Blair, Bush i Aznar van acordar atacar l'Iraq sense l'ONU - Diari de Girona\nBlair, Bush i Aznar van acordar atacar l'Iraq sense l'ONU\nL'informe, elaborat per l'exfuncionari britànic John Chilcot, cita 17 cops el nom de l'expresident espanyol\nL'exprimer ministre britànic Tony Blair, l'expresident d'EUA George W. Bush i l'expresident del Govern espanyol José María Aznar van acordar no esgotar la via de l'ONU en la crisi amb l'Iraq, abans d'envair aquest país al març de 2003, segons l'informe Chilcot.\nEn els 12 volums de l'informe sobre la guerra de l'Iraq, elaborat per l'exfuncionari britànic John Chilcot, hi ha fins a 17 referències a Aznar i cobreix el període entre 2001 i 2009 amb l'anàlisi de la gestió del conflicte, l'acció militar i les seves seqüeles.\nEl document assenyala que Blair, Bush i Aznar van acordar en la reunió d'Açores del 16 de març de 2003, quan es gestionava la intervenció, que, tret que ocorregués un canvi fonamental en «les properes 24 hores», la via de l'ONU estava acabada. «Les següents discussions en el Consell (de Seguretat) suggerien que només el Regne Unit, EUA i Espanya van considerar que s'havien esgotat totes les opcions que no fossin l'ús de la força militar», segons una referència a aquesta reunió.\nAquesta posició es va acordar després que el llavors representant permanent del Regne Unit en l'ONU, Jeremy Greenstock, recomanés l'11 de març de 2003 que un esborrany de resolució presentat pel Regne Unit, EUA, i Espanya el 7 de març «no tenia possibilitat (...) de ser adoptat», agrega l'extens document. Abans de la recomanació de Greenstock, el llavors president francès Jacques Chirac havia observat que l'esborrany de resolució no prosperaria en el Consell de Seguretat.\nL'informe inclou també una declaració de Greenstock sobre els esforços diplomàtics per evitar el conflicte. Segons aquest diplomàtic, els països que estaven a favor de l'acció militar van preparar la seva cimera final en les Açores i hi havia una determinació d'EUA de seguir endavant amb la intervenció «sense tenir em compte la prova presentada a l'ONU» en relació al suposat programa d'armes de destrucció massiva de l'Iraq.\nD'acord amb Chilcot, la visió que es tenia llavors sobre l'Iraq i que va ser defensada en la reunió d'Açores era que s'havia d'ajudar a la població iraquiana a construir un nou país en pau amb els seus veïns. Es va argumentar llavors -afegeix Chilcot- que es recolzaria a un Iraq unit on la població gaudís de seguretat, llibertat i prosperitat amb un govern que defensés els drets humans.\nChilcot va publicar l'informe després de set anys avaluant milers de documents oficials i interrogant a testimonis.


TEMA 1 formació del sistema solar VALL D’ALBA 2012-2013 2.\nFORMACIÓ DEL SISTEMA SOLAR 1- L’origen del Sol 2- Formació dels planetes Planetes interios Planetes exteriors Planetes nans 3-Viatge científic pel sistema solar: Mercuri, Venus, La Terra, Mart,Jupiter, Saturn, Urà, Neptú. 3.\nEl sistema solar El Sistema Solar està format per una estrella central, el Sol, els cossos que lacompanyen i lespai que queda entre ells. Hi ha huit planetes que giren al voltant del Sol: Mercuri, Venus, la Terra, Mart, Júpiter, Saturn, Urà, i Neptú. La Terra és el nostre planeta i té un satèl.lit, la Lluna. Alguns planetes tenen satèl.lits, daltres no. 4.\nSistema solar El Sistema Solar està format pel sol, els planetes i els seus satèl·lits que els acompanyen, asteroides, cometes, meteoroides, pols i gas interplanetari . Les dimensions daquest sistema distància mitjana de la Terra al Sol, anomenada unitat astronòmica (UA). Una UA correspon a uns 150 milions de quilòmetres. La frontera entre el Sistema Solar i lespai intercometa·lar - anomenada heliopausa - se suposa que es troba a 100 UA. Els cometes, malgrat això, són els més allunyats del Sol; les seves òrbites són molt excèntriques, estenent- se fins 50.000 UA o més. 5.\nEl sistema solar Els asteroides són roques més petites que també giren, la majoria entre Mart i Júpiter A més, hi ha els cometes que sapropen i sallunyen molt del Sol. (Núvol D’oort) De vegades arriba a la Terra un fragment de matèria extraterrestre. La majoria sencenen i es desintegren quan entren a latmosfera. Són els meteorits. 7.\nCinturò de kuiper 8.\nNuvol d’oort 9.\nOrigen del sistema solar És molt difícil precissar lorigen del nostre Sistema Solar. Els científics creuen que pot situar-se fa uns 4.600 milions danys, un inmens núvol de gas i pols es va contreure a causa de la força de la gravetat i va començar a girar a gran velocitat, probablement, degut a lexplosió duna supernova propera. 10.\nOrigen del sistema soalr Al centre es va acumular la major part de la matèria. La pressió era tan elevada que els àtoms van començar a partir-se, alliberant energia i formant una estrella. Al mateix temps sanaven definint alguns remolins que, en fer-se grans, augmentaven la seva gravetat i recollien més materials a cada volta. 11.\nOrigen del sistema solar També hi havia moltes col.lissions. Milions dobjectes sapropaven i sunien : acreció Les trobades constructives van predominar i, en només 100 milions danys, va adquirir un aspecte semblant a lactual. Després cada cos va continuar la seva pròpia evolució. 12.\nOrigen del Sol El sistema solar es va formar fa 4600 m.a., a patir d’un núvol de gas i pols ( nebulosa galàctica), que es va contraure per l’atracció gravitatòria causada per l’explosió d’una supernova en les proximitats. 13.\n un gran núvol de pols i gas que ja existiria, hauria avançat cap als veïnatges duna estrella que acabava dexplotar com a supernova. Lona de xoc daquesta explosió, la vasta ràfega de pols i gas que es formaria comprimiria aquest núvol, intensificant així el seu camp gravitatori i iniciant la condensació que comporta la formació duna estrella. 14.\n En contreures, es va incrementar la seva velocitat de rotació, de la mateixa forma que un patinador gira més de pressa quan plega els seus braços. (Això és a causa de la «conversió del moment angular». aquest moment és igual a la velocitat del moviment per la distància des del centre de rotació, quan disminueix aquesta distància sincrementa, en compensació, la velocitat del moviment.) 15.\n I, segons Laplace, en augmentar la velocitat de rotació del núvol, aquesta va començar a projectar un anell de matèria a partir del seu equador, en ràpida rotació lenorme núvol de matèria en contracció es trobava en fase rotatoria al començar el procés. 16.\n Però al seguir contraient-se, va arribar de nou a una velocitat que li permetia projectar un altre anell de matèria. el Sol va anar deixant darrera seu una sèrie danells (núvols de matèria, en forma de rosques), que es van anar condensant lentament, per a formar els planetes; amb el temps, aquests van expel·lir, al seu torn, petits anells, que van donar origen als seus satèl·lits. 17.\nDisc protoplanetari 18.\nFoto de la formació del sistema solar 19.\nEl sol És lestrella més propera a la Terra i lelement més gran del Sistema Solar. Les estrelles són els únics cossos de lUnivers que emeten llum. El Sol és també la nostra principal font denergia, que es manifesta, sobre tot, en forma de llum i calor. Conté més del 99% de tota la matèria del Sistema Solar. Exerceix una forta atracció gravitatòria sobre els planetes i els fa girar al seu entorn. 20.\nEl sol Es va formar fa 4.500 milions danys i té combustible per a 5.000 milions més. Després, començarà a fer-se més i més gran, fins convertir-se en una gegant roja. Finalment, senfonsarà pel seu propi pes i es convertirà en una enana blanca, que pot tardar un trilió danys a refredar-se 21.\nEl sol La capa exterior és la que veiem. Sanomena fotosfera i té una temperatura duns 6.000 ºC, amb zones més fredes (4.000 ºC) que anomenem taques solars. 22.\nel sol: un forn nuclear Lenergia solar es crea a linterior del Sol, on la temperatura arriba als 15 milions de graus, amb una pressió altíssima, que provoca reaccions nuclears. Salliberen protons (nuclis dhidrogen), que es fonen en grups de quatre per formar una partícula alfa (nucli dheli). Com que la partícula alfa pesa menys que els quatre protons junts, la diferència sexpulsa en forma denergia cap a la superfície. Un gram de matèria allibera tanta energia com la combustió de 2,5 milions de litres de benzina. 23.\nEl sol El Sol també absorbeix matèria. És tan gran i té tanta força que sovint atreu els asteroides i els cometes que passen a prop. Naturalment, quan cauen al Sol, es desintegren. El Sol (i tot el Sistema Solar) gira al voltant del centre de la Via Làctia, la nostra galàxia. Dóna una volta cada 240 milions danys 24.\nTaca solar, camp magnètic,raig x i eclipse solar 25.\nEls planetes Són astres que giren al voltant del Sol. No tenen llum pròpia, sinó que reflecteixen la llum solar. Els planetes tenen diversos moviments. Els més importants són el de rotació i el de translació. Pel moviment de rotació, giren sobre ells mateixos pel seu eix. Això determina la durada del dia del planeta. Pel de translació, descriuen òrbites en cercle a lentorn del Sol. Cada òrbita és lany del planeta. Cadascun triga un temps diferent a completar-la. Com més lluny, més temps. Giren gairebé en el mateix pla, excepte Plutó, que té lòrbita més inclinada, excèntrica i allargada 26.\n Mercuri, Venus, la Terra, Mart i Plutó són planetes terrestres, és a dir, petits i rocosos, amb densitat alta. Tenen un moviment de rotació lent, poques llunes (o cap) i forma bastant rodona. Júpiter, Saturn, Urà i Neptú, anomenats gegants gasosos, són enormes i lleugers, fets de gas i gel. Giren gas i gel. Giren depressa i tenen molts satèl.lits, més abultament equatorial i anells 27.\nFormació dels planetes Els planetes es van formar fa uns 4.500 milions danys, a lèpoca de la formació del Sol. els materials lleugers que no es van quedar al Sol es van allunyar més que els pesats. En el núvol de gas i pols, que girava en espirals, hi havía zones més denses. La gravetat i les colissions van portar més matèria a aquestes zones i el moviment rotatori les va arrodonir. Després, els materials i les forces de cada planeta es van anar reajustant, i encara ho fan. Els planetes i tot el Sistema Solar continuen canviant daspecte. Lentament, però sense pauses. 28.\nM ercuri És el planeta més proper al Sol i el segon més petit del Sistema Solar. És menor que la Terra, però més gran que la Lluna. Si ens situessim sobre Mercuri, el Sol ens semblaria dues vegades i mitja més gran. El cel, però, el veuriem sempre negre, perquè no hi ha una atmòsfera que pugui dispersar la llum. Els romans li van posar el nom del missatger dels déus perque es movia més ràpid que els altres planetes. Dóna la volta al Sol en meys de tres mesos. En canvi, gira lentament sobre el seu eix, un cop cada 58 dies i mig. Abans ho feia més ràpid, però la influència del Sol lha anat frenant. 29.\n Quan un costat de Mercuri és de cara al Sol, arriba a temperatures superiors als 425 ºC. Les zones a lombra baixen fins als 170 sota zero. Els pols es mantenen sempre molt freds. Això fa pensar que hi pot haver aigua (congelada, és clar). 31.\nmercuri La superfície de Mercuri és semblant a la de la Lluna. El paisatge és ple de cràters i esquerdes, en mig de marques ocasionades pels impactes dels meteorits. La presència de camp magnètic indica que té un nucli metàlic, parcialment líquid. La seva alta densitat, la mateixa que la Terra, fa pensar que aquest nucli ocupa gairebé la meitat del volum del planeta. 32.\n Mercuri és el planeta més proper al Sol, i el segon més petit del sistema solar. El seu diàmetre és un 40% més petit que la Terra i un 40% més gran que la Lluna. És fins i tot més petit que la lluna de Júpiter, Ganimedes o la lluna de Saturn, Tità. Fins el Mariner 10, poc se sabia sobre Mercuri a causa de les dificultats dobservació que tenen els telescopis de la Terra. En la seva màxima elongació està a només 28 graus del Sol tal com es pot veure des de la Terra. A causa daixò, sols pot ser observat durant locàs o en hores diürnes, travessant una massa considerable de latmosfera terrestre. 33.\n Mercuri té un diàmetre de 4.880 km. però la seva massa és gairebé la meitat de la de Mart, la qual cosa indica que la seva densitat és molt elevada. Les mesures indiquen una densdad completament anàloga a la terrestre, fent suposar un elevat percentatge de ferro en la composició interior del planeta. Com a conseqüència de lelevada massa del planeta la gravetat a la superfície és comparable amb la de Mart. La seva extrema proximitat al Sol i el fet que, a la pràctica, no posseeix una atmosfera (nha estat mesurada una que a nivell del sòl és un bilió de vegades inferior a la terrestre) li fan experimentar a aquest món infernal les més elevades variacions tèrmiques existents en un planeta. En aquestes condicions els científics exclouen que el planeta pugui albergar qualsevol forma de vida. 34.\nvenus Els astrònoms es refereixen a venus com el planeta germà de la Terra. Ambdós tenen similar grandària, massa, densitat i volum. Ambdós es van formar més o menys al mateix temps i es van condensar a partir de la mateixa nebulosa. Malgrat això, durant els últims anys els investigadors han trobat que la semblança acaba aquí. Venus és molt diferent de la Terra. No té oceans i està envoltat per una pesada atmosfera composta principalment per dióxid de carboni amb gairebé gens de vapor daigua. Per la seva densitat, linterior de Venus deu ser molt semblant al de la terra. 35.\nvenus És el segon planeta del Sistema Solar i el més semblant a la Terra pel seu tamany, massa, densitat i volum. Tots dos es van formar a la mateixa època, a partir de la mateixa nebulosa. Venus és, però, ben diferent de la Terra. No té oceans i la seva pesada atmosfera provoca un efecte hivernacle que eleva la temperatura fins als 480 ºC. És abrasador. 37.\nSuperficie de venus La superfície de Venus és relativament jove, entre 300 i 500 milions danys. Té amplíssimes planures, travessades per enormes rius de lava, i algunes muntanyes. Hi ha molts volcans. El 85% del planeta està cobert per roca volcànica. La lava ha creat solcs, alguns ben llargs. Nhi ha un de 7.000 km. També hi ha cràters dels impactes dels meteorits. Només dels grans, perquè els petits es desfan en lespessa atmosfera. 39.\nvenus Les fotos mostren el terreny brillant, com si fos moll. Però Venus no pot tenir aigua líquida, a causa de lelevada temperatura. La lluentor la provoquen compostos metàl.lics. 40.\nvenus Els primers astrònoms pensaven que Venus eren dos cossos diferents perquè, de vegades es veu una mica abans de sortir el Sol i, daltres, just després de la posta. Venus gira sobre el seu eix molt lentament i en sentit contrari al dels altres planetes. El Sol surt per loest i es pon per lest. El dia venussià dura més que lany. 41.\nTerra És el nostre planeta i lúnic habitat. Es troba a lecosfera, un espai que envolta el Sol i que té les condicions necessàries perquè existeixi vida. És el més gran dels planetes rocosos. Això fa que pugui retenir sobre la superfície una capa de gasos, latmosfera, que dispersa la llum i absorbeix calor. De dia evita que la Terra sescalfi massa i, de nit, que es refredi. 42.\nLa Terra Set de cada deu parts de la superfície terrestre són cobertes daigua. Els mars i oceans també ajuden a regular la temperatura. A més, laigua que sevapora forma núvols i cau en forma de pluja o neu, formant rius i llacs. Als pols, que reben poca energia solar, laigua es gela i forma els casquets polars. El del sud és més gran i concentra la major reserva daigua dolça del planeta. 43.\nterra Lescorça de la Terra està formada per plaques que suren sobre el mantell, una capa de materials calents i pastosos que, de vegades, surten per una esquerda formant volcans. La densitat i la pressió augmenten cap al centre de la Terra. Al nucli hi ha els materials més pesats, els metalls. Les elevades temperatures els mantenen en estat líquid, amb forts moviments. El nucli intern és sòlid. 44.\n Les forces internes tenen efectes a lexterior. Quan els moviments són ràpids, originen terratrèmols. Si són lents, originen plegaments, com els que han creat les muntanyes. El ràpid moviment rotatori i el nucli metàl.lic generen un camp magnètic que, amb latmosfera, ens protegeix de les radiacions nocives del Sol i les altres estrelles. 45.\nLa Terra escorça sòlida, la litosfera que té un espessor mig de 90 km. i composició roques de silici. mantell, que arriba fins a una profunditat aproximada de 2.900 km., nucli amb una composició majoritària de ferro que en la seva part més exterior, des dels 2.900 km. als 1.800 km. de profunditat, està en estat fluid; en la part més interna està novament en estat sòlid. 46.\n Les densitats daquestes capes van des dun mínim de 2,8 g/cm3 en la litosfera, a un màxim de 13,5 g/cm3 en el nucli interior. Els moviments de fluids en linterior de la Terra i els corrents elèctrics generats per ells, són la base de lintens camp magnètic que envolta el nostre planeta i que rep el nom de Magnetosfera 47.\nmart És el quart planeta del Sistema Solar. Conegut com el planeta roig pels seus tons rosats, els romans li van posar el nom del deu de la guerra. Té una atmosfera molt fina, formada principalment per diòxid de carboni, que es congela alternativament en cadascun dels pols. Conté només un 0,03% daigua, mil vegades menys que la Terra. Els estudis demostren que Mart va tenir una atmosfera més compacta, amb núvols i precipitacions que formaven rius. Sobre la superfície sendevinen solcs, illes i costes. 48.\nmart Latmosfera de Mart és molt més prima que la de la Terra, amb una pressió superficial equivalent a una centèsima part de la pressió superficial del nostre planeta. Les temperatures de la superfície oscil·len des de -113º C en el pol durant lhivern, a 0º C en la cara amb llum durant lestiu. Latmosfera està principalment composta de dióxid de carboni (95.3%), nitrogen (2.7%), argón (1.6%), i petites quantitats daltres gasos. Loxigen, que és tan important per a nosaltres a la Terra, tot just representa un 0.13 % de latmosfera de Mart. 50.\n A latmosfera hi ha només una quarta part de vapor daigua. Això sembla suficient per a permetre que laigua es congeli en la superfície de Mart. Amb tan poca quantitat daigua, rarament sobserven núvols en el cel Marcià. En certes estacions, algunes zones de Mart són assotades per vents tan forts que aixequen la terra de la superfície i llancen pols a latmosfera. 51.\nmart Les grans diferències de temperatura provoquen vents forts. Lerosió del sòl ajuda a formar tempestes de pols i sorra que degraden encara més la superfície. Abans de lexploració espacial, es pensava que Mart podia tenir vida. Les observacions han demostrat que no en té, encara que en podria haver tingut en un passat llunyà. En les condicions actual, Mart es esterilitzant, és a dir, no pot tenir vida. El seu sòl és sec i oxidant. A més, rep del Sol massa rajos ultraviolats. 52.\nmart El coneixement que es té de linterior de Mart suggereix que pot ser modelat com una estreta escorça, similar a la de la Terra, un mantell i un nucli. Si el nucli marcià és dens, compost de ferro com el de la Terra o dels meteorits SNC que suposadament procedeixen de Mart, llavors el radi mínim del nucli és duns 1300 quilòmetres. Si el nucli està format per materials menys densos com una barreja de sofre i ferro, llavors el radi màxim seria inferior als 2000 quilòmetres. 54.\nDeimos i fobos: satèl.lits de mart Té dos satèl.lits, Fobos i Deimos. Són petits i giren ràpid prop del planeta. Això va dificultar el seu descobriment a través dels telescopis 55.\nMart: deims i fobos Fobos té poc més de 13 Km. pel costat més llarg. Gira a 9.380 Km. del centre, és a dir, a menys de 6.000 Km. de la superfície, cada 7 hores i mitja. Deimos és la meitat de Fobos i gira a 23.460 Km. del centre en poc més de 30 hores. 56.\nAigua a mart La Sonda europea Mars Express va enviar aquesta foto que demostra lexistència daigua en Mart. Laigua, se sap, és lelement essencial per a la vida i, encara que no marcians evolucionats, existia la possibilitat de trobar microorganismes animals o vegetals i demostrar que el sorgiment de la vida sobre un planeta no és un fet exclusiu de la Terra. Alguns estudiosos han formulat la hipòtesi que, anteriorment, el planeta devia tenir una atmosfera més gruixuda i densa que lactual, que permetia lexistència daigua en estat líquid: sexplicarien així els jaços dels rius, ara ja secs, descoberts per les sondes americanes Mariner i Viking. És probable que laigua només es trobi en forma de gel damunt o sota la superfície, o com a rastres de vapor o cristalls de gel a latmosfera 57.\nFoto que demostra l’existència d’aigua a Mart 58.\njúpiter És el planeta més gran del Sistema Solar, té més matèria que tots els altres planetes junts i el seu volum és mil vegades el de la Terra. Té un tènue sistema danells, invisible desde la Terra. També té 16 satèl.lits. Quatre dells van ser descoberts per Galileu al 1610. Era la primera vegada que algú observava el cel amb un telescopi. Júpiter té una composició semblant a la del Sol, formada per hidrogen i heli, amb petites quatitats damoniac, metà, vapor daigua i altres compostos Fa la rotació més ràpida entre tots els planetes i té una atmosfera complicada, amb núvols i tempestes. Per això mostra franges de diversos colors i algunes taques. 60.\nJúpiter Fa la rotació més ràpida entre tots els planetes i té una atmosfera complicada, amb núvols i tempestes. Per això mostra franges de diversos colors i algunes taques. La Gran Taca Roja es una tempesta fortíssima, més gran que el diàmetre de la Terra, que dura des de fa 300 anys i provoca vents de 400 Km/h. 61.\nJúpiter Els anells de Júpiter són molt més senzills que els de Saturn. Estan formats per partícules de pols llançades a lespai quan els meteorits xoquen amb les llunes interiors. Tant els anells com les llunes de Júpiter es mouen dins dun enorme globus de radiació atrapat en la magnetosfera, el camp magnètic del planeta. Aquest camp magnètic, que només arriba entre els 3 i 7 milions de km. en direcció al Sol, es projecta en direcció contrària més de 750 milions de km., fins arribar a lòrbita de Saturn 62.\nLes llunes de Júpiter Fa 400 anys, Galileu va dirigir el seu telescopi casolà cap a Júpiter i va veure que lacompanyaven tres puntets. Va continuar mirant i, quatre dies més tard, en va descobrir un altre. No podien ser estrelles, perque havia observat que giraven a lentorn del planeta. Eren satèl.lits, i, fins aleshores, no es coneixia cap altre planeta que en tingués (tret del nostre, és clar). Després shan descobert 12 llunes més, totes petites, fins completar el total de 16. Les naus Voyager van estudiar i fotografiar el sistema de Júpiter al 1979. Finalment, al 1996 sengegà un nou projecte per tal dobservar Júpiter i les seves llunes una bona temporada. El projecte, naturalment, es diu Galileu. 63.\nCalisto,ganímedes,Io i Europa 64.\n Ganímedes  Calisto És el satèl.lit més gran de  Té un diàmetre de 4.800 km., Júpiter i també del Sistema gairebé igual que Mercuri, i Solar, amb 5.262 Km. de gira a 1.883.000 Km. de diàmetre, més gran que Plutó i Júpiter, cada 17 dies. És el que Mercuri. Gira a una satèl.lit amb més cràters del distància 1.070.000 Km. del Sistema Solar. Està format, a planeta en poc més de set parts iguals, per roca i aigua dies. Sembla que té un nucli gelada. Loceà gelat dissimula rocós, un mantell daigua els cràters. És el que té la gelada i una escorça de roca i densitat més baixa dels quatre gel, amb muntanyes, valls, satèl.lits de Galileu. cràters i rius de lava. 65.\n Io  Europa Io té 3.630 Km. de diàmetre i  Té 3.138 Km. de diàmetre. La gira a 421.000 Km. de Júpiter seva òrbita es situa entre Io i en poc més dun dia i mig. La Ganímedes, a 671.000 Km. seva òrbita es veu afectada del planeta. Fa una volta cada pel camp magnètic de Júpiter i tres dies i mig. Laspecte per la proximitat dEuropa i dEuropa és el duna bola Ganímedes. És un món de gelada amb línies marcades roca amb molta activitat sobre la superfície. volcànica. La seva Probablement són fractures de temperatura global és de lescorça que shan tornat a -143ºC, però té una zona, un omplir daigua i shan gelat. llac de lava, amb 17ºC. 66.\n Saturn és el segon planeta més gran del Sistema Solar i lúnic que té anells visibles desde la Terra. Es veu clarament aplanat pels pols a causa de la ràpida rotació. Latmosfera és dhidrogen, amb una mica dheli i metà. És lúnic planeta que té una densitat menor que laigua. Si trobessim un oceà prou gran, Saturn suraria. El color groguenc dels núvols té bandes daltres colors, com Júpiter, però no tant marcades. Prop de lequador el vent bufa a 500 Km/h. 68.\n El color groguenc dels núvols té bandes daltres colors, com Júpiter, però no tant marcades. Prop de lequador el vent bufa a 500 Km/h. El sistema danells li dóna un aspecte molt bonic. En té dos de brillants, A i B, i un més suau, el C. Entre ells hi ha obertures. La més gran és la Divisió de Cassini. 69.\n Cada anell principal està format per molts anells estrets. La seva composició és dubtosa, però sabem que contenen aigua. Podrien ser icebergs o boles de neu, barrejades amb pols. Al 1850, lastrònom Edouard Roche estudiava lefecte de la gravetat dels planetes sobre els seus satèl.lits, i va calcular que, qualsevol matèria situada a menys de 2,44 vegades el radi del planeta, no es prodria aglutinar per formar un cos, i, si ja era un cos, es trencaria 70.\nLes llunes de Saturn Saturn té, oficialment, 18 satèl.lits. És el planeta que en té més. Les recents observacions a través del Telescopi Espacial Hubble (HST) i les fotos enviades pel Voyager han mostrat quatre o cinc cossos prop del planeta que podrien ser noves llunes, però encara no sha confirmat. La densitat dels satèl.lits de Saturn és molt baixa i, a més, reflecteixen molta llum. Això fa pensar que la màteria més abundant és laigua congelada, gairebé un 70%, i la resta són roques. 71.\nLes llunes de saturn: tità , Japed,dione i rea 72.\nUrà És el setè planeta des del Sol i el tercer més gran del Sistema Solar. És també el primer que es va descobrir gràcies al telescopi. Latmosfera dUrà està formada per hidrogen, metà i altres hidrocarburs. El metà absorbeix la llum roja, per això reflexa els tons blaus i verds. Urà està inclinat de manera que lequador fa gairebé angle recte, 98 º, amb la trajectòria de lòrbita. Això fa que en alguns moments la part més calenta, encarada al Sol, sigui un dels pols. 74.\n La seva distància al Sol és el doble que la de Saturn. És tan lluny que, des dUrà, el Sol sembla una estrella més. Això sí, molt més brillant que les altres. Urà, descobert per William Herschel al 1781, és visible sense telescopi. Segur que algú lhavia vist abans, però lenorme distància el fa brillar poc i moure lent. A més, hi ha més de 5.000 estrelles més brillants que ell. 76.\nUrà La inclinació sorprenent dUrà provoca un efecte curiós: el seu camp magnètic sinclina 60 º en relació a leix i la cua té forma de tirabuixó, a causa de la rotació del planeta. Al 1977 es van descobrir els 9 primers anells dUrà. Al 1986, la visita de la nau Voyager va permetre mesurar i fotografiar els anells, i descobrir-ne dos de nous. Els anells dUrà són diferents dels de Júpiter i Saturn. El més exterior, Epsilon està format per roques de gel grans i té color gris. Sembla que hi ha també anells o fragments danells no gaire amples, duns 50 metres. 77.\nUrà Latmosfera dUrà està composta per un 83% dhidrogen, 2% de metà i petites quantitats dacetilè i altres hidrocarburs. El metà situat en la part alta de latmosfera absorbeix la llum vermella, donant a Urà el seu color verd blavós. Urà té una densitat mitjana de 1,3 grams per centímetre cúbic. El seu camp magnètic indica que probablement té un nucli sòlid bastant petit. També podria tenir un oceà daigua i amoníac sota una immensa pressió, entre el nucli i latmosfera. 78.\nAnells d’Urà Aquesta foto dels anells dUrà va ser generada usant imatges preses pel Voyager 2. Aquesta imatge va ser realitzada amb llum directa difusa i mostra unes bandes de pols que no es veuen en cap altra imatge. Els anells dUrà són clarament diferents dels de Júpiter i Saturn. El més exterior dels anells, epsilon, està compost per roques de gel de diversos peus denvergadura. També sembla exitir una tènue distribució de pols al llarg del sistema danells. 79.\n En el cel dUrà no hi ha planetes brillants. Saturn, el més proper, sembla una estrella pàl.lida. Però hi ha cinc objectes que brillen més que Saturn. Són les cinc llunes grans. A més, nhi ha 10 més amb diàmetres per sota dels 170 Km., que giren molt aprop del planeta entre 25.000 i 60.000 Km. de la superfície. 80.\nNeptú És el planeta més exterior dels gegants gasosos i el primer que fou descobert gràcies a prediccions matemàtiques. Linterior és roca fosa amb aigua, metà i amoníac líquids. Lexterior és hidrogen, heli, vapor daigua i metà, que li dóna el color blau. És un planeta dinàmic, amb taques que recorden les tempestes de Júpiter. La més gran, anomenada Gran Taca Fosca, tenia un tamany similar al de la Terra, però al 1994 va desaparèixer i, després, se nha format una altra. Els vents més forts de qualsevol planeta del Sistema Solar són els de Neptú. Molts dells bufen en sentit contrari al de rotació. Prop de la Gran Taca Fosca shan mesurat vents de 2.000 Km/h. 81.\nNeptú La nau Voyager II es va apropar a Neptú lany 1989 i el va fotografiar. Va descobrir sis de les vuit llunes que té i va confirmar lexistència danells. Neptú té un sistema de quatre anells estrets, primets i molt tènues, difícils de distingir amb els telescopis terrestres. Shan format a partir de partícules de pols, arrencades de les llunes interiors pels impactes de meteorits petits. 83.\n Shan observat a latmosfera alta de Neptú, brillants núvols allargats, similars als cirrus de la Terra. A baixes latituds nord, la nau Voyager va capturar imatges de bancs de núvols que projectaven la seva ombra sobre les capes de núvols inferiors. Els vents més forts mesurats en qualsevol dels planetes del Sistema Solar són els de Neptú. La major part daquests vents bufen en direcció oest, en sentit contrari a la rotació del planeta. Prop de la Gran Taca Fosca, els vents bufen gairebé a 2,000 quilòmetres per hora. 84.\n A latmosfera de Neptú sarriba a temperatures de 260 ºC sota zero. Els núvols, de metà congelat, canvien amb molta rapidesa. La foto de la dreta mostra els canvis que va detectar el Voyager II en un període de només 18 hores. La distància que ens separa de Neptú es pot entendre millor amb dues dades: una nau ha de fer un viatge de dotze anys per arribar-hi i, quan hi és, els seus missatges triguen més de quatre hores 85.\n Aquestes fotos del telescopi espacial Hubble mostren el canvi destacions en el planeta Neptú. El seu hemisferi sud es mostra més brillant i els astrònoms pensen que es tracta dun canvi estacional. Un any de Neptú (una òrbita completa al voltant del Sol) dura 165 anys, així que cada estació sestén per uns 40 anys terrestres. El seguiment de levolució de Neptú, realitzat durant sis anys, ha permès desxifrar que els canvis observats saprecien sobre tot en les bandes nuvoloses, la lluentor i amplitud de les quals ha crescut. Com la Terra, Neptú té quatre estacions. Cada hemisferi tindria un estiu càlid i un hivern fred, amb primaveres i tardors de transició entre ells. 86.\nNeptú Els dos terços interiors de Neptú estan formats per una barreja de roca fosa, aigua, amoniac i metà líquids. El terç exterior és una barreja de gasos calents compostos per hidrogen, heli, aigua i metà. El metà dóna als núvols de Neptú el seu característic color blau. Neptú és un planeta dinàmic amb diverses taques grans i fosques que recorden les tempestes huracanadas de Júpiter. El camp magnètic de Neptú indica que el planeta posseeix un nucli sòlid. 87.\nAsteroides Són una sèrie dobjectes rocosos o metàl.lics que fan òrbites a lentorn del Sol, la majoria en el cinturó principal, entre Mart i Júpiter. Alguns, però, tenen òrbites que van més enllà de Saturn i daltres sacosten més al Sol que la Terra. Fins i tot alguns han xocat contra el nostre planeta. Quan entren a latmosfera a gran velocitat, sencenen i es transformen en meteorits. 88.\n Els asteroides també sanomenen planetes menors. El més gran és Ceres, amb 1.000 Km. de diàmetre i, després, Vesta i Pallas, amb 525. Se nhan trobat 16 que superen els 240 Km., i molts de petits. Ida, el de la foto lateral, té uns 115 Km. de punta a punta i Gaspra, el de sota, no arriba als 35. 89.\n Les naus que han navegat a través del cinturó dasteroides han vist que és pràcticament buit i que les distàncies que separen els uns dels altres són enormes. Els asteroides del cinturó es van formar, segons una teoria, a partir de la destrucció dun planeta. Però havia de ser petit. Hauriem de posar 2.500 vegades junts tots els asteroides coneguts per tenir la massa de la Terra. Hi ha una altra teoria que diu que un grup duns 50 es van formar amb la resta del Sistema Solar. Després, les colissions els han anat fragmentant. Dins del cinturó hi ha llacunes, zones on no hi gira cap asteroide, a causa de la influència de Júpiter, el planeta gegant més proper. 91.\ncinturó de Kuiper Els objectes del cinturó Kuiper són cossos gelats en lexterior del nostre sistema solar. Aquests resideixen en una regió que depassa lòrbita de Neptú. Plutó i Caront poden ser els millors exemples daquests objectes. Alguns daquests objectes han estat descoberts durant els últims anys. En aquesta regió del Sistema Solar es creu que poden existir molts cossos amb distintes formes, composicions i moviments, però la seva petita mida i lenorme distància fa que la seva observació resulti dificil. 92.\nCometes Semblen taques de llum, sovint borroses, que van deixant un rastre o cabellera. Això els fa atractius i els envolta de màgia i misteri. Els cometes són cossos fràgils i petits, de forma irregular, formats per una barreja de substàncies dures i gasos congelats. 93.\ncometes lòrbita dels cometes és molt més allargada que la dels planetes. En una punta els pot apropar molt al Sol i, en laltra, els pot allunyar més enllà de lòrbita de Plutó. Quan un cometa sacosta al Sol i sescalfa, els gasos sevaporen, desprenen partícules sòlides i formen la cabellera. Quan es torna a allunyar, es refreda, els gasos es gelen i la cua desapareix. 94.\n En cada passada perd matèria. Finalment, només queda el nucli rocós. Molts astrònoms creuen que hi ha asteroides que són nuclis pelats de cometes. Hi ha cometes amb períodes orbitals curts i, daltres, llargs. Nhi ha que no superen mai lòrbita de Júpiter i daltres que sallunyen molt, fins que abandonen el Sistema Solar i ja no tornen 95.\nCometa Kohouotek La foto de lesquerra és el cometa Kohouotek, que va passar prop de la Terra al gener de 1974. Havia estat detectat molt lluny, quan travessava lòrbita de Júpiter. 96.\nCometa Encke El cometa Encke, que té lòrbita molt curta, sacosta cada tres anys i tres mesos. Només es veu amb un bon telescopi. el famós Halley, que ens visita cada 76 anys, i el Rigollet, que ho fa cada 156, són encara brillants. 97.\nCometa Hale-Bop Aquesta foto del cometa Hale-Bopp va ser presa el 15 de març de 1977 des del Terra Del Sol Observatory a San Diego, Mostra una cua molt densa i brillant formant un remolí a partir del nucli. El doll de llum al llarg de lespiral podria ser un tros de lescorça gelada del cometa que va ser llançada a lespai per una combinació de levaporació del gel i la rotació del cometa, i que després es desitengrà en un núvol brillant de partícules. Les restes tracen una espiral a mesura que se separen perquè el nucli gira com un aspersor, completant una rotació per setmana. 98.\n Foto del cometa Ikeya-Zhang El cometa Ikeya-Zhang va ser descobert el 1 de febrer de 2002, de manera independent i simultània, per un astrònom aficionat de Japó, Karou Ikeya i altre de Xina, Daqing Zhang. La seva lluentor era només lleugerament inferior al que va tenir el cometa Halley en 1986. Actualment, poc més es coneix daquest cometa. Càlculs precisos de la seva òrbita, realitzats en el Minor Planet Center de Japó i en lHarvard-Smithsonian Center for Astrophysics, suggereixen que el cometa Ikeya-Zhang pot ser un ja observat en 1661, quan encara no se sabia que els cometes visiten la part més interna del Sistema Solar de manera periòdica. De ser certa aquesta coincidència, aquest cometa ens visitarà cada 341 anys. 99.\nCometa Halley i cometa amb cues de pols i plasma 100.\nmeteorits La paraula meteorit significa fenòmen del cel i descriu la llum que es produeix quan un fragment de matèria entra a latmosfera de la Terra i es desintegra. La paraula meteoroide saplica a la pròpia partícula, sense fer referència al fenòmen que es produeix quan entra a latmosfera. Hi ha moltíssims meteoroides que no hi entraran mai. Alguns dels meteorits que shan estudiat sembla que venien de la Lluna i daltres de Mart. La majoria, però, són fragments dasteroides o de cometes. 101.\nPluja de meteorits També hi ha corrents de meteoroides, que shan format per la desintegració de nuclis de cometes. Quan coincideixen amb la Terra sorigina una pluja de meteorits (o, si és molt intensa, una tempesta) que pot durar uns quants dies 102.\nmeteorits Lestudi dels meteorits revela dades interessants. Són bons exemples de la matèria primitiva del Sistema Solar. El ferro que coneixien els humans abans de linvenció de la forja provenia dels meteorits. Els minerals terrestres que contenen ferro no tenen resistència. El ferro extraterrestre ens va donar la pista de la metal.lúrgia. 103.\nImpactes de meteorits Algunes catàstrofes del passat poden haver estat causades per meteorits, lextinció dels dinosaures del Cretaci, fa 65 milions danys, provocada per la caiguda dun asteroide duns 10 Km. de diàmetre. 104.\nFoto d’un meteorit marcià Aquest meteorit de 4.500 milions danys, etiquetat ALH84001, es creu que prové de Mart i pot contenir levidència fòssil que la vida primitiva pot haver existit fa més de 3.600 milions anys a Mart. La pedra és una porció dun meteorit que es va desprendre de Mart fa aproximadament 16 milions danys per un gran impacte i va caure fa 13,000 anys en la Terra. El meteorit va ser trobat Antàrtica. Es conserva per al seu estudi a Houston 105.\n Limpacte dun asteroide o estel va deixar fa centenars de milions danys al paisatge les cicatrius que encara són visibles en aquesta imatge de radar, en una àrea del Desert de Sahara, al nord de Txad. El cràter original va ser enterrat per sediments que van ser parcialment erosionats fins mostrar lactual aparença danells. Les ratlles fosques són els dipòsits de sorra que arribava de les valls tallades per milers danys derosió del vent. La banda fosca al costat superior dret de la imatge és una porció dun segon cràter. Els científics utilitzen les imatges de radar per a investigar la possibilitat que Aorounga sigui només un dun cordó de cràters dimpacte formats per impactes múltiples 106.\nCràter d’un meteorit 107.\nImatge microscòpica d’un meteorit marcià Les roques estan compostes habitualment per petits grans minerals que no poden ser vistos de forma clara sense lajuda dun microscopi. Per a veure aquests petits grans, els científics tallen i puleixen mostres de roca molt estretes de tal forma que la llum pugui passar a través delles. Aquesta vista microscòpica, de 2.3 mil·límetres dample, està en fals color, produïda col·locant filtres polaritzadors per damunt i per sota de la mostra microscòpica. Aquests filtres fan que diferents minerals tinguin colors distintius, i això en permet una identificació més fàcil. La major part daquest meteorit (en groc, verd, rosa i negre) és oliví, que és molt comú en les roques basàltiques. El gra amb franges prop del centre és el mineral piroxè. Recommended


El toc de queda va entrar en vigor a 126 municipis catalans el passat divendres. | iStockPhoto (Dennis Gleiss)\nSón municipis de l'àrea metropolitana de Barcelona de menys de 10.000 habitants\nper Antonio Ramos / Europa Press 27/12/2021 08:20h\nUna dotzena d'alcaldes de municipis de l'àrea metropolitana de Barcelona —tots ells de menys de 10.000 habitants— han demanat per carta al Govern que els imposi el toc de queda —vigent en 126 municipis de Catalunya des del passat divendres— «davant el risc de patir un increment dels botellons durant les festes de Nadal».\nEls signants d'aquesta carta dirigida al Govern de la Generalitat són els batlles de Tiana, Alella, Teià, Vilassar de Dalt, Cabrils, Cabrera de Mar, Òrrius, Vilanova del Vallès, Vallromanes, Santa Maria de Martorelles, Martorelles i Sant Fost de Campsentelles, tots ells a la demarcació de Barcelona.\nManca d'efectius policials per contenir el botellons\nEn el text que han enviat al Govern, els alcaldes d'aquests municipis exposen els seus motius per sol·licitar la mesura. En aquest sentit, asseguren que no disposen dels «efectius policials suficients» per a evitar botellons durant dates destacades com el Cap d'Any, després del tancament de l'oci nocturn en el marc de les mesures anti-Covid que van entrar en vigor el passat divendres.\nEn la carta, aquests batlles de la demarcació de Barcelona recorden al Govern que el passat mes de setembre ja van haver de limitar l'accés al Parc de la Serralada Litoral i a l'aparcament en aquests municipis «per a evitar les concentracions i botellons que es produïen», que a més van deixar el parc ple d'escombraries.\nEn aquest sentit, aquests municipis han demanat mesures alternatives si el Govern rebutja estendre el toc de queda a aquests municipis. Així, han sol·licitat un «dispositiu extraordinari i específic de Mossos d'Esquadra» per tal de garantir la seguretat ciutadana.\n126 municipis afectats pel toc de queda\nEl toc de queda —entre la 1 i les 6 de la matinada— va entrar ene vigor el passat divendres en 126 municipis de Catalunya. En total són 117 localitats de més de 10.000 persones i amb una incidència acumulada superior als 250 casos per 100.000 habitants en set dies.\nAixí mateix, hi ha altres nou que són municipis illa que estan a tocar d'algunes d'aquestes poblacions per a evitar la propagació del virus. Aquesta mesura, amb la resta de les establertes pel decret del Govern, estaran vigent fins al pròxim 7 de gener.\nAnar a portada Última hora Actualitat Última hora Salut Última hora Àrea Metropolitana de Barcelona Última hora Govern Català


Cada crisi existencial per a cada personalitat de Myers Briggs - Tipus De Personalitat\nHabilitats Socials I EtiquetaAtreure Un CompanyDivorciLluitantAmistatLlarga DistànciaTrencamentsTipus De PersonalitatIntimitat FísicaCites\nHome/Tipus De Personalitat/Cada crisi existencial per a cada personalitat de Myers Briggs\nQuè és l’existencialisme?\nL'existencialisme es defineix com 'una teoria o enfocament filosòfic que posa l'accent en l'existència de la persona individual com a agent lliure i responsable que determina el seu propi desenvolupament mitjançant actes de voluntat'.\nPer tant, tenim una crisi existencial quan es posa en qüestió la mateixa naturalesa en què excel·lim i acceptem, ja sigui des de les forces exteriors o interiors. Tota persona d’aquest planeta passarà per una crisi existencial. No pots dependre de les teves inclinacions naturals cada vegada. Enfrontar-se a si mateix i esbrinar-ho pot ajudar a prevenir una crisi important de la mitjana edat.\nÉs possible que us sentiu existencial en qüestionar tradicions, quan tingueu la sensació que no encaixeu o quan una creença ferma ja no us funciona. De vegades, l’existencialisme t’ajuda a redefinir-te i entendre’t millor. Podeu prioritzar millor el que valoreu i el que no té sentit.\nHi ha dos camps en aquest món: els que busquen sentit i els que busquen la felicitat. Els estudis demostren que aquelles persones que viuen després del significat tenen vides més constructives. Tenen humilitat, treballen molt, no busquen tant diners i fan sacrificis. Aquells que busquen la felicitat solen tenir hàbits més destructius, se senten menys connectats amb els altres i es tornen més fàcilment egoistes. L’existencialisme és una de les moltes eines que teniu com a individu per ajudar-vos a significar diví. Abraçar-lo us pot proporcionar una vida més plena, fins i tot si a la superfície sembla que us estigueu apartant de la vida.\nEl gat beu la llet o el gat es converteix en la llet?\nCrec que és més a punt de passar una crisi existencial quan?\nNo em puc emocionar amb res\nNo estic segur de si Déu existeix\nComenço a preguntar-me si Déu existeix\nNo hi ha gent al voltant\nHi ha massa gent que em diu que faci coses\nNo puc compaginar frases per crear pensaments intel·ligents\nNo hi ha prou emocions\nTemperaments idealistes de NF\nEls idealistes treballen junts en aquest món per aconseguir pau, harmonia i creativitat. Els que tenen personalitats idealistes tenen preferències per la intuïció i el raonament emocional. La intuïció té a veure amb la creació de patrons. Acostumes a pensar en el passat, el present i el futur. També t’agrada pensar en coses en metàfores o en abstracte. Aquestes persones no solen ser fonamentades ni pràctiques, però semblen processar la informació, especialment la informació abstracta, amb precisió. El raonament emocional té a veure amb entendre els vostres propis estats d’ànim i també tenir empatia cap als altres. Podeu arribar a conclusions en un entorn grupal comprenent la lògica i les perspectives dels altres.\nEls idealistes es preocupen per les humanitats, curant els altres, què és l’ànima i què marca la diferència al món. Aquestes sou la mare Teresa, Jesús i Gandhi com a ànimes. Volen atendre les necessitats dels altres alhora que proporcionen salut. Tenen crisis existencials amb freqüència perquè veuen molts mals al món que saben que cal redirigir. Se senten confosos que les persones no se centren en la recuperació, sinó en el judici.\nINFP: el somiador és vençut per les emocions. No correlacionen per què han de prendre decisions que els facin renunciar a altres decisions. En lloc d'això, es perden en un remolí d'idees mig cuites: disfresses de surf per a pingüins, agricultura de llama i botigues d'art emergents. L’INFP està desil·lusionat per la manera com les persones prenen la vida de manera agressiva i com el seu enfocament a vegades passiu i distanciat no funciona per resoldre les coses pràctiques que volen. Zig zaguen endavant i endarrere entre voler agradar a tothom i no tenir idea del que els altres pensen d’ells i fins i tot passar dies, setmanes, mesos tancats als seus dormitoris deprimits per parpelleigs d’emocions. Visió extrema del túnel per amor que poden tenir dificultats per abandonar perquè creuen que l’amor està en aquest túnel. INFP no fa bé que es vegi forçat a situacions molt decisives, llocs on hagin de comprometre les emocions dels altres o que estigui centrat només en la teoria.\nINFJ: el conseller creu en les coses a través de l’abstracte, no en allò que realment podeu arribar i tocar. Tindràs grans batalles al fons del teu jo introspectiu. Podeu fer voltes cap a coses menys tradicionals a la recerca de Déu, la màgia i el sobrenatural. Cal provar els límits d’una metàfora, no la força de la paret que subjecta les seves imatges. Teniu grans preocupacions sobre allò que s’ha de descobrir i que encara no ha trobat per idioma. Esteu intentant esbrinar què hi ha amagat i allà fora. Podeu aprofundir en les teories de la conspiració per veure quines idees esbojarrades hi ha per sortir agafant alguns conceptes aquí i allà. L’INFJ és una criatura analítica per naturalesa que fa preguntes nihilistes alhora que troba l’idealisme. Sincerament, és possible que sigueu l’epítome de l’existencialisme.\nENFP: el campió ho veu tot des del racó de l'univers fins que finalment cau al seu cos. L’ENFP oblida el seu cos. Quin sentit té un cos al mig de l’univers? El cos és bastant contraintuitiu per a l’ENFP, que només vol moure’s per les idees. Poden trobar la raó ètica més alta penjant d’un planeta en un sistema solar a distància, però poden tenir dificultats per explicar-ho, sobretot quan es tracta d’un argument. Voldrien poder-ho explicar millor, però continuaran repetint el mateix que per tranquil·litzar-se de la seva pròpia bogeria en espiral. L'ENFP està deprimit perquè el seu cos no pot mantenir-se al dia i, de vegades, descuiden alimentar-lo, dormir-lo o treure'l a passejar. L’ENFP es pot confondre amb relacions molt rígides i es pot trobar perdut quan algú intenta lligar-los. L'ENFP es permet establir-se, res més ho pot aturar. L'ENFP no funciona bé en mode ermità. L’ENFP ha d’estar al voltant d’altres per defensar-los. Sense aquesta extroversió, la depressió és un impuls.\nENFJ: Sóc un addicte emocional, alimenta'm les teves emocions !!! Sense una bogeria emocional que els envolta, l’ENFJ queda entumida i lleugerament psicòtica. Una solució fàcil? Feu-los veure comèdies romàntiques, telenovel·les i escoltar música romàntica. Han d’estar al voltant de la gent, però també se senten desbordats per la gent. De vegades són els tímids-extrovertits. Si tenen un trencament sobtat, es convertiran en una bogeria. Aquesta personalitat no fa gens bé de ser soltera. Poden cercar diversos pretendents per equilibrar aquest aspecte en la seva psique. ENFJ és una persona meravellosa que a vegades pot agradar massa a la multitud i, en canvi, no sap agradar-se a si mateixa. Busquen constantment per fer feliços els altres. Quan puguin centrar-se en un mateix i conèixer altres objectius fora de la gent (cosa que és gairebé impossible), estaran més en pau. Però no haurien de sacrificar la seva extroversió per imitar i INFJ. L'INFJ té un sistema de valors molt diferent, ja que té una preferència per la intuïció introvertida. L’ENFJ té preferència pel sentiment extrovertit. Un lloc sense expressió és el pitjor malson de l’ENFJ.\nNT els Pensadors\nINTJ: la màquina mental que és INTJ sovint pot desconcertar a les persones d'una manera similar a la que té l'INFJ, excepte que l'INTJ tindrà els mateixos recels amb un toc d'estranyesa emocional. La crisi existencial INTJ prové del nihilisme d’idees paradoxals en conflicte per resoldre problemes mundials. L’INTJ resol que el món acabarà caient al pou de l’apocalipsi. Ja s’han imaginat que tot desapareixia un milió de vegades. De vegades, l’INTJ té problemes amb algunes de les interaccions socials més petites d’ara a la fi del món. Poden estar molt confosos, si no del tot, amb la cita. Els agrada algú, el guarden per a ells i tenen dificultats per expressar-lo sovint. Molts INTJ volen realment una relació. Els encanta passar el temps sols, però els agradaria rebotar les seves idees amb algú. Senten buits existencials sobre l’amor, la pau i si realment importen moltes de les coses que lloem. Quan l’INFJ veu les coses a través de la lent de l’espiritualitat, l’INTJ pot fabricar aquesta lent sense haver de pressionar-la a través de Déu o de l’espiritualitat. Poden ser més sòlids científicament. De vegades copien i enganxen aquest enfocament a massa coses i s’arraconen.\nINTP: obligar un INTP a una reunió i fer-los sentir sobre totes les coses mundanes de la vida. Repetiu-ho 17 vegades en un dia. De sobte, els veuràs amb una mirada fosca i escumosa. Sí, escumós. Perquè això té total sentit. L’esfondrament cap a l’esvergonya us farà saber que s’inclina i es dirigeix cap a la bogeria existencial. Poden crear quelcom fantàstic per compensar tota l’estupidesa que els envolta. L’INTP es considera el més intel·ligent de totes les personalitats. Això pot comportar una gran càrrega en sentir una gran desconnexió amb els altres, un desconsideració per allò normal i un desconsideració per les tradicions i una curiositat constant que els pot (i aconseguirà) tenir problemes. INTP, com INTJ, pot arraconar-se. Però INTP també té la capacitat de sortir màgicament del caos, només per introduir-se a més problemes. Veig un munt de caos d’INTP a l’espectacle Rick and Morty, on Rick s’adreça a l’univers amb una intel·ligència precisa, però sovint sacrifica connexions ... connexions que sovint respecta i estima, però que desplaça.\nENTJ: quan la gent ignora les vostres ordres per obtenir una societat perfecta. Ho teniu tot al minut del que cal fer, però ningú no en fa res. En lloc d'això, aniran de mala gana i arruïnaran el vostre somni perfeccionista. Intentareu que la gent us escolti, però no ho farà. En canvi, ara sou com una paret en blanc que un dia pot desaparèixer en el no-res. Et molesta quan la gent no segueixi plans o consells sòlids. Un món on no es pugui moure ni sacsejar les coses amb la seva vibrant extroversió no és un món que t’agradi o gaudeixi. Un refugi solitari no us funciona com els altres. Necessites molta gent, conquestes i carisma que flueixin per les teves venes. Un món sense ordre no és el que gaudiu ni enteneu. Forçareu l’ordre al món i el feu realitat.\nENTP: Sense argument, existeixo? Seguiré inventant coses per instigar i, finalment, embolicar les plomes d'algú ... ah, ara em sento millor. L’ENTP, potser més semblant a l’ENFP que a l’ENTJ, també necessita persones per trobar-se i intercanviar ideals filosòfics. ENTP no entén la desconnexió amb els altres, els arguments deficients ni els escenaris tancats. ENTP necessita llibertat i també llibertat per explorar el pensament. Si un ENTP fos pres com a ostatge i obligat a una rutina, el colorit món de l’ENTP s’ensorraria. Penseu en Deadpool sense que les persones es burlin i s’abracen juganerament.\nSJ els Guardians\nESTJ; es troba sense un grup per dirigir. Han tocat un forat de despropòsits poc estructurats, ineficients i abstractes. L’ESTJ considera que, tot i que han seguit totes les regles de pràctica, la crisi de la mitjana edat era de fet inevitable i la compra d’un cotxe de luxe no soluciona el forat buit del cor. Això pot convertir-se en una microgestió excessiva en coses inútils o en assetjar la gent pels vostres plans diabòlics. És possible que us obsessioneu amb el vostre cos, la vostra casa, les vostres factures: qualsevol cosa que us distregui del forat del cor que necessiti massa introspecció per aprofundir-hi i la introspecció sigui massa lenta per manejar-la, solitària i ineficient.\nESFJ: es tracta de la contraparte ENFJ i la contrapartida ISFJ: han d’embellir-se en grans arguments emocionals i també alimentar l’infern de tothom que veu. Són la reina mare de tots nosaltres. Sense intensitat emocional, romanç i connectivitat, és possible que us deixin caure. Si no esteu d’acord i aneu en contra d’un ESFJ, us abandonaran. De vegades poden ser persones dures. Però tenen objectius, objectius emocionals, llistes, jocs i arguments. Què dimonis és una discussió filosòfica i per què estic aquí? Però la veritable i profunda tristesa desenterrada passa quan algú els deixa. Això sembla un gran cop de fracàs a l’ESFJ. Valoreu el vostre ESFJ, no l'abandoneu.\nISFJ: sense alimentar els que l'envolten, l'ISFJ no té cap propòsit. Això podria fer que inventessin formes de servir-vos o fins i tot perjudicar-vos per servir-vos. L’ISFJ és l’últim màrtir. Sense moltes coses a fer per casa, preparant coses a la cuina i ajudant els nens, realment es tornen força tristos. La síndrome del niu buit és una cosa terrible per a aquesta personalitat, quan tots els nens creixen i marxen de casa pot ser que necessitin assessorament. Realment pot desconcertar l’ISFJ que sent la necessitat d’alimentar i protegir. Necessiten una parella forta que els doni suport en aquest lloc en lloc de deixar-los a la pols.\nISTJ: fets, fets, fets i comptabilitat. L’ISJ és a la terra de ningú quan es tracta de creativitat. Si es compleixen tots els objectius normals de casar-se a una determinada edat, tenir una carrera professional determinada i la jubilació, destruireu un ISTJ que, d’altra banda, sigui saludable. L'ISJJ necessita tota aquesta brossa normal: qüestionar-los els dóna una pujada d'adrenalina d'ansietat social. No els obligueu a fora del seu món de normalitat. Necessiten tradició, necessiten una ètica de treball sòlida i necessiten rutina. No els empenyeu en un món de massa avorriment.\nSP els Artesans\nIS P: pensa Fight Club. El món no té la guerra que creus que et definiria. En canvi, és consumisme paret a paret, però tot el que realment voleu sentir és una puntada a la cara, l’adrenalina, l’emoció. T’avorreixes amb tot. TOT ÉS AVORRID, MUNDAN I DEBIL. Ho canviarà tot a la baixa per drogues o emocions barates. De sobte, podeu abandonar totes les vostres connexions per trobar allò sensual que sabeu que es troba aquí en aquest planeta. Es pot sentir tot en el pla físic que altres personalitats sensorials menys desenvolupades donen per fet. Us molesta estar en un cubicle per guanyar diners perquè no té sentit fer paracaigudisme.\nESFP: aquesta personalitat necessita constantment adrenalina. Sense bogeria, clubs, escalada en muntanya, escapades i afers, aquesta personalitat no aconsegueix realment allò que hi ha fora. Intentar forçar-lo a una discussió filosòfica sense moltes llampades acabarà sent molt avorrit o pontificant algunes estranyes idees psicològiques més sensuals que pràctiques o fins i tot intel·ligents. Tot és sensual per a l’ESFP. Veuen el sexe subratllat en gairebé tot. Digueu-li a aquesta persona que no mantingui relacions sexuals durant un any i quedarà molt confosa amb si mateixa i amb els altres.\nISFP: l'ISFP sempre és existencial. Sempre. Heu vist el seu art? Són existencials. Reorganitzen constantment el pensament i la creació per aconseguir un conjunt més gran. Fan un pas enrere i miren les coses per veure la poesia en les coses quotidianes. Es poden desbordar honestament per la quantitat de poesia que veuen en tot.\nISTP: el mecànic necessita alguna cosa per jugar. Sense un procés per desenmascarar, l’ISTP es converteix en autocomplaent, una mica amenaçador per als altres i destructiu. Això podria conduir a divorcis aleatoris, a la sortida, a la persecució dels somnis o a la reflexió inútil. Sense un engranatge a la màquina, l’ISTP no veu res. Necessita alguna cosa per treballar amb les mans.\nfacebook noia complaent\ncom tractar la negació en una relació\nel pms de la meva dona està fora de control


«La Font Blanca és una arma de doble fulla» - El Periòdic d'Andorra\nSergi Casabella Esquiador de muntanya\n«La Font Blanca és una arma de doble fulla»\nPublicat el Dissabte, 19 de gener de 2019 | 02:45 h\nSergi Casabella en competició.\nSergi Casabella és esquiador de muntanya de la Federació Andorrana de Muntanyisme. Aquest any ha fet el salt a sènior i competirà a la Font Blanca. Avui s’estrena a la Copa del Món.\n–Com afronta aquesta primera competició de la Copa del Món que es disputa a Bischofshofen?\n–Amb moltes ganes. L’esprint és molt explosiu, però és complicat perquè la primera ronda és classificatòria i passen només els 30 primers. Però és una prova que se’m dona bé. Demà serà la primera individual i l’afronto molt motivat. Ho donaré tot els dos dies.\n–Quin són els objectius de la temporada?\n–Complir els criteris de la FAM i fer tota la Copa del Món. També vull participar en els Mundials.\n–La segona prova de la Copa del Món és la Font Blanca.\n–Ja arriba. És una arma de doble fulla i s’ha de vigilar. És una cursa de casa, que motiva molt, de la qual coneixes el terreny i la gent. Pot anar-te molt bé però has d’evitar ficar-te pressió perquè el fet de córrer a casa, al final, és una ajuda i no una càrrega. Però no m’he plantejat una posició, encara que sóc ambiciós\n–I la resta del calendari?\n–Vull seguir aprenent i agafant experiència, corregint els possibles errors per millorar a cada prova.\n–Com ha estat el pas a sènior?\n–De moment, he competit només a Andorra. Però ja es veu de seguida que tot canvia i que t’has d’aplicar molt per estar el més a prop possible de les posicions capdaventeres. S’ha de ser més conservador i al final, ser més fort. Tenia ganes de canviar de categoria per comparar-me amb els grans, amb els millors del món. Aquest és un any per conèixer aquestes competicions, sense posar-me molta pressió. En resum, és per veure com és la competició d’alt nivell. L’esport d’alt nivell requereix un gran esforç mental.\n–A on es veu a llarg termini?\n–Si pogués viure de l’esquí de muntanya, seria fantàstic. M’ompliria molt tot i que sóc conscient que li falta madurar una mica. Intento viure el dia a dia amb la mirada posada als anys futurs, però sóc conscient d’on estic.\n–Com es compagina la vida d’alt nivell amb els estudis?\n–Estudio INEFC a Font Romeu i ens ho posen més fàcil per compaginar els entrenaments i la competició.\n–Amb el Centre de Tecnificació de la FAM. Va sortir sol, des del primer any. Corria per la muntanya però al final, em vaig voler dedicar a l’hivern. Si fas el que t’agrada, l’esport i l’esforç et compensa molt i, a més, vaig descobrir que m’aporta molt pel que fa a valors: l’esquí de muntanya t’ensenya a ser humill a més del de l’esforç.


JA ES CONEIXEN LES OBRES FINALISTES DEL V CONCURS DE COMPOSICIÓ PER A DOLÇAINA I PIANO D’ONDARA – LA VEU D'ONDARA\nJA ES CONEIXEN LES OBRES FINALISTES DEL V CONCURS DE COMPOSICIÓ PER A DOLÇAINA I PIANO D’ONDARA\nLes obres finalistes seran interpretades per Josep Alemany Ortolà i David González en la Casa de Cultura d’Ondara el dissabte 6 de novembre\nOndara, 05.10.21. Des de la Regidoria de Cultura de l’Ajuntament d’Ondara s’ha comunicat que, reunit el Jurat del cinquè Concurs de Composició per a Dolçaina i Piano Vila d’Ondara (integrat per Lolo Garcia, David González i Josep Alemany), s’ha acordat per unanimitat que els finalistes del 5è Concurs de Composició per a Dolçaina i Piano Vila d’Ondara 2021 siguen:\n2. «Rondó Concertant».\n3. «Una Tartana i un Burro».\nEl V Premi de Composició per a Dolçaina i Piano ha estat convocat per l’Ajuntament d’Ondara i d’Ondara Colla de dolçaines i tabals, amb la finalitat de fomentar la cultura en el municipi, ampliar el patrimoni musical, difondre la nostra música més representativa i augmentar el repertori per a aquest tipus de formació.\nLes obres finalistes seran interpretades per Josep Alemany Ortolà i David González en la Casa de Cultura d’Ondara el dissabte 6 de novembre del 2021. A l’intermedi d’aquest concert, els i les assistents votaran per atorgar el Premi especial del públic amb dotació econòmica.\nUn Premi del públic dotat amb 500€ concedit per la Federació Valenciana de Dolçainers i Tabaleters.\nNota premsa Ondara Tri-Esport –… →


La veu de T: Acaba el plaç del concurs de microrelats\nAcaba el plaç del concurs de microrelats\nAhir va ser l'últim dia per participar al concurs de microrelats de ciència-ficció. Els que llegiu el bloc via web potser us n'haureu adonat que han desaparegut els gràfics promocionals, i els que ho llegiu pel lector de feeds ja no veureu el peu que ha acompanyat els articles durant els últims mesos.\nUn dels banners promocionals del concurs\nD'aquí unes hores, ells membres del jurat (recordo que jo no en formo part) rebran un arxiu pdf amb tots els relats junts i sense autor, i els hi demanaré que puntuïn els contes i em passin els resultats. D'aquí sortirà el guanyador del primer premi: el pack Blade Runner, edició del col·leccionista.\n1r Premi: Blade Runner (Edició del col·leccionista)\nPer al premi extra, un pendrive de 4 GB, ho faré al mètode tradicional; numeraré els relats, en faré paperets i demanaré a una mà innocent que en seleccioni un. Així de fàcil.\nPremi Extra: Memòria de 4GB\nQuan tingui els dos guanyadors, els hi enviaré un mail i ho publicaré al bloc, així com els seus relats (i els que m'hagin fet gràcia). Després ja quedaré amb ells per veure com els hi dono els premis.\nNo vull acabar sense donar les gràcies a tots els participants i desitjar-los sort. No sé si podré organitzar cap altre concurs però faré el possible perquè així sigui.\nEtiquetes: Concurs, Mirar pel melic\nEstic impacient per veure els resultats!!\n6 d’agost de 2008 a les 12:49


Aprendre del passat per construir el futur\nJoaquim Arenas i Margarida Muset>>Els catalans vivim actualment una situació històrica ben apassionant: el creixement exponencial del sobiranisme per part d’un sector, gens menyspreable, dels nostres conciutadans. Val a dir que amb alts i baixos produïts sovint per atzagaiades dels homes i dones que per professió es dediquen a la política, però, en tot cas, amb una engrescadora actuació d’això que s’anomena “la societat civil”, que convoca i organitza actes de gran acceptació a Catalunya i de gran ressò internacional. Els catalans que ja tenim una certa edat, tot i saber que es tracta d’un procés únic, tant pel camí que segueix com per l’objectiu de llibertat que persegueix, no podem deixar d’evocar altres moments d’eufòria col·lectiva viscuts, tal com van ser, fa uns quaranta anys, la consecució de l’Autonomia per l’aplicació de la nova Constitució espanyola (1978) i de l’Estatut d’Autonomia (1979).\nHi ha certs aspectes i moltes vivències d’aquell altre gran pas cap a la democràcia que vàrem viure, que avui poden servir per il·lustrar-nos sobre allò que no hem de fer i sobre quin ha de ser el bon camí cap a la llibertat.\nDeixant a part la indubtable superioritat de la fita del canvi que albirem avui, amb el procés endegat pel nostre poble vers la independència, hi ha certs aspectes i moltes vivències d’aquell altre gran pas cap a la democràcia que vàrem viure, que avui poden servir per il·lustrar-nos sobre allò que no hem de fer i sobre quin ha de ser el bon camí cap a la llibertat.\nEn el camp de la nostra dedicació, que és l’ensenyament, amb la implantació de l’autonomia es va experimentar un dels canvis més notables del conjunt de temes dels quals foren traspassades les competències a la Generalitat restaurada. En efecte, el model d’escola que avui surten a defensar al carrer milers de pares i mares i de professionals de l’educació és el producte d’una llarga reivindicació que va “del català a l’escola” a “l’escola en català”. Tanmateix, la lluita per la recuperació del català a l’escola, encara avui, ha estat marcada per la legislació espanyola, més ocupada per imposar el castellà com a llengua hegemònica que per donar als futurs ciutadans les eines lingüístiques que necessiten per desenvolupar-se, o més interessada a preservar presumptes drets lingüístics individuals d’uns pocs que el bé comú de la població en general. Potser per això, els resultats obtinguts d’aquesta escola catalana no són, ni de bon tros, els esperats durant la transició, perquè malgrat la força de l’enfocament inicial, el procés s’ha anat esvaint i deteriorant.\nEntre el moment actual i el que vàrem viure quan la Generalitat de Catalunya va assumir les competències educatives trobem certs paral·lelismes en les actituds mostrades per la ciutadania davant el repte que suposa assumir positivament els canvis que impliquen, en un cas, l’exclusivitat de competència en l’educació que tindrà el futur estat català i en l’altre, el que va suposar disposar d’un govern autònom amb “competències plenes“. En concret, en un cas i en l’altre hi ha una gran expectativa sobre les millores qualitatives que es podran assolir a l’escola i al conjunt del sistema educatiu, i també hi ha —i hi va haver aleshores— temor per la reacció del col·lectiu de famílies no originàries de Catalunya que tenen el castellà com a llengua familiar.\nEntre els motius pels quals cada dia hi ha més ciutadans que reclamen la independència, també hi figura la necessitat de replantejar el sistema educatiu, fent-lo català, eficaç i competent.\nPel que fa a l’expectativa positiva de cara a l’esdevenidor, es tracta d’un factor potenciador de les millores a implementar. Significa que, darrere d’aquest sentiment, hi ha un cert desacord de la ciutadania amb els resultats actuals i un desig de millorar-los que confia en la capacitat per fer-ho dels futurs gestors de l’educació. En els anys vuitanta el projecte era clar, però els recursos jurídics i administratius sempre van ser insuficients per bastir l’escola catalana que es volia. Per això, avui les dades ens diuen que hi ha més persones que coneixen el català —l’han aprés a l’escola— però que no l’usen ni mostren lleialtat lingüística per la llengua del seu país, una llengua minoritzada, que no ha arribat a tenir mai l’estatus que li correspon a Catalunya, malgrat la oficialitat que se li atribueix.\nAvui dia, entre els motius pels quals cada dia hi ha més ciutadans que reclamen la independència del nostre país, també hi figura la necessitat de replantejar el sistema educatiu, fent-lo català, eficaç i competent. No és acceptable ni el pressupost destinat els darrers anys a Ensenyament —per l’ofec del finançament autonòmic—, i encara ho és menys la competència lingüística i plurilingüe que obtenen els nostres alumnes en acabar l’ensenyament obligatori. El sistema educatiu espanyol que s’aplica a Catalunya, amb les millores que comporta disposar de “competències plenes”, però amb la dependència a decisions ministerials centralitzadores, no ens serveix per formar els ciutadans del país que volem ser. Ens cal un sistema educatiu pensat des de Catalunya, que posi l’accent en les necessitats dels catalans del segle XXI i que faci de la llengua catalana el punt de referència de l’acció educativa.\nEl fet que la ciutadania tingui expectatives sobre el que ens ha de portar el futur que anem fent resulta sempre positiu, i també ho és, de positiu, creure que les frustracions que ens ha comportat no arribar mai a assolir les fites assenyalades per a l’educació a causa de les innombrables ingerències de l’Estat espanyol en la gestió catalana de l’educació poden desaparèixer tan bon punt puguem disposar d’un nou sistema educatiu.\nEns cal amb urgència un sistema educatiu fruit del pensament pedagògic català i de la tradició educativa pròpia, que no hagi de defensar-se ni de la invasió competencial del poder executiu i legislatiu espanyol, ni de les sentencies judicials de tribunals aliens als interessos del nostre poble. La llei orgànica d’educació, anomenada llei Wert, que s’està començant a aplicar als nostres centres escolars, resulta un nou motiu per adonar-nos de la necessitat d’esdevenir independents. La seva aplicació progressiva pot deteriorar, encara més del que ho està, el model d’escola catalana. De fet ha estat promulgada amb aquest objectiu.\nEl nostre poble es prou àgil, pragmàtic i adaptable a la innovació per entendre què convé en cada moment a Catalunya, la terra de naixement o d’adopció. I ara convé disposar d’un estat propi que la respecti, la governi i faci possible el progrés dels seus ciutadans.\nL’altre sentiment que creiem que es palesa en l’actualitat, tal com va esdevenir en el passat, és el temor que mostren alguns opinadors i polítics en relació als ciutadans catalans d’origen divers i de llengua no catalana. Tornem a viure un déjà vu històric, que fa dir a alguns polítics, fins i tot dels dits sobiranistes, que cal plantejar l’estatus de les llengües en el futur Estat català i es posicionen de formes molt confoses i ambigües sobre cooficialitats estranyes. Cal recordar ara com es van vèncer les antigues pors de fa quaranta anys: amb un projecte de país clar.\nEls temors inicials, ben aviat es van esvair exposant clarament als catalans de llengua castellana el model que es volia implantar, sense por i amb raons convincents del resultat positiu que s’esperava per als seus fills. Avui, aquells pares monolingües tenen fills i néts que, gràcies a l’escola, s’han iniciat en l’aprenentatge de noves llengües, i que han arribat a dominar-ne dues o tres amb prou competència. També llavors es va tenir por d’una reacció que no es va produir tal com pretenien els mals auguris. De fet, fins ara la reacció en contra de l’escola catalana ha estat molt residual, tot i que altament instrumentalitzada políticament.\nL’acollida que va tenir no només el català com a assignatura, sinó com a llengua d’escola amb el programa d’immersió lingüística, va ser bona, fins i tot en barris on el català era totalment absent. És clar que això no va ser cap sorpresa per a aquells mestres i tècnics de l’administració catalana que coneixien els estudis internacionals de l’aprenentatge precoç de llengües pel mètode d’immersió i disposaven dels estudis sobre el resultats de les nostres escoles situades en contextos sociolingüístics difícils, que justament per això van adoptar la immersió com el sistema més eficaç de fer possible el model d’escola catalana per a tots els infants, fos quina fos la seva llengua familiar. S’ha de remarcar que, tot i que la iniciativa no va ser dels pares i mares, sí que van saber respondre positivament a una proposta que significava donar elements als seus fills per formar part en ple dret de la societat catalana, ensenyant-los la llengua, el signe més rellevant d’identitat.\nCal no oblidar que en els primers anys de l’autonomia, des del 1980 fins el 1983, a cada escola s’havia de votar el projecte lingüístic en el què es determinaven les matèries que s’impartirien en català, i aquest projecte havia de ser aprovat per una Comissió Tècnica del Departament d’Ensenyament, per tal de protegir-lo jurídicament. Els centres educatius havien de liderar aquest procés, anomenat «de normalització» i sovint demanaven ajut a l’Administració catalana per a conduir el debat amb el professorat i/o amb els pares i mares. Aquest procés, que endegava cada escola, s’anava expandint per tota la geografia catalana, especialment a les escoles de primària, i es feia en paral·lel al reciclatge de català del professorat. En els municipis i barris on les recents migracions havien fet néixer noves conurbacions de gent migrada i on era més necessari incorporar el català al currículum, es feia difícil plantejar a les famílies el projecte de normalització, i el resultat semblava incert. Tanmateix, es va explicar i es va informar tantes vegades com va ser necessari, poble a poble i escola a escola, i poc a poc però, sense greus problemes, el model va ser acceptat i aplicat.\nL’experiència de compartir debats i converses amb tants pares i mares desitjosos de garantir un futur millor per als seus fills ens fa veure que el nostre poble es prou àgil, pragmàtic i adaptable a la innovació per entendre què convé en cada moment a Catalunya, la terra de naixement o d’adopció, tant se val. I aquest poble català tan divers com és, continua intuint o sabent, com ha fet sempre, que el que ara convé a Catalunya és disposar d’un estat propi que la respecti, la governi i faci possible el progrés dels seus ciutadans. No cal témer, doncs, possibles reaccions negatives a la proposta ambiciosa de construir un nou país, sempre que es formuli clarament i que serveixi per bastir una pàtria millor, a la qual no es pot negar l’oficialitat única a la llengua que la identifica i que la representa en el món.\nJoaquim Arenas i Sampera i Margarida Muset i Adel son membres del col·lectiu Trastocant format per lingüistes, traductors, sociòlegs, pedagogs i activistes que, amb la col·laboració de Contrastant, pretén obrir un espai de crítica i reflexió sobre la qüestió de l’estatut, gestió i ús de les llengües a la Catalunya actual i futura, des d’una posició d’absolut compromís amb la plena normalització del català.\nEs pot ampliar informació en la Taula rodona “Catalunya, moment zero” , organitzada per Òmnium Premià que tindrà lloc el proper dijous, 3 de setembre, a les vuit del vespre, a la plaça de la Vila de Premià de Dalt.\nHi participaran els presidents de l’Associació de Municipis per la Independència (AMI), de l’ANC i d’Òmnium Cultural, Carles Puigdemont, Jordi Sànchez i Quim Torra, respectivament. L’acte el moderarà la periodista de TV3 i veïna nostra, M. Dolors Genovès.\nTaula rodona “Catalunya, moment zero”\nHo organitza: Òmnium Premià amb la col·laboració de l’ANC i l’AMI i el suport dels ajuntaments de Premià de Dalt i Premià de Mar.


El perro del hortelano al Teatre Principal. Preus especials Comunitat UIB - Hortelano - Aula de Teatre - Cultura - Servei d'Activitats Culturals - Serveis i oficines de la UIB - Estructura - Coneix la UIB - Universitat de les Illes Balears\n» Inici » Coneix la UIB » Estructura » Serveis i oficines de la UIB » SAC » Cultura » Aula de Teatre » Hortelano\nSeccions: El perro del hortelano al Teatre Principal. Preus especials Comunitat UIB\nEl perro del hortelano al Teatre Principal. Preus especials Comunitat UIB\nHelena Pimenta li ha ficat una sisena marxa al teatre clàssic espanyol. El Segle d’Or, en els muntatges per a la Compañía Nacional de Teatro Clásico, cobra una agilitat vertiginosa: les escenes se succeeixen sense alè, com en una pel·lícula d’acció.\nLa comparació fílmica és encara més precisa si tenim en compte l’energia que desplega en les escenes de capa i espasa. En El perro del hortelano, clàssic de Lope de Vega que Pilar Miró va dur a la gran pantalla, aplica la mateixa fórmula per ressaltar el conflicte de la comtessa Diana, atrapada entre l’amor i l’honor. La seva versió subratlla la visió crítica i inconformista de Lope sense renunciar al seu potencial còmic.\nEl divendres 26 i el dissabte 27 de maig de 2017\nLa comunitat universitària gaudeix d'un descompte d'un 10%.\nVenda d'entrades a la taquilla del Teatre Principal (carrer de la Riera, 2A. Palma), presentant el carnet de la UIB.\nHorari: els dimecres i dijous de les 17 a les 21 hores i el divendres i dissabtes de les 11 a les 14 hores i de les 17 a les 21 hores.


Marc estratègic Blanquerna 2021-2026 | Blanquerna - Universitat Ramon Llull\nMarc estratègic Blanquerna 2021-26\nBlanquerna és una institució universitària diocesana basada en l'humanisme cristià i en la formació integral de futurs professionals.\nEl nou Marc estratègic 2021-2026, fruit d'un procés d'elaboració participatiu i amb el vistiplau del Patronat, defineix els objectius de la institució i concreta les accions a implementar en la línia de la seva missió, visió i valors i se sustenta en uns pilars fonamentals -la identitat Blanquerna, la sostenibilitat econòmica, la cultura de la responsabilitat i la qualitat en el servei- sota els quals es desenvolupen uns objectius i àmbits o àrees estratègiques. En síntesi, descriu les estratègies que es presenten en els cinc àmbits o àrees estratègiques: la docència, la recerca, les relacions externes, la internacionalització i la gestió.\nEl nou escenari ens empeny a enfortir encara més la internacionalització, a potenciar la interdisciplinarietat i la transversalitat, a actualitzar la docència dins i fora de les aules i a impulsar la recerca i noves formes innovadores de governança i de gestió.\nEl Marc estratègic 2021-2026 vol ser l'eina que ens permetrà ser reconeguts com una institució actual, àgil i compromesa que la societat del futur necessita. A partir d'aquest document, cada facultat elaborarà el seu propi Pla estratègic, que tindrà una durada de quatre anys i recollirà les especificitats de cada centre. Les tres facultats tindran també el seu propi quadre de comandament per poder seguir l'assoliment dels objectius proposats.


Elena Faba de La Encarnación – Institut Català de les Dones\nConsultora, Empresària, Psicòloga\nComunicació / Dones emprenedores / Mentoratge empresarial / Lideratge / Internet i xarxes socials / TIC\nCompartir "Elena Faba de La Encarnación"\nEmpresària. Experta en la concepció i desenvolupament de solucions estratègiques, comunicació i creació de canals de TV per internet. Fundadora i Presidenta del Círculo de Mujeres de Negocios, que aglutina a directives, empresàries i professionals desde 2005 amb la primera plataforma de networking on-line. Igualment pionera en la creació de formats innovadors de networking presencial entre dones professionals actius i efectius. Creadora del programa “d’aturades a empresaries”, de la primer xarxa d’inversores dones x dones o de la bossa d’idees de negoci per ajudar a emprende. Membre fundadora i de la Junta Directiva del Cluster per a la innovació a Catalunya.\nConsultora / Empresària / Psicòloga\nTelèfon 93 415 15 44


Els 6 Millors Hotels a prop de Ventana Vineyards, Seaside, EUA - Booking.com\nSeaside 13 establiments\nBusques allotjaments a prop de Ventana Vineyards?\nHotels destacats a prop de Ventana Vineyards\nComfort Inn Monterey Peninsula Airport Hotel de 2 estrelles\nMonterey (a 1,4 km de Ventana Vineyards)\n8,2 Molt bé 220 comentaris\nDonna. Estats Units\nLone Oak Lodge 2 estrelles Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients. Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients.\nNorth Fremont, Monterey (a 2,7 km de Ventana Vineyards)\n8,8 Fabulós 2.220 comentaris\nPacific Inn Monterey 2 estrelles Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients. Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients.\nNorth Fremont, Monterey (a 2,5 km de Ventana Vineyards)\nSamantha. Estats Units\nBest Western De Anza Inn Hotel de 3 estrelles Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients. Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients.\nNorth Fremont, Monterey (a 2,9 km de Ventana Vineyards)\n8,2 Molt bé 455 comentaris\nMARION. Estats Units\nHampton Inn Monterey Hotel de 2 estrelles\nMonterey (a 3,5 km de Ventana Vineyards)\nRamada Monterey 2 estrelles Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients. Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients.\nNorth Fremont, Monterey (a 3,1 km de Ventana Vineyards)\n8,2 Molt bé 1.717 comentaris\nMés allotjaments a prop de Ventana Vineyards


En joc el liderat en el darrer partit de l'any - Club Gel Puigcerda\nPosted on 10/12/2020 11/12/2020 by premsa CGP\n(Yann Rieu. hockeyphoto.net)\n15:00h. CG PUIGCERDÀ – CHH TXURI URDIN (J10)\nEls dos actuals líders de la competició, Puigcerdà i Txuri Urdin, voldran emportar-se la victòria per assolir el liderat en solitari de la lliga. Pels de la Cerdanya serà el darrer partit de l’any ja que el proper cap de setmana seran l’equip que descansa.\nCatalans i bascos s’han disputat el títol les dues darreres temporades i es tornaran a veure les cares a la pista ceretana el proper dissabte a les 15h i a porta tancada. El setembre passat el Puigcerdà es va emportar una victòria per 5 a 2 a la pista del poliesportiu però amb un títol en joc. Han canviat força les plantilles des d’aleshores i s’haurà de veure com afecten les baixes en els dos equips.\nEls ceretans no podran comptar amb lesionats de llarga durada que encara els queden setmanes de recuperació i tampoc amb altres que han de cumplir alguns dies més de confinament preventiu pel COVID19. Pels donostiarres un desplaçament dels més llargs de la lliga també acostuma a ser difícil de compaginar per jugadors que són majoritàriament amateurs.\nDesprés de molts dies sense entrenar també és tota una incògnita veure el nivell dels groc i negres. Abans del partit podran fer un entrenament complet, el de divendres, per jugar l’endemà dissabte. Una dificultat afegida per jugar-se el liderat contra un equip que acostuma a fer bones actuacions a Puigcerdà els darrers anys.\nParaules de Barnola, l’entrenador ceretà valorant la prèvia de la jornada:\nEn l’altre partit de la desena jornada el Barça hockey gel rebrà al CH Jaca, actual cuer. Els blaugranes volen seguir la seva remuntada per posar-se líders, si guanyen tots els partits aplaçats. Els aragonesos han de començar a puntuar si no volen veure com se’ls escapa el playoff abans d’hora.\nOriol Boronat #22 lluitant un puck amb Borja Cabra #88 foto Yann Rieu hockeyphoto.net\nL’equip femení s’ha vist obligat a aplaçar el seu partit que tenia privist a Logroño degut al confinament preventiu pel COVID19. Dues peces clau de l’equip, que sortiran dilluns del confinament, no podrien participar en el partit del cap de semtmana. El jutge únic de la FEDH ha decidit aplaçar el partit i es jugarà més endavant, quan el calendari ho permeti.\nAmb aquest aplaçament les noies no tornaran a la competició fins el proper 09 de gener, quan rebran el difícil equip del Txuri Urdin.\nEls altres partits de la jornada seran Valdemoro contra Granada i un interessant Txuri Urdin contra Majadahonda\nEl CG Puigcerdà atura la seva activitat per prudència després d’uns casos positius per COVID 19


Dificultats per guanyar a casa i molta igualtat, la tònica al grup B de la Nacional Catalana a 3 jornades de finalitzar la primera fase - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Dificultats per guanyar a casa i molta igualtat, la tònica al grup B de la Nacional Catalana a 3 jornades de finalitzar la primera fase\nA falta, només, de 3 jornades per finalitzar la primera fase de la lliga al grup B de la Nacional Catalana, es segueix imposant la igualtat entre bona part dels 8 equips. Llevat del Tona, que és líder amb 5 punts d’avantatge respecte el segon i el Maçanet que és coer amb només 6 punts, els sis equips restants només els separa 5 punts.\nIgnasi López, jugador Cerdanyola: Una de les característiques d’aquesta lliga és que un dia guanyes a un equip de 3, llavors vas al camp de l’últim i no hi havia de poder fer un gol.\nPel que fa a victòries, l’equip que té millors números a casa és el Tona amb 4, per només un empat i una derrota. El Cerdanyola i el Club Hoquei Olot, però, només han sumat una victòria a casa en el que portem de lliga, mentre que fora de casa n’han obtingut 4 i 3 respectivament. El Maçanet encara ho ha de fer. Sumant els partits de tots els equips 16 victòries, de 44 a casa.\nJordi Costa, entrenador CH Olot: Sí, sí és així, curiosament. És una categoria molt complicada. L’altre dia ho parlava amb varies entrenador, a tothom li costa molt guanyar a casa, no se si és per la pressió pel nivell que hi ha. Hi ha hagut setmanes que hem empatat els quatre equips del grup.\nI el que permet davant tanta igualtat és remuntades com la del Piera, que gràcies a les 3 jornades consecutives sense perdre ha passat de la penúltima posició de la classificació a la quarta.\nJoan Doncel, entrenador Piera: Guanyar partits o perdre’ls va de detalls petits. Aquí tothom pot guanyar i perdre amb tothom. Mira nosaltres, vam perdre 4 partit a principis de temporada i ens pensàvem que estàvem al pou, i ara guanyat dos partits tornes està allà a la pomada. Per què? Perquè els de dalt també perden amb els de baix etc.\nAmb aquesta panorama els equips afronten el tram final d’aquesta fases amb suspens i emoció fins al final.\ngrupb nacional catalana\nEn Batoies de Batet és el protagonista del volum número 21 dels llibres de la Faràndula. El conte s'anomena 'Hi havia una vegada en Batoies de Batet' i dissabte es va presentar davant les escales de Sant Esteve. 'Hi havia una vegada en Batoies de Batet de…


ERC pressiona Mas amb la insubmissió fiscal - Notícies Economia - Notícies Economia - e-notícies\nEconomia · 31 de Maig de 2013. 12:22h.\nEls diputats republicans del Congrés presenten la renda a l'Agència Catalana\nEls tres diputats, en una imatge d'arxiu\nEls diputats d'ERC al Congrés, Alfred Bosch, Joan Tardà i Teresa Jordà han presentat aquest matí la seva declaració de la renda, però no ho han fet com la majoria dels ciutadans davant la Hisenda espanyola, sinó davant l'Agència Tributària de Catalunya. Amb aquest gest, els parlamentaris republicans pretenen empènyer el president de la Generalitat, Artur Mas, cap a la insubmissió fiscal.\n"Nosaltres ja hem fet el que havíem de fer. Ara la pressió la té Mas", ha declarat Tardà a les portes de l'Agència Tributària catalana. El diputats independentistes saben que la seva actuació, que és legal, no tindrà transcendència, perquè la Hisenda catalana està obligada a remetre els seus impostos a l'espanyola, però volen que Mas mostri "valentia" i retingui aquests diners per invertir "a les necessitats dels catalans".\n"El d'avui és un acte de normalitat, perquè hem presentat la nostra renda quan i on correspon", ha assegurat Bosch. El cap del grup d'ERC al Congrés ha defensat que aquests diners no han d'anar a Madrid i que han d'utilitzar-se "a les escoles i hospitals" de Catalunya. A més, ha recomanat a la resta de contribuents que segueixin el seu exemple perquè així l'Agència Tributària catalana pugui elaborar un cens de pagadors que "serà de gran utilitat de cara al procés" d'independència.\nBosch, Tardà i Jordà van estar acompanyats de Carme Teixidó, la representant de la plataforma Catalunya Diu Prou, que advoca per la insubmissió fiscal. Teixidó ha explicat que durant aquesta campanya de la renda ja són 250 els contribuents catalans que, com els diputats d'ERC, han optat per presentar la seva declaració davant l'Agència Tributària catalana.\n#18 BEJOTA, bcn, 12/06/2013 - 21:10\nCrida l'atenció que ERC es conformi amb un percentatge tan baix quan reiteradament es diu que una majoria dels catalans, és a dir del cens, la volen. ERC no ha d'estar molt segura de l'autèntica voluntat dels ciutadans de Catalunya. En cas contrari no baixaria el llistó per fer-se trampes al solitari.\n#17 BEJOTA, BCN, 07/06/2013 - 14:37\nLos empresarios asistentes a las jornadas del Círculo de Economía, que se han inaugurado este jueves en Sitges (Barcelona), han rechazado el mensaje ?entre victimista y esperanzado con la independencia de Cataluña\n#16 BEJOTA, BCN, 06/06/2013 - 19:22\n#15 BEJOTA, BCN, 04/06/2013 - 17:18\nN.B. AL MERCAT COMÚ S'HAN ACABAT EL PRIBILEGIS(=PROTECCIONISME) I XANTATGES.\n#14 BEJOTA, bcn, 03/06/2013 - 16:54


OnePlus 3, un smartphone de gamma alta per menys de 400 € - W!ALDIA\nOnePlus 3, un smartphone de gamma alta per menys de 400 €\nL’empresa xinesa OnePlus ha presentat el seu darrer model, el OnePlus 3, un mòbil amb característiques de models de gamma alta com els iPhone 6 o Samsung Galaxy S7, però a un preu molt competitiu.\nEl nou model porta un processador Snapdragon 820 i 6 GB de memòria RAM. D’altra banda la memòria interna és de 64 GB.\nCompta amb una pantalla de 5,5 polsades, un panel òptic Amoled amb una resolució de 1080 x 1920 píxels, amb doble polarització per tal de millorar la visibilitat sota la llum del sol i porta una làmina protectora Gorilla Glass 4.\nLa càmera posterior, porta una càmera Sony Exmor IMX298 de 16 megapíxels amb estabilitzador. Compta amb un software de gravació de vídeo en format 4K i d’imatges en format RAW. La càmera frontal, també de la marca Sony, és de 8 megapíxels.\nPer activar el telèfon compta, com altres models de gamma alta, amb un lector de empremtes digitals. Una de les característiques destacades d’aquest model, és el connector USB 2.0 Type-C que permet la recàrrega ràpida d’un 60% de la bateria, de 3.000 mAh en tan sols 30 minuts.\nEl nou model., que porta un sistema operatiu Android 6.0.1 Marshmallow amb Oxygen OS 3.0, es pot comprar directament a la pàgina web de OnePlus a un preu de 399 €.\ndimecres, 15 de juny de 2016 - categoria: Android, novetats, smartphones | comentaris tancats