Esquerra País Valencià - YouTube\nTardà: "Infrafinançament + desinversió = espoli" - Duration: 44 seconds.\nEn la intervenció defensant la reforma de l'estatut, Joan Tardà explica en 44 segons què és l'espoli que patim al País Valencià.\nTARDÀ AL DEBAT SOBRE L'ESTATUT DEL PAÍS VALENCIÀ - Duration: 6 minutes, 28 seconds.\nIntervenció del diputat Joan Tardà al Congrés dels Diputats durant el debat de l'estatut del País Valencià.\nTardà arranca la seua intervenció agraïnt el president del Consell Josep Lluí...\nJoan Tardà. Els dubtes d'ERPV sobre la transaccional de l'estatut valencià - Duration: 4 minutes, 45 seconds.\n13/12/2018. Congrés dels Diputats.\nEl diputat Joan Tardà mostra els dubtes que tenim des d'Esquerra Republicana del País Valencià sobre la transaccional a l'estatut.\nEl grup de diputats d'Esquerra ...\nAnem a Lledoners - Duration: 51 seconds.\nSi voleu saber per què anem a Lledoners, mireu aquest vídeo.\nDivendres 2 de novembre farà un any que Oriol Junqueras i Joaquim Forn foren empresonats per l'estat espanyol. Els Jordis...\nVine al 59è Aplec del Puig a la Muntanyeta de la Patà - Duration: 33 seconds.\nDiumenge 28 d'octubre de 2018 ens veiem a la Muntanyeta de la Patà del Puig per celebrar el 59è Aplec del Puig.\nL'acte estarà conduït per l'escriptora Gemma Pasqual i comptarà amb la participació...\nJosep Barberà a Tormo (C's): Si aquesta llei no surt serà per culpa seua. - Duration: 2 minutes, 49 seconds.\nIntervencions a propòsit del llaç groc que du Josep Barberà a la camisa, sobre la llibertat d'expresió i la voluntat d'arribar a acords de C's i PP. LuisSantamaria del PP i Emigdio Torm...\nJosep Barberà a les Corts, sobre Reforma de la Llei Electoral Valenciana - Duration: 38 minutes.\nEl president d'ERPV, Josep Barberà, compareix a la comissió que debat la reforma de la Llei Electoral Valenciana per aportar el punt de vista d'Esquerra sobre el projecte\nBernat Picornell pregunta al govern de Pedro Sánchez pel segón multiplex - Duration: 3 minutes, 27 seconds.\nEl senador d'Esquerra Republicana pregunta a la Ministra d'Ecnomia de l'esecutiu de Pedro Sánchez si pensen concedir un segón multiplex al Govern Valencià per a poder assolir la recipr...\nJosep Rufà al Defensor del Pueblo - Duration: 36 seconds.\nEl senador Josep Rufà, palesa les mancances de l'informe del Defensor del Pueblo. Un informe que omet les agressions a la llengua i la violència feixista patida, sobretot, al País Vale...\nERPV Bernat Picornell esmenes al senat. À punt #TenimMoltaContar - Duration: 52 seconds.\nEl senador Bernat Picornell en la defensa de les esmenes d'Esquerra Republicana del País Valencià als pressupostos aprofita per donar l'enhorabona al País Valencià pel les emissions de...\nERPV El diputat Xavier Eritja defensa les esmenes de cultura als PGE - Duration: 49 seconds.\nXavier Eritja defensa les esmenes als PGE des del País Valencià en matèria cultural. Entre d'altres les dotacions al Tempir d'Elx, Escola Valenciana i ACPV. o la transferència de 6 milions d'euros ...\nERPV Joan Tardà al debat de les esmenes del País Valencià als PGE - Duration: 39 seconds.\nJoan Tardà qualifica d'escandalosa la falta d'inversions en el País Valencià en el debat de les esmenes presentades per ERPV als PGE\nTardà: no hi ha eixida per al P. Valencià fins que els valencians no controlen els seus recursos - Duration: 11 minutes.\nInvervenció del diputat d'Esquerra Republicana, Joan Tardà, en el debat de la reforma de l'Estatut Valencià proposada per les Corts Valencianes.\nConferència "Catalunya independent, i el País Valencià què?" - Duration: 20 minutes.\nResum de la conferència "Catalunya independent, i el País Valencià què?, a càrrec del president d'Esquerra Republicana, Oriol Junqueras.\nEl País Valencià s'ho val - Duration: 2 minutes, 9 seconds.\nPerquè el País Valencià s'ho val ! Esquerra-País Valencià\nPresentació de la candidatura l'Europa dels Pobles-Verds (Part 1) - Duration: 9 minutes, 12 seconds.\nActuació de Pot de Plom Teatre a la Presentació de la candidatura l'Europa dels Pobles-Verds (Part 1)\nLa impunitat dels grups violents d'extrema dreta al País Valencià (Congrés dels Diputats) - Duration: 10 minutes.\nCompareixença a la Comissió d'Interior del Congrés dels Diputats en relació a la impunitat dels grups violents d'extrema dreta al País Valencià, amb les intervencions de Mercè Pigem (CIU) i del por...\nPresentació de la Candidatura Europa dels Pobles-Verds (Part 3: Pot de Plom) - Duration: 4 minutes, 33 seconds.\nTercera part de l'actuació de Pot de Plom teatre a la Presentació de la Candidatura Europa dels Pobles-Verds a València\nAra Esquerra, naturalment (vídeo de campanya) - Duration: 3 minutes, 41 seconds.\nAgustí Cerdà, candidat d'Esquerra Republicana del País Valencià a la Presidència de la Generalitat.\nEleccions de Maig del 2011\nPresentació de la Candidatura Europa dels Pobles-Verds (Part 2: Pot de Plom) - Duration: 8 minutes, 33 seconds.\nSegona part de l'actuació de Pot de Plom teatre a la Presentació de la Candidatura Europa dels Pobles-Verds a València\nJoan Tardà : #RTVV tornarà i el PP pagarà molt car el mal que ha fet - Duration: 4 minutes, 52 seconds.\nIntervenció del diputat d'Esquerra Republicana Joan Tardà al Congrés dels Diputats (10 de desembre de 2013) defensant la iniciativa parlamentària contra el tancament de radiotelevisió valenciana pr...\nCap a la República del País Valencià - Duration: 28 seconds.\nCap a la República del País Valencià. Esquerra Republicana del País Valencià\nJordà: "305 anys després renovem l'anhel de tenir un País Valencià lliure" - Duration: 35 seconds.\nIntervenció de la diputada d'Esquerra Republicana al Congrés, Teresa Jordà, al voltant de la diada del 25 d'abril. 25 d'abril de 2012.\nEsquerra-PV: valencià: paga i calla - Duration: 6 minutes, 20 seconds.\nVideo de la campanya "Valencià:paga i calla (el preu d'ofrenar noves glòries a Espanya)" editada per Esquerra Republicana del País Valencià\nEsquerra - País Valencià - Playlist


Bloc – Centro Médico Masnou\nLa vista és un sentit molt important. Aproximadament dos terços de la informació que rebem la rebem a través dels ulls. El metge oftalmòleg s’ocupa de la salut ocular, tractant l’ull com un òrgan del nostre cos, vetllant per la seva salut, integritat, prevenint patologies, receptant medicació o intervenint quirúrgicament quan és necessari. L’optometrista s’ocupa […]\nAra pots conèixer totes les nostres novetats en oftalmologia, així com informació d’interès sobre la teva visió a través d’Instagram. Només has de seguir el nostre perfil @tredicoftalmologia i tindràs accés als consells dels nostres especialistes. T’esperem en els nostres centres de la Verneda i el Masnou\nQuè és? La onicocriptosis o ungles encarnades es produeixen quan la làmina unguial es clava a la pell produint inflamació i infecció en alguns casos , les causes d´aquesta afecció son múltiples : mal tallat d´ungles , calçat molt ajustat, excés de suor sobretot en nens i adolescents, forma de caminar , etc. Com es […]\nCada vegada més el nostre sistema visual està sotmès a condicions més exigents de visió. Ja des de petits la visió propera esdevé molt important en el procés d’aprenentatge, i no només això, la demanda en visió propera és cada vegada més gran: dispositius mòbils, ordinadors… Per mantenir la funcionalitat visual en bon estat us […]\nLa talàlgia o dolor al taló és la lesió més freqüent al peu. Segons el seu origen, les podem classificar en diferents grups: Neurològiques: principalment ocasionades per una lesió o un atrapament nerviós que es veu reflectit al peu, tot i que la lesió pot trobar-se en el propi peu o a nivells superiors (columna […]\nS’apropa el nadal i amb ell els excessos. Les estadístiques assenyalen que les persones acaben el nadal amb 3 o 5 quilos de més. S’ha de ser conscients, i saber que els excessos no són dolents, ja que moltes vegades són inevitables, però poden ser rellevants en el nostre estat de salut . Gaudeix amb […]


Banc Santander és condemnat a indemnitzar Andrea Orcel pel seu fitxatge fallit amb 68 milions\nPublicat 10/12/2021 11:52CET\nUNICREDIT - Archivo\nEl jutjat ha condemnat Banc Santander a indemnitzar amb 68 milions d'euros el banquer italià Andrea Orcel pel seu fitxatge fallit com a conseller delegat de l'entitat, segons han confirmat a Europa Press fonts jurídiques.\nL'ara conseller delegat d'UniCredit, Andrea Orcel, va demandar Banc Santander fa dos anys i mig per haver fet marxa enrere en el seu nomenament com a conseller delegat del banc espanyol.\nSantander va anunciar el fitxatge de l'aleshores banquer d'UBS el setembre del 2018, però quatre mesos després el consell d'administració de l'entitat va decidir fer marxa enrere, en considerar inassumible haver de fer front íntegrament al bonus en diferit que UBS s'havia compromès a abonar a Orcel quan el va fitxar l'entitat càntabra.\nEn un començament, Orcel va reclamar una indemnització de 112 milions d'euros, que després ha rebaixat fins als 76 milions: 17 milions de prima d'incorporació, 29 milions per la part del bonus diferit que estava pendent de percebre a UBS i que Santander podia haver assumit ('buy out'), 20 milions corresponents al sou que havia de cobrar a Santander durant dos anys i 10 milions d'euros per danys morals i reputacionals.\nSantander ha defensat que la carta d'oferta que van enviar a Orcel no era un contracte vàlid, perquè no ho havien aprovat el consell ni la junta d'accionistes, i el nomenament estava subjecte a l'avaluació d'idoneïtat del Banc Central Europeu (BCE).\nDesprés de les declaracions de la presidenta del Santander, Ana Botín, del president d'UBS, Axel Weber, del director global de Compensacions d'UBS, Mark Shelton, de l'exdirector de Recursos Humans del Santander, Roberto di Bernardini, i del secretari general i del consell del banc espanyol, Jaime Pérez Renovales, el judici va quedar vist per a sentència el passat 20 d'octubre.\nEn la decisió que s'ha emès aquest divendres, el magistrat Javier Sánchez Beltrán dona la raó a Andrea Orcel i condemna Santander a pagar una indemnització de 68 milions d'euros.\nFonts de Banc Santander consultades per Europa Press han indicat que l'entitat recorrerà la sentència, amb la qual està en desacord.


Estació de Ràdio Barcelona - Arquitectura Catalana .Cat\n© Alessandro Merletti i Quaglia\nCamí de Sir Edmund Hillary, s/n\nEquipaments de Telecomunicacions\nEdifici situat a la muntanya del Tibidabo i actualment queda dins del recinte del Parc d'Atraccions del Tibidabo. És de planta rectangular i consta de planta baixa, un pis i coberta a doble vessant amb el carener paral·lel a la façana principal. A la façana principal un alt mur fa de sòcol de l'edifici i al centre hi ha encastat un gran relleu de bronze obra d'Àngel Tarrach; aquest relleu es va fer com a homenatge a la República i l'acompanya una placa que diu "Per aquesta antena Francesc Macià deia al món que Catalunya esdevenia República". Dues escales arrenquen des d'aquest espai central cap els extrems en sentits oposats; la barana és un mur tancat en diagonal amb un esglaó al mig. Un cop a dalt l'edifici queda una mica enretirat respecte al mur de tancament del sòcol creant un passadís entre ells; aquest esta cobert per una marquesina d'obra, situada entre la planta baixa i el primer pis, aguantada per columnes llises. A la planta baixa hi ha una sèrie de grans finestres rectangulars, cobertes amb una reixa, que ocupen gairebé la totalitat del mur. A la planta superior les parets són de pavès. Els murs estan arrebossats i pintats de blanc sense cap decoració. Radio Barcelona es va fundar l'any 1922 pels membres de l'Associació Nacional de Radiodifusió Josep Maria de Guillén-Garcia i Gómez, Royston Saint Noble, Eduard Rifà i Anglada, Eduard Solà i Guardiola i Pau Llorens. Va començar a emetre al 1924 des de la cúpula de l'Hotel Colón de Barcelona; la Direcció General de Comunicacions va assignar a l'estació la referència EAJ-1 (codis referents a Espanya, Telegrafia sense fils -AJ- i primera emissora autoritzada). L'èxit aconseguit per l'emissora va fer que decidissin adquirir un equip més potent. Al 1926 van comprar una emissora de 2 quilovats i mig de potència en antena i 10 quilovats en el generador, que era la primera d'Europa en el seu gènere; estava fabricada per la International Western Electric de Nova York i va ser adquirida a la companyia Teléfonos Bell, S.A. aquest nou aparell en va instal·lar al Tibidabo, en uns terrenys cedits per l'Hotel Florida. Al mateix temps van canviar de lloc els estudis; la nova ubicació va ser a l'edifici del Tívoli (C. Casp, 12). El fet de tenir les antenes al Tibidabo va fer necessari construir un edifici per les maquines i el projecte es va encarregar a Nicolau Maria Rubió i Tudurí. Malgrat se li atribuïa l'inici del projecte l'any 1922, el professor Antonio Pizza de Nanno a la seva Tesi Doctoral "Barcelona 1929-1936. Il Ponte incompinto dell'arditettura", defensa que en realitat és del 1929, tal i com es pot veure en els plànols (on apareix la data 1929) i en el permís d'obres (tramitat en la mateixa data). El Pavelló de Ràdio Barcelona contenia maquinària i transmissors, però també algunes sales per a recepcions i visites. En els interiors, ja perduts, es podia observar una clara influència d'Adolf Loos.


Editorial 19 December, 2016 CatDialeg.cat 0\nInici » Historic » Ada Colau i el tramvia: el falsejament de la participació\nAda Colau i el seu partit no paren de parlar de participació, però a les seves mans ha esdevingut una paraula buida de tot sentit. El fet que tots els partits de l’oposició municipal, del PP a la CUP, hagin manifestat el seu rebuig amb el silenci a la darrera comissió municipal, que havia de tractar sobre els pressupostos, precisament per la manca de diàleg -que és el nivell més baix de participació- és un exemple més d’aquesta hipòcrita actitud d’anunciar com a mèrit allò que no fa.\nEn l’àmbit de ciutat, però, l’exemple més escandalós és el del tramvia, que l’Alcaldessa tira endavant sense debat en el plenari, sense informació als ciutadans, i adoptant mesures que comprometran greument el futur de la ciutat durant anys.\nAra, sense saber si la cosa arribarà a prosperar, vol dur a terme un canvi substancial en la forma d’accedir a la ciutat de Barcelona per l’oest, l’espai urbà comprès entre la carretera de Sarrià i la Diagonal, canviant el sentit d’aquests carrers. El RACC ha advertit que descarregar el flux de vehicles que ara accedeix a Diagonal per la Carretera de Sarrià, per la Plaça Francesc Macià des d’Urgell, congestionarà la sortida i augmentarà el retard en fer aquest trajecte en 11 minuts, amb la consegüent retenció. El canvi de sentit per l’entrada a través de Carretera de Sarrià no tindrà efectes sobre l’àrea, però sí més endavant, al distribuir el trànsit per l’Eixample, sobretot, sobre els carrers París i València. La conseqüència de treure el tràfic foraster de la Diagonal per desviar-lo per l’Eixample, serà contundent: augmentaran els temps de desplaçament i la contaminació que es vol evitar. Alhora aquests fluxos horitzontals es trobaran amb la dificultat de les vies verticals, congestionades per les cruïlles amb la Diagonal afectades pel tramvia i la seva prioritat semafòrica.\nTot es vol tirar endavant amb la complicitat de la Generalitat i antics convergents, com els exconsellers Pere Macias i Felip Puig, ara abduïts pel tramvia d’Ada Colau, ells sabran per què. Primum Vivere companys.\nI tot això es fa sense escoltar ningú, sense facilitar informació adequada, sense presentar dades de l’impacte del tramvia sobre tota l’extensa àrea d’influència, de com afectarà a les línies d’autobusos.\nHi ha deu grans qüestions sobre el tramvia per la Diagonal a les que l’Ajuntament ha de respondre si vol evitar-nos un desgavell històric.\nLa primera és quin sentit té una inversió en una infraestructura tan costosa, rígida i irreversible, en un període de revolució del transport públic per a una obra que en una dècada quedarà obsoleta de la mà de la telemàtica, la intel·ligència artificial i els nous materials i sistemes d’impulsió i transport\nLa segona pertoca a la rendibilitat del diner públic: si no es rescata l’actual concessió es farà una inversió pública per generar negoci a una entitat privada, que produirà un forat en els ingressos de Transports Metropolitans de Barcelona, en suprimir les actuals línies de busos per la Diagonal. Si es rescata, la despesa més que es duplica.\nLa tercera són les conseqüències d’implantar-lo en l’eix principal d’una ciutat molt densa, 15.700 habitants per km2. Pitjor encara, perquè l’actuació es faria en una àrea de la Diagonal amb més de 35.000 habitants per km2, una aglomeració asiàtica.\nPerquè, i és la quarta qüestió, aquesta obra té un fort impacte sobre la mobilitat metropolitana, que ha de ser avaluat sota pena de dificultar molt l’accés a la capital de Catalunya, I això ens condueix a la cinquena qüestió:\nQue no és altra que la combinació de mitjans de transport. Si Barcelona disposés d’una xarxa de transport col·lectiu metropolità capil·lar, i un sistema de parks-and–rides, tot seria molt diferent. La gent no agafa el cotxe per gust per accedir per Diagonal, sinó per necessitat.\nLa sisena qüestió és pròpia dels governs que abusen. Sempre s’obliden de les externalitats negatives: els efectes indirectes d’una activitat que traspassa part dels seus costos a tercers, al seu entorn. En el cas del tramvia, són els costos de congestió en termes de temps, combustible i contaminació, sobre l’usuari privat, el transport públic i els veïns a l’Eixample, causats pel tràfic desplaçat de la Diagonal, així com la barrera a la mobilitat vertical en una ciutat, que d’antuvi, la té mal resolta.\nLa setena apunta a la sobrevaloració dels viatgers a transportar. Certament el tramvia té més capacitat, però no es tracta de maximitzar el nombre teòric de viatgers, sinó determinar quines són les necessitats reals. No és el màxim sinó l’òptim el que cal assolir. L’actual servei per la Diagonal no sembla ni molt menys desbordat. Un sistema millorat de busos elèctrics amb temps de desplaçaments optimitzats és millor opció.\nLa vuitena són les greus complicacions causades per les incidències, accidents, aturades, donada la rigidesa del sistema escollit i l’alta densitat del trajecte. Si un tramvia queda immobilitzat, es col·lapsa el transport públic, situació que no es dóna en el bus.\nLa novena fa referència a la contaminació: la tercera part del cost del tramvia, aplicats a dotar-nos de busos elèctrics a tota la ciutat, s’obté una reducció més gran que l’obtinguda pel tramvia.\nLa desena qüestió afecta a la seva prioritat. De les 13.000 persones que han aportat iniciatives a la consulta oberta per l’Ajuntament, només 476, menys del 5%, assenyalen el tramvia; la meitat de les que demanen la cobertura de la Ronda de Dalt.\nTal com està plantejat, el tramvia és més una arma ideològica que una solució.\nAda Colau165 Ajuntament de Barcelona132 Barcelona135 Eixample2 mobilitat3 tramvia13 trànsit4


Els preus de venda i de lloguer baixen a Barcelona\n3 min. Barcelona 03/08/2020 18:51\n651x366 Els estudis mostren una caiguda dels preus de l'habitatge / ALBERT GEA / REUTERS Els estudis mostren una caiguda dels preus de l'habitatge / ALBERT GEA / REUTERS\nLa pandèmia ha aturat el creixement dels preus de l'habitatge, tant de compra com de lloguer, a Catalunya i concretament a la ciutat de Barcelona, que des de l'inici de la recuperació després de la crisi financera experimentava una escalada continuada dels preus.\nLes estadístiques oficials mostren un descens del nombre d'operacions de compravenda d'habitatge –amb uns descens del 47,9% segons l'INE– i també una caiguda del nombre d'hipoteques –quasi un 30%– concedides pels bancs, que és el sistema més habitual per finançar la compra d'un pis.\nDiversos informes demostren que la debilitat del mercat ha fet caure els preus. L'últim l'ha publicat Idealista aquest dilluns. Segons aquest portal, el preu de l'habitatge de segona mà a Barcelona al juliol va baixar un 3,1% respecte al mateix mes de l'any passat i es va situar en 4.084 euros el metre quadrat de mitjana. A la província de Barcelona el descens va ser més pronunciat, del 3,8%. I encara va baixar més al conjunt de Catalunya, un descens del 6,5% que deixa el preu de mitjana en 2.125 euros el metre quadrat. Per demarcacions, el descens més important s'ha produït a Tarragona (-8%), seguida de Lleida (-6,5%), Barcelona (-3,8%) i Girona (-2,8%).\nEn el conjunt de l'Estat, el preu mitjà de l'habitatge de segona mà se situa, segons el portal, en 1.677 euros el metre quadrat, una xifra un 3,5% inferior al juliol de l'any passat.\nEn el cas del lloguer, les estadístiques oficials només arriben al primer trimestre, quan la pandèmia encara no havia afectat amb força l'economia, i encara reflecteixen un increment del preu (3,8% en el cas de Barcelona). Però altres estudis mostren que després del confinament els preus han girat a la baixa. És el cas de l'índex de lloguer internacional de Housing Anywhere, que mostra un descens dels preus del lloguer a moltes ciutats europees. En el cas de Barcelona, segons aquest estudi els preus del lloguer han baixat el segon trimestre un 1,1% respecte del trimestre anterior, i ara se situen al nivell del juliol de l'any passat, cosa que trenca la corba d'augment continuat.\nUn altre indicador que mostra el debilitament del mercat de l'habitatge és el nombre de permisos d'obra nova. Segons les dades fetes públiques aquest dilluns, les sol·licituds per construir habitatges a Espanya van repuntar al maig un 48% respecte a l'abril, quan l'activitat es va aturar pel confinament, però en l'acumulat dels cinc primers mesos de l'any es va registrar un descens del 28% respecte al mateix període de l'any anterior. A Catalunya, segons les dades del Col·legi d'Arquitectes, que abasten tot el primer semestre, la superfície visada per a habitatge ha caigut un 16,7% respecte al primer semestre de l'any passat.


El deslluït judici pels atemptats del 17-A comença aquest dimarts\nEls acusats no responen pels assassinats, tot i que l'acció popular demana per a ells 15 presons permanents\nLa fiscalia demana la pena més gran, 41 anys de presó, per al supervivent de l'explosió d'Alcanar\nMadrid 10 de de novembre del 2020. 18:02\nEl judici pels atemptats de Barcelona i Cambrils del 17 i 18 d’agost del 2017 començarà aquest dimarts a l’Audiència Nacional i està previst que després d’escoltar més de 200 testimonis quedi vist per a sentència el 16 de desembre. Malgrat comptar amb un calendari tan ampli, es preveu que quedi deslluït, perquè, a ulls de la fiscalia, es redueix a l’explosió d’Alcanar, tot i que les acusacions populars no es resignin i sol·licitin 15 presons permanents revisables per a dos dels tres acusats.\nLa diferència entre la posició del ministeri públic i la de les acusacions particulars (més d’una dotzena) i les populars, l’Associació Víctimes del Terrorisme (AVT) i 11-M Afectats del Terrorisme, rau just en la responsabilitat dels tres acusats.\nPer la vista oral, prevista fins al 16 de desembre, desfilaran 200 testimonis\nLa fiscalia defensa la interlocutòria de processament del jutge Fernando Andreu, mantinguda pel seu successor al Jutjat Central d’Instrucció número 4, José Luis Calama, i ratificat per la Sala Penal.\nEntén que els atropellaments de la Rambla i Cambrils es van improvisar, després que els plans originals se n’anessin en orris amb l’explosió del xalet d’Alcanar. Els autors materials de l’atac van ser abatuts pels Mossos i els acusats no poden respondre pels assassinats i ferits que van causar.\nLa fiscal adscrita al cas, Ana Noé, demana 41 anys de presó per al presumpte membre de la cèl·lula gihadista que va sobreviure a l’explosió d’Alcanar, Mohamed Houli Chemlal; 36 per a Driss Oukabir, que va llogar la furgoneta que es va fer servir per a l’atropellament de la Rambla, però que va acabar fent marxa enrere, i vuit per a Ben Said Ben Iazza, com a col·laborador.\nEls dos primers hauran de respondre pels delictes d’integració en organització terrorista, fabricació i tinença d’explosius i estralls en grau de temptativa, per l’explosiu d’Alcanar i l’explosió.\nAssassinats i ferits\nLes acusacions populars discrepen que aquest canvi de plans eximeixi els acusats de responsabilitat per les morts. Entenen que els dos primers han de respondre pels assassinats i ferits dels atropellaments. L’única mort que no els atribueixen és la de Pau Pérez, perquè només la va cometre l’autor de l’atropellament de la Rambla, que volia el seu cotxe per fugir.\nPer això, l’AVT i l’11-M demanen per a Houli i Driss, a més de les 15 presons permanents, 15 anys més de presó per cadascun dels 150 assassinats intentats, cosa que puja a 2.250 anys de presó. A això cal sumar-ne 12 més per integració, 15 pels explosius, 20 pels estralls i 30 per dues lesions d’Alcanar.\nPer al tercer acusat, Said Ben Iazza, com a col·laborador de la cèl·lula, sol·licita 10 anys de presó i 15 més per un delicte de dipòsit d’explosius, el que fa un total de 25 anys de presó.\nEl problema és que al no ser aquest el criteri del jutge els acusats no van ser processats per les morts. Malgrat això les acusacions afirmen que com que l’ordre de processament inclou els atropellaments, la seva pretensió de condemna és plenament factible, al no modificar el relat de fets de la interlocutòria que va delimitar l’acusació; tampoc el que fa el ministeri públic en el seu escrit d’acusació.\nL’Audiència aclarirà si és possible la condemna per fets pels quals no se’ls va processar\nSánchez apuntala la coalició amb Podem després del 4-M per transmetre estabilitat\nLa CUP emplaça Junts i ERC a «deixar els interessos partidistes» i arribar a un pacte de mínims\nLa fiscalia, per la seva banda, entén que precisament la funció d’aquest tipus d’interlocutòria, com a garantia del dret de defensa, és delimitar l’acusació. De fet, fonts fiscals consideren si més no qüestionable que s’hagi permès que víctimes dels atropellaments exerceixin l’acusació particular, quan els acusats no en respondran.\nEn la vista tampoc faltaran les teories conspiranoiques. Alguna acusació particular afirma que rere el 17-A hi havia el CNI només perquè uns anys abans el Centre Nacional d’Intel·ligència va contactar a la presó amb el líder de la cèl·lula de Ripoll, l’imam Abdelbaki es Satty, que va morir a Alcanar.


500 persones participen en el comiat de l'antiga Escola Vall d'Aro de Castell d'Aro - Diari digital de Ràdio Platja d'Aro\n500 persones participen en el comiat de l’antiga Escola Vall d’Aro de Castell d’Aro\nRedacció 12/03/2018\tNo Comments\nL’edifici està previst que s’enderroqui a l’abril per començar la construcció del nou centre sociocultural\nLa festa de comiat de l’antiga Escola Vall d’Aro, a la Plaça Poeta Sitjar, va estar carregada d’emotivitat, retrobaments i molts records.\nUnes cinc-centes persones de totes les edats, bona part de les quals vinculades en el centre durant els seus anys de funcionament (entre els anys 1958 i 2015). Un èxit de participació que demostra l’estima i la importància de l’escola en el nucli per la qual van passar diferents generacions de castellarencs i castellarenques.\nLes activitats van començar a mig matí amb una recollida d’objectes i de fotografies antigues i actuals de l’escola o vídeos. Aquest material s’exhibirà en un espai d’homenatge a l’escola que es crearà en el nou Centre Cívic.\nEs van servir tres-cents cinquanta esmorzars gratuïts de pa amb tomàquet i botifarra, es van projectar vídeos sobre l’antiga escola i del projecte del nou centre sociocultural a la Sala Polivalent, hi havia un Photocall i un espai ambientat amb mobiliari escolar per fer-se fotos, llibretes per deixar-hi missatges i anècdotes i, en el torn dels parlaments, van parlar diferents persones vinculades a la història del centre.\nPrevious Previous post: Castell d’Aro celebra aquest diumenge una festa de comiat de l’antiga Escola Vall d’Aro abans del seu enderroc previst a l’abril\nNext Next post: Platja d’Aro es prepara per acollir la reunió anual d’Erasmus Student Network amb un miler de participants


APP-Privacitat | Bluephage\nTractament de dades personals de Bluephage S.L.\nSi estàs pensant en registrar-te o ja estàs registrat a la web de BLUEPHAGE S.L. aquesta informació és del teu interès:\nLa intranet de la web està vinculada a l’adquisició dels productes de BLUEPHAGE ia l’Aplicació que serveix com a eina per registrar i gestionar informació sobre les mostres que hi estan relacionades.\nIdentitat: BLUEPHAGE, S.L. amb CIF B-66887977\nAdreça postal: Carrer Gavà, 4, P.2 PTA 2, El Prat de Llobregat, 08820, Barcelona\nCorreu electrònic: info@bluephage.com\n2.- Quines dades personals ens proporciones?\nEn el moment de registre et demanarem informació de caràcter identificatiu, i en el cas que formis part d’un equip informació necessària per vincular-t’hi. Si tens un compte existent a l’Aplicació vincularem la informació del teu usuari a l’Aplicació. Un cop registrat, recopilem informació sobre l’ús que facis de la intranet, per tant, tractarem el contingut que es generi durant la teva activitat.\nEls usuaris que també tinguin permisos d’administradors d’equip i que donin d’alta usuaris des del web podran aportar dades identificatives necessàries per a l’alta dels tercers que formaran l’equip.\nLa nostra web instal·la cookies que recullen informació sobre la navegació, et recomanem que llegeixis la política de cookies per a informació completa sobre això.\n3.- Amb quina finalitat tractem les vostres dades personals?\nBLUEPHAGE S.L. tractarà les teves dades personals per configurar l’usuari a la web i permetre el registre a l’Aplicació, de manera que puguis registrar i gestionar la informació sobre les mostres processades amb els productes de BLUEPHAGE i accedir-hi des de diferents dispositius.\nQuan formeu part d’un equip de treball que centralitzi la gestió, l’usuari administrador de l’equip podrà accedir a la informació de les mostres que gestions des del teu usuari.\nQuan la informació de les mostres vagi acompanyada de dades de geolocalització. Aquesta informació només es tractarà com a informació addicional a les mostres vinculades.\nSi comptem amb una base de licitud podrem utilitzar les dades per informar-te de les nostres activitats, productes i promocions.\nIgualment t’informem que BLUEPHAGE S.L. podrà utilitzar dades anonimitzades per a un ús estadístic d’aquestes.\n4.- Per quant de temps conservarem les teves dades personals?\nSi tens un usuari a la nostra web les teves dades personals es conservaran mentre mantinguis la teva condició d’usuari, i un cop donat de baixa es guardaran les dades durant el temps necessari per a la defensa davant de possibles reclamacions i per complir amb les obligacions legals que puguin haver-se generat .\nLes dades estadístiques anonimitzades es mantindran al sistema de forma indefinida.\n5.- I si les dades són d’un menor?\nEls nostres serveis estan dirigits exclusivament a persones grans. Per això no es permet el registre de menors a la nostra web. En qualsevol cas, si els pares/mares o representants legals considereu que els vostres fills o tutelats ens han remés dades personals, us preguem que contacteu amb nosaltres enviant-nos un E-mail a info@bluephage.com\n6.- Quina és la legitimació per al tractament de les teves dades personals?\nTractem les teves dades personals sobre la base del consentiment que ens atorgues en registrar-te, el compromís de BLUEPHAGE S.L. proporcionar un servei, vinculat a l’adquisició dels productes BLUEPHAGE i, si escau, el compliment d’obligacions legals.\nEls usuaris administradors d’equips han de comptar amb el consentiment dels usuaris o amb una altra base legal que us permeti comunicar les vostres dades per gestionar l’alta. En cas de tractar-se del consentiment, aquest es veurà ratificat per l’usuari quan accedeixi amb el seu usuari a la intranet o es registri a l’Aplicació.\nPodrem tractar les teves dades sobre la base de l’interès legítim per promocionar els nostres productes i serveis.\n7.- A quins destinataris es poden comunicar les teves dades?\nQuan formeu part d’un equip de treball que centralitza l’activitat en un administrador, aquest usuari administrador podrà accedir a la informació sobre les mostres que deseu al vostre espai d’usuari. Fora d’aquest supòsit, BLUEPHAGE S.L. no comparteix dades amb tercers.\n8.- Quins són els teus drets quan ens facilites dades personals?\nSi tractem les teves dades has de saber que els teus drets són:\nDret a sol·licitar l’accés a les dades personals: podreu preguntar si des de BLUEPHAGE S.L. estem tractant les teves dades, i en cas afirmatiu accedir-hi.\nDret a sol·licitar la limitació del tractament: en aquest cas BLUEPHAGE S.L. únicament els conservarà per a l’exercici o la defensa de reclamacions.\nDret a oposar-se al tractament: deixarem de tractar les dades personals, amb l’excepció que s’hagin de seguir tractant per motius legítims o per a l’exercici o la defensa de possibles reclamacions.\nDret a no ser objecte d’una decisió basada únicament en el tractament automatitzat de les vostres dades personals.\nPer exercir els teus drets has de contactar amb nosaltres enviant un correu electrònic a info@bluephage.com o per escrit a l’adreça postal que consta en aquest document. Per a informació addicional, a la pàgina web de l’Agència Espanyola de Protecció de Dades (AEPD) https://www.aepd.es/reglamento/derechos/index.html teniu disponibles formularis i indicacions específiques sobre l’exercici de drets.\nA BLUEPHAGE S.L. tractem dades sobre la base del consentiment i has de saber que tens dret a retirar en consentiment en qualsevol moment, sense que això afecti la licitud del tractament realitzat prèviament a la retirada.\nSempre que ho consideris oportú podràs presentar una reclamació davant de l’AEPD https://www.aepd.es/\nRecorda que ets el responsable de les dades que ens facilites, per això, les teves dades han de ser veraces, exactes i les has de mantenir actualitzades.\n9.- Com hem obtingut les teves dades?\nLes dades que tractarem seran les que tu ens proporcionis directament en sol·licitar registrar-te a la nostra web i les vinculades al teu usuari a l’aplicació.\nQuan es tracta d’equips, l’usuari amb permís d’administrador té la facultat de donar d’alta als usuaris que formaran el seu equip. Per això pot ser que les teves dades ens les hagi facilitat l’administrador del teu equip.\n10.- Informació de tercers\nSi ets usuari amb permís d’administrador, quan introdueixis informació de tercers has de tenir en compte que ets responsable de comptar amb una base legal i si cal hauràs de demanar el consentiment i informar al tercer de l’ús que es farà de les seves dades personals.\nNomés utilitzarem les teves dades personals segons allò establert en aquest document. En cas que BLUEPHAGE S.L. dueu a terme una modificació sobre el tractament de les vostres dades us informarem oportunament a través de l’Aplicació.\nData actualització: 18/06/2022


XICS’N ROLL QUEEN, l’espectacle familiar de les Cases de la Música, arriba a l’Auditori - Teleponent\nInici Actualitat XICS’N ROLL QUEEN, l’espectacle familiar de les Cases de la Música, arriba...\nXICS’N ROLL QUEEN, l’espectacle familiar de les Cases de la Música, arriba a l’Auditori\nAmb el seu format innovador, petits i grans tindran l’oportunitat de conèixer i redescobrir la mítica banda britànica QUEEN.\nAmb el seu format innovador, petits i grans tindran l’oportunitat de conèixer i redescobrir la mítica banda britànica QUEEN. Grup que va revolucionar el rock tal i com es coneixia, introduint altres sons més simfònics i operístics. Tot allò va marcar un abans i un després. I és que com a resultat, van deixar tot un llegat de cançons que han passat a la història, com Bohemian Rhapsody, Don’t stop me now, We will rock you o The Show Must Go On, entre moltes altres. Vine en família a gaudir d’un dels grups més mítics de la història de la música.\nCases de la Música presenten Xics’n’Roll, un programa de concerts de grups tribut que adapten les seves presentacions al format familiar, que permeten als més petits conèixer les formacions més importants del rock, així com la història dels artistes i bandes.\nAquesta és una aposta innovadora que s’ha revelat alhora com a molt atractiva per la fusió d’interessos entre pares i fills.\nPol Caturla, baix, guitarres i veus\nIgnasi Cama, guitarres i veus\nLara Villodres, veu, conducció i animació\nAquest concert s’inclou dins de la programació de La Temporada Lleida, programació estables d’arts escèniques i música.\nLes entrades es poden comprar online al web www.latemporadalleida.cat , www.orfeolleidata.cat i al lloc web de l’Auditori www.auditorienricgranados.cat\nTambé es poden comprar presencialment a les taquilles del Teatre de la Llotja, l’Escorxador i l’Auditori i a l’oficina de Turisme de Lleida.\nPreu entrada anticipada: 6€\nPreu entrada a taquilles el dia del concert: 8€\nL’horari de la taquilla de l’Auditori és el següent:\nMatí: Dimarts i dijous de 10 a 12 h\nTarda: de dimarts a divendres de 17 a 20 h\nEl dia del concert la taquilla obrirà una hora abans.\nXICS’N ROLL QUEEN\nArticle anteriorLes pistes d’esquí indignades per no poder obrir per la Purissima i són optimistes amb el nadal\nArticle següentLa nova campanya d’Aparelladors Lleida destaca els beneficis de la rehabilitació


Tàrrega combat la violència masclista amb la campanya ‘Digues Prou, No Estàs Sola’\nLa campanya condemna en veu alta els assassinats per violència masclista. Fins a data de 4 de novembre de 2019 són 1.026 les dones assassinades des del 2003 (any que comencen a recollir-se oficialment aquestes dades) a mans de la seva parella o ex-parella. 34 menors també han estat assassinats des de l’any 2013 amb l’objecte de fer mal a la mare. Per a denunciar aquest colpidor balanç, el diumenge 24 de novembre (11h) la plaça Major de Tàrrega s’omplirà amb 1.060 cadires buides en record de les dones mortes per violència de gènere des de l'any 2003 i als fills i filles també assassinats des del 2013 (les cadires duran el nom de les víctimes i la seva edat). “És un homenatge a les dones que han mort a causa de la violència masclista i alhora un acte per fer visible el buit que deixen”, ha explicat la coordinadora d’Igualtat, Mireia Fontanet. Les cadires seran presents a la plaça Major fins al dilluns 25 de novembre, Dia Internacional per a l’Eliminació de la Violència envers les Dones. En aquesta data, a les 12 del migdia, es farà la lectura del Manifest a càrrec de l’Ajuntament, el Consell Comarcal de l’Urgell, Dones Arrel, APADOC, Dones Verge del Pedregal i Fòrum Femení d’Opinió.\nPer un altre cantó, Tàrrega instal·larà punts informatius de la campanya a la Casa Consistorial (del 25 al 29 de novembre) i al CAP (dilluns 25 de novembre), on també s’acostarà al públic l’exposició ‘Feminicidis’. La campanya ‘Digues prou, no estàs sola’ 2019 integra esforços de l’Ajuntament de Tàrrega, Diputació de Lleida (que dona suport econòmic), Consell Comarcal de l’Urgell, Subdelegació del Govern a Lleida, Institut Català de la Salut.


Creixen les esquerdes a la CUP - El triangle\nEndavant, una de les organitzacions més influents en el si de la CUP, de la qual forma part la diputada i portaveu parlamentària Anna Gabriel, advoca per revisar l’acord amb Junts pel Sí i per considerar “paper mullat” les parts del mateix destinades a “humiliar la CUP”.\nAquest rebuig s’ha expressat en un comunicat amb què es critica la CUP i el pacte amb JxS. Per bé que valora el fet d’haver apartat Artur Mas de la presidència, Endavant destaca que Convergència ha conservat el comandament del ‘procés’.\nDe fet, aquesta organització troba que el “capital polític” de la CUP ha estat en situació de risc durant les negociacions. Observen que ara és difícil rebatre la versió dels fets segons la qual la CUP va cedir i va renegar dels seus compromisos. Advoquen, pel que fa a això, per “una acció sistemàticament coherent” amb el programa presentat el 27-S.\nEl comunicat d’Endavant es coneix poques hores després que Corrent Roig anunciés que abandonava la CUP precisament perquè no combrega amb l’acord d’investidura amb JxS, en entendre que aquesta entesa qüestiona el rol rupturista de la CUP i la supedita a un Govern sotmès a la UE i la troika.\nPrevEs busca personal sense experiència


El 83% de les empreses d’Andorra segueixen en una fase inicial de transformació digital - Sala de premsa\nEl 83% de les empreses d’Andorra segueixen en una fase inicial de transformació digital\nEl 83% de les empreses d’Andorra es troben actualment en un estadi de transformació digital bàsic o inicial. Aquesta és la principal conclusió del segon Estudi de Maduresa Digital d’Andorra que ha realitzat la consultora Iniced amb la col·laboració de MoraBanc i la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis d’Andorra.\nL’objectiu de l’estudi és mesurar el grau de maduresa digital de les empreses a Andorra a final del 2020, així com l’evolució dels seus estadis de maduresa digital al llarg del temps mitjançant 16 indicadors clau de la transformació digital. Les dades provenen d’una enquesta que han respost més d’un centenar d’empreses del país que tenen 10 treballadors o més.\nL’estudi conclou que les empreses continuen suspenent l’assignatura de la transformació digital. La nota és d’un 3,1 sobre 10, amb una millora de tres dècimes respecte a la del primer estudi presentat en 2019 sobre dades del 2018 (2,8).\nEls diferents indicadors de l’estudi no han evolucionat gaire en els dos darrers anys malgrat la gran necessitat de digitalització incrementada per la situació de la COVID-19. La nota més elevada continua estant en l’àmbit de la visió, organització i lideratge que registra un 3,3. No obstant, les valoracions en l’àmbit de l’experiència de client, les competències digitals dels treballadors i l’impuls del negoci digital continuen per sota del 3.\nTot i la baixa nota que treu la situació actual, el 35% de les empreses preveu llançar plans de transformació digital en els propers mesos, tot i que un 53% encara no s’ha plantejat la definició d’un full de ruta digital.\nMés enllà dels números i les notes, des d’Iniced, MoraBanc i la CCIS es valora que, tot i que estem encara molt lluny que les empreses andorranes puguin desenvolupar models disruptius de negoci, hem de ser optimistes ja que es detecten oportunitats per esdevenir un país de negocis digitals. L’acció conjunta entre les administracions públiques i el sector privat en temes com ara els e-sports, els actius virtuals, la biotecnologia o la greentech han de ser un motor per accelerar la digitalització del teixit empresarial.\nConsultar l’estudi AQUÍ


La Generalitat ignora a Moncofa en el seu plan de Movilitat de Castelló – Ayuntamiento Moncofa\nWences Alós: “No només es restableix el servei d’autobusos previ a la pandèmia, sinó que ara ens deixen de banda en el Pla de Mobilitat”\nMoncofa , 7 d’agost de 2021.- L’Ajuntament de Moncofa va a reclamar a la Generalitat que rectifiqui i inclogui a el municipi en el seu P lan de M obilitat M etropolitana de la P rovincia de Castelló, que va presentar ahir i que ignora les necessitats de l’ poble tot i que l’ampliació de el servei d’autobusos arribarà fins Nules.\nWences Alós Valls, alcalde de Moncofa , ja va reclamar fa mesos tant a la Conselleria de Transport, com a diferents representants de la Generalitat, ” la recuperació de les freqüències perdudes i fa temps la creació d’una línia circular que una Moncofa , La Vall, Nules i Xilxes . Però no només han ignorat fins ara les necessitats dels nostres veïns, sinó que ara veiem que en el seu pla per ampliar el servei metropolità de transport no tenen en compte per res a Moncofa “.\n“El conseller Arcadi Espanya va dir ahir que ara s’obrirà un procés de diàleg amb els ajuntaments. Espere que siga veritat, perquè l’Ajuntament de Moncofa li va a sol·licitar que ens incloga en aquest pla de mobilitat urbana. No solament tenim ja més de 7.000 habitants tot l’any, que es multipliquen a l’estiu, sinó que seguim creixent i aquesta discriminació perjudica tant als veïns en el seu dia a dia com a les oportunitats de negoci dels nostres comerciants “, ha explicat l’alcalde de Moncofa .\nWences Alós Valls ha assenyalat que a més de demanar que es contemple a Moncofa en aquest pla de transports de la Generalitat, al menys es pose ja en marxa el servei circular d’autobús entre Moncofa , la Vall d’Uixó, Nules i Xilxes , que a més permet connectar a el poble amb les estacions ferroviàries d’aquests dos últims municipis.\nMoncofa ja paga la connexió de la seva platja amb el casc urbà\nCal recordar que l’Ajuntament de Moncofa va posar en marxa fa un mes o una línia d’autobusos anomenada ‘ Platges de Moncofa ‘ perquè uneix les platges de Moncofa i funciona tots els dissabtes de l’estiu, perquè és el dia que realment la utilitzen tant els veïns com els visitants de la vila. La novetat d’aquest any és que aquesta línia d’autobusos i totes les platges de municipi amb l’estació de Renfe, per millorar el servei de transport públic que presta l’Ajuntament cada estiu.\nAquesta línia de ‘ Platges de Moncofa ‘ beneficia els usuaris i residents de les platges de l’Estanyol , Camí Cabres i Moncofa Platja, així com Moncofa poble, que després connecta amb l’estació de Renfe. Aquests trajectes són tant d’anada com de tornada, amb una freqüència aproximada d’una hora entre els dos sentits.\ntecnico3\t2021-08-06T10:41:05+00:00\t07/08/2021|Categories: Actualitat|


Enric I. Canela » Blog Archive » Spin off de més impacte\nSeguint el bloc de Xavier Marcet sempre s’aprenen coses d’innovació. Al seu article El impacto de las Spin Off universitarias vaig descobrir l’altre dia l’estudi Caracterització, anàlisi i impacte de les empreses sorgides dels Trampolins Tecnològics catalans.\nDiu Marcet que calen programes que creiïn menys empreses spin off però de molt més impacte. Com diuen: Més raó que un sant.\nClassificat com a Articles Enric I. Canela, Desenvolupament, Innovació, Recerca, Universitat | 1 Comment »\nUna resposta a “Spin off de més impacte”\na 30 juny 2009 a les 7:32 pere losantos\nTens raó, però primer s’ha d’aprendre a caminar, l’administració, la universitat i el professorat emprenedor. Potser 10 anys ja són prous?


187 | BonDia Diari digital d'Andorra.\nInici / 187\nDt., 05/04/2022 - 20:35\n187,5 euros per pres i dia\nMantenir un intern del centre penitenciari costava el 2020 187,50 euros al dia, un cost molt proper a la mitjana europea, que se situa en 186,7 euros. Ara bé, mentre que el cost d’un preventiu puja a 109,43 euros, el d’un pres amb sentència ferma és de 78,07. Es tracta d’una despesa que queda lluny de la mínima europea que ostenta Bulgària, amb 6,5 euros, i de la màxima de San Marino, on val 2.030.\nLlegir més sobre 187,5 euros per pres i dia\nUna de les sortides del Tomb Lauredià d'aquest diumenge.\nDg., 06/06/2021 - 16:41\nEl 6è Tomb Lauredià aplega 187 inscrits\nEsport per a tots els públics. Moguts per aquesta motivació els 187 inscrits al Tomb Lauredià han fet aquest diumenge la caminada popular que té per objectiu fomentar els hàbits saludables entre la ciutadania de totes les edats i donar a conèixer els camins de la parròquia.\nLlegir més sobre El 6è Tomb Lauredià aplega 187 inscrits


La jubilació del 'baby boom' porta la fallida de les pensions i exigeix una revisió de l'envelliment\nGirona ha viscut una nova edició de l'Ara Pensem centrada en els reptes d'una societat envellida\n3 min. Girona 05/12/2019 22:10\n651x366 Antoni Bassas modera un nou cicle Ara Pensem amb Miren Etxezarreta, Santiago Niño Becerra, Pilar Monreal i Jordi Amblàs, sobre els reptes de l'envelliment de la població / DAVID BORRAT Antoni Bassas modera un nou cicle Ara Pensem amb Miren Etxezarreta, Santiago Niño Becerra, Pilar Monreal i Jordi Amblàs, sobre els reptes de l'envelliment de la població / DAVID BORRAT\nEl sistema de pensions i el sistema sanitari s'han de replantejar de cap a peus per ser sostenibles, de la mateixa manera que cal una mirada nova i positiva sobre l'envelliment. Els participants en el debat El 'baby boom' es jubila, del cicle Ara Pensem de l'ARA, i amb la col·laboració del Banc Sabadell, han coincidit en el diagnòstic, però no tant en les receptes. L'acte s'ha celebrat aquest dijous a l'Auditori de la Mercè de Girona.\nSantiago Niño Becerra, catedràtic d'estructura econòmica de l'IQS School of Management, ha explicat que el model actual de pensions està pensat per a uns supòsits que ja no es donen: plena ocupació, salaris en augment, demanda creixent de feina i esperança de vida d'un màxim de 10 anys després de la jubilació. Això es va complir fins a finals dels 80. "Si la Seguretat Social fos una empresa, es declararia en fallida, però els polítics no en parlen", ha dit. Per a ell, els diners que falten podrien sortir del frau fiscal, i ha recordat que hi ha empreses que paguen el 0,33% d'impostos gràcies a l'enginyeria fiscal.\nMiren Etxezarreta, catedràtica emèrita d'economia aplicada de la UAB, ha defensat que les pensions es paguin amb els impostos, igual que la resta de despeses com l'exèrcit o la casa reial. La catedràtica ha afirmat que a la banca internacional li interessa que tothom es faci pensions privades, per això "ens venen que no hi ha diners" i "s'estan inventant un problema que no existeix". Etxezarreta és partidària d'apujar impostos a les classes altes a través d'una "reforma fiscal integral i seriosa".\nEl sistema sanitari va en una direcció errònia, segons el doctor en cures pal·liatives de l'Hospital de Vic i vicepresident de la Societat Catalana de Geriatria i Gerontologia, Jordi Amblàs: s'incrementa la despesa en tecnologia i medicaments per a les malalties agudes en lloc d'invertir en la promoció de la salut i l'atenció a les persones.\nEl facultatiu ha trencat el tòpic segons el qual la longevitat costa molts diners a la sanitat, i ha explicat que la meitat de la despesa sanitària mitjana d'una persona es concentra només en el seu últim any de vida. Pilar Monreal, investigadora del grup de recerca Envelliment, Cultura i Salut (ECIS) de la Universitat de Girona, ha parlat de la necessitat de canviar la visió sobre l'ancianitat. "Els que es jubilen ara són més actius i participen en la vida social", ha puntualitzat.\nLa recepta de la longevitat\nAntoni Bassas, periodista i membre de l'equip fundador del diari ARA, que ha exercit de moderador del debat, ha apuntat, a partir de les intervencions, que "el món líquid" en què vivim està canviant radicalment les relacions laborals i personals. Bassas ha preguntat als participants què podien recomanar a la generació del baby boom, els nascuts entre els anys 1962 i 1974. Niño Becerra ha recomanat "que no es jubilin" i ha alertat que el sistema sanitari tampoc és sostenible, i Amblàs els ha animat a viure l'envelliment amb positivitat.\nLa recepta de la longevitat recau en coses senzilles: activitat física, bona alimentació i relacions socials. D'aquí que Monreal hagi insistit també en l'"empoderament" que implica la participació social. Etxezarreta ha comminat els jubilats a "lluitar per les seves pensions" de la mateixa manera que els treballadors lluiten pels salaris.


Hi ha futur by jsplbt jsplbt - issuu\nDEL 17 AL 23 DE JULIOL DEL 2010\nEINES Glossari PROSPECTIVA\nObservació a llarg termini del futur de la ciència, la tecnologia, l’economia i la societat per tal d’identificar tendències significatives.\nL’estratègia és allò que proporciona coherència i sentit a les decisions individuals d’una organització o una persona, segons explica Robert McQueen Grant.\nLa competència és la raó de ser de l’estratègia. La competència es defineix com la rivalitat d’interessos entre les empreses d’un mateix sector econòmic.\nEl present es pot veure com el futur del passat. Situació actual, que en el món empresarial és conseqüència de les decisions presses en el passat.\nal com van les coses, només es pensa en el futur platejant una única qüestió: quan sortirem de la crisi? Però la pregunta té el perill de no fer-nos responsables ni d’un bocí de la situació i creure que tot ens és aliè, que estem en una tempesta i que fins que no claregi naveguem com podem. Però qui així pensi es pot estar equivocant perquè el món continua girant. Durant el mes de juny, McKinsey Quarterly ha publicat un treball introductori de prospectiva que identifica les cinc forces que canviaran l’estructura de l’economia mundial en un futur no gaire llunyà (propers 10 anys). La primera és la que anomenen “el gran reequilibri” referint-se al pes que adquiriran les economies emergents (Xina i Índia, però també l’Amèrica Llatina, països de l’Europa de l’Est i del nord d’Àfrica), les quals seran les grans contribuïdores al creixement de l’economia mundial no només per l’aparició d’una gran onada de nous consumidors –d’una ampliació de la classe mitjana (70 milions de persones a l’any)–, sinó també pel salt que donaran les empreses d’aquests països. De ser la fàbrica del món, pels seus costos més baixos, esdevindran els grans proveïdors de capital, talent i innovació. La segona força és la de “l’imperatiu de la productivitat”; el món occidental per mantenir el seu nivell haurà d’aprendre a fer més amb menys treballadors;\nEl món occidental per mantenir el seu nivell haurà d’aprendre a fer més amb menys treballadors; treballadors amb coneixement que aniran assumint que la feina no és un lloc on anar sinó alguna cosa que fas\ntreballadors amb coneixement que aniran assumint que la feina no és un lloc on anar sinó alguna cosa que fas. La dificultat, diu el McKinsey Quarterly, és si hi haurà suficients treballadors amb aquestes característiques atenent els resultats educatius. La web 3.0, que crearà dades intel·ligents amb poca implicació humana, augmentarà el poder de la informació. La tercera força és la de “la xarxa global”, una mostra de la qual l’hem vista en la crisi financera. Aquesta xarxa no és només digital, té a veure amb el moviment de capitals, de béns i serveis, d’informació i de persones, permetent models de negoci diferents als coneguts fins ara i augmentant la incertesa. Com diu l’estudi: imagineu el poder de quatre mil milions de ments connectades, estàs preparat per a la innovació que està a punt de desencadenar-se? Fa 15 anys menys del 3% de la població mundial tenia mòbil i menys d’un 1% estava connectada a internet. Avui, aquells números són el 50% i el 25%, respectivament. La quarta força és “la de posar preu al planeta”, és a dir, es perfila un conflicte entre la creixent demanda de recursos amb subministraments limitats i la necessitat de canviar les actituds socials cap a la protecció del medi ambient. La propera dècada veurà una major atenció a la productivitat dels recursos, l’aparició d’importants indústries de tecnologia neta i d’iniciatives legislatives. La cinquena i última força\nCues a Nova York en l’inici de les vendes de l’iPhone 4 d’Apple. L’ECONÒMIC\nés la que anomenen “the market state”, fent servir el joc de paraules per referir-se a la complexitat de la relació entre els governs i la globalització, i les empreses i els governs. L’escenari és d’un increment de les relacions i complicitats entre ells, i tenint en compte que els països competiran pel creixement i la creació de llocs de treball, per les empreses pot representar un avantatge competitiu escollir bé els estats socis. Per altra banda, les empreses s’hauran d’acostumar a treballar amb entorns regulats de manera divergent. La síntesi de tot plegat pot ser: en els propers deu anys, apareixen nous països actors en l’economia mundial que se situen al nivell dels països de l’OCDE\n(el gran reequilibri); aquests, per poder competir, han d’augmentar la seva productivitat (l’imperatiu de la productivitat), i tot això en l’entorn d’un món totalment interconnectat (la xarxa global), amb un conflicte entre explotació dels recursos naturals i la protecció del medi ambient (posar preu al planeta), i on s’establirà una relació nova entre els governs i les empreses en el marc d’un món globalitzat (the market state). Un món diferent al del segle XX. I serà en aquest món en què les empreses hauran de competir, des de les més grans fins la botiga de la cantonada, perquè a la botiga també l’afecta. Si es vol ser competitiu cal tenir mètode i la prospectiva forma part del mètode.\nPER SABER-NE MÉS Copenhagen Institute for Futures Studies www.cifs.dk/en\nMcKinsey Quarterly www.mckinseyquarterly.com/ home.aspx\nMIT Media Lab www.media.mit.edu\nStrategy Institute (Boston Consulting Group) www.bcg.com/about_bcg/strategyinstitute/default.aspx\nTendencias 21 www.tendencias21.net\nWorld Future Society www.wfs.org\nLes 5 forces que mouran la propera dècada


Seqüencien l'ADN del pol·len per descobrir migracions d'insectes - Diari de Girona\nLa pol·linització transcontinental permet que es barregin varietats de plantes molt distants\nPapallona «Vanessa Cardui». reuters\nPapallona «Vanessa Cardui».\nUn equip d'investigadors de l'Institut de Biologia Evolutiva (IBE-CSIC-UPF), de l'Acadèmia Polonesa de Ciències i de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) han seqüenciat l'ADN del pol·len que transporten els insectes per descobrir les seves rutes migratòries. En un treball que publica la revista Molecular Ecology Resources, els investigadors han estudiat una petita regió de l'ADN del pol·len que transporten els insectes i que actua com un codi de barres que permet identificar la planta de la qual van xuclar el seu nèctar.\nL'estudi també demostra, per primera vegada, que les migracions dels insectes fan possible la pol·linització transcontinental i, per tant, que es barregin varietats de plantes molt distants geogràficament. Segons l'investigador de l'IBE Roger Vila, la migració dels insectes és un fenomen natural tan important com desconegut, i, de fet, només s'ha estudiat amb profunditat en algunes espècies emblemàtiques, com la llagosta migradora i la papallona monarca.\nAra, els investigadors han desenvolupat una tècnica que permet estudiar fàcilment els moviments migratoris dels insectes analitzant l'ADN del pol·len que transporten.\nEls investigadors han aplicat aquesta tècnica en una mostra de pol·len de 47 exemplars de papallona Vanessa cardui capturades a la costa mediterrània espanyola durant la primavera. L'objectiu era comprovar si les seqüències obtingudes eren d'espècies de plantes endèmiques d'Àfrica, per tenir informació sobre els circuits migratoris de les papallones.\nL'anàlisi ha revelat que hi havia pol·len de 157 espècies de plantes de 23 ordres diferents i que la gran majoria eren, efectivament, africanes i no es troben a Europa. La Vanessa cardui és la papallona que fa les migracions més llargues del món, ja que migra cada any entre Àfrica i Europa (travessant el desert del Sàhara) d'anada i tornada, encara que les rutes exactes segueixen sent desconegudes.\nL'estudi, a més, ha descobert que la pol·linització transcontinental per insectes migrants és possible. Vila ha destacat que «és un fenomen que s'ha de tenir en compte tant en plantes silvestres com en cultivades perquè permet que es barregin varietats de plantes».


L’APARICIÓ FINAL DE LA TARDA NIT DE CHRIS FARLEY ÉS DIVERTIDÍSSIMA I TRÀGICA - HUMOR RAR\nL’aparició final de Late Far de Chris Farley és alhora divertida i tràgica\nComediant Chris Farley era un home divertit i bulliciós, inoblidable, que tothom estimava. Tant si estava donant xerrades com a motivador ponent Matt Foley a SNL o explotar fora de la pantalla en pel·lícules com Tommy Boy i Beverly Hills Ninja , va deixar el públic doblegat amb riures i una impressió inesborrable a Hollywood.\nEls fans de la comèdia de tot el món van lamentar la prematura mort de Farley per sobredosi de drogues el 1997. La seva aparició al gener de 1997 a la cadena NBC L’espectacle d’aquesta nit amb Jay Leno , gairebé un any abans de morir, va ser la seva última aparició a la nit a un programa de tertúlies, i va ser tot el que hem esperat d’una actuació de Farley.\nTom Hanks encallat en una pel·lícula insular\nL’últim Nadal de Chris Farley\nEl Dissabte nit en directe la superestrella va portar un munt de membres de la família amb ell L’espectacle d’aquesta nit i es mostrava clarament per a tothom del públic, com sempre ho feia. Perquè, ja sigui que cantés en privat 'Fat Guy in a Little Coat' a David Spade a l'oficina de SNL que compartia amb Spade, Chris Rock i Adam Sandler, o davant de milions de persones, Farley sempre va haver de fer riure.\nAl clip, Farley parla del Nadal de 1996 (l’espectacle va tenir lloc al gener de 1997) i de com era créixer a Wisconsin. (Spoiler: és un fan de Green Bay Packers.) La raó per la qual el vídeo és tan llarg és perquè Farley triga molt a explicar qualsevol cosa a causa de la seva exasperació i incapacitat per respirar. Va entrar tan a les seves històries que ni tan sols va poder acabar les frases.\ncançons de frank i nancy sinatra\nSe n'ha anat massa aviat\nFarley no es veuria massa més després de la seva mort aquell any. Va acollir Dissabte nit en directe una última vegada el 1997, però la seva última aparició en un programa de televisió va ser a la versió infantil de SNL de Nickelodeon, Tot el que .\nImatges d'Angel Oak South Carolina\nFarley estrenaria una pel·lícula pòstuma anomenada Almost Heroes. També havia de jugar a Shrek a la pel·lícula del mateix nom, però va ser substituït per Mike Myers, un company de SNL, després de la seva mort. Malauradament, tot el que ens queda ara són clips d’aquest tipus, però, per sort, hem tingut Farley sempre.\nAquesta història es va publicar originalment el 22 de gener de 2016.\nVeure: Robin Williams Guest va protagonitzar SNL com a president dècades abans d'Alec Baldwin\nCom trobar vols increïblement barats a qualsevol lloc mitjançant aplicacions, alertes de preus i tarifes d'errors\nUna foto increïble d’un creuer penjat a MID-AIR podria explicar com va rebre el seu nom el Flying Dutchman\nLes millors idees de disfresses del Dia Mundial del Llibre 2020: Stick Man, Harry Potter, Disney i molt més\nEls millors altaveus Bluetooth de menys de 100 GBP el 2019\nDoris Roberts va fer riure la gent durant dècades\nChris Farley en furgoneta al costat del riu\nEl millor netejador de rajoles del Regne Unit\nGel netejador de mans pudent\nlàmpada d'ungles led vs uv\nofertes de nintendo switch divendres negre


Botox ® (Toxina Botulínica) - Clinica Salvans\nLa toxina botulínica és una substància secretada pel bacteri clostridium botolinum, que paralitza el múscul on s’aplica, recentment també s’ ha demostrat que té efectes antiinflamatoris. L’avantatge de la toxina botulínica és que rarament produeix efectes secundàris, sempre i quan s’utilitzi la dosi adequada pel pacient.\nS’ha utilitzat llargament per a tractar les arrugues sobretot facials paralitzant una part de la musculatura de la cara. Altres aplicacions són en el terreny del dany neurològic que produeix unes contractures molt importants de difícil tractament, la toxina produeix una millora de la contractura i del dolor, facilitant el confort del pacient.\nLa toxina també ha demostrat ser efectiva en el tractament localitzat d’alguns dolors com la cervicàlgia, el síndrome piramidal (que és la contractura d’un múscul que està en la regió glútia i pot donar una clínica similar a la ciàtica) o alguns dolors neuropàtics (dolors per lesió del nervi).


La presentació de la novel·la tindrà lloc el proper divendres 30 d'abril a les 20 h. a la Casa de Cultura de Biar, on a més a més tindrà lloc la projecció de l'audiovisual "Desperta Diània". De la mà del Centre Excursionista de Biar (CEB) i amb la col·laboració de l'Ajuntament de Biar.\n"Amira. L'última flor de la muntanya"\nJust I. Sellés (Beniarrés, 1969) és enginyer d’obres públiques i màster en enginyeria marítima, professió que abandonà l’any 2008 per dedicar tot el seu temps i esforç a l’escriptura.\nEn 2009 es proclamà finalista del premi Azorín de novel·la amb El llanto del petirrojo, la seua primera obra, i ja des d’aleshores treballà en un projecte literari ambiciós i apassionant que l’any 2014 el portà a editar la seua segona novel·la, la primera històrica: Al-Azraq el Blau. Crònica de la conquesta de La Muntanya.\nUn any després publicà Al-Azraq. El visir que somiava La Muntanya, la llibreta de camp de la novel·la, on l’autor compartí tota la informació i les hipòtesi de treball que emprà en la fase d’escriptura, alhora que proposava un viatge fotogràfic pels dominis del Blau.\nRecentment ha publicat Amira. L’última flor de La Muntanya, un altre projecte literari ambientat als territoris diànics, una novel·la on la història i la llegenda caminen de la mà. Durant la fase de documentació prèvia a l’escriptura d’aquesta nova obra, l’autor ha recorregut tota Diània, que és l’immens escenari on transcorre l’acció de la novel·la.\nAixí, el foto-llibre Diània, terra nostra és el fruit d’aquest ingent treball de camp que l’escriptor volgué avançar per a preludiar la novel·la que venia darrere.\nActualment treballa en una experiència literària nova, un llibre de viatge que el portarà a navegar el litoral diànic en caiac per a descobrir (i compartir) els amagatalls i les històries d’aquest fascinant territori costaner que és espai natural i escenari de naufragis antics, tempestes, incursions barbaresques i no pocs drames socials.\nVist 202 vegades


cementeri [WikiQuart Toponímia de Quart de Poblet]\nTraça: • cementeri\nPrové del llatí coementerium, derivat del grec xoimenterios: dormitori.\nCementeri Vell.- [el semen’teri ‘beʎ] (Ø 39.483968, -0.442298) Seguint la tradició cristiana, fins a 1911, el cementeri es trobava darrere de l’església, i s’accedia des del temple pel tram final del Carrer Sant ONOFRE. Després de la missa funeral, es formava la comitiva encapçalada pel taüt, dut al muscle, que, en eixir per la porta de l’església, girava cap al Carrer Sant Onofre per dirigir-se al fossar.\nCementeri Parroquial.- [el semen’teri] (39.477981, -0.443194) Ha segut, al llarge de quasi tot el s. XX, el cementeri per antonomàsia. S’inaugurà a 1911 i, seguint la legislació, es buscà ubicar-ho lluny del centre urbà. Es troba a la Partida del ROLLET, en la intersecció del Camí de SAMARRA amb el Camí VALLADOR. El cementeri, en principi gran per a les dimensions del poble d’aleshores, anà successivament ampliant-se fins que, al 2005, l’ajuntament obrigué el nou Cementeri Municipal i denegà les llicències per a noves ampliacions.\nPartida del Cementeri.- [el semen’teri] (Ø ≈ 39.484193, -0.442033) Apareix al Llibre Padró (69) com a terra d’horta. Era la franja de terra entre la sèquia de MISLATA i el Cementeri Vell, que estava darrere de l’ESGLÉSIA.\nCamí del Cementeri.- [ka’mi del semen’teri] (39.480947, -0.441476 → 39.478321, -0.443581) Amb la ubicació del Cementeri Parroquial, el camí d’accés, Camí de SAMARRA, a partir de l’antic pas a nivell, passà a anomenar-se Camí del Cementeri.\nCementeri Municipal.- [el semen’teri ‘nou] (39.472419, -0.442228) Cap a l’any 2000, els problemes de funcionament del cementeri parroquial, donaren a l’ajuntament l’oportunitat d’establir un cementeri de gestió municipal, construint-lo de nova planta, vora el Camí de SAMARRA, a la zona del Braç FORÀ, en el límit amb el terme d’Aldaia. ,\ncementeri.txt · Última modificació el: 2013/11/10 22:29 (edició externa)


Entrevista a Inés Campillo, experta en relacions de gènere, sociologia de la família, cures i polítiques de conciliació de la vida laboral i familiar\nInés Campillo: “Em fastigueja que es digui que si demanes una excedència per criar estàs alienada” FIRMA FOTO\nBarcelonaInés Campillo investiga en àrees que estan en el centre dels debats socials del moment i de la legislatura que comença: les relacions de gènere, la sociologia de la família, les cures, les polítiques de conciliació de la vida laboral i familiar i els estats del benestar. Doctora per la Complutense, és professora de la Universitat a Distància de Madrid i ha fet estades en diverses universitats europees. Va participar en el cicle Feminisme: els límits d’un projecte comú que l’Escola Europea d’Humanitats va organitzar al maig al Palau Macaya.\nL’escriptora Silvia Nanclares va reivindicar al Palau Macaya que el currículum de la interdependència ens defineixi tant com el currículum dels nostres assoliments.\nSí: es tracta de trencar amb la divisió clàssica entre espai privat, reservat a les dones, i espai públic. Les dones ens hem incorporat al segon però mantenim les formes que hi hem trobat, que són les d’un espai masculinitzat en què sembla que no es pot parlar del treball reproductiu i de les martingales que aquest treball ens obliga a fer per arribar a tot. Els homes joves que estan implicats en aquestes tasques també contribueixen a la ficció del treballador deslligat que cada matí arriba a la feina fresc com una rosa. La Silvia fantasiejava amb la idea que els portals de transparència incloguin informació sobre com els representants polítics gestionen les cures que els afecten, què fan amb els seus fills i amb els seus dependents més grans. No es tracta de fer públic tot el privat, sinó que l’espai públic sigui més porós a la vida i a tot el que fa possible que aquest espai públic existeixi. D’aquesta manera potser es prendrien més seriosament altres qüestions i reivindicacions.\nHi ha hagut prou debat sobre la reforma dels permisos parentals?\nEm sorprèn que n’hi hagi hagut tan poc. Perquè els permisos iguals i intransferibles -ampliar el patern per igualar-lo al matern- no eren una demanda del moviment feminista en els últims anys. Tampoc de les dones. Són una demanda que sorgeix d’un cert feminisme acadèmic, que ha sabut fer lobi amb els partits polítics i ha aconseguit moltíssima repercussió. Sona molt bé, qui pot estar-hi en contra? Jo hi vaig signar a favor fa tres anys. Però vaig dir que cal ampliar la mirada perquè hi ha moltes dones que estan tenint fills sense dret a permís, i dones soles.\nQuina era la reclamació, doncs?\nHi ha una demanda social d’ampliació del permís de maternitat des de fa molt de temps. En aquest assumpte crec que hi ha hagut un menyspreu del que moltes dones volen, de les seves experiències viscudes; és aquesta idea que elles, com una part del moviment obrer va pensar dels obrers, estan alienades. I ni tan sols hi ha proves que aquests permisos hagin de tenir les conseqüències que es diu que tindran. D’una banda, perquè la mesura sorgeix en un desert de polítiques familiars i no pot acabar amb tot el que promet en matèria de discriminació laboral, etcètera. I d’altra banda perquè no hi ha cap país que els tingui i, per tant, no en coneixem els efectes. La igualtat no s’ha d’entendre com a simetria, sinó que s’ha de tenir en compte una perspectiva de cicle vital, i que en un període pot estar més present la mare i en un altre, el pare. Hem de matisar i ser cautelosos. Els països nòrdics tenen models diferents que indiquen que els contextos en polítiques públiques són molt importants. Pensar que hi ha una política pública que ens donarà la resposta a tot em sembla una mica simple.\nEls discursos sobre la maternitat, o sobre les maternitats, estan creixent.\nAixí és. I de vegades des del feminisme s’ha parlat de les cures i de les criances sense encarnar-les en termes de gènere, sense parlar de maternitat. En aquest camp, dins del moviment hi ha diferències. Em sembla contradictori voler posar la vida al centre i valoritzar les cures al mateix temps que s’invisibilitza la maternitat, que és en certa manera el que passa amb l’enfocament que es promou amb els permisos iguals i intransferibles. No vull ser essencialista, però la maternitat es viu de manera diferent que la paternitat. Per factors fisiològics, per factors socioeconòmics, per les formes ambivalents en què s’experimenta i perquè no sempre tenim al costat un company: cada vegada hi ha més famílies monomarentals o de dues lesbianes. I, com deia, que això no es tingui clar és una cosa preocupant perquè té conseqüències en les polítiques públiques.\nQuins efectes té això a Espanya?\nNo tenim gaires polítiques familiars, hi ha una taxa de pobresa infantil alta i les famílies monomarentals són especialment susceptibles de ser pobres. I, no obstant això, la prioritat ha sigut ampliar el permís patern. Però també està passant a la Unió Europea: la directiva de conciliació també incorpora aquest canvi, aquest enfocament que posa l’èmfasi en els homes, i no n’estem parlant. L’objectiu és lloable, però quan en molts països les polítiques de protecció a la maternitat encara són molt precàries, posar el focus en la paternitat em sembla regressiu en termes de distribució dels recursos. La directiva europea de maternitat ha envellit molt: encara identifica maternitat amb baixa mèdica i està en les 14 setmanes. Hi va haver un intent de reformar-la i ampliar setmanes, però va quedar en res. No hi va haver acord entre els actors socials, l’empresariat i els sindicats europeus, ni tampoc a la Comissió, en part perquè ha quallat la idea que si protegim la maternitat estem aprofundint en la discriminació de la dona en el mercat de treball.\nNo necessàriament. No es poden seguir brandant les mateixes amenaces o els mateixos fantasmes dels anys 70 i 80. I, a pesar d’això, segueix sent fort un feminisme que ve de la segona onada i que parla com si no hi hagués hagut canvis en la societat, en el context social de les dones, com viuen la maternitat, com viuen l’ocupació. En els últims anys he intentat unir la meva formació en polítiques de benestar i gènere amb la perspectiva de l’economia feminista, per contribuir a aclarir què volem que signifiqui l’eslògan “Posar la vida al centre”. Però per fer-ho és important no parlar per les altres. Em fa ràbia que es digui que les dones que crien amb aferrament o que decideixen demanar una excedència per criar estan alienades. Cal escoltar les experiències viscudes de les dones i entendre que les coses sempre són més ambivalents. A més, com ens diuen les dades, la taxa d’ocupació de mares de nens de menys de tres anys és bastant alta a Espanya, i la de les dones joves és molt alta, al nivell d’alguns països nòrdics. Per tant, parlar del perill que les dones estan abandonant el mercat de treball per cuidar no és parlar dels perills més reals avui. El problema és, més aviat, la precarietat, la discrecionalitat empresarial i l’escassetat de polítiques familiars.\nQuines altres discrepàncies viu el moviment?\nDesprés de l’èxit de la vaga del 8-M del 2018 i en el procés cap a la del 2019 van aparèixer alguns conflictes, com el debat entorn de la prostitució o el del subjecte del feminisme -si hi tenen cabuda o no les persones trans-. Es debat també, encara que menys, sobre maternitat, sobre permisos i sobre com conceptualitzar les cures. Els ventres de lloguer no els posaria en aquesta llista, els defensa el “feminisme liberal” de Ciutadans, però dins del feminisme hi ha un consens formidable en contra.\nCom definiries el subjecte del feminisme?\nNo es pot fer a priori. Per definició, els subjectes col·lectius depenen dels seus contextos socials i econòmics, es van construint històricament. El moviment obrer no és un apriorisme, es construeix amb el seu fer, amb les seves relacions amb els partits, amb les institucions. El del segle XIX no és el d’ara si és que encara existeix. Quin és el subjecte del feminisme? Potser no sona bé, però aquest debat no m’interessa. Només es pot contestar en la pràctica, en el fer. I si diem que el gènere és un sistema de construcció social sobre com han de ser els sexes, llavors no entenc la incomoditat amb el fet que les persones trans formin part del moviment feminista. L’Ana Useros diu una cosa preciosa: cal mantenir els principis de la ignorància i de la precaució. No es pot deixar un nosaltres fixat ni pretendre fixar una anàlisi per sempre. Cal mantenir una obertura perquè les coses canvien. Això permet que el moviment sigui més inclusiu i que s’adapti millor als problemes socials.\nEl feminisme és un anticapitalisme?\nEl feminisme, la democràcia i la ciutadania són conceptes que afortunadament estaran sempre en disputa. El feminisme, tal com jo l’entenc, és i ha de ser anticapitalista, sí. Però no em sento autoritzada a parlar en nom de tot el moviment. Si és una teoria emancipadora, i si ens prenem seriosament la importància de les cures, arribem a la conclusió que l’extracció i la despossessió capitalistes són contràries a les vides dignes, a tenir temps per cuidar-nos i tenir cura dels altres. Però no m’atreveixo a dir que una feminista socialdemòcrata no sigui feminista. Tinc clar que Albert Rivera no ho és. És bo que es posin cada vegada més sobre la taula les interconnexions entre classe, gènere, ètnia, orientació sexual, etcètera, i cada vegada hi ha més feministes anticapitalistes, però el debat segueix obert.\nLes dones feministes han de fer alguna cosa per enrolar els homes?\nNo és la nostra tasca. Els homes han de fer el seu propi moviment feminista. Si els sembla que el feminisme és una idea per la qual lluitar, que s’organitzin. Si volen contribuir-hi, poden formar-se, llegir, parlar amb els seus companys, fer alguna cosa. És molt minoritari, però hi ha grups de masculinitats, d’homes per la igualtat. Carregar el món feminista també amb aquesta responsabilitat, interpel·lar-lo perquè no ho estan fent bé... Si volen ser aliats trobaran la fórmula, però no crec que els l’hàgim de donar nosaltres.\nEn quina mesura pot aconseguir Vox que la modernitat retrocedeixi a Espanya?\nEls blocs d’esquerra i de dreta s’han mantingut força estables des dels 70. El canvi significatiu s’ha donat en el segon, que s’ha dretanitzat. L’aparició de Vox ha portat el PP i Cs a competir-hi, ha establert marcs, una agenda. Però les dades diuen que Espanya porta molt de temps tenint actituds i valors molt progressistes, allunyant-se de la pauta del sud d’Europa amb molta més obertura pel que fa a qüestions com l’orientació sexual o els tipus de famílies que no pas Grècia o Itàlia, i acostant-se als valors centreeuropeus i nòrdics. I em sembla que això és difícilment reversible. Hi ha un substrat de respecte majoritari a les diferents formes de vida que m’impedeix pensar que la reacció pugui arribar a ser majoritària.\ndesigualtat de genere conciliació familiar feminisme


Almenys dos morts a l'estavellar-se una avioneta a Badia del Vallès\nDos morts a l'estavellar-se una avioneta a Badia del Vallès\nDivendres, 07/12/2018 | Actualitzada 10/12/2018 - 14:52\nAlmenys dues persones han perdut la vida a l’estavellar l’avioneta en la qual viatjaven a Badia del Vallès (Barcelona). La petita aeronau volava baix i va acabar estampada sobre la teulada d’una gasolinera situada a la carretera de Badia a Sabadell. L’accident no va afectar l’estructura de l’edifici, segons Bombers de la Generalitat.\nTres unitats del Servei d’Emergències Mèdiques (SEM), set dotacions de Bombers i diverses unitats de la policia local van acudir al lloc del sinistre, que es va produir a les 17.15 hores. Quan va tenir coneixement de l’accident, la Generalitat va activar el pla d’emergències AEROCAT.\nGairebé tres hores després de l’accident, l’aeronau seguia a la teulada. I la tripulació, a l’interior de la cabina. L’intendent de Mossos a la zona nord Xavier Creus ha explicat que és "impossible aventurar cap tipus d’hipòtesi". "Ara és el moment de recollir totes les mostres i tota la informació; aquí tenim una unitat especialitzada en aquest àmbit", ha remarcat Creus.\nPossible fallada del motor\nEl conseller d’Interior, Miquel Buch, s’ha desplaçat al lloc de l’accident i ha confirmat que l’avioneta havia sortit al matí en direcció a La Cerdanya (Girona) i que es disposava a aterrar a l’aeroport de Sabadell.\nEl pilot va acabar perdent el control per alguna raó encara desconeguda. Fonts de l’aeroport, que es van comunicar amb la tripulació minuts abans de l’accident, indiquen que podria ser una fallada del motor, tot i que aquest punt no està confirmat. "S’estan investigant les causes i la informació que podem donar ara mateix és mínima", recalcava Buch, que ha explicat als periodistes que a la torre de control es troben "els serveis d’emergència i d’atenció psicològica per a les famílies, que ja estan avisades".\nL’aeronau sinistrada és un Cessna, model Cardinal, un avió lleuger d’ala alta clàssic. Tot i que en un primer moment s’ha pensat que almenys un dels tripulants podria ser de nacionalitat alemanya (per la matrícula de l’aeronau, amb prefix D), finalment les dues víctimes són de nacionalitat espanyola.\nA l’espera de la policia judicial\nEls bombers han assegurat l’aeronau des de la mateixa teulada perquè no caigui. També han buidat el fuel del dipòsit per evitar una possible fuga i posterior deflagració. "Hem agafat mostres del combustible i quan arribi la comitiva judicial decidirem si es fa l’aixecament abans o després de baixar l’avioneta de l’edifici. Es podria fer a dalt, tot i que és molt més segur fer-ho sota," ha explicat Guillem Recio, de Bombers de la Generalitat. Hores després, a última hora de la nit, la policia judicial ha dictaminat, que l’aixecament dels cossos es realitzaria a peu de carrer.\nLa dependenta de la botiga ubicada als baixos de l’edifici de la gasolinera Repsol que estava treballant en el moment de la col·lisió ha explicat a EL PERIÓDICO que va notar un gran sotrac "com en un terratrèmol". L’edifici va ser ràpidament desallotjat per les autoritats i la zona, acordonada. La policia també ha tallat els accessos a la gasolinera.\nUn altre pilot, que va aterrar just abans de l’accident, ha explicat que tenia darrere l’aeronau sinistrada. "Per la ràdio ens van informar de l’accident i l’aeroport ens va fer desallotjar la pista", explica a EL PERIÓDICO aquest pilot comercial, que prefereix no donar més dades sobre la seva identitat.\nUn accident aeri similar va tenir lloc també a Badia del Vallès fa 13 anys. En aquella ocasió també dos homes van morir a l’estavellar-se la seva aeronau.


l’Illa de Menorca: 5 fars, 5 claus « Racó del far\n« El Far de Calella\nNéta de faroner »\nAquesta entrada és de diumenge, 14 de març de 2010 a les 13:12 h sota Fars de Ses Illes. Pots seguir les respostes per a aquesta entrada a RSS 2.0 feed. També pots deixar una resposta, o fer un trackback des del teu propi lloc web.\n7 Respostes to “l’Illa de Menorca: 5 fars, 5 claus”\n14 març 2010 a les 23:00\nNomés de veure els fars de nou m’han vingut ganes de tornar-hi. Llocs tots ells molt recomanables pels qui els agrada perdre’s, endinsar-se en el mar. Indrets terapèutics, suggerents i sobretot encisadors quan el sol es despedeix i deixa pas a l’obscuritat. Moltes gràcies per penjar els fars\n17 març 2010 a les 0:01\nUn racó del far, magnífic. M’encanten els fars, potser ho fa que a la meva ciutat n’hi ha un i el veig des de que era petit. I la seva flama m’entra fins el menjador. Les nits d’estiu a la terrassa m’acompanya sempre, i a l’hivern també. El far sempre és fidel enmig del mar. Em trec el barret amb les fotografies.\nSalut des del far.\n17 març 2010 a les 6:49\nSí a tot!!\nara mateix marxaria corrent per compartir-hi serenor i salabror!! =;)\ni… ens comparteixes una imatge del teu far, de la seva perspectiva, onatge?\nviure amb/en un far…. quina meravella!!\n22 març 2010 a les 11:27\nHola, que consti que no visc al far -de ganes no me’n falten- però com vaig dir-te el tinc present de tota la vida, i el veig des de casa. I sí, veig que el far el tens a la llista però no hi ha cap fotografia, ja en cercaré una amb la llum escaient.\nPer cert he llegit més d’un llibre del teu amic Ferran, un d’ells La illa dels cinc fars, que em va encantar la metàfora que hi descriu.\nCrec que el millor far és el que tots portem a dins i que sempre ens orienta a bon port, malgrat que travessem algunes tempestes.\nUna abraçada de far.\n22 març 2010 a les 11:40\nSi el tinc a la llista però no hi ha fotografia és que encara no hi he anat (vam començar per dalt, i deu ser un projecte de vida), o que ningú no me n’ha enviat una….\nDe l’autor només he llegit aquest, jo, però em va agradar la senzillesa del missatge, i la idea de lligar-lo amb els fars!!\nEl millor far és el que duem dins, sí, tot i que a vegades la boira ens l’entela\nUna abraçada de far, de mar\nLa Intel·ligent escrigué:\n15 maig 2012 a les 16:15\nJo soc de Menorca, i em podeu explicar perquè no hi ha ni el far de San Carles (situat a Maó) i el far de Sa Farola (Ciutadella)?\nÉs que he fet un treball i m’ha entrat intriga per veure què passava amb els dos altres fars.\nÉs possible que n’hi hagi un destruït??\n15 maig 2012 a les 16:31\naquests 5 no son tots els far de Menorca,\nperò son tots els que ens va passar imatge en Pep, i son tots els que tenen representació al llibre que l’entrada usa com a referència (“L’Illa dels 5 fars“, d’en Ferran Ramon-Cortés)\nPer a la resta de fars, pots consultar la web dels fars de les balears:\nhttp://www.farsdebalears.org/faros-lighthouses-balears/faros-lighthouses-balears-faros-menorca/. Diria que el de Sant Carles, a Maó, és el derruït….


El Món | Un mentider i un coix\n"De Lula da Silva i Dilma Roussef a Rita Barberà i Mariano Rajoy, aquesta setmana hem tornat a tenir més mostres de la justificació de la mentida en política"\nper Martí Gironell 20/03/2016\nDe Lula da Silva i Dilma Roussef a Rita Barberà i Mariano Rajoy, aquesta setmana hem tornat a tenir més mostres de la justificació de la mentida en política. "La mentida és l'últim recurs d'un partit polític derrotat i submís" deia ara fa tres cents anys Jonatahn Swift. Fa un temps el malaguanyat Umberto Eco em va fer descobrir un llibre que aprofundia en les causes que porten a un polític a mentir sistemàticament sense cap por que les seves fal.làcies puguin acabar en contradicció i, per tant, girant-se-li en contra. Jonathan Swift el cèlebre autor d' Els Viatges de Gulliver va escriure, sota el pseudònim de John Arbuthnot, un llibret titulat L'art de la mentida política. Trobo que per ser del 1712 és tan vigent que aquest Sant Jordi hauria d'estar entre els més venuts de no ficció. Hi ressonen amb força arguments que podem aplicar als nostres polítics actuals, tan d'aquí com d'arreu del món.\nAra els explico el per què d'aquesta vigència. Sona actual perquè, per desgràcia, la mentida és una eina que fa temps que es fa servir i està instal.lada a gairebé tots els estaments socials. Per això, des de temps reculats, hi ha dues corrents d'opinió sobre la utilitat de la mentida. Per alguns, entre ells els polítics, creuen que és admissible dir unes quantes mentides en nom de la diplomàcia o la cortesia). En canvi, n'hi ha d'altres que defensen que no s'ha de mentir mai, ni tan sols per salvar-li la vida a algú. N'hi hauria per debatre hores i hores però tornem a l'art de la mentida política.\nPartim de la idea, admesa sotto voce pels mateixos polítics, que mentir és indispensable en política. I ho és per allò que es prometen coses que se sap positivament que no es podran cumplir però que s'han de dir perquè si no, no els permetria accedir al poder per aplicar les seves polítiques. I continuar mentint. Aquell cercle pervers en el qual Swift ja diu que el polític està disposat a entrar-hi. Quan les mentides són molt greus i deriven en capítols de corrupció majúscula són un insult per a la societat que, si s'estén, degenera en un estil patològic de fer política. I el resultat d'aquesta corrupció moral no és altre que gangrenar la única forma que tenim de governar-nos: la democràcia.\nAixí doncs, què passa quan un polític diu mentides a tort i a dret sense patir perquè acabin entrant en contradicció? Swift sostè que al mentider polític no hi para atenció perquè quan arribi el moment que se li pugui veure el llautó fugirà d'estudi amb una altra mentida, burlant-se del mort i del qui et vetlla. Però d'entrada no va més enllà i fuig de plantejar-se si una proposta és veritable o falsa; només ho fa si, "en aquell moment li convé afirmar-la o negar-la". Afirma Swift que és ben senzill esbombar les mentides i més encara quan venen de part d'un mentider que té una solvencia contrastada en el seu ram. A més, afegeix "sovint , amb una hora que la gent se la cregui, ja en té prou per fer ma.\nLa falsedat vola, i la veritat li va al darrere ranquejant; per això, quan els homes descobreixen l'engany, ja és massa tard". Tres cents anys més després d'aquests raonaments tan vigents la realitat dóna la raó a Swift. També és cert però que la societat actual està preparada i s'ha dotat d'altres eines per combatre la mentida i la corrupció en política per tallar les ales a qui escampa falsedats i es burla de les lleis pensant que se les pot saltar. Ja ho diuen que s'atrapa abans un mentider que no pas un coix.


El cementiri de Pego a punt per Tots Sants – Ràdio Pego\nEl cementiri de Pego a punt per Tots Sants\nDes de la Regidoria de Serveis Funeraris s´informa que s´ha habilitant una zona d´aparcament en arena blanca per tal d´evitar problemes a la zona del cementiri. A més, es prega a la gent que arregla els rams de flors dels nítxols que cumplisca la normativa i no els regue directament en botella perquè s´embruten les làpides de sota. Durant la vespra i el dia de Tots Sants s´habilitarà un servei de minibús gratuït perquè la població es puga desplaçar fins al cementiri.\nDimecres se celebra, com cada 1 de novembre, Tots Sants, dia en què es rendeix homenatge als difunts. Per a tal esdeveniment, el Cementiri de Pego es vesteix amb les millors gales per tal de rebre els pegolins i les pegolines amb la millor cara i les màximes facilitats. La tardor és l´estació elegida per a celebrar, públicament, el respecte i l´estima cap als que han faltat, un temps on el cicle natural de la terra s´atura, rep les llavors dels fruits que es mantindran soterrats durant l´hivern per a enfortir-se i eixir a l´exterior a la primavera. És, potser per això, que des de temps antics es va elegir l´1 de novembre com a diada de Tots Sants.\nPego la setmana passada ja va començar a preparar el seu Cementiri per a tal ocasió. Des de la Regidoria de Serveis Funeraris han habilitat una àrea d´aparcament amb sorra blanca junt a l´entrada del recinte per tal d´evitar problemes d´embusos o d´inundacions, en cas de pluja, tot i que la previsió meteorològica indica un dia predominat pel sol amb intervals de núvols alts a la nostra població.\nD´altra banda, dimecres passat el regidor de l´àrea, Àngel Sendra, demanava a les persones responsables de làpides de marbre o altres materials en mal estat que intentaren arreglar-les durant la setmana per tal d´evitar accidents durant la vespra i el dia de Tots Sants i durant la resta de l´any.\nGuarnir de flors i arranjar l´aspecte exterior de les tombes dels avantpassats, de les persones volgudes en una mostra d´estima a eixos familiars que ja no estan és un costum estès a Pego durant els dies previs a la vespra del dia dels difunts. Perquè aquesta feina no siga envà des de Serveis Funeraris es demana a tothom que cumplisca la normativa vigent de cementiris que indica que els rams de flors es regaran directament en les aixetes habilitades al recinte per tal de no embrutar les tombes veïnes.\nPer a facilitar la visita al cementiri a tots els pegolins i les pegolines que hi vulguen acudir, la Regidoria de Trànsit ha habilitat, un any més, per als dies 31 d´octubre i 1 de novembre, un servei totalment gratuït de minibús que permet el transport de flors al seu interior durant tot el trajecte.\nL´horari habitual del cementiri és de 8 a 6 de la vesprada, però durant la vespra i la diada de Tots Sants hi haurà una disponibilitat especial, ja que el Cementirir romandrà obert el temps necessari perquè tothom que acusdisca puga visitar amb tranquil•litat les tombes dels familiars i amics.\n← No hi ha sorpresa al Cervantes.\nClassificació de Futbol Sala i partits del cap de setmana →


Crevillent comunica que tramitarà les ajudes al lloguer i organitza una xarrada informativa a la Casa de Cultura\nLa xarrada tindrà lloc aquest dijous, 5 de febrer, a les 19 h a la Casa de Cultura amb l'objectiu d'informar sobre les ajudes de la Conselleria dirigides a persones amb un contracte de lloguer\nLa Regidoria d’Habitatge ha informat que, d'acord amb el Pla Nacional d'Habitatge 2018-2021, s'han convocat les ajudes al lloguer 2020 de la Generalitat Valenciana, que enguany compten amb 21.000.000 €.\nAquestes ajudes estan destinades a totes les persones majors de 18 anys que compten amb un contracte d'arrendament i es poden sol·licitar quan l'habitatge objecte del mateix siga la residència habitual i permanent de l'arrendatari.\nAquestes ajudes es tramitaran íntegrament des del punt d'Informació d'Habitatge, situat a la tercera planta de la Casa de Cultura de Crevillent, a partir del pròxim dilluns dia 9 de març fins al 24 de març, tots dos inclusivament, en horari de 10h a 13’30.\nNo obstant això, per a fer més fàcil al ciutadà aquest tipus d'ajudes, la regidora d'Habitatge, Gema Candelaria Asencio Pérez, realitzarà aquest dijous dia 5 a les 19 hores una xarrada a la Casa de Cultura “José Candela Lledó” per a explicar el referent a aquesta ajuda dirigida a totes les persones que compten amb un contracte de lloguer en el municipi, així com per als professionals de l'habitatge (agents immobiliaris, arrendadors, etc).\nGema Candelaria Asencio informa que en la xarrada s'explicaran els requisits, la documentació a aportar, i s'atendran les preguntes o dubtes que puguen realitzar els veïns. Segons la regidora d'Habitatge, aquesta és una ajuda que podrà equivaldre al 50% del lloguer de l'any, per la qual cosa és una gran oportunitat per a les famílies a les quals els costa poder pagar el lloguer i, en molts casos, permet evitar els desnonaments per falta de pagament.\nAsencio comenta que des de la Casa de Cultura es tramitaran també les ajudes de lloguer jove, destinades a menors de 35 anys que compten amb un contracte d'arrendament perquè el Pla Nacional d'Habitatge inclou aquest col·lectiu ateses les necessitats d'emancipació.


Estació d'autobusos de Gandia\nLa Conselleria ha incrementat les expedicions diàries gràcies a un contracte d'emergència de 433.148 euros durant els pròxims dos anys\nLes comunicacions mitjançant autobús entre Oliva i Gandia experimentaran canvis des d'aquesta mateixa setmana. Es tracta d'una aposta de la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat per a millorar una demanda recurrent a través d'un contracte d'emergència per valor de 433.148 euros durant els pròxims dos anys.\nEn el tram entre Oliva i Gandia, les expedicions diàries s'incrementen fins a sis d'anada i sis de tornada de dilluns a divendres. Es prestaran en un ventall horari de 7.15 hores a 19.10 hores, existint tres prolongacions diàries per sentit fins a Pego.\nEn el cas de Bellreguard, s'ha inclòs l'ampliació a tot l'any del servei de les platges amb el nucli urbà del municipi, amb un servei d'anada i volta, dilluns i divendres laborables, que passa a quatre expedicions d'anada i volta durant els mesos de juliol i agost. D'aquesta manera es connecta la platja amb el Centre de Salut de Bellreguard, tal com sol·licitava el seu Ajuntament. El conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat, Arcadi España, ha detallat aquests nous punts.\nAquest nou contracte també engloba les antigues concessions de servei públic de transport de viatgers per carretera CVV 224: Vilallonga-Ador-Gandia i CVV 231: Patró-Oliva-Gandia, amb un augment de freqüències i una ampliació del servei.\nEn definitiva i amb la mirada posada en el futur, els trànsits autoritzats en els citats contractes d'emergència quedaran englobats en el nou projecte de servei públic de transport de viatgers i viatgeres per carretera CV-114, la Safor Sud, per un import de 756.655 euros anuals per a deu anys.\nEl futur contracte CV-114-la Safor Sud respon a criteris de demanda, servei i qualitat i permet un millor aprofitament de l'actual oferta de transport de viatgers. Atendrà 33 municipis de la zona sud de la Safor mitjançant sis línies radials que connectaran amb Gandia, utilitzant els eixos viaris CV-670, N-332, CV-680, CV686 i CV-60.\nDiana Morant: “Si els veïns de la Ducal de Gandia es donaren una oportunitat per conéixer el projecte de l'hotel, també el veurien bé per a ells”\nEl departament de Turisme organitza una jornada per a informar el sector sobre els beneficis del Programa Bono viatge