Najat Driouech: “Potser és el moment de qüestionar-nos en què hem fracassat”\n"Qui s’hauria d’haver dedicat a gestionar la diversitat no ho va fer bé"\n"Els meus fills no seran immigrants, els meus fills són del Masnou, li agradi a la gent o no"\nCaralp Mariné / Blanca Blay - Barcelona\n01/05/2015 - 21:29h\nNajat és especialista en construcció i representació d'identitats culturals BLANCA BLAY\nLa Najat no va decidir venir a Catalunya, la decisió de deixar el Marroc la van prendre els seus pares durant els anys 90. Ara, vint anys després, treballa com a tècnica d’inserció i formació a l’Ajuntament del Masnou, municipi on viu juntament amb el seu marit i els seus dos fills. La Najat, especialista en construcció i representació d'identitats culturals i amb una àmplia experiència en temes d’integració, fa anys que adverteix del problema identitari i del sentiment de radicalització d’alguns joves aquí a Catalunya. Denuncia que des del Govern s’ha reflexionat poc sobre el tema i que encara que estigui havent-hi detencions no s’està abordant l’arrel del problema. Quant a la diversitat i la immigració, la Najat es pregunta: quan deixo de ser immigrant i sóc una ciutadana? Està convençuda que ella lluitarà per reclamar els seus drets com a ciutadana, una cosa que, segons diu, els seus pares no van fer.\nDesprés dels últims esdeveniments a Europa i de les detencions gihadistes a Catalunya s’ha obert un debat sobre les causes de la radicalització d’alguns ciutadans i els problemes d’identitat dels joves. S’ha fet tard aquesta reflexió?\nMassa tard. Jo el 2009, quan vaig presentar la meva tesina “El vel com a construcció identitària”, vaig manifestar i vaig dir per activa i per passiva: hi ha un sentiment de radicalització brutal en noies que han nascut o crescut a Catalunya. Moltes d’aquestes noies em deien que era dolor, que era ràbia, perquè se sentien rebutjades per la societat catalana. Els pares havien fet un esforç molt gran perquè no van tenir educació i van fer un esforç perquè aquestes nenes poguessin tenir una formació. Em vaig entrevistar amb noies de 16 a 35 anys, algunes amb formació universitària, i quan tu et trobes amb una infermera que et diu: “els meus pares van lluitar molt perquè jo pogués ser infermera i ara no puc treballar pel vel, per què no tinc la mateixa oportunitat que una altra infermera?”. Veus que et parlen amb ràbia, que se senten enganyades.\nPorto tota la vida al Masnou, quan vam arribar als 90 gairebé no hi havia famílies marroquines, potser un parell, i nosaltres érem els “que monos”. Quan hem anat creixent i ens hem anat formant i competint pels mateixos llocs de treball ja no érem els “que monos”. Potser el problema que tenim és que qui s’hauria d’haver dedicat a gestionar la diversitat no ho va fer bé i potser és el moment de qüestionar-nos en què hem fracassat.\nLes iniciatives polítiques d’integració han arribat quan els immigrants ja eren aquí, potser no estàvem preparats?\nTu coneixies el panorama del teu veí, França, i veies que la política d’immigració que tenien havia generat guetos i posteriorment els famosos altercats per joves que se sentien enganyats pel sistema francès. Eren joves que tenien nacionalitat francesa però quan la seva candidatura per un lloc de treball competia amb un francès ja automàticament per dir-se Ibrahim i viure en determinat barri quedava fora. Estem parlant d’una societat que ha de ser igualitària. Era evident i es veia però ningú ho ha volgut veure. Part de la culpa la carrego als polítics però una altra part ha sigut dels nostres pares, d’aquesta primera generació immigrada. Perquè el meu pare o la meva mare quan arriben, provinents d’una zona rural, a una zona urbana veuen que el que han de fer per sobreviure és treballar perquè no tenen xarxa familiar, social. I es van dedicar a treballar i no van reivindicar el seu lloc com a ciutadans. Nosaltres, que som la segona i la tercera generació, reivindiquem el nostre dret com a ciutadans i no agrada, això a la societat catalana en general no agrada perquè encara no ens han vist com a part inclusiva de la societat.\nÉs per això, potser, que molts ciutadans que han nascut i crescut aquí es pregunten “quan deixo de ser immigrant’?\nAixò jo ho dic sempre a les classes o conferències. Parlem d’immigració, no parlem de ciutadans. En l’última conferència deia: jo no vaig decidir venir, llavors aquesta etiqueta jo no he decidit posar-me-la. Quan deixo de ser immigrant? jo ja estic fent prou per conviure amb aquesta situació i que no m’afecti però jo em nego a què als meus fills els hi posin l’etiqueta d’immigrant. Perquè els meus fills no seran immigrants, els meus fills són del Masnou, agradi a la gent o no, tinguin el nom que tinguin.\nÉs que ho són, del Masnou.\nPerò la societat no ho reconeix perquè tenen un nom que no és comú.\nTu has notat un augment de la islamofòbia provocat pels esdeveniments recents, fruit de vincular de forma errònia gihadisme amb islamisme?\nNo, nosaltres afortunadament vivim en un municipi on ens coneixem. Jo he estat dotze anys fent de tècnica de Nova Ciutadania, he fet moltes campanyes d’integració per crear ponts i entre tots ens coneixem.\nNajat durant l'entrevista BLANCA BLAY\nAl Masnou potser no perquè la població és més pròxima, però en una ciutat com Barcelona o Mataró, és diferent?\nSí, en part és normal que passi, és que m’ho poses sobre la taula cada dia, cada dia són notícies negatives sobre un col·lectiu o sobre una ètnia. Ja ens és igual si és Marroc, Algèria, Índia, Pakistan… Estem tots en un mateix grup i no pot ser que només es parli de notícies negatives, també es fan coses positives. Els mitjans de comunicació tenen una responsabilitat molt gran i no són conscients de la repercussió real que això té, de l’impacte social, no en són conscients. I més en un tema tan sensible com és la immigració, perquè estem parlant de persones, parlem de sentiments, de gent que ha passat per un procés i intenta trobar un lloc. Aquestes persones comencen a identificar l’espai com a seu i tu amb aquestes notícies el que fas és posar l’atenció sobre una persona pel fet de tenir una fisonomia. I a això se li suma el mal coneixement que es té de les societats que han arribat aquí. Ni se sap el que és l’Islam, ni se sap que entre els mateixos marroquins hi ha grans diferències, que existeix el racisme al Marroc i que no és el mateix un marroquí de Tànger que un marroquí de Nador. Que no és el mateix ser de Gàmbia que ser del Senegal, que puc ser de Gàmbia i ser cristià i ser del Senegal i ser musulmà. Aquesta educació social envers la diversitat no s’ha fet.\nEs farà ara?\nA mi ningú m’ha trucat. Em truquen per parlar del conflicte [gihadisme], fins i tot polítics em truquen per parlar del conflicte: ‘manda narices’. Fa més de dos anys que us estic dient que hi ha un problema i que hauríem de començar a propiciar una visió més inclusiva, que som ciutadans, que votem igual i cada cop votarem més, perquè clar, l’adquisició de la nacionalitat és un dret.\nLes institucions han estat capaces d’integrar els joves catalans d’origen estranger?\nLa meva germana, que treballa en un hospital públic a Catalunya, em va explicar que una noia marroquina que havia fet el MIR aquí, una excel·lent pediatra, un dia decideix posar-se el vel i quan acaba el MIR no la deixen continuar. Tu creus que encara hem d’estar amb això?\nNajat treballa a El Masnou en l'àmbit de la immigració BLANCA BLAY\nSembla que encara hi estarem molt de temps.\nDoncs jo això ho he de canviar, ho tinc claríssim, si ningú ho vol fer, ho faré jo. El mocador a mi no em tapa ni la intel·ligència ni la manera de pensar, és una manera de viure que he decidit lliurement, que estigui basada en una creença és el meu problema. On està el dret individual de cada persona? Com si vull creure en un animal, mentre jo no t’ofengui i no et faci mal... Jo qüestiono quan les meves companyes es tenyeixen el cabell? L’hem d’acomiadar perquè porta el cabell carabassa?\nPrimer acceptant que el problema existeix, que jo encara crec que no tenen clar que el problema existeix, es pensen que hi ha un problema de gihadisme però el problema real, el problema en l'àmbit social , encara no el tenen clar ni les persones ni les institucions.\nCom es resol aquest problema?\nLes línies d’actuació han d’anar en molts eixos. Com s’hauria de treballar el tema aquí? Jo ho tinc molt clar: primer la societat catalana ha de veure que és un problema, però que és un problema de tots, no és un problema aïllat. Els polítics s’ho han de creure. S’ha de començar a treballar a les escoles amb els docents, s’ha de formar als docents en aquestes matèries. No pot ser que tu tinguis una varietat cultural a l’aula i no en tinguis ni idea de res, no és culpa del professor, però sí de l’administració que ha de proveir d’informació i capacitació als tutors de l’aula perquè estan formant als catalans de demà. Si no hi poses de la teva part, tindràs la societat que tu vols tenir, que no es diferencia gaire d’una societat del Marroc, perquè si no inverteixes, no pots recollir. S’ha de començar a treballar amb les comunitats i s’ha de començar a treballar no només amb joves sinó també amb mares i pares. Hi ha una confusió total per part dels pares perquè ningú els ha explicat com poder identificar o quins són els ítems que haurien de reconèixer per saber si el seu fill o la seva filla està sent víctima d’un procés de radicalització. Ningú els ha donat les claus perquè ningú s’ha preocupat de recollir-les i treballar amb aquestes mares. També moltes d’elles tenen por d’anar a denunciar a la policia per por de què se les acusi de formar part d’aquesta radicalització.\nDesprés hi ha els líders religiosos, el cas dels imams catalans. Algú els està preguntant alguna cosa? Algú està treballant alguna cosa amb ells? Els líders religiosos que tenim aquí són gent amb molt poca formació, que només s’han format amb la doctrina alcorànica i la seva missió és transmetre aquests coneixements islàmics a la comunitat on els contractin. A vegades la gent es pensa que els imams han de ser el psicòleg, l’educador social, el treballador social o el pedagog. No, aquest senyor es dedica això, no li podem demanar tantes coses, primer perquè no té les habilitats per poder-ho fer. El que hem de fer és crear una xarxa de tècnics que puguin treballar amb aquestes persones, que els hi puguin donar eines, que hi hagi una relació que ara no hi és. Un altre camp que també s’hauria de treballar i no es fa és el dels cossos de seguretat. Amb tot el meu respecte, coneixements del tema en tenen ben pocs.\nEl conseller Espadaler deia en una roda de premsa recent que aquí a Catalunya surten molts casos no perquè n’hi hagi més que a la resta de l’Estat sinó perquè els Mossos d’Esquadra els detecten.\nSí, potser sí, però s’està treballant la detenció, no l’arrel del problema. Una cosa és la detenció però cal, primer, identificar què està passant, per què hem arribat a aquest extrem? En una conferència on vaig estar amb en Xavier Bosch, el Director General per a la Immigració, fa prop d’un any, vaig voler posar en comú un tema, aprofitant que ell és la màxima autoritat respecte a la immigració aquí. Li vaig dir: està havent-hi un procés de radicalització per part dels nostres joves, sobretot a través de xarxes socials, no sé si s’està treballant. La resposta va ser: “a Catalunya no tenim aquest problema”.


Bon Any 2011! | Les Set Edats\n← L’home de Denisova en els llinatges humans antics i moderns\nEl desenvolupament de la tecnologia de detecció i anàlisi de les cèl·lules tumorals de sang perifèrica →\nBon Any 2011!, deia sorneguera la gent fa tot just un any, quan pensava que el 2010 seria un any “en blanc”, marcat per la destrucció d’expectatives econòmiques. Bon Any 2012!, es diu ara, conscients que el 2010 serà recordat, si no hi posem remei, com un any d’abundor en relació al 2011. David Jou contrasta la forma de computar el temps en la nostra civilització. Comptem un temps cíclic en els dies de setmanes, en els dies del mes i en els mesos de l’any. I, en canvi, en el còmput d’anys, guardem una sèrie lineal, del passat al futur. Tanmateix, també el còmput d’anys de l’era comuna guarda un cicle. Escrita la xifra en el sistema decimal i en la versió romànica dels nombres aràbics, se’ns convida a agrupar-los en quinquennis, dècades, segles, mil·lennis, etc. Llavors obtenim uns cicles, i fem servir l’any nou per recordar esdeveniments escaiguts fa 10 anys, 25, 50, 100, etc. L’any se’ns acoloreix així d’una altra manera. Recordem els 100 anys del naixement d’Enric Valor, figura senyera en l’estudi, coneixement i difusió de la cultura tradicional, des de la Foia de Castalla i des de les terres d’Alacant. També recordem els 2500 anys de la Batalla de Marató (490 + 2011 – 1). Cadascun d’aquests cicles ens porta a reviure el passat. I així recordem com fa una quarantena d’anys, la Pèrsia del shah commemorava el sesquimil·lennari de l’entronització de Cir el Gran. Llavors, es construïa l’Imperi Aquemènida, magnificient, i pel qual la Batalla de Marató no fou més que una pedreta en la sabata. Ara, l’Imperi Pahlavi s’ensorra i deixa pas a una República Islàmica d’Iran. Un cicle similar el trobem en les commemoracions del Tricentenari de la guerra entre Àustries i Borbons, i així recordem com en el 1711, Carles Terç disposà d’una segona oportunitat d’entrar a Madrid. L’any 2011, doncs, fa reviure el 1961, el 1911, el 1711 o el 490 a.C. Però també ens permet de fer una sèrie de celebracions, de commemoracions anuals del present (Any Internacional de la Química, Any Internacional dels Boscos). O ens permet de viatjar des del passat fins al futur (el nostre present) per saber què pensaven del 2011 els nostres predecessors. Ara ens toca a nosaltres d’omplir el 2011. No decebem als organitzadors d’efemèrides del 2061, del 2111 o del 3011!\nL’Any Internacional de la Química 2011 (IYC 2011) fou aprovat el desembre del 2008 per Nacions Unides. La coordinació de IYC 2011 recau en la Unió Internacional de Química Pura i Aplicada (IUPAC) i en l’Organització Educativa, Científica i Cultural de Nacions Unides (UNESCO). El títol de l’IYC 2011 és “Química – la nostra vida, el nostre futur”, i fa referència, precisament, al doble eix de la química pura (que ens explica la composició i reaccions del nostre entorn, inclosa la matèria viva) i de la química aplicada (“el nostre futur”). Així doncs, els esdeveniments de l’IYC 2011 volen posar de manifest “les conquestes de la química” (teòriques i pràctiques) i “les contribucions al benestar de la humanitat”.\nLa química apareix per al gran públic no tant com la “ciència de les transformacions substancials de la matèria”, sinó com el conjunt de tècniques industrials encarades a aquestes mateixes transformacions. És aquesta dualitat la que permet expressions com dir que “això porta molta química” o “això no en porta gens, de química”. O contrastar “una substància química” (en el sentit d’obtinguda per síntesi química) d’una “substància natural”. Ningú no dubta a veure un got d’aigua quan es troba realment assedegat, mentre que més d’un s’estaria prudentment d’empassar-se el contingut d’un recipient que dugués per etiqueta (“monòxid de dihidrogen (MODH)”). I sempre és poc il·lusionant reduir la humanitat a la fórmula empírica C10H63O26N+impureses.\nPels esdeveniments de casa nostra, podeu consultar, entre d’altres, les web de l’Associació Europea de Ciències Químiques i Moleculars (EuCheMS), o de la Societat Catalana de Química.\nNacions Unides ha declarat també el 2011 com “l’any internacional dels boscos”. L’efemèride serà conduïda pel Fòrum de Nacions Unides sobre Boscos. Hom vol promoure la idea d’una gestió sostenible dels recursos forestals, dels quals viuen directament 1.600 milions de persones, amb un comerç global agregat vinculat anual de 270.000 milions de dòlars. Cada any es perden 130.000 km2 de superfície forestal degut a l’expansió de terra agrícola, sobreexplotació de fusta, urbanitzacions, etc. Aquesta deforestació seria responsable d’una cinquena part de les emissions antropogèniques de gasos d’efecte hivernacle. L’objectiu ja no pot ser tan sols aturar la deforestació, sinó reforestar les àrees més fàcilment recuperables.\nUna redefinició del quilogram\nLa 24a Conferència General de Pesos i Mesures, la del 2011, podria corregir una anomalia històrica quant a la definició del quilogram. És sabut, que el quilogram es definí originalment com la massa corresponent a un litre d’aigua a la temperatura de màxima condensació (vora els 4ºC). La incertesa d’aquesta definició va fer que hom tirés pel dret i definís directament el quilogram d’acord amb la massa del quilogram-patró construït a París. Ja fa temps, gairebé mig segle, que el “metre-patró” fou substituït, a efectes teòrics, per una definició basada en fenòmens subatòmics. Així doncs, mentre el “metre” i el “segon” són definits de manera científica el quilogram encara no disposa d’aquesta definició.\nLa idea seria definir el quilogram en els termes ja predits per Max Planck fa un segle. Els avenços teòrics de la física quàntica i els avenços tecnològics de la metrologia, fan possible fer ara el pas. Si s’adopta aquesta provisió, el quilogram avançarà a la definició del metre i del segon, les quals encara no es defineixen en termes de les “unitats de Planck”. Tot arribarà, però.\nEls eclipsis del 2011 i altres fenòmens astronòmics\nEl 4 de gener tenim un eclipsi solar parcial que serà visible a casa nostra, amb un punt màxim a les 9 del matí. Ja veurem si l’oratge permet d’observar el disc solar menjat i, especialment, de constatar fins a quin punt la mossegada s’evidencia com a enfosquiment. Qui se’l perdi, podrà viatjar el mes de juliol a l’Antàrtida per veure’n un altre eclipsi solar, també parcial. O, si li fa por l’hivern austral, podrà esperar-se al 25 de novembre, quan hi haurà un tercer eclipsi solar, també parcial. El 10 de desembre, hi haurà eclipsi lunar total, visible en les terres del Pacífic. Així doncs, el 2011, és un d’aquells anys amb tres mesos eclíptics.\nEl mes de maig no ens podem perdre una quàdruple conjunció: Venus, Mart, Júpiter i Mercuri. Serà a la constel·lació de Peixos, i caldrà llevar-se abans del Sol per fruir-ne.\nA menys de 10 milions de quilòmetres de distància, el 15 d’agost, el cometa 45P/Honda-Mrkos-Pajdušáková fregarà el sistema Terra-Lluna.\nEl 18 de març del 2011, per aquelles coincidències de la vida, hi haurà dues efemèrides interessants per a la NASA. D’una banda, la Messenger arribarà a l’òrbita de Mercuri. De l’altra, la New Horizons creuarà l’òrbita d’Urà. La New Horizons és la primera sonda que creuarà l’òrbita d’Urà, des de l’època de les Pioneer 10 i 11, i de les Voyager 1 i 2. Ho fa més ràpid que aquelles, que hi esmerçaven entre 8 i 10 anys, mentre que la New Horizons ho fa en 5 anys.\nEl mes de juliol, la sonda Dawn arribarà al planeta Vesta (cinyell de Piazzi, entre les òrbites de Mart i Mercuri).\nL’1 d’abril del 2011 començarà el darrer viatge d’un Space Shuttle. Pakistan llençarà el primer satèl·lit nacional el mes d’abril.\nL’any 2011 en la política internacional\nCal destacar que el 9 de gener se celebrarà un referèndum sobre la independència del Sudan del Sud. El referèndum serà vinculant si hi voten més del 60% dels censats.\nL’any 2011 en la Unió Europea\nEl primer semestre del 2011, serà Hongria la que assumirà la presidència del Consell de la Unió Europea. La sensibilitat del govern hongarès per la qüestió de les minories nacionals no hauria de ser desaprofitada. La segona part de l’any, en aquest sentit, serà menys vistosa, car la presidència passarà a mans de Polònia.\nEstònia adoptarà l’euro a partir de l’1 de gener del 2011. Si bé l’estabilitat de l’economia estoniana és més notable que la letona o la lituana, i cal comptar amb les relacions de veïnatge i agermanament cultural, entre Finlàndia i Estònia, caldrà veure com evoluciona l’Eurozona, no tan sols en el Bàltic sinó, especialment, en el Mediterrani.\nL’any 2011 en altres calendaris\nL’any 2011 es correspon a l’any 7519/7520 del calendari bizantí, als anys 5771/5772 del calendari hebreu, a l’any 2961 del calendari amazic, a l’any 4344 del calendari coreà, a l’any 2764 de Roma, a l’any 2555 del calendari budista, a l’any 2003/2004 del calendari etiòpci, als anys 1727/1728 del calendari còptic, a l’any 1460 de l’era armeniana, als anys 1432/1433 del calendari musulmà, a l’any 1418 del calendari bengalí, als anys 1389/1390 del calendari iranià, a l’any 1373 del calendari birmà, als anys 167/168 del calendari Bahá’í, a l’any 23 de l’era Heisei japonesa.\nL’any 2011 en la literatura futurista\nNo hi ha gaires referències del 2011 en la literatura de ciència-ficció. En tot cas, podríem seleccionar les novel·les de K. A. Applegate de la sèrie Remnants (publicades entre el 2001 i el 2003). El punt de partida, llavors, era el 2011.\nQuè imaginava Applegate fa poc més de 10 anys? S’imaginava que en el 2011, un asteroide de més de 100 km de diàmetre, impactava damunt de la Terra, concretament damunt de Portugal. Tota la vida a la Terra, si més no la vida humana, en resultava irreversiblement amenaçada. Només un grapat d’humans sobrevivia en refugis més o menys improvisats. En una llençadora espacial, 80 persones eren enviades a l’espai exterior i posades sota hibernació artificial. En el nostre 2011, probablement, no hi haurà cap impacte similar. En tenim prou amb nosaltres mateixos per fer del planeta un lloc inhabitable per a la nostra pròpia espècie, i ja no tan sols per l’impacte damunt del medi natural, sinó també per l’impacte en el medi social. No tenim cap tecnologia ni per hibernar-nos ni per enviar-nos indefinidament a l’òrbita terrestre (ja no diguem a l’espai exterior). Però tenim les nostres mans i els nostres caps, i seria bo de començar-los a fer servir d’una forma un xic més assenyada.


COM COMUNICAR AMB TOTS ELS SENTITS\nCom comunicar amb tots els sentits (cos, emoció i ment) per connectar més amb els nostres fills, en aquests moments especials. Conferència pràctica i vivencial (format online i presencial)\nPrograma d'Acompanyament Educatiu (PAE)\nPrograma extraescolar de suport a l'estudi per a infants i joves. Facilitem estratègies per optimitzar l’aprenentatge i acompanyem en el desenvolupament emocional i creatiu, promovent l'autoconfiança.\nActivitats de Necessitats Especials Educatives\nEspai d’activitats de suport educacional\nMÓNNATURA DELTA DE L'EBRE: Activitats familiars\nLes aus, la sal i la pesca us endinsaran en la màgia del Delta a través d’activitats lúdiques i participatives\nL'espai digital de l'arquitectura catalana, moderna i contemporània\nPortal del Col·legi d'Arquitectes amb més de 1.600 obres arquitectòniques. Tota l'arquitectura catalana moderna i contemporània mapejada i en un clic.\nMostrant 1-10 de 408 elements.


ENTREVISTA A LLUIS DIAZ - Aplicadors de Pureti per millorar la qualitat de l'aire de les ciutats\n“Tenim un estudi realitzat a la ciutat de Bolònia on es va aplicar Pureti® a diferents carrers i el nivell de contaminació es va reduir d´entre un 8 i un 17%”\nSobre NEBULIZERAIR S.L.: Aplicadors oficials de Pureti®, tecnologia innovadora de purificació de l’aire i control de la contaminació de l’ambient.\n- Nebulizerair forma part d’un grup d’empreses amb més de 20 anys d’experiència en nebulitzacions, quins han estat els principals serveis que han ofert fins ara?\nHem desenvolupat diferents sistemes per empreses amb necessitats específiques. Per l´empresa Ford España es va desenvolupar un sistema de nebulització de protector solar pels treballadors. També, per Mémora i Áltima, un sistema per aplicar maquillatge nebulitzat als difunts. Per l´empresa Cervic de mobiliari urbà vam nebulitzar desinfectants sobre els seus productes. Entre d´altres que no podem mencionar pels contractes de confidencialitat que tenim signats.\n- Des de fa poc s’han convertit en aplicadors oficials de Pureti®, per qui no ho conegui, en què consisteix la tecnologia Pureti®?\nPureti® és un producte fotocatalític transparent que s´aplica nebulitzat sobre qualsevol superfície, quant li arriben els rajos UVA del sol (poden ser artificials) reacciona químicament eliminant els contaminats nox i sox i els components orgànics volàtils en agents ionitzants que són desinfectants molt potents els quals també eliminen virus i bactèries. També té un poder autonetejant de les superfícies on s´ha aplicat.\n- De fet, la tecnologia fotocatalítica de Pureti® ha estat reconeguda com una de les 10 tecnologies més disruptives dels propers 60 anys en la Unió Europea pel programa Horizon 2020…\nPureti® va estar guanyador en el programa iSCAPE de la unió europea per la seves propietats en l’eliminació de contaminants.\n- Les ciutats, cada cop més, estan aplicant polítiques actives i passives per millorar la qualitat de l’aire. L’aplicació de Pureti® mitjançant nebulització obre un gran ventall de possibilitats als ajuntaments, oi?\nSí, fins l´any 2030 totes les poblacions de més de 50.000 habitants estan obligades a fer accions per disminuir la contaminació i millorar la qualitat de l´aire. Des de la UE aquestes poblacions poden demanar ajudes per aquestes actuacions. Pureti® encaixa perfectament en aquestes polítiques.\n- Hi ha estudis que certifiquin la qualitat d’aquest producte?\nHi ha molts estudis realitzats sobre la fotocatàlisis, però en concret amb Pureti® tenim estudis realitzats per diferents laboratoris que ens avalen. De fet nosaltres amb qui més treballem és amb l´Institut Franhoufer d´Alemanya, també amb Alma Mater Studiorum, Trinity College Dublin, Massachusets Institut of Tecnologies, a més de ser partners de la NASA.\n- A nivell de l’impacte que pot tenir en la salut de les persones l’ús de fotocatalítics hi ha algun estudi?\nTenim un estudi realitzat a la ciutat de Bolònia on es va aplicar Pureti® a diferents carrers i el nivell de contaminació es va reduir d´entre un 8 i un 17%. Hi ha espais a on s´ha aconseguit reduir els contaminants fins a un 40%. Lògicament millorant la qualitat de l´aire millorem i molt la qualitat de vida dels habitants.\n- I a nivell econòmic?\nL´estudi realitzat a la ciutat Bolònia (Itàlia) i la ciutat de Guilfort (Anglaterra) va deixar palès que els beneficis a nivell de salut es podrien comptabilitzar en 30 milions d´euros l´any en el cas de Guilfort i de 330 milions d´euros l´any a la ciutat de Bolònia si s´apliqués a tota la ciutat. Aquestes xifres semblen molt elevades però la veritat és que serien reals. No només ho diem nosaltres si no que els diferents laboratoris i instituts i la UE que han col·laborat en aquestes proves ens avalen. En els propers anys en sentirem molt a parlar del beneficis de Pureti® i la fotocatàlisi.\nPer contactar amb Lluís Díaz, faci la seva petició AQUÍ


Mitjans units pel 14-N: agencia29.net - Indymedia Barcelona\nMitjans units pel 14-N: agencia29.net\nper vaga 14N\t 13 nov 2012\nL’Agència Informativa es consolida per explicar la vaga general del 14 de novembre a partir dels mateixos treballadors i treballadores que la protagonitzarem i que sortirem al carrer per aturar les retallades socials.\nMitjans de comunicació alternatius dels Països Catalans ens hem tornat a unir per crear aquest pol d’informació dels sectors anticapitalistes i de combat. I hem creat un agència de notícies que té l’objectiu de visibilitzar totes les accions que succeeixin al llarg de la jornada de vaga.\nL’Agència29 va néixer l’any 2010 per explicar la vaga general del 29 de setembre d’aquell any, dos anys després tornem a trobar-nos per seguir difonent les mobilitzacions al carrer.\nLa feina d’aquesta agència serà recollir la informació que es generi als piquets, a les empreses, a les diferents accions descentralitzades i a les mobilitzacions que s’organitzin contra la reforma laboral i les retallades dins la propera convocatòria de vaga general el 14 de novembre d’enguany.\nÉs per això que hem creat aquest portal. A més, hem obert una direcció de correu info ARROBA agencia29.net i habilitat dos telèfons (674408031 / 674400307) per tal que ens pugueu informar de tot el que succeeixi durant les 24 hores de la vaga.\nEls mitjans que participem a l’Agència29 som: Okupem les ones-La Tele, Llibertat.cat, Diari Catalunya, 15mbcn.tv, Setmanari de Comunicació Directa, Radio Bronka, Contrabanda FM, Radio Pica, Radio Linia IV, Radio RSK, Radio Bala, Masala, Kaosenlared.\nFarem un seguiment conjunt de la jornada. A més de difondre a través de la web, teletips, notícies i fotografies de tot el que succeeixi les 24 hores del dia de vaga, les ràdios lliures emetran en directe per les ones totes les notícies que anirem recollint. Ho faran a través de les freqüències 91.4 i 104.5 de la FM a la ciutat de Barcelona, i a d’altres dials per concretar a ràdios lliures de diversos municipis. El telèfon de participació en directe serà el 933177366.\nRe: Mitjans units pel 14-N: agencia29.net\nper lelo\t 15 nov 2012\nAgencia29 no és un mitjà horitzontal.


Els demòcrates porten al Senat l'article de l''impeachment' però han acordat amb els republicans retardar-ne l'inici\nLa demòcrata Nancy Pelosi durant una compareixença. Erin Scott / Reuters\nBarcelonaEls demòcrates envien aquest dilluns al Senat l'article únic de l'impeachment a l'expresident Donald Trump, a qui s'acusa d'haver "incitat a la insurrecció" que va derivar en l'assalt al Capitoli de Washington el 6 de gener. Els representants demòcrates que actuaran com a fiscals en el procés, coneguts com els impeachment managers, portaran personalment els càrrecs contra Trump al Senat aquesta dilluns a la tarda, amb la caminada cerimonial que acostuma a marcar aquest esdeveniment històric. Tot i així, el judici polític contra Trump a la cambra alta no arrencarà encara fins al 8 de febrer, perquè demòcrates i republicans van arribar a un acord per donar-se dues setmanes més de temps.\nNomés un any i deu dies separen aquesta entrada solemne a la cambra alta de l'anterior: el 15 de gener del 2020 set managers demòcrates més van entrar també a l'hemicicle del Senat amb uns altres càrrecs contra Donald Trump. El tercer president de la història que ha d'afrontar un impeachment és també el primer que se sotmet a aquest procés de destitució dues vegades, aquesta segona quan ja ha deixat el càrrec després d'haver perdut les eleccions.\nEl congressista demòcrata per Maryland Jamie Raskin serà el líder del grup de managers que actuaran de fiscals contra Trump al Senat, una funció que li donarà força projecció mediàtica els pròxims dies, com ja va passar amb Adam Schiff i Jerrold Nadler, els dos congressistes demòcrates que van encapçalar l'acusació contra Trump en l'anterior procés d'impeachment per abús de poder i obstrucció al Congrés per haver fet xantatge al president d'Ucraïna perquè investigués possibles draps bruts del seu oponent polític, l'actual president dels Estats Units, Joe Biden.\nJurament dels senadors\nRaskin serà l'encarregat de llegir l'acusació contra Trump al Senat avui mateix. I demà dimarts tindrà lloc el segon acte cerimonial de l'impeachment al Senat, quan el president del Tribunal Suprem del país, John Roberts, prendrà jurament als cent senadors de la cambra perquè actuïn de jurat contra Donald Trump i li ofereixin "justícia imparcial", tal com preveu la Constitució i com van fer també fa només un any. La cambra que prendrà jurament aquest cop és una mica diferent perquè els republicans han perdut ara la majoria que hi tenien i l'hemicicle està dividit 50 a 50, amb el poder de desempat de la nova vicepresidenta del país i presidenta del Senat, Kamala Harris. Però per poder aprovar l'impeachment al Senat no n'hi ha prou amb una majoria simple, sinó que calen dos terços de la cambra, la qual cosa vol dir que com a mínim disset senadors republicans haurien de posicionar-se contra l'expresident Trump.\nUn cop formalitzats aquests dos esdeveniments solemnes, l'inici de l'impeachment al Senat encara trigarà dues setmanes. Després de dies d'estira-i-arronsa, demòcrates i republicans van arribar a un acord finalment divendres a la nit per retardar el començament del judici polític fins al 8 de febrer. D'aquesta manera, el govern de Joe Biden disposa de dues setmanes més perquè el Senat confirmi els nomenaments dels nous alts càrrecs i fins i tot per poder aprovar el seu pla d'estímul pel covid-19, abans que tota l'activitat de la cambra alta quedi segrestada per l'impeachment. El líder republicà al Senat, Mitch McConnell, també havia demanat ajornar l'inici del procés fins al febrer per donar més temps a l'expresident Trump per preparar-se la defensa amb l'advocat Butch Bowers, de Carolina del Sud, contractat fa pocs dies.


El pantà de Susqueda és un lloc únic. Enclavat entre les muntanyes de les Guilleries i el Collsacabra i a cavall de les comarques d'Osona i La Selva, avui en dia encara guarda aquest estat salvatge i pur que han perdut altres llocs. Susqueda és un lloc ideal per a emprendre reptes com el que us proposem. Aquí trobareu el veritable silenci i el contacte autèntic amb la naturalesa, tot això navegant i pedalant sobre l'aigua amb les Water Bikes.\nLa Susqueda Explorer és una activitat exigent i està recomanada per a tots aquells que busquen alguna cosa més que una sortida. El recorregut per Susqueda us portarà per llocs únics i salvatges que us captivessin. Naturalesa en estat pur.\nDes de 100€ / persona\nFins a 2 persones - 120€\nMés de 2 persones - 100€\nTot el material per a realitzar l'activitat, menjar (pícnic), transfer en vehicle, refrigeri a l'arribada, bossa estanca, guiatge per instructors titulats, segurs, fotos de l'activitat i accés a l'aparcament privat.


El Museu de la Ciència de Barcelona acull unes jornades sobre cèl·lules mare i clonació - CCMA\nEl Museu de la Ciència de Barcelona acull unes jornades sobre cèl·lules mare i clonació\nEl Museu de la Ciència de la Fundació "la Caixa" acull experts de tot el món que es reuneixen per analitzar l'estat de la recerca amb cèl·lules mare i clonació. Les jornades han estat organitzades per la Fundació "la Caixa" i la Fundació Santiago Dexeus Font. És clar que aquesta és una qüestió en debat constant, però també és bàsic per al futur de les investigacions científiques.\nEn els últims anys s'han qüestionat alguns del conceptes bàsics de la biologia del desenvolupament, des de la teoria de les capes germinals fins a la idea de la irreversibilitat de la diferenciació cel·lular. En aquests avenços, les investigacions amb cèl·lules mare han exercit un paper clau, a la vegada que, també, la utilització de les cèl·lules mare embrionàries amb finalitats terapèutiques ha originat una sèrie de valoracions ètiques al seu voltant. Amb l'estudi de les cèl·lules mare no només s'han obert noves vies per a la recerca bàsica en el camp de la biologia, sinó que també s'han obert noves alternatives en què la biomedicina podria enfrontar-se a malalties humanes que avui no tenen un tractament definitiu, com és el cas de l'Alzheimer, la diabetis, el Parkinson o els infarts de miocardi. La contribució d'investigadors capdavanters de tot el món a aquestes jornades permetrà conèixer i comprendre la potencialitat dels darrers descobriments en cèl·lules mare humanes. Reconegudes veus en el camp de la bioètica i de la reproducció humana analitzaran i discutiran, al llarg d'aquests dos dies, les valoracions ètiques sobre aquest tema i les seves implicacions més enllà de la biomedicina.\nTractorada per a Lledoners per demanar la llibertat dels presos\nS'autoritza l'ús d'òvuls congelats en la reproducció assistida\nLa Junta d'Andalusia impulsarà la investigació de cèl·lules mare amb embrions congelats\nCarolina Punset, fins ara eurodiputada de Ciutadans, al programa "Preguntes freqüents", de TV3\nPunset diu que Cs ha caigut en una "deriva ultraliberal, ultraespanyolista i masclista"


La cuina és, segons el diccionari, la part de l’habitatge on es prepara el menjar. Tenir-ne era en l’antiguitat una qüestió de rics. La majoria de cases de la Grècia clàssica, per exemple, no en tenien i el pati central adoptava també aquesta funció culinària. En les residències més acomodades les cuines es construïen separades del volum principal per evitar l’efecte dels fums i eren els esclaus qui se n’encarregaven. De mica en mica, els avenços tecnològics van permetre l’apropament d’aquest ús a la resta de la llar. Malgrat tot, les seves connotacions mantenien la pàtina d’aquella cambra aliena a la vida familiar. Des del Palau de Versalles a la casa La Roche de Le Corbusier, la cuina era una habitació a amagar. Soterrada o no, continuava essent la part de l’edifici dedicada al servei. D’aquesta manera les olors del guisat en cocció s’apartaven dels propietaris. Un cop preparat el menjar se solia pujar a l’office, primer resseguint escales secundàries i més endavant mecànicament mitjançant muntaplats. Aleshores es presentaven els àpats que tot seguit es servirien als senyors.\nParal·lelament, però, les cases humils es desenvolupaven al voltant del foc on les famílies cuinaven, s’escalfaven i es relacionaven. L’aparició de la xemeneia al segle XVI, per exemple, va propiciar el desplaçament de la llar, que fins aleshores ocupava l’espai central de l’habitació, als tancaments perimetrals. La cuina començava a configurar-se. Actualment, la majoria de reformes comencen per enderrocar els envans que la delimitaven i la prolonguen fins a convertir-la també en menjador que s’aboca directament a la sala d’estar. La transició entre la part íntima de treball i la social de relació es materialitza sense necessitat de divisòries. I així, els usos distribueixen l’espai esdevenint arquitectura. Aquesta zona es destapa, s’ensenya i es reivindica com el centre de la llar. És on passa la vida. D’aquesta manera, ha deixat de ser la vergonya de la casa per ésser-ne l’orgull. Els armaris es dissenyen amb la mateixa dedicació que els de la resta d’estances. Les piques s’integren al taulell i les aixetes desapareixen encastades als tancaments verticals. Els estris s’organitzen, vistos o no, un darrere l’altre. La vida es desenvolupa, doncs, al voltant d’una cuina desclosa.\nAhir, les portes s’obrien novament de bat a bat i el límit entre l’espai habitable i el carrer es desdibuixava. La plaça també s’acomiadava. A la cuina hi havia tantes persones que es feia pràcticament impossible passar sense brindar. Damunt les dues illes centrals hi havia cava i embotit. Al voltant, la vida. Els fogons reivindicaven la seva ànima, present a cada racó. Cada somriure era un record. Avui, aquest escrit és per a un gran cuiner i gran gourmet.\n1 d’0ctubre de 2018\nEntrada prèviaAnterior Cul de sac\nEntrada següentSegüent Pànic al passadís


El disseny web enfocat a mobile first\nDes de 2015, les cerques mòbil representen més del 50% a Google\nNo és cap sorpresa que el mobile first s'hagi convertit en un d'aquests conceptes imprescindibles per a tots els projectes de disseny web. En 2015, quan Google va anunciar que s'havien realitzat més cerques des de mòbils que des d'ordinadors, el panorama digital va evolucionar.\nTant és així que, des de la Teva Web agència de disseny web Barcelona, portem diversos anys veient la importància de crear o adaptar les pàgines web a les necessitats de l'entorn mòbil. En conseqüència, repassem aquest concepte per veure la seva relació amb el disseny web actual.\nPerquè parlar de mobile first ja no és una tendència. És més aviat un nou requeriment per a totes les pàgines webs. I és que si no tenim això en compte, estarem deixant de banda a més del 50% de les cerques realitzades a Internet. Així que més val aprofitar-ho!\nQuè és mobile first\nPer a començar a parlar sobre el mobile first, és important que primer definim què és. Com el propi nom indica, es tracta de donar prioritat al mòbil com a plataforma principal. És a dir, basar i enfocar tots els plantejaments de disseny web i funcionament al mòbil.\nEl mobile first és un concepte que pertany al disseny web i designa l'optimització en telèfons mòbils. Per tant, si parlem de mobile first, ens referim a un disseny web que dona prioritat a com es visualitza una pàgina web en mòbil.\nSeria probable que algú ara es preguntés si això és just o si no hauríem d'enfocar el disseny web a com el veiem a través d'ordinador i ja després adaptar-ho a mòbils, optant per un disseny responsive… Però qui tindria raó? Anem-ho a veure.\nPer què és important que un disseny web sigui mobile first\nEl principi pel qual es regeix el disseny web mobile first, és que sempre que hàgim de fer un esforç, la primera passa a fer ha de ser la seva optimització per a mòbils. I, posteriorment, adaptar-ho a la resta de visualitzacions.\nAixò té una lògica: el que funcioni bé en mòbil, es podrà adaptar fàcilment a ordinador o tauleta. Però aquest principi no funciona sempre de forma inversa. Si tenim en compte que les cerques mòbils són les principals, això cobra major sentit.\nEspecialment, les pàgines web amb un enfocament B2C (a consumidor-persona, a diferència d'aquelles dirigides a serveis o productes per a empreses), les cerques mobile passen molt per sobre de les realitzades a través d'ordinadors.\nLa importància del mobile first per a Google\nSí, el mobile first és un principi important per al posicionament en Google. Sense anar més lluny, l'eina Page Speed sempre avalua en primer lloc el rendiment d'una pàgina web en mòbils.\nTenint en compte que a Espanya és el motor principal, sempre hauríem de tenir present les prioritats de Google, i aquestes es dirigeixen, com no, al telèfon intel·ligent. El disseny web mòbil es basa en:\nDonar prioritat al contingut i la informació important\nNo invertir temps de programació en funcions no adaptables\nOferir un bon rendiment en tots els mòbils\nInformació de fàcil i ràpid accés\nDissenys i funcionalitats pensades per a mòbil\nEvita imatges de molta grandària que no harmonitzin\nCodi simplificat, que carregui ràpid i eviti errors\nFonts i tamanys pensades per a les pantalles mòbils\nBotons i menús a la mesura de les pantalles petites\nSi tenim en compte aquests principis del disseny web mobile first, ja tindrem una gran part guanyada i evitarem possibles problemes futurs. Recorda que és important complir-los tots i oferir un contingut de qualitat a l'usuari!\nNota important: un disseny mobile first hauria de ser responsive. És a dir, que s'adapta a totes les pantalles des de les quals es vagi a visualitzar la pàgina web. Diferenciarem: una cosa és donar prioritat a el mòbil i una altra permetre que s'adapti.\nPer tant, una no discrimina l'altra… Tot el contrari. Un bon disseny mobile first és responsive, perquè es vegi en tots els mòbils possibles. Com també en els ordinadors.\nI mobile friendly?\nAquest és un altre concepte per a avaluar si una pàgina web és “amigable” amb les pantalles dels mòbils. És a dir, si el disseny del meu web respecta una sèrie de principis que fan que es visualitzi bé en un mòbil.\nTornem a Google, com de costum. Existeix una eina anomenada Prova d'optimització per a mòbils, en la qual pots posar la url del teu web per a saber com de mobile friendly és i veure si complim amb els principis establerts.\nEls factors principals és el fàcil accés al contingut, si és responsive (s'adapta a la pantalla) i es pot llegir amb claredat, la seva velocitat de càrrega i les grandàries dels botons que apareixen en la web. Lletres petites, webs lentes i amb contingut que es mou, seran penalitzades.\nEls principis del disseny web mobile first\nAra que ja coneixem els fonaments del disseny web mobile first, podem entrar una mica més detalladament a explicar-lo. Els principis per a tenir un disseny mobile friendly, es basen en les següents recomanacions.\nTemps de càrrega: experiència de navegació ràpida, on els elements apareixen ràpidament i el text no es mou durant el procés\nImatges d'alta qualitat: per a evitar que es vegin borroses en les pantalles d'alta definició dels mòbils. Això sí, que no pesin massa, ja que alentiran la càrrega de la pàgina.\nGrandària de la font: ha de poder llegir-se, sense que l'usuari hagi de fer zoom per a poder veure còmodament un text. El mateix amb els botons, no pot passar que els apretem sense voler o que no funcionin.\nDisseny web responsive: com vèiem abans, el disseny es visualitza i adapta correctament a totes les pantalles, tant de mòbil com d'ordinador.\nContingut audiovisual: fàcil d'entendre, directe i que enriqueixi l'experiència d'usuari en la nostra pàgina, augmentant el temps d'usuari i interactivitat.\nNo saturis la visualització amb pop-ups i ofereix formularis amigables, per a tenir una experiència i disseny web satisfactoris.\nCom el mobile first millora el posicionament\nArribem el final i culminem amb la cirereta del pastís. Com podies imaginar, el disseny web mobile first i responsive té un impacte en el posicionament de la nostra pàgina web. Com he manat dient, sempre mana Google. Però més enllà d’això:\nEls visitants d'una web tendeixen a abandonar aquelles pàgines que triguen més de 3 segons a carregar\nMoltes de les compres es realitzen a través de mòbil, encara més tenint en compte les funcionalitats de les plataformes de Facebook (Meta)\nArribats aquí, només ens queda recordar que un disseny adaptable és obligatori, ja que afecta la nostra visibilitat i impacti directament en els resultats. No hem de concebre un disseny mobile first sense que sigui responsive.\nPer tot això, pensar en un disseny web mobile first ens permet donar importància a la realitat, amb versatilitat i oferint la millor experiència d'usuari possible. Per tot això, més que una tendència, una necessitat!\nMés que en marques o compradors, crec en persones i conversacions. Però per poder començar a parlar, primer algú ha de trobar-nos i aquí entra el SEO. Anava a escriure un llibre, però em vaig quedar en el keyword research.\nTriar els colors adequats per a un bon disseny web\nEls efectes d'incorporar un color o un altre al disseny de la teva pàgina web\nCreem la pàgina web de l'Associació d'Amics de la Bressola, amb més de 400 socis, s’encarrega de divulgar la feina que fa la Bressola, la xarxa d’escoles en català a la Catalunya Nord


Què es fa amb els pneumàtics usats? | Consumer\nQuè es fa amb els pneumàtics usats?\nTotes les rodes de cotxe fora d'ús es reciclen en l'actualitat amb aplicacions cada vegada més diverses i originals\nData de publicació: Dijous, 05deFebrerde2015\nEls pneumàtics són una de les parts essencials del cotxe. Mantenir-los en bon estat proporciona seguretat en la conducció i fins i tot una menor despesa de combustible. Quan arriben al final de la seva vida útil, els seus avantatges no acaben aquí: el reciclatge de rodes aconsegueix aplicacions cada vegada més àmplies i originals, com a gespa artificial, asfalt de carretera o chanclas de disseny. Aquest article assenyala com es reciclen els pneumàtics usats, les seves principals aplicacions i els seus avantatges i desafiaments.\nAixí es reciclen els pneumàtics usats\nA Espanya es posen al mercat uns 25 milions de rodes a l’any, unes 296.000 tones, segons un estudi de Signus, la principal entitat responsable de gestionar aquests productes quan arriben al final de la seva vida útil. En l’actualitat, tots els pneumàtics fora d’ús (NFU) generats a Espanya es reutilitzen o reciclen, destaca Isabel López, responsable de comunicació de Signus. Evitar l’impacte ambiental d’abandonar-los en la naturalesa, aprofitar els seus materials per a multitud d’aplicacions o estalviar recursos naturals i diners són raons més que suficients.\nA Espanya es posen al mercat uns 25 milions de pneumàtics a l’anyQuè ha de fer llavors una persona per desfer-se de les seves velles rodes? L’opció més comuna i senzilla és acudir a un taller per canviar-les per altres noves. En la factura s’inclou un petit import, denominat “Ecovalor”, per cobrir totes les despeses de gestió ambiental del pneumàtic que serviran per portar-ho del taller al centre de recollida i classificació primer i a les instal·lacions de transformació i tractament després.\nLa quantitat que es paga per l’Ecovalor s’estableix en funció dels costos del procés i del pes d’aquestes peces de cautxú. La pàgina web de Signus ofereix una taula amb el preu per unitat de tots els tipus de pneumàtics, que convé visitar per comprovar que la factura és correcta. A més de Signus, existeix un altre Sistema Integrat de Gestió (SIG) d’aquests residus, TNU, més minoritari. Amb seu a Elx (Alacant), també publica en el seu lloc web les seves tarifes.\nSi la roda forma part d’un vehicle que es dona de baixa, són els Centres Autoritzats de Tractament de Vehicles (CAT), és a dir, els desballestaments, els qui estan obligats a complir amb el seu reciclatge.\nAplicacions dels pneumàtics usats\nEls pneumàtics usats tenen en l’actualitat diverses aplicacions, cada vegada més àmplies i curioses:\nFarciment de camps de gespa artificial. Ha estat la forma més comuna d’aprofitar el granulado de cautxú obtingut, assenyala Isabel López.\nModificació de les propietats de les barreges bituminosas, que s’utilitzen per asfaltar carreteres. Les seves propietats milloren, explica la responsable de Signus, ja que s’esquerden menys i causen un menor soroll amb el fregament dels vehicles.\nSòls de seguretat i parcs infantils.\nProjectes d’obra civil. La roda triturada o sencera s’empra en farciments de terraplens, basses d’infiltració, dipòsits d’aigua per a sistema de protecció contra incendis o subjecció de làmina d’impermeabilització en abocadors.\nValorització energètica. Aquests productes s’aprofiten com a combustible de substitució en cementeras i per a l’obtenció d’energia en plantes d’incineració de residus.\nA més d’aquests usos més implantats, diversos projectes de recerca tracten d’engegar un altre tipus d’aplicacions innovadores. Un dels més cridaners és el projecte Recysole. Fruit de l’acord entre Signus i l’empresa de moda sostenible Ecoalf, el seu objectiu és aconseguir materials per fabricar soles de calçat fetes amb pneumàtic reciclat. Gràcies a aquest treball s’han creat les chanclas de la imatge.\nUn altre projecte interessant en l’actualitat és la creació d’un tipus de barreres de contenció com a elements de seguretat en les carreteres. Els seus impulsors, un consorci d’empreses format per Acciona, ERF, Cidaut, l’Adreça de Carreteres de la Comunitat de Madrid i Signus, van incorporar grànuls de cautxú reciclat en el formigó d’aquestes barreres, denominades “New Jersey”, per donar-les major flexibilitat.\nAvantatges i desafiaments del reciclatge de pneumàtics\nL’aprofitament de les rodes usades proporciona diversos beneficis ambientals i econòmics. Un estudi realitzat pel SIG francès Aliapur calculava què representa la utilització d’una tona de NFU i l’estalvi aconseguit: emprar-ho en la gespa artificial o en objectes modelats equival al 70% del consum anual d’energia d’un ciutadà mitjà, mentre que en acereries el 50%.\nQuant als desafiaments actuals del sector, la responsable de Signus destaca l’escassa inversió pública, de la qual depenen les principals aplicacions d’aquest material. Això suposa, explica López, que “les empreses de transformació han de buscar sortida al producte fora de les nostres fronteres, la qual cosa implica un encariment dels costos de transport i la necessitat d’ajustar els preus”.\ncontaminació neumáticos-ca reciclatge residus


Oberta la convocatòria de formació 'Digital Leap' - APdC\nInici / Actualitat / Oberta la convocatòria de formació ‘Digital Leap’\nL’Institut Ramon Llull i set entitats europees acaben d’obrir la convocatòria de formació Digital Leap, un projecte emmarcat dins el programa Erasmus + que vol dotar als artistes professionals de circ i dansa d’eines en l’àmbit digital amb l’objectiu d’aconseguir una major visibilitat i efectivitat en la difusió i distribució de la seva obra.\n“Digital Leap” es va obrir el dia 2 i es tancarà el proper 22 de novembre a les 16h.\nL’objecte de la convocatòria és la participació en els dos primers mòduls formatius, independents entre si, que es portaran a terme a Praga (República Txeca) i Vilnius (Lituània) al febrer i maig, respectivament, durant cinc dies en el marc de festivals d’arts escèniques locals.\nDigital Leap consta de quatre mòduls de formació autònoms de cinc dies, el primer començarà a la primavera de 2022. Els mòduls es realitzen a la República Txeca, Lituània, Catalunya i França. Els participants s’escullen mitjançant convocatòries obertes per a professionals dels països socis. Es pot aplicar als mòduls per separat.\nTrobareu tota la informació i el programa de cada mòdul fent clic aquí. La informació completa està en anglès perquè serà la llengua de comunicació dels mòduls formatius.\nEn cas que esteu interessats/des en aquesta formació, el proper 10.11.2021 d’ 11:00h a 13:00h portarem a terme des de l’IRL una sessió informativa a la que us podeu enregistrar fent clic aquí.


Setmana d'Artesania de Catalunya - Federació d´Associacions d´Artesans d´Ofici de Catalunya\nSota el lema “artesania divina”, (perfecta en el seu gènere, extraordinàriament bona o bella que destaca per les seves qualitats), la Setmana d’Artesania de Catalunya de la Generalitat celebrarà la seva VIII edició amb una programa d’activitats a diferents espais de Barcelona i arreu de Catalunya de promoció, coneixement i difusió de l’artesania catalana i d’arreu.\nLa ceràmica i els sentits sensorials a la Casa Vicens. De la mà del mestre artesà ceramista Manel Diestre, es proposa un recorregut per la primera gran obra de Gaudí, Casa Vicens, recentment restaurada, per conèixer els diferents espais així com les rajoles i decorats ceràmics d’aquest Patrimoni Mundial. Paral·lelament, es proposa una experiència sensorial exclusiva on es pot descobrir, amb tot detall, les essències de la Casa Vicens: Desperta els teus sentits, amb un recorregut visual i olfactiu per les estances de la primera casa de Gaudí. Una visita creada pel reconegut perfumista i artista Ernest Ventós/Nasevo per viure d’una manera genuïna aquesta obra mestra que t’introdueix en l’inici del modernisme.


Cabify amb senyalització lluminosa - Imatge de @Elite_TaxiBcn\nEl sindicat de taxistes Élite Taxi ha alertat que alguns veïns de Barcelona estan confonent els vehicles de Cabify amb cotxes de la Guàrdia Urbana del municipi.\nMARXA LENTRA CONTRA CABIFY\nAssociacions de taxistes de l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) han convocat una marxa lenta des de les torres venecianes de plaça d'Espanya fins a la plaça de Sant Jaume de Barcelona el proper dijous 20 de maig per "els incompliments sistemàtics de les VTC de Cabify" i per reclamar l'entrada en vigor d'una aplicació pública.\nSegons han assenyalat en un comunicat conjunt aquest dimecres, l'objectiu de la mobilització --que començarà a les 9 del matí-- és traslladar el malestar a la presidenta de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, Ada Colau, i al Tinent d'alcalde de seguretat, Albert Batlle.\nEls taxistes demanen control "eficaç, inspecció i sanció" dels vehicles VTC, als quals acusen d'incomplir amb la pre contractació del servei, els descansos obligatoris, la circulació de vehicles sense servei contractat, l'estacionament a la via pública, no emplenar el full de ruta obligatòria o irregularitats amb la ITV.\nA més, també reclamen la implantació d'una aplicació pública com una "necessitat extremadament urgent i que acumula un gran retard".\nAquesta hauria de servir com a eina pública de petició de taxi digital "competitiva" i oferir plenes garanties de gestió de les seves dades personals i tarifes regulades.


Donant continuïtat a la sèrie Reflexions en plàstic, Albert Trapote i miKegineR (Invaders DJs) proposen en aquesta ocasió un dj set en estricte vinil acompanyat de vídeo, com a eines comunicatives per fer un recorregut musical per l’estadística global. Programa DISSABTE 28 DE FEBRER DE 2015, A LES 19 h Lloc: atri del Museu Albert Almakx i miKegineR són DJ i productors electrònics. Les seves propostes, influïdes pels sons d’avantguarda emergents al continent europeu i a Amèrica del Nord a mitjans dels anys vuitanta, han mantingut sempre un esperit underground i alternatiu. Els seus sets acostumen a incloure un ampli ventall d’estils: gèneres com el new beat i el wave, en les seves diverses variants, i que combinen amb les noves formes de producció musical. Més de 15 anys de col·laboració els han dut a actuar a ciutats com Barcelona, Eivissa, i a d’altres de l’Estat espanyol, França i Itàlia. Inscripció Entrada: 5 €. Gratuït amb el carnet Passi i Amics del MACBA. Sense inscripció prèvia Places limitades Contacte Programes públics macba@macba.cat Tel: 93 481 33 68


Doctor en Filologia Hispànica per al Universitat Autònoma de Barcelona (1975), treballà en aquesta universitat, des d’on impulsà la creació de la Universitat de Girona (1991). Fou rector d’aquesta universitat des dels seus inicis i fins l’any 2002. Es membre de l’Institut de Llengua i Cultura Catalanes, director de l’Observatori de les Llengües d’Europa i de la Mediterrània (ODELLEUM) i coodirigeix, amb Francesc Feliu, el grup d’investigació en Història de la Llengua i de la Llengua Normativa de l’Institut de Llengua i Cultura Catalanes de la UdG. També és membre de la Secció Filològica de l’Institut d’Estudis Catalans.\nEls seus inicis com a investigador s’ancoren en una lingüística generativa incipient. N’és el fruit la seva tesi doctoral Aspectes de la subordinació en català actual: per una sintaxi abstracta, que dirigí José Manuel Blecua. Més tard, al costat de Modest Prats s’interessà per la Història de la Llengua Catalana des d’un nou enfocament: l’estudi dels aspectes lingüístics en relació amb els de caràcter social i amb el context històric. Els dos estudiosos es proposaren d’escriure una història de la llengua catalana des d’aquesta perspectiva, de la qual se n’han publicat els dos primers volums.\nJosep M. Nadal ha contribuït decisivament a la singularització de la Història de la Llengua com a disciplina lingüística. Ha establert les bases de l’escola científica que planteja l’estudi històric de les llengües com l’estudi del procés d’elaboració i de legitimació de les llengües, partint de la idea que les llengües són essencialment uns construcció cultural.\nDes del seu grup de recerca, s’ha volgut enfocar la recerca en la història de les llengües des d’una perspectiva interdisciplinària, incorporant aportacions provinents del camp de la literatura, de la història social o d’altres disciplines aparentment més allunyades, com ara la sociologia, la psicologia o la filosofia del llenguatge.\nL’equip que encapçala ha tingut sempre interès a contextualitzar la història de la llengua catalana amb els processos històrics experimentats per les altres llengües europees, sobretot en l’entorn romànic, i s’ha preocupat especialment pels aspectes teòrics i metodològics de la pròpia disciplina, que l’han portat a debatre qüestions relacionades amb el concepte mateix de llengua, i amb el paper que han jugat, en la història de les llengües, la filologia i la ciència lingüística.


De caçats a caçadors\n“PSOE, PP, Cs i VOX creuen que el procés morirà del tot si el president a l’exili es converteix en el president empresonat”\nper Gemma Aguilera Redactora 07 de novembre de 2019 21:37\nEn la història del PSOE hi ha hagut exiliats, perseguits, reprimits i assassinats per la dictadura franquista. Rojos caçats. Però ara hi ha també caçadors. Caçadors de la dissidència política que engresquen els seus potencials electors amb un trofeu de caça major: el president Puigdemont entre reixes per més d’una dècada. El candidat del PSOE ha centrat la seva campanya, i ha arrossegat la resta de partits nacionalistes espanyols, a intentar revertir la humiliació que per a Espanya suposa que Carles Puigdemont sigui vist fora d’Espanya com un president democràticament elegit i forçat a l’exili per esquivar la repressió espanyola. I encara més humiliant, que la justícia Alemanya no l’extradís per rebel·lió i que el govern de Bèlgica no l’hagi fletat immediatament en un avió fins a Estremera, passant-se pel folre els protocols judicials d’una euro-ordre.\nCertament, la presó i la repressió a tots els nivells han minat les forces de l’independentisme institucional. Però l’exili, com ha succeït en altres períodes de forta repressió de l’Estat contra Catalunya, manté viu el conflicte a nivell internacional. I aquest és el gran drama. La persecució, les amenaces, les euro-ordres i l’obsessió per emmanillar el president Puigdemont engrandeixen la seva figura política a gran velocitat. D’aquí que PSOE, PP, Cs i VOX creguin que el procés morirà del tot si el president a l’exili es converteix en el president empresonat. Puigdemont baixant d’una avió a Barajas, emmanillat i escortat per la Guàrdia Civil donaria moltíssims vots en un país que es mou més per la catalanofòbia que per la defensa de drets socials, econòmics i polítics. Sous precaris, pensions ridícules, una sanitat col·lapsada, una banca i unes empreses enriquides amb diner públic... però un català a la presó. Què més volen?, deu pensar el candidat del PSOE.\nEspanya és un Estat capaç de posar policies a les clavegueres del parc de la Ciutadella, a les fronteres a obrir maleters de cotxe i als aeròdroms a esperar que Puigdemont es llanci amb paracaigudes. Però fins ara ha estat incapaç de dignificar la vida de tots els seus ciutadans. Puigdemont a la presó no significarà millors salaris, més hospitals o un transport públic de qualitat. Però sí més vots per als caçadors que un dia van ser caçats.


Els sindicats de professors s'oposen en bloc a la idea del Ministeri de vincular el salari al rendiment\nEls sindicats de professors s’oposen en bloc a la idea del Ministeri de vincular el salari al rendiment\nEl ministre Méndez de Vigo assenyala que cal "considerar" vincular el salari dels docents als resultats dels centres\nMontse Ros: "Hem de destacar formació i internacionalització com a incentius"\n03.11.2015 - 16:02\nSi tingués temps per tirar-ho endavant, el Govern espanyol hauria d’afrontar una dura negociació per modificar el sistema retributiu del professorat. Els sindicats de professors en ple –almenys els cinc principals– rebutgen que el salari dels docents estigui vinculat al rendiment dels alumnes o del centre, segons proposarà previsiblement el filòsof José Antonio Marina, que està elaborant el llibre blanc del docent per al Ministeri d’Educació i que sembla que compta amb el suport del ministre, Íñigo Méndez de Vigo.\nCCOO, STEs, UGT, ANPE i CSIC han mostrat unànimement el seu rebuig a aquesta idea, que Marina recull en llibreDespertad al diplodocus, una conspiración educativa para transformar la escuela… y todo lo demás. Marina també assenyala que “una part de la retribució podria estar relacionada amb l’avaluació del centre sencer, de manera que es fomenti la implicació de tots els professors en un projecte educatiu”.\nUn salari, quatre conceptes\nEls arguments en contra són variats. Les centrals recorden que en els resultats educatius hi ha una forta influència en l’origen social de l’alumne, que els que provenen d’entorns més afavorits obtenen millors resultats que els seus companys que no ho fan i que, per tant, tots els mestres voldrien anar als “barris rics”. Altres assenyalen que l’educació no és una tasca individual sinó col·lectiva, i que el sector no funciona com una empresa, on sí que es pot premiar la productivitat. I n’hi ha que es pregunten qui i com farà aquestes avaluacions.\nEl Ministeri d’Educació s’ha proposat redactar un llibre blanc de la funció docent per elaborar un estatut que reguli l’accés a la professió i el desenvolupament de la carrera, una vella aspiració dels sindicats. L’encàrrec l’han traslladat al filòsof José Antonio Marina. En aquest marc es contemplaria també una modificació en el sistema retributiu dels professors. Molts d’ells estan “descontents” amb l’actual, segons va afirmar el ministre ahir.\nA dia d’avui el salari dels professors té bàsicament quatre conceptes. D’una banda hi ha el sou base, que marca el Ministeri d’Educació. Aquesta partida es completa amb tres complements. D’una banda, per antiguitat, els triennis, que afegeixen entre 30 i 40 euros mensuals, aproximadament, segons siguin mestres de Primària o professors de Secundària. De l’altra hi ha els sexennis, que premien la formació. Cada professor pot sumar un sexenni si acumula cent hores de formació fora del seu horari de treball en sis anys, fet que cap al final de la carrera li pot suposar uns 400 euros més cada mes, segons UGT. Finalment, les comunitats autònomes fixen un complement que completa el salari dels docents i que varia entre cada autonomia. Aquest és el causant que els professors de cada comunitat cobrin una xifra diferent, entre 1.900 euros a Galícia i 2.300 al País Basc, segons un estudi d’UGT. Catalunya, segons l’informe, estaria prop de la cua amb 1.990 euros mensuals.\n“És una broma”\nJosé Antonio Marina, autor de “Los miedos y el aprendizaje de la valentía”. / Ariel\nAbans d’abordar el tema, Voro Benavent, secretari general de STEs, afirma que el fet que el Ministeri plantegi aquestes qüestions “al final de la legislatura és una broma. No es pot complir”, afirma. Feta aquesta puntualització, Benavent s’oposa a vincular salaris a rendiment perquè “ensenyar és un treball cooperatiu, no individual, de tot l’equip docent d’un centre i no es pot entendre com un aspecte individual”. A més, afirma, “el que és una obligació [ensenyar bé] no es pot premiar”. En la seva opinió “està inspirat més en un model de gestió propi d’una empresa”, no de l’educació pública.\nCarlos López, el seu homònim de la FETE-UGT, recorda també que “en l’educació hi influeixen altres valors”. Si s’establís el sistema que proposa Educació “tots els professors voldrien anar als centres dels barris socioeconòmics alts perquè tot i ser pitjors professors tindrien millors resultats”, explica, aspecte en el qual coincideixen tots. Com a mostra, un alumne d’entorn socioeconòmicament desafavorit té tres vegades més opcions de repetir que un company amb un origen més favorable.\nNicolás Fernández, president d’ANPE, recorda que els docents tenen uns drets salarials consolidats i que aquests han de ser el punt de partida de qualsevol negociació futura. Fernández també assenyala que els professors han accedit al lloc de treball després de passar una oposició, de manera que ja han demostrat una capacitat.\nDes de CCOO, el seu secretari general, Francisco García, rebutja vincular sous de professors a rendiment, recorda l’argument de l’entorn socioeconòmic i posa un exemple. “Un professor d’un centre en risc d’exclusió pot estar aportant un gran valor afegit en dur un alumne d’una nota de partida d’un 1 fins a un 4 i no obstant això acabaria guanyant menys que un altre professor tot i treballar més”, cita. I es pregunta, com Benavent, qui avaluarà professors i centres. “Les proves estandarditzades de PISA, el model que sembla que vol utilitzar Educació per les seves avaluacions de Secundària, assenyalen que un alumne amb més de 100 llibres a casa rendeix per sobre de la mitjana”, assenyala. Benavent afegeix que si l’avaluació per contra la fa la direcció del centre pot ocórrer que els professors més afins obtinguin millors avaluacions.\nretribució del professorat\nWert planeja contractar 2.000 becaris per suplir la manca de Seran recent llicenciats universitaris que "realitzaran activitats de suport a…\nEl Ministeri fa marxa enrere amb el polèmic decret… Davant l'oposició dels sindicats, Wert retira el polèmic esborrany del…


L’Hospitalet cap a la Vaga General Feminista del 8 de març – Cup Poble Actiu l'Hospitalet\nEl nostre municipi, Feminisme\nL’Hospitalet cap a la Vaga General Feminista del 8 de març\nPublicado por CupPA-lH en 5 marzo, 2018 0 Comentarios\nFoto: Feminisme Revolucionari L'H (@FeminismeRevoLH)\nDiversos col·lectius de dones feministes de l’Hospitalet de Llobregat, s’han coordinat durant les últimes setmanes per viure juntes la Vaga General Feminista, prevista pel pròxim dijous #8M.\nDiverses propostes que s’han concretat en una manifestació plural amb batukada i piquet informatiu femení, als barris del Nord de l’Hospitalet de Llobregat (la Florida – les Planes / Collblanc – la Torrassa) i que organitza l’Associació Mujeres Pa’lante amb el suport d’altres entitats com ara l’Associació Sumem, les Cooperatives Espai Brotes i la Fundició, l’Associació Lacho Baji Calí del Gornal o l’Assemblea No Més Blocs i que compta també amb el suport del grup Feminisme Revolucionari LH o dels sindicats CNT de l’Hospitalet i IAC-CATAC de l’Ajuntament de l’Hospitalet, entre d’altres.\nA les 14 hores hi ha previst un dinar popular al CSO l’Astilla, preparat pels homes del propi col·lectiu, per a totes les dones vaguistes que s’hi vulguin apropar. També s’ha fixat el Parc de la Marquesa, com a punt de trobada per anar juntes cap a la manifestació global de Barcelona, sumant-se al blocs de dones feministes del Baix Llobregat. A les 16.30 hores a la parada del TRAMbaix Ernest Lluch, al barri de Collblanc.\nDes de la CUP-Poble Actiu també ens adherim al Manifest de l’Associació Mujeres Pa’lante, de suport i convocatòria de la Vaga General de 24h del 8 de Març.\nComunicat CUP Països Catalans 8-M:\nPel dret a una vida digna, MUNICIPALITZEM LES CURES!\nLes dones d’arreu dels Països Catalans, amb tota la nostra diversitat – mares, migrades, joves, assalariades, pensionistes, lesbianes, trans, … – ens afrontem a problemes quotidians que ataquen greument les nostres vides. Als nostres pobles i ciutats les dones suportem les condicions laborals més precàries, cobrem menys per fer la mateixa feina, patim la cara més dura de la pobresa energètica, renunciem a la nostra vida per tenir cura de la d’altres, ens veiem obligades a acollir a les nostres familiars desnonades i mantenir-les amb la nostra pensió, vivim en soledat, tenim problemes per desplaçar-nos, patim agressions sexuals i no ens atrevim a fugir de situacions de violència masclista per manca de recursos econòmics i per tal de no ser victimitzades per un sistema judicial al servei dels homes. Tot això, i més, ens impedeix gaudir d’unes vides dignes i lliures on desenvolupar-hi els nostres projectes personals i col·lectius.\nAvui, 8 de març, dia internacional de les dones treballadores, tornem a alçar la veu i a dir que estem fartes de sostenir el sistema capitalista, patriarcal i colonial que només fa que explotar-nos. Per això, des de la CUP ens sumem a la Vaga General Feminista com a eina de demostració de força i resposta col·lectiva. Ho fem amb una vaga general per atacar directament l’economia, però també amb una vaga de consum i de cures, per demostrar que el treball de les dones, assalariat o no, és imprescindible per moure els engranatges d’aquest sistema i, per tant, juntes i organitzades podem aturar-lo.\nPerò aquest 8 de març no és l’inici de res i encara menys cap final. Serà un dia per seguir la lluita per la construcció d’uns Països Catalans feministes, tot anant a les causes profundes de la desigualtat. I per fer-ho necessitarem un trencament total amb el sistema capitalista. Dia rere dia veiem com vivim en un sistema que es deu al mercat i al gran capital, mentre nosaltres assumim a la llar totes les retallades al sistema públic i se’ns condemna a la precarietat i pobresa. Es fa imprescindible doncs, deixar de posar al centre el mercat i posar-hi la vida.\nL’alliberament de les dones no serà possible sense la ruptura urgent amb el règim monàrquic espanyol i la construcció d’una República Feminista. Els Estats espanyol i francès coarten els nostres drets socials, civils i polítics. Amb l’aplicació del 155, els pressupostos de Montoro, amb l’actual fons de liquiditat autonòmica o la reforma laboral que afecta al a Catalunya Nord, es fa més evident que mai que no garanteixen les necessitats del poble i menys de les dones.\nLa nostra lluita pel dret a una vida digna, no pot carregar-se sobre les explotacions a les nostres companyes migrants o a explotacions a altres latituds. Creiem que deixaria de ser en essència una reivindicació feminista si no es dota d’un caràcter antirracista i anticolonial.\nDes de la CUP seguim compromeses per la construcció d’uns Municipis Feministes que ens permetin garantir les condicions de vida de les dones. Ho farem conjuntament amb el moviment feminista i el conjunt de dones de classe treballadora organitzades com a agents principals a l’hora de reivindicar els interessos de les dones. En aquest camí, la socialització de les tasques de cura i reproductives esdevé imprescindible per l’alliberament de les dones. La municipalització d’aquests serveis permet generar una alternativa a la divisió sexual del treball i la feminització de la pobresa i aconseguir un control democràtic no només de la producció, sinó també de la reproducció de la vida com a eina irrenunciable. Aquestes municipalitzacions ens permetran garantir els drets laborals i unes condicions de treball dignes per aquestes treballadores de sectors tan feminitzats i precaritzats, mentre caminem cap a la sobirania reproductiva.\nSabem que aquest no és un repte fàcil. Que el sistema institucional estan mancades de competències, sobirania i, molt sovint, la seva capacitat realment transformada és limitada. Com deia Audre Lorde, no desmuntarem la casa de l’amo amb les eines de l’amo. Tanmateix, assumim el repte de posar sobre la taula solucions imprescindibles per millorar les nostres condicions de vida com a dones treballadores i desobeir els límits que ens marquen unes institucions al servei de la burgesia.\nLes feministes no tenim por de la desobediència com a pràctica política, ja que forma part de la nostra història i les nostres conquestes. Davant un sistema, unes institucions i unes lleis pensades per mantenir el privilegi dels homes blancs, heterosexuals i burgesos, mantindrem viva la flama de totes les lluitadores passades, perquè en som hereves i ens devem a elles.\nVisca la lluita feminista! Visca la Vaga General feminista!\n8MFeminismeRevolucionariLHHospiHospitaletL'Astillal'HospitaletLHMujeres Pa'lanteVagavaga feminista


Catifes de sal en honor a la patrona de la gent del mar\nl'Escala (l'Alt Empordà), 16 de juliol\nL'Escala, poble de pescadors\nAcolorint la sal\nPreparant la catifa de sal\nAmb la sal de colors els matisos són possibles\nLa catifa en 3 dimensions del 2009\nLa Mare de Déu del Carme dins la seva barca\nEmbarcacions a la processó\nL'ofrena de peix\nEntrada de la imatge a l'església, passant per sobre la catifa\nVi fresc de l'Escala\nL'Escala, cala de pescadors\nEl poble de l'Escala, a l'Alt Empordà, ha estat, des dels seus orígens al segle XVI un poble de pescadors, peixaters i mariners, de gent que ha viscut, sobreviscut, del comerç amb tot allò que el mar proveeix. Un poble de gent que considera que sortir a mar, ja sigui a pescar o a passejar turistes, és alhora un ofici i una manera de viure. No en va, l'església principal d'aquesta població costanera està dedicada a Sant Pere, patró dels pescadors catalans i res no fa pensar que fins fa ben poc, el 29 de juny havia estat la principal festa de l'Escala. De fet, la Festa de Sant Pere es celebra encara avui, a càrrec de la Confraria de Pescadors de l'Escala, tot i que amb menys rellevància de la que històricament li correspondria. Avui, potser en consonància amb el davallament de l'activitat pesquera i peixatera i l'augment de l'activitat turística associada a les embarcacions esportives i de passeig, la Festa de Sant Pere ha anat perdent pes en detriment de la celebració de la Mare de Déu del Carme.\nLa Festa de la Mare de Déu del Carme es celebra el 16 de juliol, dia de festa local, caigui quan caigui aquest dia en el calendari. La festa consisteix en la sortida ritual anual d'una imatge de la Mare de Déu del Carme a qui es dedica l'elaboració d'una gran catifa de sal de colors i que es complementa amb un homenatge festiu a la gent gran.\nLa celebració comença a primera hora del matí davant l'església de Sant Pere, quan els membres de la Comissió de Festes comencen l'elaboració d'una gran catifa de sal. La catifa, una gran obra d'art efímer i popular, pren forma d'ofrena que es fa a la Mare de Déu del Carme en agraïment. Els motius de la catifa sempre estan relacionats amb la temàtica marinera, al·lusius al contingut de la festa. El procés d'elaboració de la catifa comença molts mesos abans, quan es decideix el tema i es presenten els esbossos del dibuix de l'any en curs. La construcció física de la catifa té lloc el dia 16, dura tot el matí i comença quan es marquen els límits dels dibuixos de la catifa al terra, amb guix. Després, poc a poc, es va omplint amb la sal de tots els colors que es prepara per a l'ocasió. La sal de colors s'aconsegueix barrejant sal marina amb pigments de tots els colors imaginables, proveïnt d'aquesta manera als artistes de colors de tots els matisos.\nA mig matí, al port nou de l'Escala (anomenat La Clota) s'engalana la imatge de la Mare de Déu que tot l'any és a una capella de l'església de Sant Pere. Diversos pescadors, que s'engalanen amb els seus millors vestits per a l'ocasió, porten la imatge des de les instal·lacions del port fins una gran embarcació dins la qual hi ha també els representants polítics i les pubilles i hereus de l'Escala, juntament amb molta altra gent que ha demanat poder ser en aquesta part de la festa. La processó marítima s'inicia al port nou de La Clota i acaba a la platja de l'Escala, la que hi ha passat el Pedró, l'antic port i centre de la vida escalenca. Durant el seu recorregut per mar, centenars d'embarcacions recreatives, esportives i de pescadors, així com un bon nombre de llaguts i altres embarcacions tradicionals, a vela, ben engalanades per a l'ocasió, acompanyen la barca que duu la imatge de la Mare de Déu. Es fan sonar els claxons, es canten cançons i es llancen coets a l'aire durant tot el trajecte. Quan la barca arriba a la platja, una munió de gent espera la comitiva per veure com es baixa la imatge a terra.\nDes d'allà s'inicia una processó fins a l'església que encapçalen els gegants pescadors de l'Escala, una filera de gent gran, en parelles (una persona de més de 70 anys de l'Escala i un acompanyant), un grup de mainada portant una gran plata que conté tot tipus de peixos i la imatge de la Mare de Déu del Carme, l'única que pot passar per sobre la catifa de sal de colors qui hi ha a l'entrada. Tota la cercavila es fa amb música a càrrec de la cobla local: La Principal de l'Escala.\nA l'interior de l'església té lloc la missa cantada i amb acompanyament de cobla en honor a la patrona de la gent del mar, al final de la qual té lloc la ofrena de la plata amb els peixos que un grup de nens i nenes porten a la imatge de la Mare de Déu del Carme, que per a l'ocasió és situada a l'altar principal. En sortir de missa es ballen sardanes a la plaça de l'església.\nL'àpat de la festa és un dinar de germanor en què hi són convidats tots els avis i els que els han acompanyant a la Festa de la Vellesa mentre que al port els pescadors fan una sardinada popular amanida amb un bon vi. A la tarda es fa una audició de sardanes a càrrec de la cobla local, i a la nit té lloc un ball amb orquestra que es fa a la Platja.\nLa festa de la Mare de Déu del Carme, es celebra a l'Escala des de l'any 1952, data de la seva primera edició. Des d'aleshores, la festa s'ha celebrat ininterrompudament. La festa, que ha anat variant amb els anys, està dedicada a la patrona dels mariners, la Mare de Déu del Carme.\nDes dels seus inicis, la celebració incorpora una Festa de la Vellesa, que té per objectiu retre homenatge a la gent gran del poble, antics pescadors en la seva gran majoria.\nL'any 1984 a la processó amb la imatge de la Mare de Déu, s'hi incorpora l'elaboració d'una catifa ornamental, que en les primeres edicions es feu amb pètals de flors, però que progressivament es van substituir primer per serradures i finalment per pigments de colors.\nText: Manel Carrera i Escudé, amb informacions de Jordi Piqué\nData de publicació digital: 10/7/2009 6132 lectures\nPatronat de la Festa del Carme\nl'Escala (l'Alt Empordâ)


Llista ràpidament tots els fitxers i subdirectors d'una carpeta o directori a Excel\nMolta gent pot preguntar-se per què no hi ha manera directa d'obtenir i crear una llista de fitxers d'una carpeta o directori específic d'Excel. Però amb el Kutools for Excel'S Llista de noms de fitxer la utilitat, tots els fitxers i subdirectors d'una carpeta o directori específica es mostraran amb els atributs del fitxer en Excel.\nLlista tots els noms dels fitxers de les carpetes en un full de càlcul nou\nfeu clic Kutools més > Importació-exportació > Llista de noms de fitxer. Mostra la captura de pantalla:\n1. Obriu el llibre que voleu crear una llista de fitxers des d'una carpeta específica en un full de càlcul nou i, a continuació, apliqui la Llista de noms de fitxer utilitat fent clic Kutools més > Importació-exportació > Llista de noms de fitxer.\n2. Al Llista de noms de fitxer quadre de diàleg, realitzeu les operacions següents:\n(1.) Feu clic botó per seleccionar el directori al qual voleu llistar els fitxers;\n(2). Si necessiteu llistar els fitxers en subcarpetes o enumereu fitxers ocults, consulteu Inclou fitxers en subdirectoris or Inclou fitxers o carpetes ocults opció.\n(3). Especifiqueu el tipus de fitxer que voleu incloure a la llista Tipus de fitxers secció;\n(4.) Seleccioneu una unitat de mida de fitxer que vulgueu mostrar des del Unitat de mida de fitxer .\n(5.) Comprovació Crea hipervincles L'opció crearà hipervincles per a cada fitxer enumerat.\n3. Després d'acabar la configuració anterior, feu clic a OK per crear la llista. Tots els fitxers que es troben a la carpeta s'han mostrat amb alguns atributs en un full de treball nou. Mostra la captura de pantalla:\nPunta: La llista contindrà altres atributs, com ara la mida del fitxer, el tipus de fitxer, la data creada, etc.


Qué fem al Omnia de Santa Coloma de Cervelló?: de maig 2008\nJoc de seguretat vial\nJoc de seguretat vial i ecologia\nJoc de mecanografia\nJoc de lèxic\nJoc de habilitat mental\nJoc d'ús dels diners\nVau veure Eurovisión? Doncs avui al Espai La Kl@u dels dijous a la tarda hem jugat a una cosa semblant. Be...si més no, al sistema de votacions. Es tractava de que els nois i noies juguèssin una estona a diversos jocs educatius i que al final els valoressin. Els que més els han agradat han sigut El Ahorcado, el Joc de les Boles i el dels diners.\nPublicat per Omnia Coloma-Mithra a 10:12 Cap comentari:\nLA NILA I LA MARIA FAN LA SEVA WEB\nLa Nila i la Maria, webmasters amateurs\nAquesta setmana estem fent el taller de creació web. Es tracta d'una demostració en una sessió de que es pot tenir una web gratuïta, fàcil de fer i senzilla d'administrar. Evidentment les webs creades són de prova però no deixen de tenir la seva gràcia. Com aquesta de la Maria o aquesta altra de la Isabel.\nAixò és el que se'n diu Empoderament, es a dir, fer que la xarxa sigui de la gent.\nFeu clic a sobre per veure els materials millor\nPublicat per Omnia Coloma-Mithra a 8:12 Cap comentari:\nHem trigat però ja tenim logo a l'Omnia. L'hem dissenyat en col·laboració amb els nostres alumnes i l'estrenarem a la fira de la Cirera d'aquest cap de setmana.\nPublicat per Omnia Coloma-Mithra a 4:24 Cap comentari:\nPROGRAMACIÓ DEL JUNY\nFeu clic a sobre per ampliar\nAquí teniu la programació del juny. Com a novetat, destacar els tallers d'ofimàtica bàsica que farem al llarg de tres sessions. Com podeu suposar, en tres sessions la única cosa que pretenem és fer una pinzellada a tres aplicacions per conèixer què són i com funcionen.\nEl primer dia farem una visió general dels processadors de textos\nEl segon, dels fulls de càlcul\nI el tercer, de les presentacions digitals.\nA més obrim dos nous cursos d'iniciació, un de matí i un de tarda, amb nous amics.\nEsperem que us agradin¡¡¡\nPublicat per Omnia Coloma-Mithra a 3:29 Cap comentari:\nEL FORMADOR ES FORMA\nEl Luismi i l'Antonio cantant el Chiki-chiki\nAixò de la informàtica no s'acaba mai. Els dinamitzadors anem sempre de boli intentant assolir nous coneixements, noves eines, noves metodologies... Aquí ens veieu amb el coordinador de zona dels Punts Omnia, el Luismi , a les jornades que va organitzar la Generalitat per donar noves directrius. Impressionant la conferència del Genis Roca sobre la Web 2.0\nPublicat per Omnia Coloma-Mithra a 3:20 Cap comentari:\nCIBERCARNET DE CONDUÏR???\nEl Dani és un dels usuaris més habituals del punt. Fins ara sobretot venia (i ve encara) a fer messengers, youtubes i a jugar on line. Ara a més sembla que ha trobat una altra utilitat a internet: com que s'ha apuntat a treure's el carnet de ciclomotor, potser el vindrà força be fer pràctiques de test des del punt. Això és possible gràcies a la web de la Direcció General de Transit, a on podem trobar diferents exàmens.\nAl punt, com veieu, podem trobar de fer quelcom més que informàtica.\nPublicat per Omnia Coloma-Mithra a 8:54 Cap comentari:\nAl punt Omnia portem a terme tots els dijous tarda un taller d'informàtica lúdica en col·laboració amb l'esplai La Klau. Es tracta de que juguin i que n'aprenguin, per tant busquem recursos a tal efecte. A la classe d'avui hem treballat la mecanografia amb un programa lliure que es diu Tux Type i que permet practicar "disparant" a les lletres abans no caiguin. També hem visitat la web d'Educalia a la qual hi ha jocs que posen als infants en situació de discapacitat (cecs, amb cadires de rodes, sords, muts) de manera lúdica.\nD'altres dies treballem aspectes més relacionats amb la seguretat a la xarxa. Dijous passat vam fer un panell i un trencaclosques amb conceptes relacionats.\nPublicat per Omnia Coloma-Mithra a 10:38 Cap comentari:\nVIDEO DEL MIGUEL\nEn Miguel s'ha convertit en un reconegut cineasta. Aquí en veiem una mostra de la seva classe, tot fent un impressionant travelling de la sessió WEB 2.0 al punt Omnia. Hem aprofitat el video per veure com es penja a Youtube .\nPublicat per Omnia Coloma-Mithra a 7:29 Cap comentari:\nROCK'N'ROLL ON LINE\nI si ens creem una web a on posar tot el que pensem dels concerts que hem vist? Això és el que van pensar l'Antonio i el David, un parell d'adictes al Rock'n'Roll que no deixen passar cap directe.\nAmb aquestes, vam venir al punt a demanar com ho podien fer, i nosaltres els hi vam aconsellar que potser amb un bloc n'hi hauria prou. Gratis? Si. Senzill? Si.\nI en una sessió, ja dispossaven de la seva estimada web.\nSi en voleu gaudir... http://bcnenconcierto.blogspot.com/\nMr.Sheep i Mr. Wolf en acció\nPublicat per Omnia Coloma-Mithra a 3:00 Cap comentari:\nEls alumnes del curs d'internet avançat, veuen eïnes de Web 2.0 . Avui hem treballat concretament Youtube, Slideshare, Box.net, Flickr i d'altres. Aqui un petit video del moment en que hem vist les presentacions on line.\nPublicat per Omnia Coloma-Mithra a 2:03 5 comentaris:


L'FCBEscola Istanbul signa un acord de patrocini amb Beko\nEl director del projecte FCBEscola, Franc Carbó, ha rubricat aquest patrocini amb Can Dinçer, director General d’Arçelik Turkey\n11 de febr. 17\nL’FCBEscola Istanbul ha signat un acord de patrocini amb Beko, pel qual la marca turca es converteix en el seu Title Sponsor. Així, aquesta firma global de gran creixement aquests darrers anys donarà nom a l’FCBEscola Istanbul Beko, i augmentarà encara més la gran connexió existent entre Beko i el FC Barcelona, que van començar la seva col·laboració l’any 2014. Aquest acte de rúbrica entre totes dues entitats ha estat presidit pel director del projecte FCBEscola, Franc Carbó.\nL’escola barcelonista d’Istanbul compta actualment amb més de 700 nois i noies de 6 a 14 anys com alumnes repartits entre les seves dues seus, situades al Campus Ayzaga de l’Istanbul Technical University i a la Ciutat Educativa Marmara de la Maltepe University. La temporada 2016/17 és la tercera en funcionament de l’FCBEscola, que fins avui ha comptat amb 1.500 esportistes.\n24 FCBEscoles arreu del món\nL’FCBEscola és el model d'escola de futbol pròpia del FC Barcelona adreçada a nens i nenes i que té com a objectiu principal la formació integral dels seus alumnes. Aquest model d'escola de futbol, exportat a escala internacional, pretén estendre la marca Barça i transmetre la filosofia de treball i els valors del Club a la resta del món.\nEl FC Barcelona compta amb un total de 24 FCBEscoles repartides per tot el món, més de 160 Campus i 50 Clínics anuals, amb presència en més de 50 països dels cinc continents i la participació de més de 35.000 nens entre les diferents activitats promogudes des de l’FCBEscola.\nFranc Carbó, director projecte FCBEscola: “El suport de Beko com a espònsor és molt important per al nostre club, però encara més gràcies a aquest nou acord amb el qual s’ha convertit en l’espònsor principal de l’FCBEscola Istanbul Beko. El nostre objectiu a cada FCBEscola és el de desenvolupar grans jugadors que incorporin els valors del FC Barcelona, i estem molt orgullosos d’haver-ho fet des de fa tres anys a Turquia i esperem continuar fent-ho amb molts més nois i noies aquests pròxims anys”.\nCan Dinçer, director general d’Arçelik Turkey: “Beko ha apostat per l’esport de manera ininterrompuda des de l’any 2006. Volem donar suport al desenvolupament a Turquia de l’esport infantil. En aquest sentit, els joves esportistes que han passat per la nostra escola estan un pas més a prop dels seus somnis gràcies a Beko”.


El Barça renuncia al patrocini d’H&M per motius polítics\nEl club tem represàlies de la Xina per col·laborar amb la marca sueca, que fa uns mesos va denunciar l'existència de camps de treball amb persones de la minoria uigur\nUna botiga H&M en una imatge d'arxiu.Sara Font\nBarcelonaEl Barça feia mesos que negociava amb H&M perquè l’empresa tèxtil es convertís en el nou patrocinador de la roba de passejar dels jugadors del primer equip de futbol masculí, però el compromís de la marca sueca de no utilitzar cotó de la regió xinesa de Xinjiang pel suposat ús de treball forçós en el sector ha comportat que s’hagin aturat les converses, que ja estaven en un punt molt avançat. El motiu és que l’entitat blaugrana no vol crear conflictes amb la Xina, un mercat immens que avui aporta molts milions d'euros i usuaris potencials.\nFonts del club han explicat a l’ARA que els principals temors van aparèixer des d’un sector del departament de comunicació i des de l’oficina culer que hi ha a Hong Kong. Els responsables del Barça van ser molt transparents amb H&M a l’hora d’exposar el motiu pel qual s’ha decidit deixar el tema en stand by: no es volen generar problemes amb el gegant asiàtic. D’altra banda, la versió oficial de l’entitat és que no hi ha cap negociació a punt de tancar-se amb una marca perquè sigui l’encarregada de confeccionar la roba de passejar del primer equip i que ara mateix aquest actiu tampoc és una prioritat perquè hi ha altres qüestions molt més urgents. El patrocini d’H&M hauria pogut arribar als tres milions d’euros anuals.\nMessi i Arturo Vidal, vestits de Thom Browne, fa dues temporades.FC Barcelona\nLa polèmica ve del 2020, quan la factoria sueca va denunciar que diferents organitzacions civils havien difós l’existència de camps de treball a la regió de Xinjiang, situada a l'extrem nord-est de la Xina, on s’haurien explotat ciutadans de la minoria musulmana uigur. Això va comportar represàlies de la Xina, que va esborrar H&M d’algunes de les webs de venda online més populars del país asiàtic i va fer desaparèixer 500 botigues físiques dels principals geolocalitzadors.\nOppo i Taiping Life\nLa por del Barça se sustenta en el fet que pròximament ha de renovar l’acord de patrocini amb el fabricant xinès de productes tecnològics Oppo, que comporta aproximadament el doble d’ingressos del que hauria suposat H&M. Al gegant asiàtic també hi té un altre patrocinador, l’empresa d’assegurances Taiping Life Insurance, propietat del govern. Quan l’ARA els ha preguntat per les negociacions amb el Barça, els responsables d’H&M han preferit no fer declaracions. Es dona la circumstància que el patrocinador actual més important del club blaugrana, Nike (suposa 105 milions anuals més variables), va prendre la mateixa decisió que H&M davant la crisi dels refugiats uigurs i també està patint boicots a la Xina. La multinacional nord-americana té contracte amb l'entitat fins al 2028, però la voluntat de les dues parts és revisar-lo.\nL’any 2018 el Barça va tancar un acord de patrocini amb l’empresa nord-americana Thom Browne perquè fos l’encarregada de vestir de carrer els jugadors i el cos tècnic durant les expedicions del primer equip masculí de futbol. El contracte es va firmar per tres anys i s'acaba aquest estiu. Si s’hagués tancat l’acord amb H&M hauria sigut el primer contracte nou de patrocini que el club hauria aconseguit aquest 2021 des de les oficines de Barcelona.\n'Xalom', president Laporta


11 octubre 2021 · 88\nExisteix una gran varietat de sucres i no tots són iguals o afecten de la mateixa manera a l’organisme. Són font d’energia i alguns òrgans són dependents d’ells, com és el cas del cervell que necessita glucosa per funcionar correctament. Ara bé, la ingesta de sucres dependrà dels aliments que formin la dieta.\nAlguns sucres són intrínsecs, és a dir, propis d’alguns aliments com els que contenen fruites, verdures i lactis. D’altres, se’ls anomena sucres lliures per la seva ràpida absorció. En aquest grup es troben els sucres afegits durant la producció industrial o casolana d’un producte alimentari, com el sucre refinat o altres edulcorants; o bé, els sucres alliberats al processar un aliment que contenia sucres propis com passa amb els sucs o liquats de fruites naturals.\nEl consum elevat de sucres lliures i d’addició pot augmentar el risc de patir càries o es relaciona amb altres malalties com sobrepès i obesitat, diabetis tipus 2 i gestacional, malaltia hepàtica, colesterol LDL alt, hipertensió, malaltia cardiovascular i gota.\nEl passat juliol, La EFSA (l’Autoritat Europea de Seguretat Alimentaria) va presentar un projecte científic per valorar si es podia marcar un nivell màxim tolerable de sucres alimentaris, que no provoqués efectes adversos a la salut de la població general. La conclusió va ser clara, no hi ha un consum segur de sucre, per tant, quants menys sucres afegits i lliures hi hagi a la dieta millor.\nPer poder saber si un producte porta sucres afegits, és important aprendre a llegir l’etiquetatge nutricional. Heu d’assegurar-vos que a l’apartat d’ingredients no posa sucre o qualsevol altre endolcidor emmascarat sota algun nom estrany. Procureu evitar o reduir aquells on el primer, segon o tercer ingredient sigui el sucre, sucre de canya integral o rapadura, mel, fructosa, sucralosa, glucosa o dextrosa, entre d’altres. Tampoc xarops i almívars, nèctars o melasses o alcohols de sucres com el manitol, el sorbitol, el xilitol i l’eritritol .\nÉs important pel que fa al consum de sucres a la vostra dieta, que us assegureu que provinguin d’aliments vegetals integrals com fruites, verdures, cereals integrals i llegums i eviteu sobretot els processats amb sucres afegits, les begudes ensucrades, la rebosteria, els sucs de fruita comercials i els lactis o derivats lactis ensucrats.


Bloc del Museu d'Art de Cerdanyola: Un clàssic accessible\nL'any 2002 el Col.lectiu de Recerques Arqueològiques de Cerdanyola (CRAC) va presentar la Guia de la Cerdanyola modernista i noucentista, un llibre de referència actualment esgotat. darrerament, l'Arxiu Xane l'ha escanejat i, com fa habitualment, l'ha posat on line. No es pot descarregar, però es pot consultar virtualment aquí.\nLa guia necessitaria una actualització, ja que alguns dels edificis esmentats ja no existeixen, tot i així és una eina interessant que, a més de biblioteques, estarà disponible a la xarxa per a qui la vulgui consultar.\nPublicat per Museu d'Art de Cerdanyola a 14:09\nEtiquetes de comentaris: modernisme, noucentisme, Publicacions


Desaprenent a viure...: Vomitar i fer net\nEl cos és llest.\nA la vida, és una mica més difícil.\nPublicat per Rachel a 15:23\nMaria PB 11 de febrer de 2012, a les 19:55\nQuan tinc un problema únicament conseguisc vomitar-lo en un paper, és l'única forma que tinc.\nNúria Talavera 11 de febrer de 2012, a les 20:36\nsi formes part del nus i et vomiten, també deu ser un alliberament ;) una visió molt original i concisa, m'agrada com escrius\nM. Roser 11 de febrer de 2012, a les 22:37\nTotalment d'acord, el cos físic és llest...\nPerò la part de la ment és molt més complexa. Hi ha persones que els problemes els intenta solucionar amb paraules escrites sobre la blancor que les acull, teràpia del boli, en diuen...\nPotser la millor manera seria integrar-lo, fins que arribaria un moment que el nus es desfés sol...\nAnnaMArnau 13 de febrer de 2012, a les 6:31\nEscoltar el cos, quan la resta especialment el mon mental i emocional em porta per llocs inhospids i no se massa per on vaig o cap om em porten, llavors porto l'atenció al cos, l'escolto em parla i poques vegades m'equivoco quan sento a través d'un dolor, molèstia sensació si el que faig o cap onm vaig es o no encertat.\nI vomitar hi ha moltes maneres de fer-ho tal com diu la Maria, cantant, cridant, escrivint... i vomitar propiament dit, cap el fora el que ja no es pot contenir.\nRequetemuuuaaa, guapa que tinguis un setmana molt feliç!\nRachel 14 de febrer de 2012, a les 13:56\nMaria, si et quedes millor genial! jo de vegades e funciona, xò de vegades no sé posar forma a tot el què em passa per dins...\ndoncs sí, Núria. No ho havia mirat així però Saber q en formes part i perquè tb és una altra manera de poder fer net. M'agrada q t'agradi com escric :)\nDesfer el nus és l'ideal, M.Roser, però hi ha nusos que semblen nius d'abelles, i cada vegada es fan més grossos...o els talles o els treus perquè si no, no et deixen ni respirar. Per desfer-lo, potser fa falta més d'una persona, i aquestes no sempre hi volen ser... Un petó de migdia per tu!\nAnna, si, escoltar el cos va bé, però a mi, a vegades m'enganya!!! he de diferenciar quina sensació és real, i quina me la faig jo... ara, aprendre a treure el nus que no ens deixa fer...és bàsic. Maneres de vomitar...vàries! un muaaaaas ben gran per tu tb!\nI com sempre, gràcies per posar la cirereta sobre el pastís amb els vostres comentaris! :)\nJudit 15 de febrer de 2012, a les 13:17\nOstres! Doncs per després de la neteja, petons i abraçades, per guarir!\nAriadna 25 de febrer de 2012, a les 9:40\nEncertada metàfora. Cal vomitar (i cadascú a la seva manera, ja ho han dit abans) el que no té cabuda dins.\nMira, jo vaig a vomitar ara mateix: si us plau, treu això de la verificació de paraules, si us plau, si us plau, si us plau....