Mor el periodista, escriptor i cantant Moncho Alpuente\nCol·laborador de la SER, 'El País' i 'Público', tenia 65 anys i ha patit un infart\n3 min. Madrid 21/03/2015 10:50\n260x366 Moncho Alpuente / EFE Moncho Alpuente / EFE\nEl periodista i escriptor Moncho Alpuente ha mort a primera hora d'aquest dissabte, amb 65 anys, a les Illes Canàries, com a conseqüència d'un infart, segons ha avançat la Cadena SER, amb la qual havia col·laborat en la desconnexió madrilenya del programa 'La ventana'. Nascut a Madrid el 23 de maig del 1949, Alpuente era un home polifacètic que va començar la seva carrera en el món de la música, va col·laborar en diversos programes de ràdio i televisió, i va escriure llibres i articles de premsa a diaris com 'El País' o 'Público'.\nRamón Mas Alpuente va estudiar periodisme a Madrid, però des dels 16 anys treballava a la revista 'Sp', primer com a encarregat de l'arxiu i després a la secció de música. El 1968 va fundar, amb un grup d'amics, el grup musical Las Madres del Cordero, que cantava cançons satíriques, i dos anys més tard va crear l'espectacle 'Castañuelas 70', que va causar una gran polèmica a la societat de l'època. El 1971 va ser un dels fundadors de Popular FM, i també va col·laborar a Ràdio Nacional.\nMés endavant va participar en els programes de Televisió Espanyola 'Mundo-pop' i 'Pop-grama', i el 1983 va estrenar el programa 'Madrid me mata' a Radio El País. Els santorals i efemèrides que apareixien al programa serien recopilats posteriorment en clau d'humor a 'El libro de los santos imaginarios y hechos apócrifos'.\nEl 1986 va estrenar la comèdia teatral 'La reina del Nilo', una paròdia sobre la literatura i el cinema d'aventures escrita en vers. També va col·laborar amb Miguel Ríos al programa de TVE 'Qué noche la de aquel año', i amb el setmanari d''El País', on es va fer càrrec de les seccions 'El País Imaginario' i 'El Chafardero Indomable'.\nL'octubre del 1987 va estrenar a Radiocadena Española el programa 'Buenos días, Babilonia', i un any més tard va ser un dels membres constituents de Bases a Referendum, un col·lectiu integrat per artistes i intel·lectuals contraris al conveni de defensa que havien signat Espanya i els Estats Units.\nEl 1988 va dirigir un capítol de la sèrie de TVE 'Delirios de amor' i va publicar el llibre 'Sólo para fumadores', que inclou alguns relats inèdits i altres de publicats anteriorment. Com a lletrista, el 1989 va col·laborar en diversos discos amb Joaquín Sabina, Ricardo Solfa i Luis Eduardo Aute, entre altres.\nDurant els últims anys havia col·laborat al programa 'La ventana' de la cadena SER i actualment escrivia al diari 'Público', on va publicar l'últim article aquest divendres.\nMaruja Torres recorda Moncho Alpuente com un "esperit lliure"


EMPORDÀ LLEURE: Bibliografia de l'Escola l'Empordà: La manipulació d’aliments en els menjadors escolars\nBibliografia de l'Escola l'Empordà: La manipulació d’aliments en els menjadors escolars\nGuia del manipulador i la manipuladora d’aliments per a personal d’atenció al públic en menjadors col·lectius\nAmb el títol La manipulació d’aliments en els menjadors escolars us presentem en format de guia el contingut del curs de manipulador i manipuladora d’aliments per a personal d’atenció al públic en menjadors col·lectius i, més específicament, menjadors col·lectius per a menors, on s’inclouen els menjadors escolars.\nLa correcta manipulació dels aliments és la clau per evitar les conseqüències de les toxiinfeccions alimentàries, algunes d’elles molts greus per a la salut, conseqüències que fins i tot poden arribar a ser mortals.\nEls nens i les nenes que fan els seus àpats en menjadors col·lectius, com són els menjadors escolars, els casals i les colònies, representen un factor d’alt risc pel que fa a les toxiinfeccions alimentàries.\nAquests nens i nenes estan en edat de creixement i el seu sistema immunològic s’està desenvolupant, i per tant estan més exposats que els adults als perills dels elements patògens que poden ingerir conjuntament amb els aliments.\nUna correcta manipulació abaixa considerablement el nivell de risc de toxiinfeccions alimentàries.\nAra bé, no n’hi ha prou amb que el manipulador i la manipuladora d’aliments tingui els coneixements bàsics i suficients per a un correcte exercici de la seva professió, sinó que el que cal també, i com a condició inseparable d’aquesta adquisició de coneixements, és que tingui l’actitud de voler fer una manipulació dels aliments del tot correcte, des del punt de vista de la prevenció.\nAquí hi trobareu aquests coneixements, però també hi trobareu unes reflexions que van més enllà, encaminades a l’adquisició d’uns bons hàbits de treball conseqüència de l’adquisició d’una actitud positiva.\nAquest curs és una imposició legal, ja que és un dels requisits que han de complir els manipuladors i les manipuladores d’aliments en servei d’atenció directe en menjadors col·lectius, i les inspeccions que es fan, entre altres coses, controlen que els manipuladors i les manipuladores han rebut aquesta formació.\nMalgrat això, i si pensem que la majoria de les toxiinfeccions alimentàries són degudes a una mala manipulació dels aliments, convindrem que la realització d’aquest curs no ha de respondre al fet d’haver de complir un requisit legal, sinó a la necessitat real de formació per tal d’actuar com uns bons professionals en el nostre lloc de treball.\nSi encarem aquest curs amb aquesta idea segur que en traurem un bon profit que anirà lligat amb una bona actitud i que tindrà com a resultat l’adquisició d’un bons hàbits de treball a l’hora de manipular els aliments.\nFins a finals del 2010, dins del curs de monitor i monitora de menjadors escolars, impartíem uns coneixements bàsics encaminats sobretot als autocontrols alimentaris, però la liberalització de la formació de la manipulació d’aliments, conseqüència del RD 109/2010, de 5 de febrer, ens va animar a oferir aquesta formació en la seva totalitat.\nConfiem que aquest llibre que teniu a les vostres mans us proporcioni la formació necessària per a una correcta manipulació dels aliments i us ajudi a prendre les decisions correctes pel que fa a tot allò referent a la prevenció de les toxiinfeccions alimentàries.


⇤ ← Revision 231 as of 2008-09-06 20:42:39 →\n← Revision 232 as of 2008-10-02 07:51:52 → ⇥\nLa quarantaunena reunió es farà el dia 16 de setembre de 2008 a les 22.00 h, hora catalana. La durada serà d'una hora, aproximadament.\nL'ordre del dia es tancarà el 13 de setembre a les 23:59 hora catalana. La quarantaunena reunió es farà el dia 16 d'octubre de 2008 a les 22.00 h, hora catalana. La durada serà d'una hora, aproximadament.\nL'ordre del dia es tancarà el 13 d'octubre a les 23:59 hora catalana.\nLa quarantaunena reunió es farà el dia 16 d'octubre de 2008 a les 22.00 h, hora catalana. La durada serà d'una hora, aproximadament. L'ordre del dia es tancarà el 13 d'octubre a les 23:59 hora catalana.


El "gyotaku" o art d'atrapar l'ànima absent dels peixos — Sabir\nBy CollserolaJune 5, 2016 No Comments\nO ART D’ATRAPAR L’ÀNIMA ABSENT DELS PEIXOS\nDurant segles, artistes de tot el món han capturat la delicada bellesa de la natura aplicant tintes o pigments a una gran diversitat de subjectes marins, especialment els que es capturen per menjar, com ara peixos i taurons, mol·luscs (vieires, cloïsses, pops, calamars, sípies), crustacis (crancs, gambetes, llagostes), equinoderms (garotes, estrelles de mar, espardenyes de mar) i plantes (algues). La impressió de la natura és una bona manera de documentar tant la mida i la forma exacta dels peixos capturats, com els detalls relatius a la seva textura (disseny de les escates) i als estampats de les aletes, tot el que és essencial per a una identificació exacta de les espècies.\nLa impressió de peixos és una forma d’il·lustració científica que reprodueix amb detall i a escala real les característiques externes d’un exemplar de peix\nHi ha diverses raons per imprimir peixos. La impressió de peixos és una forma d’il·lustració cientí ca que reprodueix amb detall i a escala real les característiques externes d’un exemplar de peix. Per a un pescador, una impressió és la prova d’una captura i alhora un trofeu o una alternativa creativa a la taxidèrmia.\nL’origen exacte de les impressions de peixos encara no se sap. Les impressions de peixos més antigues que es coneixen es van fer al Japó. Daten de principis de 1800 i sembla que van ser encarregades, durant l’era Tokugawa, per un senyor feudal del nord del Japó, per conservar les imatges com a testimoni de la diversitat i mida de les captures locals. Una de les impressions de peixos més coneguda es conserva en la col·lecció del Museu Homma. La impressió és d’una carpa que fou capturada en el riu Mogami l’any 1857. Avui dia, impressions simples de peixos pescats com a trofeus decoren les botigues d’aparells de pesca i els mercats de peix de tot el Japó. Tanmateix, encara es poden veure gyotakus en alguns mercats tradicionals. Com si es tractés d’un cartell, aquests gyotakus indiquen la dimensió de la captura, el preu, el pes, el lloc i la data de pesca. En alguns, fins i tot hi ha un petit poema en reconeixement a la generositat dels mars i oceans.\nAl Mediterrani, avui en dia, també s’hi fan gyotakus que ens permeten preservar l’essència i l’aparença de les espècies del nostre mar\nA la dècada de 1950, Yoshio Hiyama va ajudar a organitzar una societat d’a cionats a les impressions de peixos. Trenta anys després, el Gyotaku-no-kai tenia més de 500 impressors de peixos de tot el món. Malgrat que aquesta organització ja no existeix, ha estat substituïda per petits grups locals d’impressors de peixos distribuïts per tot el Japó. D’altra banda, s’ha renovat l’interès per la impressió de peixos i plantes, especialment als Estats Units. La Nature Printing Society es va crear el 1976. Els membres d’aquesta organització internacional centren el seu talent en aquesta sorprenent forma d’art que celebra la diversitat de la vida a la Terra.\nA tot el món, la impressió de peixos es practica seguint dos mètodes bàsics: el mètode directe, o Chokusetsu-ho, i el mètode indirecte, o Kansetsu-ho. En el mètode directe, la tinta s’aplica amb un pinzell directament sobre la superfície del subjecte que es vol imprimir. En les impressions realitzades amb aquest mètode, s’obté una imatge mirall o invertida del subjecte. En el mètode indirecte, o Kansetsu-ho, la tinta s’aplica amb tocs lleugers sobre un full de paper i humit (o de tela) que s’emmotlla prèviament sobre la superfície del peix.\nEn els darrers 50 anys, alguns artistes han perfeccionat els mètodes d’impressió i els han convertit en formes d’art molt so sticades que utilitzen per capturar una gran diversitat de subjectes naturals i arti cials. Els impressors de peixos contemporanis empren diferents tintes solubles en oli i a base d’aigua per crear impressions gyotaku directes o indirectes amb color. Més enllà de les impressions d’un sol peix, els artistes d’avui dia creen composicions amb bancs de peixos, múltiples combinacions de peixos i plantes o afegeixen aiguades abstractes de fons per donar més complexitat a les seves obres d’art.\nAl Mediterrani, avui en dia, també s’hi fan gyotakus que ens permeten preservar l’essència i l’aparença de les espècies del nostre mar. En aquest mar, n’hi podem trobar més de 700 varietats, de les quals unes 120, entre peixos, crustacis, cefalòpodes i peixos de closca, viuen al litoral català. Victòria Rabal (Barcelona) és artista i directora del Museu Molí Paperer de Capellades, on treballa des de l’any 1982. És membre de la Nature Printing Society i creadora de Gyotaku: capturar l’ànima dels peixos, un atles d’empremtes de peixos realitzat entre els anys 2011 i 2014. Aquesta antologia singular té més de 300 impressions fetes a partir de més de 70 espècies diferents de peixos i mol·luscs que han estat fetes amb tinta xinesa sobre paper oriental, la major part del paper elaborat per mestres japonesos de la ciutat d’Aoya, al Japó. Durant aquest temps, l’artista va anar de matinada a Mercabarna –el mercat de peix més gran d’Europa– on seleccionava i imprimia davant del\npúblic els peixos i mol·luscs de les diferents\nespècies que s’hi comercialitzen. Aquest\natles ha seguit creixent amb el pas del\ntemps i s’ha anat ampliant amb\nindrets i mercats del món,\npeixos d’altres com ara\nMèxic, el Marroc


SOLUCIONS DE COMUNICACIÓ #3 El millor curs de parlar en públic i presentacions > Teresa Baró\nHi ha un dia en què un decideix superar totes les pors d’una vegada per totes i parlar bé en públic. Ja n’hi ha prou de passar-ho malament i de veure com els altres van progressant i obtenen reconeixement i visibilitat. Arriba el moment de buscar una solució.\nDe parlar en públic se n’aprèn. Com?\nLes vies més habituals són:\nOpció autodidacta, a base de libres teòrics, de vídeos de YouTube dels estils més variats i de provar les pràctiques més arriscades a l’arena professional. Necessites tenacitat, regularitat, temps i optimisme. T’assaltaran dubtes de si ho estàs fent bé. Avantatges: li vas dedicant les teves estones lliures, sense problemes d’horari ni de desplaçament.\nEls clubs i grups d’oradors amateurs són gratuïts i un bon espai per practicar quan un ja coneix les bases d’una comunicació professional i de qualitat. És recomanable anar-hi després d’un curs perquè es necessita prèviament tenir un criteri, un assessor de confiança amb experiència i conèixer les tècniques més eficaces de persuasió.\nCurs dissenyat per experts, online o presencial. Si és presencial, poder compartir l’experiència amb altres persones, aprendre d’elles i tenir companys amb objectius semblants és un gran avantatge. Hi ha una gran oferta en el mercat i amb els més diversos enfocaments: des del teatre fins a la psicologia. Si vols parlar en públic per raons professionals, per a mi, el millor és anar a un centre especialitzat. Si tries bé, resultarà una bona inversió ja que tindràs la seguretat d’estar utilitzant les tècniques dels millors oradors.\nCom triar un curs de parlar en públic?\nUn cop descartats els que no et convenen per horari o situació geogràfica, has d’analitzar les prestacions i el nivell dels docents.\nQuan busquis a les xarxes, comprova que el curs tingui les característiques següents:\nÉs pràctic, va al gra i és immediatament aplicable. No serveix de res la teoria de la comunicació o la història dels grans oradors si no aprenem les tècniques per a les situacions reals. Les classes han de ser pràctiques amb exercicis que et permetin assajar un i altre cop. Veure’t en vídeo i millorar a cada intervenció. Ha de ser un entrenament més que una classe magistral.\nImpartit per especialistes, amb experiència en el mon de l’empresa. El professorat ha de tenir experiència docent, per descomptat. No només això: ha de ser també un excel·lent comunicador i haver-se enfrontat a tot tipus de públic, en diferents formats i haver viscut en la seva pròpia pell les dificultats d’enfrontar-se a una audiència difícil. A més, ha de conèixer diferents sectors professionals, incloent-hi el polític.\nQue tingui en compte els pilars bàsics de l’oratòria. Com estructurar i expressar el missatge, com gestionar les emocions, com planificar la intervenció i la posada en escena i com desenvolupar les teves habilitats d’expressió.\nFlexible i que s’adapti al perfil dels assistents. En un curs en obert es troben tot tipus de professionals: polítics, directius, professors, comercials, emprenedors, etc. L’oratòria és una eina que ha de ser útil a tothom. I el professorat ha de contemplar-ho.\nQue respecti i potenciï l’estil de cada persona. Tots som diferents. Un bon assessor sabrà treure el millor de tu, per potenciar el teu carisma i la teva marca personal.\nQue ofereixi materials de valor. Les classes són imprescindibles però també hi ha la possibilitat que exploris pel teu compte, llegeixis, vegis, practiquis… Els materials de suport com apunts, bibliografia o videografia prèviament seleccionats per un entès són de gran valor.\nActualitat en continguts, metodologies i tecnologia. La comunicació professional també està subjecta a modes i tendències. No es pot parlar ara com a la Grècia clàssica, ni tan sols com fa deu anys. Els escenaris canvien, el públic te expectatives diferents i la tecnologia ho revoluciona tot. Els ponents del curs han d’estar a l’última i aconsellar-te la millor opció segons els teu entorn.\nQue es desenvolupi en un entorn segur. La por de parlar en públic és, en el fons, por de fracassar, a no donar la talla davant els oients. Per això és necessari que t’assegurin un entorn càlid, de suport absolut, que fomenti el respecte i la col·laboració entre els assistents.\nAprendre de manera estimulant, amb un bon humor, gaudint, dona millors resultats. Has de sortir de classe amb ganes de plantar-te a la primera cantonada per fer un discurs.\nQue marxis amb la motxilla plena d’eines per utilitzar en el futur. Comunicar-se bé és una cosa que haurem de fer tota la vida. I sempre haurem d’estar preparats per evolucionar, adaptar-nos a cada context i cada interlocutor. Mai podrem no dir que ja en sabem prou. Per això, has de marxar del curs amb les eines necessàries per a seguir l’aprenentatge pel teu compte. És a dir, que has d’haver après a millorar-te a tu mateix.\nBusca, compara, entra a la nostra web i pregunta’ns!


El futur de WordPress és brillant com mil sols per no tenir un símil millor. Una vegada que s’executa la plataforma de blocs de milles, WordPress s’està transformant de manera efectiva en un marc d’aplicacions que s’acosta als pundits i als nouvinguts a tot el web..\nFa un temps, es va exposar com va ser WordPress i com es va convertir en un sistema de gestió de continguts (CMS) que gestiona més de 75 milions de llocs web, incloses marques de grans noms com CNN, Jay-Z i molt més..\nEn el moment d’escriure, WordPress és la plataforma força robusta que, amb l’arribada de les noves tecnologies, semblem que provenen de pel·lícules de ciència ficció. Si us pregunteu, deixem un parell de termes que podrien fregar-vos els cervells, però no us escapem.\nEn canvi, ateneu-vos perquè allò que hem dissenyat avui significa tot tipus de coses fantàstiques per al vostre negoci basat en WordPress. Si mireu al vostre voltant, trobareu discussions acalorades sobre bèsties com l’API de WordPress Rest, la WP-CLI, la Calypso i la compatibilitat cap enrere..\n1 El futur de WordPress més enllà del 2017\n1.1 1. Millores de la interfície d’usuari d’administració de WordPress\n1.2 2. WordPress com a Framework Application\n1.3 3. Compatibilitat multiplataforma\n1.4 4. Una peça més gran de la base de l’usuari\n1.5 5. Disseny de contingut front-end\n1.6 6. Centrem-nos en el rendiment i la resposta mòbils\n1.7 7. Actuació\n1.8 8. WordPress suportarà més idiomes\n1.9 9. Més Accessibilitat\n2 Què voldrien veure els usuaris de WordPress a versions futures?\n3 Sobre el futur de WordPress, Matt diu:\n3.1 Alguna cosa que cal tenir en compte\n3.2 Over To You …\nEl futur de WordPress més enllà del 2017\nBé, aquest és el tipus de coses que tenen sentit només per als desenvolupadors. Heck, temes com l’API REST de WordPress confonen la merda de molts desenvolupadors també, de manera que us estalviarem aquest tipus de tortures. El que compartim avui és com aquestes tecnologies poden ajudar-vos a obtenir més coses amb WordPress.\nAquesta premissa obre les portes a un futur de WordPress mai vist abans. Ara, si us plau, agafeu-me la mà i feu-nos una crida Ahn Wee, el clarivident xinès hipster que viu dins de cada bola de cristall. Bromes a part, acabem amb això.\n1. Millores de la interfície d’usuari d’administració de WordPress\nNo fa gaire, l’administrador de WordPress era un punt de mira. Això ho sabem de primera mà perquè vam saltar a la maleïda màquina del temps i vam descobrir com ha evolucionat la interfície d’usuari d’administració de WordPress. I, tot i que la interfície d’usuari (interfície d’usuari) no té res en una eina com Ghost, millora molt.\nPerò, quin futur té WordPress per a nosaltres en termes de la interfície d’usuari d’administració? Heu encertat si voleu que l’administrador de WordPress canviï per a millor. Si Calypso no té prou evidència, no sé què és.\nAls meus amics jamaicans els agradaria: “L’infern és un home de Calypso?” Si no heu visitat WordPress.com durant un temps, us faltarà la nova interfície de Calypso. No teniu cap bloc de WordPress.com? Bé, Calypso va donar als blocs de WordPress un extremat canvi en termes de interfície d’usuari d’administració.\nÉs molt bonic i súper ràpid per dir-ne el mínim (de nou al fantasma) i podeu utilitzar fàcilment i lliurement Calypso per gestionar els vostres blocs que s’allotgen des d’una ubicació central. L’únic requisit és que heu d’activar Jetpack i l’aplicació d’escriptori WordPress.com. Aleshores, podeu gestionar els vostres llocs allotjats des del vostre compte de WordPress.com.\nAmb Matt angling per obtenir una experiència més fàcil d’utilitzar, Calypso és probable que es converteixi en un WordPress que s’allotgi en el futur. Això o l’equip de disseny de WordPress obtindran una interfície d’interès millor, però per què reinventem la roda quan ja la tinguis Carreres americanes?\nEn qualsevol cas, esperem un administrador de WordPress millorat que sigui més fresc i ràpid que el que tenim actualment. Això només pot significar coses fantàstiques per al vostre negoci de WordPress simplement perquè la velocitat és bona. També hi ha una diferent possibilitat de veure taulers de comandament personalitzats gràcies a l’API REST.\n2. WordPress com a Framework Application\nAixò va dir Matt a l’Estat de la paraula el 2015. Avui és una realitat, més encara amb l’API REST que es fusiona al nucli de WordPress. Què passa amb aquestes dures paraules home? Què és l’API REST? I, com és que, prega, digui, és important?\nDoncs bé, en la seva forma més bàsica l’API REST és simplement un codi que permet enviar i recuperar dades de WordPress independentment de l’aplicació que tinguis. Això significa que podeu utilitzar WordPress com a marc per gestionar el contingut de qualsevol aplicació web que hi hagi.\nSaluda a tot tipus de grans possibilitats per al desenvolupador de WordPress del futur. Podeu crear aplicacions mòbils a WordPress tan fàcilment com si creeu llocs web. Podeu tenir aplicacions natives per a iPhone o Android amb WordPress, ja que – API REST.\nSi no en teníeu ni idea, aquell animal de Calypso que acabem de mencionar és simplement una interfície personalitzada que es comunica amb WordPress a través d’esperar-ho – l’API REST!\n3. Compatibilitat multiplataforma\nAixò també significa que podeu crear temes de WordPress molt personalitzats i molt més. En poques paraules, l’API REST aporta moltes possibilitats a la taula, cosa que significa que el futur de WordPress es va tornar encara més brillant. Imagineu que creeu aplicacions en qualsevol llenguatge de programació i utilitzeu el potent backend de WordPress per conduir tot. Sona molt bé, oi?\nNois, WordPress ja no és només un CMS, ara és un marc d’aplicació complet que pot fer pràcticament tot. Matt, a Reddit AMA, dit:\nCrec que (WordPress) és un marc fantàstic per a qualsevol tipus de contingut. Per a coses com la missatgeria que no s’adapta bé al model de dades del WP, podeu fer-ho només per crear algunes taules noves i no tractar de mostrar-les en les normes.\nAl final del dia, l’API REST és una incorporació increïble al nucli de WordPress que significa que no anireu a cap lloc aviat.\nAvançant ràpidament …\n4. Una peça més gran de la base de l’usuari\nWordPress pot adquirir una quantitat considerable de llocs web. És el marc d’aplicació més popular (sí, això sembla millor que el CMS) des d’aquí a Mart i més enllà. Moltes altres solucions necessitaran dècades de desenvolupament per posar-se al dia.\nI amb totes aquestes noves actualitzacions caient tot el temps, podeu esperar que cada vegada més persones saltin al vagó de banda de WordPress. Per descomptat, el futur de WordPress significa una plataforma més amiga per als principiants que atrau a tothom a través de la taula. El resultat? S’uneixen més principiants.\nEls principiants no es dividiran els pèls a l’abordatge i els desenvolupadors de la web ja no pensaran que WordPress sigui només una plataforma de blocs. Gràcies a l’API REST, tots els desenvolupadors sabran que el poder desacomplexat de WordPress està al seu abast i trucaran sempre que. El resultat? S’hi uneixen desenvolupadors de tots els àmbits.\nEls especuladors esperen que WordPress potenciarà el 35% de la xarxa per a l’any 2020. Aquesta és una xifra enorme tenint en compte que WordPress ja va publicar 1 de cada cinc llocs web el 2017. Necessiteu que us expliquem quina base d’usuaris d’aquesta proporció. mitjans per al vostre negoci relacionat amb WordPress?\nSi necessiteu que ens agafem de les mans per a això, significa moltes oportunitats de negoci, una comunitat més gran i millor i molt més. La comunitat és un dels vestits més intensos de WordPress i el fil conductor de la majoria de productes WordPress (si no tots).\nL’enorme mida del mercat i la comunitat de desenvolupament a tot WordPress són dues raons per les quals és fantàstic basar el vostre negoci al voltant de WordPress. – Muhammad Haris\n5. Disseny de contingut front-end\nAmb l’arribada i la popularitat dels creadors de pàgines de WordPress com ara Beaver Builder, Visual Composer i aquestes eines de construcció de llocs (via Website Builder Insider), és evident que hi ha una facció d’usuaris de WordPress que integren el disseny de contingut frontal. La tendència ha migrat cap a temes de WordPress amb el millor enviament amb creadors de pàgines complets.\nAra, no coneixeu cap línia de codi que permeti projectar bells dissenys com un cap. Què diu això del futur de WordPress? Podem esperar veure entrar més al mercat de constructors front-end. Poden ser plugins independents o creadors integrats en temes.\nA part, és difícil dissenyar pàgines dins de l’editor de WordPress nadiu. Això no canvia si feu servir l’editor visual o canvieu a l’editor de text, mentre que aquest exigeix algunes habilitats de codificació. Amb l’aspecte de les coses i per evitar que la majoria dels principiants siguin sanejades, WordPress pot incloure un futur creador de pàgines integrat.\nAixò vol dir que no passareu hores a l’hora d’entrenar als clients com canvien un tipus de lletra aquí i una mica de color. Està bé sempre que ens conformem als millors estàndards i fem que el codi fos una cosa del passat. La creació de contingut per arrossegar i deixar anar no és una moda, és aquí per romandre.\n6. Centrem-nos en el rendiment i la resposta mòbils\nQuan se li va preguntar sobre el major repte a què s’enfronta WordPress, Matt va dir que fer que WordPress sigui més mòbil amigable és d’importància. Les seves paraules exactes eren:\nCrec que el mòbil és molt difícil perquè es basa fonamentalment en plataformes tancades.\nFa un parell d’anys es va fer un disseny web senzill i receptiu per a mòbils. En un món on la majoria de la gent navega per dispositius mòbils, no et pots permetre el luxe de fer servir un lloc rígid. No obstant això, hi ha empreses amb llocs web tan rígids com rígids.\nEls desenvolupadors de WordPress desprenen productes sensibles avui dia i els resultats són impressionants. L’accés a l’administrador de WordPress des d’un telèfon mòbil no és exactament bo. Es pot fer molt poc en un dispositiu mòbil.\nEs necessita més feina en aquest àmbit i, quan més WordPress sigui més sensible (sobretot en les àrees que realment importen), més alta serà la taxa d’adopció entre els usuaris mòbils. Podem esperar que WordPress tingui una resposta més en el futur.\nEn matèria de rendiment, l’equip de WordPress té un gran focus d’estabilitat, usabilitat i velocitat. O com ho diu Matt:\nEn primer lloc, les coses més importants per a una plataforma són l’estabilitat, la velocitat i la seguretat. Per fer-ho bé, necessiteu empènyer actualitzacions i solucions el més properes possibles en temps real. I cal treballar en tots els idiomes. Autenticació, dades i abstracció de la memòria cau.\nTambé té alguns consells per als desenvolupadors de temes i complements aspirants:\nEl disseny i la usabilitat són més importants que mai. Mireu que un amic o membre de la família tracti d’utilitzar el vostre complement des del principi fins al final i us donarà un munt d’idees sobre com millorar-lo.\nA més, WordPress utilitza un desenvolupament basat en complements en el sentit que les noves funcions es proven com a plugins primer per obtenir comentaris dels usuaris. Això ofereix molt marge per a les actualitzacions de rendiment que només suposen grans coses per al futur de WordPress.\nQuan tot això està dit i fet, el principal objectiu de WordPress és fer que la plataforma sigui útil per a la mitjana de Joe, alhora que ofereix als usuaris de poder les eines que necessiten per doblar el marc que desitgin. És difícil, així que si us plau, feu la vostra aportació.\n8. WordPress suportarà més idiomes\nEls políglots de WordPress treballen molt per traduir la plataforma a tants idiomes com sigui possible i això continua en el futur. Hi ha més temes i plugins disponibles en el futur de WordPress Ahn Wee veu ��\nSi us agradaria utilitzar WordPress en el vostre idioma, aquesta podria ser la vostra oportunitat de crear el WordPress, que estareu orgullosos de mostrar als vostres fills. Nosaltres hem tractat la traducció de WordPress sobre com contribuir a WordPress, així que no us enveguem.\n9. Més Accessibilitat\nWordPress ha publicat el propi Manual d’accessibilitat però hi ha centenars d’altres recursos de codi obert per a desenvolupadors a la xarxa (com el gratuït Plugin d’accessibilitat WP). Amb aquestes eines, els desenvolupadors poden perfilar els seus productes per assegurar-se que els seus temes i complements poden ser utilitzats per tothom. Un bon exemple si el tema Total WordPress, que integra noves funcions d’accessibilitat amb cada actualització (un dels principals motius pels quals Universitat de Hawaii decideix utilitzar Total).\nQuè voldrien veure els usuaris de WordPress a versions futures?\nVam mirar al nostre voltant i vam trobar algunes converses interessants sobre el futur de WordPress. Tots els usuaris que vam trobar són força optimistes sobre el futur de WordPress. Aquí en teniu un parell:\nCrec que wordpress és fantàstic, però el que cal per assegurar la supervivència és un editor de disseny integrat similar a alguns dels plugins (com vc) per formar part de la plataforma. El vagó wix / ss és un negoci altament rendible i wp amenaça la seva existència bàsica. – raybees\nDesprés hem …\nMolta millor experiència d’usuari, principalment per als principiants i una interoperabilitat molt millor entre plugins / temes / WordPress en si mateix, de manera que no experimentem aturades de llocs freqüents després de les actualitzacions dels llocs. – Ivica Delic\nLes habilitats de desenvolupament de WordPress s’estan convertint ràpidament en una d’aquestes habilitats amb una gran demanda, no només dels clients, sinó també dels possibles empresaris. Cada vegada més, la gent està veient la gran oportunitat d’utilitzar WordPress com un veritable sistema de gestió de continguts. – Ed Nailor\nSobre el futur de WordPress, Matt diu:\nJa ho sabeu, a la qual segueixo tornant, i és una mica cursi i una mica abstracte, però WordPress realment pot ser un sistema operatiu, no només per la web, sinó per la web oberta. Una de les coses que més m’agrada a mesura que creixem, i a mesura que guanyem més èxit i guanyem més d’aquesta quota de mercat, és que canviem la web a una obertura més exclusiva de les coses integrades a WordPress. Les API, de la manera de fer-ho tot, es nodreixen. – Matt, WCEU, 2016\nAlguna cosa que cal tenir en compte\nNomés heu de llançar això per aquí …\nMentre investigava aquesta publicació, em vaig adonar que hi ha molt per aprendre sobre el funcionament de WordPress. Això vol dir que necessito aprofundir en les meves habilitats de codificació i us aconsello que feu el mateix si voleu aprofundir en WordPress.\nAquests són només els meus dos cèntims. Ens agradaria escoltar els vostres pensaments sobre el futur de WordPress. On veus WordPress els propers 5 anys? Encara millor, què t’agradaria veure a la propera versió de WordPress?\nSi heu estat executant un lloc de WordPress durant un temps, probablement us preguntareu


Narcís Oller | epubqüest\n09/05/2014 · by epubqüest\t· in Autors. O.\t·\nValls, 10 d’agost, 1846\nBarcelona, 26 de juliol, 1930\nNarcís Oller i Moragas va ser un advocat i escriptor que va cultivar el realisme i el naturalisme, per a acabar adaptant-se al modernisme de l’època.\nOrfe de pare des dels dos anys, anà a viure juntament amb la seva mare a la casa pairal de la seva família materna, els Moragas, una de les més importants de Valls, on s’educà en un ambient benestant “il·lustrat” i molt liberal. Seguí les ensenyances del seu oncle, l’advocat Josep de Moragas. Més tard, estudià dret a Barcelona, acabant la carrera el 1871. Treballà de primer com a funcionari de la Diputació de Barcelona i, més tard, s’instal·là com a procurador dels Tribunals. Es dedicà a aquesta darrera professió gairebé fins a la seva mort.\nA la seva vida hi ha pocs esdeveniments remarcables —ell mateix deia que vivia com un senzill buròcrata—, com poc remarcable és la incidència de fets biogràfics en la seva producció literària. Oller fou un home moderat i liberal, políticament adscrit al catalanisme conservador i perfectament emmotllat dins la classe social, la burgesia, el món de la qual retratà amb detall a les seves narracions.\nOller començà a escriure a la seva jovenesa; la producció d’aquests anys, escrita en castellà, és gairebé tota perduda o inèdita. Vers 1877 es decidí a canviar de llengua: “Vaig veure finalment clar”, ens diu ell mateix a les seves Memòries literàries rememorant aquesta època que entre l’escriptor i la seva llengua nadiua hi ha un nexe tan estret que no té substitució possible.\nEn publicar-se el 1882 La papallona, feia només una vintena d’anys que hi havia novel·la en català. Per trobar mostres anteriors del gènere caldria recular fins a finals del segle XV, que fou quan es van escriure Tirant lo Blanc i Curial e Güelfa (i, encara, aquesta darrera, el manuscrit de la qual es descobrí en el segle XIX, fou publicada per primera vegada l’any 1901). Oller, doncs, no tenia gairebé precedents quan es decidí a conrear la novel·la. Abans d’ell una escassa producció d’obres romàntiques, costumistes i fulletonesques constituïen l’únic bagatge que trobà. D’altra banda, aquest tipus de novel·les corresponien a uns models literaris desfasat, ja que arreu d’Europa hi havia una novel·lística d’un nou signe: la realista.\nD’una altra banda, hi havia dos problemes que sorgien directament del context cultural català: la imperfecció del llenguatge literari (“empobrit per l’escàs conreu dels últims segles i sotmès, en aquell moment, a les tensions entre partidaris d’un català col·loquial i els defensors d’una llengua arcaïtzant”) i la manca d’uns models aptes per al realisme narratiu. Oller reemplaça en part la inexistència d’una tradició literària adient amb la novel·lística francesa i castellana contemporània.\nAquesta novel·lística seguia els codis estètics del realisme naturalista i a aquest corrent s’adherí Oller. Fou, però, una adhesió condicional. N’acceptà les tècniques de composició de l’obra, i en rebutjà la ideologia determinista i materialista i el propòsit de denúncia i canvi social que hi ha en la doctrina zoliana. A més, ja hem vist com el sentimentalisme moralista condiciona profundament les seves realitzacions literàries.\nAmb totes les seves mancances i limitacions, Oller féu un treball enorme materialitzat en una obra d’alta qualitat literària que omplí, en bona part, el buit existent en el camp de la novel·la, tot recuperant la tradició novel·lística catalana perduda i possibilitant la tasca dels narradors del segle XX.\nNarcís Oller té avui un interès que no és merament historicista, un interès que va més enllà del seu caràcter de fundador de la novel·la catalana moderna. Avui les seves millors creacions (L’Escanyapobres, La bogeria, Pilar Prim i, fins i tot, els contes) es reediten amb una freqüència inusual en el nostre mercat literari. I és que Oller, quan ja han passat vuitanta anys de la publicació de la seva darrera novel·la, encara connecta, com tots els bons narradors, amb el públic.\nLa febre d’or (1890/1892)\nEl vano (Il ventaglio, Carlo Goldoni)\nLa desconsolada (L’Inconsolée, Benjamin Barbé)\nTraduccions selectes (Diversos autors)\n← Trajecte final. Manuel de Pedrolo. 1975


CiU, ERC i els actes de fe | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nCiU, ERC i els actes de fe\nHi ha coses que existeixen perquè els governants ho diuen. El que en altres parts seria demagògia aquí és una virtut teologal\n17 GEN 2015 - 19:30\tCET\nHan posat fil a l'agulla. Amb prou feines 24 hores després que Artur Mas, Oriol Junqueras i les entitats sobiranistes decidissin renovar vots, convocar eleccions i localitzar en el mapa on està Ítaca, els Pressupostos de la Generalitat estan canviant. Prioritat: els més febles i les estructures d'Estat, pel que sembla per aquest ordre. Resultarà que ara hi ha diners per reforçar les partides socials? És que es podia fer una altra redistribució que l'òptima realitzada pel Govern de CiU des de l'any 2010? No s'acomplirà l'objectiu de dèficit, per què en el camí a Ítaca cal cremar les naus?\nCaldrà observar com es verifica la transubstanciació d'uns comptes que en paraules de Junqueras, fins fa només uns dies, solament perllongaven “el sofriment” dels catalans.\nEls Pressupostos presentats pel conseller Andreu Mas Colell fiaven 2.183 milions d'euros d'ingressos a la generositat del ministre Cristóbal Montoro. Efectivament, és un deute que el Govern central hauria de satisfer. Però a Hisenda impera el càlcul egoista i electoralista respecte al repartiment del dèficit i, per si no fos poc, la legalitat blinda al Govern central dels seus propis impagaments. Tampoc és cap secret que no hi ha bona relació respecte a Catalunya. L'esperit de Nadal no guia precisament les accions de l'Executiu de Mariano Rajoy, mentre Artur Mas prepara a coberta les cartes de navegació cap a Ítaca. O sigui que hi ha escasses possibilitats d'èxit tret que es tracti de convertir uns pressupostos en una qüestió de fe, que és un valor en alça. Efectivament, a Catalunya i a Espanya hi ha coses que no són tangibles, però que són veritables, que estan aquí perquè els dirigents ho diuen. El que en altres latituds no passaria de ser demagògia, aquí és una virtut teologal.\nEn aquest país, en el gran i en el petit, tot és possible. Els ciutadans, segons el ministre Luis de Guindos, hem perdut la por a quedar-nos sense feina. Disposar d'una ocupació s'ha convertit en un bé tan escàs com la beluga: ha deixat de formar part de la dieta quotidiana. L'escola de Guindos fa fortuna i crea deixebles, això sí avantatjats i amb el do del matís. Artur Mas va exemplificar aquesta línia de pensament dimarts passat, un dia abans de l'acord amb Junqueras. El president va fer un balanç molt generós d'aquests vols curts en els quals s'estan convertint les legislatures a Catalunya. “Portem 18 mesos amb caigudes interanuals de l'atur, però hi ha moltes persones que no ho noten i no ho experimenten”. És a dir tot va bé, encara que els ciutadans no ho percebin.\nL'any passat, Catalunya va veure com s'aprimaven les llistes d'atur registrat en 49.000 persones. Les xifres, per primera vegada, descendien per sota de les 600.000 persones. Però la veritat és que el 42% d'aquests aturats registrats van causar voluntàriament baixa d'aquestes llistes, perquè havien deixat de percebre la prestació de desocupació. Es van fer invisibles als ulls de l'estadística. I dels polítics. Però hi són. No fa falta un acte per constatar-ho.\nPer cada contracte indefinit que se signa a Catalunya, n'hi ha més de set de temporals. I aquesta temporalitat és més curta que les legislatures de CiU. Per exemple, el 84% dels més de 56.000 contractes que es van signar a l'Institut Català de la Salut entre el gener i l'agost de l'any passat van tenir una durada d'un mes o menys. Alguns van ser d'hores.\nSembla doncs que la societat i els seus governs electes viuen realitats paral·leles. I els balanços de legislatura els accentuen. Artur Mas també va subratllar en el seu balanç de legislatura que aviat començarà a funcionar el fons per combatre la pobresa energètica, encara que no va aclarir —a part d'ajuntaments i ONG, com fins ara— d'on sortirien els fons. Un altre acte de fe. En el camp de les coses tangibles i veritables, si CiU no hagués eliminat els impostos de Patrimoni i Successions, els ingressos s'haguessin incrementat en 3.400 milions d'euros, segons l'informe de l'Auditoria Ciutadana sobre el Deute.\nQueden molts fils per desenredar en l'acord entre Mas i Junqueras. És veritat que cada vegada que ERC s'apropa a CiU neixen taxes i es revifen impostos als quals els convergents ja havien encarregat un panteó funerari de luxe. El costat social de CiU ressuscita quan el pacte es converteix en taula de salvació política.\nAra l'acord CiU-ERC, asseguren, obre nous horitzons. Com en la multiplicació dels pans i els peixos, hi haurà més diners per a estructures d'Estat i per als sectors socials més febles, afirmen. Veurem una acceleració verbal de miracles fins a les eleccions del 27-S. I el 28-S, continuaran aquí els dependents, els aturats, els afectats per les llistes d'espera de la retallada sanitat pública o els perjudicats per la reduïda renda mínima d'inserció. La realitat, malgrat alguns polítics, continuarà aquí.


La Sagrada Família va als tribunals per construir en sòl protegit | NacióDigital\nper Roger Tugas Vilardell, Barcelona, Catalunya | 24 de març de 2022 a les 20:00 |\nEl temple de la Sagrada Família. | Àlex Marin\nEls blocs de la Sagrada Família es fabriquen des del 2008 en un espai no urbanitzable i especialment protegit de Gaià, al Bages. Quan l'Ajuntament d'aquest municipi ho va constatar amb dos informes jurídics de la Generalitat i la Diputació de Barcelona, va anul·lar-ne les llicències atorgades. Però ara, segons que ha pogut saber NacióDigital, la fundació que impulsa aquest temple ha presentat un recurs contenciós administratiu a la justícia per frenar aquesta decisió i poder seguir construint a la mateixa finca.\nEs tracta de només una de les dificultats amb què es troba aquesta icònica basílica, ja que la reducció d'ingressos durant la pandèmia ha condicionat la voluntat d'acabar-la el 2026 -centenari de la mort d'Antoni Gaudí- i els veïns del barri protesten contra algunes de les obres previstes i que comportarien enderrocar diversos edificis amb habitatges i comerços. En tot cas, el xoc judicial amb el petit poble del Bages, de tan sols 184 habitants, recorda la batalla entre David i Goliat, ja que el consistori pràcticament no té plantilla pròpia i ha hagut de recórrer a un bufet extern per defensar la validesa de les seves decisions.\nLa Sagrada Família va decidir fa prop de catorze anys canviar el seu mètode de construcció, deixant de modelar els blocs que la conformaven al mateix espai on s'encaixaven per fer realitat l'obra de Gaudí. La zona alternativa triada va ser una finca envoltada de bosc al municipi de Gaià, des d'on s'enviaven les peces cap a Barcelona. Des de llavors, el consistori li havia atorgat fins a sis llicències per desenvolupar-hi aquesta activitat, però a finals d'octubre passat va declarar-les nul·les, després d'adonar-se que aquesta tasca afecta espais protegits per plans urbanístics locals (originals del 1986 i refosos el 2006), pel Pla director urbanístic del Pla del Bages (2006) i pel Pla territorial parcial de les comarques centrals del Govern (2008).\nL'alcalde del municipi des del 1999, Enric Armengou (Junts), justifica els permisos del consistori per les mancances de personal a l'hora de verificar-ne la legalitat, sovint amb tan sols una secretària a mitja jornada pel que fa a tots els recursos humans. "Si haguéssim tingut coneixement abans [de les irregularitats], ens hi hauríem posat", exposa, i assegura que, tan aviat com se'n van tenir indicis, es van activar tots els mecanismes per resoldre'ls amb la "màxima celeritat", en coordinació amb administracions superiors.\n"Estem en el bon camí", afegeix Armengou, per bé que afirma que, després del recurs contenciós administratiu de la Sagrada Família, l'Ajuntament acatarà la decisió de la justícia. També hi té un ull posat l'Oficina Antifrau, qui investiga tot el procés d'atorgament de les llicències a instàncies d'ERC, crític amb el fet que es trigués més d'un any i mig a retirar-les des del primer informe que ho reclamava, el qual assegura que va ser inicialment amagat. L'alcalde, però, replica que la pandèmia i una baixa de la secretària municipal van dificultar tot el procés i que aquest requeria diversos tràmits intermedis.\nEls informes jurídics elaborats per la Generalitat i la Diputació de Barcelona conclouen que el Pla del Bages del 2006 classifica el terreny afectat com a no urbanitzable i amb especial protecció, sense preveure-hi usos industrials, mentre que el Pla territorial parcial de les comarques centrals del Govern (2008) el situava també com a "espais oberts de protecció especial". El planejament urbanístic municipal, però, és més ambigu i defineix la finca com a no urbanitzable, però a la vegada com a "àrea d'ús industrial o ramader" i, en un altre punt, com a "zona d'ús agropecuari". Igualment, preveu que s'hi puguin mantenir les activitats que s'hi feien abans de la seva aprovació (1986) i, fins i tot, aplicar-hi un canvi d'activitat.\nEn aquest sentit, la Sagrada Família al·lega que, en aquell espai, ja hi tenia lloc abans un negoci de fusteria que s'ha mantingut i reconvertit. Malgrat tot, els informes de què disposa l'Ajuntament assenyalen que no consta que aquella activitat estigués regularitzada i afegeixen que la normativa urbanística s'ha d'interpretar amb criteris "de menor edificabilitat, de major dotació per a espais públics i de major protecció mediambiental", així com que les possibilitats d'ampliació dels usos estarien limitades.\nCanvi profund en l'activitat\nPer això, els juristes de la Generalitat i la Diputació apunten que, a partir de l'activitat serradora inicial, la finca va ampliar l'espai industrial amb paviments, magatzems i fins i tot la instal·lació d'una grua, superant l'ocupació del 10% de l'espai fixat a la normativa. A més de treballar la fusta, subratllen, ara s'hi fan allí tasques d'emmagatzematge, premuntatge, fabricació de formigó, guix i ciment, motiu pel qual tot plegat "no es pot considerar una continuació de l'activitat de serradora".\nIgualment, l'ampliació de permisos en sòl no urbanitzable requeriria la intervenció de la Comissió Territorial d'Urbanisme de la Generalitat, cosa que no va ocórrer en cap dels sis expedients. La Sagrada Família, però, defensa en les seves al·legacions que no es poden anul·lar llicències quan les raons no són clares i, en aquest cas, la regulació municipal no ho seria, a banda d'assenyalar que el consell comarcal va validar-ne algunes i que iniciar un procediment com aquest després de 13 anys d'activitat regulada és contrari "a la seguretat jurídica, l'equitat, la bona fe i la confiança legítima".\nAccés a tota la documentació\nAquest mitjà, a través d'una petició de transparència, ha tingut accés als documents que han conduït al canvi de criteri de l'Ajuntament, el primer dels quals és un informe de la Diputació datat de l'abril del 2019 sobre possibles modificacions en el planejament urbanístic de Gaià que, malgrat ser més genèric, apuntava a possibles irregularitats en la finca. Estirant aquest fil, el llavors secretari municipal va elaborar a iniciativa pròpia un altre estudi específicament sobre aquesta qüestió.\nEl va enllestir i entregar el febrer del 2020, just abans que recuperés la plaça el secretari titular del consistori. En l'extens document -de 107 pàgines-, analitza l'expansió de l'espai de treball per elaborar els blocs del temple durant 12 anys, assenyala diverses il·legalitats durant l'atorgament de les llicències, lamenta que la Generalitat no col·laborés per resoldre la situació quan se la va contactar, estima un perjudici patrimonial de 2,6 milions per al municipi i conclou que cal anul·lar els expedients (o reformar les normes urbanístiques) i informar dels fets "a les autoritats fiscal i judicial als efectes legals escaients".\nTots els informes coincideixen\nL'Ajuntament de Gaià va optar per demanar un altre informe a la Diputació sobre aquesta qüestió, la qual el va encarregar a juristes externs. Aquests el van entregar el febrer del 2021, ratificant les irregularitats detectades, motiu pel qual el consistori va iniciar el mes següent l'expedient de revisió d'ofici, amb el tràmit d'al·legacions i de sol·licitud de dictamen pertinent a la Comissió Jurídica Assessora de la Generalitat, el qual és coincident amb tots els arguments dels informes anteriors.\nUn cop resolts aquests procediments, el consistori va anul·lar el 28 d'octubre passat totes sis llicències d'activitat atorgades i va incoar un expedient de protecció de la legalitat urbanística a la finca el 22 de novembre. En no atendre els recursos presentats per la Fundació de la Sagrada Família, aquesta va personar-se en un jutjat contenciós administratiu a finals de febrer per suspendre en primera instància l'aplicació d'aquestes resolucions (ho ha demanat com a mesura cautelar, pendent de resoldre's) i, en segona instància, revocar-les del tot.\nReclama una compensació\nL'organisme ha declinat fer declaracions a aquest mitjà, al·legant que es tracta d'un conflicte judicialitzat, però la documentació consultada recull alguns dels seus arguments per intentar frenar les revocacions. A més de recordar que el planejament municipal és ambigu i que sempre s'han demanat totes les llicències, defensa que el procediment de l'Ajuntament ha incomplert alguns dels terminis legalment establerts i que no se li ha permès accedir a tots els informes encarregats. Reclama també que, en cas que la nul·litat tiri endavant, el consistori hauria d'indemnitzar econòmicament la Sagrada Família, per bé que no fixa quantitat.\nIgualment, subratlla que aturar l'activitat a la finca de Gaià impactaria "en la planificació de les obres de construcció [...] del temple dissenyat per Antoni Gaudí", requeriria "traslladar aquesta activitat a una nova ubicació, invertint temps i diners" per trobar-la i adequar-la, i comportaria despeses en readequar la finca actual per deixar-la en la situació prèvia als usos actuals. Per tant, al·lega que no suspendre l'expedient "generaria a aquesta part uns indiscutibles perjudicis, tant econòmics com reputacionals".\nConstruir com un Lego\nLa decisió de traslladar la construcció dels blocs de la Sagrada Família cap a la finca de Gaià en lloc de seguir-los elaborant al mateix espai del temple es va prendre el 2008 per accelerar-ne el procés, quan ja se sabia que, dos anys més tard, el Papa Benet XVI visitaria Barcelona i amb la data de finalització de les obres situada en el 2026 -el centenari de la mort de Gaudí-. Aquesta fórmula també és més segura per als operaris, ja que modelen les peces a peu pla i no han de treballar tant a alçada, i no és cap innovació, perquè els gratacels de diverses ciutats del món s'edifiquen amb un sistema similar.\nDes de llavors, la parcel·la del Bages anava elaborant les enormes i complexes peces que eren traslladades amb camions i, com si fos un Lego, eren encaixades a la basílica amb una grua un cop arribaven a Barcelona. Això permetia que la tasca de construcció ocupés poc espai del terreny de l'Eixample, més centrat en l'activitat religiosa i la recepció de turistes. Algunes informacions apunten que, si no se n'aturava el procés, la previsió era que prop del 60% del temple s'hagués modelat a Gaià.\nImperdibles, Barcelona, Societat, espai protegit, medi ambient, Enric Armengou, Bages, Gaià, Sagrada Família, justícia, tribunal\nVivenda digna per a tothom, que no se la vol pagar.\nPer Abadessa A Colau el 26 de març de 2022 a les 18:21\nRes home, que l'enderroquin i en el seu lloc que construeixin vivendes social i també per ocupes.\nPer FRAN BCN el 26 de març de 2022 a les 12:56\nEl tema es tant.ridícul què és podria signar un partit polític ecosostenible. Quina manera de.perdre el temps...si hagués.okupes no seria notícia\nPer Josep Goteres el 25 de març de 2022 a les 09:41\nDiria que va més enllà de llicències i algú haurà estat fent "l'egipci" arran de les concessions i llicències.\nA veure, meapilas\nPer Ave maria el 24 de març de 2022 a les 20:44\nSi estem parlant de sol protegit, que passa, que no us importa un rabe? Clar que sempre podeu fer una immatriculació de les que va autoritzar el vostre amic Aznar. Torneu tot el que no es vostre, carai ! Incluida la Mezquita de Còrdova.


I si tenen… – Blog de l'Aniol\nI si tenen…\n23 de desembre de 2009 2 de gener de 2021\nNo m’he posat mai a parlar de segons què al blog… Però tampoc ho faré del tot.\nTemps era temps ens deien que estàvem equivocats, que no sabíem res, que érem assassins de tot, ens han detingut per qualsevol motiu imaginable,… Només ens han volgut fer dels seus quan guanyem alguna cosa, i quan perdem llavors ens diuen pel que ells no han volgut mai que fóssim.\nI ens van dir també quan estaven de bon humor, que esperéssim, que ells sabien i volien fer-ho bé. Però ni ho van fer ni pretenen fer-ho mai. Digueren que érem una minoria fàcilment extingible (malgrat que si sempre perdíem era perquè sempre hi érem), que no teníem dret a res. Que no érem res al capdavall. Fins ahir, quan llegeixo en una veu molt fidel endèmicament a ells, que resulta que potser ells erraven i que nosaltres potser som cada cop més dels que ells havien cregut.\nJo pensava fa temps que tot plegat era cosa de psicotròpics, que o ells o jo anàvem drogats, que moltes coses ja no quadraven,… La cosa va anar variant fins que vaig veure que no, en els últims temps ja anava tenint-ho clar que jo no havia sigut, que havien de ser ells els qui havien caigut en una espiral al·lucinògena… I quelcom va canviar ahir després de llegir la veu aquella seva donant-me una visió inquietant per ells però positiva per mi. Un breu somriure se’m va dibuixar a la cara, mentre una pregunta en rampell em passà per la ment: “I si tenen por?” I la resposta que vaig aconseguir més tard: “Cal seguir caminant cap a Itaca.”\n[kml_flashembed movie="http://www.youtube.com/v/dwpQoHzxUXY" width="425" height="350" wmode="transparent" /]\nP.D: No és això una resposta post-13D. L’abast del que dic es refereix a més coses, a més temes, dels que ara us poden passar pel cap. Portava temps sense publicar al blog, tenia ganes de referir-me a molts temes, uns quants d’ells queden reflectits (espero) en aquesta entrada al blog. Tampoc no intenteu identificar la “veu” que anomeno en el text, perquè podrien ser diverses fonts les que componen aquesta “veu”.\nEntrada anteriorManifest: “En defensa dels drets fonamentals a internet”\nEntrada següentInsult, Ineficàcia, Ineficiència, Inutilitat,… Incertesa\n0 respostes a “I si tenen…”\n23 de desembre de 2009 a les 21:08\nBé, Aniol, a vegades sí que va bé desfogar-se, encara que sigui escrivint. Jo encara no tinc molt clar el meu post-13D i tampoc no sé ben bé cap on va tot plegat. Tinc la sensació que, a mesura que avança el temps, les veus cada vegada són més difuses, ambigües i transversals.\n@esther: És el que tenen moviments així com transversals, que ens costa molt interpretar-los però alhora és el que els fa diferents. Tranquil·la, que fins a l’abril en tindrem per estona per poder interpretar-ho fins a on ens sigui possible.


Book of Seth, Vikram 9788497872133\nISBN: 8497872134 ISBN-13: 9788497872133\nVikram Seth (Calcuta, 1952) és poeta, novel·lista, traductor i, sobretot, un dels artífexs del boom de la literatura angloíndia. Seth és un dels pocs escriptors contemporanis capaços d'integrar el món d'Orient en el d'Occident. Va estudiar política, economia i filosofia a Oxford i va treballar en una tesi sobre la demografia de la Xina rural per la Stanford University. Ha viatjat per la Xina, el Tibet i el Nepal. Ha publicat amb gran èxit Música constant (Empúries, 2000) i Un bon partit, que va convertir-lo en un dels autors més importants de l'últim terç del segle XX.\nDesprés de l'homenatge a la música clàssica en la magistral novel·la Una música constant, Dues vides reprèn un dels temes centrals de Vikram Seth: la família. Però, a diferència d'Un bon partit, una de les novel·les més aclamades de les últimes dècades, Dues vides gira a l'entorn de dues persones reals que van impressionar molt l'autor: Shanti i Henny. Shanti, el seu besoncle, va néixer a l'Índia i durant els anys trenta va estudiar odontologia a Berlín; allà va conèixer Henny, una jueva alemanya obligada a abandonar el país i deixar enrere la seva mare i la seva germana, víctimes a Auschwitz. En aquella època convulsa tots dos van iniciar una tempestuosa relació amorosa que desembocà en un casament a Londres, conclosa ja la guerra.\nAllà, el 1969, és on l'autor conviu amb aquestes persones excepcionals i va descobrint de mica en mica les circumstàncies de les vides passades que, vistes amb la seva lupa, exhibeixen totes les grandeses i les misèries de qui ha fet front a l'horror i ha aconseguit sobreviure'l.\nEscrit amb l'estil ters i evocador que li és propi, i amb ritme àgil i cinematogràfic, Dues vides és alhora una autobiografia, un retrat de dos éssers extraordinaris, una radiografia del segle XX i una lúcida anàlisi dels camins tortuosos de la història contemporània, en una obra esplèndida en la qual l'exactitud del retrat no resta dramatisme ni la veritat retalla sentit de l'humor.\nOther Books Seth, Vikram:\nMusica Constant, Constant\nNi D"eva Ni D"adam\nPatito Feo - Mira, Mira\nNuestras Palabras: Entre El Léxico Y La Traducción.


Carnet AM a Serra de Daró - FOR VIA, Formació Viària\nCarnet AM a Serra de Daró\nDescobreix que facil és treure't el Carnet AM a Serra de Daró amb FOR VIA autoescoles. Disposem de diversos centres a les comarques Gironines. Amb FOR VIA, tot són avantatges: aula online, formació personalitzada i facilitats de pagament. La millor opció per obtenir el Carnet AM a Serra de Daró\nTreballem una formació de qualitat i als nostres centres trobaràs un equip de professionals compromesos i dedicats al teu aprenentatge. Uns formadors amb experiència que sabran transmetre't les millors indicacions i donar-te tot el suport necessari per aconseguir el teu objectiu.Estas interessat en el Carnet AM a Serra de Daró? FOR VIA Formació Viària és la teva autoescola de confiança.


KoN-FoRo :: Knightfall\nKnightfall és la nova sèrie d'HBO i el seu primer capítol no ha passat desapercebut ja quе Сatalunya hi té un cert protagonisme; un dels personatges aspira a ser la futura rеina dе Сatalunya.\nLa sèrie, quе té una primera temporada dе 10 capítols, narra les conspiracions polítiques i les batalles protagonitzades pels cavallers Templaris a la cort del Rei Felip dе França. El monarca, per enriquir la corona, diposita totes les seves esperances en la seva filla Isabel, quе tot i tenir una ofеrta dе matrimoni dе la cаsa Reial anglesa, prefereix casar-se amb el príncep Lluís, еl successor del Regne dе Сatalunya.\n1x03 The Black Wolf and the White Wolf\n1x04 He Who Discovers His Own Self, Discovers God\n1x05 Hard Blows Will Banish the Sin\n1x06 The Pilgrimage of Chains\n1x07 And Certainly Not the Cripple\n1x08 Temple of the Knights\n1x09 Fiat Exclame\nÐ fet, a les imatges quе HBO ha fet servir per promocionar la sèrie ja s'hi poden veure alguns símbols catalans com els escuts d'un exèrcit amb els colors dе la senyera.\nSab Dic 09, 2017 7:53 pm


L’Estat espanyol vol sortir de la crisi a trets La República\nL’Estat espanyol vol sortir de la crisi a trets\nPer les seves obres els coneixeràs. El Govern acaba de dictar el Real Decreto-Ley 19/2012, de 25 de maig, de mesures urgents de liberalització del comerç i de determinats serveis. […]\nOriol Junqueras 10/06/2012\nPer les seves obres els coneixeràs. El Govern acaba de dictar el Real Decreto-Ley 19/2012, de 25 de maig, de mesures urgents de liberalització del comerç i de determinats serveis. I, més enllà l’envaïment sistemàtic de competències que practica l’estat emparant-se en la sacrosanta unitat de mercat, hi ha un fet que crida molt l’atenció.\nDels quinze articles de què es composa el Decret llei, només cinc tenen relació amb el seu títol. Els altres deu, donen suport a l’exportació de material de defensa com una forma d’acabar amb “el desavantatge competitiu per a la nostra base industrial i tecnològica” i al paper que hi ha de jugar el Govern espanyol “desenvolupant les capacitats del Ministeri de Defensa en matèria de gestió de programes de material de defensa amb destinació a l’exportació”. El simple fet de reproduir-ne literalment alguna de les seves parts ja fa sobrer qualsevol altra valoració, i per això, justament, aquesta voluntat de desviar l’atenció encobrint aquestes intencions sota el paraigua d’un decret sobre la liberalització del comerç.\nAquest és el model de l’Estat espanyol governat pel Partit Popular. Només podem compartir la idea de que el sector exterior ha de ser un dels puntals per poder superar la crisi. El problema, però, és que el Govern espanyol ho vol fer amb l’increment de les exportacions de material militar, i nosaltres tenim molt clar que ho hem d’aconseguir en base a la millora de les exportacions de les nostres pimes.\nPotser el que cal fer evident és que aquest model explica perquè en els pressupostos de l’Estat d’enguany la despesa militar no s’ha retallat com s’ha fet amb la resta d’àrees d’economia productiva. I, de retruc, també explica que tinguem menys sanitat pública, menys educació pública i menys despesa social. I que l’Estat espanyol prefereixi pagar la festa a la indústria militar abans que pagar-nos la millora de l’exportació de les nostres pimes. Ens pensàvem que no hi havia més marge per perdre la poca credibilitat internacional que li quedava a l’estat espanyol després dels absurds trams d’AVE previstos, de casos com els de Bankia o de la identificació de les administracions perifèriques com a causants exclusives del dèficit. Però n’hi havia.\nEvidentment la intenció del govern del PP era que aquesta part del nou text normatiu passés amb tota la discreció possible. I de moment sembla que ho ha aconseguit. Però ja se sap, els trets fan soroll i no sempre encerten l’objectiu.


València recupera la memòria de la seda amb la inauguració del seu Museu | Blogdanses\nValència recupera la memòria de la seda amb la inauguració del seu Museu\n17 juny 2016 15:42\nEn l’ambient un flaire de satisfacció generalitzada. Fea molt de temps, potser massa, que València esperava la dignificació de la seua memòria de la seda, que per fí ha arribat este divendres dia 17 amb la inauguració del Museu de la Seda, contingut al restaurat Col·legi d’Art Major de la Seda.\nSi pensem que vora 40.000 persones van estar ocupades directa o indirectament en la seda, a una ciutat com València que a l’any 1767 feia un total de 100.000 habitants, resulta fàcil imaginar la importància de la industria tèxtil associada a este peculiar teixit que ha marcat i encara marca molts aspectes de la vida econòmica i cultural valenciana.\nDes de blogdanses.es volem adelantar aquelles imatges que més sabem vos van a interessar, encara que vos adelantem que res substitueix l’emoció de recórrer este magnífic palau restaurat.\nPerò abans, volem reflexar algunes xifres que ajuden a conformar la idea del que podrem vore a este museu que a partir del 18 de juny de 2016 aguarada la nostra visita:\n_ 68.000 hores de treball dels restauradors\n_ 7.500 taulells en tot l’edifici\n_ 7.200 fulles d’argent\n_ Arxiu gremial més important d’Europa, amb 48 pergamins, 660 llibres i 97 caixes d’arxiu amb diferents llegats des dels inicis del propi Col·legi.\n_ Pressupost de 2 milions d’euros finançats per la Fundació Hortensia Herrero.\nEn la primera sala visitada s’hi poden observar els estils de vestir a l’època de l’apogeu del conreu de la seda València (finals del XVII – principis del XVIII), on hi començava a notar-se l’influència del nou concepte de “la moda”, un fenòmen nascut a França i que donà com a resultat que hom se fixara més en l’atractiu de l’aspecte extern dels teixits, que no en la seua riquesa i perdurabilitat:\nEsta segona galeria d’imatges arreplega una mostra de les diferents tècniques de treball de la seda, que queden exposades a la planta superior, a la sala que dona accés a la Capella i al Saló de la Fama. Aguaitant a les vitrines aprenem amb exemples reals les diferències entre un Espolí o Broxat, un Damasc, un Vellut, un Tafetà, una Sarja, un Ras, o un Brocat.\nEn esta tanda d’imatges s’hi mostra l’espectacular saló de la Fama, que era l’estança principal del Col·legi i el lloc on s’hi reunien els màxims dirigents de l’institució. El fresc del sostre representa Sant Jeroni, patró del gremi, i el mosaic del sol representa la fama de la seda valenciana a tot el món.\nA la següent sèrie de fotografies s’hi pot vore l’estança de la Capella del Col·legi, on s’hi mostren diferents vestimentes utilitzades per al culte religiós. Així mateix també s’hi pot contemplar part de la mostra de l’anomenat Art Menor de la Seda, que engolbava als Passamaners, Galoners, Cinters, Botoners i Tiradors.\nAl museu es poden vore també els telers i diferent maquinària utilitzada per a teixir la seda:\nVos adjuntem també unes boniques panoràmiques per que vejau com ha quedat de bonica la façana d’este edifici. La intervenció ha fet que recupere la seua luminositat barroca, encara que hui en dia envoltat d’una discordant arquitectura que caldrà, algún dia, començar a corregir:\nPer als curiosos de la crònica social, vos deixem també estes imatges de l’acte d’inauguració, on han intervingut Fernando Aranda, arquitecte encarregat de la restauració, Vicente Enguídanos, considerat l’últim Velluter valencià en actiu i Hortensia Herrero, titolar de la fundació del mateix nom. Tot això en presència de diferents personalitats com la del President de la Generalitat, Ximo Puig, l’Alcalde de València Joan Ribó o les falleres majors de València. Dels parlaments, destacar els perills que han amenaçat els edificis des de que este fora declarat monument històric nacional en 1981, derivats de les diferents obres (ex. pàrquing de l’avinguda de l’Oest) en els voltants, i el convenciment de que éste edifici es convertirà en un referent per al turisme cultural al cap i casal.


Madrid 2013 · Parque del Retiro, Museu del Prado i Palau Reial – Col·legi Ave Maria de Penya-roja\nMadrid 2013 · Parque del Retiro, Museu del Prado i Palau Reial\n24 abril 2013 Col·legi, Educació Primària\nEl dia de hui ha sigut un dels més intensos, primerament hem visitat el Parque del Retiro on hem descobert les seues fonts i el Palacio de Cristal. Més tard hem pogut visitar el Museo del Prado on hem vist EN DIRECTE totes eixes obres que vam treballar a Coneixement del Medi.\nUna guia del museu s’ha sorprès de com reconeixien els quadres i els seus autors, ha sigut sense dubte una experiència fantàstica que tardarem en oblidar.\nA continuació hem fent camí per la Puerta del Sol, el carrer Preciados i Callao per tal de anar per la Gran Vía cap al restaurant on hem degustat un Cocido Madrileño.\nJa després de dinar hem visitat el Palau Reial, l’Almudena i la Plaça Major. Finalment hem arribat derrotats a l’hotel.\nDemà ens esperen noves aventures. Vos esperem.\nGràcies pares i mares pels vostres comentaris a Twitter i a les webs. Creguem que s’ho estan passant molt bé, al menys estem fent el possible per tal que siga així.\nCom sempre… un abraç.


Perinno Lligams: Per a moltes persones que des de l'anonimat tiren la pedra i amaguen la mà, Germà Gordó és un traïdor, un culpable i un conspirador que hauria de dimitir. Acusar sense proves fefaents és fastigós i denota falta de valors i valentia. Alguns acusats, després desimputats, han hagut de patir les conseqüències molts anys. Germà Gordó no està imputat en res. Aleshores, doncs, això qui ho paga? Alea iacta est


Els alcaldes i els equips de govern davant de la gestió de crisis municipals - Institut Cerdà\nL’Institut Cerdà, juntament amb la Diputació de Barcelona, ha organitzat una jornada dins del cicle de jornades de reflexió sobre temes relacionats amb la (in)seguretat adreçada als alcaldes i als equips de govern en la gestió de crisis municipals. L’objectiu ha estat sensibilitzar el món local de la necessitat d’estar preparat per afrontar una crisi, quan és responsabilitat de l’alcalde i el seu equip de govern.\nCarles Cabrera, director general de l’Institut Cerdà, i Xavier Forcadell, coordinador general de la Diputació de Barcelona, han inaugurat la jornada.\nElisabet Viladomiu, directora de l’Àrea de Riscos, Crisi i Resiliència de l’Institut, ha exposat les tendències en crisi, riscos i comunicació i el seu impacte en el món local. A la seva presentació ha destacat que totes les organitzacions estan exposades a riscos cada cop més diversos i interconnectats i que és necessari que el coneixement del risc i la seva gestió s’incorpori com element imprescindible en la presa de decisions.\nIsabel Ferrer, tècnica assessora del Pla de Resiliència Social de la Diputació de Barcelona, i Joan Delort, director general de Protecció Civil de la Generalitat de Catalunya, han enfocat la seva presentació en la dimensió social de la intervenció i en la gestió d’emergències.\nA la taula de debat sobre “com aprendre de diferents crisis municipals”, han intervingut els representants de tres ajuntaments, moderats per Meritxell Pineda, directora del Servei de Suport a la Gestió de Crisis de l’Institut. Àngel Font, regidor de governació de Vilassar de Mar, ha parlat de les inundacions per pluges torrencials al seu municipi. L’alcalde d’Igualada, Marc Castells, ha comentat la seva experiència quan hi va haver una explosió química per negligència d’una fàbrica al seu municipi. Per últim, Miquel Buch, alcalde de Premià de Mar, ha parlat de l’explosió de gas que va provocar dos morts, 13 ferits i 36 famílies desallotjades. Tots tres ponents han coincidit en que la comunicació és una peça clau a l’hora de gestionar les crisis.\nJoan Miquel Capell, cap del Gabinet de Prevenció i Seguretat de la Diputació de Barcelona, ha conclòs la jornada.\n30 de maig de 2017 /by xavier segura\nhttps://www.icerda.org/wp-content/uploads/2019/07/noticias_es_133.jpg 2448 3264 xavier segura https://www.icerda.org/observatorio-de-innovacion-en-gran-consumo/wp-content/uploads/2018/10/logo_icerda_header-300x138.png xavier segura2017-05-30 00:00:002019-11-11 12:54:36Els alcaldes i els equips de govern davant de la gestió de crisis municipals\nCinquena Plataforma Regional per a la Reducció del Risc de Desastres a les... Jornada sobre la recuperació energètica de residus a la indústria ciment...


Puchi, un mite a la banqueta de la Gramenet | Diari de Santa Coloma\nPuchi, un mite a la banqueta de la Gramenet\nPuchi fitxa per la Grama I Foto: Àngel Garreta.\nAgustín Pujibert, un clàssic de les banquetes del futbol català, entrenarà la UDA Gramenet a la Tercera Catalana.\n19/07/2016 – Agustín Pujibert, un clàssic de les banquetes del futbol català, entrenarà la UDA Gramenet a la Tercera Catalana.\nDes de fa diversos anys, la Grama està buscant un revulsiu que aturi la llarga llista de descensos que ofeguen cada vegada més l’entitat. La pròxima temporada, l’històric club colomenc competirà a la Tercera Catalana, segona categoria més baixa del futbol català.\nAquelles eliminatòries d’ascens a Segona queden ja molt lluny en la memòria dels aficionats blaus, ja que la realitat actual és molt diferent d’aquelles èpoques glorioses.\nDe cara al curs vinent, la Grama ha apostat per un entrenador molt experimentat: Agustín Pujibert, conegut en el món del futbol com a ‘Puchi’. El tècnic viu molt a prop del camp on ara juga la Gramenet, condició que el va fer acceptar la proposta del club.\n“Només segueixen dos jugadors de l’any passat. Al costat del director esportiu estem confeccionant la plantilla. Hem de procurar fer tornar la Gramenet a una categoria més alta”, relatava ‘Puchi’ als micròfons de la Xarxa.\n“El primer que li explico al club és quin és el meu estat. Necessito un ajudant, igual que a la Guineueta. L’entitat m’ha dit que confia en mi”, afegia a continuació.\nEl projecte de ‘Puchi’ per una temporada, ja que amb els problemes de vista que pateix (té una visió del 10%) no es vol hipotecar més. Si quan l’any finalitza s’ha trobat còmode, s’asseurà amb la Grama novament per parlar del futur.\n“Mai m’he compromès amb un club més d’un any. A la Grama no serà diferent”, deixava clar l’entrenador barceloní. ‘Puchi’ va començar a entrenar amb 23 anys al Trajana i ha passat per una llarga llista de clubs del futbol català.\nEl CF Adrianense, el CD Buen Pastor, la UE Poble Sec, el CF Montañesa, el Marianao Poblet, la UE Rubí, el CF Vilafranca i la Guineueta han estat alguns dels equips dirigits per un autèntic mite del futbol a Catalunya.


Constituït el Consell Andorrà d’Estadística - FÒRUM.ad\nConstituït el Consell Andorrà d’Estadística\nel: 22/02/18 20:12\nEl Consell Andorrà d’Estadística s’ha constituït aquest dijous com a òrgan consultiu i de participació sobre els programes i plans d’estadística oficials i altres aspectes relacionats amb aquest àmbit. En la primera reunió de l’organisme, presidit pel ministre de Finances, Jordi Cinca, s’ha aprovat el Reglament intern de funcionament i s’ha emès el dictamen favorable sobre la proposta de Programa estadístic del 2018.\nLa voluntat que emana de la Llei del Pla d’estadística 2018-2021 és que el Consell Andorrà d’Estadística sigui plural i representi tots els actors socials, tenint en compte els informants i els productors i usuaris de les estadístiques. Per aquest motiu, l’organisme presidit pel ministre de Finances, i amb el coordinador del departament d’Estadística, Enric Ripoll, com a secretari, compta també amb representants del Consell General, dels comuns, quatre representants dels usuaris, la comunitat científica, societat civil i els enquestats, representants de l’INAF, de les parapúbliques, de la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis, dels sindicats, de la Confederació Empresarial Andorrana, i de l’Agència de Protecció de Dades Personals.\nEl ministre de Finances, com a president del consell, ha exposat que l’objectiu del Consell Andorrà d’Estadística ha de ser millorar la governabilitat de l’estadística i fer que les estadístiques que es generin siguin el més útils possible.\nAixí, ha manifestat la necessitat de disposar de dades estadístiques de qualitat i homologables a l’entorn, ja que aquest és un requeriment reiterat, per exemple, de les agències de ràting, i també un requisit per poder formar part del Fons Monetari Internacional. A més, ha remarcat que la utilitat d’aquestes estadístiques és sobretot a nivell intern, ja que són necessàries per conèixer la realitat del país i poder definir estratègies.\nEn aquest sentit, el Consell Andorrà d’Estadística ha de participar en la selecció de les estadístiques que cal incorporar als plans anuals, i també en identificar aquelles que es produeixen i que deixin de tenir utilitat.\nEntrada Anterior: 250 afectats per un brot de gastroenteritis a la Cerdanya\nEntrada següent: Andorra s’incorpora al circuit Gran Fondo Family


i illes Formigues | enciclopèdia.cat\nConjunt de setze illots de la Costa Brava, pertanyent als termes municipals de Palamós i Palafrugell, 1,3 km a l’E-NE de la punta d’en Canet (Palamós) i 0,8 km a l’E-SE del cap de Planes.\nTenen un far que senyalitza l’existència dels illots quan la mar els cobreix. L'arxipèlag és visitat pels musclaires. Prop d’aquestes illes tingué lloc el combat naval on fou derrotat l’estol francès de Felip III de França per l’almirall català Roger de Lloria els dies 3 i 4 de setembre de l’any 1285. Adjudicades en la delimitació municipal del 2007 al terme de Palamós, arran d’un recurs presentat pel municipi de Palafrugell, l’any 2009 la Generalitat de Catalunya acordà dividir l’arxipèlag entre els dos municipis, divisió ratificada posteriorment pel Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (2011) i pel Tribunal Suprem (2015). Per aquest repartiment, l’illa Gran i cinc illots pròxims pertanyen a Palamós, i la resta, a Palafrugell.\nEl fons marí de les illes és un dels punts de recol·lecció de corall més freqüentats de la Costa Brava. El projecte d’establir-hi una reserva marina ha estat motiu de controvèrsies, i el 2011 fou ajornat indefinidament. Al final del 2016 fou descobert a uns 50 m de profunditat un vaixell enfonsat en un bon estat de conservació inhabitual. Explorat per arqueòlegs el 2018, fou datat del segle I aC. Conté unes 200 àmfores de diferents tipus per al transport de salaons.


El tram de la N-II entre Tordera i Maçanet no serà desdoblat i només s’hi faran millores | Ràdio Palafolls\nHome Mobilitat El tram de la N-II entre Tordera i Maçanet no serà desdoblat i només s’hi faran millores\nEl tram de la N-II entre Tordera i Maçanet no serà desdoblat i només s’hi faran millores\nMarc Ferri , desembre 28, 2018\t / 863 0\nTram de les obres entre de la N-II Tordera- Maçanet. LV\nAra fa una setmana, Barcelona acollia el Consell de Ministres del Govern espanyol, que va anunciar la posada en marxa d’algunes mesures que afectaran al territori.\nEntre elles, el desencallament del tram de la carretera N-II entre Tordera i Maçanet de la Selva, un traçat de poc més de 7 quilòmetres que ha estat objecte de reivindicació de millora per la seva perillositat.\nEn una nota feta pública després de la reunió, el Govern espanyol anunciava que la intenció no és la de desdoblar aquest tram sinó que el que s’ha aprovat són millores de condicionament, amb una inversió de 27,5 milions d’euros.\nLes millores plantejades per l’executiu espanyol, i que ara ja té damunt la taula el Ministeri de Foment, inclouen actuacions com ara la rectificació de revolts per aconseguir una velocitat de 80 km/h, la remodelació de les interseccions existents i l’adaptació de les vies i camins de servei per garantir la permeabilitat transversal del traçat i l’accessibilitat als diferents nuclis de població i propietats que comuniquen amb la carretera.\nLes actuacions preveuen, entre d’altres, la construcció de dos nous viaductes dins del quilòmetre 687 de la carretera, i també dues obres de drenatge a la riera de Valldemaria i de la riera de la Torderola.\nLes obres de millora d’aquest tram de la N-II era una llarga demanda explicitada, i durant la visita del ministre de Foment José Luis Ábalos a la inauguració del tram de l’A-2 desdoblada, aquest passat mes de novembre, aquest va admetre que la “ferida” continuaria oberta.\nDe fet, la Federació d’Organitzacions Empresarials de Girona ha criticat la lentitud en les obres, que ha qualificat d’“intolerable”, fent referència a unes obres que es van anunciar ja fa 25 anys.\nEl Teatre de Palafolls es prepara per tornar a ser un centre cultural de cara al 2019\nEl conseller Rull afirma que no es renovarà la concessió de l’autopista del Maresme\nAproven el projecte de traçat per allargar la C-32 fins a Lloret de Mar


Espaguetis amb ceps, porro i albergínia | Cuina de mercat\nPa pesat és mig menjat\nEspaguetis amb ceps, porro i albergíniaReceptes\nTalleu el porro a rodanxes molt fines, l'albergínia a daus, els grans d'all a trossets petits i els tomàquets cherry per la meitat. Netegeu els ceps, talleu-los i aparteu-los. Fregiu amb oli d'oliva el porro i l'all. A continuació, afegiu-hi l'albergínia i fregiu-ho 2 o 3 minuts més. Aboqueu-hi els ceps i, més tard, els tomàquets, i salteu-ho tot junt fins que el porro i l'albergínia estiguin cuits. Finalment, poseu-hi les dues cullerades de salsa de tomàquet i tingueu-ho al foc 1 minut més, aproximadament, sense deixar de remenar. A part bulliu els espaguetis durant uns 10 minuts en abudant aigua salada. Una vegada cuits, coleu la pasta i afegiu-la a la salsa.


El Pacte dels Municipis Ceràmics obté una subvenció de LABORA per a impulsar el nou projecte de Llançadora - Ajuntament de Betxí\n31/03/2022 admin Pacte Ceràmic\n-L’ajuda ascendeix a 143.080’32 € i permetrà impulsar el projecte “Llançadora cap a l’Ocupabilitat Sostenible”, dirigit a les persones desocupades dels municipis consorciats\nEl Pacte Territorial per l’Ocupació dels Municipis Ceràmics i la seua Àrea d’Influència de la Província de Castelló ha obtingut una subvenció de LABORA de 143.080’32 €, que es destinarà a impulsar el nou projecte experimental “Llançadora cap a l’Ocupabilitat Sostenible 22/23”, amb la finalitat de continuar fomentant la inserció laboral en el territori.\nEl programa, dirigit a les persones desocupades dels municipis consorciats, proporcionarà formació específica en el sector ceràmic, orientació laboral i assessorament empresarial per a afavorir la incorporació al mercat de treball tant per compte propi com alié.\nD’aquesta manera, el Consorci pretén continuar afermant els seus serveis i guanyant credibilitat en el territori a través de l’ajuda prestada a les persones en situació de desocupació i al sector ceràmic. En aquest sentit, les anteriors edicions de la Llançadora han aconseguit un elevat índex d’inserció laboral entre l’alumnat, que se situa en una mitjana del 70%.\nAquest programa, avalat per LABORA i el Ministeri de Treball i Economia Social, es desenvoluparà a partir d’abril d’enguany i tindrà una duració de 12 mesos, per la qual cosa en els pròxims dies el Consorci informarà dels terminis d’obertura d’inscripcions.\n← La restauració del teatre modernista del Palau encara la fase final\nL’Ajuntament de Betxí instal.la un «Joc de l’Oca» amb elements característics del municipi →


Restaurant l' Alqueria, Paella, arroz, cocina valenciana\nARROSSOS PER ENCÀRREC\nEls orígens de "L'Alqueria" es remunten a un petit poble de la costa valenciana, on els vents mediterranis escampen l'olor de la flor del taronger i l'horta proporciona els millors ingredients de la cuina del Llevant.\nA l'Alqueria de la Comtessa va créixer la Marola, seduïda des de petita per l'alquímia dels fogons de casa seva, on les estacions marcaven el gust de l'arròs que s'hi cuinava i cada àpat era una festa.\nLa passió per la cuina va portar la Marola fins a terres gironines i l'atzar va voler que conegués en Joan, professional de la restauració, a qui va engrescar en aquest projecte. Des de l'any 2007, el fum de les cassoles de l'Alqueria escampa tot l'aroma de l'hora valenciana i de l'arròs cuinat com s'ha fet sempre a la plana de Gandia.\nVolem que el nostre racò sigui també el vostre, una petita ambaixada de la cuina valenciana a Girona, i que us hi sentiu com a casa.\nL' arros i paella Girona de sempre i d'ara\nAl cor de Girona, trobareu el restaurant l'Alqueria. Cuina d'autor amb especialitat d'arrossos!


Els experts ho tenen clar: el consell sobre la vacunació dels 12 als 17 anys\nEls científics vinculats a ISGlobal han creat un nou model matemàtic per analitzar la cinquena onada | ACN / Gemma Aleman\nEl Grup Col·laboratiu Multidisciplinari per al Seguiment Científic de la covid-19 ha reiterat en un comunicat la importància de vacunar als joves\nper Trini Huguet / ACN 12/08/2021 13:45h\nSegons les últimes dades del Ministeri de Salut a Espanya més del 71,4% de la població té com a mínim una dosi del vaccí. Pel que fa a la pauta completa de vacunació la xifra es redueix a un 61,1% de la ciutadania.\nEl govern espanyol creu que amb el 70% de la població vacunada s'arribarà a la immunitat de grup. Tanmateix, diferents experts ja han avançat fins al moment que aquesta xifra no serà suficient. És aquí on els joves de 12 a 17 anys entre en joc.\nDe fet, el Grup Col·laboratiu Multidisciplinari per al Seguiment Científic de la Covid-19 (GCMSC) ha afirmat en un comunicat que serà necessari que el 85% de la població espanyola tingui la pauta de vacunació completa per arribar a la immunitat de grup.\nSegons aquest grup d'experts multidisciplinari que les persones entre 12 i 17 anys rebin el vaccí serà la clau per poder arribar a la meta que proposen. De fet, el conjunt vinculat a ISGlobal ha apuntat que serà «un desafiament sense precedents».\nEl comunicat, el qual el firmen reconeguts epidemiòlegs i viròlegs, s'ha emès després de fer una anàlisi al context epidemiològic de la cinquena onada. Això s'ha aconseguit utilitzant un nou model matemàtic i tenint en compte l'alta propagació que té la variant Delta de la Covid-19.\nLa necessitat de vacunar els més joves\nEls experts han explicat que hi ha franges d'edat que es poden vacunar i no que fan perquè: «presumiblement són reticents o de difícil accés».\nPer aquest motiu, han reiterat que cal adoptar noves estratègies i vacunar als joves de 12 a 17 anys. Segons el resultat de l'anàlisi, si hi hagués més adults que es vacunessin, menys joves haurien de rebre el vaccí per arribar a la immunitat de grup.\nEl grup de científics vinculats a ISGlobal també ha evidenciat que els joves han estat la franja d'edat més afectada per la cinquena onada del coronavirus. Han explicat que hi ha un petit percentatge, aproximadament un 1%, dels joves que ha de ser hospitalitzat. A més, entre el 10% i el 15% de les persones infectades poden tenir manifestacions persistents de la malaltia.\nUn altre motiu que han esmentat respecte a la vacunació d'aquesta franja d'edat és que es permetria una tornada a l'escola presencial. Fins i tot, han avançat que es podrien relaxar les mesures de seguretat i no ser tan estrictes com en el curs passat.\nEn el comunicat de GCMSC també es parla de la vacunació a menors de 12. Respecte a això han matisat que és «molt probable que amb una vacunació adequada en adults i en adolescents, la vacunació sistemàtica de nens menors de 12 anys no sigui necessària per arribar al control funcional».\nUn nou model matemàtic\nEl comunicat que han fet GCMSC ha utilitzat un nou model matemàtic per analitzar la cinquena onada. Aquest model s'ha fet en col·laboració amb experts en modelització de la UPC. El sistema matemàtic permet avaluar la importància relativa de la cobertura vacunal per grup d'edat per assolir el control epidemiològic de la pandèmia i disminuir el risc de transmissió futura o la possible càrrega hospitalària i mortalitat derivades de la transmissió.


PS+Independents d’Encamp pregunta per l’estudi sobre la graella salarial comunal - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEls consellers socialdemòcrates recorden que l’encàrrec es va efectuar fa 10 mesos i consideren que és un termini "exagerat"\n27/04/2022 (13:39 CET)\nEls consellers socialdemòcrates al comú dEncamp, David Rios i Enric Riba. PS\nEls consellers del Partit Socialdemòcrata + Independents d’Encamp, David Rios i Enric Riba, han entrat una pregunta per conèixer l’estat de l’estudi sobre la graella salarial dels treballadors del comú. La qüestió es dirigeix a la cònsol major, que l’haurà de respondre durant la sessió del consell de comú prevista per a aquest dijous.\nConcretament, els membres de PS+Independents d’Encamp volen conèixer en quin estat d’avançament es troba la refecció de la graella salarial i quan es pensa que podria ser operacional. L’estudi es va encarregar vist que molts concursos per cobrir places vacants que hi havia al’administració comunal quedaven deserts pel desajust que hi ha dels salaris en relació al sectorprivat. En contrapartida, els consellers socialdemòcrates recorden que després es van repartint Complements per Responsabilitat Adquirida (CRA).\nEls socialdemòcrates han recordat que es va adjudicar l’estudi fa uns 10 mesos, al juny del 2021, per un import que rondava els 9.000 euros. En aquest sentit, PS+Independents considera que 10 mesos és un termini “exagerat” per realitzar aquesta tasca.


Les activitats d'estiu d'Encamp s'adapten per seguir les recomana\nLes activitats d'estiu d'Encamp s'adapten per seguir les recomanacions de Salut\nEl comú d'Encamp vol mantenir el màxim d'activitats per als infants i joves durant l'estiu amb algunes variacions degut a la crisi sanitària i a les recomanacions de salut. Unes activitats que començaran el 6 de juliol i s'allargaran fins el 26 d'agost per a les colònies i el 4 de setembre per a la resta d'activitats. Per complir amb les noves normes i poder encabir el màxim d'infants el comú d'Encamp ha acordat ampliar el nombre de monitors i fer més torns de colònies que de dos passaran a 4 torns i amb un aforament màxim de 25 nens.\nEl departament de joventut i esports del comú d'Encamp ha acordat mantenir les colònies d'estiu que se seguiran fent a l'alberg de la baronia. Hi haurà però alguns canvis. Si fins ara l'aforament per torn era de 50 infants, ara haurà de ser de la meitat. Per això el que han decidit és ampliar el nombre de torns perquè en puguin gaudir el màxim d'infants. De 2 passaran a 4 torns.\nTambé es mantindran les activitats diàries del '4 per 15' i s'ha optat per augmentar el nombre de monitors però també d'espais per dur a terme les activitats. Tot i que la majoria estaran programades a l'aire lliure ja tenen previstes àmplies zones cobertes per poder encabir els infants amb tota seguretat en cas de mal temps, com ara la sala de festes del poliesportiu, explica el conseller de Joventut i Esports, Xavier Fernández.\nÉs previst que els infants vagin en grups tancats amb el mateix monitor i seran considerats com a nuclis de convivència. Per això l'ús de la mascareta només serà obligatori en certs moments del dia o per a activitats concretes.\nA banda d'espais oberts com l'entorn del poliesportiu o Prada de Moles, aquest estiu els joves també podran gaudir del Prat Gran que estarà operatiu tot l'estiu després que el comú hagi tancat un acord amb la propietat.\nImatge: Xabier Moreira-Arxiu


La Biblioteca municipal reobri la sala d’estudi amb aforament limitat i estrictes normes sanitàries. | Ajuntament de Carlet\nLa Biblioteca municipal reobri la sala d’estudi amb aforament limitat i estrictes normes sanitàries.\nS’han instal·lat mampares per a l’aïllament de cada lloc d’estudi, s’incrementa la neteja i s’hi accedix amb cita prèvia\nPer tal de fer possible la reobertura, s’han instal·lat mampares en les taules que marquen els llocs de forma individual per tal de garantir la protecció dels usuaris. Es compta també amb un purificador, a més s’ha incrementat la neteja i desinfecció dels serveis perquè puguen ser utilitzats, tres vegades de matí i una de vesprada. A més, s’insta als usuaris que desinfecten també el seu lloc només el deixen. La regidora de Foment Lector, Carla Cebrián, recalca que “estes inversions han sigut necessàries per a garantir un espai segur a les persones usuàries i obrir un mínim espai per als estudiants que ho necessiten; ara bé, la reobertura està condicionada al fet que es faça un ús responsable i a l’evolució de la situació durant les pròximes setmanes i mesos. Hem fet un esforç per incrementar els serveis de la biblioteca, però per damunt de tot està la seguretat de les persones”.


AMPA IES Mediterrània (El Vendrell): Què fem?\nLa Junta Directiva de la AMPA col.labora en les diferents accions per recaptar diners pel viatge de 4rt ESO/Batxillerat, ofereix recursos i dotacions al centre (projector, llibres per la biblioteca...), gestiona la compra/venda dels llibres de segona mà, aporta iniciatives a l'Institut, transmet inquietuts dels pares a l'equip directiu del centre, etc.\nTambé l'AMPA està present al Consell Escolar amb l'objetiu de traslladar aquelles qüestions d'interés que vagin sorgint al llarg del curs i col.laborar en la mida del possible en el bon funcionament del centre.\nS'està organitzant una gran festa lúdica/ botifarrada en col·laboració amb els professors, on es demanarà la participació de tota la comunitat educativa, pares i alumnes. Creiem convenient una jornada festiva on tots els membres de la comunitat educativa gaudeixin plegats, necessitem aquests nexos d'unió.\nQuan els nostres fills arriben a l'Institut ens continuen necessitant, no els podem abandonar, impliquem-nos en la festa, participeu !!!! Ja s'informarà del dia i del programa concret.


La Cambra de Barcelona reconeix l'institut igualadí Pere Vives Vich pels seus 50 anys - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Cambra de Barcelona reconeix l'institut igualadí Pere Vives Vich pels seus 50 anys\nEl president dels empresaris assegura que al páis li cal "una Catalunya forta econòmicment"\nLa Cambra de Comerç de Barcelona ha distingit l'institut Pere Vives Vich, d'Igualada, l'any que el centre educatiu arriba als 50 anys de la seva creació. El guardó s'ha lliurat en el part de la festa del Dia de la Cambra. En aquesta ocasió les empreses amb més trajectòria distingides per l'empresariat són la Facultat de Nàutica de Barcelona, que celebració dels seus 250 anys; l'Editorial Salvat i el Port de Barcelona, amb 175 anys; el Col·legi de Metges de Barcelona, pels 125 anys; els Laboratoris LETI i l'empesa Danone, que arribem al centenari; i Caritas Diocesana de Barcelona i la Federació Catalana de Motociclisme pels 75 anys.\nL'acte el va presidir la consellera d'Empresa i Coneixement de la Generalitat de Catalunya, la igualadina Àngels Chacón. Ramon Grau, secretari acadèmic de la Facultat Nàutica de Barcelona, va se l'encarregat de parlar en nom de tots els premiats. L'acte va tenir lloc, a la Casa Llotja de Mar, i va ser conduït pel periodista Espartac Peran. El president de la Cambra de Barcelona, Joan Canadell, va posar en relleu l'esforç i la dedicació del teixit empresarial per construir una Catalunya forta econòmicament. Durant el transcurs de la gala s'han lliurat els guardons commemoratius a un total de 118 empreses de la demarcació de Barcelona.\nEl president de la Cambra de Barcelona, Joan Canadell, ha fet el discurs inaugural de l'acte i ha felicitat a totes les empreses guardonades, tot elogiant la constància i l'esforç per haver arribar fins a aquí, "el futur de l'economia depèn de que les noves generacions també tinguin aquest esperit dinàmic". "Les empreses que avui esteu aquí van ser creades per persones visionàries, plenes de coratge i amb molta fe en el seu projecte. Per emprenedors que miraven amb perspectiva de futur, sense encongir-se davant les dificultats" ha explicat Canadell. Canadell ha emfatitzat durant la seva intervenció que "l'economia catalana és una de les economies més pròsperes. Una economia conformada per un teixit empresarial excepcional. Resilient, persistent i amb visió constructiva, tres valors que conformen l'ADN empresarial català".