l\_’Avi | Altre lloc Blocat | Xarxa de blocs catalans | Pàgina 2\nSopant amb un poll revifat\nPublicat el 13 novembre 2006 per avi\nDivendres vaig anar a sopar a casa d’una amiga de la Maria. Celebrava el seu aniversari i va convidar a la Maria i a la C.\nTotes tres són amigues des de fa molts anys. L’amfitriona és Assistent Social. La C. té un càrrec públic i està dins de l’anomenat aparell socialista. És a dir, que va sovint al carrer Nicaragua.\nI les tres, conviuen amb tres maromos. L’amfritiona amb un perit d’assegurances, la Maria amb un servidor i la C. amb un paio que és regidor d’un ajuntament del “cinturó roig”.\nBé, això en principi no tindria cap mena d’importància i ni tal sols seria tema per un post, però és que per desgràcia vaig haver de compartir taula amb un poll revifat.\nEl paio en qüestió, és el regidor. Durant el sopar, va anar tirant de veta amb el vi. Ningú li fotia cas. Les tres amigues parlaven dels records de joventut i es posaven al dia de les últimes tafaneries. Paral·lelament jo anava parlant amb el marit de l’amfitriona, que em va explicar interioritats i anècdotes de les companyies d’assegurances.\nAixí, com qui no vol la cosa, vam arribar als cafès i a les copes.\nMentre el perit treia una ampolla de whisqui, em va demanar la meva opinió sobre el tripartit, perdó, sobre el govern d’entesa. Jo li vaig dir el meu parer i de sobte, el regidor, que pràcticament no havia obert la boca, va deixar anar:\n– Je!, ja cal que us calceu, que en Montilla no és en Maragall\n– Sí, ja ho sé – Li vaig dir, sense donar massa importància al comentari.\n– S’he us ha acabat les conyetes!…\n– Que fins ara, us heu passat molt amb el “ji-ji”, “ja-ja”, enfoteu’s-en del tripartit, però a partir d’ara en Montilla us farà passar per l’adreçador\n– Perdona, però és que no t’entenc\nEl marit de l’amfitriona, va intentar tallar la conversa dient:\n– D’això, els dos prendreu whisqui, no?\n– Jo, sí – Vaig respondre – Ara, a ell, no sé si li convé massa. Comença a desvariejar.\n– Desvariejar?… Tu que et penses, que no estic al cas de tots els acudits que has fet enfotenta de nosaltres?\n– De vosaltres i d’altres. Jo quan faig un acudit, tinc per costum de fotre’m amb qui penso que la vessa, sigui del color que sigui.\n– Doncs jo et tinc calat!. En aquest moment, tothom havia callat i estava pendent de les paraules del regidor. Veient que la cosa s’estava posant una mica tèrbola, vaig mirar a la C. per comentar-li:\n– Ara entenc perquè és tant baixet… La mala llet no el deixa créixer\nEs va fer un moment de silenci, que vaig trencar dient:\n– Surto un moment a la terrassa a fumar-me un puro. Vaig agafar el puro, el got de whisqui i vaig sortir a la terrassa. ( A l’amfitriona, no li agrada que la gent fumi en el menjador, malgrat que mai ho ha prohibit a ningú, però la gent que la coneix, com que ho sap surt a la terrassa a fumar) .\nAl cap d’una estona, va sortir la C.\n– Ei, no t’ho prenguis al peu de la lletra. A la que beu una mica més del compta, desvarieja. Demà, segur que ja no se’n recorda de res.\n– Mira, C. les amenaces del teu maromo, me la porten fluixa i pendolant. Sé, que li falten llums i si està on està és per tu i perquè és un gos de partit. El fotut del cas, és que té una parcel·la de poder i que cobra un sou que li donen els contribuents. Això és el que em fot, que qualsevol inútil amb carnet d’un partit pugui arribar a tenir poder…\nLa C. no va dir res, va apagar la cigarreta i va tornar dins.\nQuan tornàvem a casa, la Maria, em va comentar:\n– No li fotis cas, que és un pobre home… Deixa’l que amenaci, que al final res de res\n– Ui, Maria, m’han amenaçat tantes vegades que… Mira ara recordo a l’alcaldessa aquella que…\nI li vaig explicar una anècdota que em va passar i que em reservo per el proper post.\nPublicat el 10 novembre 2006 per avi\n– Per quan el vols?\n– Per ahir\n– Cony!, tu…\n– Oh, ja saps com va això…\n– Tu ets un bon professional, que hi entens molt i per això has de comprendre que el que fa el disseny i la pre-impressió, necessita una setmana per muntar-ho tot bé. I el de l’impremta necessita una altra setmana per imprimir-ho amb bona qualitat.\nSuposo que us esteu dient: “Coi, si l’editor la vol per divendres, perquè no li diu i ell la lliura el divendres”… Doncs perquè si passés això, es perdria gran part de l’encant de la professió.\nEn aquest ofici, el primer que aprens és que el de l’impremta enganya a l’editor, l’editor al director artístic, el director artístic al dissenyador i al dibuixant. Tot això forma part de la feina. Si tot anés quadrat, seria molt avorrit i la feina aquesta es convertiria en una feina monòtona i molt allunyada del treball creatiu que és.\nPublicat el 3 novembre 2006 per avi\nRedeu, redeu, redeu… com em cau la bava…\nM’han aixecat la camisa!…Collons ja!\nPublicat el 27 octubre 2006 per avi\n– Em va dir en JJ, que li estàs donant un cop de mà\n– Sí, quan vaig tornar de Bruixes, em va trucar i em va fotre la barrila que tenia un problema personal molt gran i que si el podia ajudar fent-li els diàlegs del porno i li vaig dir que no, que era un marró. Però va insistir tant, que al final vaig acceptar fer-li els guions de la sèrie aquella que fot per França.\n– No, si lo del porno, al final li va encolomar al F.\n– Llavors, que fot ell? La columna del diari?\n– Tampoc, li ha demanat al J. que li faci\n– Collons, i perquè necessita tant temps lliure?\n– Per seguir a la seva dona\n– Sí, se li ha fotut a la ceba que des de que fa això del porno, s’ha tornat impotent i que com que no carda amb la parenta, aquesta s’ha buscat un amant. I ara la vol seguir tot el dia per enxampar-la amb el manso.\n– M’estàs dient que jo dormo una mitjana de cinc hores diàries, sense tenir temps per estar gairebé per la Maria, ni per la comunitat blocaire, ni per llegir, per poder complir amb la meva feina i la d’ell, i el tiu dedica el temps a la paranoia de seguir a la seva dona?\n– La mare que el va. Ara em sentirà. Redeu si em sentirà.\n– Ei, tranquil·litzat, Avi\n– Que em tranquil·litzi… Sort que no és aquí, si no li foto un bolet que les orelles li faran piiiiiiip tota la nit!\n– JJ?… Sóc l’Avi\n– Que tens algun problema amb els guions?\n– No, el problema el tinc amb tu. A veure, tu, és que de petit vas caure de la incubadora i et vas quedar així, o és que et vas quedar atontolinat per les bombes de la guerra del 14?\n– Que estàs emprenyat?\n– A tu que et sembla?… Es pot saber que fots seguint a la teva dona?\n– M’enreda, Avi, segur que m’enreda. Té un amant. I jo ho descobriré…\n– I per què sospites que té un amant?\n– Perquè, quan surt de casa s’arregla, s’ha comprat roba i a més, va seguit a la perruqueria.\n– I perquè s’arregla, es compra roba i va a la perruqueria, vol dir que té un amant\n– Fix, té un amant!\n– Tu, JJ, estàs paranoic!…\n– Que no són paranoies. Té un amant\n– Molt bé, si creus que té un amant, perquè no li preguntes directament? Així nosaltres no pagarem les conseqüències de les teves neures.\n– Si li pregunto m’ho negarà\n– Molt bé doncs tens dos opcions. Una, te la creus i fas un esforç per arreglar la teva vida sexual, que dit de pas és bastant penosa, o dos, no te la creus i et separes. Així tots viurem més tranquils. Que una cosa és fer-te un favor i l’altre fer el paperina, perquè el senyor jugui a detectius.\n– Osti, Avi, tingues una mica de paciència, que estic segur que la pillaré.\n– Molt bé. I quan l’hagis enxampat. Què?\n– Collonut!. Mira saps que et dic, nano, que ara mateix, així que arribi a l’estudi, t’envio tot el material que tinc fet i ja t’apanyaràs.\n– Ostia! No em pengis Avi\n– Que no et pengi?… ja ho crec que et pengeria, però per els ous. A més, penso parlar amb en J., per dir-li la burrada que estàs fent\n– Avi, que m’estàs fotent un desgraciat\n– Un desgraciat? Un desgraciat et foteria, si et tingues ara davant meu. T’endinyaria un calbot que et saltarien els ulls…\n– T’has quedat descansat, eh?\n– No, em quedaria descansat, trucant a la seva dona per explicar-li tots els romanços que arrossega en JJ… Però, per sort per ell, no sóc tan fill de puta!\nHi han homes que tenen la sensibilitat al cul\nPublicat el 24 octubre 2006 per avi\nAvui he anat a comprar al súper. Després d’agafar el que m’ha semblat que faltava a casa i una mica més .Perquè una de les collonades d’anar al súper, és que sempre acabes comprant molt més del que necessites. Per exemple: no et fan falta fideus, però de sobte veus una “oferta” que diu: “Tres por dos, llévese tres paquetes y pague dos” i un, que va molt de dur per la vida, però en el fons és un tros de pa beneit, pensa: “Mira, demà, faré fideuà i dimecres una sopeta de fideus i divendres… “ I pica i compra la ditxosa oferta. I així, que si una cosa, que si una altra, es va omplint el carro i de sobta, un, s’adona que la primera intenció, que era comprar set o vuit coses , s’ha vist desbordada i porta el carro ple i per això, ja no pot passar per la caixa ràpida (que no sé perquè li diuen ràpida, ja que allà sempre posen a la caixera nova. Aquella que es fa la pitxa un liu i la cua no corre ni a la de tres).\n– Eres Maite?\n– Pues esto es para ti\n– És que avui és el meu aniversari\n– Felicitats! – Hem respós tots el presents alhora, gairebé com si fóssim un cor de sarsuela\n– Escolta, que et passa alguna cosa?\n– Hiiiiiiiiii! Hiiiiiiiiii!\n– Perdoni, per la interrupció.\n– No s’amoïni. Ara li agrairia que em fes cinc cèntims del que ha passat perquè m’he quedat de pasta de moniato.\n– El seu ex-marit. Se’n va anar amb una altra pava, la deixa més penjada que un fuet, i ara des de fa qüestió d’un més, es veu que el manso s’ha quedat sol i ara li torna a anar al darrera i la última que li ha fet és enviar-li el ram de flors a la feina. Si és que els homes son una colla de fills de puta que tenen la sensibilitat al cul.\n– Ehem!… No generalitzi…\n– Ai, perdoni, però és que se m’escalfa la boca.\n– Si vols li foto una puntada de peu al collons de ram i l’envio al bell mig de la carretera perquè l’aixafi l’autobús\n– Ai, no, snif! snif, que és molt maco… snif, snif …\n– Tens raó. Ja que se’ls ha gastat amb un bon ram, tu disfruta’l.\nPublicat el 18 octubre 2006 per avi\n– Escolta, tu coneixes a M. No?\n– Sí i tant…\n– I, què?\n– Ui, si jo t’expliqués… – Ens va mirar fent-se l’interessant- l’M?… l’M, si no fos per els correctors no faria res de bo. És incapaç d’escriure una pàgina sense cagar-la… I les columnes del diari li escriuen. Té “negres” i a sobre els hi paga malament. A mi, fa temps em va oferir si li volia fer la col·laboració de (UNA REVISTA) i el vaig engegar. És clar que en aquest ofici nostre sempre hi ha morts de gana que per quatre xavos farien qualsevol cosa Aquest l’únic que sap fotre és aixecar el got, es pela les ampolles de whisqui una darrera l’altre…\n– Per què volies saber si coneixia a M?\n– Perquè s’ha mort aquest migdia i estic fent una crònica i poso l’opinió de la gent que l’ha conegut\n– Ei, no posis res del que t’he dit… Posa que érem grans amics, que ha estat un mestre per tota una generació d’escriptors i que la seva mort ha estat una gran pèrdua per la literatura\n– Hóstia! En B està ben estrany he?… Cada cop que algú li pregunta si coneix a fulanet o menganet, el tiu, el primer que et diu és:\n– Què s’ha mort?\nPublicat el 16 octubre 2006 per avi\nBé, ja torno a ser aquí. És el que té les vacances, quan les comences et sents el rei del mambo i de sobte… XAS! ja s’han acabat. El problema és que jo sempre torno de les vacances més cansat del que vaig marxar. I aquesta vegada no és una excepció. Arribes a una ciutat i, apa, vinga anar amunt i avall, caminant, pujant a torres d’església d’aquelles de 360 esglaons, que en un estat normal no els pujaries ni boig, però com que estàs de vacances, apa, endavant i crits!. Etc. etc. etc.\nTot això treu cap, perquè un servidor és gandul de mena. Mai he entés aquesta falera que té l’ésser humà en treballar, treballar i treballar. Els animals, només mouen el cul per anar buscar menjar. Després jeuen fins que tornen a tenir gana. Em sembla que jo sóc bastant animal i procuro treballar el justet, justet. Així que encara no m’he situat del tot. Per això, em fa una mica de mandra escriure. Per tant, després de visitar els blocs de la meva família blocaire he vist que l’Efe s’ha canviat de piset i ha fet un meme i m’ha convidat a fer-lo. Jo no sóc gaire amant dels memes, però, mira, avui el faré i així enllestirem aquest primer post post-vacacional.\nGrup o cantant escollit: SISA\nAmb l’ajut de Déu i el Diable\nCom ets respecta a l’amor?\nCom és la teva vida\nAquest meme el passo a qui tingui ganes i temps de fer-lo\nPublicat el 4 octubre 2006 per avi\nBenvolgudes i benvolguts: MARXO!, així amb majúscules.\nM’ha sortit l’oportunitat de fotre el camp una setmaneta amb la Maria i, redéu! no la puc desaprofitar. Així que ens tornarem a trobar d’aquí a una setmana.\nDisfruteu moooolt de la vida i sobretot cuideu-me la barraqueta, que últimament el galliner està una mica esvalotat.\nQue coi ens està passant?…\nPublicat el 2 octubre 2006 per avi\nAviso: Acabo de fer una volta per els meus blocs habituals i he vist que el galliner està una mica revolucionat. Anava a deixar comentaris, però m’ha semblat que seria millor que digués el que penso en un post, així aclarirem cadascú el seu punt de vista.\nPrimer, penso que aquest invent del Blocat dels cent blocs més actius i el top ten del blocs, és un invent que, suposo, el van fer per incentivar a la gent perquè escrigui i el que han aconseguit és que algun tarat amb ganes de notorietat foti filigranes camperes per ser el número 1, fent un bloc que no interessa ni a ell que l’escriu. I algú altre s’escrigui un fotimer de comentaris per ser el bloc més comentat… Ui, carn de psiquiatre!\nSegon, voldria comentar el tema de la Menxu. Com he dit en un comentari a la ONIX, crec que la Menxu, o va pecar d’innocent al no deixar clar en el mail que va escriure al Màrius Serra que no volia que digués per antena el seu vertader nom, o en Marius va tirar pel recta i va dir el que li va sortir d’allà.\nTercer, malgrat la manera dolça en que en Marius va tractar la rectificació, el comentari posterior sobre els blocs, trobo que va ser fet des de una óptica de: "Jo sóc l’intel·lectual i aquesta gent dels blocs, a excepció dels periodistes i escriptors que tenen bloc, són uns poca-pena amb infúles d’escriptors". Això em fa pensar que en Màrius, igual que molta gent, no té ni idea del que és aquest món blocaire. Potser sap greu que hi hagi un grapat de gent que escrigui coses amb llibertat, sense està dins de l’estricte cotilla d’un mitjà de comunicació. I, aquí li haig de donar la raó al Màrius, quan diu que els blocs són mitjans de comunicació… Però són mitjans de comunicació lliures, sense tabús ni estrelles mediàtiques i això, a vegades dol.\nQuart: Jo vaig crear el bloc per divertir-me i perquè es convertís en un lloc on poder escriure coses de la meva vida, que si no les escribia en algun lloc potser es perderien.Mai em vaig plantejar ser ni número 1, ni estar en el Top Ten, ni res que se li sembli. La meva intenció era escriure un temps i després deixar-ho. Per sort, i sense volguer-ho, de sobte em vaig trobar amb un ventall de gent que em llegia i que jo també els llegia a ells. Això em va recordar les tertúlies que durant un temps vam fer una colla de gent els dimecres a la nit en un bar o els esmorzars, sardinada, tetúlia que durant una època vam fer un grup de dibuixants cada dimarts. Per això he continuat en el món blocaire. Aquí dins he trobat gent de tota mena, però tota molt legal, que diuen el que pensen en cada moment, que s’ajuden, que es donen moral, que fan els problemes i les alegries de qualsevol membre de la reduida familia de la blocaderia seus.\nPer tot això continuo escribint. Per tot això donc tombs per els blocs amics, per tot això deixo comentaris. Ara, si hem de començar a jutjar el que li passa a la Menxu, en comptes de donar-li suport o em de començar a fer curses despiadades per arribar a ser el que més comentaris té o per arribar a ser el número 1, per arrabtar-li el lloc a la Gemminola, servidor plega. No tinc cap tìpus d’interés per les curses, només vull disfrutar de les lectures i les ensenyant-ses dels companys blocaires. I si pot ser anar a aquests sopars que es munten.\nSé que el post no té cap tipus de conya, però crec que l’havia d’escriure, per reflexionar sobre que collons està passant dins de la blocaderia.\n(Escribint, escribint, no m’he enrecordat de la recomanació d’en Sulpertu de fer-ho per parts. Ho sento, la propera vegada serà)\nAhir, com cada dijous, vaig anar a dinar amb el soci.\nJo sóc home de pixera fàcil, així que mentre esperavem que ens portessin els cafés, com sempre, vaig anar a buidar la bufeta.\nVaig entrar i em vaig encarar al pixador.Encara no havia començar, quan de darrera d’una de les portes dels dos waters es va escoltar:\nNo li vaig donar importància i vaig començar a buidar, quan de sobte:\n– PEEEEERREEEEEEET! PEEEET! PEEEET! PEEEEERREEET!\nA la tronada li va seguir una tímida veu que va dir:\n– Res, home res – Vaig respondre – No s’amoini…\nEncara no havia acabat la frase quan vaig sentir:\n– PPPPPEEEEERREEEEET! PEEET! FFFFFFFSSSSSS!\nAcompanyat d’un fil de veu que deia:\n– Ui! Ho sento molt. Em sap molt de greu, perquè aquest a més del soroll, fa pudor… Molta pudor… Cony! quina farum!!…\nNo li vaig poder dir que no es preocupés, perquè una fortor de podrit va envair l’espai. Així que vaig optar per aguantar-me la respiració, acabar el més ràpidament possible i sortir cagant llets del water.\nEn arribar a la taula li vaig explicar al soci i mentre li explicava vaig pensar que ens han educat per ser tan correctes, que patim i ens avergonyim de fer un acte fisiològic complertament normal en el lloc preparat per fer aquest acte.


10 models a tenir en compte el 2018 | CAT.rickylefilm.com\nModel de rellotge: els 10 models de primavera i estiu 2017\nL'estació de la demostració d'un mes va acabar aquesta setmana a París i Kickstarter la nova temporada de primavera i estiu 17. No es mostren temporada sense l'augment de les belleses de descans fent el seu debut a les passarel·les de la capital de la moda i en les nostres revistes.\nL'element de la diversitat en la fosa ha estat un tema molt debatut durant molts anys, però les últimes temporades han establert nous estàndards per a les principals marques. La temporada primavera estiu 2017 va abraçar la visió que l'enviament de grups de diverses generacions de models per les passarel·les i proporcionar una plataforma per als novells model que sorgeixen i entren en escena.\nLa casa de Balenciaga va prendre muses més i mixtos, artistes i músics amb els models establerts i nous rostres. Un d'ells era Radhika Nair, que va fer el seu debut internacional a París i és el primer model de l'Índia a caminar mai per Balenciaga.\nTot i el que alguns pensen, el millor de fosa no significa una línia dels models més populars, en canvi, la fosa ha de reflectir la identitat de la marca i ha de ressonar amb les dones que estan comprant en ella. Pistes de Prada són el millor exemple d'això. Per què? A causa de que utilitzen la fosa per crear una declaració per a la marca i una reflexió sobre la diversitat. Com cap altre espectacle, cada temporada Prada produeix una gran varietat de nouvinguts calents que fan la seva primera aparició a la passarel·la i, nou de cada deu vegades, van a tenir carreres de modelatge de gran èxit en la indústria, històricament aterratge editorials, portades i campanyes.\nA continuació, hem arrodonit els 10 models que han pres aquesta temporada per la tempesta:\nÚltim model de la campanya de DKNY Selena Forrest és de Louisiana, i se'n va anar la sorprenent xifra de 52 espectacles.\nModelatge a l'Índia des de 2012, Radhika Nair va tenir la seva gran oportunitat en aquesta temporada per caminar per la pista de Balenciaga a París.\nEl model americà 5ft11in Jay Wright va dirigir 51 espectacles.\nComençant la seva carrera a la passarel·la de Prada Resort 2016 mostren, Jess PW va dirigir 52 espectacles d'aquesta temporada.\nDesprés d'una exitosa primera temporada a la AW16 mostra nativa australiana Mali Koopman es va fer càrrec de la passarel·la un cop més caminar 44 espectacles.\nLa primera de Nigèria per a ser presentat en una campanya de Dolce & Gabbana per a la seva campanya tardor / hivern 2016, model Mayowa Nicholas es va dirigir 43 espectacles.\nModel italià Vittoria Ceretti va dirigir 42 espectacles.\nModel holandès Yasmin Wijnaldum va dirigir 41 espectacles.\nIllenc llarg Dilone va dirigir 40 espectacles.\nLuping model xinès Wang va dirigir 39 espectacles.\nTot i que el model xinès Jing Wen va començar la seva carrera fa tres anys, ella és més gran que mai, caminar 33 espectacles.\nDe Geòrgia, acabat d'arribar McKenna HELLAM va iniciar la seva primera temporada en caminar Alexander Wang - caminava un total de 26 espectacles d'aquesta temporada.\nCameron Diaz, director creatiu de les sabates de Pour La Victoire - notícies de moda\nMotius pels quals lesport pot beneficiar a totes les dones fins i tot si ho odien


L'Ajuntament de Barcelona estudia 2.000 casos per sancionar companyies de llum i gas\nEl consistori considera que les subministradores han d'informar les famílies en situació de pobresa energètica de quins recursos disposen abans d'efectuar un tall\nLaia Ortiz, tinenta d'alcadia de Drets Socials Marta Jara\nETIQUETAS: pobresa energètica, ILP Habitatge\nL'Ajuntament de Barcelona ha iniciat 32 expedients sancionadors per infraccions de la llei 24/2015 en matèria de pobresa energètica a Endesa i Gas Natural. El consistori ja ha aplicat una sanció de 7.000 euros, recorreguda per Endesa, per no haver informat correctament una família dels seus drets i estudia 2.000 expedients per si consideren que s'hi pot aplicar la via sancionadora.\n"El principi de precaució que estableix la llei 24/2015 no passa només per notificar els talls, sinó que també implica posar en coneixement a les famílies els recursos que tenen a la seva disposició", assegura la tercera tinenta d'alcaldia, Laia Ortiz. L'Ajuntament ha elaborat una instrucció jurídica per concretar com s'ha d'interpretar la llei, que diu a les companyies subministradores com han d'informar al consistori dels talls i quines informacions han de fer arribar a les famílies, i ara sancionen l'incompliment. La regidora afegeix que aquest procés ha servit perquè algunes companyies els notifiquin les ordres de tall de subministrament de forma més regular, "però Gas Natural és qui pitjor ha respost i només ens ho va comunicar un mes", remarca.\nOrtiz també ha reclamat a la Generalitat que apliqui la llei de manera més contundent per fer front a la pobresa energètica. Assegura que Barcelona està negociant amb les companyies perquè es facin corresponsables de la factura de la pobresa energètica, que segons càlculs de l'Ajuntament ascendeix als 3 milions d'euros. "Però no totes els ajuntaments són com Barcelona ni tenen la mateixa capacitat de negociació, per tant cal una negociació a nivell de país", ha assegurat Ortiz.\nLa Generalitat ha aplicat les sancions vinculades a la llei en 19 ocasions davant 195 denúncies. Les entitats promotores de la ILP que va donar lloc a la llei 24/2015 –la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca, l'Aliança contra la Pobresa Energètica i l'Observatori DESC– han exigit en diverses ocasions tant a la Generalitat com a l'Ajuntament la signatura de convenis amb les subministradores que segueixen pendents. Ortiz assegura que es troben en un procés de negociació que "és tens", però que la llei els obliga a signar el conveni.\nReptes en habitatge\nPel que fa a la nova llei d'habitatge, que la Generalitat impulsa d'urgència per substituir els articles suspesos de la llei 24/2015 sense el suport dels seus promotors, l'Ajuntament de Barcelona demana anar més enllà. El regidor d'habitatge, Josep Maria Montaner, valora positivament que la nova llei s'hagi elaborat "amb molta rapidesa", però troba que s'hauran de buscar respostes a dues mancances, potser en una Llei catalana d'Arrendaments Urbans.\nPer una banda, Montaner troba necessari "reconèixer les sancions als lloguers abusius, que són la principal causa de l'augment dels desnonaments". El regidor apunta que a Barcelona les ordres de desallotjament s'han incrementat lleugerament fins a arribar a xifres de 60 desnonaments a la setmana, el 94% dels quals per impagament de lloguer. Afegeix, però, que s'ha reduït el nombre de desnonaments que finalment són executats. "La Unitat Contra l'Exclusió Residencial (UCER) ha intervingut en 2.000 casos i només 310 d'aquests han acabat a la taula d'emergència", assegura.\nPer altra banda, el regidor assegura que "tot l'esforç per atendre l'emergència recau sobre els Ajuntaments" i reclama més implicació de la Generalitat. "Hem hagut d'ampliar el Pla d'Habitatge de la ciutat, compartit amb la Generalitat, però tota l'ampliació de recursos ha estat a càrrec de l'Ajuntament", critica.


El Barça enamora a Tailàndia\nEls jugadors Sergio Lozano i Ferrao han estat les estrelles d’un acte publicitari organitzat per La Liga i la LNFS, mentre la resta de la plantilla ha aprofitat per visitar Bangkok en el dia lliure\nEls aficionats tailandesos del Barça han gaudit aquest dijous d’una estona amb Ferrao i Sergio Lozano. Els dos cracks del Barça Lassa de futbol sala no han parat de signar autògrafs i fer-se fotografies amb tots els assistents a l’acte publicitari organitzat per La Liga i la LNFS amb motiu de la Copa Intercontinental que es disputa a Bangkok.\nLa Lliga de Futbol Professional (LaLiga) i la Lliga Nacional de Futbol Sala (LNFS) van de la mà per ajudar a publicitar el futbol sala a nivell mundial i la presència de la marca Barça a Bangkok durant aquests dies és el millor reclam per aconseguir l’objectiu.\nExcursió per Bangkok\nLa plantilla ha gaudit aquest dijous d’un dia lliure abans de centrar-se de ple en la semifinal de dissabte contra Carlos Barbosa. Els jugadors han aprofitat la jornada per fer una visita pels llocs més turístics de Bangkok, inclosos els temples Wat Arun i de Wat Pho (el Buda Reclinat). La plantilla tornarà a entrar-se aquest divendres a les 12h, hora de Bangkok, en el que serà la prèvia de la semifinal de dissabte contra Carlos Barbosa (10:30, BarçaTV, Gol i Esport3).


L'Ajuntament estrena el servei Reutilitza per recuperar objectes en bon estat lliurats a la Deixalleria — Ajuntament de Santa Perpètua de Mogoda\nL'Ajuntament estrena el servei Reutilitza per recuperar objectes en bon estat lliurats a la Deixalleria\nper Comunicació — darrera modificació 26/01/2017 11:33\nPer accedir al nou servei, que té objectius de caire social, ambiental i econòmic, cal renovar la targeta de la Deixalleria\nLa Deixalleria està situada al polígon Can Bernades-Sobirà\nLa Regidoria de Medi Ambient de l'Ajuntament de Santa Perpètua posa en marxa el servei Reutilitza. Es tracta d’una iniciativa que pretén recuperar objectes en bon estat de conservació i funcionament que s’han dut a la Deixalleria Municipal pels propis usuaris. D’aquesta manera, “es vol donar una segona vida, tot trobant un altre usuari que el pugui reutilitzar”, segons ha destacat la regidora de Medi Ambient, Neus Garcia.\nEl nou servei Reutilitza s’ubica a la Deixalleria Municipal, situada al polígon industrial Can Bernades-Sobirà, entre el carrers del Penedès i del Ripollès. L’operari comprova l’estat de l’objecte lliurat a la Deixalleria i el referencia en el programa de servei Reutilitza de la pàgina web de l’Ajuntament de Santa Perpètua, d'on els usuaris poden triar i reservar els objectes que volen reutilitzar.\nEls objectius del nou servei són de caire ambiental, social i econòmic. La regidora explica que amb Reutilitza s’allarga la vida dels objectes que encara poden ser útils i s’evita que esdevinguin residus, aconseguint una prevenció real del residu. A més, la reutilització suposa reduccions en el consum de matèries primeres i energia i, per tant, estalvis rellevants de les emissions de gasos a l’atmosfera. Amb aquest servei també es disminueix el cost del transport i tractament de residus en les plantes especialitzades.\nPer tal de poder accedir a aquest servei, totes les persones usuàries de la Deixalleria hauran de renovar la targeta actual per una altra digital, tot aportant les seves dades del registre cadastral (per les bonificacions). Aquest tràmit es pot realitzar a la Deixalleria o a l’OAC.\nEls usuaris que disposin de la targeta digital de la Deixalleria podran entrar al web municipal amb el número d’usuari i i escollir l’objecte desitjat. Posteriorment, disposarà de tres dies per retirar-lo personalment de la Deixalleria. Passat aquest termini, el material o es retira de la web o torna a estar disponible a la base de dades. La persona beneficiària signarà un conforme es compromet a fer bon ús de l'objecte i a no revendre'l. La Regidoria informa que en cas de detectar l’incompliment d’aquestes condicions la persona beneficiària restarà fora de posteriors cessions.


Santa Eugènia, Biniali i ses Alqueries, un viatge al cor del Pla de Mallorca - +Mallorca, la revista de Mallorca\nHistòricament ha estat un municipi orientat a la ramaderia i l’agricultura productives.\nEn l’actualitat, amb una població de 1.600 habitants, un significatiu percentatge dels seus residents té la seva feina a Palma, en el sector serveis, segons explica Guillem Crespí, batle de la localitat. Crespí assegura però que el municipi treballa també per potenciar el teixit empresarial local.\nSanta Eugenia és un municipi “obert i hospitalari”, que no ha experimentat el “boom” demogràfic i immobiliari que han patit altres municipis veïns “i on els nostres visitants o futurs veïns es poden sentir com a casa”. Un dels últims projectes encaminats en aquesta direcció ha estat la millora de la senyalització comercial.\nPotenciar el turisme cultural és una de les sendes de futur. Per això, es treballa en la rehabilitació de la zona del Monument de Son Mascaró, per tal de convertir-lo en un Centre d’Interpretació de la Flora de la Comarca del Pla. Segons Crespí, l’objectiu és desenvoluparlo durant aquest mandat municipal.\nSuposarà crear un itinerari adaptat i senyalitzar la flora i la fauna existent en un espai natural obert de 14 hectàrees, fruit de la donació al poble del fill il·lustre José Coll.\nUn dels “llogarets” del municipi és el conjunt històric de Ses Alqueries, situat a 1,5 quilòmetres. El nom del “llogaret”, declarat Bé d’Interès Cultural (BIC) pel Consell de Mallorca, prové de dues alqueries d’origen islàmic i que daten del segle XIII.\nAvui és un tranquil barri de bell entramat urbanístic que conserva intactes les característiques històriques dels seus edificis.\nA pocs quilòmetres de Santa Eugènia es situa el “llogaret” de Biniali, pertanyent al terme municipal de Sencelles. Compta amb 200 habitants i gaudeix també de la declaració BIC.\nPosseeix importants jaciments arqueològics, entre ells la Cova Monja.\nPreviousEnsalada de Bacallà amb olives, poma i vinagreta de mel i oli Predio Son Quint\nNextEl porc negre mallorquí


Curs d'iniciació a la vela lleugera - Obrint Via Educa\nDurada: 5 sessions de 2 hores.\nLocalització: Club Natació Barcelona – Platja de Sant Sebastià (Barceloneta).\nDescripció: L’aprenentatge i la diversió van estretament relacionades al mateix nivell, per tal de captar l’atenció de l’alumne i d’una forma divertida i fluida assoleixi els coneixements bàsics de cada disciplina.\nEl curs d’iniciació a la vela lleugera incorpora explicacions i tallers sobre els conceptes bàsics necessaris de conèixer i d’assimilar combinats amb sortides i tallers pràctics.\nEl curs d’iniciació pretén que els participants assoleixin un nivell d’autonomia òptim per gaudir i divertir-se al mar o a l’embassament amb seguretat. Base de futurs aprenentatges en aquest àmbit.\nEl curs d’iniciació pretén assolir un nivell d’autonomia òptim per gaudir i divertir-se al mar o a l’embassament amb seguretat.\nEl fet que l’activitat sigui en un medi no habitual, afavoreix la potenciació de valors com ara: el respecte cap al medi ambient, les relacions personals, el treball en grup i el respecte pels companys.\nGaudir i respectar la natura.\nConèixer l’equipament personal i el material de seguretat.\nConèixer els diferents tipus d’embarcacions a vela.\nIdentificar els rumbs de vent.\nIniciar a la navegació a vela.\nCooperar amb els companys a bord.\nConèixer i identificar els elements naturals que influeixen en aquest medi (mar, embassament, vent i corrents).\nAssolir autonomia personal.\nEquipament i material de seguretat de la marinera.\nPrincipis bàsics de la navegació a vela.\nEquilibri, propulsió i direcció de l’embarcació.\nSeguretat i rescat (nivell bàsic).\nPreu per participant: 150,00 € + 10% IVA


Universitats admet acomiadaments però només dels "falsos professors associats"\nEls universitaris en vaga denuncien l'acomiadament de fins a 4.000 professors associats. El secretari general d'Universitats i Recerca rebaixa la xifra i diu que només es prescindirà d'associats que no compaginen la plaça universitària amb altres empreses\nARA Barcelona 17/11/2011 10:05\nEl secretari general d'Universitats i Recerca de la Generalitat, Antoni Castellà, ha dit que la reivindicació dels estudiants "és legítima" tot i no estar-hi d'acord, i ha afegit que "en democràcia" la vaga hauria de ser compatible amb el dret "de la majoria" d'assistir a classe. En una entrevista a Catalunya Informació, Castellà ha admès que hi haurà acomiadaments, però ha negat la xifra dels 4.000 professors associats que denuncien els convocants de la vaga.\nEn una altra entrevista, aquesta a Els matins de TV3, Castellà ha reconegut que "és possible" que alguns professors associats siguin acomiadats, però ha matisat que es tractaria dels "falsos associats", els qui, en realitat, no combinen cap plaça universitària amb altres empreses, i que en cap cas arribaria a aquesta xifra de 4.000. De fet, Castellà ha assegurat que les universitats catalanes tenen una mitjana de nou alumnes per cada professor, per damunt de la mitjana europea.\nCastellà manté que les protestes estudiantils no s'ajusten a la realitat que proposa el Govern, i que prova d'això és que els sindicats majoritaris, CCOO i UGT, no han secundat la vaga, "precisament perquè estem asseguts a la taula de negociacions". "El plantejament de la vaga va radicalment a la inversa del que planteja el Govern", ha sentenciat.\nEl secretari general d'Universitats i Recerca ha assegurat que el Govern anunciarà les properes setmanes un nou programa de recaptació de talent de docent investigador que incorporarà 100 places anuals.\nCastellà també ha negat "absolutament" que el pressupost torni a veure's retallat en un 5%, i ha dit que "estem molt a prop" de mantenir el pressupost actual.\nFinalment, ha dit que, si el PP guanya les eleccions del proper 20 de novembre, el cavall de batalla del Govern serà que Madrid no continuï decidint la política de taxes i beques.


Shimon Peres, el Nobel de la Pau amb més de 60 anys de carrera política\nActualitzat 28/09/2016 11:20 CET\nGuardonat pel seu paper en les negociacions dels acords d'Oslo, va ser president del país després de 48 anys com a diputat\nNascut el 2 d'agost del 1923 a Visnieva (llavors part de Polònia i ara integrada a Bielorússia) amb el nom de Szymon Perski, Shimon Peres va emigrar amb la família a Tel Aviv quan tenia onze anys i amb 17, després d'estudiar en diverses escoles jueves, va formar part del grup de fundadors del kibbutz d'Alumot, a la vall del Jordà.\nEl seu pare, Yitzhak Perski, va combatre com a voluntari a les files de les Forces Armades britàniques en la Segona Guerra Mundial i va ser capturat pels nazis. Durant el seu captiveri es va fer amic de Charles Joseph Coward, un presoner britànic que va aconseguir treure diversos jueus del camp d'extermini d'Auswichtz-Birkenau, inclòs el mateix Perski.\nCom a dada curiosa, segons la biografia elaborada per CIDOB, Peres era també cosí de la famosa actriu estatunidenca Lauren Bacall, filla del seu oncle per part de pare, que va decidir emigrar a Nova York després de casar-se amb una dona jueva alemany-romanesa.\nEl 1945, Peres es va casar amb Sonia Gellman, a qui havia conegut a l'escola de Ben Shemen i amb la qual es va construir una casa en el kibbutz d'Alumot. Amb ella va tenir tres fills, que li van donar vuit néts i tres besnéts.\nAl costat del llavors primer ministre israelià, Yitzhak Rabin, i al president palestí, Iàsser Arafat, Peres va ser guardonat amb el Premi Nobel de la Pau el 1994 per les negociacions de pau que van acabar amb els Acords d'Oslo.\nCom a ministre d'Exteriors del segon govern encapçalat per Rabin, Peres va ser l'encarregat de dirigir les primeres converses secretes que es van celebrar a la capital noruega entre israelians i palestins i que van donar pas a un acord que ell mateix va signar amb Mahmud Abbas a la Casa Blanca el setembre del 1992, amb la presència dels líders israelià i palestí, Yitzhak Rabin i Iàsser Arafat, i el mandatari nord-americà, Bill Clinton.\nDesprés de la seva primera experiència com a fundador del kibbutz d'Alumot, on va treballar com a pastor, ramader i secretari de l'organització, Peres va entrar amb poc més de 20 anys en la política israeliana de la mà de David Ben Gurion, qui el va designar com a membre del secretariat del seu partit, el Mapai, i el va enviar com a delegat juvenil al Congrés Sionista celebrat a Basilea (Suïssa) el 1946.\nLa seva dilatada carrera en l'administració pública va començar quan va ser nomenat director general del Ministeri de Defensa el 1953 i ha conclòs després d'haver exercit del 2007 al 2014 com a president d'Israel, càrrec al qual va arribar quan estava a punt de complir 84 anys.\nMINISTRE EN 12 GOVERNS I DUES VEGADES PRIMER MINISTRE\nPeres va treballar com a diputat de la Knesset, el Parlament israelià, durant 48 anys (1959-2007) i va ser ministre en 12 governs diferents, a més d'exercir dues vegades com a primer ministre (1984-1986 i 1995-1996).\nEn els seus més de 60 anys dedicats a la política, Peres ha tingut oportunitat de treballar sota les ordres de David Ben Gurión, el primer ministre que va proclamar oficialment la independència de l'estat d'Israel; Golda Meir, Yitzhak Rabin i Ariel Sharon, entre d'altres.\nAmb Rabin, era el seu ministre de Defensa quan en 1976 va ordenar l'operació Entebbe, una perillosa missió de rescat d'ostatges israelians feta a l'aeroport d'Uganda per diversos comandaments de les Forces de Defensa israelians i que va concloure amb l'alliberament de la majoria dels segrestats.\nCom a titular de Defensa, va signar un acord provisional amb Egipte i va procedir a una remodelació de les Forces de Defensa d'Israel després de la guerra del Yom Kippur (1973). També va impulsar les relacions amb França, que el va condecorar amb la Legió d'Honor --la màxima distinció gala--, i amb Alemanya.\nPeres va apostar pel desenvolupament de la indústria aeroespacial israeliana, un sector en el qual va ser fundador de la companyia Rafael, una de les firmes israelians més destacades a escala internacional.\nEn el pla polític, es va sumar primer a les files del Mapai, el partit liderat per David Ben Gurion, a qui va continuar quan va crear una nova formació, Rafi, que després va derivar en el naixement del Partit Laborista, el 1968.\n37 anys després, el 2005, Peres va abandonar els laboristes i va acceptar la invitació del llavors primer ministre, Ariel Sharon, per sumar-se al seu nou partit, Kadima, després que el cap del Govern se n'anés del Likud. Dos anys després, va arribar a la direcció de l'Estat com a novè president d'Israel.


45 cavalls s’incorporen al projecte de regeneració de pastures al Parc del Garraf\nAquests exemplars han arribat en transhumància de les pastures de Coll de Nargó, a l’Alt Urgell, i se sumen a la manada també d’una quarantena d’èquids que acull el Parc des de fa tres anys\nRedacció Olivella 21-12-2020 17:45 Lectures 1828\n45 cavalls s’incorporen al projecte de regeneració de pastures al Parc del Garraf. Diputació de Barcelona\nAquest cap de setmana han arribat al Parc del Garraf, de la Xarxa de Parcs Naturals de la Diputació de Barcelona, una nova manada de 45 cavalls per fer-hi estada durant els mesos d’hivern. Aquests exemplars han arribat en transhumància de les pastures de Coll de Nargó, a l’Alt Urgell, i se sumen a la manada també d’una quarantena d’èquids que acull el Parc des de fa tres anys amb conveni amb la Fundació Miranda, entitat que té com a finalitat rescatar i recuperar cavalls que viuen situacions difícils i oferir-los una vida digna en ramat i en llibertat, en grans espais naturals.\nEstudis realitzats per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i la Universitat de Lleida (UDL) sobre l’impacte dels cavalls a la pastura després de tres anys d’estada al Parc del Garraf, han demostrat la importància dels cavalls com grans herbívors, en la recuperació del paisatge mosaic, l’afavoriment de la biodiversitat i també de la salut del bosc d’aquest espai natural.\nSembra regenerativa per a la recuperació de pastures\nEn aquesta línia, gràcies a aquesta presència de cavalls al Parc del Garraf, s’ha iniciat un projecte pilot de regeneració de pastures amb la sembra de tres hectàrees de feixes i antigues zones de conreu. La sembra s’ha fet amb la recuperació genètica de llavors de vessa vellosa, fenigrec, trepadella i lotus i s'està efectuant com a sembra directa a càrrec de voluntariat de la Fundació i del Parc. La iniciativa també ha permès recuperar una memòria perduda d’activitat agrícola i ramadera al parc.\nLes feixes més emboscades es sembraran segons els principis de l'agricultura regenerativa, amb sembra directa sense llaurar o llaurat molt superficialment per no trencar l'estructura del sòl, i dallant les herbes adventícies per fer un acotxat postsembra. Els mateixos cavalls seran els encarregats d'escampar aquestes llavors en un maneig racional que afavorirà un increment de la biodiversitat en l’espai.\nTambé es deixarà alguna feixa sense pasturar, perquè grani i s'escampi la llavor amb el vent, i acompanyat de rotació de pastures per permetre el creixement de l'herba també un cop pasturada. Finalment es farà el monitoratge de l'estat i la condició dels cavalls, de l'evolució de la flora i la vegetació, així com de la presència d'aus i d'altres animals a la pastura.\nEl projecte dels cavalls tanca un cercle d'ecologia, sostenibilitat i economia circular, fent visible la seva connexió amb l’espai natural del Garraf.\nLa Fundació Miranda deixa la finca arrendada a Coll de Nargó on tenia 45 cavalls recuperats\nLa Fundació Miranda fa front a la crisi de la covid-19 amb l'ampliació del seu projecte a Sant Pere de Ribes


Si t’apassiona la història, i en particular la medieval, aquestes quatre experiències et fascinaran. Et portem de viatge fins a l’Edat Mitjana recorrent les quatre províncies catalanes, de les Terres de l’Ebre als Pirineu, passant per l’interior de Barcelona i Girona. Monestirs, castells i història molt real…però també fictícia. Perquè si als monjos, a les damisel·les i als cavallers els afegim uns dracs, què podria sortir malament?\nPotser les restriccions de mobilitat actuals no et permeten viure alguna d’aquestes experiències. Però sempre és moment d’inspirar-te, de somiar amb viatges i de planificar-ne per quan es pugui viatjar de forma segura. Així que, ens n’anem a l’Edat Mitjana? Encara que sigui només amb la ment…\nL’”Edat Mitjana” amanida amb dracs: Joc de Trons a Girona\nUna volta pel casc històric de Girona és de per si un passeig per l’edat mitjana. Però, què us sembla si li afegim a aquest escenari medieval un pessic de ciència ficció i un bon raig de conspiracions per a la conquesta del tron de ferro i del poder sobre els Set Regnes? Si tot això et sona a xinès, el tour de Joc de Trons a Girona no està fet per a tu. Si, per contra, ets un dels molts fans de la ja mítica sèrie, que sàpigues que en la sisena temporada Girona apareix, ni més ni menys, que en vuit dels seus deu episodis.\nÉs la capital dels Set Regnes -Desembarcament del Rei-, però també Antigua i Bravos. De Ponent a Essos, d’escenari de les peripècies d’Arya a les de Jamie Lannister. Gràcies a la visita guiada, descobriràs curiositats com la connexió entre la història real i la ficció dels llocs que apareixen a la sèrie. També podràs veure com els llocs pels quals estàs passant es “transformen” en els escenaris de Joc de Trons davant els teus ulls gràcies a unes tablets.\nUn mil·lenni d’història…i tecnologia del segle XXI al Món Sant Benet\nQue en els voltants de Barcelona hi ha monuments històrics per donar i vendre no és cap secret. Així que, si et diem que ens n’anem a visitar un monestir benedictí de més de mil anys d’història, et va a semblar d’allò més normal. Però, no et precipitis, que aquí també hi ha efecte sorpresa. No en forma de dracs, però sí d’altres efectes audiovisuals.\nGràcies a l’experiència medieval al Món Sant Benet, visitaràs un dels conjunts monàstics medievals més ben conservats de Catalunya d’una manera d’allò més entretinguda. Hologrames, projeccions immersives i altres efectes visuals i sonors t’acompanyaran en una visita guiada de la mà de l’últim abat de el monestir de Sant Benet de Bages. Així coneixeràs la seva història mentre recorres les seves estades: de l’església a la cripta, passant pel celler o el claustre. Per cert, fixa’t en el seu capitell preromànic, de al segle XI, i busca a Sant Benet.\nEl romànic amb majúscules de la vall de Boí\nA la Vall de Boí no hi ha ni tablets, ni dracs, ni trons de ferro, ni efectes audiovisuals de cap tipus. Bé, mentida, n’hi ha un espectacular a Sant Climent de Taüll que et deixem com a sorpresa. Però, per efecte, el que havia de fer-li aquestes meravelles d’esglésies romàniques, que semblen caigudes de el cel, als pelegrins que arribaven fins al Pirineu en l’Edat Mitjana. Als pelegrins, i als turistes que arribem gairebé mil anys després, és clar. Aquí parlem de romànic amb majúscules, un romànic declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\nPots reservar online les entrades a les cinc esglésies de la Vall de Boí, per separat o en conjunt, tot i que, si passes per o surts de Barcelona, t’aconsellem l’entrada combinada amb el Museu Nacional d’Art de Catalunya. El museu té obres d’art de gran valor de totes les èpoques, però no t’hauries de perdre la secció d’art romànic. Entre les seves moltes joies, donaràs amb les pintures murals originals d’algunes de les esglésies de la Vall de Boí, incloent les de l’absis de Sant Climent de Taüll.\nMiravet i el seu castell templer: molt més que una postal\nSi parlem de fascinació per l’Edat Mitjana, no podíem deixar de banda els templers. I és que per evocadora, la història dels cavallers de l’Ordre del Temple. Així que ens anem a buscar-la fins a les Terres de l’Ebre. Aquí ens espera Miravet, un dels seus pobles més bonics -la vista des de l’Ebre és de postal de les bones- i més rics d’història.\nAquí hi va haver un poblat iber i una fortalesa musulmana fins que, allà pel segle XII, van arribar els templers i van aixecar el seu propi monestir-fortalesa. Podràs visitar les muralles i les diferents estances del castell: les cavallerisses, la cisterna, la cuina, el refectori, els magatzems i, com no, la seva església romànica amb el recinte firal i d’interpretació. La visita guiada a castell de Miravet, a més, inclou l’antic centre històric i el Palau del Comendador amb el Centre d’Art Joaquim Mir. Els frescs del palau seran la sorpresa no medieval d’aquesta última experiència, que tampoc anava a faltar.\nQuè et sembla, véns de viatge a l’Edat Mitjana?\nPots seguir inspirant-te a través de Salta Conmigo i noves experiències!


Disseny solar passiu: Conceptes i aplicacions. El clima.\nEls climes temperats, com el mediterrani, tenen molts avantatges, però al mateix temps, són els més complexos, ja que presenten paràmetres molt variables. Es poden dividir en:\n- Temperat fresc, quan la temperatura mitjana del mes més fred és inferior als -3ºC i la del més càlid superior als 10 ºC.\n- Temperat càlid, quan la temperatura mitjana del mes més fred se situa entre els -3 ºC i els 18 ºC. En aquest tipus de clima, les necessitats energètiques de refrigeració poden superar àmpliament les de calefacció.\nEl clima mediterrani és un dels que aporten més varietats climàtiques. Les tres principals són el continental, el marítim i el muntanyós.\nLa península Ibèrica, a causa de la seva geografia, és una de les zones mediterrànies amb més varietat de climes. En localitats situades per damunt dels 1.000 m daltitud tenen lloc fortes oscil·lacions de temperatura, ja que, malgrat que la radiació solar augmenta (per la menor capa atmosfèrica travessada), cada 100 m delevació sobre el nivell del mar implica un descens de temperatura daproximadament mig grau, per la qual cosa els hiverns poden arribar a ser molt freds.\nLa radiació és menor a les zones costaneres (amb lexcepció de la costa occidental de Galícia), a causa de la broma i la nebulositat tènue que acompanya les brises marines i a lalt grau dhumitat.\nEls climes temperats son els més complexos, doncs a lestiu fa calor i a lhivern fa fred, tot i que ni un ni laltre siguin extrems. Els edificis per tant shan d'adequar a ambdues circumstàncies.\nDintre del clima mediterrani es poden trobar tres varietats, dels quals el marítim és el més temperat, mentre que els altres dos son més extrems, sigui per laltitud (muntanyós) o per la continentalitat (continental).\nLes boires tapen moltes hores de sol a lhivern a les zones més humides.\nAl clima de muntanya, amb laltitud augmenta lexposició al sol i al vent i disminueixen les boires.\nAl clima marítim es poden aprofitar les marinades per condicionar els edificis a lestiu.


DEA Fisiocontrol CR2 - Cardiac\nDEA Fisiocontrol CR2\nDissenyat per al seu ús senzill, amb gràfics cridaners i passos senzills de seguir.\nEls usuaris de DEA amb i sense formació sabran clarament com començar.\nDesplega'ls directament de la seva base per a una col·locació més ràpida.\nTecnologia d'anàlisi cprINSIGHT\nIdentifica ritmes desfibrilables durant les compressions toràciques sense necessitat de pauses.\nMetrònom i guia per a la RCP\nEstableix un ritme efectiu i guia de manera sonora als usuaris.\nLa màxima energia escalable disponible\nFins a 360 J per a descàrregues més eficaces en cas necessari.\nAlternació entre dos idiomes preestablerts quan utilitzi el dispositiu.\nLa manera pediàtrica administra nivells d'energia més baixos i és adequat per a nens petits sense necessitat de canviar d'elèctrodes.\nClassificació IP55 per als entorns més difícils.\nGarantia de 8 anys\nRecolzat per una garantia de 8 anys.\nPrograma d'Administració de DEA LIFELINKcentral\nMonitori els seus programes de DEA controlant l'estat de cada desfibril·lador, enviant dades de la intervenció als serveis d'emergència i hospitals, i comprovi la ubicació dels DEA i altres utilitats.\nDisponible en models totalment automàtics o semiautomàtics.\nExponencial bifàsica truncada amb compensació de tensió i de durada per a la impedància del pacient.\nInterval d'impedància del pacient:\n10 – 300 ohms\n15% de l'energia nominal de sortida a 25 – 175 ohms\n10 % del ajuste de energía a 50 ohmios\n15 % de la energía nominal de salida a 25 – 175 ohmios\nrespon als criteris de reconeixement de ritme cardíac especificats en la norma IEC 60601-2-4.\nEnergia predeterminada: 200 J, 300 J, 360 J (adult) 50 J, 75 J, 90 J (pediàtric)\nShock Advisory System:\nsistema d'anàlisi de ECG que notifica quan és convenient una descàrrega;\nresponde a los criterios de reconocimiento de ritmo cardíaco especificados en la norma IEC 60601-2-4.\nTecnología de análisis cprINSIGHT:\npermet al desfibril·lador analitzar el ritme cardíac del pacient mentre es realitza la RCP.\nGuia per a la RCP:\nInstruccions per a RCP en adult i pediàtrica, inclòs el feedback quan no es detecti RCP, indicacions sobre la freqüència i la profunditat, un metrònom i instruccions sobre la col·locació de les mans.\nTemps previ a la descàrrega a 360 J després de la RCP (amb cprINSIGHT habilitat):\nSemiautomàtic: < 7 segons\nTotalment automàtic: < 13 segons\n0 segons per a la primera descàrrega a 150 o 200 J (ja que el dispositiu està precargado). Si CPRinsight està habilitat, les descàrregues posteriors es carregaran durant la RCP i estaran preparades al final del període de RCP.\nNota: En totes les especificacions de rendiment definides es pressuposa que el dispositiu ha estat emmagatzemat (dues hores com a mínim) a la temperatura de funcionament abans de la seva encesa.\n0 a +50 °C (+32 a +122 °F).\n-30 a +60 °C (-22 a +140 °F) amb bateria i elèctrodes, temps d'exposició màxima limitat a una setmana.\nEmmagatzemi sempre el desfibril·lador dins de l'interval de temperatura recomanat, de 15 a 35 °C (59 a 95° F).\n-382 a 4572 m.\n5 a 95% (sense condensació).\nIEC 60529/EN 60529 IPX5 amb elèctrodes connectats i bateria instal·lada.\nResistència a la pols:\nIEC 60529/EN 60529 IP5X amb elèctrodes connectats i bateria instal·lada.\nMIL-STD-810F, Mètode 516.4, Procediment 1, (40 g, impuls de 6-9 ms, 1/2 sinusoide en cada eix).\nMIL-STD-810F, Mètode 514.4, Helicòpter – categoria 6 (3,75 Grms) i Vehicle terrestre – categoria 8 (2,85 Grms).\nAmb ansa, inclosos elèctrodes i bateria: Altura: 9,7 cm Amplària: 22,6 cm Profunditat: 27,4 cm Pes: 2,0 kg\nLa interfície d'usuari inclou missatges de veu i tons sonors.\nTecnologia ClearVoice: el volum s'ajusta automàticament segons el nivell de soroll de l'entorn.\nIndicador d'estat del dispositiu:\nIndicadors visuals i sonors que mostren l'estat de disponibilitat del sistema (dispositiu, elèctrodes i bateria).\nAlliberar tapa/ON-OFF: Controla l'encesa del dispositiu.\nBotó de descàrrega, semiautomàtic:\nAdministra energia quan l'usuari prem el botó.\nBotó de descàrrega, completament automàtic:\nParpelleja abans d'administrar la descàrrega sense necessitat d'intervenció de l'usuari.\nBotó de manera pediàtrica:\nPermet a l'usuari canviar a la manera pediàtrica per a reduir l'energia i obtenir indicacions apropiades per a la RCP en pacients pediàtrics.\nPermet a l'usuari canviar entre l'idioma primari i secundari en cas de configuració opcional en diversos idiomes.\nEntrada protegida contra els impulsos d'alta tensió de desfibril·lador de conformitat amb les normes IEC 60601-1/EN 60601-1.\nClassificació de seguretat:\nEquip amb alimentació interna. IEC 60601-1/EN 60601-1.\nTipus: Liti/diòxid de manganès (Li/*MnO2), 12,0 V, 4,7 Ah.\nCapacitat (a 20 °C): Proporciona 166 descàrregues de 200 juliols (amb un minut de RCP entre descàrregues), 103 descàrregues de 360 juliols (amb un minut de RCP entre descàrregues) o 800 minuts de temps de funcionament.Temps d’espera (suposant que només es realitzen proves diàries): Una bateria nova proporciona alimentació durant 4 anys per a un dispositiu en espera.Indicació de substitució de bateria: Quan s’indica per primera vegada, queden almenys 6 descàrregues o 30 minuts de temps de funcionament.\nPes: 0,3 kg.\nElèctrodes: poden usar-se tant en pacients adults com en pediàtrics.Embalatge d’elèctrodes: elèctrodes intuïtius per a l’usuari i d’accés ràpid.\nSubstitució d’elèctrodes: Substituir cada 4 anys.\nTipus de memòria: Memòria digital interna (flaix RAM).\nEmmagatzematge de ECG: Mínim 60 minuts de ECG emmagatzemats per a dos episodis de diferents pacients.\nComunicacions: Transferència de dades per USB, wifi 802.11 b/g/n o telefonia mòbil al Programa d’Administració de DEA LIFELINKcentral o sistema LIFENET


Notícies - Més de 3.000 professionals públics de la ciutat estan cridats avui a la vaga\nMés de 3.000 professionals públics de la ciutat estan cridats avui a la vaga\nEls serveis mínims a Cugat.cat mantenen actiu el 50% del servei de notícies ( 8/jun/10)\nEls sindicats fan una crida als treballadors públics en contra de les retallades decretades per les administracions per fer front al dèficit\nel 8/jun/10 Redacció Societat PDF\nLa jornada de vaga del sector públic convocada avui pels sindicats afecta més de 3.000 treballadors municipals, nacionals i estatals de la ciutat, segons el càlcul aproximat realitzat per Cugat.cat. El personal de la funció pública està cridat a manifestar el seu rebuig al pla d'ajust decretat per l'Estat espanyol i a la retallada en els sous aprovada per les diferents administracions. El sector públic representa gairebé un 10% del sector econòmic santcugatenc. Per garantir el funcionament bàsic durant la vaga, les administracions han decretat serveis mínims.\nEl consistori garanteix amb els serveis mínims l'obertura dels centres cívics, les escoles, els serveis socials, la Biblioteca del Mil·lenari, les oficines d'atenció ciutadana, el Museu, la Casa Aymat i la Casa de Cultura. Tot i que l'Ajuntament garanteix l'accés físic a tots aquests serveis, el consistori no pot assegurar que aquests es prestin amb normalitat, és a dir, que el personal municipal que no està inclòs en els serveis mínims ocupi el seu lloc de treball.\nHo ha explicat el regidor de Serveis Interns, Jordi Puigneró.\nHem garantit uns serveis mínims que permetin accedir als edificis públics municipals. El servei dependrà dels funcionaris.\nEls cossos de seguretat, com la Policia Local i els Mossos d'Esquadra, que no tenen dret a vaga, reforçaran el seu servei en previsió de possibles incidents durant la jornada.\nEl sindicat CGT i el Sindicat de Funcionaris de la Policia (SFP) han donat llibertat de vaga, però consideren que la convocatòria oblida alguns dels col·lectius més perjudicats per les retallades per la crisi, com els aturats i els pensionistes. Per això, tots dos sindicats han organitzat per avui una assemblea oberta amb l'objectiu de recollir opinions sobre la despesa de diner públic i elaborar un manifest conjunt entre tots els treballadors del consistori.\nDe la seva banda, CCOO i UGT esperen que la convocatòria sigui secundada com a mínim pel 40% dels professionals públics municipals. Pepe García és el secretari general de CCOO a l'Ajuntament.\nUn 40% que digui que no vol aquest decret i que no vol continuar amb la línia d'aquest govern seria suficient.\nLa Generalitat també ha decretat serveis mínims, que en el cas dels hospitals i els Centres d'Atenció Primària (CAP) garantiran el servei d'urgències. Només funcionaran aquelles consultes de metges que no se sumin a la vaga.\nA Valldoreix, el servei administratiu de l'EMD funcionarà amb normalitat, igual que el Centre d'Alt Rendiment (CAR), que no secunda la convocatòria.\nAltres serveis com l'Arxiu Nacional de Catalunya i el Centre de Restauració Béns Mobles de la Generalitat no han decretat serveis mínims, però preveuen normalitat en el funcionament.\nCorreus tampoc té decretats serveis mínims i es preveu que el servei funcioni amb normalitat. Recordem que per aquest dijous hi ha convocada una vaga específica del sector.


L'Advocacia General ja pot assistir a les entitats públiques\n9:13 pm - Tuesday, 14 July 2020\nEl ple del Consell ha aprovat este divendres diversos acords que la vicepresidenta del Consell, Mónica Oltra, ha informat en la roda de premsa celebrada després del ple.\nEl ple del Consell ha aprovat este divendres diversos acords que la vicepresidenta del Consell, Mónica Oltra, ha informat en la roda de premsa celebrada després del ple. Entre les mesures més importants destaquen la col·laboració del Consell i el Ministeri de l’Interior per al benefici de la comunitat en recursos socials; la incorporació del director de Model Econòmic a la Comissió Consell-Corts; el conveni amb el Col·legi d’Advocats de Castelló per facilitar els pagaments tributaris i per últim ha destacat l’autorització de l’Advocacia General de la Generalitat per a prestar assistència jurídica a les entitats del servei públic.\nEsta aprovació confirma els convenis d’assistència jurídica entre l’Advocacia de la Generalitat i la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat (SAMC), Ciegsa, Projectes Temàtics, la Fundació Comunitat Valenciana-Regió Europea i la Fundació Palau de les Arts Reina Sofia.\nSegons ha informat la vicepresidenta del Consell, l’Advocacia General de la Generalitat prestarà l’assistència jurídica a estes entitats que formen part del sector públic instrumental de la Generalitat, consistint en l’assessorament en dret i la representació i defensa en judici.\nAixò es farà per mitjà dels advocats de la Generalitat o de personal funcionari habilitat per la persona titular de l’Advocacia General de la Generalitat. No obstant, esta assistència no es prestarà quan hi haja contraposició d’interessos entre estes entitats i la Generalitat o els seus organismes autònoms, han assenyalat les mateixes fonts.\nEn aquest cas, cadascuna d’aquestes entitats del sector públic instrumental de la Generalitat serà assessorada, representada i defensada per un advocat i, si és necessari, un procurador o una procuradora especialment designats a aquest efecte conforme a les normes processals comunes.\nQuan hi haja contraposició d’interessos entre aquestes entitats del sector públic instrumental de la Generalitat i una altra entitat convinguda, per regla general, l’Advocacia General de la Generalitat s’abstindrà d’intervindre en el procés judicial en defensa i representació de l’una o l’altra entitat.\nEls advocats de la Generalitat, abans de personar-se a aquests supòsits, elevaran consulta a la persona titular de l’Advocacia General de la Generalitat.\nLa petició d’assistència jurídica es canalitzarà a través de l’advocada o de l’advocat coordinador designat, conforme al que disposa el Decret 84/2006 del Consell, que aprova el reglament de l’Advocacia General de la Generalitat.\nLa duració dels convenis serà d’un any a comptar des de la data de la signatura i podran ser prorrogats, per acord unànime exprés de les parts, per anualitats i fins a un màxim de quatre anys.\nCom a compensació al servei d’assistència jurídica a què es refereixen aquests convenis, la SAMC satisfarà a l’Advocacia General de la Generalitat la quantitat de 45.000 euros anuals; Ciegsa aportarà 21.000 euros; SPTCV, 28.000 euros; la Fundació Comunitat Valenciana-Regió Europea, 4.000 euros, i la Fundació Palau de les Arts Reina Sofia, 12.000 euros.\nEn els processos en què hi haja condemnes, quan la condemnada en costes siga alguna d’aquestes entitats del sector públic instrumental de la Generalitat, correspondrà a aquestes l’abonament de les costes causades a la part contrària.\nQuan la condemnada en costes siga la part contrària, l’import de les costes causades a aquestes entitats del sector públic instrumental de la Generalitat s’ingressarà a favor de l’Advocacia General de la Generalitat.


Esperança Canals, subcampiona del Protur Chef amb dos plats d’aires menorquins – Foodies on Menorca\nQuadern foodie / Sense categoría\nEsperança Canals, subcampiona del Protur Chef amb dos plats d’aires menorquins Les semifinals es desenvoluparen en dos dies i tres sessions\nL’IES M. Àngels Cardona, i concretament la seva escola de cuina, torna a estar d’enhorabona. Si fa poques setmanes era na Cristina Llorens Mesquida qui, juntament amb n’Ángela López Velásquez, guanyava el concurs balear de cuina de verdures de l’Associació de Cuiners Residents a les Illes Balears (ASCAIB), ara ha estat la seva alumna Esperança Canals Soldado (Ciutadella, 1990), que aquest 21 de març va complir 28 anys, qui ha quedat subcampiona del concurs espanyol d’escoles de cuina Protur Chef.\nA la fase final d’aquesta competició s’havien classificat tan sols 18 estudiants de 12 escoles de cuina de tota Espanya, desenvolupant-se entre els dies 15 i 18 de març al Protur Biomar Gran Hotel & Spa de Sa Coma (Mallorca). El campió fou Manuel Vargas, de la prestigiosa Basque Culinary Center, i el tercer classificat Valentín Pérez, de l’Escola d’Hoteleria de les Illes Balears a Mallorca.\nLa selecció i un jurat de primer ordre\nPer entrar a la fase final, n’Esperança Canals Soldado primer va haver de superar una selecció interna del mateix IES M. Àngels Cardona i ser un dels seus alumnes que enviaren dues receptes al concurs estatal. I encara després, tot abans d’entrar a la fase final amb un total de 18 estudiants de les escoles de cuina d’arreu d’Espanya, superar una segona selecció de l’organització d’entre les 60 propostes rebudes.\nAl concurs, inicialment havien de presentar, explicades en paper i acompanyades de fotografies, les dues receptes que posarien en pràctica en directe en cas de ser seleccionats per cuinar primer a les semifinals de l’esdeveniment i, després, per fer-ho si es classificaven a la finalíssima, com així va passar amb la ciutadellenca Esperança Canals.\nA les semifinals, ja a Sa Coma de Mallorca i desenvolupades en dos dies i tres sessions, els concursants tenien dues hores i mitja per elaborar la recepta previament proposada, que com a única obligació tenia que havia de contenir espatlla de be com a un dels seus ingredients. Durant les primeres dues hores de competició, a la feina l’havien de desenvolupat a la cuina, acompanyats de persones de l’organització; mentre que la darrera mitja hora, en què la recepta s’havia d’acabar i emplatar, cada concursant havia de passar per l’escenari del concurs, baix la lupa i l’atenta mirada del jurat i, també, de les càmeres de la competició. Un jurat, per cert, format per prestigiosos i coneguts xefs espanyols, com ara el mallorquí Tomeu Caldentey (el primer balear en aconseguir estrella Michelín), Koldo Royo, Andreu Genestra i els també televisius Paco Roncero i Susi Díaz.\nEl ‘Buti de be’ i la sorpresa de les patates ‘soufflé’\nLa proposta de n’Esperança Canals a les semifinals fou la d’un ‘Buti de be, brossat, emulsió de patata al romaní amb aires d’all negre’, que va conquerir al jurat de tal manera que aconseguí classificar-se per a la gran final, amb altres cinc concursants.\nExplicat per la pròpia cuinera, i amb la seva part més abundant duent una tela de botifarró blanc (aposta per donar-li la forma i per mantenir-se compacte) farcida, apart del be, bàsicament de brossat, sobrassada, panses i pinyons; en aquest plat la part més dificultosa i que requeria de més tècnica eren les patates ‘soufflé’ que hi havia. Havent de ser d’un tipus de patata en concret i amb una doble fregida que, en canviar de temperatura, fa que la patata s’infli i quedi buida per dins, amb una textura cruixent, com de ‘patata xurra’, cosa que per tal que funcioni ha de ser molt mesurada i mil·limetrada.\nPrecisament, va ser la part de l’elaboració de les patates, que es veu que no s’esperava ningú per l’especial dificultat tècnica que representa (i més amb el risc de fer-ho en un concurs), el que va sorprendre més al jurat, a la vegada que també destacaren el fet de ser un plat tradicional, emprant\nproducte de la terra (brossat, sobrassada, etc.) i, fins i tot, mètodes molt tradicionals, com ara amb paelles o una típica olla a pressió, fent-ho d’una manera com ho podria fer a ca seva qualsevol altra persona. Tant en aquesta com a la següent recepta, però sobretot en aquesta, per a la seva concepció, hi ha tingut molt a veure el seu professor Joan Capó, que acompanyà al concurs a n’Esperança Canals i que, anant-hi, “m’ho ha fet tot més fàcil, tant amb l’ajuda amb les receptes com per calmar els nirvis que també sorgeixen en alguns moments, cosa que li agraesc molt”.\nLa recepta de la final: ‘Rajada amb raviolis de gamba’\nI a la final, que es feia amb el mateix sistema que les semifinals però en tost de dues hores a la cuina tan sols en tenien una i mitja (per acabar i emplatar-ho en la mitja hora següent davant els focus i dalt de l’escenari), n’Esperança Canals s’hi presentà amb una recepta, que era totalment lliure, de peix com a ingredient principal: ‘Rajada rostida, gelee de tomàtiga de ramallet, ravioli de gamba i mantega de pesto’. Açò amb una concepció totalment diferent a la del plat anterior, tot i que sempre utilitzant producte local i amb un aire de tradicional, però en aquest cas donant-li una volta i duent- lo cap a la modernitat en certs aspectes.\nEn aquest altre cas, una de les coses que el jurat va valorar més fou que el producte principal triat, la rajada, està considerat un producte difícil, tant per al comensal com per part del propi cuiner, en el sentit de fer-la bé i que quedi al punt. Per elaborar-la, aquí sí que n’Esperança Canals va deixar un poc més de banda la tradició i va fer-la a baixa temperatura per aconseguir superar la dificultat. Açò anant acompanyada d’uns raviolis, fets a base de gamba aixafada com si fos un carpaccio i farcit de patata en forma rodona, que si bé no era potser tan difícil com la rajada, sí que l’elaboració implicava molta estona i paciència per aconseguir el desitjat.\nA més, aquest plat també duia un oli de pesto, una gelatina de tomàtiga de ramallet, una salsa per anar davall del peix amb essència de gambes (amb el cap i les pells de les gambes) i, formant part de la decoració però també acabant d’arrodonir-lo (perquè també són bones per menjar), les espines de la rajada com si fossin patates frites cruixents al damunt.\nUn homenatge a la família marinera d’on prové\nÉs en aquest plat de factura lliure on més s’hi aboca la personalitat d’aquesta jove cuinera ciutadellenca, ara subcampiona d’aquest concurs espanyol Protur Chef. Perquè, de fet, també diu molt d’allà on prové. I és que aquesta ‘Rajada amb raviolis de gamba’ és, precisament, també un homenatge cap a la família marinera d’on prové n’Esperança Canals Soldado, on el peix, pescat i cuinat, sempre ha format part habitual de la seva taula.\nNo per res, a més que el seu avi matern Gaspar Soldado havia estat al càrrec del bar La Casa del Mar del port de Ciutadella, tant son pare (Joan Canals), com el seu conco van heretar de l’avi l’ofici de pescador i la barca (Curniola) amb què es guanyen la vida, dedicant-se a la pesca amb palangre durant l’hivern i a la llagosta a l’estiu. De la mateixa manera, sa mare, Tònia Soldado, és cuinera des de sempre i, també, peixetera.\nActualment, a més, n’Esperança Canals, que ha acabat enguany el grau Mitjà de Cuina i Gastronomia al Cardona i pensa començar amb el grau Superior el proper curs, és, des de fa uns quatre o cinc anys, la cuinera del bar Ulisses de la plaça des Peix de Ciutadella, que gestiona el seu germà Joan, més dedicat a la cocteleria, que és, de fet, la seva especialitat.\nCombinant estudis amb feina professional\nPer a n’Esperança Canals Soldado, i tot i que a la cuina l’ha viscuda es pot dir que des de petita, sobretot amb sa mare, la cuina no va ser vista per ella com una possible professió fins fa relativament poc. Quan hi pensa, i a més de veure’s jugant amb un tros de pasta mentre a casa feien coques i formatjades (i fent galetes que després es menjava), un dels primers records relacionats\namb la cuina és un que sa mare li conta en alguna ocasió, de quan era ben petita i, obrint els calaixos tot formant una escala, pujava a dalt el marbre de la cuina de ca seva i, quan li demanaven què feia, contestava que hi anava a fer el dinar.\nEncara que amb 19 anys havia fet feina un estiu a un restaurant com a rentaplats (acabant per fer també qualque ensalada), no va ser fins més endavant, fa uns cinc o sis anys i en quedar-se sense feina, que es va interessar per fer un curs de cuina al SOIB, cosa que en certa manera despertà aquell gust per la cuina i la gastronomia que ja duia dins. Aquells moments coincidiren després amb què el seu germà, al bar Ulisses, tenia una baixa a la cuina i va demanar-li de suplir-la, entrant a fer- hi feina, cosa que actualment continua.\nI ho fa, a l’Ulisses, amb una cuina que juga sobretot amb una carta de tapes i amb una sèrie de suggerències (a més a més de dies com el dijous en què solen fer tastos amb maridatge o amb els dissabtes capvespres essent un dels punts neuràlgics a Ciutadella de l’anomenat ‘tardeo’) i, també, amb un servei que ofereix cuinar el peix o marisc que la gent els dugui després d’haver-lo comprat en aquell mateix moment a les parades de peix del Mercat. És, de fet, aquesta cuina de peix i marinera que ha vist boni bé sempre a casa el que ara per ara l’atreu més com a cuinera, però sobretot pensant en el producte local i de temporada com a aliat, fresc i amb la idea de “donar la màxima qualitat possible i que el client se’n vagi content”.\nVa ser en paral·lel a la seva feina com a cuinera que va iniciar els estudis de Cuina i Gastronomia al M. Àngels Cardona, havent completat ara els dos anys del grau Mitjà i esperant poder començar el proper mes d’octubre el grau Superior, que són tres anys si es fa de forma temporalitzada, aposta per combinar els estudis amb la feina professional.\nJuntament amb aquest d’iniciar el grau Superior del cicle formatiu en Direcció de Cuina, un dels objectius més o manco immediats de n’Esperança Caules també és el d’aprofitar l’oportunitat de treballar un mes com a pràctiques remunerades a algun dels hotels de la cadena Protur Hotels que ha organitzat aquest concurs estatal d’escoles de cuina Protur Chef, cosa que li fa igualment “moltes ganes” fer, en veure-ho com una possibilitat de millorar la seva formació com a cuinera i seguir aprenent l’ofici. Aquest mes de pràctiques remunerades forma part del premi per haver quedat subcampiona del Protur Chef, juntament amb la quantitat de 1.500 € en metàl·lic.\nText: Joan Mascaró M-Setmanari El Iris. Fotos: J.M.M./Protur Chef\nArticle anterior La venda de formatge DO Mahón-Menorca supera per primera vegada les 2.500 tones\nSegüent article La Vermella Menorquina, una raça plenament integrada i de gran valor ecològic


Botigues de Barcelona, El Govern de la Generalitat aprova el decret llei de mesures en matèria d'horaris comercials per preservar el model comercial català\nEl Govern de la Generalitat aprova el decret llei de mesures en matèria d'horaris comercials per preservar el model comercial català Reviewed by Botigues de Barcelona on Oct 30 Rating: 3.5 El Govern de la Generalitat aprova el decret llei de mesures en matèria d'horaris comercials per preservar el model comercial català\nEl text clarifica la normativa aplicable a Catalunya davant del Reial decret llei espanyol d’ordenació dels equipaments comercials, que envaeix competències de la Generalitat i avança en l’actualització de la regulació comercial\nEs manté un màxim de 72 hores setmanals d’obertura de dilluns a dissabte, 8 dies festius anuals d’obertura autoritzada i l’exclusió de l’horari comercial general dels establiments d’alimentació amb una superfície de fins a 150 m2\nTambé defineix els períodes estacionals de rebaixes, així com el perfil dels establiments outlets\nEl Govern ha aprovat avui el decret de mesures en matèria d’horaris comercials i determinades activitats de promoció que té com a objectiu preservar el model comercial català davant del Reial decret llei espanyol 20/2012, d’ordenació dels equipaments comercials que envaeix competències de la Generalitat, d’acord amb el dictamen del Consell de Garanties Estatutàries. El Govern dóna resposta immediata així a la necessitat de clarificar la normativa aplicable a Catalunya, a l’espera de resoldre els conflictes competencials amb l’Estat espanyol.\nEl decret, que estableix modificacions de la Llei 8/2004, d’horaris comercials, avança cap a la configuració del futur text normatiu de l’ordenació comercial a Catalunya.\nMesures en matèria d’horaris comercials\nPel que fa a l’horari comercial general, manté en 8 el nombre anual de diumenges i festius, i en 12 hores el màxim diari que els establiments poden romandre oberts. També es manté que els establiments no podran realitzar cap activitat entre les 22 h i les 7 h, així com l’obligatorietat d’avançar l’horari de tancament a les 20 h els dies 24 i 31 de desembre.\nD’altra banda, el nou text detalla l’ampliació dels dies festius durant els quals no s’autoritza l’obertura dels comerços en general: diumenge i dilluns de Pasqua, 1 de maig, 24 de juny, 11 de setembre i 25 i 26 de desembre. També s’incorpora l’obligatorietat de tancar el dia 23 de juny si coincideix en diumenge. Els ajuntaments podran sol·licitar modificacions a l’horari general en un màxim de 4 ocasions l’any.\nEl decret manté l’exclusió de l’horari general dels establiments comercials, de venda personalitzada o en règim d’autoservei, els titulars dels quals són petites o mitjanes empreses que no pertanyin a grups o cadenes de distribució ni operin sota el mateix nom comercial d’una superfície màxima de 150 m2, amb una oferta orientada a productes de compra quotidiana d’alimentació. També continuen exclosos de l’horari general els establiments comercials situats en municipis de menys de 5.000 habitants si la superfície de venda no supera els 150 m2, amb autorització prèvia de l’ajuntament i la comunicació corresponent a la Direcció General de Comerç.\nCom a novetats en els supòsits d’exclusió de l’horari general, el decret llei millora el redactat previst a la Llei d’horaris comercials i incorpora com a novetat una nova excepció per als establiments dedicats essencialment a la venda de productes culturals o de lleure de fins a 300 m2, dels quals siguin titulars petites i mitjanes empreses, que no pertanyin a grups o cadenes de distribució ni operin sota el mateix nom comercial.\nQuant al calendari de diumenges i festius d’obertura comercial autoritzada, el Govern manté en 8 els festius que es podrà obrir i incorpora com a novetat l’obligatorietat d’establir un dia festiu d’obertura autoritzada quan coincideixin dos o més festius consecutius.\nMesures en matèria d’activitats de promoció\nEl nou marc normatiu defineix el concepte d’outlet i la venda en rebaixes.\nEstabliments especialitzats en la venda d’excedents o outlets. El decret llei delimita aquesta denominació als establiments especialitzats en la venda d’excedents de producció o de temporada. Assenyala que aquest tipus de venda només es podrà dur a terme en establiments dedicats exclusivament a aquesta activitat o a les parades dels mercats de marxants. També estableix els preus dels productes d’acord amb els criteris establerts.\nPeríodes per realitzar vendes en rebaixes. D’acord amb el marc legal establert al Reial decret llei 20/2012, el text aprovat avui també estableix que la venda en rebaixes es podrà dur a terme a criteri de cada comerciant, durant el termini que es consideri oportú, dins dels següents períodes estacionals:\n· Període estacional d’hivern: des del dia 7 de gener fins al dia 6 de març, ambdós inclosos.\n· Període estacional d’estiu: des de l’1 de juliol fins al 31 d’agost, ambdós inclosos.\nEl Govern de la Generalitat aprova el decret llei de mesures en matèria d'horaris comercials per preservar el model comercial català


transport públic: MARISA BLSCO : PROGRESSA ADEQUADAMENT\nMARISA BLSCO : PROGRESSA ADEQUADAMENT\nDesconec si la frase que encapçala aquest post encara s’usa per avaluar el treball acadèmic dels nostres més joves escolars, però si sé que aquesta va ser la frase que em va aparèixer in mente quan com sempre faig, intento resumir en un sol concepte totes les impressiones que he rebut en visitar una exposició, com en aquest cas era la de Marisa Blasco a la sala de Can Caralt del Museu Arxiu de Llavaneres.\nFa molt de temps que conec a la bona amiga Marisa. Tant de temps que llavors encara no pintava , al menys no de la manera que en podríem dir pública. He seguit dons tota la seva trajectòria i he pogut veure el seu afany , el seu esforç i la seva constant millora. Mai vaig pensar quan veia les seves primeres obres certament infumables, que podria assolir el nivell d’avui en dia , amb una pintura cada vegada més desimbolta , fugint del paisatgisme llepat i estereotipat que practicava i intentant cercar una personalitat pròpia. Una pintura certament influïda per el mestratge que ha rebut però que aguanta la primera mirada i segueix oferint uns senyals d’un camí futur, com per exemple es demostra en l'obra que il·lumina el catàleg.\nPerò si el resultat pictòric de Blasco aprova en el sentit relatiu per l’evident progrés, cal també fer-ne judici en un sentit més absolut i aquest no és tan positiu ni de bon tros. Tots entenem que aquella veu que ens enamora en el cor de l’escola o de la coral propera està molt bé, però a bon segur desentonaria en un recital en un espai més anomenat. Ni més ni menys és el que passa amb els pintors. El que hauríem de dir relació qualitat / espai expositiu és fonamental. Una exposició que pot semblar més o menys bé en una galeria comercial o de nivell parell, s’enfonsa de manera absoluta quan es realitza en un espai de més dignitat i nivell. I això és ni més ni menys el que l’hi ha passat a Marisa Blasco.\nSuposo que la il·lusió va poder més , però ha quedat ben clar que Marisa Blasco va errar acceptant exposar a Can Caralt. D’un temps ençà aquesta sala ha esdevingut senya de qualitat a la nostra comarca. Fer relectura dels noms dels autors que hi han exposat en els darrers anys és prou definitòria i el record de les mateixes també. I és en aquesta comparança on el balanç no és dubtós per a ningú.\nPerò el bo és obtenir lliçons de tots els nostres fets. I en aquest cas Marisa Blasco pot sortir ben reforçada. I serà així si sap re col·locar-se en el graó que li correspon. Si entén que en espais com Can Caralt cal fer una bona presentació de l’obra i en el seu cas ,per excés, en sobra com a mínim una tercera part de la presentada que conforma una exposició enfarfegada , sense que en cap moment les obres tinguin l’aire que precisen . També si entén que en un espai de caire seriós o professional el que val és l’obra i aquesta ha de ser l’única protagonista i no distreure-la en un ambient de festa familiar. Son entorns diferents que cal diferenciar de totes, totes.\nI serà positiu si observa que el pas a unes mides més grans comença a funcionar. Que malgrat les evidents errades (ai aquella maleïda línia blanca...) en el global el conjunt comença a estructurar-se a l’entorn de les noves dimensions i aquestes ofereixen la possibilitat d’un cert alliberament a una obra potser massa estratificada. Que el color ja no fa por i apareix una valentia que s’agraeix i que donarà bons resultats . Que segueix havent camins , en una paraula , per seguir progressant adequadament.\nPer tot això aquesta és una exposició que en el global mereixeria una valoració en el cas de ser exposada en una galeria comercial o espai equivalent però que en mereix una de molt pitjor, quan parlem d’un espai del nivell que ha assolit Can Caralt, en un error evident del Museu per proposar-la i de l’autora per acceptar-la.\nEtiquetes de comentaris: Can Caralt, Marisa Blasco\nCOL·LECCIÓ BASSAT. ARTUR HERAS\nSALVADOR DALÍ. 25 ANYS SENSE ELL.\nESPAI D’ART. IVANJOT\nTRES SOMRIURES PER A UN DIA GRIS, QUASI NEGRE\nJOSEFA TOLRÀ. Dibujo, fuerza fluídica.\nCOL·LECCIÓ BASSAT. RAFAEL ARMENGOL\nJOSEP Mª CASTELLET


El Servei Local de Català celebrarà el final de curs, demà, amb un augment del 28% d'inscripcions - Revista Cambrils\nEnguany s’hi han fet cursos trimestrals, que han passat de 20 a 22, i han tingut 432 inscripcions. També s’hi ha format 48 parelles lingüístiques\nPublicat el Dimecres, 19 de juny de 2019 12:21h\nCartell de la festa de final de curs que es farà demà dijous al Centre Cultural | Cedida\nDemà dijous, a les 19 hores, el Servei Local de Català (SLC) de Cambrils celebrarà el final dels cursos de català i del programa Voluntariat per la llengua al Centre Cultural. L’alcaldessa de Cambrils, Camí Mendoza, obrirà l’acte, que comptarà també amb les intervencions d’Anna Saperas, directora del Centre de Normalització Lingüística de l’Àrea de Reus, i Helena Martínez-Ferreruela, responsable del SLC de Cambrils.\nUn 28% més d'inscripcions\n48 parelles lingüístiques\nD’altra banda, l’alumnat dels cursos Bàsic 3 ha pogut fer pràctiques lingüístiques als comerços col·laboradors del Voluntariat per la llengua. En total han estat 34 pràctiques que s’han fet en 19 botigues o establiments diferents, i els estudiants les han valorat molt positivament: estan satisfets amb l'experiència, els ha agradat molt la pràctica i han dit que els ha estat molt útil i que, en general, s’han sentit molt còmodes perquè s’han trobat amb uns comerciants molt oberts a la pràctica i que els han ajudat molt. Afirmen que, ara que han perdut la vergonya que tenien per parlar en català, ho aniran fent de tant en tant en altres comerços de la xarxa d'establiments col·laboradors\nLes persones que vulguin col·laborar el en Voluntariat per la llengua com a voluntàries o com a aprenentes en l’edició d’estiu poden adreçar-se al Servei Local de Català de Cambrils, per telèfon (977 79 26 88) o per correu electrònic (vxl.reus@cpnl.cat). També poden registrar-se directament al programa a través del web www.vxl.cat.


ELS BECARIS DE LA DIPU ET BECA ARRIBEN A L’AJUNTAMENT – Blog Ajuntament de Xàtiva\nXàtiva, 1 de juliol de 2016.- Hui han estat rebuts per la Corporació Municipal els 23 estudiants que participen enguany en el programa la Dipu et Beca, de la Diputació de València. Els becaris estaran a l’Ajuntament durant els mesos de juliol i agost desenvolupant tasques en distints departaments municipals. L’alcalde Roger Cerdà ha saludat als estudiants, aconsellant-los que “aprofiteu aquesta oportunitat per completar la vostra formació acadèmica, ja que aquest és el principal objectiu del programa”.\nPer la seua banda, la regidora d’Educació, Amor Amorós ha agraït la participació del joves seleccionats en la Dipu et Beca. Amorós ha comentat que “espere que siga una experiència molt positiva per als becaris. Com Ajuntament tinguem l’obligació de crear espais on els estudiantes puguen posar en pràctica els seus coneixements”.\nBeques de mobilitat 2017/2018\nby admin · Published 24 Agost, 2017\n150 escolars de Xàtiva participen en les visites als camps d’alls tendres organitzades en el marc de FirAll 2017\nby Jesus Felix · Published 15 Febrer, 2017\nNotícia següent LLUM VERDA PER CONVOCAR 2 PLACES A L’AJUNTAMENT\nNotícia anterior LA REGIDORA DE DONA I IGUALTAT FELICITA A ISABEL CHAPÍ PEL PREMI XATEBA