La flama de la rebel·lia – CGTCatalunya\nInici > General > Articles opinió > La flama de la rebel·lia\nLa flama de la rebel·lia\nUna major simbiosi entre els uns i els altres, un enriquiment mutu, una generosa utilització del treball de cadascun a la recerca de l'interès general, de la transformació social.\nLa Confederació General del Treball (CGT) en el seu més de quart de segle d'existència i més enrere quant als seus orígens, ha estat mantenint una fèrria lluita per a sobreviure i créixer com organització oposada al sistema imperant. Des dels seus processos de debat i decisió ha anat teixint un clar missatge sindical i social oposat radicalment als sindicats anomenats majoritaris i a les organitzacions polítiques parlamentàries. Però el més important és que les seves dones i homes, han demostrat amb la pràctica diària una coherència organitzativa que pocs tenen.\nPer això hem pagat i es paga un alt preu, acomiadaments discriminatoris, persecució als nostres candidats, discriminació sindical, i fins i tot en alguns casos com hem vist en els últims temps assetjament jurídic - policial i privacions incomprensibles de la llibertat d'alguns dels nostres militants. I això no passa en actuacions desgavellades sinó simplement en el just exercici de defensa dels drets dels treballadors i treballadores, en no acceptar la lògica capitalista, oposar-nos a un model de societat basada en la competència salvatge entre els éssers humans, en l'explotació de l'home per l'home, en la desigualtat i l'acumulació de la riquesa en uns pocs. Model social que ens porta a l'actual estat de coses, a la pèrdua dels nostres escassos drets, a una major depauperació dels més febles, a l'increment si cap de les desigualtats entre les persones i també entre dones i homes.\nDe nou cal recordar que no participar d'aquest model, ser la mosca collonera del sistema, no ha sortit gratis, com és normal, i mentre uns altres es beneficiaven de recursos econòmics i prebendes, a la CGT se l'ha intentat mantenir en l'ostracisme més absolut, se l'ha intentat asfixiar per tots els mitjans i contant en moltes ocasions amb la col·laboració, entusiasta, d'altres organitzacions suposadament anomenades de classe.\nTambé la nostra independència teòrica (forma part dels nostres estatuts) i real, ja que ho demostrem en la pràctica, ens ha provocat no excessives simpaties amb organitzacions d'esquerra amb les quals almenys coincidim en bona part dels seus discurs, però que no veuen amb bons ulls la nostra autonomia organitzativa i el nostre funcionament horitzontal, oposat a lideratges i/o elits dirigents.\nPer tant si som assemblearis, participatius, independents de govern, partit o altra organització, si en la pràctica diària ens oposem a les brutalitats i injustícies del sistema imperant, si ens sentim el paradigma de la lluita i de l'acció directa per què tenim tan escassa incidència en el que ha estat ocorrent en el carrer? per què hi ha, després de més d'un any de vida tan poca simbiosi entre la CGT i el 15 M?. Aquestes qüestions es podrien fer extensibles a la resta d'organitzacions llibertàries, les quals crec que comparteixen amb nosaltres semblant diagnòstica.\nRaons perquè això passi n'hi ha diverses, les de caràcter extern a aquestes organitzacions que van des del desconeixement de la nostra existència per molts dels nostres conciutadans, degut en gran part a l'intencionat silenci mediàtic teixit al nostre al voltant i al nostre missatge, als ja atàvics prejudicis antianarquistes de l'acomplexada esquerra del nostre país, a la també evident voluntat des del poder real de mantenir l'anarcosindicalisme sense capacitat d'incidir en la realitat social, i fins i tot a la incomprensible falta d'unitat de tot el moviment llibertari, amanit de vegades amb vergonyoses, reaccionàries i difamatòries acusacions a la nostra organització que sens dubte generen una imatge externa completament injusta amb la trajectòria de l'anarcosindicalisme i donen aparença d'una desunió que cap anàlisi mitjanament lògica pot suportar.\nTambé sofrim els tòpics generalitzadors, “els sindicats” (quan es refereixen als majoritaris), “tots són iguals” (quan es pretén desautoritzar la seva actuació), reforçats per part dels arguments anteriorment exposats i que representen una injustícia sense precedents cap a la CGT i cap a qui la conformen, i pels quals, justament per actuar de manera distinta, paguen un alt preu.\nUna gran part de la població ens jutja i condemna pels delictes aliens, mentre els esforços i sacrificis realitzats mai són reconeguts ni tan sols per qui haurien de ser germans de lluita. És cert que una important minoria més coneixedora de la nostra activitat ens mira amb respecte, però també des d'una distància prudencial, com si la CGT fos un ens abstracte, i sense la “puresa ideològica requerida”, com si no necessiti de persones per a funcionar i com si els recursos de l'organització caiguessin del cel com manà. Per a aquesta part social pot passar que un dia s'adonin que la CGT ha mort d'èxit i d'esgotament.\nTambé existeixen raons internes que fan possible o com poc ens poden ajudar a entendre perquè avui la CGT no és referent en el carrer, d'altra banda a ningú se li escapa que són moltes les companyes i companys de CGT que participen activament en moviments socials, veïnals, el 15 M, etc. No és poc el pes que pugui tenir perquè això sigui així una saludable voluntat de respectar la independència de tot aquell que es mogui, a diferència d'algunes organitzacions d'esquerra que sense el menor rubor han intentat dur l'aigua al seu molí. Però també en el negatiu són evidents algunes reticències a un moviment tan heterogeni com és el 15 M, alhora que també una almenys aparent generalització del “tots són iguals” no han ajudat a compartir amb més entusiasme un moviment social tan pròxim en les formes d'actuar i en molts dels continguts reivindicatius.\nNo pretenc amb això dir que la CGT i el moviment llibertari en general haguessin d'intentar copar, absorbir, integrar al 15 M, ni de bon tros , al contrari lamento que no hagi una major simbiosi entre els uns i els altres, un enriquiment mutu, una generosa utilització del treball de cadascun a la recerca de l'interès general, de la transformació social. És a dir, des de l'anarcosindicalisme, hauríem de, sense complexos, ser allò que sempre hem dit ser, una eina al servei dels treballadors i treballadors, al servei dels més febles, en contra de les injustícies, i per tant al servei de la necessària rebel·lia, alhora que l'anarcosindicalisme en general i la CGT en particular necessita de noves gents, de sang fresca que renovi i impulsi, i que alhora es nodreixi del llegat llibertari.\nPerquè això sigui possible, requerim també d'un important exercici d'autocrítica, d'una revisió dels nostres errors o simplement de les nostres mancances. Des de la CGT no hem sabut o no hem pogut arribar als sectors més desfavorits, no aglutinem als milions de desocupats, ni arribem als joves i estudiants, no som un referent de lluita per a ells ni som capaços d'elaborar i dissenyar la forma de vida, el model de societat alternatiu que faci possible allò que anhelem, un món millor.\nLa CGT està en totes les batalles, en tots els fronts, segueix creixent en l'àmbit sindical mentre la majoria de sindicats perden delegats i afiliació, però de manera molt escassa tenint en compte la que està caient. Doncs bé. aquest hauria de ser el nostre repte i el nostre regal a la nostra societat, obrir la CGT sense complexos, donar la calorosa benvinguda a tota aquella persona, associació i organització de bona voluntat, que de forma honesta i lleial, amb generositat i solidaritat estigui amatent a defensar els nostres drets, a recuperar allò que hem perdut i a permetre un futur digne a les futures generacions. En aquesta batalla hi cabem gairebé tots, tots aquells que no aspirin a aprofitar-se'n, a prendre el bastó de comandament, a canviar perquè tot segueixi igual.\nEn pocs llocs, en pocs països compten amb un moviment llibertari com en el nostre, ni amb la seva experiència històrica, ni amb les gestes que va realitzar en la transformació social, en el terreny de les idees però també en la pràctica, en les lluites laborals, amb les col·lectivitzacions, les escoles lliures, el cooperativisme, l'ecologisme, etc, etc, etc. Això és patrimoni de totes i tots, és herència dels nostres avantpassats que amb lliurament i esforç ho van fer possible, és el tresor d'aquells que ho van perdre gairebé tot menys la dignitat. Aquí està, ara és el moment, no el desaprofitem, siguem generosos i pensem en els nostres fills, en els fills de tots.\nSom-hi , és hora de desbordar al sistema imperant, de teixir fortes complicitats, d'organitzar-nos al marge del “seu sistema”, de trencar la seva lògica i deixar sense sentit la seva estratègia del xoc. Deien els antics anarquistes “portem un món nou en els nostres cors” i nosaltres?\n* Enric Tarrida és Secretari General de la Federació Local de València de la CGT. Article publicat al núm. 259 del periòdic confederal Rojo y Negro.\n15M, Anarquisme, Crisi


la Roca del Vallès | enciclopèdia.cat\nEl poble de la Roca del Vallès\nBell-lloc i Vilalba\nValldarió, la Torreta, les masies i les restes arqueològiques\nLa Roca del Vallès amb el castell al fons\nMunicipi del Vallès Oriental, al límit amb el Maresme, a la vall mitjana del Mogent, accidentat a l’E pels vessants interiors de la Serralada Litoral (534 m alt.), sector on es localitzen els boscs de pins i alzines (2.427 ha).\nLimita amb els termes de Llinars del Vallès (NE), Cardedeu i les Franqueses del Vallès (N), Granollers (W) i Vilanova del Vallès (S). A llevant, la Roca confronta amb els municipis d’Orrius, Argentona i Dosrius, pertanyents al Maresme. Fou un dels municipis més extensos de la comarca. L’any 1983, però, el nucli de Vilanova del Vallès adquirí la seva segregació i passà a ser municipi independent.\nEl terme és emplaçat a la vall mitjana de la riera de Mogent, tributària del Besòs per l’esquerra. Aquest riu solca en diagonal el territori, de NE a SW; a l’extrem NE rep, dintre el municipi de la Roca, les aigües de la riera de Cànoves. Al límit amb la comarca del Maresme, el municipi és accidentat al sud, a llevant i al NE pels contraforts interiors de la Serralada Litoral i confronta, pel coll de Parpers, amb el municipi d’Argentona, pel turó de Séllecs o Turó Gros (534 m d’altitud) i pel coll de Sant Bartomeu (375 m) amb Òrrius i pel Puig Calbell amb aquest darrer municipi i amb el de Sant Genís de Vilassar. A migdia, pel curs del torrent de Can Maimó (o riera d’Ardenya o de Vallmanya), limita amb Vallromanes i amb Montornès del Vallès, municipis ja d’aquesta comarca. A ponent, el municipi de la Roca termeneja un bon tros amb el de Granollers, des de sota el turó de Can Puntes, al N, fins a la Creu d’en Blanc, a l’antic camí ral.\nUna extensa capa forestal de pins i alzines s’estén pels vessants de la serralada de Marina. Els arbres de ribera (pollancres, verns i oms) omplen les torrenteres i la riera de Mogent.\nEl terme comprèn els pobles de la Roca del Vallès, cap de municipi, i Santa Agnès de Malanyanes, el barri de la Torreta, les caseries de Bell-lloc, Can Berengó, Can Montcau, Séllecs i les Valls, les urbanitzacions de Can Gurri, Can Jorns, la Pineda, la Roca Dos, la Rocatomba i Sant Carles i els veïnats de Valldarió o Valldoriolf i el Veïnat de l’Església.\nLa caseria de Bell-lloc i les antigues quadres de Vilalba i Sant Lleïr, properes a l’estació de ferrocarril de Cardedeu, utilitzen els serveis d’aquest terme.\nEl municipi és travessat en diagonal per l’autopista AP-7 en direcció a la Jonquera, amb diversos accessos al poble. Del nucli de Vilanova del Vallès surt una carretera local que creua tot el terme passant per la Roca i Santa Agnès en direcció a Cardedeu. Del poble de la Roca també surt una carretera vers Òrrius. Així mateix, passa pel cap de municipi l’antiga carretera comarcal de Mataró a Granollers pel coll de Parpers. Per aquest mateix coll passa, en part soterrada, l’autopista C-60 (anomenada Eix Mataró-Granollers), que neix a l’AP-7, dins del municipi.\nCoincidint amb la industrialització, l’evolució de la població (roquerols) va sofrir variacions importants. En el decenni de 1960-1970 el creixement fou del 72,38 %, i entre el 1970 i el 1980 fou del 31,06 %. Així, el cens de 1970, amb 4.356 h, gairebé duplicà la població registrada el 1950, quan es comptabilitzaren 2.392 h. El 1981, coincidint amb la segregació del municipi de Vilanova del Vallès (que es feu efectiva l’any 1984), hi havia al terme 5.545 habitants. Durant la dècada posterior el creixement s’alentí considerablement (5.791 h el 1991), per tornar a augmentar deu anys després (7.588 h el 2001), confirmant una tendència clarament positiva, esperonada per la funció residencial. El 2005 s’arribà a 8.946 h.\nEls gresos i els saulons faciliten el drenatge dels terrenys i originen importants corrents subalvis, elevats mecànicament per a l’agricultura i la indústria. Aquest aprofitament permet un conreu de regadiu (cada vegada més minoritari) de farratge, mongetes, patates i hortalisses i arbres fruiters (pomera i presseguer), ben apreciat a tota la comarca. Al secà es conreen cereals (ordi, blat, civada), farratge (alfals), colza, llavor de nap i lleguminoses per a pinso. El conreu de la vinya i l’avellaner, que abans havia estat molt important, ha desaparegut gairebé del tot. Encara es poden trobar, però, algunes extensions reduïdes de vinya (amb Denominació d’Origen Alella) al límit amb el Maresme. La jardineria i el conreu de plantes ornamentals és una altra activitat agrària. Hi ha diverses granges per a la cria de bestiar, boví i porcí principalment.\nLa instal·lació d’indústries es feu de manera massiva a partir de la dècada de 1960 i modernament es localitza al polígon industrial anomenat Can Font de la Perera, que alberga empreses dels sectors plàstic, tèxtil, alimentari, de la construcció, dels components elèctrics i dels manipulats del metall, principalment. El poble de la Roca celebra el seu mercat setmanal el divendres i el del barri de la Torreta s’escau el dimarts.\nEl comerç ha augmentat tant com la indústria i el sector terciari ja superava, a meitat de la dècada de 1990, al sector industrial en nombre d’actius. Cal destacar, entre els serveis, un gran complex comercial (amb l’aspecte d’un poble català de principi de segle), situat a peu d’autopista, el Centre Penitenciari dels Quatre Camins, que es posà en funcionament el 1989 i la planta de tractament d’aigües de Cardedeu (1964), situada al pla de Can Ribes, a tocar del terme de Cardedeu. Al final del 2005 estava en construcció una depuradora al terme de la Roca per millorar el problema que plantegen els abocadors d’aigües residuals d’aquest mateix municipi, de Llinars del Vallès i Cardedeu.\nPel que fa als serveis bàsics, al municipi, a més dels cicles d’ensenyament obligatori, es poden cursar també estudis de batxillerat. Es disposa de dos centres d’atenció primària (CAP), un al poble de la Roca i l’altre al barri de la Torreta. El terme s’ha anat desenvolupant els últims anys com a centre residencial i d’estiueig, afavorit per les bones comunicacions i la proximitat de Granollers. Aquest fet ha comportat la construcció d’urbanitzacions de primeres residències dirigides a albergar treballadors ocupats a Granollers i el seu entorn, a fi de descongestionar la capital comarcal. També han proliferat les segones residències i els serveis enfocats al lleure, com els camps de golf instal·lats al nord del poble de Santa Agnès de Malanyanes i a la zona de Vilalba, al límit amb Cardedeu.\nEl poble de la Roca del Vallès (123 m i 5.703 h el 2005) és situat a l’esquerra de la riera de Mogent, als peus de l’antic castell de la Roca.\nEl document més antic conservat referent al poble de la Roca és el de la consagració de l’església de Sant Sadurní, situada al loco que nuncupatur Rocha, del 932. L’església havia estat bastida l’any 932 per l’abadessa Emma, del monestir de Sant Joan de les Abadesses, la qual, probablement, repoblà el lloc amb gent procedent de la vall de Sant Joan. Publicada per F. Udina entre altres documents de l’arxiu comtal de Barcelona dels segles IX i X, l’acta de consagració menciona, també, el terminio de Villaroca. Posteriorment, i encara durant el segle X, hi ha altres referències a la Roca contingudes en el cartulari del monestir de Sant Cugat del Vallès.\nL’església parroquial de Sant Sadurní, engrandida i totalment renovada entre el 1557 i el 1581, és d’una nau (dividida en tres trams coberts amb volta de creueria), amb dues capelles laterals per banda, construïdes entre els contraforts, que sobresurten de la fàbrica de l’edifici; l’absis és poligonal i la porta, a la façana de ponent, és del tipus del gòtic tardà, amb detalls renaixentistes. Les mènsules que sostenen les arcuacions i les gàrgoles del capdamunt dels contraforts són esculpides, com també ho són les claus de les voltes. L’església posseeix un magnífic retaule barroc dedicat a sant Sadurní i col·locat a l’altar major. Fou obrat per Antoni Comas i data del 1620; consta d’un cos de cinc compartiments i d’una predel·la. S’hi representen, en relleu esculpit, pintat i daurat, escenes de la vida de la Mare de Déu i de la de sant Sadurní. També, al sòcol, n’hi ha del Nou Testament. L’església de Sant Sadurní de la Roca, durant la guerra de Successió, fou utilitzada com a caserna per les tropes de Felip V.\nEl castell de la Roca del Vallès no apareix documentat fins al segle XI. Fou posseït primerament per Arnau Mir, a qui havia estat encomanat pel comte de Barcelona; consta en un document sense data, però que probablement fou emès entre els anys 1023 i 1076, la queixa del comte barceloní Ramon Berenguer I perquè aquell havia abusat del domini que li fou concedit. Després el castell sembla que fou donat pel comte, juntament amb altres béns i territoris, a Guillem de Muntanyola o de Vacarisses, que fou primer senyor de Montcada, a la mort del qual el castell de la Roca fou posseït pel seu fill Renard Guillem de Sarroca i pel seu germà Bernat, diaca; el tingueren en feu per Berenguer Ramon de Montcada, amb qui estaven emparentats. Inicialment el terme del castell comprenia Vilanova, Santa Agnès de Malanyanes, Llerona, Òrrius i Granollers. Posteriorment, per matrimoni de Sança, senyora de la Roca, amb Guillem de Bell-lloc (ambdós eren senyors de la Roca vers el 1164), la senyoria del castell pervingué als seus descendents, cognomenats Bell-lloc, els quals alienaren la senyoria a la segona meitat del segle XIII; posseïren aleshores el castell, primer, Berenguer de Santlleïr i després Ramon de Cabrera, el qual, el 1287, vengué el castell de la Roca, que tenia en feu pel rei, al notari reial Pere Marquès. La jurisdicció del castell i del terme de la Roca, però, pertanyia al rei, encara que, diverses vegades durant el segle XIV, el rei s’alienà al senyor de la Roca, després que hagués estat, també diverses vegades, redimida pels vassalls. A la primeria del segle XV Pere Arnau Marquès vengué la senyoria a Ramon de Torrelles, que la posseí en feu pel monarca i realitzà diverses obres de restauració del castell. Aquest romangué en mans dels Torrelles fins a la primeria del segle XVIII, que passà als Sentmenat. El 1468 el títol de baró de la Roca havia estat concedit a Martí Joan de Torrelles i de Sentmenat. Pere de Torrelles-Sentmenat, que fou governador de Catalunya i senyor i baró de la Roca, fou creat el 1706 pel rei arxiduc Carles III, marquès de Torrelles. Seguidament el castell de la Roca passà al domini de la comunitat de preveres de Santa Maria del Mar. Després de la desamortització, el castell fou propietat de la família Alomar. El 1952 restava en estat ruïnós i fou restaurat per l’actual propietari, Antoni Rivière. Del castell, de planta trapezoidal i format per diverses estances, sobresurten la torre mestra, en un angle de la fortificació, de planta rectangular i amb un fort talús, i una altra torre, semicircular, situada a l’angle oposat. La porta és a migdia.\nLa Roca del Vallès celebra la seva festa major d’estiu el segon dissabte de setembre i pel mes de novembre, el dia 29, se celebra la festa major d’hivern, dedicada a Sant Sadurní.\nA mig camí de la Roca a Cardedeu hi ha el poble de Santa Agnès de Malanyanes (673 h el 2005), al NE del terme, sobre els contraforts primers de la Serralada Litoral. L’església parroquial de Santa Agnès de Malanyanes, documentada des del 932, conserva la façana i la porta (amb arquivoltes sostingudes per rebranques i fines columnetes, d’arc un xic apuntat), romàniques, com també l’ull de bou circular, elements que daten probablement del segle XIII. L’església, d’una sola nau, amb absis carrat i capelles laterals (a banda i banda de la nau i de l’absis), fou ampliada i reformada entre els segles XVI i XVIII. El cloquer és del segle XV. La nau es cobreix amb volta apuntada i al presbiteri, sobre aquesta volta, se’n sobreposa una de creueria. L’església, que és precedida d’un porxo, conserva un retaule barroc de l’escultor Jaume Roig, del 1681, amb predel·la i dos pisos de compartiments obrats entre columnetes salomòniques; al cim hi ha la Crucifixió i en la fornícula central la imatge de santa Agnès, a qui és dedicat aquest retaule major. Un altre retaule, el de Sant Bartomeu, fou obrat per un escultor de Mataró vers el 1705; entre columnes salomòniques, motius florals, caps d’angelets i raïms, els compartiments representen escenes de la vida i el martiri del sant. L’església de Santa Agnès conserva, encara, altres retaules com el de Sant Isidre i el del Roser, barrocs, i el del Sant Crist, amb talles del segle XVIII; també conté imatges i reliquiaris d’orfebreria. El lloc formà part del terme del castell de la Roca i després de la baronia de la Roca.\nProp de la parròquia, al bosc de Ca n’Alzina, hi ha la capella de Santa Maria de Malanyanes, preromànica, reconstruïda al segle XI, que fou la primitiva parròquia de l’indret. La capella i la seva advocació actual gaudeixen d’una veneració especial perquè hom els atribueix protecció a les parteres. La població celebra la seva festa major d’estiu pels volts del 24 d’agost i la festa major d’hivern a prop del 21 de gener.\nComplex comercial de La Roca Village, amb l’aspecte d’un poble català de principis de segle XX\nL’any 1999 hom obrí a la zona de Santa Agnès un extens centre comercial anomenat La Roca Village, gestionat i propietat de la multinacional Value Retail. El centre té la particularitat d’estar construït simulant una població més o menys rural, amb cases botiga d’un disseny estàndard. Atreu sobretot clientela de Barcelona i la seva àrea metropolitana i turisme. Amb una superfície d’uns 17.000 m2, el 2013 s’iniciaren les obres d’ampliació que havien d’afegir prop de 7.000 m2, amb un total d’unes 150 botigues el 2014.\nDins el terme de la Roca hi ha la masia i antic castell de Bell-lloc, documentat el 1073. Sembla que fou senyor del castell i terme de Bell-lloc Geribert Guitard, restaurador del monestir de Sant Pau del Camp de Barcelona al qual donà el castell de Bell-lloc i la seva capella de Sant Pere el 1117. Aleshores els Bell-lloc esdevingueren castlans del castell pel monestir de Sant Cugat i el 1314 en recuperaren la senyoria, que continuaren posseint els seus successors. El títol de comte de Bell-lloc fou concedit pel rei arxiduc Carles III, el 1707, al sergent major d’infanteria i tresorer de l’exèrcit de l’Empordà Ramon de Bell-lloc i de Macip, que era jurat en cap de Girona i senyor del castell i terme de Bell-lloc. El primer comte de Bell-lloc convertí l’antiga torre mestra en capella, dedicada a sant Pau. El 1787, al cens de Floridablanca, el castell de Bell-lloc constituïa un poble independent amb el seu batlle; el 1836 fou agregat a la Roca. La propietat del castell, que fou gairebé destruït en la guerra del Francès, continuà en mans dels Bell-lloc fins el 1944.\nLa masia i antiga quadra o castell de Vilalba, al límit amb Cardedeu, sempre ha estat de la parròquia de Cardedeu. El lloc és citat el 932 i fou de la família Vilalba almenys des del 1195 fins al 1571, quan els senyors de Vilalba permutaren la possessió del lloc amb el monestir de Montserrat, el qual en fou desposseït durant la desamortització del 1836. Aleshores adquirí el castell Marià Borrell, que transformà l’antic edifici en el casal actual. Sahi han trobat vestigis romànics i gòtics i no es conserva l’antiga església de Sant Vicenç, on al segle XI es feren testaments sacramentals.\nL’any 2005 estava en construcció en aquesta zona un camp de golf amb 18 forats i també un camp d’entrenament. L’operació immobiliària també preveia la construcció al voltant del camp d’un centenar d’habitatges.\nAl llindar amb el terme de Granollers, Valldarió o Valldoriolf, antiga quadra i veïnat, forma amb la barriada de la Torreta un veral sobre la riera de Valldarió. La Torreta (2.570 h el 2005) és un agrupament urbà, sorgit per influència de Granollers, sobre la carretera de la Roca i de Mataró i que s’allarga fins al cementiri de Granollers, en la carretera de Cardedeu a Girona. Hom hi ha construït blocs de pisos i naus industrials, fortament relacionats amb la ciutat, que trenquen el paisatge agrari tradicional de Valldarió. El barri de la Torreta celebra la festa de la Creu la primera setmana de maig i la festa major la segona quinzena de juliol.\nEntre les masies antigues es destaca el Mas Verdeguer i també el mas de la Torre, coneguda al segle XVI com la Torre d’en Bruniquer.\nAspecte del dolmen de Can Gol II, dins el terme de la Roca del Vallès\nHi ha un gran nombre de jaciments arqueològics dins el terme de la Roca del Vallès que reflecteixen la importància de la contrada des del Neolític. En una àrea relativament poc extensa de la Serralada Litoral i dominant tot el sector oriental del Vallès hi ha una concentració de dòlmens important: la Pedra de les Orenetes, que és un bloc granític de 8 metres de llargada, 3 d’amplada i 3 d’alçada, amb motius pictòrics d’estil i temàtica corresponents a les pintures rupestres de tradició esquemàtica i abstracta; en els dos jaciments de Can Gol, la gran galeria catalana situada en un dels turons de la serra de Séllecs, on hi ha la urbanització la Pineda i la cista o dolmen; el dolmen de Can Planes; la cabana del moro o dolmen de Séllecs; la pedra de les Creus i la pedra foradada. D’època més tardana (600-50 aC), al turó de l’Arbocera es troben restes d’estructures d’habitació. En el turó de Séllecs es localitza un dels poblats ibèrics més importants del Vallès Oriental, on encara es conserva una doble línia de muralla, diferents torres de planta quadrangular i estructures d’habitació. Cal destacar els poblats dels turons de Can Santpere, Can Verdaguer, els Castellans i el Turó Cremat, tots ells amb estructures visibles. De l’època romana destaquen les restes de tres vil·les a Vilalba (parròquia de Santa Agnès de Malanyanes), a Can Cucut i Can Santpere, a més de diverses troballes aïllades d’enterraments d’inhumació que es localitzen a tota la zona de Valldarió.\nMapa de patrimoni cultural de la Roca del Vallès (Diputació de Barcelona) Elements patrimonials inventariats, fotografies i la seva ubicació mitjançant cartografia digital


Gaudinfancia » Botiga » CARTERA ESCOLAR PEPE JEANS ANDY\nLa cartera escolar Pepe Jeans Andy és una motxilla bandolera de 28 cm x 38 cm x 6 cm fabricada en polièster amb un compartiment principal amb capacitat per transportar un portàtil i una butxaca frontal.\nSKU: 8435578318042 Categories: Carteres, MATERIAL ESCOLAR Etiquetes: bandolera, cartera, marca, pepe jeans\nLa cartera escolar Pepe Jeans Andy és una motxilla bandolera de 28 cm x 38 cm x 6 cm fabricada en polièster. Té un compartiment principal amb capacitat per transportar un portàtil de fins a 14 polzades (34 cm alt x 24 cm ample x 3 cm profund) i tots els apunts. A més té una butxaca frontal per portar els gadgets, efectes personals o material escolar o de oficina. La bandolera és ajustable per a més comoditat i possibilitat de portar-la tipus maletí.


Edificis Unifamiliars archivos - PRUNÉS ARQUITECTES\n4 HABITATGES UNIFAMILIARS A CASTELLBELL I EL VILAR\nEDIFICIS UNIFAMLIARS 4 HABITATGES UNIFAMILIARS A CASTELLBELL I EL VILAR Conjunt de 4 habitatges unifamiliars entre mitgeres amb planta baixa, dues plantes pis i sotacoberta, amb una superfície per habitatge de 260 m2. En planta baixa es preveu l’aparcament, en […]\n15 Habitatges a Sta. Eulàlia de Riuprimer. FASE I\nEDIFICIS UNIFAMILIARS 15 Habitatges a Sta. Eulàlia de RiuPrimer. FASE I Conjunt d’habitatges unifamiliars entre mitgeres amb un entorn de natura privilegiat. Façanes principals amb vistes a plaça pública enjardinada i amb àrea de jocs infantils. A la façana posteriors […]\nEDIFICIS UNIFAMLIARS Habitatge Unifamiliar a tona Habitatge unifamiliar aïllat de 420 m2, que es desenvolupa en planta baixa i primera. L’habitatge es desenvolupa amb una geometria en creu, amb una coberta a 4 aigües. A la planta baixa s’ubica el […]\nEDIFICIS UNIFAMLIARS Habitatge Unifamiliar a St. Joan Conjunt de dos habitatges unifamiliars aparellats entre mitgeres. ConstructoraPromsol SL Equip tècnicJoan Fernandez i Miquel Àngel Prunés\nEDIFICIS UNIFAMLIARS Habitatge Unifamiliar a Santpedor Habitatge unifamiliar aïllat de 385 m2, que es desenvolupa en planta soterrani, baixa i primera. El programa principal de l’habitatge es situa en planta baixa, destinant la planta soterrani a aparcament i sales tècniques […]\nEDIFICIS UNIFAMLIARS Habitatge Unifamiliar a St. Salvador de Guardiola Edifici unifamiliar de segona residencia amb parcel·la de 10.000 m2. Programa complert a la planta primera que també es desenvolupa per la part posterior a nivell del terreny. Construïda amb […]\nEDIFICIS UNIFAMLIARS Habitatge Unifamiliar a Matadepera Habitatge unifamiliar aïllat, amb parcel·la de grans dimensions, obertures generoses a planta baixa i planta primera per gaudir de les vistes interiors de la parcel·la com les de l’entorn. ConstructoraConsmedel SL Equip tècnicArtur […]\nEDIFICIS UNIFAMLIARS Habitatge Unifamiliar a Santpedor Edifici entre mitgeres al casc antic de Santpedor, amb parcel·la estreta i profunda. Sistema estructural metàl·lic per aguantar les empentes de les edificacions veïnes, amb molt mal estat de conservació. Normativa municipal […]\nEDIFICIS UNIFAMLIARS Habitatge Unifamiliar a Marganell Renovació integral d’un habitatge preexistent situat a Marganell, en un solar en tester que donava a dos carrers, amb un programa molt reduït. ConstructoraCosta SL Equip tècnicDaniel Gibert i Miquel Àngel Prunés\nEDIFICIS UNIFAMLIARS Habitatge Unifamiliar a Pineda de Bages Unifamiliar aïllat amb el mateix tractament a les quatre façanes amb totxo d’obra vista manual. Grans obertures a façana principal amb vistes a l’interior de parcel·la i al paisatge. Planta baixa, […]


El temps a Palamós: Minves a l'estiu i dades de forta calor\nFotografia de les minves que hi havien ahir al migdia, amb la Punta del Molí al fons de la imatge.\nAhir dijous 19 de juliol, es podia comprobar com les altes pressions dels darrers dies, donaven una estampa més habitual dels mesos hivernals, degut a l'aparició del fenomen de les minves, situació que ja s'ha donat en altres jornades d'aquesta setmana.\nTot i que els mesos estiuencs estan sota la influència de l'anticicló de les Azores o de la dorsal africana, aquesta setmana les altes pressions han sigut molt marcades, encara que en les darreres hores la situació tendeix a canviar, amb l'arribada, aquest dissabte, d'un sistema frontal que pot deixar algun ruixat a l'interior.\nPel que fa a altres dades destacades d'ahir dijous 19 de juliol a Palamós., temperatura màxima 25,3ºC, mínima 20,2ºC. Estat del cel asserenat fins a mitja tarda, llavors han aparegut alguns estrats o estratocúmulus i alguns altocúmulus al vespre, acompanyats per fum a l'atmosfera. Vent de component est-sud-est a 5/10km/h de mitjana, ratxa màxima 19km/h. Estat de la mar amb mar arrissada o marejol arran de costa i maror mar endins (ones de 0,82m a les 12:00h davant el cap de Begur).\nPressió atmosfèrica màxima 1016hPa, mínima 1013hPa. Humitat relativa màxima 85%, mínima 47%.\nEls blocs del Moll Nou sobresortien de les aigües degut a les minves.\nPlatja d'en Pere Grau amb les roques emergint a la superfície.\nEstrats i estratocúmuus apareguts ahir a la tarda.\nSi ahir dijous ja van aparèixer alguns núvols baixos, el passat dimecres 18 de juliol es presentà completament asserenat. Com a curiositat, tot i que ja s'ha donat en altres ocasions, la temperatura màxima del dia tingué lloc a les 10 del matí, coincidint amb la tramuntana cremadora que bufà de forma dèbil., al cap de poca estona, però, la temperatura baixà ràpidament amb l'entrada de la marinada.\nAltres dades destacades del passat dimecres 18 de juliol a Palamós., temperatura màxima 30,7ºC, mínima 19,9ºC. Vent molt fluix de tramuntana cremadora fins a les deu del matí, llavors entrà vent foranell o garbí a 5/10 nusos, ratxa màxima 19km/h. Estat de la mar amb mar arrissada o marejol arran de costa i marejol mar endins.\nPressió atmosfèrica màxima 1022hPa, mínima 1015hPa. Humitat relativa màxima 92%, mínima 36%.\nTambé hem de considerar que les màximes del passat dimecres foren especialment elevades en molts altres indrets, assolint els valors més alts del mes de juliol fins ara.\nAlgunes màximes enregistrades el passat dimecres 18 de juliol a la demarcació gironina:\nMieres 38,2ºC, Salt 37,6ºC, Girona-Devesa 36,7ºC, Beuda 35,7ºC o Banyoles 35,7ºC\nAlgunes màximes enregistrades el passat dimecres 18 de juliol al Baix Empordà:\nLa Bisbal d'Empordà 36,1ºC, Calonge 34,9ºC, Les Olives 34,4ºC, Palafrugell 32,2ºC o Palamós-La Fosca 30,3ºC.


El maldecap dels immobles sense declarar - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEl maldecap dels immobles sense declarar\n09/02/2016 (13:39 CET)\nTenir un habitatge al país la compra del qual, al seu dia, no es declarés degudament s’està convertint en un problema. Fins i tot en el cas de poder vendre l’immoble. Diverses fonts dels sectors immobiliaris i financers han assegurat que els inversors espanyols, o aquelles persones estrangeres que disposen d’una segona residència al Principat i que al seu dia no la van declarar a la hisenda del seu país d’origen estan tenint veritables mals de caps. Fins al punt que els bancs andorrans ni accepten xecs procedents de vendes d’aquests immobles ni tampoc volen mantenir comptes que vagin associats als habitatges en qüestió.\nTot plegat és producte, en grandíssima part, de l’entrada en vigor, a partir del 2018, de l’intercanvi automàtic d’informació fiscal, que permetrà a jurisdiccions com l’espanyola o la francesa obtenir les dades dels seus nacionals des d’un any abans, l’1 de gener del 2017. D’aquí l’interès d’aquells inversors que no tenen els immobles regularitzats per, o bé regularitzar la situació afrontant els pagaments fiscals amb els recàrrecs inclosos que se’ls exigeixin, o bé mirant de vendre les propietats. “Aquell que es vol treure el pis amb menys d’un any per evitar problemes, en algunes situacions l’acaba mal venent. Però també cal tenir en compte que una part important d’aquest pac immobiliari és vell, situat en edificis que molt sovint necessiten reformes. I no pas banals, si no quantioses.” Per això encara costa més de vendre en algunes ocasions.\nLa situació també afecta els dipòsits dineraris. “Els propis bancs empenyen els clients ‘a desfer’ els comptes que no han estat mai declarats.” Un dels maldecaps importants, segons han assegurat algunes de les fonts consultades, es dóna quan un d’aquests comptes estan associats als pagaments de les despeses que origina el manteniment d’un habitatge que tampoc va ser declarat al seu dia. Una de les ‘solucions’ passa per satisfer aquests rebuts domiciliats a partir del compte d’un agent immobiliari. “Però falta que l’agent en qüestió es presti, i no és pas sempre així. Com en tot, hi ha qui s’arrisca més i qui ho fa menys. El que no es pot concebre és que fa vint, trenta anys, es rebessin aquestes persones, el inversors, amb els braços oberts. Que es venguessin pisos i s’obrissin comptes com l’aigua. Com si es fessin xurros. I avui l’administració i les entitats financeres que tant rèdit van treure amb aquestes operacions no puguin oferir una sortida acompanyada, tranquil·la i sense l’amenaça que suposen els moviments que s’estan fent, i incrementant, els darrers mesos”.\nUna solució, no pas fàcil tampoc, és constituir una societat patrimonial. Són argúcies legals o, com a mínim, tècniques legals que permeten capejar el problema. Resoldre’l. Però que en molts casos no surt a compte si no és a partir d’un ‘cert nivell’, segons les fonts consultades, que han reconegut que hi ha un important neguit. I que tant bancs com clients miren de treure’s de sobre tot el que poden per minimitzar el risc.


SOCADE supera les auditories de seguiment de les normes ISO 9001 i 14001 | CASSA\n> Enllaç Aigües Sabadell\nSOCADE supera les auditories de seguiment de les normes ISO 9001 i 14001\nHome \_ Actualitat \_ SOCADE supera les auditories de seguiment de les normes ISO 9001 i 14001\nL’enginyeria del Grup CASSA renova la seva aposta per la qualitat i el medi ambient\nL’enginyeria del Grup CASSA, SOCADE, ha superat les auditories de seguiment de les certificacions que acrediten la seva gestió sota criteris de qualitat i de medi ambient. En concret, es tracta de la norma internacional ISO 9001, de qualitat, i ISO 14001, de medi ambient.\nSGS ICS Ibérica s’ha encarregat de portar a terme l’auditoria externa basada en els processos que porta a terme SOCADE, concloent que l’enginyeria del Grup CASSA compta amb un sistema de gestió que inclou els requisits de les dues normes.\n“Sempre hem tingut el compromís de desenvolupar les nostres activitats establint com a principis essencials la protecció del medi ambient i la recerca de la millora contínua pel que fa a la qualitat dels nostres processos“, afirma Vicenç Turu, gerent de SOCADE. Per aconseguir aquests objectius, SOCADE compta amb un model de gestió únic que integra aquests principis i que, sota la direcció general i alineat amb el sistema integrat de gestió del Grup CASSA, abasta totes les àrees i departaments de l’enginyeria.\nInformació importante sobre Cookies: Aquesta web utilitza cookies pròpies i de tercers per millorar els nostres serveis. No s'utilitzen cookies per recollir informació de caràcter personal. Pot permetre'n l'ús o denegar-lo, també pot canviar la seva configuració sempre que vulgui. Si continua navegant considerem que accepta l'ús de cookies.Accepto Més informació


Agriturismo Il Mulino del Vescovo Giano dell' Umbria Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 18 allotjaments a Giano dell' Umbria.\nLocalita Bivio Moscatini, Giano dell' Umbria, Giano dell' Umbria, Itàlia, 06030 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Castel Ritaldi, Agriturismo Il Mulino del Vescovo és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Castel Ritaldi. L'hotel ofereix instal.lacions per a minusvàl.lids, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com piscina exterior, parc infantil, ping pong, jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Agriturismo Il Mulino del Vescovo.\nTots els tipus de viatgers (48) Parelles (3) Famílies amb infants petits (28) Famílies amb infants grans (18) Grups (1)


Tarragona, a l'espera del nou anunci de Ballesteros\nSergi Casado dimarts, 28 de gener de 2014\nS'acaba el gener i, com cada any des que és alcalde, Josep Fèlix Ballesteros reunirà el teixit associatiu, econòmic, polític, cultural, veïnal, esportiu i mediàtic de Tarragona per explicar el seu full de ruta durant l'any 2014. Ho farà el dimecres 29 de gener, a la sala d'actes del Col·legi d'Advocats i organitzat pel Col·legi de Periodistes, i enguany sota el títol "Volem i podem".\nL'alcalde de TGN, Josep F. Ballesteros. / circdetarragona.com\nAvançar-se al temps i fer anuncis sempre comporta un cert risc. Fa tres anys, Ballesteros va desglossar el Pla Tarragona 2022; un conglomerat d'accions per fer avançar la ciutat que, ara mateix, pocs encerten a l'hora de definir-lo i si s'està complint del tot. En el seu web, l'última notícia penjada data d'abril de 2011.\nEn el 2012, va demanar la creació d'un lobby tarragoní sense fronteres partidistes. Un cop vistos alguns greuges comparatius, com els de l'administracions autonòmica i de l'estatal, fa la sensació que aquest grup de pressió tampoc no se sap ben bé si es va acabar creant.\nL'any passat, l'alcalde es va centrar en el projecte smart city i va anunciar la construcció d'un barri intel·ligent. Mediterranean Smart District, se'n deia, i estaria a Campclar, integrat dins del Pla Parcial on també s'instal·larà la multinacional IKEA. És cert que els avenços smart ja es venen utilitzant en diferents projectes en què l'Ajuntament hi participa. Al Parc de les Lletres Catalanes, per exemple, ja s'hi ha instal·lat un asfalt eficient.\nTambé va dir que part de la Vila dels Jocs del 2017 aniria a Campclar, i al final es farà en hotels de Salou.\nLa percepció ciutadana, però, és que la realitat no canvia, malgrat que les xifres macroeconòmiques així ho indiquin. Tarragona continua amb una taxa d'atur elevada i no considera que la tecnologia smart solucioni els problemes més urgents. Ni tampoc els Jocs del Mediterrani de 2017, el gran pal de paller del govern Ballesteros, i que, sens dubte, marcaran la seva etapa a l'alcaldia.\nL'any 2014, a més, també resultarà del tot atípic. La convocatòria de la consulta pel 9-N ha marcat un punt d'inflexió en l'escena nacional i estatal i Tarragona també hi juga el seu paper. Després de la negativa del govern de Rajoy a autoritzar el traspàs de competències a la Generalitat per celebrar la consulta i, en conseqüència, a poder disposar del padró d'habitants per elaborar el cens, el Govern de Mas només l'obtindrà si els Ajuntaments hi accedeixen.\nLa mesura vulnera la llei, segons el PP, i al PSC ha fet obrir la caixa dels trons. El full de ruta de Ballesteros també hauria d'incloure un posicionament clar. Respecte la cessió de dades per a la consulta, va condicionar-ho a que Madrid li donés el vistiplau, ja que, en el cas contrari, incompliria la llei, va explicar.\nEl desgast i les pugnes dins del PSC podrien tenir efectes i arribar fins a Tarragona. Divendres hi ha plenari, però, de moment cap partit ha presentat cap moció en què es demani la cessió del cens.\nL'Ajuntament de TGN aplicarà un model de transparència "transfronterer i pioner a tot Europa"\nBallesteros: "Ens hauríem d'acostumar a tenir un pàrquing" (II part)


Innovación y diseño en nuestras vitrinas realizadas a Carns Corella\nPàgina principal / Articles / Innovació i disseny en les nostres vitrines realitzades a Carns Corella\nInnovació i disseny en les nostres vitrines realitzades a Carns CorellaPosted Mar 13 2013 en Reportatges En aquesta ocasió són les nostres vitrines, dissenyades per a Carns Corella, qui reben tota la nostra atenció gràcies a la seva elegància i sofisticat sistema de fred. S’han realitzat cinc vitrines, quatre mitjançant el model Alaska i una d’elles del model Catalonia.\nDins de les vitrines Alaska s’ha optat per dos de 2,85 i 2,60 metres amb una decoració totalment en IRO blanc i per dues vitrines de 4 i 3,712 metres decorades frontalment amb ceràmica blanca de 10 centímetres de gruix i la resta en IRO.\nAquest tipus de vitrina s’ha disposat per l’exposició de carn crua, ja que utilitzen el sistema de fred estàtic per a una millor conservació del producte, permet a més una major facilitat de neteja i millor abast dels productes per mitjà dels seus vidres rectes amb sistema de mobilitat NEM.\nD’altra banda, la vitrina model Catalonia instal · lada té una longitud de 5,95 metres, dels quals 1,43 m. estan preparats per a la congelació i la resta és per conservació de plats preparats. Aquesta vitrina està formada per un vidre de lliure servei i per un sistema d’aire no forçat que ens ofereix una temperatura homogènia en tot el taulell. Com a gran part del conjunt, es troba totalment decorada en IRO blanc.\nA més s’ha optat per una il · luminació a la part superior de les vitrines mitjançant llums fluorescents que atreuen l’atenció dels clients cap als productes.


CLUB ESPORTIU FONDISTES VILASSAR DE DALT: de novembre 2010\n87 Jean Bouin. Barcelona. 21 novembre 2.010.\nLa cursa més clàssica, i antiga, de totes les curses de l'Estat es va celebrar el passat 21 de novembre als carrers de la capital catalana.\nUn bon grapat de corredors, 8.250 en diferents categories, es van aplegar en aquesta gran festa de l'atletisme popular i professional. No oblidem que també es va disputar una cursa internacional amb victòria de Kiprono Menjo en homes i de la tarragonina Natàlia Rodríguez en dones.\nRepresentant el nostre club hi va participar Karli Puig, qui estrenava temporada, i tot hi venir directament de la competició de muntanya va protagonitzar una gran cursa, fent millor marca personal en la distància de 10.000 m.\nKarli, minuts abans de començar la prova enmig d'un parell d'amics corredors.\n0:40:12 Karli Puig Millor marca personal\nEl passat dia 14 de novembre va tenir lloc a Argentona i a la banda nord de la Serra de Marina la tradicional Cursa Castell de Burriac, enguany canviada de format tant en el seu nom, "Burriac Xtrem", com en el seu recorregut, duresa i distància, ara 26,2 kms.\nLa prova era el Campionat de Catalunya per clubs de curses de muntanya, cosa que li donava un interès i un alt nivell afegits.\nRepresentant el nostre club hi van participar Paco del Moral, Karli Puig i Fran Izquierdo, els nostres corredors més habituals en aquesta temporada de curses per muntanya.\nPaco, Karli i Fran, a la Plaça d'Argentona, pocs minuts abans de donar-se la sortida.\nEl recorregut, molt exigent, pujava i baixava per les més dures trialeres i corriols del sector de Burriac, amb un total de 8 agulles molt dures, sobre tot la pujada al mateix castell i la baixada des de aquest punt fins a la riera de Cabrera, amb un total de 1.257 m de desnivell en pujades.\nPerfil longitudinal de la cursa.\nEls nostres companys van exigir-se al màxim després de tota la temporada de muntanya. Paco va anar sempre entre els 100 primers, Karli anava en una posició intermitja i Fran mirava de reull el crono per no descuidar-se i passar sense problemes el tall de temps del Turó de Cirers.\nPaco, esforçant-se de debò en una de les terribles pujades.\nKarli, entrant en meta de manera elegant.\nFran, en el moment feliç de la seva entrada a meta.\n2:44:40 Paco del Moral\n3:16.33 Karli Puig\n3.29.13 Fran Izquierdo\nPublicat per Club Esportiu Fondistes Vilassar de Dalt a 18:47 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nObertura al públic de les Pistes d'Atletisme\nEl proper dilluns 15 de novembre de 2.010 es farà efectiva l'obertura de les noves instal.lacions de les pistes d'atletisme.\nUn cop fets els últims estudis arqueològics i acabades les obres ja es pot fer ús de les noves instal.lacions, provisionalment només el sector exterior, les pistes i els serveis de públic, en horari de les 8 del matí a les 10 de la nit, de dilluns a diumenge.\nD'aquesta manera, aquells que vulguin tornar a caminar ò a practicar la cursa a peu, tenen al seu abast aquest espai esportiu.\nVista panoràmica de les pistes d'atletisme i les restes de la necròpoli al bel mig.\nMés endavant, d'aquí a poc temps, es posarà en funcionament també el sector interior, que comprèn els vestidors i dutxes, despatxos i sala de musculació per als atletes, en terminis i condicions encara per definir.\nPublicat per Club Esportiu Fondistes Vilassar de Dalt a 19:18 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nMitja Marató de Muntanya de Sant Llorenç Savall. 31 octubre 2.010\nEl passat 31 d'octubre, en mig d'un fort temporal de pluges, va tenir lloc la Marató i la Mitja Marató de Muntanya de Sant Llorenç Savall.\nRepresentant el nostre club hi va participar Karli Puig, a la prova de la Mitja Marató, patint com la resta de corredors les inclemències del temps.\nTot i això va lluitar de valent en cada pujada i en cada baixada, en una prova molt exigent i de gran nivell de participants. A partir del km 15 va perdre les referències de distància i no va poder acabar de manera progressiva, però va arribar dins dels 150 primers d'un total de 500 participants en aquesta modalitat.\n2:21:00 Karli Puig\nPublicat per Club Esportiu Fondistes Vilassar de Dalt a 23:54 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nCursa de la Dona. Barcelona. 24 octubre 2.010\nEl passat diumenge 24 d'octubre Barcelona va acollir l'edició catalana de la Cursa de la Dona, un any més amb una massiva resposta per part de corredores i dones en general que van voler afegir-se a aquest esdeveniment esportiu i solidari.\n10.000 participants entre les quals i eren 3 de les nostres companyes, la Dolors, la Elena i la Mª Antònia.\nAmb un recorregut de 5 kms pels carrers més cèntrics de la capital catalana, la cursa va resultar molt ràpida.\nLes nostres companyes van demostrar trobar-se en un bon estat de forma i preparades per afrontar la nova temporada d'asfalt.\n0:24:08 Dolors Sala (14ª de la seva categoria)\n0:26:20 Elena Aragonés\n0:28:47 Mª Antònia Camacho\nPublicat per Club Esportiu Fondistes Vilassar de Dalt a 23:30 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


Xiruquero-Kumbaià: Solucions d’esquerres\nEn la campanya de les eleccions europees –els cartells electorals son veritables “poemes”- un partit que es diu d’esquerres “de veritat”, proposava contra la crisi, “solucions d’esquerres”.\nSembla pel resultats obtinguts que la seva proposta no va convèncer gaire, com tampoc la del seu germanet gran d’esquerres, el que governa Espanya, que no fa gaire mesos proclamava que la economia espanyola només patiria una “desacceleració”, mentre Europa i el món desenvolupat començava a prendre mides contra una profunda crisi.\nI resulta que al parlament europeu hi ha més “dretes” que mai.\nI dic del món desenvolupat perquè a ambdós partits, el de l’esquerra de veritat i el de l’esquerra(no de veritat?) se’ls en foten aquells “pàries de la terra” que diu l’himne “La Internacional”. Tercer món, quart món? Queda bé això, sona bé. Com allò de la sostenibilitat.\nCom que, finalment, ha resultat que, ves per on, això és crisi i no “desacceleració”, que s’ha entrat en franca recessió, s’aplica una “solució” d’esquerres: increment del dèficit públic fins on calgui.\nQue la senyora Angela Merkel va parlar de crisi profunda des del primer moment i va aplicar ràpidament unes altres receptes? “Buenu” és que ella és de dretes. Que l’atur a Alemanya no arriba al cinc per cent i a Espanya ja està al 18%? “Buenu”, però ella és de dretes.\nAvui han sortit amb una decisió d’allò més imaginativa. Gairebé que no m’ho crec de tant imaginativa: pujar impostos.\nPujar impostos sobre les benzines i el tabac.\nAquells que com jo, de joves , havíeu tingut vel·leïtats d’esquerra, escolteu: no deien els manuals dels gurus de l’esquerra que era injust pujar els impostos indirectes?\nNo us sentiu malament. De fet també ens havíem cregut que un treballador de Burquina-Fasso o un minaire dels Andes eren els nostres germans en el camí de l’emancipació cap al benestar i la cultura.\nA més, amb exercici de cinisme (o és sarcasme?):\n“Esto, precisó Salgado, hace que a partir de ahora, y si los fabricantes deciden incorporar las revalorizaciones, la "marca más vendida de tabaco -que no identificó" pase de los 3,10 euros por cajetilla a 3,29 euros”. La Vanguardia .\n“Es carregarà, per tant, sobre les gasolines i els gasoils per als cotxes particulars, que es gravaran un 2,99 cèntims més per litre. "Aquest increment d'impostos només es traslladarà al preu de venda al públic si les empreses que els distribueixen ho volen fer", ha dit Salgado.” Avui\n“Amb aquest increment d'impostos, el ministeri pretén "contribuir a una economia més sostenible". "I si no baixa el consum de gasolina, contribuirem al sosteniment de les finances públiques", ha conclòs Salgado”. (del mateix article de l’Avui).\nHeu llegit bé: “si los fabricantes (de tabac) deciden incorporar las revalorizaciones”. “Aquest increment d'impostos(dels carburants) només es traslladarà al preu de venda al públic si les empreses que els distribueixen ho volen fer". Si no, es que reduiran el seu marge de benefici, es de suposar “en aras del bien común”.\nLa senyora Salgado, “martillo de herejes fumadores” com a ministra de Sanitat, es converteix també en la Torquemada de conductors?\n"I si no baixa el consum de gasolina, contribuirem al sosteniment de les finances\npúbliques", ha conclòs Salgado. (De l’Avui).\nSostenible i sosteniment. Si, almenys, això vulgues dir una millora per als fabricants de sostenidors, alguna cosa hi guanyaria l’economia.\nDe moment, el que hi guanyem és, a més de l'encariment, un insult a la inteligència.\nPer a la crisi, solucions d’esquerres.\nPublicado por Xiruquero-kumbaià los 18:42\ndretes, esquerres, velles i tòpiques definicions nascudes en un món que ja no existeix. Vivim un nou paradigma, hi haurà l'oportunitat de noves solucions?\n13 de juny de 2009 a les 8:23\nVisca el puritanisme d'esquerres... i de debò.\nSovint penso que per entendre el que proposen les ments pensants de l'esquerra que ens afecta cal anar a Calví i no a Marx.\n13 de juny de 2009 a les 13:18\nPer a fer nous discursos cal trencar molts tòpics i això no és fàcil, encara portem molta llana al clatell. Si no es fa un nou discurs bàsicament 'moral' no anirem bé.\n13 de juny de 2009 a les 18:35\nClidice, comparteixo el teu interrogant. Perquè, com es pot veure, no per a tothom aquell món ja no existeix.\n13 de juny de 2009 a les 19:52\nHo has dit molt bé Esparver: que ens afecta.\n13 de juny de 2009 a les 20:03\nJúlia, si parles de "moral" et fotran el "sambenito" de dretana.\nI crec que tens raó.\nMés d'un ha dit -i raonat- que aquesta, més enllà d'econòmica, és una crisi moral. I a aquests ja els han fotut el "sambenito".\n13 de juny de 2009 a les 20:11\nEsparver ho ha vist clar. El problema de l'esquerra és un autoritarisme subjaccent en la seva concepció de la societat i un puritanisme hipòcrita que no li permeten percebre la realitat tal com és. Es penalitza el combustible del cotxe particular perquè aquest és concebut com un luxe o un caprici per anar a passejar, i no com a una eina per anar a treballar o fer feines diverses. Es penalitza el tabac perquè és un "vici" prescindible i no una opció legítima de passar el temps, fent-se malbé la pròpia salut si es vol, però no només legal sinó legítima en estrictes termes de llibertat.\nAquesta esquerra camina cap a la desaparició, però això representa un problema encara més gran. Berlusconi no és fruit del seu propi desvergonyiment sinó de la inanitat progressiva de les esquerres italianes combinada amb un atac de puritanisme calvinista ("mani pulite" desprès del cas Tangentopoli). I aquí l'esquerra s'equivoca un cop més en no veure l'origen dels Berlusconis, els Franciscos Camps i... les Aguirres.\n14 de juny de 2009 a les 14:39\nFa ja tempos que no hi ha dretes i esquerres, només indigents mentals preocupats nom és per ells mateixos i per mantenir-se en el poder. No hi ha solucions noves, sinó l'aplicació dels vells remeis de sempre, abans s'havia de pagar el delme al Sr. Feudal amb una part de la collita, i seguim igual però d'una manera més sofisticada.\nSom els nous esclaus o servents.\n20 de juny de 2009 a les 7:09


Àlex Rigola estrena demà al Teatre de Salt l'adaptació del 'Coriolà' de Shakespeare\nÀlex Rigola es pregunta quina democràcia volem a l'obra Coriolà, la història del despòtic general romà sorgida de la ploma de Shakespeare. L'estrena serà demà, 23-F, al Teatre de Salt.\nANTONI RIBAS TUR BARCELONA. Actualitzada el 22/02/2012 00:00\n260x366 CORIOLÀ, EL DESPÒTIC Joan Carreres (dret) interpreta el paper del general romà que creia que el poble no estava preparat per governar. / ACN CORIOLÀ, EL DESPÒTIC Joan Carreres (dret) interpreta el paper del general romà que creia que el poble no estava preparat per governar. / ACN\nEl Partit Popular va guanyar les últimes eleccions espanyoles per majoria absoluta amb una xifra de vots similar a la que no li havia servit per guanyar el 2008. El 20 de novembre del 2011 un milió de persones d'arreu de l'Estat van votar en blanc o amb un vol nul. Pocs dies abans, a Itàlia, Mario Monti havia substituït un Silvio Berlusconi enfonsat per la crisi i assetjat per la justícia. Si Belén Esteban es presentés a uns comicis a Espanya aconseguiria l'acta de diputada.\n"Quina democràcia volem?", es va preguntar ahir Àlex Rigola durant la presentació de Coriolà , el seu nou espectacle, que estrenarà demà al Teatre de Salt. El 8 de març arribarà al Teatre Lliure de Barcelona, coproductor de l'obra amb El Canal, el centre d'arts escèniques de Salt i Girona.\nEl director de 2666 ha actualitzat aquesta tragèdia de Shakespeare convertint-la en un debat sobre la democràcia i els seus límits. El camp de batalla ara s'ha convertit en despatxos, però el conflicte es manté en tota l'essència. Quan torna de la guerra, el general romà Caius Marci Coriolà -interpretat per Joan Carreras- és nomenat cònsol, en contra de la voluntat dels tribuns i amb la participació dubtosa del poble.\n"El militar, però, rebutja tots els seus beneficis, ho dóna tot al poble, però alhora creu que el poble no està capacitat per governar. Aquesta paradoxa -va recordar el director- el converteix en un personatge molt tràgic, que inspira por i llàstima a la vegada". "La integritat és el que defineix més bé Coriolà -va afegir Joan Carreras-. El personatge porta aquesta integritat fins a l'extrem. És políticament incorrecte. Acaba sent molest per a tothom. Ho fa tot per l'imperi, però pensa que rep poc a canvi i això el fa perdre's".\nMercè Arànega interpreta la mare de Coriolà, Volúmnia. El seu paper, tot i que és breu, és decisiu per reconduir la situació del seu fill, que veu qüestionada la seva lleialtat, és víctima d'una revolta i finalment desterrat. Volúmnia és una dona que sí que ha sabut adaptar-se a l'entorn en tot moment. Demana al fill, que s'ha unit amb l'enemic per atacar Roma, que perdoni el poble. L'actriu ho va resumir amb aquestes paraules, que diu la mare al fill: "Si has sigut capaç de mentir durant la guerra, per què no ho fas en la pau?" Finalment, aconsegueix que Coriolà es retiri i, un cop torna a la ciutat, és assassinat. El paper de Volúmnia suposa un repte, però Rigola coneix bé la força d'Arànega, amb qui ja va treballar a Les varacions Goldberg i Largo viaje hacia la noche .\nTot i que el protagonisme recau sobretot en aquests dos personatges, Coriolà és una obra coral. El repartiment el completen Aina Calpe, Oriol Guinart, Alícia Pérez, Jordi Puig Kai , Santi Ricart i Marc Rodríguez. L'adaptació lliure que Rigola ha fet del text és molt concentrada tant en la durada -1 hora i 20 minuts- com en el nombre d'actors. Ha reduït la vintena de personatges de l'original a set.\nUna escenografia minimalista\nLa posada en escena de Coriolà és molt nua. L'escenari està presidit només per un gran rètol amb la paraula democràcia en anglès. "Ens hem inspirat en l'obra de l'artista britànic Martin Creed. Estic passant un moment en què vull integrar les arts plàstiques en l'espai escènic. L'escenografia és com una instal·lació artística", va dir Rigola.\nCoriolà és el primer espectacle de Rigola com a director resident d'El Canal. "Sóc feliç de poder dedicar més temps als espectacles -va dir-. Treballar a El Canal no vol dir només que no m'hagi de fer càrrec de la producció [cosa que no va poder fer durant els anys en què va ser al capdavant del Lliure], sinó que em serveix per intentar explorar nous camins". El primer resultat de la nova etapa va ser el laboratori escènic LabCanal Havanera: Argelès sur Mer , que va presentar al mateix teatre amb una vintena d'actors joves. D'aquella experiència a Coriolà n'ha quedat l'assessorament vocal de la cantant Nina en dos moments musicals.


Com triar el millor restaurant per a la teva comunió\nEn l’última entrada al nostre bloc, us vam donar uns petits trucs per escollir el restaurant de Barcelona on celebrareu un dels dies més especials i màgics de la vostra vida, el casament. Però hi ha un altre dia on també es realitza una celebració molt especial, és el dia de la primera comunió, per això en l’entrada d’avui us\nCom triar el millor restaurant per al teu casament\nEscollir bé el restaurant de Barcelona on vas a celebrar el teu casament, és una de les decisions més importants que prendràs en la teva vida, ja que gràcies al restaurant de noces aconseguirem que sigui un dia memorable. Hi ha molts aspectes, tant de gran importància com petits detalls, que són determinants perquè tant els nuvi, com tots i\nCelebra la comunió en gran!\nUn entorn preciós… Si estàs pensant en celebrar la comunió del teu fill a Barcelona, aposta per Masia Julià, un Restaurant que t’ofereix un convit de qualitat per a tots els teus convidats, per celebrar una comunió en gran. Masia Julià Barcelona és una empresa familiar amb més 25 anys d’experiència en la restauració. Tenim una llarga trajectòria en l’organització\nLa millor calçotada\nBenvinguts un dia més al bloc del teu restaurant de calçotades de Barcelona, a la nova entrada d’avui us parlarem sobre els calçots i com fer que una calçotada surti perfecta. Per començar, hem de saber que el calçot és una varietat de ceba dolça que, acompanyada amb una deliciosa salsa romesco fa les delícies de tots els que els\nEl “seating” del teu casament\nÉs hora d’ordenar Benvinguts un dia més al bloc de la Masia Julià, el teu restaurant de Barcelona dedicat a realitzar noces de somni. En la nova entrada d’avui us volem parlar del “seating”, que per als que no ho sapigueu, és el lloc i la forma en què se sentin els convidats del vostre casament.. Una de les parts\nEl bateig, la primera celebració especial de la seva vida\nTriar Restaurant per al bateig del teu fill és una decisió important, es tracta de la primera celebració per al nadó, al qual assistiran tots els teus familiars i amics. Per a una ocasió tan especial cal tenir en compte detalls tan importants com l’opció del menú infantil, per a tots els nens que estiguin convidats al convit. Al Restaurant\nRestaurant de noces a l’exterior\nBenvinguts un dia més al bloc de la Masia Julià, el teu restaurant de Barcelona dedicada a realitzar noces de somni. En la nova entrada d’avui us volem parlar de realitzar la teva casament a l’aire lliure, ja que en els últims anys és una opció cada vegada més comuna al nostre restaurant de noces. Sobretot a l’estiu, ja que\nL’aperitiu del banquet de noces\nS’acosta el dia del teu casament, aquest dia tan especial i un dels més importants de la teva vida, i a la Masia Julià, el teu restaurant de noces a Barcelona, no volem perdérnoslo. Per això posem a la teva disposició diferents serveis i ens encarreguem de que tot el que es faci en el nostre restaurant de noces a\nTRADICIONS, MITES I CREENCES DE UN CASAMENT II\nEl vel de la núvia El vel a més de ser un complement del vestit de la núvia és considerat símbol de la virginitat, la modèstia i la innocència de la núvia. En algunes cultures el vel oculta tot el rostres de la núvia a un nuvi que, de vegades, mai l’ha vist. Solament després de la cerimònia se\nTRADICIONS, MITES I CREENCES D’UN CASAMENT\nUna cosa vella, alguna cosa nova, alguna cosa prestada i alguna cosa blava Tot i que actualment casament tradicional ha anat patint al llarg dels anys i les generacions moltes modificacions tant en la cerimònia com en la celebració al restaurant de noces, hi ha mites i tradicions que s’han mantingut en el temps. Qui no haurà sentit alguna\nMasia Restaurant Casaments\nRestaurant batejos Barcelona\nRestaurant batejos Sabadell\nRestaurant batejos Sant Cugat\nRestaurant calçotada Barcelona\nRestaurant Casaments Barcelona\nRestaurant Casaments Sabadell\nRestaurant Casaments Sant Cugat\nRestaurant comunions Barcelona\nRestaurant comunions Sabadell\nRestaurant comunions Sant Cugat


«Collage dels rius colors» | RAÜL BENÉITEZ\nRAÜL BENÉITEZ > Blog Masonry Effect Four > Vàries activitats > «Collage dels rius colors»\nPosted by raulbeneitez on 28 marzo, 2017 in Vàries activitats\n“El primer sospir de l’amor és l’últim de la raó”\nSetmana d’unes clarianes ben pronunciades.\nLlenguatges expressius a l’Escola Popular del Barri Antic. Admirat de la bona tasca de les seves educadores i persones vinculades de forma altruista.\nFinalment la neu només va embolcallar la Biblioteca de Puig-reig, i vaig poder realitzar “L’Hora del conte”, amb “L’arc de la lluna” (cançons i natura)\nContent de l’experiència i agraït.\n“El cant dels mots és Paraula” el proper 1 d’abril a Solsona, i en el marc de la Jornada de mestres i professors de religió. Amb el suport de la FECC i Editorial Barcanova.\nDivendres 7 d’abril. L’arc de la lluna” (Cançons i natura) Biblioteca del Casino (Manresa) 18:00h\nAmb “El caient de la nuesa” vam arribar a Cardona (Firabar) diumenge passat dia 26. La calidesa de l’espai i la seva gent, van propiciar un recital especialment “sentit”. Gràcies!\nEl disc, cada vegada més al “al caient”.


ciberatacs Archives - El Blog de CaixaBank\nEls ciberatacs són el pa de cada dia i a hores d'ara ja hi ha molts ciutadans que n'han patit les conseqüències. Entre aquestes s'hi troben les relacionades amb la suplantació d'identitat, una malifeta que sol tenir sempre el mateix origen: el robatori d'informació personal. És a dir, un atac a la privacitat on-line en tota regla. La qüestió és que, amb la crisi del coronavirus, aquesta privacitat on-line està especialment exposada. La raó principal és l'important flux d'informació digital que circula aquests dies, sobretot la relativa a la pandèmia. Vídeos, enllaços, mems... tota mena d'arxius salten de correu en correu i de missatge en missatge. També tota mena d'informació sobre la nostra situació actual en què ens trobem i que publiquem en xarxes socials. Els nostres telèfons mòbils i els nostres ordinadors treuen fum amb la gran quantitat de dades que compartim. Fins al punt que l'Organització Mundial de la Salut (OMS) ha qualificat la situació actual d'“infodèmia”, referint-se a la sobreabundància d'informació que circula. Els ciberdelinqüents saben com aprofitar aquest flux, així com el nostre desig de rebre la màxima informació possible. Per això han trobat l'ocasió perfecta per intentar apoderar-se de les nostres dades. És el primer pas cap a una possible suplantació d'identitat, que pot crear més maldecaps del que sembla.Pot semblar que la suplantació d'identitat és un problema que només afecta els famosos de tant en tant. Això es deu al fet que els seus casos solen ser els més sonats. Cada dos per tres sentim parlar d'alguna personalitat a qui han piratejat el seu perfil en una xarxa social per publicar-hi qualsevol cosa en nom seu. Tanmateix, qualsevol pot ser víctima d'aquesta mena d'activitat fraudulenta. Tal com recorda l'Oficina de Seguretat de l'Internauta (OSI), qualsevol persona que tingui a internet informació personal, com ara nom i cognoms, edat, lloc de naixement o fotografies, i no tingui controlat qui pot accedir a aquestes dades pot ser víctima de suplantació d'identitat. Fins i tot si aquesta informació no està publicada a internet, sempre hi ha un cert risc. Pel que fa als llocs on es desenvolupen les suplantacions d'identitat, solen donar-se en xarxes socials, ja que resulta senzill recopilar-hi informació sobre una persona i fins i tot crear un perfil fals per fer-se passar per ella. De fet, és habitual l'ús de bots que es fan passar per persones reals per promocionar productes i serveis o sembrar la zitzània. També hi ha atacs de phishing que utilitzen malware per infectar els nostres equips i apoderar-se de la nostra informació personal. En aquests atacs, els ciberdelinqüents solen utilitzar tècniques d'enginyeria social per suplantar la identitat d'entitats o persones conegudes per tal d'enganyar les seves víctimes i obtenir les seves dades. I un cop tinguin aquestes dades, intentaran accedir en nom seu a diferents serveis. Els atacs de phishing solen seguir aquest esquema: obrim un correu electrònic o missatge que sembla enviar una persona o entitat de confiança; el missatge sol·licita que s'accedeixi a un web per facilitar-hi informació personal; el web sembla legítim, per la qual cosa facilitem totes les dades sol·licitades, inclosos el nom d'usuari, la contrasenya o el número d'identificació fiscal. A partir d'aquí, els ciberdelinqüents tindran a la seva disposició les dades necessàries per intentar suplantar-nos, per exemple, en les nostres interaccions amb el banc. En aquesta mena d'atacs també són habituals els missatges que ens anuncien que hem guanyat un premi i que hem de proporcionar informació personal per poder-hi accedir. En plena pandèmia de la covid-19, aquesta mena d'atacs s'ha sofisticat i aprofita aquest tema com a ganxo per apoderar-se de dades d'usuaris. Des d'arxius amb suposats consells en vídeo per mantenir-se fora de perill de la malaltia que oculten programa maliciós fins a cibercriminals que es fan passar per l'Organització Mundial de la Salut, tot s'hi val per trencar la privacitat on-line dels internautes.Les circumstàncies especials que vivim actualment exigeixen que siguem més curosos que mai amb la nostra informació personal. Els atacs de suplantació d'identitat no només afecten la víctima de l'estafa, sinó també les persones o organismes pels quals es fan passar els ciberdelinqüents, que es poden veure envoltats en un problema de manera totalment inadvertida. Hi ha algunes mesures que podem prendre per mantenir les nostres dades fora de perill i evitar que tercers puguin contactar amb altres en nom nostre o accedir a diferents serveis on-line fent-se passar per nosaltres. - Fer servir sempre contrasenyes robustes: tant per accedir al perfil de la xarxa social com a les nostres aplicacions bancàries, l'OSI explica que triar una bona contrasenya és fonamental. També ho és gestionar aquestes credencials de manera adequada, sense compartir-les amb ningú, sense fer servir la mateixa per a diversos serveis i fent ús de gestors per recordar-les quan les necessitem. En aquest sentit, CaixaBank ha estat el primer banc del món a utilitzar la identificació biomètrica en les aplicacions pròpies i el reconeixement facial en caixers, que evita haver d'introduir el PIN per fer reintegraments. A més, l'entitat disposa de sistemes robustos per protegir les dades dels seus clients davant dels atacs dels pirates. - Evitar el phishing: el millor per no patir les conseqüències d'un atac de phishing que acabi amb el robatori de la nostra informació és evitar-lo. Per fer-ho, convé fixar-se en els missatges i correus que es reben i estar alerta davant de contactes inesperats o respostes que no s'han sol·licitat. També cal analitzar amb detall els correus, sobretot els que ens demanen que introduïm credencials en un web extern amb qualsevol excusa, i recordar que un banc mai no ens demanarà les nostres dades per correu electrònic, missatge de text o telèfon perquè ja els té. Convé examinar l'adreça electrònica del remitent, no fiar-se de peticions urgents que imposin terminis per modificar claus d'accés i comprovar que els enllaços inclosos siguin legítims. Simplement passant el ratolí per sobre del text de l'enllaç, podrem veure l'adreça web a què dirigeix i comprovar si coincideix, o no, amb la que apunta el contingut del missatge. Que la seva redacció sigui incorrecta també ens ha d'alertar. - Incrementar el grau de privacitat dels nostres perfils: a les xarxes socials, convé configurar els perfils de la manera més privada possible, per tal d'evitar que usuaris desconeguts accedeixin a la nostra informació personal. L'OSI també aconsella assegurar-se de la identitat de qualsevol usuari que ens vulgui agregar com a amic, per evitar així que qualsevol tingui accés a la nostra informació personal, fotos o vídeos. - Revisar la política de privacitat: l'OSI recorda que, si ens fixem en les condicions de servei de les xarxes socials, sabrem l'ús que fan de les nostres dades, el seu tractament i emmagatzematge i si es comparteixen amb tercers. Seguir aquests consells ens ajudarà a preservar la nostra privacitat a internet. Una precaució que, en aquests moments, és més important que mai.\nCoronavirus i ciberatacs, no abaixis la guàrdia\n“En temps de sobreinformació, la creativitat desapareix”. Així definia el neuropsicòleg Andrey Kurpatov alguns dels efectes de la sobrecàrrega d'informació durant l'últim Fòrum Econòmic Mundial de Davos. El que no preveia l'expert és la capacitat dels ciberdelinqüents per idear formes noves d'atacar les seves víctimes. Una creativitat que s'ha disparat enmig de la pandèmia del coronavirus, quan ciutadans i empreses demanen més informació del que és habitual. Aquestes últimes setmanes han començat a proliferar ciberatacs relacionats amb la crisi del coronavirus. El fet cert és que l'escenari és propici per a aquesta mena de delinqüència: el consum d'internet s'ha disparat, amb increments de trànsit pròxims al 40%, igual que el teletreball. L'elevada demanda d'informació sobre la pandèmia per part de ciutadans i professionals ha obert noves oportunitats per als ciberdelinqüents. Mentre que alguns han promès no actuar en certs casos mentre duri la pandèmia, altres han decidit aprofitar la situació per difondre els seus atacs. En qualsevol cas, mai no s'ha d'abaixar la guàrdia davant la possibilitat de ser un dels seus objectius. I menys en una situació tan excepcional com l'actual.Els atacs de segrest d'informació, o ransomware, no han trigat a aparèixer. El que passa és que, aquest cop, ho fan adaptats a la situació actual de pandèmia. És a dir, aprofiten la tirada informativa que té aquests dies la temàtica del coronavirus per accedir als nostres arxius, encriptar-los i sol·licitar després el pagament d'un rescat si els volem recuperar. Si a tot això hi sumen la sobrecàrrega de feina que pateixen els professionals de certs sectors, com els de la sanitat, els ciberdelinqüents troben l'ocasió perfecta per intentar segrestar informació sensible. Aquest va ser precisament el cas d'un enviament de ransomware reportat per la Policia Nacional. Consistia en l'enviament de correus electrònics a personal sanitari de diferents hospitals espanyols relacionats amb la temàtica del coronavirus. Incloïen arxius adjunts amb els quals els ciberdelinqüents pretenien corrompre la informació del centre mèdic per demanar després un rescat. Aquesta mena d'atacs de segrest d'informació també s'han detectat en altres països. Un exemple és el del ransomware que utilitzava el domini coronavirusappsite per assolir el seu objectiu. Contenia un mapa de calor dels Estats Units en què es mostraven els focus de més contagi per captar l'atenció de l'internauta. En concret, aquesta pàgina sol·licitava que es baixés una app mòbil per continuar informat. En fer-ho, s'instal·lava un ransomware anomenat Covidlock, amb el seu consegüent missatge d'infecció i sol·licitud de rescat.La ruptura de la normalitat també deixa exposada la població davant les ciberestafes. Com que en aquests moments cerquem constantment informació relacionada amb el coronavirus, els ciutadans estem més exposats a patir aquesta mena d'enganys. De fet, les xifres d'ús de la temàtica del coronavirus com a ganxo per estendre ciberatacs entre la població s'han disparat el març, coincidint amb la declaració del coronavirus com a pandèmia global. A més, s'ha detectat un increment de fins al 70% de correus amb atacs de phishing que fan ús d'aquesta temàtica per recopilar informació personal de manera fraudulenta. L'FBI mateix alerta sobre una onada sense precedents d'aquesta mena de delictes, en aquest cas relacionats amb la pandèmia. A Espanya, els últims informes del Centre Nacional de Protecció d'Infraestructures i Ciberseguretat (CNPIC, dependent del Ministeri de l'Interior) alerten sobre una quinzena de ciberestafes amb l'esquer del coronavirus. Per perpetrar-les, els delinqüents aprofiten el sentiment de vulnerabilitat que empeny molts ciutadans a cercar informació sobre la pandèmia.Cal tenir en compte que aquestes ciberestafes no arriben exclusivament a través de correus electrònics. També es fan servir aplicacions, webs i fins i tot missatges de text per comprometre la seguretat de les persones i la seva privacitat. Un exemple n'és l'ús de missatges de text per oferir una aplicació que ajuda a aconseguir mascaretes sanitàries. Quan es baixa l'aplicació, s'instal·la un virus que reenvia el missatge a tots els contactes de l'agenda del telèfon infectat. Un altre atac detectat utilitzava un missatge de WhatsApp per suplantar el Ministeri de Sanitat i redirigir a un web de venda de mascaretes. També proliferen estafes amb troians, com el conegut Cerberus, que afecten dispositius Android. Aquest atac té com a objectiu principal el robatori de credencials bancàries o tipus RAT, amb el focus posat en la distribució i el robatori de dades sensibles de la víctima.En un moment en què ens veiem bombardejats constantment per la difusió d'informació per mitjans electrònics, el sentit comú és més necessari que mai. Protegir-nos de ciberestafes en un moment especialment vulnerable com el que vivim ens evitarà més d'un disgust. Algunes recomanacions per mantenir-se fora de perill d'aquesta mena d'atacs són les següents: - Eliminar, sense obrir-los, els correus electrònics sospitosos o amb un origen del qual no tinguem constància. - Evitar les cadenes de missatges, que moltes vegades es fan servir per recopilar dades de contacte, així com els missatges que rebem de coneguts amb enllaços o adjunts i que semblin fora de context o no encaixin en la conversa. - No fer clic ni prémer sobre enllaços dubtosos, ja que ens poden redirigir a webs fraudulents. - Davant del dubte, contrastar sempre amb persones de confiança i fonts oficials qualsevol informació que rebem i ens resulti sospitosa. - Extremar les precaucions en les compres en línia, sobretot les de productes relacionats amb la pandèmia, com mascaretes o guants. - Mantenir actualitzats els sistemes dels dispositius electrònics, inclosos els antivirus. - No facilitar mai claus ni contrasenyes sol·licitades a través de correu electrònic, missatges de text o qualsevol altre canal. - Que un web comenci per https i mostri un cadenat a la barra del navegador no garanteix que sigui segur. De fet, pot tractar-se d'un web fraudulent. Convé fixar-se bé en si l'enllaç es correspon realment amb el del lloc web al qual ens volem connectar. Sempre serà més segur teclejar l'adreça web autèntica a la barra de navegació que accedir-hi des d'un enllaç obtingut d'una altra font. Mantenir a ratlla els ciberatacs no és només un acte de protecció individual. En moments com els actuals, la responsabilitat ciutadana és especialment important, per la qual cosa també s'ha d'evitar al màxim la seva propagació a altres persones. La calma i el sentit comú són, un cop més, les millors eines que tenim al nostre abast per aconseguir-ho.\nL'SPIM (acrònim d’Spam over Instant Messaging) és un missatge no desitjat amb finalitat comercial, normalment maliciosa, que es distribueix a través d'aplicacions de missatgeria instantània, SMS o missatges privats en pàgines web. SPAM i SPIM són molt similars, l'única diferència entre els dos és el mitjà pel qual rebem aquest missatge fraudulent. L'enviament d'SPIM es coneix amb el terme d'smishing, que prové de la unió d'SMS i phishing, una pràctica que engloba tots els fraus que es duen a terme mitjançant sistemes de missatgeria instantània. Amb el desenvolupament de les noves tecnologies i els avenços en la comunicació interpersonal, s'obren noves vies de cibercrim de les quals hem d'estar informats. Termes com phishing o vishing estan a l'ordre del dia pel que fa a ciberatacs. A aquests dos últims, s'hi suma el no tan conegut smishing. Quina característica comuna comparteixen aquests ciberatacs? La suplantació d'identitat.Els ciberdelinqüents, mitjançant programes informàtics automatitzats, rastregen l'agenda d'adreces de l'usuari de les aplicacions de missatgeria instantània. Un cop aconseguida la llista de contactes, el ciberdelinqüent envia un missatge a l'usuari que, depenent de l'aplicació utilitzada, apareixerà en forma de finestra emergent o de text en una conversa. Aquests missatges solen incloure un enllaç a una pàgina web o document, generalment de caràcter fraudulent. L'objectiu és aconseguir que l'usuari faci clic a l'enllaç adjunt al missatge enviat, la qual cosa dona lloc a la descàrrega de malware, que li permetrà accedir al compte i al dispositiu de l'usuari. A diferència de l'SPAM, que podem identificar abans d'obrir-lo i eliminar-lo sense riscos, l'enviament d'SPIM ens pot fer caure en la trampa, ja que apareix durant la conversa amb algun familiar o amic, i aconseguir que fem clic sobre l'enllaç per error en pensar que procedeix de la persona amb la qual conversem.Encara que tots correm el risc de rebre un missatge fraudulent, hi ha una sèrie de recomanacions que podem seguir per detectar si ens trobem davant d'un ciberatac d'smishing: - Si rebem un missatge d'un contacte conegut que està fora de context o que no encaixa en la conversa mantinguda, preguntar-li abans de fer-hi clic. - No fer clic en enllaços o elements adjunts si no estem segurs de la identitat del remitent. - Comprovar la procedència de qualsevol enllaç rebut abans de fer-hi clic. - Configurar adequadament les opcions de privacitat de les aplicacions de missatgeria instantània que utilitzem per evitar que ens arribin missatges de remitents desconeguts. - Mantenir actualitzades tant les aplicacions de missatgeria, com els nostres dispositius. Sens dubte, la informació i la conscienciació són el primer pas per combatre el frau electrònic, que afecta tant particulars com empreses. El nostre consell davant d'aquestes amenaces: doble check abans de fer clic en un enllaç sospitós i, si no ho veus clar, confirmar el missatge per una altra via de contacte.\nEl frau electrònic és terreny fèrtil per a la creativitat. Tant per a la dels ciberdelinqüents com per a la dels equips de seguretat que intenten minimitzar els seus atacs i, fins i tot, preveure les seves properes jugades. De fet, aquest tipus de problemes ja s'ha convertit en el primer risc global per a les empreses, juntament amb la pèrdua de beneficis. La seva imprevisibilitat i la velocitat a què evolucionen hi tenen molt a veure. També els ciutadans són víctimes del frau electrònic. Aquest mateix any es va desarticular a Espanya una trama de 45 ciberdelinqüents que havien aconseguit estafar prop de 900.000 euros a unes 2.400 víctimes. Cada 24 hores s'envien al món uns 6.400 milions de correus electrònics falsos, fraudulents o perillosos. D'aquests, bona part correspon a l'omnipresent amenaça del phishing, que consisteix a suplantar la identitat d'una persona o d'una companyia per obtenir informació personal i bancària dels usuaris. Per combatre aquest tipus d'amenaces, la conscienciació és essencial. Per aquest motiu, convé estar al dia de les últimes tendències en ciberestafes, que afecten tant empreses com particulars. El frau del CEO, el frau de factures o el romance scam són alguns exemples de les últimes modalitats utilitzades pels cibercriminals.Hi ha alguna manera millor de persuadir un empleat que fent-se passar pel seu cap? Ho hem vist en centenars de pel·lícules, així que només era qüestió de temps que els ciberdelinqüents també s'hi posessin. De fet, la suplantació d'identitat se sol donar en el món empresarial per obtenir diners o informació confidencial, entre altres motius. Afegir eines en línia a l'equació és una evolució lògica d'aquest frau. Com a resultat de tot això, va sorgir una de les principals amenaces en línia que més fan anar de corcoll les forces de seguretat. El frau del CEO consisteix, bàsicament, en un delinqüent que es fa passar per un alt càrrec d'una empresa per desviar fons de manera fraudulenta. En concret, l'estafador comença per estudiar les víctimes i recull informació sobre l'empresa. Un cop coneix l'organigrama i les operacions habituals de la companyia, suplanta la identitat del CEO o d'un alt càrrec de l'organització. Per fer-ho, normalment pirateja el seu compte de correu electrònic o, fins i tot, crea una adreça falsa. Posteriorment, envia correus electrònics o truca per telèfon per sol·licitar la transacció d'un pagament extraordinari, per exemple, per a la compra d'una empresa estrangera. Sempre demanen que tot es faci de manera urgent i confidencial, perquè així la víctima desisteixi de verificar l'operació. Al final, l'empleat enganyat fa els pagaments als comptes que controla l'estafador. Per prevenir aquest tipus d'atacs, convé prendre una sèrie de mesures. Hem de confirmar la legitimitat de l'operació per una altra via de comunicació. Per exemple, si ens han fet la petició per correu electrònic, és millor trucar per telèfon per confirmar-ne la veracitat. La prudència a l'hora de difondre informació en xarxes socials sobre la teva empresa i el teu càrrec també és recomanable, ja que els delinqüents aprofitaran tot el que tinguin a mà per suplantar la identitat. Si no has pogut evitar que es produeixi el frau, informa'n urgentment la teva sucursal bancària i denúncia els fets a la policia per minimitzar els danys. No esborris els correus electrònics, els registres telefònics ni la documentació que hagin aportat els estafadors, perquè són proves que podràs presentar en una investigació.En el cas del frau de factures, la identitat que se suplanta és la d'un proveïdor o un empleat per desviar cobraments. En aquest cas, els delinqüents estudien les relacions de les empreses amb els seus proveïdors, inclosos els pagaments regulars que fan. Amb aquesta informació, es posen en contacte amb l'empresa per sol·licitar-li que, d'ara endavant, faci els pagaments a un nou número de compte bancari fraudulent. El frau només es descobrirà quan el proveïdor legítim reclami l'impagament de les factures que l'empresa ha abonat, en realitat, als estafadors. Davant una petició de canvi de número de compte d'un proveïdor, també és convenient confirmar amb ell l'operació per una altra via de comunicació, per exemple trucant-li per telèfon. Observar amb atenció les factures rebudes per advertir si hi ha algun canvi, i fins i tot eliminar la informació sobre clients o proveïdors, pot ajudar també a evitar aquests problemes.L'ús de mitjans digitals per fer noves amistats o fins i tot trobar l'amor és d'allò més habitual. Són molt útils per trobar persones amb interessos similars i, a més, el seu ús és molt senzill. Això sí, en aquest tipus d'aplicacions hi ha alguns perfils falsos que enganyen els usuaris de diverses maneres. Per exemple, aconseguint que facin pagaments o comprometin la seva privacitat amb excuses falses o mitjançant extorsió. En el cas del romance scam, els estafadors recullen informació de perfils oberts d'altres persones en xarxes socials, cosa que els permet muntar una història convincent. A partir d'aquí, creen perfils falsos, que poden ser tant masculins com femenins, en funció de la víctima, i hi estableixen relació per, després, convidar-la a continuar el contacte fora del web. Solen enviar imatges per demostrar que es tracta de persones reals, tot i que generalment són imatges robades a altres usuaris reals o imatges d'arxiu que troben per internet. Amb les dades que obté el delinqüent de les converses amb la seva víctima, es guanya la seva confiança i la sotmet a diferents tipus de frau. Per exemple, li demana diners per pagar l'avió o l'hotel per anar a visitar la víctima, entre altres excuses. Fins i tot s'arriben a simular segrestos exprés perquè la víctima pagui el rescat. També són habituals les amenaces de publicació d'imatges íntimes que la víctima pugui haver compartit per obtenir els seus diners. El sentit comú sol ser la millor mesura per prevenir aquests atacs, ja que convé desconfiar de les històries que sonen massa bé per ser veritat. La prevenció, el sentit comú i la responsabilitat en l'ús dels nous mitjans digitals són el primer pas per evitar el frau. També per anticipar-se a qualsevol ocurrència que els ciberdelinqüents puguin tenir en el futur. Per això és tan necessari promoure'ls.\nEls ciberatacs són una amenaça real amb una importància de què moltes vegades no som conscients, per la qual cosa no ens cansem d'insistir en aquest tema. Només el 2015 va augmentar un 50% el nombre d'incidents relacionats amb la seguretat informàtica i els ciberdelictes provoquen pèrdues de gairebé 500.000 milions d'euros a l'any a tot el món. (més…)


JxCat guanya a Vall-Llobrega • Ràdio Capital de l'Empordà\nConsulta aquí els resultats de les eleccions municipals 2019 a Vall-llobrega\nVall-llobrega es un municipi de 912 habitants, distribuïts en la urbanització Mas Falquet, la urbanització Vall-Llobrega, el nucli de Vall-Llobrega, la zona rural, el raval de baix i l’eixample. Situat en una vall, oberta al mar per una banda i envoltada, a l’altra, per les muntanyes septentronials de les Gavarres.\nDes del 2007, Vall-llobrega és un poble que ha votat de forma majoritària les candidatures encapçalades per Rufino Guirado, en un principi com a cap de llista d’Iniciativa-Verds i posteriorment de Convergència i Unió. Avui encapçela la llista Amb tu fem vall-llobrega. També s’ha presentat la candidatura d’Esquerra Republicana encapçelada per Vicenç Cebria.\nVall-llobrega és un poble agrícola. Els conreus dominants són els de secà: cereals, farratges i oliveres. Cal destacar també la importància de les vinyes. Quant a ramaderia, dominen les explotacions de bestiar boví i porcí. Totes dues són les activitats econòmiques bàsiques del poble.\nArticle anteriorJunts Fem Gualta – Tots Empordà guanya a Gualta\nArticle següentIpc-Amunt guanya a Colomers


Les obres del carril bici i de vianants que unirà Moja amb Vilafranca començaran el mes d’abril — Ajuntament d'Olèrdola\n17:10 del 17 de maig de 2021\nLes obres del carril bici i de vianants que unirà Moja amb Vilafranca començaran el mes d’abril\nLes obres del carril bici i de vianants que unirà Moja amb Vilafranca començaran el mes d’abril Els treballs es preveuen finalitzar abans d’acabar el 2017, segons explicava a Moja el diputat provincial Jordi Fàbrega http://www.olerdola.cat/news/les-obres-del-carril-bici-i-de-vianants-que-unira-moja-amb-vilafranca-comencaran-el-mes-d2019abril http://www.olerdola.cat/news/les-obres-del-carril-bici-i-de-vianants-que-unira-moja-amb-vilafranca-comencaran-el-mes-d2019abril/@@download/image/ActeCarril1.JPG\nEls treballs es preveuen finalitzar abans d’acabar el 2017, segons explicava a Moja el diputat provincial Jordi Fàbrega\nL'alcalde d'Olèrdola, Lucas Ramírez, intervenint en l'acte de presentació del projecte\nLa Diputació de Barcelona ha anunciat que el proper mes d’abril començaran les obres del carril bici i de vianants que unirà Moja amb Vilafranca. La totalitat dels 503.000 euros de pressupost són assumits per la Diputació i els treballs es preveuen finalitzar abans d’acabar el 2017.Així ho va anunciar aquest dijous al vespre Jordi Fàbrega, Diputat delegat d’Infraestructures Viàries i de Mobilitat de la Diputació de Barcelona, en un acte públic de presentació del projecte fet davant dels veïns al Local Nou de Moja i en el que també hi van intervenir l’alcalde d’Olèrdola, Lucas Ramírez; i el de Vilafranca, Pere Regull.\nFàbrega destacava la transversalitat d’objectius del projecte perquè permet millorar la mobilitat amb seguretat entre dos nuclis propers, però també fer salut, esport i reduir l’ús del cotxe.(àudio)\nL’itinerari seguirà el traçat de la carretera BV 2119 i tindrà un recorregut d’un quilòmetre i 37 metres, des de la rotonda de la Ronda de Mar a Vilafranca fins a un nou accés amb pendent suau que connectarà amb Moja per l’actual zona d’emergència de contenidors. En la majoria de seccions, l’amplada de l’itinerari serà de dos metres i 10 centímetres , llevat dels trams que travessaran els ponts de la nacional 340 i de l’autopista AP7, quan l’amplada passarà a ser d’un metre i 90 cm i de 1’30m, respectivament. S’aprofitarà el projecte per millorar l’accés a la zona industrial de la carretera de Moja, incorporant un pas de vianants per travessar la via amb seguretat i un sistema de drenatge per evitar el tolls d’aigua que ara es produeixen. El projecte inclou revestir amb fusta les biones de seguretat que separaran el carril de la calçada de la carretera.\nFàbrega també exposava que aquest carril serà el primer que fa la Diputació que tindrà el valor afegit d’introduir una canalització per connectar la fibra òptica entre Moja i Vilafranca.\nDurant l’acte, veïns assistents van demanar bancs per seure durant el recorregut i il·luminació suficient. Les intervencions van permetre precisar que en arribar a Moja hi hauria una zona de mirador, amb bancs i espai de descans. El diputat delegat d’Infraestructures Viàries posava l’accent en la importància de fer partícips als veïns d’aquesta millora.(àudio)\nL’alcalde d’Olèrdola, Lucas Ramírez, subratllava que l’acte de presentació era una forma de complir l’objectiu de la Diputació de fer-se “pròxim”. Ramírez recordava que el projecte es treballava des de feia 2 anys i resumia que millorarà la seguretat en la comunicació a peu entre Moja i Vilafranca.(àudio)\nPere Regull, alcalde de Vilafranca i diputat provincial, assenyalava que aquest carril ha de ser el primer itinerari d’una xarxa de carrils bici que connecti els municipis de l’Alt Penedès.(àudio)\nFàbrega anunciava en acabar l’acte que s’estudiarien les propostes veïnals per introduir-les en el projecte i subratllava que “la veritable inauguració de l’itinerari serà quan la gent l’ utilitzi”.\nEl servei de "Ràdio a la carta" no es pot actualitzar temporalment


Castellano English Els nostres valors\nEl servei de gestió de cobrament de Gesif es guia pels valors que distingeixen a l'empresa: Independència, experiència, capacitat d'adaptació, orientació al client i la recerca de la qualitat en tots els processos.\nComprenem amb precisió el model de negoci financer, així com la problemàtica de la morositat i el seu impacte en els nostres clients. Per això ajudem als nostres clients a concretar les seves necessitats i trobar les millors solucions.\nConegui els nostres serveis Som independents\nGesif no pertany a cap grup financer o industrial. La satisfacció dels nostres clients és la nostra única motivació i per això establim relacions a llarg termini, sense conflictes d'interès, orientades a l'obtenció dels èxits acordats.\nGesif té més de vint anys d'experiència en gestió de cobraments i recuperació de deutes. El nostre equip humá, la nostra metodologia i els nostres anàlisis s'han enriquit amb l'experiència i la informació que acumulem després tots aquests anys al costat de les principals entitats financeres de l'entorn europeu.\nDescobreixi el nostre Departament d'Anàlisi\nGesif s'adapta per oferir sempre les millors i més flexibles solucions als seus clients. La nostra experiència i coneixement ens permeten adaptar-nos a un mitjà que coneixem millor que ningú. Per això desenvolupem els nostres propis sistemes IT y metodologies, el que ens permet respondre a les necessitats reals del negoci.\nDescobreixi els avantatges de confiar en Gesif\nGesif promou el respecte pels deutors, clients i treballadors. Per això dóna suport i participa dels estàndards ètics del sector i vigila la qualitat dels seus processos interns.\nDescobreixi la nostra política de qualitat i ètica professional ¿Qui som?


Ràdio Vilafranca i Penedès TV renoven el conveni amb el Patí Vilafranca | RTVVilafranca\nRàdio Vilafranca i Penedès TV renoven el conveni amb el Patí Vilafranca\nRaimon Gusi com a president de SERCOM SL, la societat que gestiona Ràdio Vilafranca i Penedès TV, i Quim Vázquez, president del Club Patí Vilafranca, han renovat el conveni de col.laboració signat fa tres anys.\nMitjançant aquest acord, aquesta temporada SERCOM SL continuarà emetent en directe per Penedès TV els partits oficials que el Patí Vilafranca jugui al pavelló municipal d’hoquei i retransmetent per Ràdio Vilafranca els partits que es juguin a casa i a fora. A canvi, el Club Patí es compromet a cedir gratuïtament els drets d’imatge a SERCOM, així com la gestió en exclusiva dels patrocinis i la publicitat de ràdio i televisió. El club també promocionarà Ràdio Vilafranca i Penedès TV, posant els dos logotips a les samarretes dels jugadors.\nQuim Vázquez es mostra molt satisfet perquè com a novetat, el conveni contempla l’inici d’un programa televisiu dedicat a l’hoquei comarcal, a banda del Parlem d’hoquei que s’emet per Ràdio Vilafranca.\nEl president de SERCOM SL, Raimon Gusi, fa notar que hi ha poques televisions locals que ofereixin partits d’hoquei en directe.\nGusi també destaca el servei que ofereixen la ràdio i la televisió pública de Vilafranca i afirma que contribueixen a fer “més ambient”.\nGusi i Vázquez van rubricar l’acord, divendres passat, als estudis de Ràdio Vilafranca i Penedès TV.


L’espai tècnic de la Serra d’en Mena ultima els continguts per a la Trobada Comunitària - Sóc Serra d'en Mena\nLa quarta reunió d’aquest espai de tècnics/ques i professionals del territori de la Serra d’en Mena aplega una trentena de persones entorn la implementació de la Programació Comunitària.\nLa biblioteca Can Peixauet, la Policia Local, La Fundació Catalunya La Pedrera, la Fundació Germina, la Fundació Integramenet, el CAP del Fondo, el projecte Paidós, el CRIJ Rellotge XXI, el servei de salut pública, el servei d’infància i joventut, els serveis educatius, l’escola Antoni Gaudí, l’Agrupació, Grameimpuls, el Casal dels Infants, els Serveis Socials, el CNL l’Heura, el servei de centres cívics i el centre obert Moisès han assistit i validat els avenços del procés comunitari.\nLa jornada s’ha iniciat repassant el procés que ha portat a construir la Programació Comunitària, que representa una estratègia d’abordatge conjunta per treballar la igualtat d’oportunitats en la infància, l’adolescència i la joventut.\nEl desplegament de la Programació Comunitària en els tres àmbits de treball i la seva implementació en diferents programes, projectes i accions ha posat en valor tota la col·laboració i esforços de la comunitat. Tothom està trobant el seu espai i paper en aquesta Programació.\nS’han presentat els avenços en els programes de Suport Familiar a l’Èxit Educatiu, la reflexió conjunta sobre els recursos de reforç educatiu, la implementació de la prescripció social, el suport a l’alimentació saludable dels 0 als 3 anys i el programa de dinamització de l’espai públic.\nAixí s’han acabat de validar els avenços i els continguts pel que fa als projectes de la Programació Comunitària que es presentaran el dia 14 de febrer a les 18.30 a la Biblioteca de Can Peixauet, a la Trobada Comunitària.\nUs convidem a la Tercera Trobada Comunitària de la Serra d’en Mena: presentem la Programació Comunitària