res en contre del nudisme, però personalment ho veig difícil. Dec tenir poc control mental, però no em costa trempar i destrempar, segons com, triga lo seu… Em passaria tot el dia a l’aigua o fent forat a la sorra.\nI ho sento, amb el tema depilació discrepo: tinc pels i me’ls quedo; a la barba, al pit, a les cames i als ous! Si algun dia m’ho demanen m’ho pensaré, però espero que no calgui que a l’hivern els pèls van bé!\n19 gener 2005 a les 9:07\nDoncs a mi m’agrada banyar-me en pilotes. És l’única cosa per la qual m’agrada la platja. Per tota la resta l’odio, n’odio el sol, la gent, les patates fregides i l’olor d’oli de l’any d’en Naranjito. Però he de reconèixer que banyar-me en bola picada és una de les sensacions més maques que he tingut amb el medi marí.\nI fer nudisme… tira, tira, que encabat tot seria comparar i carregar-me la tovallola panxa avall…\n19 gener 2005 a les 11:50\nsi, crec que jo seria d’aquests…a part que el no tenir el calibre del Nacho Vidal em fa poc propens a ensenyar la pelleringa pels puestus… si, putu sentit del ridicul!!!\n19 gener 2005 a les 11:51\n…discrepo amb lo de les marques del bikini…a mi em donen morbo!!!\n19 gener 2005 a les 16:03\nHola, avui es primer cop que visito la web i volia donar-te la enhorabona, em sembla una manera genial d’expresar-te i de parlar de coses que molts cops a la gent li costa dir.\nJo t’estic llegint desde República Dominicana. M’ha fet gracia el fet que en un altre post parlis del mite del “macho-iberico”. Visquent on visc algun dia potser m’animo i us explico els mites i veritats de les mulates i el que veig i me conten dels mulatos… segur que resultaria interesant.\n20 gener 2005 a les 17:01\nJo tinc pocs problemes en llevar-me la roba en la platja i tal, però com les platges de València on vaig normalment això no són nudistes, normalmente simplement em lleve el banyador quan vaig a nadar un ratillo.\nI per cert, no sé com pots dir que no fa mal la depilació. Jo, per temes d’esport (facilitar els massatges, evitar infeccions en ferides si em pegue una òstia amb la bici, que ja ha passat, etc.) normalment vaig amb les cames depilades en estiu. Una vegada vaig intentar fer les ingles amb cera, però me cague en deu, això era terrible. A la resta de les cames no tinc cap problema, però per ahí la cosa era perillosa! Els companys d’equip s’ho fan tots amb gillette, que jo sàpiga, però als 3 dies t’estàs cagant en tot dels picors.\n24 gener 2005 a les 16:29\nHola, jo faig nudisme normalment i cec que tens tota la raó, per el meu gust una de les millors platges del principat per fer nudisme és la La Musclera, de fet on visc (Badalona) tenim una part nudista (cada com + reduida) i en canvi sempre faig els 40 kilometres que hi ha de distancia fins a Vilassar pq l’ambient es totalment diferent i un es sent còmode.\nEl tema de els problemes d’erecció … jejje jo realment vaig a prendre el sol i a fer uns banyets, si tinc alguna erecció es quan m’estiro bocabaix, que amb la caloreta de la sorra i al tindré el cos aixafat algun cop es pot fotre , però quin problema hi ha? Millor dura que petita i remullada XD\n15 juny 2007 a les 0:09\nThe Best klikvipsearch Resources and Information\nOrgasmes i crits\nsilvio en Pits i polles\nBerta en Caldea\nMila en Follant pels puestos\nlouis vuitton shoes en L’ou\nCalendarios personalizados en Masturbació


Un grup d’arqueòlegs descobreix a Grècia una ciutat perduda de 2.500 anys | Ciència | EL PAÍS Catalunya\nUn grup d’arqueòlegs descobreix a Grècia una ciutat perduda de 2.500 anys\nLa ciutat havia passat desapercebuda perquè es pensava que era un enclavament sense importància del món antic\n13 DES 2016 - 15:42\tCET\nEl pujol Strongilovoúni, on es troba l'antiga ciutat grega. SIA/EFAK/YPPOA\nUn equip d’arqueòlegs internacional de la Universitat de Gotemburg ha començat a explorar una antiga ciutat de la Grècia Clàssica, de 2.500 anys d’antiguitat, anomenada Vlochós, que fins ara havia passat desapercebuda perquè es pensava que era un enclavament sense importància del món antic. Tanmateix, el descobriment de nous vestigis pot canviar el concepte que es tenia d’aquesta àrea. El lloc explorat és una antiga ciutat pràcticament desconeguda a 300 quilòmetres al nord d’Atenes, situada al voltant i sobre el turó Strongilovoúni, que forma part de les grans planes de Tessàlia. Els vestigis trobats pertanyen a diversos períodes històrics.\nEntre les restes que s’han trobat al turó destaquen la plaça d’una ciutat i la quadrícula d’un carrer que indiquen que es tracta d’una gran urbs. “L’àrea que es troba dins de la muralla mesura més de 40 hectàrees”, explica Robin Rönnlund, estudiant de doctorat en Arqueologia Clàssica i Història Antiga a la Universitat de Gotemburgo i líder del treball de camp. L’investigador assegura que el turó amaga molts secrets perquè han trobat restes de torres, parets i portes de la ciutat, però la majoria d’aquests vestigis estan enterrats, sota terra. L’objectiu de l’equip és evitar les excavacions i utilitzar altres mètodes com el radar de penetració de terra per no fer malbé la zona. “Com que les restes són abundants, ens agradaria registrar-los abans de començar qualsevol excavació”, assenyala Rönnlund.\nRestos de ceràmica de el S.VI aC trobats durant l'exploració. SIA/EFAK/YPPOA\nA més de les ruïnes de la ciutat, l’equip ha trobat fragments de ceràmica i monedes que poden ajudar a datar l’antiguitat del lloc. “Les troballes més antigues daten al voltant de 500 anys abans de Crist, però l’auge de la ciutat sembla que està entre el quart i tercer segle abans de la nostra era. Sembla que després va ser abandonada, potser per la conquesta romana de la zona,” explica Rönnlund. Segons l’investigador, el que més li ha cridat l’atenció del descobriment ha estat la mida de l’assentament i la seva pintoresca ubicació a les àmplies planes de Tessàlia. “La ciutat antiga ha d’haver estat molt prominent i visible a tota la regió”, assenyala Rönnlund\nL’exploració forma part del Projecte Arqueològic de Vlochós (VLAP) i és una col·laboració entre l’Institut Suec d’Atenes i el servei arqueològic local de Karditsa. El treball de camp es va fer durant dues setmanes al setembre per un equip internacional de la Universitat de Gotemburg i la Universitat de Bournemouth amb l’objectiu d’explorar les restes per comprovar-ne la importància.\n"Se sap molt poc sobre les ciutats antigues de la regió i molts investigadors han cregut fins ara que Tessàlia occidental formava part d’un recés sense importància durant l’antiguitat”, explica Rönnlund, que aclareix que les restes explorades es coneixen des de fa bastant temps per part de les autoritats locals, però que no ha estat fins que han dut a terme una recerca més sistemàtica que han conegut la naturalesa exacta de l’enclavament. El projecte, per tant, omple una bretxa en el coneixement de la zona i els investigadors asseguren que encara queda molt per descobrir en terres gregues.\nLes restes de les muralles serpentean pel pujol. SIA/EFAK/YPPOA\nRönnlund explica que va trobar el lloc amb un company seu mentre treballaven en un altre projecte l’any passat i va ser llavors quan es van adonar del seu gran potencial. “El fet que ningú no hagi explorat mai el turó és un misteri”, assenyala Rönnlund. L’investigador assegura que la zona de l’oest de Tessàlia és molt rica en arqueologia, com es pot veure al Museu Arqueològic local del Karditsa, i que els arqueòlegs, tant grecs com estrangers, estan treballant molt per descobrir tots els secrets d’aquest paisatge antic. “És possible que hi hagi més restes en la proximitats”, assenyala.\nRönnlund no creu que els resultats d’aquest projecte grec, suec i britànic alterin la Història, però assegura que demostren de manera definitiva que la regió de l’antiga Tessàlia va ser molt rica i important. “I no al revés, com se suposava fins ara”, conclou l’investigador.


‘Les set paraules de Crist a la creu’ de Théodore Dubois protagonitza el concert de Setmana Santa a Montserrat – Castellvilarenc.info\nby ACN 11/04/2022 11/04/2022\nFotos. Laura Busquets: (ACN)\nEl públic assisteix a l’estrena d’una peça introductòria per a orgue i timbales creada pel jove escolà Andreu Diport\nDesenes de persones han omplert aquest diumenge al vespre la Basílica de Santa Maria de Montserrat per assistir al concert ‘Les set paraules de Crist a la creu’, de Théodore Dubois, dirigit per Xavier Sans en una versió per a cor, solistes, orgue i timbales. Es tracta del tradicional concert de Setmana Santa que cada any ofereix la Basílica i que atrau els amants de la música religiosa cap al monestir, enguany per escoltar la cruesa i el dolor de la mort de Crist. El programa musical ha comptat amb l’estrena de la peça introductòria per a orgue i timbales ‘Terra tremuit’, que ha creat Andreu Diport, jove format a l’Escolania de Montserrat, interpretada per Vicenç Prunés i Marc Casas.\nL’oratori ‘Les set paraules de Crist a la Creu’ està considerat com l’obra mestra del compositor i organista francès Théodore Dubois. L’obra es va estrenar a Sainte-Clotilde el Divendres Sant de 1867 i està dedicada a l’abat Jean-Gaspard Deguerry, afusellat a la presó de La Roquette. Des de llavors, s’ha interpretat cada Divendres Sant a l’església parisenca.\nEl director de l’obra, Xavier Sans, ha explicat que el títol fa referència a les set paraules que va dir crist clavat a la creu, “però l’autor també agafa altres textos per aconseguir tant la part narrativa com la part d’expressió de sentiments”. Per Sans, l’obra és “una passió en petit” amb parts “molt contrastades” on el cor hi té un paper destacat.\nAmb l’objectiu de donar oportunitats als joves compositors catalans i engrossir el repertori català contemporani per a orgue, aquest diumenge s’ha estrenat ‘Terra tremuit’ a mode de peça per introduir ‘Les set paraules’ de Dubois. El seu autor és Andreu Diport, un jove amb molta projecció internacional que s’ha format a l’Escolania de Montserrat, a l’ESMUC i a Varsòvia. Xavier Sans valora molt l’aposta que es fa per donar suport als joves compositors perquè creïn obres contemporànies que arribin al públic.\nEl concert ha comptat amb la interpretació de la soprano portuguesa Rita Morais, el tenor Oriol Guimerà, el baríton Oriol Mallart, Marc Casas a les timbales, Vicenç Prunés a l’orgue i el cor Fòrum Vocal, amb una quarantena de cantaires.\nEl concert està organitzat per l’abadia de Montserrat i compta amb el suport de la Fundació Salvat que actua de mecenes. El concert de diumenge és un esdeveniment musical que se celebra a la Basílica de Santa Maria cada Diumenge de Rams des de fa més de vint anys.


Pardal xarrec 16-18\nPica-soques blau 14-18\nMallerenga emplomallada 14-18\nCotorreta de pit gris 14-18\nGavià argentat 14-18\nSi poguessin, els ocells penjarien un cartell de No molesteu / No molestar /Do not disturb a la porta dels seus nius. Des d’aquestes línies sempre insistim en el valor de la informació que ens proporcionen els nius dels ocells però, al mateix temps, sempre diem que la seguretat dels ocells és el primer i principal element a tenir en compte.\nCada tipus de niu és un món. En aquesta nota volem cridar l’atenció sobre la problemàtica dels ocells que fan el niu a terra. Com és fàcil deduir, aquests nius són molt vulnerables (de fet, són els més vulnerables de tots), tant a la depredació natural com a la destrucció per causes accidentals o intencionades. Els depredadors poden ser guineus, senglars, gossos o gats, tots ells animals dotats de gran olfacte i que poden detectar qualsevol traça d’olor deixada als voltants, incloent-hi la de l’ornitòleg quan ha fet la visita al niu.\nCogullades, mosquiters, pit-rojos, tristos, enganyapastors i mols altres ocells fan el niu a terra o a molt baixa alçada. Inevitablement, si aneu a un d’aquests nius deixareu un rastre olorós, que per al nas d’una guineu és com un cartell lluminós que la condueix a la ubicació del niu. Per tal de confondre el rastre, volteu amunt i avall en un radi de 5-10 metres al voltant del niu, de forma que no hi hagi un camí directe cap a ell sinó que quedi tot l’entorn impregnat del vostre rastre i marxeu per un camí que no surti directament del lloc del niu. És aquesta una tècnica extensament utilitzada per molts ornitòlegs en nius al terra i podem donar fe que és efectiva. Si bé la depredació de nius és molt freqüent i forma part de les regles de joc de l’ecosistema, no és qüestió de posar-ho massa fàcil per als depredadors.\nNo perdis l’oportunitat de trobar els nius d’ocells i, amb la màxima cura (vegeu el Codi de Conducta), observeu la meravella del procés de nidificació de les aus. Els jardins públics poden ser també un bon lloc per trobar indicis de nidificació de molts ocells que segurament no trobaràs en jardins privats. Tingues en compte, però, de no deixar traces que puguin indicar la presència d’un niu en un lloc públic per evitar vandalisme i depredació per part, per exemple, de gossos domèstics però sobretot de gats. Recorda que al Projecte Nius (www.nius.cat) pots introduir dades detallades sobre els nius que observis. Això ens servirà per detectar la influència de factors ambientals (com el canvi climàtic) sobre les vides dels ocells en el període més crític de seu cicle biològic.\nFoto: R.Alamany. Disponible a la galeria d'imatges.\nenviat per Abel Julien\ndijous 17 maig 2018\nDies de jardins i nius\nUna característica del birding de jardí és que a l’hivern hi ha més activitat. Ens arriben molts ocells del nord fugint del rigorós hivern europeu per arribar a les nostres latituds no tan gèlides. Malgrat tot, el nostre fred és suficient com perquè les menjadores se’ns omplin de mallerengues, fringíl·lids i altres ocells afamats de llavors, cacauets i greixos.\nA la primavera, en canvi, tenim menys quantitat d’ocells però això no vol dir que els jardins perdin el seu interès ornitològic. Precisament ara, a l’època de cria, els jardins adquireixen una nova dimensió. Qualsevol planta enfiladissa, arbust o arbre del jardí pot tenir un niu de merla, gafarró o tallarol capnegre i els forats de les parets, respiradors i les nostres caixes niu poden ser el cau de pardals, mallerengues, cotxes fumades i altres ocells cavernícoles.\nNo perdis l’oportunitat de trobar els nius d’ocells i, amb la màxima cura (vegeu el Codi de Conducta), observeu la meravella del procés de nidificació de les aus. Els jardins públics poden ser també un bon lloc per trobar indicis de nidificació de molts ocells que segurament no trobaràs en jardins privats. Tingues en compte, però, de no deixar traces que puguin indicar la presència d’un niu en un lloc públic per evitar vandalisme i depredació per part, per exemple, de gossos domèstics però sobretot de gats.\nRecorda que al Projecte Nius pots introduir dades detallades sobre els nius que observis. Això ens servirà per detectar la influència de factors ambientals (com el canvi climàtic) sobre les vides dels ocells en el període més crític de seu cicle biològic.\nFoto: Niu de merla ben amagat en un jardí que podeu veure a la Galeria d’Imatges (Autor: R. Alamany)\ndilluns 9 abril 2018\nLes millors fotos dels fringíl·lids d’aquest hivern a OdJ\nCom us dèiem en una anterior notícia, aquest hivern es va produir una irrupció massiva de durbecs, lluers, pinsans i altres fringíl·lids. En aquella notícia us vam donar algunes pautes sobre com atraure’ls a les menjadores i sembla que en vau fer cas perquè a la galeria de fotos d’Ocells dels Jardins trobem quantitat de fotografies d’aquests ocells. Hem preparat un petit recull però podeu consultar-les totes. (És necessari estar registrat a Ocells dels Jardins per poder-les visualitzar).\nUs recomanem visitar la galeria d'OdJ per veure totes les fotografies i us encoratgem a penjar les vostres!\nDocument per descarregar : LluersMatilde_LondnerSta_Maria_de_Palautordera_(1)-4395.png\nAquest cap de setmana fem el cens d'hivern!\nAquest cap de setmana farem el cens d'hivern d'Ocells dels Jardins. Com bé sabeu, la participació en el projecte és lliure, podeu penjar dades sempre que us vagi bé a vosaltres, però hi ha dues dates en què demanem a tots els usuaris que pengin dades. Es tracta dels censos d'hivern i de primavera. Amb aquesta iniciativa aconseguim tenir una imatge global dels ocells que hi ha als jardins de tot Catalunya.\nPer fer aquest cens només heu de dedicar almenys 30 minuts en qualsevol moment del cap de setmana. Qualsevol persona hi pot participar, és fàcil, divertit i apropiat tant per a principiants com a experts. Recordeu que us podeu descarregar la fitxa del projecte per facilitar-vos la feina.\nAl final del cap de setmana podreu consultar en temps real quins ocells s'han observat als jardins de Catalunya gràcies a la vostra col·laboració.\nIdentificació de gafarró i lluer\nEl gafarró és un ocell molt abundant a Catalunya, que compta amb més d'un milió d'individus en època de nidificació, es distribueix per totes les 42 comarques i és molt freqüent en zones humanitzades. Molts ornitòlegs pensen en ell com a espècie sedentària perquè es veu durant tot l'any però és un ocell que realitza moviments de distàncies considerables. A l'hivern ens arriben gafarrons de França, Bèlgica, Suïssa, Itàlia i Alemanya i tenim registrats moviments d'ocells de Catalunya al Nord d'Àfrica.\nEl lluer, en canvi, és un ocell que nidifica en nombre relativament escàs i irregular als boscos subalpins però a l'hivern rebem lluers de la resta d'Europa en quantitats extremadament variables, amb hiverns en els quals pràcticament passa desapercebut i altres en el que es produeixen autèntiques irrupcions (com ha passat enguany). Tenim recuperacions de tot Europa, de les quals destaquen les més llunyanes d'Estònia, Finlàndia i Rússia.\nSi el vostre jardí és atractiu per fringíl·lids (probablement perquè hi poseu menjadores amb nabina, negret i altres llavors) segurament tindreu aquestes dues espècies a l'hivern. Pareu atenció si no teniu experiència prèvia amb el lluer, ja que us pot passar desapercebut i semblar-vos, si no us hi fixeu bé, un gafarró, per bé que una mica estrany.\nEl lluer mascle té un casquet negre al cap que li arriba pel front fins al bec, més cònic i llarg que el del gafarró; a més té una prominent franja groga a l'ala molt visible. La femella és més discreta, sense el casquet negre, però té la franja alar destacada com el mascle. El gafarró té el bec força més curt i petit, el carpó groc clarament visible al vol i, el tret més distintiu, no té la prominent franja alar groga del lluer.\nCom dèiem, enguany ha estat any d'irrupció de lluers. N'has vist?\nHivern de fringíl·lids!\nEns arriben notícies de tot Europa dient que s'està produint una irrupció massiva de durbecs, lluers, pinsans, pinsans mecs i altres fringíl·lids. Aquestes irrupcions es produeixen només cada certs anys però la d'enguany, a més, és una de la més gran en dècades. Al Regne Unit, França, Alemanya, Suïssa i Països Baixos, entre d'altres, s'estan observant durbecs com mai. Feia més d'una dècada que no hi havia hagut cap irrupció de la mateixa dimensió. El mateix està passant a Catalunya, on Ornitho demostra que s'ha batut el rècord d'observacions de durbecs, lluers i pinsans borroners en un mes d'octubre.\nÉs molt fàcil atraure'ls a les menjadores. Si tens la sort d'estar en una zona que està rebent un influx d'aquestes espècies prova de posar-los el seu menjar preferit nabina (llavor de nap), pipes petites, negrilló o cacauets pelats per al lluer i llavors més grosses per al durbec, que voldrà demostrar la potència del seu bec imponent, tals com pipes gruixudes, blat de moro o cacauets amb closca (cal dir que en realitat, el durbec menjarà qualsevol llavor encara que no hagi de fer servir la força del seu bec).\nLa foto mostra un durbec que també pot venir al teu jardí i els gràfics mostren les observacions de les tres espècies esmentades dels mesos d'octubre de 2010 a 2017. Veiem que aquest any la pujada d'observacions és espectacular. A més, el nombre dels estols encara és més gran, així que estigueu preparats per la festa!\nPer què caixes niu?\nSovint ens pregunten si posar caixes niu influeix en l'equilibri ecològic o les relacions entre les diferents espècies d'una zona determinada. La resposta és clarament sí. Malgrat que en cada cas es requeriria un estudi concret per veure quines espècies afecta aquesta modificació de l'hàbitat, està clar que les espècies que poden utilitzar les caixes -que en estat natural crien a forats- són les que es veuran beneficiades i les que puguin entrar en competència amb elles poden veure's perjudicades.\nEl problema principal és que l'ecosistema natural ja està completament alterat d'inici. Tots els boscos del nostre país han estat replantats o gestionats d'alguna manera que ha alterat completament el bosc original, cada pam de terreny ha estat modificat per l'acció humana i, sobretot en dècades recents, l'hàbitat s'ha simplificat de forma que han desaparegut molts llocs que en estat natural tindrien forats.\nEn els jardins, un hàbitat humanitzat amigable per als ocells, no hi sol haver arbres vells amb cavitats naturals. Les caixes niu supleixen aquesta mancança que l'hàbitat hauria de proporcionar per a les espècies cavernícoles (les que crien a forats) de forma que és una alteració d'un hàbitat que ja ha estat alterat o que ja és artificial d'entrada. Les caixes niu, per tant, el que aconsegueixen és que l'hàbitat alterat s'assembli una mica més a l'hàbitat natural que hauria d'existir.\nDes d'Ocells dels Jardins us animem a que poseu caixes niu classiques per mallerengues i pardals però que no oblideu que n'hi ha de mides i configuracions diferents per la multitud d'espècies que poden viure al nostre entorn: raspinells, xots, mussols, cueretes i molts altres.\nFoto: Mallerenga carbonera (Jordi Bas)\ndijous 8 juny 2017\nEl darrer cap de setmana de maig vam fer el cens de primavera d'Ocells dels jardins. Com és habitual, l'activitat ha caigut bastant als jardins respecte de l'hivern, i això es nota també en la participació, en aquest cens hi han hagut 109 observacions, davant de les 635 que es van obtenir al cens d'hivern.\nTot i així, es van observar 30 espècies diferents, d'entre les quals destaquen el colom roquer i el pardal comú com les més vistes. Es van veure 25 orenetes cuablanca, espècie nidificant que només podrem veure al cens de primavera. L'oreneta cuablanca, a diferència de l'oreneta vulgar, acostuma a fer els nius sota els balcons de les cases o a les lleixes de les finestres, per això sol ser un dels ocells més observats i reconeguts per la ciutadania. Si voleu saber més sobre aquest ocell, visiteu http://www.orenetes.cat/especie/\nTambé és destacable el dràstic descens del nombre d'observacions de pit-roig, al cens d'hivern se'n van veure 92 i en aquesta ocasió només 1, reflectint la diferència dels requeriments d'hàbitat d'aquest ocell. Com a espècie poc habitual en els jardins, es va observar un passerell comú i dos pica-soques blaus.\nEn quant a l'origen de les observacions, al mapa podreu veure com la gran majoria s'han produït a les comarques de Barcelona. Només s'ha registrat observacions a la Cerdanya, al Baix Camp i a la Conca de Barberà, fora de terres barcelonines.\nMenys ocells al teu jardí: no et preocupis\nEls jardins, tan privats com públics, solen tenir menys ocells a la primavera-estiu que en època d'hivernada pel fet que en l'època de nidificació els ocells prefereixen llocs més naturals i tenen uns requeriments d'hàbitat més selectius. L'abundància d'ocells als jardins a l'hivern ve donada principalment per l'aliment que proporciona aquest hàbitat humanitzat i perquè els ocells tenen uns requeriments d'hàbitat molt menys selectius a l'hivern.\nAl gràfic podeu veure les observacions d'alguns ocells al llarg de tota la història d'Ocells dels Jardins. Es tracta dels 6 ocells més vistos als jardins en el que portem d'any. Com podeu comprovar tots dibuixen una corba decreixent durant els mesos de juliol, agost i setembre. Així que, no us preocupeu!\nEl cas més marcat és el del pit-roig, ocell molt abundant en època d'hivernada que pràcticament desapareix dels jardins quan arriba la calor. Al gràfic podeu observar com la seva corba és extremadament pronunciada, arribant quasi a desaparèixer en el mes juliol. Mentre que en l'anterior notícia d'Ocells dels Jardins el pit-roig apareixia com l'ocell més observat durant el que portàvem d'any, ara ja és el quart ocell més vist de l'any però, a més, ha caigut al vintè lloc aquest mes!\nDocument per descarregar : Grafic-8790.jpg\nLes vostres observacions a Ocells dels jardins\nHem començat l'any amb una bona participació a Ocells dels jardins. De moment, l'ocell més observat als jardins durant el 2017 ha sigut el pit-roig, observat 303 vegades, seguit de molt a prop pel pardal comú, observat 300 vegades. En canvi, durant el que portem de març, l'ocell més observat ha estat la merla, observada 42 vegades.\nHeu penjat fotos fantàstiques al web, com aquesta d'en Xavier Jordà, on es veu un Rossinyol del Japó a la menjadora i darrere un pica-soques blau observant-lo. Us convidem a visitar la galeria, ja que s'hi troben fotos ben curioses.\nTambé volem destacar aquest missatge d'un participant anònim que ens diu que ha observat 6 aratingues mitrades a Sant Gervasi i ens fa aquest comentari: "Las Arantigas se han adueñado de San Gervasio. Varias parejas se suelen posar en las antenas de TV frente a mi terraza. Puedo ver claramente sus nidos en agujeros de fachadas frente a mi casa, por eso he puesto este conteo aunque a mi terraza propiamente no acuden."\nDes de la Unitat d'Ornitologia Aplicada de l'ICO, que ha fet l'Atles de Barcelona, ens confirmen que hi ha una joca on a la nit s'hi apleguen unes 50 aratingues mitrades cada nit.


Preparem-nos que se’ns gira feina – CGTCatalunya\nInici > General > Articles opinió > Preparem-nos que se’ns gira feina\nPreparem-nos que se’ns gira feina\nTotes les enquestes diuen que el PP guanyarà les properes eleccions espanyoles del 20 de novembre. Bé, ho diuen les enquestes i tothom que en parla sense enquestes. I a voltes afegint-hi que perquè mani la dreta amb nom d'esquerra millor que tornin els originals, perquè se'ls combatia millor. Discrepo, com sempre, però no totalment. No és millor que torni la dreta dura perquè el PP està embogit, com si hagués esperat un segle per tornar al poder i rebolcar-s'hi com un porc senglar a l'aigua que li dóna frescor i alhora li serveix per treure's del cos paràsits indesitjables.\nEn són un clar exemple les decisions al voltant de la llengua catalana preses en els poderets autonòmics que han guanyat o ja tenen com els de les Illes, Aragó i el País Valencià, en què el partit de l'ecs!-feixista Fraga Iribarne ha mostrat com es belluga i mossega, amb tota la seva mala bava i sense cap mena de miraments. En els tres casos que he esmentat l'atac directe i sense manies a la llengua catalana ha estat un senyal d'identitat destacat dels de la gavina, degradant-ne la categoria i la necessitat en alguns casos, esborrant-la en d'altres.... I només en el cas del País Valencià amb la retirada de la Llei de Font de Mora, com a conseqüència de la conjuntura de canvi de president de al Generalitat, sembla que l'atac no ha estat tan salvatge, tot i que tampoc n'hi ha per tirar coets.\nPer la seva banda, el PP principatí ensenya a través de l'aparador de Badalona com es lluirà en alguns temes clau per aconseguir adhesions quan li toqui practicar la feina que Artur Manstisores ha fet tan eficaçment amb la sanitat de les quatre províncies. Per tal que no ens agafin amb els pixats al ventre, ja han anunciat com serà el món que ells governaran a partir del 20N. I sabem i tenim clar que del que ara tenim ens en quedarà ben poc, perquè això dels drets socials a la colla de fatxes de Cospedal i companyia els importa una merda parlant en plata si no és per convertir-los en necessitats que alguna empresa privada d'un amic o conegut cobreix a preu d'or i sempre per tal que no ens falti de res, si la podem pagar.\nAixí doncs, mentre ens roben sanitat, educació (la Comunitat de Madrid és aparador del futur dels mestres, que no és altre que ser insultats i acomiadats de tres mil en tres mil distrauran l'electorat amb cacauets. A Badalona, com deia, l'Albiol ensenya cartes perquè no ens estranyem. L'anticatalanisme (un cacauet) dóna vots fins i tot a Catalunya i per tant cal obviar, fer desaparèixer o esborrar tot el que sigui català, començant per la Diada Nacional de les quatre províncies. Un cop més, el racisme i la xenofòbia (dos cacauets més) més descarats, tot i que amb total seguretat exculpat pels tribunals, caminen de bracet amb l'espanyolisme excloent més bèstia. I no com una anècdota sinó com a exemple de govern d'un partit que quan exposa aquests dos trets damunt de la taula rep el suport total i explícit de la màxima dirigent del seu partit.\nVeure aquesta nul·la possibilitat de canviar res ni amb votacions ni amb mobilitzacions no ens pot fer desesperar, però. En tots dos casos ara no tenim prou força de xoc per anar-hi i anar-hi i,sobretot, vèncer. Però la tindrem. I no d'aquí a mil anys sinó en un espai curtet de temps. No estem als anys vuitanta o noranta del segle passat. No som fills d'ahir i de tot això alguna cosa hem après, algunes. Que som febles és clar però també ho és que per primer cop des del cop d'estat de Tejero som capaces de plantar-los cara, alhora que els projectes alternatius ja no són només anècdota. Als Països Catalans i a cada lloc segons possibilitats diverses, això és ben clar, però a la resta de l'Estat la cosa no pinta tan malament.\nAra bé, enfrontar-se amb el PP ara voldrà dir també, i d'una vegada per totes, no deixar-se seduir per cants de sirena del vaixell fantasma que es fa dir “socialista” i d'”esquerres”. Aquesta colla tenen el seu lloc on abans hi havia els del Rajoy (aquest i Mas, un cop desplaçats, juguen a fer de Chicago Boys) i aquest no és altre que la dreta liberal de sempre. O sigui que anem-nos preparant per fer front al PP (a CiU ja fa dies que ho fem perquè a nivell social les diferències són inexistents) i no donar ni aigua als del roig descolorit. Se'ns gira feina.\n* Jordi Martí Font és escriptor i periodista, afiliat a la CGT de Tarragona


Victòria soferta… – Club Natació Terrassa\nFeb 11, 2019 Jaume Vidal General, Secció de Waterpolo\t0 comments crònica mataró, waterpolo masculí\nEl sènior masculí de waterpolo sua de valent per superar el Quadis Mataró\nCN Terrassa 6 – Quadis CN Mataró 5\nCN Terrassa: I. Aguilar, Sanahuja (1), Mora (1), Alarcón, Ó. Aguilar, De la Fuente, Sánchez (1), Chico, Barroso (1), Gallego (1), Rodríguez, Pericas (1), Segura.\nQuadis CN Mataró: Lloret, Veich, Puig, Corbalán (1), Fernández (1), Mínguez, Bertran (1), Daura (1), Codina (1), Barbena, Ford, M. Casabella, F. X. Casabella.\nEl sènior masculí de waterpolo va derrotar el Quadis CN Mataró (6-5) en partit corresponent a la quinzena jornada de la Lliga Premaat Divisió d’Honor. El conjunt de Dídac Cobacho va patir de valent per sumar els tres punts en un matx en el qual el millor va ser el resultat. És la quarta victòria consecutiva dels egarencs, que es mantenen en el segon lloc de la taula amb 39 punts.\nEl matx va caracteritzar-se per l’escàs encert ofensiu d’ambdós equips. Per als egarencs, la manca d’eficàcia en les situacions en superioritat numèrica (2 de 12) va ser un veritable llast que va estar a punt de privar-los del triomf. Mitjan primer quart, el CN Terrassa va avançar-se en el marcador gràcies a un u contra u resolt amb mestria per Sergi Mora, que va rebre una passada mil·limètrica d’Iñaki Aguilar des de l’altra porteria. Els visitants van empatar en el darrer segon de període en una transició ràpida que va culminar Codina des dels dos metres. Els de Dídac Cobacho ja van començar a oferir símptomes de poca clarividència en atac en errar tres accions en home de més.\nEl panorama es va agreujar en el segon quart. Després que Fran Sánchez marqués el 2 a 1 des de l’extrem esquerre, els egarencs van encaixar un parcial inquietant de 0 a 3. Daura, en superioritat numèrica, va empatar a dos mitjan període. Poc després, un penal de Barroso sobre Codina va permetre Fernández situar el 2 a 3. En el minut previ al descans, els visitants van ampliar la diferència per mitjà de l’esquerrà Corbalán (2-4).\nEl CN Terrassa havia de millorar notablement en atac per aixecar un partit que s’havia posat molt coll amunt. Tot i no excel·lir, els locals van ser capaços de remuntar en un tercer quart en què el Mataró va desaprofitar fins a quatre accions en superioritat numèrica. Iván Gallego, en resoldre una situació en home de més des dels dos metres, va apropar els de Dídac Cobacho. En el tram final del període, els egarencs van capgirar definitivament l’electrònic. Barroso, en una transició ràpida, va restablir l’equilibri i Bernat Sanahuja, a vint-i-vuit segons de la botzina, va marcar el 5 a 4. El camí s’havia redreçat, malgrat que el partit no estava ni de lluny resolt.\nEn els últims vuit minuts, el CN Terrassa va poder conservar la mínima renda adquirida. Agustí Pericas, amb un revers esplèndid des de la boia, va situar un 6 a 4 alleujador. El Mataró, no obstant, va respondre tot seguit en una acció en superioritat materialitzada per Bertran. En els darrers quatre minuts, el marcador ja no es va moure.\nTorn per a la Copa SM El Rei Premaat\nLa Lliga Premaat Divisió d’Honor Masculina de waterpolo s’interromprà el cap de setmana vinent per la disputa de la Copa SM El Rei a les instal·lacions del CN Mataró. El CN Terrassa disputarà el segon partit de quarts de final el proper divendres 15 a les 13.15h contra el CN Atlètic-Barceloneta.\nEl proper matx de lliga dels egarencs, corresponent a la 16a jornada, serà contra el CN Sant Andreu. El partit es disputarà el dissabte 23 de febrer a les 20.00h a les instal·lacions de l’Àrea Olímpica.


per Lleida al minut divendres, 13 de febrer 2015 - 00:00h\nAgenda cultural dels dies 14 i 15 de febrer| Lleida al minut\nUna quinzena de carrosses i més de 1.400 persones participaran enguany a la Rua de Carnaval de Mollerussa, que tindrà lloc el proper 14 de febrer i que comenÃ§arà a les 17.00 hores des del Pavelló Firal, fent un recorregut per diferents carrers de la ciutat. En aquesta ocasió, la desfilada tornarà a incloure per tercer any consecutiu el carrer LlorenÃ§ Vilaró amb l’objectiu de recórrer més zona comercial de la ciutat.\nSolsona ja ho té tot a punt per celebrar el tradicional Carnaval\nSolsona ja ho té tot a punt per celebrar el tradicional Carnaval. La localitat estarà de festa fins al proper 18 de febrer. L'acte principal serà la baixada de gegants des de la plaÃ§a de l'Ajuntament, aquest dissabte, dia 14 de febrer, a les 18.30 hores.\nGossos inclou Lleida en la seva gira íntima i propera per celebrar 22 anys als escenaris\nGossos actua aquest divendres a la nit al Cafè del Teatre de Lleida en el marc de la seva gira íntima i propera que celebra els 22 anys del grup als escenaris. El concert, que comenÃ§arà a les 22.00 hores, és de petit format i senzill, que atansa l’espectador a la formació musical.\nAlmacelles acollirà aquest cap de setmana el Mercat de les Rebaixes d’hivern, que enguany celebra la seva XXVIa edició. Els paradistes, instal·lats al carrer Major de la localitat, oferiran una gran varietat d'articles a preus molt rebaixats.\nEl Carnaval 2015 d’Alpicat ja va prenent forma. Un dels actes principals serà la quarta edició del Concurs de Carrosses i Comparses, que compta amb l’organització de l’Ajuntament i de la Regidoria de Joventut.\n11 de Febrer de 2015 - Redacció - Fotografia: Motocròs Vila de Bellpuig\nEl circuit de motocròs de Catalunya de Bellpuig acollirà aquest diumenge, dia 15 de febrer, la segona prova del campionat de Catalunya de motocròs d'aquesta temporada i la primera organitzada pel Moto Club Segre. Les categories que podran participar són: MXElit, MX1, MX2, MX3, MX4 i MX5.


La filla gran de Joan Maragall: «Haver conegut al meu pare i haver-lo viscut» / El Blog de la BC / Inicio - Biblioteca de Catalunya\nEstás en: Inicio / El Blog de la BC / La filla gran de Joan Maragall: «Haver conegut al meu pare i haver-lo viscut»\nEtiquetas: Joan Maragall , Gravats , Arxiu Joan Maragall\nÉs sabut que Joan Maragall i Gorina i Clara Noble Malvido van tenir tretze fills, la primera dels quals, Helena, nasqué el 18 de maig de 1893, tal com el poeta va anotar en una agenda especial dedicada als grans esdeveniments familiars que es conserva a l’Arxiu.\nHelena Maragall i els seus pares al jardí de la casa de Sant Gervasi (Top. mrgll-Ftgr. 4, 17)\nL’Helena i el seu pare van tenir una relació molt estreta i afectuosa, que posen de manifest moltes cartes i postals que es van enviar al llarg dels anys.\nPostal de Joan Maragall a la seva filla Helena. Cauterets, 21 d’agost de 1903 (Top. mrgll-Mss. 5-25a bis-1/13)\nTranscripció: «Cauterets, 21 Agost 1907. Helena: Las violetas son bonicas - pero no fan gayre olor Mes el Papá que t'estima - hi posa tot el seu cor. Tu postal de ayer me gustó mucho y hoy he buscado la mas bonita que hé encontrado, para ti».\nHelena Maragall Noble (Top. mrgll-Ftgr. 3, 19 i mrgll-Ftgr. 3, 77 )\nHelena Maragall es va dedicar amb gran talent al gravat en boix i es pot afirmar que gràcies a ella aquesta tècnica, gairebé desapareguda a casa nostra a principis del segle passat a causa del fotogravat, va viure un ressorgiment esplendorós.\nLa seu primer gravat publicat data de finals de 1906 o inicis de 1907 i es tracta d’una caricatura d’Eugeni d’Ors al primer recull del Glosari. El seu nom no hi va aparèixer, com tampoc ho va fer en altres gravats posteriors que va publicar.\nMoltes de les seves realitzacions tenien l’objectiu d’il·lustrar l’obra poètica del seu pare, com els boixos per a «El pi d’Estrac» o «La fageda d’en Jordà». A l’Arxiu es conserven moltes de les seves matrius i també un recull d’estampes.\nEstampa xilogràfica d’Helena Maragall per il·lustrar «La fageda d’en Jordà» (Top: mrgll-clx II/2/2)\nL’obra més ambiciosa d’Helena Maragall va ser la il·lustració d’una edició independent d’«El comte Arnau», en què ja havia començat a treballar amb l’impressor Oliva de Vilanova quan va morir Maragall i suposadament també amb Josep Pijoan, d’amagat del poeta, des d’abans del juny de 1910. Els gravats estan inspirats en miniatures del romànic i l’edició no va arribar mai a publicar-se. A l’Arxiu Joan Maragall se’n conserven alguns dibuixos preparatoris, fustes i proves d’impremta.\nL’any 2000 la Biblioteca de Catalunya va editar un recull de quatre xilografies de l’artista en una edició de gran format de tiratge limitat.\nA la mort prematura del seu pare el 1911, l’Helena ho deixa tot per consagrar-se a la memòria del poeta i s’afanya, amb la seva mare, a recopilar i classificar manuscrits per a l’edició de les obres completes que va publicar Lluís Gili l’any següent. De fet, aquest seria l’inici del fons de l’actual Arxiu, que s’aniria ampliant amb els anys amb retalls de premsa i bibliografia diversa sobre la vida i l’obra de Maragall.\nUn dels documents més interessants que s’hi conserven és l’entrevista que Gabriel Maragall Noble li fa l’estiu de 1975 a l'Ametlla del Vallès. Al llarg d’una hora, l’Helena Maragall evoca els moments més íntims de la relació amb el seu pare i ens dibuixa un Maragall ben proper que llegeix històries i explica contes als fills malalts, que passeja i canta als nadons i gaudeix veient ballar sardanes.\nPer acabar, entre unes notes mecanoscrites on recull records i impressions de la seva vida, aquest apunt glossa tendrament el que va ser el poeta Maragall per a la seva primogènita:\nFontbona, Francesc. «La donzella inconeguda que gravava», AVUI, 16 de març de 1988, p. 34.\nFontbona, Francesc. La Xilografia a Catalunya entre 1800 i 1923. Barcelona: Biblioteca de Catalunya, 1992.


Castell de Berti – Sant Quirze de Safaja / Moianès | Catalunya Medieval\nL'edifici actual és fruit d'una reforma que es va realitzar a principis del segle XX\nSituació: Al municipi de Sant Quirze de Safaja, població i municipi del mateix nom, de la comarca del Moianès - (Barcelona).\nÈpoca: Documentada des del segle XIII - (Any 1298) - Generalitat de Catalunya.* De les diferents fonts d'informació detallades a l'apartat Altres, entenem que es poden extreure les següents conclusions, referides a l'edificació que ens ocupa:\nCasa forta coneguda com el Clascar de Bertí (Patrimoni.Gencat). Documentada el 1298. S'ha identificat el Clascar com el castell del Bertí, del qual se'n conserven notícies documentals des de l'any 978.\nEsdevé masia al segle XIV. La part antiga que resta al costat de la nova edificació és dels segles XV o XVI i deixa entreveure alguns detalls de l'antiga masia. Al segle XVI fou propietat dels senyors de Bell-lloc.\nA començaments del segle XX va tenir una important restauració en un fantasiós estil amb elements gòtics, romànics i arabitzats, tant d'autèntics com d'imitacions. L'obra, iniciada pels últims propietaris, els Almirall, va quedar inacabada. Té una curiosa capella, dedicada al Sant Crist.\nEstat: Molt malmès: Gòtic - Generalitat de Catalunya.* Ha estat víctima d’un espoli molt important, segons ens ha informat un anònim veí del lloc, corroborant les fonts d'informació citades. No és visitable, tot i que la trencadissa practicada en algunes finestres (que estaven tapiades), no ho impedeix.\nLa torre és l'element arquitectònic de més entitat del conjunt actual.\nAltres noms: El Clascar de Bertí\nAccés - Visitat el 04/04/2008:\nProcedents de la localitat de Sant Quirze de Safaja, i circulant per la carretera C-1413b en sentit nord (Sant Martí de Centelles primer i Centelles després), passarem de llarg la bifurcació de la carretera que baixa fins Sant Miquel del Fai, i seguirem endavant fins trobar un tram de carretera molt recta.\nA meitat d’aquesta recta, entre els PK 11 i 12, trobarem a mà esquerra de la carretera ( 41 45 14 02 12 37), la “Creu del Pou”. A data d'avui, la creu es veu perfectament, sembla ser que ha estat alliberada de la vegetació que l'amagava, si bé es de petites dimensions.\nA l'altra banda, a la dreta, hi ha l'inici d’un camí sense asfaltar, per on continuarem, i on hi ha un cartell indicador: Casa de Colònies Can Miqueló.\nUns metres més enllà trobem un tram de camí asfaltat i a l'esquerra hi ha la església de Sant Miquel Sesperxes (41 44 45 02 13 25), documentada des del segle XII, però reconstruïda totalment a finals del segle XVII i principis del XVIII.\nDes d’aquest lloc podem veure a la llunyania, el castell de Centelles.\nContinuarem trepitjant asfalt, fins que a pocs metres el camí torna a ser de terra. Passem per davant de la casa de colònies “Can Miqueló”.\nDurant el proper recorregut hi ha una petita possibilitat de dubte en una cruïlla de quatre camins, situada a 41 44 19 02 13 52 Cal deixar el dos camins de l’esquerra (que baixen) i el de la dreta. Seguim doncs pel del mig, que puja un xic. Aviat trobarem una línia elèctrica d’alta tensió, que ens acompanyarà una bona estona per la banda esquerra de la pista.\nSeguint sempre recte, sense desviar-nos en cap dels trencalls que anirem trobant, arribarem a un pla on hi ha unes alzines (41 43 01 02 13 51) , i on el camí es bifurca: escollirem el camí de l’esquerra i a uns 300 metres ja veurem el castell, mig amagat entres els arbres.\nEs pot aparcar perfectament davant de l'edifici.\nUna bona part del recorregut es fa per pistes de muntanya. Tot i que hi hem anat amb un turisme convencional, sols dues persones, en algunes parts del camí ha calgut estar força atents per evitar danyar els baixos del vehicle. (Caldrà comptar sempre amb el pes dels ocupants).\nLa climatologia pot modificar sensiblement les condicions de circulació per pistes de muntanya. Cal tenir-ho en compte.\nLocalització: N 41 42 54.03 E 02 13 42.88 – Altitud: 802 m.\nAltres: De la pàgina web Pat.mapa, (Enllaç trencat - Generalitat de Catalunya, ens complau extreure la següent informació (Novembre 2012):\n“El clascar de Bertí\nRestaurada i ampliada amb una gran torre rodona a inicis del segle actual.\nL'edifici actual és fruit de la reforma que es va realitzar a principis de segle a l'antiga masia.\nD'aquesta encara en podem veure l'estructura formada per tres crugies paral·leles, planta baixa, pis i coberta a dues vessants.\nS'hi van afegir tres cossos laterals, el de la dreta sobresurt més i a la banda de darrera té una torre de planta circular.\nHi ha alguns elements gòtics (finestres, impostes d'arc, etc.) i d'altres que imiten la tipologia romànica i la gòtica, així com elements arabitzants.\nEl cos de la dreta està coronat per merlets.\nActualment es troba en estat ruïnós i molts elements han estat robats.\nS'ha identificat el Clascar com el castell del Bertí, del qual se'n conserven notícies documentals des de l'any 978. En un document del 1370 apareix Guillem Clascar sota el domini dels nobles Centelles.\nL'any 1615 se l'anomena "domus" i havia passat als senyors de Bel-lloc.\nA principis del segle XX es va reformar l'antiga masia i es va convertir en un fantasiós castell on es barregen elements gòtics autèntics i imitacions.\nHavia existit el projecte de convertir-lo en un hotel, però no es portà a terme.”\nDe la pàgina web de l' Enciclopèdia.cat, ens complau extreure la següent informació (Novembre 2012):\n“De les seves antigues masies (de Sant Quirze de Safaja), cal destacar el Clascar, segurament l'antic castell de Bertí citat el 978.\nEl casal actual, abandonat, fou edificat pels seus últims propietaris, els Almirall, que deixaren l'obra inacabada; té el mas antic i al seu costat un nou edifici amb una torre amb finestrals gòtics i elements importats de fora.\nTambé fou importada una capelleta rodona, dedicada al Sant Crist, situada en un bosc d'alzines darrere el mas i casal, ara ruïnosa com tot el conjunt.”\nDe la pàgina web de Wikipedia, ens complau extreure la següent informació (Novembre 2012):\n“ De l'antiga domus o casa forta, hi ha existència documental de l'any 987.\nEsdevé masia al segle XIV quan ja s'esmenta un tal Guillem de Clascar sota el domini de la família Centelles. Al segle XVI fou propietat dels senyors de Bell-lloc.\nA començaments del segle XX va tenir una important restauració en un fantasiós estil amb elements gòtics, romànics i arabitzats, tant d'autèntics com d'imitacions, com ara les finestres geminades d'arc trebolat, el coronament en forma de merlets i la torre de planta circular en el cantó de tramuntana.\nL'obra, iniciada pels últims propietaris, els Almirall, va quedar inacabada. Té una curiosa capella, dedicada al Sant Crist.\nLa part antiga que resta al costat de la nova edificació és dels segles XV o XVI i deixa entreveure alguns detalls de l'antiga masia, com ara són les tres crugies paral·leles, la planta baixa, el pis i la coberta de dos vessants.\nEl 1949 va ser catalogat com a Bé Cultural d'interès Nacional, ja que el seu origen està relacionat amb un castell medieval.”\nCingles de Bertí - Wikipedia\nPublicat el 8 novembre 2012 per Ricard\tdins de Moianès amb l`etiqueta Barcelona, Bé Cultural d'Interès Nacional, Castells, Catalunya, Curiositats, Edificació segle XIII, Gòtic .


Resultats per a la cerca "valor" dins totes les àrees temàtiques\nCriteri que estableix el que ha de considerar-se com a desitjable, i que és el fonament de les normes vigents.\nPropietat de percepció del color que expressa el grau de lluminositat o de foscor en un color.\nEl valor és un dels tres components del model de color HSB.\nComponent del color definit per la lluminositat o sensació de claredat o foscor que representa.\nDurada relativa d'una nota o d'un silenci, indicada per la forma de les figures de les notes o silencis.\nManera d'ésser o d'actuar que una persona o una col·lectivitat consideren ideal, i que fa desitjables o estimables els éssers o les conductes que tenen aquesta característica.\nSigne destinat a determinar el valor o la durada d'una nota o d'un silenci.\n<Atenció integrada > Persones > Atributs intrínsecs>


Com es pot promoure i participar en un procés participatiu | Participació ciutadana\nCom es pot promoure i participar en un procés participatiu\nEls processos participatius són un seguit de trobades per promoure el debat i el contrast d’arguments entre la ciutadania o entre aquesta i els responsables municipals\nEls processos participatius són un seguit de trobades delimitades en un temps concret, per promoure el debat i el contrast d’arguments entre la ciutadania o entre aquesta i els i les responsables municipals, per tal de recollir les seves opinions i propostes respecte a una actuació municipal concreta.\nUn procés participatiu pot servir per dur a terme un diagnòstic d’una qüestió o tema concret, cercar idees creatives i innovadores per dur-la a terme i suggerir quines formes d’intervenció són les més adients en funció de les particularitats de cada actuació, context i cas.\nEls processos s'estructuren en quatre fases\nFase d'informació: moment de difusió al conjunt de la ciutadania sobre quina és la matèria en la qual es vol demanar la participació.\nFase de debat: etapa de promoció del diàleg i el contrast d'arguments, en la qual es recullen les aportacions de les persones participants. Durant la fase de debat s’usaran les metodologies més adients i diverses per arribar a tots els col·lectius afectats.\nFase de retorn: en la darrera etapa del procés es trasllada el resultat a les persones participants i a la resta de la ciutadania.\nFase de seguiment: es facilita el seguiment del desenvolupament dels resultats del procés.\nEl resultat del procés participatiu no afecta les capacitats de decisió i execució dels òrgans de govern de l’Ajuntament. Tanmateix, en iniciar qualsevol procés, cal explicitar com s’aplicarà els resultats a la decisió final.\nEl procés participatiu es pot convocar per voluntat de l’equip de govern, a proposta d’un grup municipal (fins a un màxim de dos a l’any per grup), a petició del Consell de Ciutat o per instància de la ciutadania a través d’una iniciativa ciutadana.\nEl Grup Impulsor del Procés Participatiu estarà format per les persones que han liderat la proposta de dur-lo a terme. La seva finalitat és ordenar i organitzar el procés que cal seguir, definint els perfils de les persones cridades a participar, així com els mètodes que s’utilitzaran.\nEls processos participatius promoguts per una iniciativa ciutadana es poden iniciar quan es validen les signatures recollides que són necessàries per dur-lo a terme i definint quin serà l’objecte de debat durant el procés i a quin àmbit territorial està circumscrit.\nEls processos participatius disposen de la Comissió de Seguiment dels processos participatius i de la Comissió Assessora dels processos participatius. Ambdues tenen com a objectiu vetllar perquè el desplegament dels instruments permeti la màxima inclusió i diversitat de les persones participants i es garanteixin els principis d’igualtat i no discriminació.\nTot procés participatiu té una Comissió de Seguiment que s’encarregarà de vetllar per la qualitat del procés, assegurar la pluralitat de participants i garantir l’accessibilitat, la inclusió i la no discriminació de gènere.\nTambé pot emetre informes sobre les esmenes presentades per les persones participants, conèixer i debatre l'informe de resultats del procés, i afegir-hi suggeriments o millores.\nLa Comissió de Seguiment estarà formada per un mínim de 5 i un màxim de 25 persones, procurant la màxima pluralitat quant a edat, origen i gènere. En cas que el procés s’hagi promogut a partir d’una iniciativa ciutadana, s’integraran a la Comissió de Seguiment tres persones proposades per la Comissió Promotora.\nDurant el procés participatiu, es pot ampliar la composició dels o de les membres a proposta d’una tercera part, com a mínim, dels seus components.\nCap de les persones que forma part de la Comissió de Seguiment pot ser un càrrec electe en cap institució municipal, nacional o europea. Tampoc poden ser funcionaris eventuals ni càrrecs directius municipals.\nComissió Assessora dels processos participatius\nLa Comissió Assessora és un grup de persones amb una trajectòria coneguda i reconeguda, amb un ampli coneixement dels processos participatius i les dinàmiques que s’hi estableixen.\nTé com a funcions assessorar, acompanyar i vetllar perquè els processos participatius es duguin a terme amb la màxima qualitat i rigor possible.\nLa Comissió Assessora ha d’emetre informes i fer recomanacions sobre les metodologies, les eines i els mecanismes que són necessaris per aconseguir pluralitat i diversitat de veus en el desenvolupament del procés.\nLa Comissió Assessora és de caràcter consultiu i està formada per sis persones amb experiència, que acreditaran la seva expertesa sobre processos participatius i coneixements especialitzats en gènere, diversitat i accessibilitat, entre altres.\nEn cap cas poden formar part de la Comissió Assessora càrrecs electes d’institucions municipals, nacionals o europees. Tampoc poden ser funcionaris eventuals ni càrrecs directius municipals.\nLa configuració de la Comissió Assessora s’estableix amb una tercera part a proposta del Consell de Ciutat, una tercera part a proposta de la Comissió de Govern i una tercera part a proposta ciutadana, i els membres s’escullen mitjançant elecció directe a través de la plataforma digital.\nCom em puc informar i quins processos hi ha?\nDecidim.barcelona és la plataforma digital de participació de l'Ajuntament de Barcelona per construir una ciutat més democràtica i transparent. Un espai de referència per construir una ciutat oberta, participativa i amb un marcat protagonisme ciutadà.\nLa plataforma recull tots els processos participatius en curs. Per mitjà de la plataforma pots participar també en els processos, informar-te del seu estat, de les convocatòries als debats, així com trobar els informes de resultats finals i fer-ne el seguiment.\nDurant els processos participatius s’organitzen actes i debats en funció de les característiques específiques de cada procés i de les persones que hi participen. Aquests espais de debat estaran planificats i poden ser convocatòries obertes o punts de trobada mitjançant invitació. En tots els casos s’assegurarà la plena accessibilitat i igualtat de condicions per a totes les persones que hi participin, a més de garantir que estiguin representades totes les veus.\nSempre comptaran amb un facilitador o facilitadora que col·laborarà per desenvolupar i dinamitzar la sessió.\nEls resultats d’aquestes sessions es publicaran a la plataforma digital i s’enviaran a totes les persones que participin en el procés.\nDurant la fase de retorn del procés participatiu, l’informe de resultats inclourà el conjunt de conclusions a les quals s’arribi als espais de debat, ja siguin convocatòries físiques o virtuals a través de la plataforma digital.\nParticipa en un procés\nVideo of Els canals i mecanismes de participació: Els processos participatius\nInfografia informativa sobre processos participatius (pdf 1.85 MB)


ESPECTACLE: LES MEMÒRIES DE MEMO\nDIVENDRES de a les 18 h\nÉs una obra de dansa contemporània que conjuga el treball a duet i la poesia per convidar el públic a reconstruir la memòria i re habitar el teixit de MEMO; un ningú, un oblidat. Aquesta peça és una invitació a reflexionar i qüestionar les nostres relacions afectives i les empremtes que deixem als altres i al nostre context. A través de les escenes es pot percebre el joc entre la fragilitat del tacte i la sensació d’abandonar el cos com a acte per a l’oblit. És una obra conceptual i poètica que aborda la memòria com un terreny sensible, per crear analogies entre allò tàctil i allò imaginari a través de la dansa i el ritme de la paraula. fer visible aquests espais oblidats que a través del temps han mutat, cossos rovellats i nus, rastres de la memòria. Anar de tant en tant, jugar amb el que va quedar a l’aire, passar del que és contundent a l’efímer. Perdre’s, escapar i desdibuixar el record del que va ser un cos.\nProfessional Puntos de Partida en coproducció amb el Colectivo Tac Tiq\nLes inscripcions Online les podreu fer a partir del 06/05/2022


Pagina d’inici| L’Ajuntament| Economia\nL’agricultura Algueñense es basa en el cultiu –en terres de secà- de la vinya –principalment-, ametlers i oliveres, caracteritzant-se pel predomini del minifundisme i de la “agricultura a temps parcial”. Cal ressaltar l’elaboració i criança d’excel·lents caldos en el Celler Cooperatiu de l’Alguenya. Aquesta agrupa els agricultors del municipi i uns altres limítrofs, i està considerada com una de les més importants de la província. Els seus vins són molt demandats per a la realització de mescles amb la famosa tècnica del “cupatge”, per a donar color, graduació, i en definitiva qualitat, a altres vins. Es comercialitzen “a granel” i embotellats: Torreviñas negre doble pasta, Torreviñas rosat “Llàgrima”, Torreviñas blanc, tinte criança “Casa Jiménez”, Fondonet (Monastrell Dolça) i el preuat Fondillón. Vins amb Denominació d’Origen.\nExcel·lents vins comercialitzats a granel i embotellats com Torreviñas negre doble pasta, Torreviñas rosat “Llàgrima”, Torreviñas blanc, tinte criança “Casa Jiménez”, Fondonet (Monastrell Dolça) i el preuat Fondillón. Vins amb Denominació d’Origen.\nEl turisme rural, activitat emergent a l’Alguenya, amb ofertes d’allotjament, rutes de senderisme i cicloturimso, paratges naturals idonis per a la pràctica d’altres activitats en el medi natural, etc.\nLa INDÚSTRIA DE LA PEDRA NATURAL (fàbriques transformadores, tallers d’elaboració, empreses de reciclatge de productes petris, indústries auxiliars, etc.) és el motor econòmic local, afavorit per la ubicació de l’Alguenya en el corredor del marbre, en ple “COR DEL MARMOL.


Podran optar al premi els alumnes de batxillerat de tots els centres d’ensenyament secundari de Catalunya.\nEls treballs presentats hauran de tractar les llengües de la immigració, la localització de les llengües a Catalunya, les biografies dels parlants i altres temes relacionats. Es valoraran especialment els inventaris de llengües de municipis, nuclis urbans, centres escolars, etc.\nEls treballs de recerca hauran de ser inèdits i originals i s’hauran d’haver realitzat durant el curs 2010-11.\nEls treballs es lliuraran en format electrònic a l’adreça gela@ub.edu i se’n remetrà una còpia en paper a l’adreça:\nEl GELA notificarà la recepció dels treballs al remitent. Per resoldre qualsevol qüestió respecte al premi, caldrà lliurar aquesta notificació prèviament.\nEn el treball hi haurà de constar:\n1. Les dades de l’alumne (nom, cognoms, adreça i telèfon)\n2. El nom del tutor o director del treball\n3. El nom del director del centre i un telèfon de contacte\n4. El nom i l’adreça del centre\n5. El vistiplau de la direcció del centre\n* El termini de presentació dels treballs finalitzarà el 30 d’abril de 2011.\nEls premis atorgats en aqueta edició seran:\nEl jurat es reserva el dret de premiar ex-aequo diversos treballs, així com d’atorgar premis especials a treballs que ho mereixin.\nEl guanyador del premi es farà públic abans de la finalització del curs acadèmic.\nEl jurat resoldrà al seu criteri qualsevol qüestió que sorgeixi i que no estigui prevista en aquestes bases. La decisió del jurat és inapel·lable.


Bioresonància 8D Lris i vector, dispositius de tractament sanitari NLS, 8D NLS * Paquets especialitzats de programari potent - * Com s'inclou a l'arxiu de les classes de màsters d'aprenent. - ISHA Quantum Metaphysics of NLS Online Shop\nBioresonància 8D Lris i vector, dispositius de tractament sanitari de NLS, 8D NLS * Paquets especials de programari potent - * Tal com s'inclou a les classes magistrals d'aprenent.\nJa teniu un sistema 8D NLS? I també voleu tenir èxit tal com s’imparteix a les classes de The Apprentice Masters?\nBé, podeu! Podeu ampliar el vostre sistema NLS amb el programari més avançat de ISHA\nEl més recent i més potent programari i l’única empresa que realitza novetats constantment i contínuament.\nI els nostres preus estan molt inferiors a altres, mentre que només proporcionen el 10% de les possibilitats, opcions que oferim.\nEL MÉS NOU Programari ISHA 8D Expert Pro lliure i sense errors.\nL’ISHA 8D DVA utilitzat per professionals de més de 152 països de tot el món per tenir un gran èxit!\nL'ISHA és l'única empresa de NLS que ha desenvolupat els Virus, DNA Expert, els manaments d'Aura ... només a ISHA!\nCom es va ensenyar a The Apprentice Masters classes.\nISHA 8D Virus Pro Expert amb un grup especial 24 de tots els virus, paràsits, cucs, * fàcil de seleccionar dins de 1 minut\nen lloc de buscar dies / setmanes ...\nISHA 8D DNA Expert Pro amb més de 300 ADN / RNA / Chromo, fàcil seleccionar el botó 1!\nOrdres ISHA Aura Pro Physio, per a la curació de miracles espirituals i físics.\nO voleu un programari inferior amb només opcions 5% d’ISHA? 🙂\nUn simple 8D >> 11.000,00 euro << (I la seva només té 10% del nostre programari, i no tenen, expert en virus, expert en danys, comandaments d'aura, en cas contrari 3-4 vegades 11.000, -)\nNO tenen Biophilia, en cas contrari, el seu preu seria ... 15.000,00 a l'euro 18.000,00.\n* No es preocupen per la gent, només es preocupen pels diners!\nProporcionem instruccions d’instal·lació d’alta qualitat per part d’un professional perquè fins i tot un nen pugui instal·lar de manera molt senzilla.\nI et proporcionem un vídeo sobre activant els 100 addicionals d'etalons i els recursos de 1000 ... Un nen pot fer-ho.\nFins i tot fem una comprovació d’instal·lació GRATU ifTA si cal (1 hora inclosa en el preu) per tant, un 100% garantit funciona\n€ 2,148.90 € 1,153.62\n€ 1,786.98 € 1,063.14\n€ 2,488.20 € 655.98\n€ 2,488.20 € 678.60\n€ 2,578.68 € 701.22


què és “La BaiXada de l’Àliga 2.0”? | labaixadadospuntzero\n“La BaiXada de l’Àliga 2.0” és una iniciativa que neix de les ganes de gaudir d’aquesta nit i de compartir-ho amb la resta dels teclers i tecleres de la ciutat. Som dos germans que només pretenem mostrar com és aquella nit tan especial mitjançant una revista on hi tindran cabuda fotografies, experiències, vivències, consells… Per tal d’assolir aquest objectiu, estem organitzant una sèrie de concursos per tal de fomentar la participació de tots els apassionats de la Baixada de l’Àliga, un dels actes més populars i multitudinaris de les festes de Santa Tecla. Amb tot el material que obtinguem sortirà el primer número de la revista digital “Labaixada 2.0”, creada íntegrament pels usuaris de les nostres xarxes socials.\nEt convidem a participar activament a les diferents plataformes socials, així com al nostre bloc. Mitjançant l’aportació de premis per part de diferents comerços i locals de restauració de la ciutat realitzarem nombrosos concursos i així motivar la participació dels usuaris a les diferents xarxes socials en les quals som presents. Tot el contingut que obtinguem formarà part del primer número de la revista digital “Labaixada 2.0”: fotografies, comentaris, piulades, narracions, articles…\nSi ets un apassionat de les Festes de Santa Tecla, i en concret de la Baixada de l’Àliga, t’agrada la fotografia, tens vocació de periodista, t’agrada escriure o ets un fanàtic de las xarxes socials, aquesta pot ser una experiència molt enriquidora per a tu i pots guanyar moltíssims premis i, sobretot, podràs gaudir com nosaltres de “Labaixada 2.0”.\nUna altra de les iniciatives que promovem és el repte de ser TT (trending topic) la nit de La Baixada de l’Àliga, amb el hashtag #labaixada. Sí, ja ho sabem, potser som uns “flipats”, però per què no ho intentem?\nT’agraïm el vostre interès en aquest projecte i et convidem a participar activament a les xarxes socials. Durant els popers dies us anirem anunciant les novetats que tenim preparades, esteu atents valents!!\nSi voleu més informació o voleu col·laborar al bloc, recandpicproducciones@gmail és el nostre correu electrònic 😉


espeleobloc: Avenc de les Calobres\n7.4.2016 Aquesta vegada, i atenent la petició del Pere que aquest dijous tenia festa, agafem l’autopista de “pillaje” en direcció a les Terres de l’Ebre, concretament a El Perelló per visitar l’avenc de les Calobres.\nSom un nombrós grup format per Ricard Alsina, Dolors Boter, Pere Castells, Floren Fadrique, Teresa Hernandez, José Hidalgo, Jaume Julià, Lluïsa Mengual, Miquel Nebot, Jordi Perera, Josu Riezu, Toni Robert, Antoni Torra i la Gemma com a convidada especial.\nVista la colla que som és fàcil preveure que no dinarem, per la qual cosa fem un esmorzar prou contundent, especialment els que varen demanar un entrepà de “baldana” (una espècie de botifarró d’arròs) que els va acompanyar durant tota l’exploració de l’avenc, especialment quan passaven les gateres més estretes.\nSortint d’El Perelló en direcció a Rasquera, al Km 4 trobem l’accés a un parc eòlic, lloc on es poden aparcar els vehicles. La cavitat es troba l’altre costat de la carretera, a uns 100m i sota mateix d’una conducció elèctrica. La boca s’obre al tàlveg d’un petit torrent que recull les aigües del mateix quan entra en càrrega.\nAntiga topo de Espeleo Club de Sabadell del 1970\nFeia uns dies que havia plogut i al primer pou de 19m ja queia una mica d’aigua. A mitja baixada trobem en un replà un palet de fusta (no creiem que sigui d’origen epigenètic) i a la base del pou una quantitat immensa d’ossos que tota classe d’animals que podem imaginar. Segons sembla, la cavitat va ser durant molt de temps, un canyet de besties mortes. Actualment s’ha posat seny.\nArribem a la primera gatera i la trobem completament entapissada d’ossos i vidres trencats. Home, ja sabem que l’espeleo és dura, però no ens passem, que si et claves un vidre fa mal.\nSeguim amb dos ressalts francament antipàtics de superar, d’uns 5m cadascun, fins arribar a un estret pou vertical (cota -33m) que va discriminar una part dels membres de la colla.\nEl Pere, que havia fet la topografia 36 anys enrere no recordava cap pas estret. Ja és ben cert que amb els anys ens fem més “grans”, causa probable que actualment trobem més estretes les gateres que abans passàvem sense ni adonar-nos.\nA partir d’aquí canvia totalment la cavitat, deixem enrere la part seca i entrem en la part més estètica de l’avenc. Estem en una diàclasi de bones dimensions amb signes d’erosió-corrosió i bastant decorada amb colades i anemolites. Es baixen uns pous de 15,2 m, 10,5m, 16,5m i 3,5m fins arribar a la cota -83,5m ocupada per un petit basal d’aigua.\nTots aquests pous i degut a les pluges, els varem trobar abundantment regats.\nA la cota final, una diàclasi paral·lela a la principal, remunta mitjançant una rampa i un pou ascendent completament enfangat (juraríem que sota el fang havia una corda per ajudar a remuntar aquesta via). No sabem on es troba exactament la nova Sala Calamarzo que van obrir els companys de la UEC de Tortosa, però podria ser que aquesta corda enfangada remuntant portés a aquesta nova sala.\nOssos i d'altres restes\nJa de sortida i després de mullar-nos als pous inferiors, arrebossar-nos a la zona polsosa i tornar-nos a mullar per treure el fang al pou d’entrada (la cavitat és sàvia) fem un entrepà i cap a casa.\nEtiquetes de comentaris: Arqueología i Paleontología, Cavitats Catalanes, Espeleodijous, Mesures atmosfèriques


Blog d'en Carles Lara: I ahir cap a Collserola\nUna espectacular vista just al peu de la torre de Collserola\nAhir va ser un dia atípic i vaig tenir l'oportunitat de disfrutar de tot el matí per mi. I quina millor manera de fer-ho que agafar la bici? Bon temps, hores pel davant i sense cap presa. La única part negativa va ser que no vaig trobar acompanyant per fer la ruta.\nL'altra dia vaig comentar que hi havia diverses opcions en sortir de casa. En aquesta ocasió vaig decidir anar cap a una zona que, tot i tenir-la bastant aprop, no acostumo a triar: Collserola.\nUn bonic recorregut entrant per una de les tantes portes de la serra de Collserola i sortint per l'altre banda. Aquesta muntanya sempre ofereix unes vistes espectaculars de Barcelona i sobretot amb un dia tant bo com el que va fer ahir.\nAl final vaig fer 88 km en 2:50 hores amb un acumulat positiu de 1235 metres. Avui ha estat impossible tocar la bici. Demà la intenció és sortir-hi però, com sempre, ja veurem si puc o no.\nPublicat per Carles Lara a 21:37


Dimecres 29 d’agost: després d’uns dies de vacances, tornem a la rutina! | Blog d'Agnès Ferré\nDimecres 29 d’agost: després d’uns dies de vacances, tornem a la rutina!\nDimecres 29 d’agost: dia intens a l’Ajuntament per reemprendre la rutina.\nDesprés d’uns quants dies de vacances, tornem a la feina!\nAquest matí el Feliu, regidor de serveis socials, i jo ens reunim amb el responsable de serveis socials del Consell Comarcal per començar a endreçar el funcionament del Banc d’Aliments.\nDesprés segueixen les propostes per la Junta de Govern i la convocatòria per aquest divendres.\nPer la tarda reunió amb la cap de premsa i després reunió pel concurs Instagram, ja que divendres fem el lliurament dels premis. Hi ha hagut molts participants i és molt difícil pel jurat seleccionar-ne unes poques, perquè n’hi ha moltes de magnífiques!\nA les 7 de la tarda la Judith, regidora de cultura, i jo ens reunim amb la Colla Castellera els Bous que, després de felicitar-los per les últimes grans actuacions, parlem de varis temes.\nDe l’Ajuntament cap al Consell Comarcal on tenim Junta de Govern amb 13 punts a l’ordre del dia.\nI demà més!!\nAgnès FerréAl govern (2015/19), Alcaldessa, Consell Comarcal del Baix Penedès, Treballem per la BisbalBisbal, CCBP\nDivendres 31 d’agost: acabem el mes amb Junta de Govern i el lliurament dels premis Videobox i Instagram 23 al 27 d’agost: vacances ininterrompudes amb la família!


El tretzè àlbum dels de Constantí busca la “honestedat” i es presenta amb “poc artifici”\nLluís Gavaldà, cantant dels Pets | Foto: Judit Sabaté\nEls Pets han publicat aquest divendres el tretzè àlbum ‘1963’ (RGB), que es defineix com un cant adult a les ganes de viure i a l’optimisme després de la pandèmia. Amb el nou disc l’històric grup de pop rock de Constantí vol mostrar-se “de la manera més honesta possible” amb un retorn a l’”essència” del conjunt. El nou disc té “poc artifici” i per produir-se no ha utilitzat tecnologies actuals. “Un disc sense colorants, on toquem només els membres del grup en una aposta austera amb poca instrumentalització”, ha comentat el cantant Lluís Gavaldà. Amb els temes Els Pets busquen “desdramatitzar” i “trencar l’esperit apocalíptic que ens envolta” després de la covid-19. “Hi ha obsessió per fer agafar por a la gent”, ha lamentat Gavaldà.\nEl bateria Joan Reig ha explicat que al llarg de la trajectòria del grup els ha interessat apostar per fer discs més “barrocs”, “amb arranjaments de cordes” o “amb vent” i que ara els ha vingut de gust fer un treball que anés “directe al gra, a l’essència de la cançó”. “El que importa és el que diu el que canta les lletres i els instruments bàsics del pop rock: la guitarra, la bateria, el baix, el teclat i les segones veus”, ha comentat en una entrevista amb l’Agència Catalana de Notícies (ACN). Així, Els Pets tornen al seu origen, el 1963, en una reivindicació de la història del pop rock.\nEl nou treball es presenta com un cant a l’optimisme adult. Per Reig cal buscar l’optimisme per “tirar endavant” especialment després d’una pandèmia de la qual cal passar pàgina. “Hem d’explicar coses amb un optimisme renovat. Ja està bé de llepar-nos les ferides. Parlem dels problemes de tota la vida i recuperem la ironia”, ha plantejat.\nPer Gavaldà, tenen l’obligació de “donar felicitat a la gent” malgrat mantenir un esperit crític. “A les cançons hi ha pinzellades de crítica social però la idea de fons és que hi ha d’haver un punt de desdramatització de la realitat per molt dura que sigui”, ha comentat a l’ACN. “S’ha traslladat un pànic tant extrem a la població que costarà molt que com a societat siguem capaços de recuperar la sensació de llibertat que teníem”, ha analitzat Gavaldà.\nLes 12 cançons del nou disc “són curtes” i esdevenen una “col·lecció de comiats” i de “motxilles que et teus de sobre”. “De tancar una porta per obrir-ne una altra, de adonar-te que hi ha cops que les coses petites t’omplen més”, ha comentat respecte el que volen transmetre les cançons.\nEl disc s’ha fet possible en poc més de dos mesos i, per retornar a l’essència, s’ha enregistrat tot en analògic amb cinta antiga i amb instruments de l’època en la qual va néixer el grup. “La manera més tradicional d’enregistrar un disc. No fa servir gaire la tecnologia actual que és capaç de maquillar la cosa més difícil de salvar. Hem fet presses úniques i si t’equivoques tornes a començar. O bé, si no queda bé del tot però té ànima es manté”, ha dit Gavaldà. “Havíem de tenir un disc que puguem defensar en el directe”, ha afegit el músic Falin Cáceres.\nLa gira del nou disc es presenta amb bona part dels primers concerts amb les entrades exhaurides. Arrenca amb un concert al Festival Strenes de Girona i té altres parades amb poques localitats disponibles a Mallorca, Viladecans o Reus. Els integrants del grup, conscients que tenen un públic fidel amb ganes de sentir-los, han pronosticat una gira que serà una “catarsi” on es podran veure les cares i “saltar i ballar”. “Ens han vingut a veure en les pitjors condicions possibles i ara els volem tornar el regal amb un concert normal”, han expressat.\nAmb el tretzè disc a les seves espatlles, el grup es veu “bé” i “contents” per l’estat de salut de la banda. “Estem en el postpart”, ha ironitzat Gavaldà respecte el moment que viuen. Els integrants han assegurat que tenen unes ganes “boges” de començar a girar. “El proper disc, si el fem, bé i sinó doncs no passa res”, ha assegurat respecte si el disc que publiquen aquest divendres és l’últim de la banda.\nEl FIMPT ampliarà un dia la programació i inclourà propostes del Carib i l’Àfrica Occidental


Sinopsi B·Debate - La importància del son: el quart pilar de la salut | Biocat\nHome > Actualitat > Reportatges > Sinopsi B·Debate - La importància del son: el quart pilar de la salut\nSinopsi B·Debate - La importància del son: el quart pilar de la salut\nLa importància que suposa per a la salut portar uns hàbits correctes no genera cap dubte. Hi ha tres pilars clàssics en els quals se sol incidir: una dieta equilibrada, la pràctica d'exercici físic moderat i l'atenció al benestar emocional. Hi ha, però, un altre actor que se sol relativitzar i deixar de banda: el son.\nLa manca d'un somni de qualitat té conseqüències que van molt més enllà de la incomoditat en el dia posterior. La seva acumulació en el temps es relaciona amb un major risc de malalties cardiovasculars, diabetis, obesitat o fins i tot càncer. Perjudica la capacitat de memòria i l'atenció i comporta pèrdues de productivitat que ronden el 2% del Producte Interior Brut en alguns països com els Estats Units. Per aquest motiu diversos projectes estant començant a conscienciar de la seva importància, de la necessitat d'aplicar una reforma horària i fins i tot a fer servir noves tecnologies portàtils i Big data per millorar els hàbits de la població.\nPer tractar tots aquests aspectes, metges i científics de renom internacional, així com representants tecnològics i socials, es van reunir al debat ‘Sleep: the Fourth Pillar of Health’, organitzat per B·Debate -una iniciativa de Biocat i de l'Obra Social "la Caixa" per promoure el debat científic- juntament amb Observatori Global del Son (OGS), l’Institut de Recerca Biomèdica de Lleida (IRBLleida) i AdSalutem Institute.\n• Tant la manca com l'excés de son es relacionen amb múltiples malalties i amb un augment de la mortalitat. Les associacions més evidents tenen a veure amb patologies cardiovasculars i mentals, però també s'està lligant a alguns tipus de càncer.\n• Hi ha grups d'edat particularment sensibles als efectes de la falta de son, entre ells i per diferents motius les embarassades, els nens i adolescents i la gent gran.\n• La manca de son afecta la productivitat de les persones i els països. Alguns estudis xifren la seva repercussió al voltant del 2% del Producte Interior Brut i estimen que una hora més de son augmenta la productivitat en un 16%.\n• Els estudis amb Big data poden ajudar a entendre millor el son i a promocionar bons hàbits, recollint per exemple dades de la població i enviant-los recomanacions personalitzades.\nLlegeix la Sinopsi completa al web de B·Debate:\n> Segueix llegint


Els particulars i els autònoms ofegats pels deutes poden rebre assessorament gratuït per evitar el concurs de creditors – elgarrotxi.cat\nEls particulars i els autònoms ofegats pels deutes poden rebre assessorament gratuït per evitar el concurs de creditors\n19 de Maig de 2021 Redacció COMARQUES, GARROTXA 0\nLes cambres de comerç, els notaris i els registradors facilitaran la mediació perquè les parts acordin solucions que afavoreixin l’ocupació i evitin l’economia submergida\nEl Govern impulsa mesures extrajudicials per mitigar la congestió dels jutjats mercantils\nLa Generalitat posa en marxa un servei d’acompanyament a deutors en situació d’insolvència actual o imminent, a través del portal segonaoportunitat.gencat.cat. L’objectiu del Govern és reduir els concursos de creditors i resoldre els casos d’insolvència abans que arribin als jutjats, a través dels mecanismes de segona oportunitat previstos per la Llei. Aquest servei és gratuït i ajuda les persones i autònoms ofegats pels deutes a preparar la documentació per iniciar una mediació amb els creditors. Els tècnics de la Generalitat fan l’acompanyament inicial, identifiquen els casos amb possibilitats reals d’acord i posen els interessats en contacte amb el notariat, les cambres de comerç i els registradors, per tal d’iniciar el procés de mediació. Entre els avantatges d’iniciar el procés per un acord extrajudicial de pagaments a través de la mediació, hi destaca la paralització de l’execució del deute amb la subhasta de l’habitatge habitual.\nSi les parts no arriben a cap acord extrajudicial de pagaments, o si l’acorden però l’incompleixen, s’inicia el procés judicial del concurs de creditors. Si és així, l’estudi previ del servei de la Generalitat en facilitarà la tramitació judicial, perquè el cas arribarà als jutjats amb una major i millor informació, en benefici tant dels deutors com dels seus creditors.\nCrida a la implicació dels principals creditors\nEl Govern fa una crida a les entitats financeres i de crèdit i als subministradors de serveis bàsics perquè s’impliquin en els mecanismes de segona oportunitat i facilitin els acords amb els deutors. La resolució dels impagaments a través de la mediació contribueix, d’una banda, a un canvi cultural sobre la resolució dels conflictes i, de l’altra, a la descongestió dels jutjats, que faran front a un previsible allau de casos d’insolvència per l’emergència sanitària. Els mecanismes de segona oportunitat permeten acords més ràpids i satisfactoris per a les dues parts i afavoreixen la continuïtat de l’activitat econòmica. La mediació per insolvència i el concurs de creditors són mecanismes coneguts per les empreses, però desconeguts pels particulars, que també s’hi poden acollir.\nReformes legislatives urgents per accelerar i ampliar l’accés a l’exoneració dels deutes\nEn relació amb la llei de la segona oportunitat, Justícia propugna que els deutors puguin accedir al benefici d’exoneració del passiu insatisfet (BEPI); és a dir, a l’exoneració dels deutes, sense passar obligatòriament per un intent d’acord extrajudicial de pagaments (AEP). En canvi, actualment, qualsevol exoneració requereix, per llei, l’intent d’un acord previ a l’inici del concurs judicial. Es tracta d’una condició innecessària per als deutors que no disposen de cap patrimoni i que, per tant, no poden negociar cap pagament parcial als seus creditors. Aquest requisit força un intent impossible i dilata la possible solució.\nEl Govern també considera que cal ampliar l’accés a l’exoneració dels deutes. La regulació de la segona oportunitat impedeix que se’n puguin beneficiar els deutors amb impostos i cotitzacions pendents de pagament a Hisenda i a la Seguretat Social. Amb el canvi normatiu que impulsa el Departament de Justícia, el pes de l’exoneració del passiu insatisfet no recauria exclusivament sobre els creditors privats, sinó que també l’assumiria l’Estat, com a exemple de compromís amb la condonació dels impagats i amb la generació de noves oportunitats.\nLa bateria d’esmenes del Departament de Justícia inclou altres mesures per agilitzar els assumptes dels jutjats mercantils. Si el Congrés les aprovés, les companyies aèries ja no podrien judicialitzar sistemàticament les reclamacions per pèrdua d’equipatge o cancel·lacions de vols. En lloc de dificultar i dilatar les compensacions, les resoldrien els organismes competents en la defensa dels interessos dels consumidors de cada territori. En el cas de Catalunya, el servei correspondria a l’Agència Catalana de Consum.\nEl concurs de creditors, si no s’assoleix el BEPI, una condemna per tota la vida\nSi no es pot assolir un acord extrajudicial ni s’arriba al BEPI, el concurs és un mecanisme que pot condemnar el deutor a arrossegar el deute tota la vida i a fer-hi front amb tots els seus béns, tant els que tingui en el moment del judici com els que pugui aconseguir en el futur. Això pot impedir la continuïtat d’empreses endeutades, però viables; desincentiva noves iniciatives econòmiques per part del deutor, amb la corresponent creació de llocs de treball; i pot derivar els deutors cap a l’economia submergida. A banda de perjudicar el deutor, el concurs també pot abocar el creditor a no cobrar ni una part del deute.\nProp de 36.000 casos pendents de judici als jutjats mercantils\nTots els concursos de creditors els resolen els jutjats mercantils, que també tracten demandes relacionades amb el transport –com les reclamacions a les companyies aèries–, per competència deslleial, propietat industrial i intel·lectual o impugnacions d’acords de societats i cooperatives. Aquests jutjats van tancar el 2020 amb 35.853 assumptes pendents acumulats, pendents de resoldre.\nL’Ajuntament de Montagut i Oix està treballant per la participació veïnal a través de diferents processos\nL’Hospital d’Olot s’adhereix a la Xarxa XISCAT


Ruta morada: Ruta Geològica. Los Cuchillos-Barranco Moluengo\nCamí Natural Túria - Cabriel. Tram Set Aigües - Cabriel\nRuta Morada: Ruta Geològica. Los Cuchillos-Barranc Moluengo\nDuració estimada: 2 hores.\nDesnivell acumulat en pujada: 313 m\nDesnivell acumulat en baixada: 322 m\nCota màxima: 908 m\nRecorregut: Los Cuchillos – Barranco Moluengo.\nEl recorregut mostra una síntesi de la geologia de la Serra del Rubial, límit estructural entre el Sistema Ibérico i Las Béticas. A més, al llarg de la ruta es pot observar els dos elements geomorfològics més excel•lents del Parc Natural: Las Hoces i Los Cuchillos del Cabriel.\nDes de la població de Villargordo del Cabriel, després de creuar la N-III i ascendint pel port de Contreras (antiga N-III) s'inicia la ruta. Des d'este punt, on deixarem el vehicle en l'aparcament autoritzat, també és possible la connexió amb la ruta Taronja "Mirador de Peñas Blancas". Des de l'aparcament la iniciem ruta per una pista forestal suau que ens conduïx a una àrea tallafocs que ens aproxima, després d'una agradable caminada, a los Cuchillos del Cabriel.\nDes d'ací observem la vall que forma el riu Cabriel i les dolomies grises cretácicas en les que el riu ha llaurat i generat les abruptes Hoces del Cabriel.\nEn el marge dret del riu, ja en terres de Castilla-La Mancha, s'albira les grans planes que s'assenten sobre les argiles i conglomerats miocénicos que donen nom a "La Mancha de Cuenca i Albacete".\nDes d'este mirador de los Cuchillos es pot observar i imaginar la gènesi d'esta peculiar geomorfologia. Gràcies a la verticalitat dels seus estrats i a la diferent erosió diferencial entre les margocalizas, menys resistents, i les calcàries, més dures, s'ha originat estes imponents crestes verticals.\nDes del mirador descendim per una pronunciada i angosta senda, però ben preparada, que ens aproxima a los Cuchillos i ens porta al Barranco Moluengo que ens conduirà a l'inici de la ruta.\nUna vegada en el Barranco de Moluengo, i per a finalitzar el recorregut, ascendirem per una senda de pendent suau que ens permetrà apreciar la vegetació característica d'este tipus d'hàbitats i que es troben fortament interrelacionades amb els cursos d'aigua.


Bitxos de camp| Radan Desintec -Servei de control de plagues\nSobre aquesta denominació es troben una infinitat d’espècies de l’ordre dels coleòpters. Són els insectes amb més espècies, amb unes 250.000 identificades. Són fitòfags en la seva majoria.\nTenim gran varietat. Els més característics són els denominats “negres”, que se solen confondre amb la Panerola Oriental, que té el mateix color.\nQuant a la grandària, van des dels 0,5 mm. als 18 cm. dels Hèrcules, o 12 cm del Goliat. Aquests dos últims tenen el seu hàbitat a Àfrica.\nSón també coleòpters de la família dels Coccinèlids. Es coneixen entorn de 4.500 espècies. La més coneguda és la vermella amb punts negres.\nLes marietes són una fauna útil, doncs s’alimenten de pugons, àcars i puces de les plantes. De fet, s’usen com a tractament biològic contra els primers.\nEls xinxes de camp comparteixen nom amb els temibles Xinxes de Llit (cimex lectularius), però en aquest cas s’alimenten de plantes (fitòfags.)\nPertanyen a l’ordre dels hemípters i hi ha gran varietat d’ells. El més comú és el Xinxe Escut, de forma triangular; molt comú a Espanya.\nEls xinxes poden tenir colors vistosos i, sobretot, fan molt mala olor per evitar ser plat exquisit d’ocells, principalment.\nDel orden de los Orthòpters, son fitòfags, encara que no és difícil trobar-los a l’interior a l’interior de les cases amb jardí. Mesuren d’1,2 a 3 cm i les espècies mes comunes són el grill de camp, de color negre, i el propietari, que té un color groguenc.\nDe l’Ordre dels Dermàpters, es caracteritzen per tenir unes pinces que els serveixen de defensa i atac.\nLes tisoretes van associades a una llegenda negra que deia que, durant la nit, es ficaven per les oïdes i trepaven fins al cervell. De fet el seu nom en anglès, earwig, o en francès, perce oreille, fa referència a les orelles.\nRes més allunyat de la realitat: les tisoretes són majorment omnívores, sent les seves preferències plantes vives o mortes… Tenen hàbit nocturn i podem trobar-les sota els testos.\nLes cotxinilles són crustacis de l’ordre dels Isòpodes. És l’únic crustaci que s’ha adaptat a viure en terra. Parents seus són les llagostes, llagostins, crancs o gambes.\nS’enrosquen formant una bola en cas de perill, de forma molt característica. S’alimenten de restes forestals, principalment. La seva presència a l’interior de les casa és sinònim que hi ha humitat elevada.\nSón un mol·lusc semblat als caragols però sense la petxina característica. Estarien dins de les plagues més molestes de camp, sobretot si es trepitgen. Són hermafrodites.\nDurant el dia, es refugien sota terra, o en troncs buits per sortir a la nit. Requereixen molta humitat, i s’alimenten de plantes (fitòfags) principalment.


Barbaroux 8 Torí Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 983 allotjaments a Torí.\nTorí, Torí, Itàlia - Veure al mapa\nBen situat a la els paisatges, els restaurants, la cultura area de Torí ciutat, Barbaroux 8 us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Barbaroux 8 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar, ascensor.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara banyera hidromassatge, calefacció, nevera, articles de tocador, assecador de cabell per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Barbaroux 8 no troba competidors en cap categoria.


El pas pels carrers Sant Josep i el Carme de Girona ja està prohibit\n+ Els obrers treballant ahir amb el carrer del Carme totalment tallat al trànsit. Foto: MAR VICENTE\nLes restriccions anunciades la setmana passada al carrer del Carme de Girona van entrar en vigor ahir i ja no es pot passar-hi des de la Font del Rei fins al cementiri. Aquesta decisió s'ha pres perquè els treballs de remodelació puguin avançar més ràpidament. La posada en marxa d'aquesta mesura no va comportar tants problemes de trànsit com en principi es podia preveure. El fet que les obres s'executin a l'estiu, en un moment en què la intensitat de circulació disminueix, va contribuir-hi. A la prolongació d'Emili Grahit, per on es desvia el trànsit, va anar una mica més carregada, sobretot en hores punta, però no hi va haver problemes destacables. La normalitat es recuperarà el 27 d'agost.\nTambé ha quedat definitivament tallat al trànsit el carrer Sant Josep, en ple Barri Vell, a causa de les obres de construcció de l'aparcament subterrani de la plaça del Pallol. Es preveu, en aquest cas, una durada d'un any. Els veïns s'han de desviar per Portal Nou.\nOn també ahir hi havia canvis va ser a l'accés des de Vilablareix perquè s'ha perdut un carril a causa d'unes obres.


16/05/2020 Apunts amb llibertat\nManifest del Col·lectiu H2O\nDemà diumenge, 17 de maig, és el Dia Internacional Contra la Discriminació per Orientació Sexual i Identitat de Gènere, en record d’un altre 17 de maig, el de l’any 1990, quan l’Organització Mundial de la Salut va retirar l’homosexualitat de la seva llista de malalties, reparant així una injustícia que venia de lluny.\nAquest és un any atípic que ens ha obligat a utilitzar nous canals per relacionar-nos entre nosaltres, però alhora, ens ha permès observar quin és el grau de discriminació real de les persones LGTBI en el seu àmbit més proper com és la pròpia casa familiar.\nI hem de dir que, si bé la majoria de les persones LGTBI del Camp de Tarragona no s’han vist vexades per la seva condició o orientació sexual, sí que s’ha produït algun cas de LGTBI-fòbia a la pròpia llar, cosa que des d’h2o denunciem amb contundència.\nCom que encara, per desgràcia, no cal anar a buscar les persones LGTBI-fòbiques gaire lluny de casa nostra, fem una crida a totes les veïnes i veïns dels pobles i ciutats del Camp de Tarragona a que s’impliquin en la defensa dels drets i llibertats de les persones LGTBI, doncs aquesta defensa i el respecte envers els altres han de ser patrimoni de tothom i no sols de les persones o col·lectiu discriminats.\nI com a mostra d’aquest compromís de la societat per la no discriminació, demanem a tots els consistoris del Camp, tant els de les grans ciutats com els dels pobles més petits, que el 17 de maig pengin la bandera de l’Arc de Sant Martí, símbol de l’alliberament LGTBI al balcó del seu ajuntament, el qual, no ho oblidem, és, o hauria de ser, la casa de totes.\nDes d’h2o, ens comprometem, utilitzant els nous canals de comunicació que hem desenvolupat en els darrers dos mesos, a seguir fent un seguiment permanent de qualsevol discriminació LGTBI i a donar suport a les persones afectades.\nPotser els canals de comunicació, lluita i reivindicació canvien, però el que no varia, el que no hem de permetre que canviï, és la lluita per assolir una societat més lliure i igualitària!\nReus,17 de maig del 2020.