dilluns 2 d’abril de 2012 |\nDurant la jornada de vaga del passat 29 de març a l’Estat espanyol s’han produït, segons fonts oficials, 176 detencions de les quals 57 van ser realitzades a Catalunya, 56 el mateix dia de la vaga i una al dia després a la ciutat de Tarragona.\nA Catalunya des de primera hora del matí el cos policial dels mossos d’esquadra va actuar amb una contundència “preventiva” sense precedents, utilitzant material antidisturbis com gasos lacrimògens, fet inaudit, i bales de goma contra la manifestació que concorria pel centre de Barcelona.\nEl resultat dels enfrontaments, i deixant a banda els danys materials en el mobiliari urbà, ha estat que dues persones han perdut un ull, dos més la seva melsa i vint han estat ateses en diversos centres hospitalaris per politraumatismes. Entre les persones ferides es troben també companyes de la nostra organització Revolta Global-Esquerra Anticapitalista.\nEn el transcurs del dia 29, la major part de les detingudes van ser posades en llibertat, excepte dos militants de l’AEP i un altre de l’Assemblea del Clot que han ingressat a presó preventiva, amb previsió de més ingressos davant les pressions polítiques del govern de la Generalitat, de l’Ajuntament de Barcelona i del ministeri fiscal.\nDavant aquestes desproporcionades mesures de presó, Revolta Global- Esquerra Anticapitalista condemna:\n• L’acusació mitjançant proves falses contra les empresonades que van ser detingudes en un piquet informatiu al matí.\n• La politització de les penes preventives sense una argumentació jurídica.\n• L’actuació inexcusable dels mossos d’esquadra durant la jornada amb el resultat de nombroses càrregues, ús de bales de goma, gasos lacrimògens, etc.\nAixí mateix Revolta Global- Esquerra Anticapitalista exigeix:\n• La immediata posada en llibertat de totes les persones en presó preventiva.\n• L’exigència de l’aplicació de la presumpció d’innocència per a totes les persones detingudes en relació amb la jornada de vaga general del 29 de març.\n• La dimissió del conseller Felip Puig que ha demostrat utilitzar els cossos policials de manera reiterada per a fer callar qualsevol manifestació de dissidència política.\nPer finalitzar, Revolta Global-Esquerra Anticapitalista ens sumem així a les crides de solidaritat iniciades a Barcelona i fem una crida a tot el moviment implicat en el 29M a mobilitzar-se per respondre a l’estat policial i repressiu sense precedents que ha imposat la Conselleria d’Interior de Catalunya.\nFont: Revolta Global-Esquerra Anticapitalista\nDia de protesta per l’empresonament de tres vaguistes el 29 de març\nMANU SIMARRO, Directa 02/04/2012\nDia de protesta per les detencions de 79 persones i l’empresonament de tres durant la vaga general del 29 de març. Un miler de persones s’ha manifestat avui a la tarda a Barcelona i un altre grup ha fet una roda de premsa al davant de la Ciutat de la Justicia.\nRoda de premsa per l’Isma i el Dani\nA les 18h, les companyes de dos dels empresonat preventivament, l’Isma i el Dani, s’han aplegat a les portes de la Ciutat de la Justicia i han comparegut davant la premsa per mostrar la seva disconformitat amb l’empresonament dels joves. A l’acte hi han assistit membres de la Federació d’Associacions de Veïns i els iaioflautes o de partits polítics com ICV, EUiA o ERC. Tothom ha demanat la llibertat dels joves, que pertanyen a l’Associació d’Estudiants Progressistes (AEP). Janet Sanz, d’ICV, ha insistit en que "no tenen res a veure amb els fets de la tarda" i n’ha exigit la seva posada en llibertat immediata. Oriol Amorós, d’ERC, ha dit que el 29 "van confluir unes violències molt fortes que condemnem", i ha assegurat que es "vol venjar uns fets violents que van ocorrer per la tarda". A l’acte també hi ha han participat portaveus de l’UGT-Catalunya i CCOO, que han remarcat que "estaven exercint el seu dret a vaga" i que no se’ls pot relacionar amb "els actes de violència gratuïta molt diferent a l’associacionisme"\nConcentració per l’absolució de les detingudes\nA les 19h, el que havia de ser una concentració, ha esdevingut espontàniament una manifestació que s’ha dirigit a la presó Model, al carrer Entença de la ciutat. Ha estat allà on els mossos d’esquadra han detingut una persona amb diversitat funcional, i l’han traslladat a la comissaria de Les Corts. Un nombre més reduït de manifestants s’han dirigit aleshores a les portes de la comissaria, per exigir-ne l’alliberament.\nLa mobilització ha començat a les 19h a la Plaça Universitat. Poc a poc, centenars de persones han anat ocupant la plaça per mostrar el seu rebuig a la presó preventiva de la que són víctimes tres de les detingudes el 29 de març, dos al matí en un tall de trànsit a l’Avinguda Diagonal, i una altra a la Gran Via. Dos nois s’han dirigit a les concentrades per explicar els motius del rebuig a la repressió patida. Des d’un banc de la plaça han condemnat les detencions arreu dels Països Catalans, i en especial l’empresonament de tres dels detinguts. Lemes com "Llibertat detingudes" o "si ens toquen a una, ens toquen a totes" s’han fet sentir amb força, i han donat cloenda a la concentració.\nTanmateix, un grup de persones ha agafat la pancarta principal de l’acte -on s’hi llegia "No ens aturaran. Llibertat empresonades, absolució encausades"- i han enfilat carrer Aribau amunt, cridant tothom perquè els seguís. Cinc furgonetes de la Brigada Mòbil dels mossos d’esquadra els han seguit el pas de prop. Crits contra l’Estat, les presons i la policia, han amanit una manifestació força combativa que s’ha atansat fins la presó Model. Allà hi esperaven 7 furgonetes més d’antiavalots que han custodiat la presó amb un cordó mòbil mentre les manifestants hi donaven la volta pels carrers adjacents. Ha estat a la part muntanya de la presó, quan s’ha produït el primer incident.\nEls furgons policials que transitaven per la vorera han topat al camí amb una persona amb diversitat funcional. Aleshores el sotinspector de les ARRO Jordi Arasa ha forcejat amb ell, i en l’estira-i-arronsa l’ha arraconat contra la paret i l’ha detingut, traient-lo de la cadira de rodes i ficant-lo dins la furgoneta policial. El fet ha provocat la indignació de la capçalera de la manifestació que ha començat a cridar contra la policia i el sotsinspector en concret. La policia, aleshores, ha donat algun cop de porra contra les manifestants. La tensió no ha acabat aquí i els cops de porra s’han tornat a produir quan un grup intentava impedir la sortida del furgó que s’enduia el manifestant detingut. Un dels cops de porra ha anat directe al cap d’un manifestant que ha empès un policia, i l’altre a un periodista que duia l’armilla acreditativa.\nEn aquest punt, molts manifestants han abandonat la marxa. Un centenar, però, ha continuat fins la comissaria de Les Corts, per exigir la llibertat de l’home detingut. Finalment, les manifestant s’han acabat dispersant, posant el punt i final a la mobilització.\nLa Associació d’Estudiants Progressistes dice que tres de los detenidos el 29-M siguen en prisión por "riesgo de fuga y posible reincidencia"\nMaría González, Público, 31/03/2012\nIsmael y Daniel son estudiantes de física y participaron en las acciones organizadas por los piquetes de la huelga general en la Zona Universitaria. Laura de la Villa, miembro de Associació d’Estudiants Progressistes, cuenta a Público. es que todavía no saben cuando les van a soltar y que tienen que esperarse a este lunes para que su abogado presente una alegación.\nBalanç repressiu de la vaga general: 79 detencions, 4 presons preventives i més de 100 ferits. DAVID FERNÀNDEZ | 02/04/2012\nEl fiscal que ha instat la presó pels vaguistes del 29M és "amic fins la medul·la" de guàrdies civils investigats a un cas de narcotràfic. MANU SIMARRO / JESÚS RODRÍGUEZ | 31/03/2012\nEmpresonen 3 vaguistes del 29M per evitar que ’reincideixin’ a la cimera del BCE a Barcelona. REDACCIÓ DIRECTA | 31/03/2012


Aprendre a ensenyar: Tema 13 Centres amb sistema pedagògic propi\nCentres amb sistema pedagògic propi\nLa institució escolar: és una estructura social i política destinada a l'educació, en el primer grau (escoles maternal, escoles elemental, nens discapacitats) i el segon grau (col·legis, liceus). Es pot insistir sigui - jurídicament - sobre les lleis, els costums, les organitzacions, sigui - sociològicament - sobre les associacions humanes, les creences col·lectives, les pràctiques institutives, les rutines socials, els papers. Una institució ha sempre una finalitat i una estabilitat.\nLa institució escolar no pot estar absent ni aliena a l'impacte que les condicions soci-ambientals provoquen en el desenvolupament dels nens des d'edats molt primerenques i que marquen el seu futur escolar.\nEls seus desencadenants determinaran les diferències en la igualtat d'oportunitats amb que els nens ingressaran a l'escola.\nLa formació centrada en l'escola, pot definir-se com “el conjunt d'accions educatives contínues que es polaritzen en l'interès, les necessitats i els problemes directament lligats al seu paper i a les seves responsabilitats en un lloc escolar específic”.\nInstitucions: són mecanismes d'ordre social i cooperació que procuren normalitzar el comportament d'un grup d'individus (que pot ser reduït o coincidir amb una societat sencera). Les institucions en aquest sentit transcendeixen les voluntats individuals a l'identificar-se amb la imposició d'un propòsit en teoria considerat com un bé social, és a dir: normal per a aquest grup. El seu mecanisme de funcionament varia àmpliament en cada cas, encara que es destaca l'elaboració de nombroses regles o normes que solen ser poc flexibles.\nEs una forma o una estructura social establerta per la llei o el costum, un junts socialment organitzat on s'exerceixen les funcions públiques, un sistema organitzat i estable que vertebra activitats socials (per exemple l'ensenyament, o la justícia, el treball…).\nEscola: institució que es dóna per missió de transmetre els sabers, d’educar també, i d'afavorir la inserció social o mateix professional.\nSistema pedagògic: Que la institució escolar tingui sistema pedagògic vol dir que la seva organització, els seus mètodes i totes les accions estan pensats i travats en relació amb el conjunt, de manera que en modificar una acció cal reajustar-ne d’altres per a\nevitar una descompensació del sistema. El sistema pedagògic és totalment necessari\nen institucions on laboren conjuntament quinze, trenta o cinquanta professionals\ni els alumnes són atesos per un cert nombre d’aquests simultàniament, nombre que encara s’incrementa més si considerem els diferents cursos escolars que passarà cada infant.\nS’ha d’estimular la renovació pedagògica que surt de dins de la institució escolar, que té iniciativa interna. No s’ha de procedir, doncs, per convocatòria pública. La regulació política ha de ser oberta i ha d’afavorir la iniciativa pedagògica.\nL’autonomia del centre com a capacitat de donar aquest mateix resposta a les necessitats del seu entorn s’ha de completar amb la retuda de comptes amb relació als processos educatius i amb l’aprenentatge dels alumnes com a valor afegit per a la institució escolar, sense comparar resultats d’un centre amb l’altre.\nAquests centres amb un reconeixement específic no estarien sotmesos a la regulació\npolítica basada en controls normatius, uniformes, innecessaris quan la iniciativa amb responsabilitat sorgeix del propi equip docent. Caldrà la declaració pública del sistema pedagògic quan hagi estat reconegut pel Departament d’Educació, que farà públic el catàleg de centres i l’actualitzarà periòdicament.\nL’autonomia de la institució escolar comença per l’autonomia pedagògica que els professionals demostren amb la seva iniciativa. Amb el reconeixement d’aquesta poden gaudir d’autonomia organitzativa (horaris, vinculació d’àrees de coneixement, activitats de projecció...). Posteriorment s’ha de poder assolir una major autonomia de gestió econòmica. En darrer terme i fonamentant-se en el projecte pedagògic, els centres poden tenir autonomia per a definir les necessitats de personal segons perfil que es faria públic i que seria seleccionat entre els candidats per una comissió mixta (centre: professor i pare-mare, patronat, ajuntament i Administració). La selecció de candidats s’ha de fer amb fonament, casant el perfil prèviament definit amb el candidat que més s’hi adeqüi, evitant endogàmies i perfils fets a mida. El perfil s’ha de definir de manera múltiple: àrees de coneixement científic, competència específica en el perfil psicopedagògic (orientació psicològica, disseny de programes pedagògics, coneixements de neurociència...), i habilitats i recursos personals en relació amb activitats culturals (ex.: teatre, grafisme, excursionisme, muntatges de llum i so, contacontes, animació musical...). De manera general, el perfil dels professionals docents comporta competència cultural, pedagògica i lingüística, així com compromís social i ètic.\nPer a entendre tot el sistema pedagògic i els centres amb autonomia hem de tenir en compte diversos puns:\n- Aportacions dels sistemes pedagògics del S.XX\n- Marc de la política i legislació en una societat.\n- Necessitats generals dels ciutadans.\n- Necessitats particulars de grups socials o d’alumnes.\nAportacions dels sistemes pedagògics del S.XX\nL’ Escola Nova o Escola Activa Els 30 punts de Ferrière (1913)\nMirar temes anteriors al Portafolis 1\nGlobalització i Centres d’interès (Decroly, 1907)\nDesenvolupament i maduració de la primera infància a la llar\nd’infants i al parvulari (Montessori, 1907)\nMètode de projectes (Kilpatrick, 1918)\nWilliam-Heart Kilpatrick, mestre, professor de matemàtiques, professor de l’ Institut de Pedagogia de New York, Universitat de Columbia. Col·laborador pràctic amb Dewey teoritzador.\nL’aprenentatge s’ha de basar en experiències significatives i així l’estudiant que comprèn planifica i produeix amb iniciativa. L’estudiant ha de seguir quatre fases:\nproposta, planificació, elaboració i avaluació. El professor l’acompanya però l’estudiant du la iniciativa. Posa molt l’accent en la disciplina de treball individual sens perjudici dels interessos del grup.\nAquesta és la construcció de la Metodologia de Projectes sobre l’experiència escolar i com a tesi doctoral a la Universitat de Columbia (1918) Actualment inclou: projectes d’investigació social, sortides acadèmiques, elaboració de projectes, experiència de treball, tallers, metodologia EDT (diferents experiències i talents), sistema d’avaluació (d’alumnes i professors amb instruments). El mètode de projectes segueix l’esquema\ngeneral del mètode científic aplicat a l’ensenyament; en els assumptes socials l’experiment dóna lloc al diàleg intersubjectiu en successives aproximacions.\nPla Dalton d’individualització i contractes (Parkhurst, 1920)\nHellen Parkhurst, mestra d’escola rural que va afrontar la diversitat de nivells i\nl’alt nombre d’alumnes en una mateixa aula, dissenya el Pla per a la denominada\nEscola Universitària dels Infants de Dalton, Massachussets, USA.\nPla per a la individualització de l’aprenentatge de cada alumne que acudeix a l’aula de la matèria que està treballant. El programa d’aprenentatge es divideix en deu unitats mensuals, subunitats setmanals i diàries. Són les assignacions que els professors preveuen segons edat i capacitat dels alumnes. L’alumne subscriu un contracte previ segons les seves possibilitats que ha d’acomplir durant el mes. Els professors estan en aules especialitzades amb molts recursos documentals i d’experimentació segons la\nmatèria i els alumnes acudeixen a elles segons matèries on son orientats i tutoritzats.\nNo hi ha llibres de text sinó guions didàctics molt detallats i indicacions de consulta\nbibliogràfica. L’alumne du un control de la seva feina en un full de pla de treball que el professor supervisa i confirma. Hi ha agrupacions de nivell similar i els alumnes poden o no coincidir a l’aula. L’alumne pot treballar en paral·lel a companys del seu grup de nivell i coincidirà en activitats de posada en comú (conferència). Hi ha per tant molt treball individual que desemboca en el grup on troba reconeixement.\nEl Pla Dalton és especialment adequat per a responsabilitzar alumnes d’educació secundària del seu procés d’aprenentatge.\nSistema Winnetka amb programes mínim i programa de\ndesenvolupament (Washburne, 1920)\nCarleton-Wosley Washburne, mestre i doctor en educació, va\ndesenvolupar el sistema durant 24 anys a l’Escola de Winnetka, àrea de\nWashburne va ser el superintendent de les escoles de Winnetka mentre va seguir com a director a la primera escola on assajava el sistema. Volent superar que tota la classe hagi de fer la mateixa activitat ignorant nivell mental, diversitat d’aptituds i ritmes diferents dissenya un doble programa. El programa mínim, el contingut necessari per a la vida pràctica i activitats funcionals de les matèries bàsiques. Un segon programa per contribuir a la maduració i desenvolupament del talent individual de l’alumne amb activitats de grup i creatives. El sistema va ser dissenyat des de la pràctica seguida durant molts anys i presentada posteriorment com a construcció teòrica. Harmonitza la perspectiva individual i social de l’infant. Quatre principis: dret a desenvolupar aptituds i a adquirir coneixements; dret a viure una vida plena i alegre; el progrés de la humanitat depèn del desenvolupament dels individus; el bé de la societat depèn de la intensa consciencia social individual.\nPla Jena per a grups d’alumnes de diferents edats (Petersen, 1924)\nPeter Petersen impulsa l’Escola Experimental de Pedagogia de la Universitat de\nJena, Turingia, Alemanya.\nPetersen no segueix l’aspiració de l’època de fer grups homogenis d’edat o de nivell\n(l’objectiu dels tests de Binet i Simon). L’escola s’organitza de manera familiar, com a “escola de vida”. Grups de nens i nenes de tres edats diferents que aprenen junts guiats pel mestre (7-9 anys, 10-12 anys, 13-15 anys, 15-17 anys). Cada curs promociona un terç del grup i s’incorpora un grup de petits; als 15 anys hi pot haver alumnes en un grup o altre segons les seves necessitats. Són grups evolutius amb tradició i renovació de la dinàmica del grup, prou estables i prou estimulats al canvi.\nNo escau la competitivitat, hi ha diferències naturals que tots aprenen a respectar, a viure com germans. Les feines es fan en grups de tres o quatre per interessos i amistat, per què no? Els programes d’aprenentatge són setmanals i el mestre els van assignant als alumnes i grups segons progressos. Formats de l’activitat.\n- Entreteniments: conversa lliure, esbarjo...\n- Jocs: sensorials, gimnàstics, rítmics, de llenguatge...\n- Feina: assignació bàsica d’aprenentatges tècnics individuals (lectura, escriptura, càlcul...);Treball de lliure elecció en grups segons interessos guiats.\n- Festes: realitzacions que es preparen i s’assagen com a representacions, música, recitats poètics, danses.\nNois i noies treballen ajudant-se en la feina individual i cooperant en la de grup. El mestre atén individualment, als petits grups i animant a emprendre feines interessants. Aquesta pedagogia basada en la vida comunitària va ser desgraciadament posada al servei del nacionalsocialisme del III Reich per al que la comunitat es basava en identitat de raça, de sang i de cultura excloent.\nMètode de treball lliure en grups i càrrecs socials (Cousinet, 1920)\nRoger Cousinet mestre, pedagog, inspector d’ensenyament i professor de\npedagogia a La Sorboba, Universitat de París, va fer aportacions que avui tenen validesa.\nCousinet és integrament pedagog atès que sempre ha partit de l’observació dels infants i de l’aula, ha estudiat a fons les aportacions de la psicologia i de la sociologia (havia estat alumne avançat de Binet i de Durkheim) i ha dissenyat pràctiques que ha experimentat de les que ha donat compte amb informe autocrític. És investigador que fonamenta la pedagogia en l’experiència i La clau cal veure-la en haver estat un gran observador dels alumnes en qualsevol lloc i també dels mestres a les aules.\nMètode de treball lliure per grups. El mestre ha de proposar la feina i proporcionar\nmaterials. Els alumnes s’agrupen lliurement però han de fer un pla de feina, encàrrecs individuals i posada en comú. Solament calen dues limitacions: estar sempre ocupat en la feina i arribar al final deixant-la acabada\nCàrrecs i responsabilitats dels alumnes. Els alumnes tenen càrrecs rotatius que han de\ncomplir al servei de tots i també càrrecs d’autogovern de la classe i de servei a l’escola. Tot dóna valor a la vida social.\nEl joc com a activitat de desenvolupament i aprenentatge. El joc és el treball de l’infant\ncom el treball ha de ser el joc de l’adult. L’infant és persona avui i cal fer-li confiança. No hem de veure l’infant com l’adult que encara no és, que serà un dia. Canvia la pedagogia de l’ensenyament per la pedagogia de l’aprenentatge i formula “l’aprendre a aprendre” per primera vegada. Critica els exercicis típicament escolars: lectura sil·làbica, la gramàtica, el dictat.. Cal aprendre amb l’experiència i aplicar les tècniques de la cultura. Els aprenentatges no han de ser passius sinó operatoris. El mestre no ha d’explicar tant i sí treballar amb els alumnes. Són indissociables la pedagogia de l’aprenentatge i la pedagogia de la socialització. Cousinet va integrar l’aprendre a conèixer i a l’aprendre a fer amb l’aprendre a ser un mateix i l’aprendre a conviure sense dissociació.\nPedagogia antroposòfica i no-autoritària. Escoles Waldorf (R. Steiner,\nRudolph Steiner filòsof creador de l’Antroposofia, inspirador de l’agricultura biodinàmica, creador artístic d’edificis, escultura i pintura, a petició dels treballadors, va fundar una escola a la fàbrica Waldorf.\nEls principis pedagògics són els de l’Escola Activa. Primera infància: aprenentatge simbòlic i a través del joc, del ritme i la dansa. Segona infància: descoberta del món fent aprenentatges concrets amb curiositat extrema i col·laboració amb els altres. Adolescència: associació de coneixements concrets en explicacions generals, teories i síntesi de conceptes; obertura als valors, idealització d’herois i descoberta de contradiccions socials; impulsos inestables per dependència i independència dels adults i seguretat en el grup d’iguals.\nFormes organitzatives pròpies de les escoles Waldorf són: continuïtat del mateix mestre educador durant anys, sols dues hores diàries dedicades a l’aprenentatge d’una matèria bàsica en períodes de quatre setmanes, formació pròpia dels educadors que han d’identificar-se amb la filosofia de la institució, participació intensa dels pares en la\nAportacions específiques són: Educació artística. Se li dóna molta importància deixant lliure creativitat a l’infant. Eurítmia. La música viva, el cant, el ritme corporal, l’instrument musical (flauta dolça) són pràctiques diàries que afavoreixen la interiorització i la contemplació. Naturalisme i simbolisme religiós. Constantment oberts a la natura, als seus ritmes i estacions. Incorporen molts elements simbòlics com la llum, ofrenes, diorames amb representació d’éssers humans i espirituals o\nimaginaris. La seva orientació coincideix molt amb els sistemes pedagògics de les escoles actives però conserva aquella preocupació per les ciències de l’esperit dels anys vint del segle XX.\nTècniques de l’Escola Moderna amb la Impremta (Freinet i\nCélestin Freinet mestre, decideix dedicar-se a l’escola de poble com a millor manera d’evitar un altre desastre com la Guerra de 1914 d’on ell en va sortir ferit de pulmó. Per compensar la seva fatiga en parlar, dissenya tot un sistema de treball autònom dels alumnes que anirà perfeccionant amb la seva esposa Élise i tot un moviment cooperatiu de mestres.\nFreinet organitza l’aula en diferents taules de treball des del primer dia. Els infants de diferents edats podran: composar textos amb la impremta, preparar els seus textos lliures, dibuixar i estampar, fer càlculs amb suport material, màquines d’instrucció programada (operacions en paper enrotllat en capsa de sabates), preparar la correspondència amb infants d’altres escoles... La llarga estona diària de treball individual autònom i diversificat es completa amb sessions col·lectives de lectures (escollides i preparades per alumnes) i conversa posterior, correcció i millora de textos de companys abans d’imprimir-los, plantejament de problemes als que cal trovar solució. I sortides, observar el camp i els canvis estacionals, observar pagesos i artesans. Tot això serà feina ben feta i acabada que farà goig de veure (no com les llibretes escolars), s’explicarà i es dibuixarà al llibre de la vida, s’enviarà a escoles\nTot això ho introduïa Freinet per intuïció, ho assajava i en fases avançades ho discutien en trobades cooperatives els mestres adherits. Però hi havia una gran base teòrica. Freinet havia estudiat a fons la psicologia evolutiva recent, les obres pedagògiques i els corrents de la nova pedagogia, havia viatjat per visitar escoles (Hamburg, Suïssa, URSS) i havia participat en congressos internacionals d’educació. Ell mateix va escriure molt, en un estil natural i fluid, a vegades narratiu fent parlar gent del poble, i darrera de tot hi ha una sòlida teoria pedagògica i fonamentació\npsicològica. La intuïció arrancava de l’observació del treball i la cultura del seu temps. I veu quantitat d’instruments i tècniques que ell fa entrar a l’escola. La impremta premsa en primer lloc:\n- Activitat manipulativa, analítica de les lletres una per una i composant al revés amb la gratificació d’un resultat màgic: còpies per a tots.\n- Motivació per a escriure, correcció ortogràfica, gratificació. I així va entrar a l’escola la ràdio a l’aula per escoltar i transcriure, i la fotografia per il·lustrar, i l’electròfon reproductor de cançons i enregistrament orals, i el cinema per veure i entendre.\n- També tècniques artístiques: reproduccions en limògraf, serigrafiats en pantalles de colors, telers manuals.\nLes aportacions de la Pedagogia Freinet són conegudes però no necessàriament compreses com a integrants d’un canvi total de la vella classe organitzada en fileres i treball uniforme segons indicació del mestre. Va refusar formular un mètode i va practicar i difondre tècniques concretes: el text lliure, el mètode natural de lectura, el llibre de la vida, el mètode natural de càlcul, el mètode natural de dibuix, la impremta escolar, la correspondència interescolar, les màquines d’ensenyar aritmètica, les fitxes de treball individual, el pla de treball setmanal, la biblioteca de treball (alternativa al llibre de text).\nÉs un canvi a l’aula i un canvi de l’escola. És la pedagogia del treball cooperatiu i un autèntic laboratori de pedagogia pràctica. I tot això per una escola del poble que formi tots els ciutadans. Hi ha un clar projecte educatiu. L’escola s’organitza a partir de la societat i els seus usos però s’espera que els alumnes d’aquesta escola siguin capaços de canviar la societat.\nEn la proposta de l’Escola Moderna de la pedagogia Freinet conflueixen: un projecte educatiu compromès per la infància i per la societat; unes tècniques didàctiques concretes amb intencions pedagògiques definides; una organització diversa i flexible capaç d’incorporar tot el que calgui (revistes, llibres no de text, instrucció programada, tallers d’art i tecnologia, ordinadors i impressió, fotografia, cinema...); inclou mètodes didàctics clars de lectura, de càlcul, de dibuix, però naturals, no artificiosos. Molta realització pràctica avaluable per evidències, poca teoria a la vista perquè està darrera de cada tècnica. I es percep la complementarietat de les tècniques: tot un sistema pedagògic doncs ho abasta tot. Un sistema obert, doncs està en constant interacció amb l’entorn social i de treball.\nCb1 Text lliure, conversa sobre l’actualitat, correcció col·lectiva del text lliure, anàlisi\nsemioticocomunicativa de vídeos, espots, seqüències de film\nCb2 La creativitat artística no ha de ser complementària. Els infants gaudeixen fent treballs minuciosos, entretinguts, activitat que asserena l’ànim.\nCb3 L’organització escolar pot incorporar progressivament ordinadors. No hi ha hagut aules exclusives d’informàtica ni calen tants ordinadors com alumnes per treballar tots alhora.\nCb4 Un ensenyament tant creatiu no va dubtar en incorporar la instrucció programada per a continguts d’exercitació regular, en capses de sabates als anys 60! Genial! A Catalunya ni el costós Programa Toham israelià de 1982 ha deixat rastre.\nCb5 ¿Qui dubta que s’aprèn a aprendre amb aquesta varietat de tècniques, una classe plena de recursos i el treball cooperatiu?\nCb6 Pla de treball individual i assemblea setmanal on es participa amb crítica iniciatives.\nCb7 D’entrada observació del propi entorn natural, agrícola i laboral. Sortides al camp,\nsortides d’intercanvi amb d’altres escoles, visites a fàbriques i ciutats... Tot això és activitat escolar i queda reflectit en la feina de classe, en els reculls temàtics.\nCb8 No coneixem indicadors de competència social i ciutadana dels alumnes que han seguit pedagogia Freinet. Però si no l’assoleixen aquests, ¿l’assoliran més els alumnes uniformats, asseguts i escoltant, fent burla pel darrera, pispant allò que poden haver si no es deixa tancada la classe?\nL’escola com a investigació (Tamagini, Pettini, Codignola, Ciari,\nLodi, Alfieri, Rodari, Tonucci i MCE, 1951-1980)\nEl Movimento di Cooperazione Educativa (MCE) d’Itàlia s’inicia l’any 1951 seguint l’orientació de Freinet i l’ Institut Cooperatif d’École Moderne (ICEM) constituint la Fédération Internacionale des Mouvements d’École Moderne (FIMEM).\nDesprés de la Guerra Mundial, mestres italians confien que amb l’educació es pot reconstruir la ciutat i els ciutadans. L’orientació ideològica prima sobre tot: fer ciutadans competents i compromesos en la vida cultural i institucional. Alguns dels mestres ocupen càrrec polítics al govern comunal. A l’escola són importants les relacions i la comunicació per a la integració social. L’escola no és un problema de tècniques ni de regulació administrativa. Cal un projecte educatiu que transmeti cultura, valors i impulsi els nois i noies a la creació i a la llibertat\nEl moviment italià no posa tant l’accent en les tècniques, potser perquè ja li estan bé les de la pedagogia Freinet. Les orientacions específiques de la pedagogia del moviment són:\nL’activitat escolar com a investigació dels infants. Experimentar i construir el coneixement. Tant del medi natural, mètode científic, com de la realitat social, pensament crític. L’educació en el mètode científic: observació, classificació, experimentació, hipòtesis, verificació, documentació. Jocs de simulació, casos a resoldre... sobre assumptes socials, econòmics, ètnics, polítics... sempre en col·laboració amb els companys. El diàleg: procediment social. Potenciar la màxima creativitat expressiva tant en llengua com en activitat artística plàstica i musical. En expressió artística gran producció des de ben menuts. Es dedica poc temps a la creativitat artística restringida a l’àrea visual i plàstica.\nLa ciutat educadora (Comissió UNESCO amb E. Faure, 1972)\nApprendre à être / Learning to be / Aprender a ser: la educación del futuro\nL’informe de la Comissió Internacional per al desenvolupament de l’Educació de la UNESCO de 1972 va aconseguir aplegar tots els avenços voluntaristes per a canviar l’escola tradicional dels cent anys precedents. Els va articular en un tot coherent, els va fonamentar científicament, els va il·lustrar amb dades i casos concrets, va sentar principis i va formular recomanacions.\nAprendre a ser és un informe-projecte excel·lent que no penso que s’hagi superat en la seva redacció i contingut i el que és lamentable, encara està per complir. Arreu es redacten informes, documents, projectes educatius, lleis d’educació que posen al descobert que els seus redactors no coneixen l’informe Aprendre a ser; l’informe sobre\nl’educació de la UNESCO que l’ha seguit solament ha estat una imitació de baix registre encara que ha tingut gran ressò als mitjans de comunicació.\n“Aprendre a ser” posa l’educació a revisió: naixement de l’escola, grans despeses en educació, conductes culturals i anacronisme dels programes escolars. Futur i interrogants: investigació sobre el cervell, pedagogia com a ciència i invenció de la pràctica, transcendència de l’humà científic, creatiu, social, complet.\nLa ciutat educativa, la gran intuïció: tots els recursos de la ciutat i totes les persones per a educar els infants. La ciutat pot impulsar polítiques educatives, solidaritat,\ncooperació i intercanvi d’experiències.\nEl 1990 s’aprova al Carta de Ciutats Educadores, Declaració de Barcelona, on s’ha aplegat el I Congrés Internacional de Ciutats Educadores. Es passa de la ciutat educativa com a possibilitat a la ciutat educadora com a intenció i compromís. Però la idea de la Ciutat Educadora segueix essent vigent, genial. Cal anar a la font per a comprendre el seu valor i sentit. Convé que siguin els mestres i professors que comptin amb tots els recursos de la ciutat i que orientin els alumnes a fer-ne ús fora del temps escolar, amb les famílies, amb grups, en associacions. Anirà bé que tots els directius i\ndocents que hagin de redactar un projecte educatiu o d’innovació tinguin “Aprendre a ser” al davant. Trobaran ben expressades algunes de les seves idees i podran marcar\norientacions concretes que no es perden en paraules.\nMarc de la política i legislació en una societat.\nEn el primer terç del S.XIX, es parla de política educativa amb actuacions polítiques.\nA mitjan segle XIX és quan sorgeixen els pilars, ja que no es comença a fer les fases fins a aquesta data, abans solament existia iniciatives i a més eren poques (privades) per exemple a través de l'Església.\nA partir del segle XIX es crea una administració educativa que entén l'educació com un DRET, gràcies a la revolució francesa (de serfs va passar a ser ciutadans de drets).\nGràcies a la Revolució francesa canvia l'estat i es converteix en un nou en el qual la persona posseeix un dret important (i humà): dret a l’Educació. Sent l'estat a poc a poc liberal, posant les mesures per a exercir aquests drets (l'Estat = mig de representació de tots).\nL'educació havia de ser universal i pública. Per a això, l'estat crea una xarxa d'escoles públiques que va creixent a poc a poc, alhora que sorgeix una administració que gestiona aquest sistema educatiu. Comença la legislació que va concentrant el sistema educatiu( pupitres, pissarres, aules). En l'any 1900 es crea el primer ministeri de belles arts (MiPBA). AL crear-se un sistema. Educatiu, els liberals comencen a prendre partida forjant 2 tendències:\nExtensió del sistema educatiu públic ( A favor progressista, liberals). Gran corrent política intentant ometre l'església: educació privada.\nAbsolutistes, conservadors: defensen a l'Església (en contra de l'extensió) perquè tingui el mateix poder. L'estat nou té dos objectius:\n- Una educació pública (liberal), i\n- Unificar als ciutadans (ex: Real acadèmia de llengua). Unificant es creen els DOCENTS:\n- Formació inicial (F.P) per a professionalització dels mestres. Sorgeixen les primeres escoles normals (1845), en 1970 so de caràcter universitari.\n- Selecció: ideologia i continguts ( per ser abandonada pel seu marit podrà tenir un lloc de mestra).\nAmb aquesta formació s'han de donar els mateixos plans d'estudis (que sorgeixen primària, secundària, etc. ) homogeneïtzant els continguts.\nPer a aquesta formació han d'incloure's, LLIBRES DE TEXT, autoritzats pel govern (per a així seguir unificant) Els pilars del sistema educatiu: Docents, llibres i plans d'estudi. A partir d'aquí es diferencien 3 GRAUS:\n- Llei de Moyano (9 Setembre 1857) Neix el nostre sistema educatiu, que divideix l'educació en dues: Primària i Secundària.\n- PRIMÀRIA: funció fonamental formació de persones; Objectiu Transmissió de coneixements bàsics. D'aquests objectius es deriva la importància de la selecció dels mestres.\n- SECUNDÀRIA: Objectius Preparar a la vida universitària amb coneixements suficients (instrucció) i Mestres: Llicenciats.\nFins a aquí, hi ha dos tipus de mestres: mestres i llicenciats (no fa mancada preparació).\nLA POLÍTICA EDUCATIVA DAVANT ELS CANVIS I EXIGÈNCIES SOCIOECONÒMICS.\nSocietat Civil (Def. de Norberto Bobbio): és l'esfera de les relacions individuals, grupals o de classe que es desenvolupen fora de les relacions de poder inherents a les institucions estatals ( poder legítim o legal). D'una manera molt senzilla, podria dir-se que la societat civil afecta a l'àmbit del privat oposat al del públic. (Per ex: una O.N.G. perquè sorgeix al marge del públic i s'organitza per una fi).\nAltra via per a promoure la participació en la vida cultural, política, social, … d'una societat o ciutat. Ja que participen com “actius” i no sigui mitjançant partits polítics.\nRespostes des del sistema educatiu a aquest concepte de Societat Civil.\nFi de l'optimisme pedagògic: la societat civil ha portat aconsegueixo la pedagogia de la societat civil. És a dir, l’Estat ha assumit que els diferents components de la societat civil també poden formar part de l’Educació. (Ex: Màlaga Acull, etc.…) D'alguna manera, l'Estat està deixant en mans d'aquestes Societats Civils, la possibilitat d'educar ( potencialitats educatives).\nDes del S. XIX la inversió en EDUCACIÓ ha anat pujant exponencialment. Però en aquests últims 20 anys s'ha anat paralitzant o alentint.\nEn Espanya, quan arriba el S. XX es perd l'última colònia i es pretén construir una societat nova. “Els Causista” (intel·lectuals) deia que s'hauria d'invertir i avançar en educació perquè el país progressi. A això és el que se li coneix com “optimisme pedagògic”.\nCom avui dia, el nivell de confiança dels Estats en el Sistema educatiu està disminuint i per aquest motiu busquen altres noves vies de progrés com per ex. la flexibilitat del mercat laboral (això significa precaritzarlo).\n- Economitzar recursos (avaluació, qualitat): Com no s'inverteix tant, busquen un sistema educatiu de qualitat, perquè els diners invertits sigui bé invertit.\n- Eficàcia interna de la institució escolar: Sorgeix com a conseqüència dels dos primers punts.\nPodríem dir que té com contrapartida “privatitzar l'educació”. Estem arribant a quantificar l'eficàcia del sistema escolar, amiden l'eficàcia segons el nombre de fracàs escolar.\nConcepte de ciutat educadora: una ciutat educadora pretén:\n- Millora funcional del sistema educatiu, incidint en aspectes tals com les construccions escolars, manteniment i conservació d'edificis i millor de la infraestructura educativa.\n- Atenció als docents mitjançant la creació de seminaris de formació o grups permanents de treball.\n- Suports pedagògics socials tals com servei de sanitat escolar, serveis de detecció i atenció de nens amb nee, serveis d'orientació educativa i xarxes de biblioteques infantils.\n- Gestió de nous espais pedagògics tals com granges, escoles, gestió pedagògica de museus, etc.\n- Activitats extraescolars: programes per a conèixer la ciutat, organització de visites a llocs d'interès, dinamització dels espais d'oci i esportius, …\n- Programes d'educació ambiental, d'educació per a la pau, de prevenció de malalties, d'educació sanitària, d'ajudes per al consumidor, d'educació vial, etc.\n- Alternança entre l'estudi i el treball: Antigament la trajectòria d'un individu podria dir-se que era la següent:\n- Formació inicial Mercat Laboral Descans (Jubilació)\nD'això s'encarrega el sistema Educatiu. Aquest esquema actualment s'ha trencat.\n- Formació d'oci i temps lliure\n- Formació inicial Món laboral Descans\nAixò té les seves repercussions en el sistema Educatiu ja no és el protagonista.\nCada vegada és més necessària una F.P., a causa de la flexibilitat del mercat laboral ( precarietat). A més, és necessari una actualització dels coneixements a causa dels continus avanços. D'aquesta manera, sorgeixen nous àmbits educatius però no tots estan coberts pel sistema Educatiu, per ex. Per les pedagogies de societat civil.\nNOVES TECNOLOGIES I POLÍTICA EDUCATIVA.\n- Canvis en l'estructura de l'ocupació: especialització, temps lliure, requalificació.\n- Formació anticipatòria (Deu Hochleitner).\n- Debat Humanitats/Tecnologia (Alteralidad).\n- Usos tecnològics (intimitat: Estat/ Empresa).\nA conseqüència de la introducció de les NNTT canvia l'estructura de l'ocupació.\nConcepte de Formació Anticipatoria\nAprendre el canvi i per al canvi ha de ser l'objectiu de les polítiques educatives davant una societat tecnològica que produeix nous i variats descobriments constantment. És precisa una nova escola que no només busqui una informació per al “manteniment” sinó que també procuri una formació anticipatoria capaç de crear i innovar, en la qual conta més l'adquisició d'actituds i competències que l'adquisició de coneixements, encara que aquests també siguin importants.\nEn aquest sentit, les polítiques educatives estan orientades a aconseguir persones capaces d'adaptar-se al canvi i flexibles a l'hora d'adquirir els coneixements i destreses precises per a facilitar aquest canvi i per a ocupar la multitud de tasques que la celeritat i ubiqüitat que la innovació tecnològica li va a demandar. Per tant les polítiques educatives tendeixen a impartir un ensenyament general, sòlida, integradora, en l'escolaritat obligatòria, per a així possibilitar la renovació i la integració en la cultura del ciutadà dels assoliments de la ciència i la tècnica.\nDebat Humanitats / Tecnologia\nQuan s’introdueixen les tecnologies en la nostra societat s'inicia un debat sobre que assignatures o àrees són més importants.\nCom caminem a una societat cada vegada més tecnificada, perquè els alumnes sàpiguen desembolicar-se en el futur en tal societat, hem d'augmentar el nº d'assignatures tècniques o tecnològiques. Per aquest motiu, hi ha una pressió important per a això. Hi ha altra tendència en la política educativa que defensa el paper de les Humanitats. Aquestes són importants perquè vénen a traçar llaços de socialització, tolerància,, és a dir, ens serveix per a saber el que tots tenim en comú (encara que sigui un passat històric comú). No es tracta només que t'aprenguis els continguts, sinó per a fer constar que existeix un passat comú. Podem entendre que pretenen promulgar un patriotisme “sa” (solidaritat). Cap extrem és bo, ambdues àrees (tècnica i de les Humanitats) s'haurien d'intercalar: una per la seva actualitat i altres pels seus valors intrínsecs.\nELS CANVIS SOCIOCULTURALS I LES SEVES IMPLICACIONS EN LA POLÍTICA EDUCATIVA.\n- SOCIETAT, CULTURA I EDUCACIÓ.\nConcepte: Característiques fonamentals:\n- Uniformisme o absència de diferències.\n- Relacions impersonals entre els seus components.\n-Debilitat dels vincles comunitaris.\n- Desaparició de les comunitats intermèdies entre família/ associacions i Estat.\nEls diferents poders busquen uniformisme o una absència de diferències en relació amb la societat.\nAltra característica és que les relacions de la societat són cada vegada més impersonals el que comporta a una tendència cap a la individualitat.\nTot això provoca el afebliment dels vincles comunitaris, com per ex. L'escassa participació en la política, en la vida política de l'alumnat en la Universitat (crisi en els àmbits soci - culturals de participació).\nAl perdre aquests mitjans de relació i crear-se una distància entre Estat i Societat.\nEls mitjans de comunicació vénen a emplenar aquesta distància. Els Mas Mitjana es converteixen en l'única via de comunicació entre societat i Estat.\nEls mitjans ens informen, i a més ens donen una opinió. En ells cap la manipulació ideològica, ja que l'opinió que reflecteixen és subjectiva i a més la forma d'informar també és manipulada. (La forma de transmetre les dades és manipulada) En la pròpia selecció hi ha manipulació.\nLa inclusió dels M. De C. ha portat aconsegueixo l'aparició del concepte de “Llogaret Global” de Mc Luhan.\nEl paper de la política educativa enfront de societat de masses.\nLa política educativa ha de possibilitar l'accés als béns culturals i amb això el coneixement d'altres realitats socials distintes a la nostra. Les polítiques educatives, han de conjugar la inevitable uniformització amb la imprescindible diferenciació, en definitiva conciliar la tendència al llogaret Global amb el cridat llogaret local.\nLes polítiques educatives han d'ajudar a nens i a joves de prendre consciència dels perills de determinades informacions.\nLes polítiques educatives han de desenvolupar l'ús conscient dels M. De C. i la informació perquè l'escola ja no és l'únic mig, ni tan sols el principal, sinó que ha d'aprendre a conviure amb l'escola paral·lela que han possibilitat aquests mitjans. En l'escola s'han d'analitzar els interessos, la veracitat, les fins últimes de la informació i propiciar una actitud conscient de l'ús dels mitjans.\nSOCIETAT DEL CONEIXEMENT:\n- Concepte: Societat caracteritzada pel coneixement (generació i rapidesa).\nVivim en una societat de coneixement perquè està caracteritzada per aquest, és a dir, els nous sabers es generen d'una forma molt ràpida. La informació creix a un ritme vertiginós, el que porta com a conseqüència que el coneixement estigui sotmès a canvis i evolució constant.\nEn la societat actual el coneixement és un bé de consum sotmès a les exigències de renovació constant perquè pot ser objecte de transaccions comercials (de mercaders).\n- Paper de la política educativa enfront de la societat de coneixement:\n- Formació permanent perquè el subjecte pugui desenvolupar un mateix treball perquè existeix una multitud de coneixements ( per evolució de tècnica i ciència), ja sigui en les empreses en els quals s'imparteixen. Són camps laborals que s'obren per als empleats.\n- Formació cap a l'aprenentatge el docent no és l'únic que posseeix els coneixements. La seva funció ja no és transmetre coneixements sinó proporcionar aptituds positives cap a l'adquisició de coneixements.\n- Sistema de formació anticipatoria enfront de les tendències anteriors d'inflar els continguts, es dóna altre objectiu on l'important és aprendre per a la complexitat, és a dir, desenvolupar la capacitat i predisposició per a reflexionar sobre aquesta complexitat.\nEls continguts que cobren especial importància són:\n- Proporcionar les destreses necessàries per a la comunicació en els llenguatges indispensables (idiomes, llenguatge, informàtica, llenguatge audiovisual, *etc).\n- Relacions interpersonals cada vegada més necessària perquè la comunicació és un tret essencial.\n- La institució escolar hauria d'acostar als seus alumnes al coneixement bàsic de la ciència i tècnica, entenent per bàsic la familiarització amb determinats conceptes, teories i processos elementals de l'educació científica).\nFa ressò en l'aprenentatge de la solució de problemes.\n- El sistema educatiu s'orienta cap a l'aprenentatge del maneig d'instruments que permetin l'accés al coneixement.\n- Assumir la formació ètica dels alumnes perquè aquestes arribin a sentir-se protagonistes de la seva comunitat com individu en relació amb el seu mitjà.\nEn resum, la institució escolar aposta per un nou model d'escola com espai d'investigació, reflexió, reestructuració i construcció del coneixement. L'escola es converteix en un lloc d'investigació referent a experiències fragmentades que viu l'alumnat en la societat actual.\nEl model d'aprenentatge com a mediació cultural és important que el professor tingui en compte quins són els interessos de l'alumne i el seu entorn social i cultural, ja que aquests li donaran moltes pistes a l'hora d'entendre perquè adopta un determinat comportament i no pas un altre davant de certes situacions viscudes. Per això, com a futurs mestres no hem de deixar mai d'observar en l'aula que estem, ja que la bona observació ens diu moltes coses sobre l'estat dels nostres alumnes.\nA més a més si el professor s'aconsegueix posar en la pell del seu alumne, saben quins programes de televisió mira, quines són les seves aficions i interessos, és més senzill de mantenir una bona relació sense tensions entre professors i alumnes. Així doncs l'ambient a l'aula serà tranquil i equilibrat.\nExemples de sistemes pedagògics propis:\nSUNION, Escola d’ESO i batxillerat.\nL’ institut de Sils és la concreció d'un projecte pedagògic planificat a partir d'unes premisses ideològiques i que es posicionen clarament a favor del treball autònom, cooperatiu, integral i del tractament de la diversitat en grups heterogenis.\nProjecte 1X1: Educat 1x1 és un projecte de la Generalitat de Catalunya per a la implantació de mini ordinadors portàtils a les aules i la incorporació de llibres de text digitals en aquests ordinadors. Es tracta de la versió catalana del programa Escola 2.0 . El lema del projecte és: un alumne, un ordinador.\nTots els alumnes de 1ESO i 2ESO disposaran d’un ordinador ultra portàtil personal co-finançat pel Departament d’Educació (150€) i les famílies (150€).\nLa digitalització de les aules millorarà el procés d’ensenyament - aprenentatge, d’avaluació i d’organització que es desenvolupen als centres educatius i a l’entorn.\n-L’educació en els valors de l’ humanisme cristià.\nEs defineixen com un projecte de transformació social i cultural d’un centre educatiu i del seu entorn per a aconseguir una societat de la informació per a totes les persones, basada en l’aprenentatge dialògic, mitjançant una educació participativa de la comunitat, que es concreta en tots els seus espais, inclosa l’aula.\nUn dels elements fonamentals dins les Comunitats d’Aprenentatge és la participació de tota la comunitat educativa: familiars, professorat, voluntaris, etc. Les persones treballen en pla d’igualtat amb un objectiu compartit: l’aprenentatge dels nens i nenes per no estar socialment exclosos a la societat de la informació.\nLes Comunitats d’Aprenentatge constitueixen una alternativa educativa que promou la superació de les desigualtats socials mitjançant una pràctica educativa solidària, participativa i basada en un diàleg igualitari.\nEl pas de la societat industrial a la societat de la informació ha implicat enormes canvis no només en l’àmbit econòmic, sinó a la societat en general. El desenvolupament de les tecnologies de la informació i la comunicació (TIC) ha tingut influència a tots els espais de les nostres vides, des de la producció industrial fins a les pràctiques quotidianes.\nAvui, les TIC posen tota aquesta informació i molta més a l’abast de tothom i fa que, entre altres factors, l’educació es trobi davant d’una nova realitat que l’obliga a redefinir el seu paper. L’alumnat ja no necessita que se li transmetin uns coneixements inaccessibles, sinó recursos per a gestionar, seleccionar i analitzar críticament els enormes volums d’informació.\nDe fet, l’educació cada vegada depèn menys del que succeeix a l’aula i més de les interaccions que estableixen els nens i les nenes a les seves cases, al barri, a l’esplai, al club esportiu... En aquest context, tenir un esperit crític o ser capaç de reflexionar i d’establir uns criteris inequívocs per argumentar i actuar esdevenen avui eines més importants que la capacitat d’emmagatzemar moltes dades. És per tot això que el sistema escolar no pot continuar amb els mateixos tipus d’escola, formes d’organització i mètodes d’ensenyament que a la societat industrial.\nUn clar cas de les Comunitats d’Aprenentatge és el CEIP Tanit de Santa Coloma de Gramanet. També es pot treballar les Comunitats d’Aprenentatge a través d’Internet.\nLa participació de la comunitat és imprescindible per a dur a terme el projecte. Aconseguir una societat de la informació per a totes les persones implica superar els problemes del fracàs escolar i la conflictivitat, que es relacionen íntimament amb l’exclusió social, per a construir una educació de qualitat que, com demostren els fets, el sistema educatiu actual no pot oferir.\nEn les Comunitats d’Aprenentatge aquesta participació es concreta en el canvi de l’estructura jeràrquica tradicional de l’escola cap a una escola oberta al barri. Pares, mares, familiars, voluntaris o qualsevol persona de l’entorn proper a l’escola que hi estigui interessada entren a formar part, junt amb el professorat, dels òrgans directius de l’escola, de manera que la supervisió i coordinació del projecte es porta a terme amb la participació de tots els sectors implicats, per sobre d’una direcció unipersonal.\nresulta imprescindible que tothom desenvolupi al màxim les seves capacitats, sobretot en aquelles escoles de zones deprimides. Es tracta, doncs, de potenciar al màxim l’aprenentatge, de que l’alumnat participi contínuament en activitats formatives i que s’aprofiti al màxim el temps que s’hi dedica. Això només és factible, novament, amb la participació de la comunitat per a buscar tots els recursos que calguin en cada cas. Per exemple, introduint a l’aula persones voluntàries per a ajudar a aquells infants amb més dificultats o a aquells que presenten necessitats educatives especials.\ndes del projecte de Comunitats d’Aprenentatge s’advoca per la implementació dels grups interactius, una forma d’organització de l’aula en grups heterogenis (en quan a gènere, nivell d’aprenentatge i origen cultural) de 4 ó 5 alumnes en què es realitzen activitats de 20 minuts de durada tutoritzades per una persona adulta voluntària que sol ser algun familiar. En total es realitzen 4 activitats amb 4 persones voluntàries diferents durant una hora.\nEn les Comunitats d’Aprenentatge es treballa mirant cap a les més altes quotes. Adoptar aquesta postura resulta imprescindible per a que el projecte esdevingui realment transformador i aconsegueixi superar qualsevol dificultat vers una societat de la informació per a tots i totes. Això implica posar l’accent sobre les capacitats i no sobre els dèficits, sobre les possibilitats i no sobre les dificultats.\nLes altes expectatives vers l’alumnat es reflecteixen en un currículum de màxims, és a dir, un currículum ambiciós, que inclou aquells continguts que permeten l’adquisició d’aquells aprenentatges més valorats socialment o més demandats en la societat de la informació. Les altes expectatives contribueixen a tenir més confiança en les pròpies possibilitats i més força per afrontar els reptes plantejats per aquest currículum de màxims.\nEls grups interactius dins l’aula\nEls grups interactius consisteixen en organitzar l´aula de manera que hi hagi petits grups heterogenis de 4 o 5 alumnes que en col.laboració, resolen tasques de classe amb la supervisió d´una persona adulta (familiar, voluntari, etc.) que està dins el grup. El ritme de treball és alt i amés a més, solidari. La tasca del professor o professora és la coordinació de la classe. La composició d’aquests grups afavoreix la barreja de nivells, de manera que en l’elaboració de les tasques de classe, els alumnes col·laboren en la seva resolució. D’aquesta manera, els alumnes que han adquirit un aprenentatge el reforcen explicant-lo als que encara no ho han fet, que l’entenen millor confrontant l’explicació dels educadors i la dels companys. D’altra banda, la solidaritat i la fixació d’objectius comuns és un estímul per a aprendre i evitar el conflicte.\nComunitats d’aprenentatge a la xarxa\nEs un projecte de transformació social i cultural del centre educatiu i del seu entorn amb l’objectiu de que totes les persones tinguin accés a la societat de la informació.\nEs basa en les teories i pràctiques reconegudes per la Comunitat Científica Internacional, responent de forma igualitària als reptes i necessitats que es plantegen a les persones, col·lectius en totes les demès transformacions socials que s’estan produint en la societat actual.\nProjecte eduactiu institucional (PEC)\nEl dóna suport al Govern d'Argentina. S'accepta als USA, a France. A Espanya s'identifica educació obligatòria amb escolarització obligatòria. La Fiscalia persegueix els casos de nens no escolaritzats ... però cada vegada sembla més difícil.\nEs tracta d'un lloc d'Internet diagramat pel ministeri d'Educació de la Nació, que està pensat perquè alumnes, docents i pares realitzin tasques en les llars durant el període d'avançament i extensió del recés hivernal, que van adoptar 17 províncies de l'Argentina arran de l'avanç del virus de la grip A (H1N1).\nEl lloc www.aprenderencasa.educ.ar conta amb diversos recursos educatius i propostes pedagògiques. També s'inclou en la web el "Quadern per a l'aula", basat en els Nuclis d'Aprenentatge Prioritaris (NAP), que són els coneixements bàsics que han d'arribar-se en cada cicle de formació. "És important per als alumnes de primària encoratjar propostes que requereixin l'escriptura, ja sigui per a comunicar-se amb els seus companys, com dur un diari personal o armar un llibre viatger que mantingui en contacte a les famílies"\nPer què alguns pares escullen educar a casa?\nL’educació a casa també pot ser anomenada Homeschooling.\nNormalment aquestes famílies escullen aquesta opció per motius ideològics, religiosos o pedagògics.\nSolen estar en desacord amb la formació impartida a les escoles, o també és una alternativa per a les famílies que viuen en entorns rurals. Moltes vegades un dels motius es evitar el fracàs escolar, incrementar l’aprenentatge de la naturalesa o voler evitar la mala influència d’altres infants.\nEl tipus d’educació donada a la llar és una educació lliure i no escolaritzada i normalment és una educació curricular, supervisada per un centre escolar o col·legis establerts.\nEn una educació a la llar els infants fan constants preguntes, la manera d’aprendre és més dinàmica, tenen l’oportunitat no solament de relacionar-se amb els infants, sinó també amb els adults i no tenen la pressió per part del professorat.\nAlguns dels arguments en contra serien que els pares no tenen la capacitat necessària per ensenyar als seus fills, els nens no aprenen a socialitzar-se si no van a escola i que existeixen diversos problemes a l’hora de aconseguir el títol de graduat o accedir a la universitat.\nAssociació per a la lliure educació\nL'Associació per la Lliure Educació agrupa a famílies i individus que creuen que l'educació a la llar és una opció responsable i adequada per als seus fills.\nBusquen aconseguir, a Espanya, la mateixa legalitat de la qual gaudeix l'Educació a la Llar en altres països de la Unió Europea i d'Amèrica (Regne Unit, França, EUA, etc).\nConsideren que hi ha hagut un profund canvi sociològic on l'entorn ha perdut el seu paper de transmissor de valors i l'escola es veu sobrepassada per la necessitat d'oferir un currículum formatiu, i, alhora, pal·liar la falta de formadors del "currículum ocult" (educació en valors, disciplina, moral ...), pensen que sent l'escola un àmbit que no pot oferir totes les garanties, no hi ha raó per descartar altres possibilitats educatives.\n- Defensar el dret de les famílies a educar els seus fills, de forma plena i conscient, en la pròpia llar.\n- Facilitar informació sobre aquesta opció educativa a totes aquelles persones que s'interessin per ella.\n- Crear xarxes de suport entre les famílies que eduquin els seus fills a la llar.\n- Reclamar el reconeixement legal d'aquesta opció educativa de manera que es puguin obtenir, sense penalització d'edat, les certificacions acadèmiques oficials presentant-se per lliure a les proves que hi hagi a l'ensenyament presencial (Graduat en Secundària, prova general del Batxillerat, Prova d'Accés a la Universitat i altres).\n- Procurar un intercanvi enriquidor entre l'educació a la llar i les institucions educatives.\n- Mantenir contacte amb altres grups afins, dins i fora de l'estat espanyol.\n- No vincular-se, ni ser portaveu de cap moviment pol & iacute; tic, confessional o pedagògic.\nXarxa d’escola lliure\nLa XELL és la Xarxa d’Educació Lliure: una associació de persones a favor d’una mirada respectuosa envers les necessitats vitals de la infància.\nConsideren que educar no significa instruir, ni tan sols ensenyar, sinó més aviat cuidar i acompanyar els processos de vida dels infants, les seves famílies i els seus propis.\n- Ajudar els nous projectes d’educació lliure i facilitar l’intercanvi entre els que ja funcionen.\n- Difondre, des de la proximitat, aquesta mirada respectuosa envers la infància.\nPublicat per Julia Argelich Cepas a 1:19


▷ ⭐Definició de teu⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de teu\nDefinició de teu\nara pots veure La definició i nombrosos exemples de com utilitzar la paraula teu, en aquesta col·lecció de correccions ortogràfiques pots veure com es pot utilitzar en un context real aquesta paraula i fer servir un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que pots trobar aquí a més veuràs la seva Definició perquè et sigui molt més fàcil comprendre què significa teu.\nDe tu, pertanyent a tu.\nPrecedit d’una preposició que indica situació en l’espai o en el temps respecte d’alguna cosa, de tu.\n¿Cóm es diu teu en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice teu en catalán?\nSi vols aprendre com s’escriu en castellà teu has de saber que la seva traducció és teu pots veure en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar teu\nEs va indicar que la capacitat […] total de transport en TEU de la flota mundial […] s’havia multiplicat gairebé per set durant els […] últims 20 anys, registrant una taxa mitjana de creixement anual del 10 , 8%, i durant l’última dècada taxes de creixement anual fins i tot superiors a les de la dècada anterior.\nAPM Terminals va reduir la seva petjada de carboni general en un 8% el 2009, […] disminuint les emissions de diòxid […] de carboni (CO2) per TEU manejat a 17.61 kg en […] comparació amb els 19.12 kg registrats per a 2008.\nLes primeres indicacions del primer trimestre de […] 2007 situaven el trànsit d’aquest port […] en 6,6 milions de TEU, un 14,2% més que […] el 2006, fet aquest que mostra que la lliça […] per la primera posició serà molt disputada.\nLa nova terminal tindrà capacitat per moure 1,2 milions d'[…] contenidors tipus TEU i estarà finalitzada […] en tres anys, moment en què començarà a ser operativa.\nEl 2007, CMA CGM es va convertir en la primera naviliera en utilitzar unitats amb pis de bambú, […] quan va ordenar 400 teu d’elles en l’any 2005.\nConsiderant les restriccions de visibilitat imposades pel Canal que limiten l’alçada dels contenidors sobre coberta, als vaixells […] portacontenidors se’ls cobrarà sobre la base del […] nombre total de TEU que puguin transportar [… ] quan estiguin totalment carregats, reemplaçant […] l’actual Sistema Universal de Arqueig de Vaixells del Canal de Panamà (CP / SUAB).\nEn altres llocs de […] Turquia, DP World va adquirir emplaçaments sense explotar al port de Yarimca per convertir-los en una instal·lació d’1 milió de TEU.\nEn volum, posseeix una capacitat de transport de 257 […] milions de tones, incloses més de 3,15 milions de TEU (contenidors).\nAixí mateix, els vaixells portacontenidors representaven la flota més jove, amb una edat mitjana de 9,1 anys, i el 2006, el moviment total de càrrega dels ports de […] contenidors a tot el món va augmentar un 13,4% aconseguint […] 440 milions de TEU (unitat equivalent […] a un contenidor de 20 peus).\nCom un dels majors proveïdors […] […] de serveis de Transport Marítim per a enviaments amb Càrregues a contenidor ple (FCL) i càrregues a Contenidor Parcial (LCL), actualment administrem prop de 2.7 milions de TEU i més de 2 milions de metres cúbics de càrrega LCL anualment, en tots els continents.\nFelixstowe, el major port de contenidors del Regne Unit, […] va manejar 3 milions de TEU el 2006 i va aconseguir que s’aprovés la seva sol·licitud de construir instal·lacions addicionals que elevaran la capacitat total a 5,2 milions de TEU.\nObservadors de la indústria creuen que la companyia […] danesa té previst ordenar una sèrie […] de vaixells de 18,000 TEU, que seria el major […] portacontenidors mai construït.\n1. Es defineix TEU com la unitat […] de mesura estàndard internacional equivalent a un contenidor de 20 ‘amb dimensions de llarg, […] ample i alt de 20’ x 8 ‘x 8.5’ respectivament.\nQuant als ports del Carib i Golf de Mèxic, les autoritats de la SCT van informar que […] es van mobilitzar 242.000 645 i va augmentar 13.4% […] amb 275 mil 246 Teu? S en el primer [. ..] trimestre de l’any, i Altamira, a Tamaulipas, […] durant el gener-març de l’any passat va mobilitzar 88.000 420 i va augmentar 28.5%, ja que va arribar a 113 mil 657 contenidors; en segon lloc es va col·locar Progrés, Yucatán, que va baixar 10%, i va passar de 15 mil 389-13.000 849.\nEl terminal comptarà amb […] una capacitat anual de 3 milions de TEU amb un potencial de creixement fins […] 6 milions.\nAquests vaixells per al transport de contenidors estaran equipats amb la més avançada tecnologia i una […] capacitat de fins a 8,750 TEU.\nii) nombre […] total de slots plens en TEU (amb caràcter mensual)\naquest és el teu germà?; en Joan és veí teu.\nEl nou sistema de reflectir els estàndards internacionals per a la […] mesurament d’un contenidor TEU, que mesura 20’x 8 ‘x 8.5’.\nEl percentatge restant, de l’ordre d’1%, era […] capacitat de transport TEU disponible a vaixells […] frigorífics, vaixells tanc, especialitzats i de passatgers.\nEl port de Saqr als Emirats […] Àrabs Units septentrionals es va inaugurar al gener de 2007 amb el propòsit de […] arribar als 3 milions de TEU en cinc anys.\nEIVISSA (06.04.2009) L’Ajuntament d’Eivissa presenta el pla de […] arbrat de la ciutat amb una exposició al Polvorí (Baluard de Santa Llúcia, Dalt […] Vila), «Els arbres del teu carrer .\nLa vida d’Olga [La vida […] d’Olga] (1934) i El teu secret [El teu secret] […] (1935) representen la continuïtat d’aquell primer títol, […] tot i que es decantaven cap a la temàtica que l’època imposava.\nDragados SPL aglutina tots els negocis relatius a la prestació de serveis portuaris i logístics del Grup ACS i el passat any va consolidar el seu lideratge com a […] operador de terminals portuàries a […] gestionar 3,5 milions de TEU? Es i més de 15 milions […] de tones de càrrega, així com al […] transportar més de milió i mig d’automòbils.\nGairebé 90,000 […] unitats d’envasos (TEU) també són […] carregats aquí.\nLa seva última estrena […] és ‘Per un tros del teu cos’ (per un tros de […] el teu cos).\nA més, a causa de la implementació esglaonada, l’augment del peatge al maig de 2005 […] representa menys de $ 10 per TEU.\nAquest nou servei, anomenat America Express, usarà 10 vaixells amb una […] capacitat per 2,700 contenidors […] normalitzats de 20 peus (TEU) cadascun en un […] trajecte que la companyia basada a Valparaíso […] assegura millorarà els temps de transbord a Centreamèrica, el Carib i els ports nord-americana del Golf.\nSegons Carlos Vélez, vicepresident i director administratiu de Latin America APL Limited, en l’horitzó s’albira una flota de vaixells portacontenidors més grans i més rendibles, de més de 5,000 TEU.\nEs calcula que durant el primer any al centre es […] manejarà un milió de contenidors de 20 […] peus, coneguts com TEU (unitat equivalent […] al contenidor de 20 peus), i dos mIL mILIONS […] de litres d’etanol de canya de sucre.\nCada any es manegen més de 9 milions de TEU a tot el món (TEU significa Unitat Equivalent a Vint peus, la mesura estàndard de volum per a contenidors ISO).\nm’agrada molt el teu poble, a veure quan vens al meu!; vaig passar darrere seu.


DONES ETÍOPS: IGUALTAT I ESPERANÇA - Associació Nous Camins - una ONG compromesa amb el desenvolupament\nDONES ETÍOPS: IGUALTAT I ESPERANÇA\n18 octubre, 2017 per Josefina García a Blog, Etiòpia\nUn altre futur per les 90 dones etíops a Kidist Mariam\nLes dones etíops de les zones rurals i aïllades, com Meki, porten una vida molt dura. La formació i l’exercici d’un ofici suposa per a elles una nova esperança.\nAmb prou feines 130 km separen Meki, una petita ciutat de 40.000 habitants, d’Addis Abeba, la capital d’Etiòpia. Però el trajecte dura gairebé tres hores pel tràfic pesat i el terrible estat de la carretera que creua el país cap a la frontera Sud amb Kènia. Aquest recorregut ja fa que et sentis molt lluny de qualsevol lloc, encara que l’aïllament de zones rurals com aquesta és molt més real i dramàtic del que pot semblar en un començament. Per a mi, que estic de visita per conèixer el centre de formació Kidist Mariam que ha posat en marxa l’Associació Nous Camins juntament amb la Comunidad de San Pablo a Meki, aïllament és que se’n vagi la llum constantment, l’absència d’una connexió a Internet o tenir una dutxa de la qual surt amb prou feines un fil d’aigua molt racionada. Per a les dones etíops de Meki, l’aïllament suposa molt més.\nMoltes treballen de sol a sol. És fàcil descobrir el cansament en el seu rostre, i sorprèn veure-les riure quan arriben al centre de formació Kidist Mariam. Per entendre el que aquest lloc significa per a elles, és necessari conviure un temps amb professores i alumnes. D’entrada són serioses i tímides, però a mesura que passen els dies i prenen confiança, es tornen afectuoses i efusives. Al tercer dia, ja fèiem la broma que calia arribar amb 15 minuts d’antelació per saludar a cadascuna d’elles amb la cerimoniosa salutació local: un joc de mans, toc creuat d’espatlles i tres petons a l’aire. Al principi costa coordinar-se per fer-ho, però al final li agafes el truc i elles ho reben encantades.\nKidist Mariam sorgeix de la iniciativa de les dones de Meki. Visitant les famílies i assistint a les seves reunions a la parròquia, queda clar que hi ha moltes mares joves que no surten de casa seva. Necessiten aprendre un ofici per poder ajudar a la família. És una qüestió econòmica, però també de dignitat i autoestima.\nA Etiòpia, les responsabilitats domèstiques recauen en les dones des de molt petites. El masclisme predomina en la societat etíop i és molt accentuat entre la població rural. Les nenes es matriculen a les escoles, però són les primeres a abandonar els estudis perquè els diners es reserva per els uniformes i els llibres dels nens, o perquè cal ajudar a casa per anar a buscar aigua, llenya, cuidar als germans… La taxa d’analfabetisme és del 60% entre dones etíops de les zones rurals majors de 15 anys. N’hi ha prou en visitar una classe de l’escola secundària per comprovar que la majoria dels alumnes són homes.\nAl centre Kidist Mariam hi ha 90 dones joves que estan aprenent un ofici. Les mestres tenen formació en costura, cuina i perruqueria. Reben també lliçons bàsiques d’apoderament, per aprendre a administrar els seus petits negocis, i se sumen als grups d’estalvi per tenir accés a petits crèdits. La majoria treballen cosint i apedaçant uniformes pels 1.500 alumnes de l’escola de Meki, a les cuines dels hostals i albergs de la zona, o a la seva petita perruqueria de casa. El centre té capacitat per 400 alumnes anuals.\nLa Helen va ser de la primera generació de graduades del nivell superior i ara és la professora de costura per a les alumnes principiants. És la més curiosa i extravertida, i sempre acabem conversant i rient en un anglès molt bàsic. Ella compara la seva experiència al centre amb un jardí on no solament cal plantar, sinó també regar, adobar i podar perquè les plantes creixin i floreixin. “El centre fa el mateix per les dones de Meki, treballa amb nosaltres, ens dóna l’esperança que podem créixer, és un oasi dins de la pobresa que vivim”. Sona cursi, però és tan real que no puc evitar emocionar-me.\nDecideixo que haig de conèixer millor aquesta realitat i organitzo un calendari d’entrevistes amb totes les persones que treballen al centre. Estan molt il·lusionades i nervioses. Ningú els ha fet mai una entrevista! Els plantejo preguntes bàsiques que em permetin tenir una visió real: quina és la teva rutina diària, què fas els caps de setmana, com celebres el teu aniversari, què somies per a tu en cinc anys. La realitat és aclaparadora, ja en les primeres entrevistes m’assabento que les dones són les primeres a aixecar-se i les últimes a descansar. Sense electricitat, literalment treballen de sol a sol. I el més trist de tot: aquestes dones etíops no tenen somnis.\nLa Guchi respon al prototip de dones etíops. La seva àvia li va posar aquest sobrenom, perquè és alta i prima com un estruç, que és guchi en amhàric col·loquial. Sent la major de 12 germans, la seva família la va lliurar a canvi del dot a un home que li doblava l’edat, quan tenia 15 anys. És la professora de perruqueria, i abans d’arribar a Kidist Mariam guanyava una mica de diners pentinant a les seves amigues a casa. Gràcies a ella, entenc que les dones es cobreixen el cap per protegir els seus elaborats pentinats de la pols dels camins. Elles els cuiden molt, fets amb postissos i molta creativitat. La perruqueria els atorga un temps per compartir confidències i certa dignitat malgrat els seus vestits rasos i les seves humils cases. M’explica que abans portava una vida molt diferent. Encara que és molt introvertida, té moltes ganes d’explicar-me com la seva vida ha canviat gràcies al centre. Ara entén que les dones poden treballar i guanyar diners. Planeja utilitzar els seus ingressos com a professora per arreglar la seva casa i ajudar a les seves germanes. Ara se sent més còmoda parlant directament amb els seus pares, amb els quals durant anys solament es comunicava a través del seu marit. Aviat anirà a visitar-los al poble, al que triga set hores a arribar caminant. Ara sap que, sense faltar al respecte al seu marit, pot prendre decisions com aquesta. Li pregunto que tal es porta amb ell, i diu que és un bon home i que ha après a estimar-lo. A ell també comença a agradar-li la seva nova personalitat.\nTenim una dona vigilant al centre! Una de les primeres dones a les quals saludo cada dia és a Ytataku, la vigilant de dia. A més de vigilant, és l’encarregada de gestionar les quotes del petit menjador. Cada dia se serveixen uns 20 dinars als treballadors de les oficines de desenvolupament del Vicariat de Meki, que està just davant. Fins llavors, no hi havia cap lloc proper on dinar i portar als visitants dels projectes de desenvolupament de la zona. El dinar el preparen les mateixes estudiants de cuina.\nYtataku és la responsable de gestionar les reserves i cobrar els dinars, és el primer somriure que et rep quan entres al centre Kidist Mariam. Té dues petites bessones que van al centre preescolar del Vicariat i passen les tardes jugant en el jardí de les instal·lacions. Abans d’aconseguir aquest treball, cada matí recorria els camins de Meki per aconseguir petits encàrrecs que li donessin alguna moneda per comprar menjar per a les seves filles. “Kidist Mariam dóna esperança als desesperats, a les dones oblidades. Tot i que sóc vídua, la gent ara em tracta amb respecte i no com una captaire. Sóc part dels grups d’estalvi i visc més tranquil·la sabent que, encara que jo em posi malalta, les meves filles podran menjar i anar a l’escola cada dia. Sobretot estan creixent veient altres dones estudiant i aprenent”.\nAl centre Kidist Mariam hi ha 12 dones treballant, 12 històries, cadascuna més dura que l’anterior. Però allí són dones que riuen, que treballen de valent, i ensenyen amb afecte i paciència a altres dones que, com elles, a poc a poc entendran que tenen drets i capacitats i que, cuidant-les una mica, poden somiar amb un futur millor.\nJosefina García és responsable de Comunicació i Fundraising de l’Associació Nous Camins, que treballa en projectes de desenvolupament a Etiòpia des de fa 10 anys. Recentment va visitar els projectes de la zona de Meki i aquest relat està basat en la seva experiència allí. Coneix més sobre el nostre treball a Etiòpia.\nAquest article apareix publicat en la secció Planeta Futur d’El País el 3 d’octubre: Igualdad: Otro futuro para las 90 mujeres jóvenes de Kidist Mariam\nApoderament Dona Educació\nHistòria anteriorLES NOSTRES FILLES MEREIXEN UN FUTUR MILLOR Següent històriaNous Camins a Colòmbia\nEtiòpia té nom de dona La història de moltes nenes dominicanes


Vila-real estudia ajudes per al sector de l'oci nocturn | Castellón Información\nVila-real estudia ajudes per al sector de l’oci nocturn en crisi i que compta amb onze establiments en actiu\nBenlloch proposa com a alternativa que aquests espais puguen obrir de vesprada o la seua reconversió a formes de negoci més àmplies\nL’alcalde de Vila-real, José Benlloch, ha lamentat la situació tan delicada en la que es troba l’oci nocturn a Vila-real que compta a la ciutat amb un total de 14 llicències i onze negocis en actiu. “Amb el desconfinament són molts els negocis que han pogut a poc a poc recuperar la seua activitat però aquest sector no ha tingut aquesta oportunitat i per tant pot dir-se que és el més castigat”.\nEl primer edil apunta que cal unir esforços per a donar suport al sector i garantir que no desaparega. “La seua continuïtat és imprescindible per al turisme, per a generar convivència i espais de desconnexió. Es tracta en molts casos de negocis que han fet inversions molt altes per a adequar-se a la pandèmia però que no sé si podran tornar a obrir”.\nBenlloch ha recordat que es va demanar a la Generalitat una modificació de la llei autonòmica per a regular l’activitat d’aquests sectors però el rumb dels esdeveniments i l’empitjorament de la situació ha fet que es prioritzen altres aspectes. “Intentarem que de cara a l’any que ve aquest sector puga tindre algun tipus d’ajuda que els done un poc d’oxigen, almenys per a cobrir les despeses de lloguer o manteniment”. Pel que fa a la creació d’una taula de treball conjunta dels pobles de la província liderada per la Diputació, l’alcalde no creu que siga necessari. “El Consell i el responsable autonòmic de Turisme, Francesc Colomer, són sensibles a la situació”, i proposa com a possible alternativa que aquests negocis puguen obrir de vesprada o la seua reconversió a un ventall més ampli d’activitat com la restauració.\nPer últim, el primer edil ha fet referència a la distancia de seguretat en les tales de les terrasses i ha informat que aviat es modificarà la normativa autonòmica i es permetran un màxim de sis persones per taula, en lloc de les deu actuals.\najudes403 COVID-191412 José Benlloch852 llei autonòmica1 oci nocturn15 Turisme576 Vila-real6646


Serveis didàctics a l’Arxiu Nacional de Catalunya | BESCOLAR\nServeis didàctics a l’Arxiu Nacional de Catalunya\na Activitats formatives · Materials i documents de suport ·\n— 14 Gen 2017\nEn aquesta entrada volem fer difusió dels serveis didàctics que ofereix l’Arxiu Nacional de Catalunya. Tal com s’explica en les Pautes i recomanacions de didàctica als arxius de l’Associació d’Arxivers-Gestors de Documents, els arxius han de jugar un paper actiu en l’ensenyament. Aquestes institucions poden ajudar a ensenyar als alumnes a estructurar i ordenar el coneixement.\nEn les pautes es citen tres tipus de recursos didàctics fent referencia a l’article de Pilar Reverté Vidal sobre “L’elaboració de materials didàctics amb fonts d’arxiu” que són materials, activitats i eines didàctiques. A partir d’aquests tipus de recursos donem a conèixer els serveis didàctics que ofereix l’Arxiu Nacional de Catalunya.\nSegell de qualitat concedit per l’Institut de Ciències de l’Educació a l’ANC pels seus serveis didàctics.\nPer tal d’apropar els joves a les fonts documentals, l’ANC ofereix materials didàctics adreçats a professors i alumnes de secundària sobre les exposicions que realitza. Actualment presenta una exposició anomenada Nobles i cavallers entre dos monarques de la que disposa d’una guia didàctica i un quadern d’alumne. En la guia didàctica s’expliquen diferents aspectes sobre quins materials hi haurà presents, quins són els objectius de l’exposició, les temàtiques i competències que es tractaran i unes orientacions sobre quines activitats complementàries es poden realitzar. En el quadern d’alumne hi ha un seguit d’explicacions i activitats que els estudiants poden respondre per reforçar els seus aprenentatges.\nDe les activitats més difoses entre els arxius es troba la de realitzar visites per a grups escolars. L’Arxiu Nacional de Catalunya organitza aquestes visites adequades als diferents nivells educatius i sota diferents continguts que es vulguin treballar, com les funcions de l’arxiu o el procés de restauració dels documents, entre altres. En les visites es fa un itinerari pels diferents espais de treball que recorren els documents.\nEl Servei Didàctic de l’Arxiu Nacional de Catalunya també ofereix alguns tallers educatius. Entre la seva oferta es troben tallers de gestió documental i tallers de recerca i d’història. Cadascuna d’aquestes activitats es dirigeix a un grup concret d’estudiants. Per exemple, per al segon cicle d’ESO i Batxillerat es tracten temes com els maquis o els refugiats, en què es fa recerca a partir de l’explicació de les fonts existents.\nUn altre servei didàctic de gran interès per als alumnes de batxillerat és l’assessorament en la realització del treball de recerca. En aquest cas l’arxiu proporciona una bossa de recerca que permet als alumnes escollir el tema que els sigui d’interès i mostrar-los tota la documentació que tenen al seu abast. Existeixen una gran varietat de temàtiques disponibles entre les que es troben temes més socials com l’evolució en el consum del tabac o més culturals com el món del teatre a Barcelona de finals de segle XIX. En cadascuna d’aquestes propostes s’inclou una fitxa amb els objectius del treball, els recursos d’informació a utilitzar i altres observacions pertinents.\nFinalment, també cal destacar l’assessorament als professors per tal que coneguin els serveis de l’arxiu i que puguin preparar els seus propis materials didàctics. L’ANC disposa d’un blog a on es mostren propostes i dossiers didàctics, així com altres recursos que poden utilitzar-se com a material de suport als continguts donats en una assignatura.\nEtiquetes: Arxiu Nacional de Catalunya\nV Jornadas Aragonesas de Bibliotecas Escolares 11 Mar 2011\nInauguració del màster de Biblioteca escolar i promoció de la lectura 1 Oct 2012\nEl Webinar “10 ideas para recrear la biblioteca escolar” de la Marta Roig 5 Mai 2016\nVisites a biblioteques escolars 13 Des 2012


Pensem que pot ser del seu interès...\nEn el marc de la celebració del 50 aniversari de Grupdem, el passat dia 13 de novembre vam organitzar un acte amb la participació i testimoni dels professionals que van formar part de la creació de la cooperativa l'any 1971. Vam assistir a la projecció del documental "L'altra normalitat" i finalment es va fer debat i reflexió sobre l'evolució i canvis de la societat envers les persones amb discapacitat.\nEscoltem les paraules de Ferran Miquel, cofundador junt amb altres professionals de la cooperativa Grupdem l'any 1971. El document "L'altra normalitat" ens mostra una mirada crítica amb el tracte de la societat i les institucions de fa quaranta anys, vers les persones amb discapacitat intel·lectual.\nProduït l'any 1980, el documental "L'altra normalitat" representa un valuós document on són els mateixos educadors, familiars i persones amb DI qui expliquen com vivien i quines dificultats es trobaven en una societat probablement immadura i poc preparada per acceptar la diversitat.\nAgraïm la vostra participació i us animem a continuar fent la feina ben feta.\n"La nostra mirada i les nostres mans per construir la societat que volem"\nGrupdem 50 anys.\nAquest missatge i els adjunts poden contenir informació confidencial, no està permesa la seva comunicació, reproducció o distribució. Si vostè no n’és el destinatari final, si us plau elimini’l i informi’ns-en per aquesta via.\nDe conformitat amb el que disposen les normatives vigents en protecció de dades, li informem que les seves dades personals seran tractades sota la responsabilitat de GRUPDEM, S.C.C.L. per a gestionar la relació que ens vincula, i es conservaran durant no més temps del necessari per a mantenir la finalitat del tractament. No es comunicaran dades a tercers, excepte per obligació legal. Pot exercir els drets d’accés, rectificació, portabilitat, supressió, limitació i oposició enviant un missatge a eltrencadis@grupdem.com. Si considera que el tractament no s’ajusta a la normativa vigent, podrà presentar una reclamació davant l’autoritat de control en www.aepd.es.En compliment del principi d’actualització de les dades establert en el RGPD i la LOPDGDD, sol·licitem que ens comuniquin a la major brevetat qualsevol modificació o canvi en les dades que figuren en la nostra base de dades a l’adreça de correu eltrencadis@grupdem.com


Entrada en vigor de la nova Llei 24/2015, de 24 de juliol, de patents — Servei de Gestió de la Innovació — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nSou a: Inici / Notícies / Entrada en vigor de la nova Llei 24/2015, de 24 de juliol, de patents\nEl passat dissabte dia 1 d'abril va entrar en vigor la nova legislació de patents, 24/2015 de 24 de juliol, i que substitueix a l'antiga Llei 11/1986. El motiu principal de tal canvi es fonamenta en l'adequació de la legislació espanyola en matèria de patentes al marc internacional equiparant-la amb la legislació europea.\nLes novetats més rellevants respecte a l'anterior legislació són les següents:\nEs modifica el sistema de concessió, establint un únic procediment amb examen previ de novetat i d'activitat inventiva.\nConcessió ràpida de patents sòlides per la reducció de càrregues administratives i l'acceleració de procediments. En el cas dels models d'utilitat (que afecten invencions menors), s'amplia el seu àmbit de protecció als productes químics.\nEls sol·licitants tindran accés a informació rellevant que els permetrà adoptar decisions sobre la possibilitat de, per exemple, patentar en altres països, permeten així establir una estratègia d'internacionalització de la seva empresa.\nEs redueix en un 50% la taxa de sol·licitud, cerca de patents i examen per a determinats emprenedors, persones físiques i PIME, així com la bonificació del 50% per a les Universitats.\nS'aclareix a més el règim de les invencions laborals (les que es produeixen en el context d'una relació professional), simplificant-se el seu procediment i augmentant la seguretat jurídica.\nSe simplifica la regulació de les denominades llicències obligatòries, que són aquelles que, per raons d'interès públic, el titular de la patent deu donar en tot cas per a evitar que una invenció es quedi sense explotar.\nS'inclouen expressament entre els títols de protecció els Certificats Complementaris de Protecció, o CCP.\nFinalment, la nova legislació inclou entre els fins de l'Oficina Espanyola de Patents i Marques (OEPM), l'impuls i desenvolupament de la mediació així com l'acompliment com a institució arbitral, de les funcions que per Decret li siguin atribuïdes per a la solució de conflictes relatius a la Propietat Industrial en aquelles matèries no excloses de la lliure disposició de les parts conforme al dret.\nEl text complet es pot consultar al BOE.


Maresme. L'Estat invertirà 50 milions d'euros en totes les estacions de tren del Maresme\nEl traspàs de la titularitat de l'N-II a la Generalitat «només està pendent dels informes preceptius»\nL'Estat, dins el paquet d'inversions destinades a millorar la xarxa ferroviària a Catalunya, deixarà a la comarca del Maresme 50 milions d'euros per a la millora de totes i cadascuna de les estacions actuals. El delegat del govern a Catalunya, Joan Rangel, va anunciar ahir a Mataró que la inversió en les infraestructures de Renfe «té prioritat màxima». Rangel, acompanyat del secretari general de Mobilitat, Manel Nadal, va confirmar que l'acord per traspassar la gestió de l'N-II a la Generalitat se signarà «més aviat que tard» i que vindrà acompanyat d'una partida de prop de 400 milions d'euros per construir la via alternativa prop de la C-32.\n+ L'Estat farà una inversió milionària per millorar les estacions de tren del Maresme. Foto: Q. PUIG\nPaquet d'inversions per deixar a punt totes les estacions de tren de la comarca. El delegat del govern a Catalunya, Joan Rangel, va anunciar ahir en un acte organitzat pel PSC que «hi ha prioritat màxima per invertir 50 milions a les divuit estacions». La xifra forma part de la partida que des de l'Estat es deriva directament a la xarxa de rodalies de Barcelona, uns 125 milions. Rangel, acompanyat pel secretari general de Mobilitat, Manel Nadal, va confirmar la intenció de l'Estat de deixar a les mans de la Generalitat la titularitat de la carretera N-II. «L'acord ja està fet, perquè és un acord polític, i la signatura oficial del document es farà quan arribin els informes preceptius», va especificar, però hi va afegir que seria «més aviat que no pas tard».\n>Maresme. Marxa a l'N-II entre Montgat i Vilassar de Mar\n>L'Estat invertirà 50 milions per millorar totes les estacions de tren del Maresme


CAMPANYES ACTIVES COPLEFC\nAquí trobaràs totes les accions actives amb les quals treballem per defensar la nostra professió\nLA SALUT S'ENTRENA\nCampanya d'integració de l'educador físic esportiu per la salut dins del sector sociosanitari.\nContinguts de professionals qualificats en l'activitat física i de l'esport que garanteixen la seguretat i la qualitat en la pràctica de l'exercici físic.\nTU AMB QUI ENTRENES\nCampanya de conscienciació dirigida a la ciutadania amb un objectiu didàctic sobre la importància de triar un professional qualificat col·legiat o associat. https://www.tuambquientrenes.cat/\nLínia de conversació per a Xarxes Socials amb la finalitat de mostrar l'oposició a la decisió del Govern de tancar els centres esportius de diverses ciutats de Catalunya durant la segona onada de Covid-19.\nModel de gestió de les organitzacions del sistema esportiu, centrat en assolir en l'alt rendiment (excel·lència) en la prestació dels serveis.\nRecull de totes les accions realitzades durant l'any 2019 per part de col·legi i dissenyades de manera atractiva per als lectors.\nQuè guanyo jo com associat? Tota la informació.\nQuè guanyo jo com col·legiat? Tota la informació.\nIniciativa que vol mostrar a la societat com és l’actual Educació Física a les escoles.\nEina al servei del sector de l’Activitat Física i l’Esport de Catalunya per informar, divulgar i debatre sobre la multiplicitat de centres d'interès que té la nostra professió.\nEina destinada a empreses del sector de l'Activitat Física i l'Esport que vulguin ser patrocinadors del COPLEFC en diferents modalitats.\nEspai d'actualització i desenvolupament professional dirigit a tots aquells que estiguin interessats a millorar la seva formació i les seves competències professionals. https://www.coplefc.cat/calendari-formacio\nPrograma de suport a projectes emprenedors del sector de les ciències de l'Activitat Física i l'Esport.\nDepartament que organitza tots els esdeveniments del COPLEFC.\nContinguts de professionals qualificats en l'activitat física i de l'esport que garanteixen la seguretat i la qualitat en la pràctica de l'exercici físic. www.coplefcactivacatalunya.cat\nCampanya de conscienciació dirigida a la ciutadania amb un objectiu didàctic sobre la importància de triar un professional qualificat col·legiat o associat


Formació Bàsica ~ FPA TORRENT Escola d'Adults de Torrent\nEn el nivell d'Alfabetització, les persones participants tindran la possibilitat d'adquirir els coneixements instrumentals bàsics de lectura, escriptura i càlcul en diferents nivells, a més d'incrementar el seu bagatge de cultura general.\nEl que es pretén és que les persones participants inicien els aprenentatges bàsics de la comprensió i expresió oral i escrita, les matemàtiques bàsiques i el coneixement del medi social i natural, i competències fonamentals com ara la realització personal i la participació comunitària.\nEn el nivell de Neolectors, les persones participants tindran la possibilitat d'incrmentar els coneixements instrumentals bàsics de lectura, escriptura i càlcul en diferents nivells, a més d'augmentar el seu bagatge de cultura general.\nEl que es pretén és que les persones participants consoliden els aprenentatges bàsics de la comprensió i expresió oral i escrita, les matemàtiques bàsiques i el coneixement del medi social i natural, i competències fonamentals com ara la realització personal i la participació comunitària.\nEducació de base/Cultura general\nEn el nivell d'Educació de Base, les persones participants tindran la possibilitat d'incrementar els coneixements instrumentals bàsics de lectura, escriptura i càlcul en diferents nivells, a més d'augmentar el seu bagatge de cultura general.\nSón classes per a aconseguir el Graduat en Educació Secundària.\nLa matrícula es realitza durant el mes de setembre de cada any.\nCal fer la inscripció i aportar 2 fotografies tamany carnet, una fotocòpia del DNI o passaport, pagar la quota de material i, a més, aportar: el llibre d'escolaritat, el certificat de notes de l'últim curs de l'ESO realitzat o certificats de notes dels anys anteriors.\nTenim un horaris de 10.00 a 13.00 h, de 15.00 h a 18.00 h o de 18.30 h a 21.30 h.\nEl primer nivell de Secundària té 13 hores setmanals i el segon 14, distribuïdes en 3 hores diàries. Normalment les sessions són d'una hora.\nQuan de temps tardaré en obtindre el Graduat en Educació Secundària?\nEl temps mínim és un curs. Però depén de cada persona que aquest temps siga superior. Les persones que no tinguen asignatures convalidades normalment hauran de cursar els dos nivells del segon cicle (dos cursos).\nPots, amb l'assessorament del teu tutor o tutora organitzar-te un itinerari diferent i fer diverses àrees de coneixements cada any segons les teues possibilitats i necessitats.\nQuantes assignatures hi ha?\nEls mòduls per aconseguir el Graduat en Educació Secundària de Persones Adultes són:\nSocietat, territori i processos històrico-culturals.\nOptatives (en total 3)\nPuc convalidar asignatures de l'ESO?\nEl quadre de convalidacions és el següent:\nÀrees aprovades de 4t d'ESO\nMòduls superats de la prova per a l'obtenció del Títol de Graduat en ESO\nMòduls de 2n del Cicle II de la Formació Bàsica de Persones Adultes, per a l'obtenció del Títol de Graduat en ESO\nSocietats, Territori i Processos Històrico-Culturals\nSocietats, Territori i Processos Hisòrico-Culturals


07/05/2018 - La Biblioteca informa\nLa Sala d'Estudi obrirà tots els dissabtes i els *diumenges 20 i 27 de maig en horari de 10 a 20h.\n*Accés per la porta petita del pàrking.\nAccediu a la notícia complerta per obtenir més informació.\n24/04/2018 - La Biblioteca informa\n20/04/2018 - La Biblioteca informa\nEl personal de la biblioteca d'IQS volem desitjar-vos una feliç diada de Sant Jordi.\nCom cada any, us convidem a passar per l'entrada de la biblioteca on trobareu una paradeta de llibres i revistes. Podeu agafar els que vulgueu.\n16/04/2018 - La Biblioteca informa\nVols saber a quantes revistes electròniques està subscrita la Biblioteca IQS? O a quantes bases de dades pots accedir? O quants punts de lectura disposa la Biblioteca o la Sala d'Estudi? Accedeix a la notícia completa per saber-ho.


Ajuntament de Sagunt i Autoritat Portuària de València avancen en la integració port-ciutat\nEn la primera reunió del Comité Assessor del Port de Sagunt ja s'ha abordat l'actualització del conveni de 2009, així com la inversió del 1% en patrimoni cultural\nHui s'ha constituït i ha tingut la seua primera reunió el Comité Assessor del Port de Sagunt, presidit per l'alcalde de Sagunt, Quico Fernández, i del qual formen part representants de l'Ajuntament de Sagunt, la Generalitat Valenciana i l'Autoritat Portuària de València.\nL'alcalde ha considerat aquesta constitució com “un fet molt remarcable. Un objectiu que nosaltres ja ens havíem marcat des del principi i que ja feia molt de temps que estàvem demanant. Per a nosaltres açò no és encara suficient per aconseguir una major autonomia del nostre port, però és un pas molt important i de fet en esta primera reunió hem avançat moltíssim en els objectius que ens hem marcat d'integració port-ciutat”.\nFernández ha destacat, en aquest sentit, el compromís aconseguit de reescriure el conveni de 2009 entre l'Ajuntament de Sagunt i l'Autoritat Portuària, “i que era paper mullat perquè estava totalment condicionat a una ampliació portuària que ni ha arribat ni se li espera. Per tant, el conveni signat pel llavors president de la APV, Rafael Aznar, i l'alcalde en aquell moment, Alfredo Castelló, ho hem d'actualitzar tenint molt present que els beneficis per a la ciutat d'esta actualització s'han de veure des del primer dia”.\nUn dels principals avanços d'aquesta iniciativa és que una part del port actual va a dedicar-se a usos ciutadans. Tal com ha detallat l'alcalde, “el port es va a obrir a la ciutat, i ho anem a intentar fer el més prompte possible almenys en una part en la qual amb una xicoteta inversió es pot habilitar un accés, i sobretot, anem a reflectir en aqueix conveni que pràcticament tot el moll Nord i el sector que envolta al moll pesquer, vaja a tenir un ús d'integració port-ciutat. Açò significa, que els ciutadans accediran a aqueixes zones i que estes tindran usos oberts als ciutadans, és a dir, d'oci, hostaleria, etc.”.\nUn altre dels assumptes abordats en la primera reunió del Comité ha sigut la situació i l'actuació relativa al pantalà. Després d'escoltar les explicacions, l'alcalde ha destacat que mantenir íntegrament el mateix suposaria una inversió de 6 milions d'euros i un manteniment anual de 100.000 euros, per la qual cosa s'estudiarà quin serà el futur d'aquesta instal·lació, manteniment íntegre o manteniment d'una part del mateix.\nRecuperació, rehabilitació i posada en valor del Grao Vell\nEl tercer punt important tractat en la reunió ha sigut la recuperació, rehabilitació i posada en valor de tota l'àrea del Grau Vell, tant de l'antic port ibero-romà com de les instal·lacions de la torre i els magatzems. Quico Fernández ha confirmat que “hem aportat un projecte que hem quantificat en milions d'euros, hi ha diverses possibilitats perquè l'Autoritat Portuària, a la qual li hem traslladat ja aquest projecte, ha entés en primer lloc que no s'han complit les obligacions que es tenien amb l'Ajuntament de Sagunt en el sentit que s'havia d'haver invertit un 1% del total de la inversió pública executada, i crec que és de justícia dir-ho perquè és un deute pendent i en segon lloc, ens han comunicat que Puertos del Estado veu amb bons ulls que es col·labore en la recuperació d'un dels ports més antics que queden en la península i del qual tenim constància i restes arqueològiques molt importants”.\nEl director general de l'Autoritat Portuària de València, Francesc Sánchez, que també forma part del Comité, junt entre uns altres, al segon tinent d'alcalde i regidor delegat d'Urbanisme, Pablo Abelleria, ha confirmat aquest avanç en la integració port-ciutat i en el progressiu alliberament de zones d'usos estrictament portuaris. A escala general ha afirmat que el port de Sagunt és el port de les oportunitats i que estan bolcats a desenvolupar-ho, per a açò són necessaris l'accés ferroviari i espais logístics. Respecte a les possibles fórmules a l'hora de gestionar els usos ciutadans citats, des de la APV consideren, per experiències prèvies, que seria apropiat que la APV promoguera aqueixos espais per a usos socials i gestionara les activitats plantejades per l'Ajuntament de Sagunt.\nCom a conclusió, l'alcalde ha valorat el dia d'hui com molt important per a la ciutat, “nosaltres ja estem treballant i anem a acurtar al màxim els terminis perquè estos objectius s'aconseguisquen al més prompte possible”.