Efectes en la salut dels desinfectants de piscines | Consumer\nEfectes en la salut dels desinfectants de piscines\nEn contacte amb matèria orgànica, com el pèl, la suor o els cosmètics, el clor i altres productes químics generen substàncies tòxiques per a la salut\nPer Clara Bassi 17 de setembre de 2010\nL’estiu és una època que convida al bany i als capbussons en les piscines a l’aire lliure, però la tardor també anima a moltes persones a apuntar-se a un curset de natació en piscines cobertes. La natació, l’aquagym i altres modalitats d’exercici físic en l’aigua són activitats lúdiques i esportives molt saludables i recomanades pels professionals de la medicina. No obstant això, perquè puguin dur-se a terme amb seguretat i sense contreure infeccions, la neteja de l’aigua és crucial i, en aquest procés, les substàncies que s’utilitzen generen uns subproductes que podrien afectar a la salut. És imprescindible que les persones nedadores posin en pràctica certes mesures per disminuir l’impacte de substàncies en l’organisme.\nEls desinfectants que s’utilitzen de manera habitual en les piscines, com el clor o el brom, generen uns subproductes (DBP) que, a curt termini, poden causar canvis tòxics en els gens (genotóxicos) dels nedadors. Els DBP són el resultat de les reaccions que s’originen quan entren en contacte els desinfectants per netejar l’aigua amb la matèria orgànica. “Són composts molt reactius davant els bacteris i substàncies de divers origen que es troben en les piscines, com la suor, l’orina, les cèl·lules de la pell, els cosmètics o el propi cabell”, explica Cristina Villanueva, del Centre de Recerca en Epidemiologia Ambiental (CREAL), de Barcelona. Aquesta institució ha coordinat, juntament amb l’Institut Municipal de Recerca Mèdica (IMIM), un estudi pioner sobre els efectes d’aquests DBP en la salut dels nedadors.\nEn el treball, que ha publicat la revista “Environmental Health Perspectives”, també han participat investigadors del Consell Superior de Recerques Científiques (CSIC), l’Hospital Clínic de Barcelona, la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i científics d’EUA, Alemanya i Holanda.\nDBP en piscines cobertes\nCal reforçar les mesures d’higiene habituals, com utilitzar el capell de bany, no orinar en la piscina i dutxar-se abans de capbussar-se\nLa recerca va analitzar a un total de 49 adults sans que van estar exposats als DBP de piscines cobertes tractades amb clor, després de nedar durant 40 minuts, un temps d’exposició considerat curt però en el qual va ser possible apreciar canvis genotóxicos (danys en l’ADN), a més d’efectes respiratoris per contacte dèrmic o per via inhalada. “És la primera vegada que s’observen aquests efectes en l’ADN, mentre que els respiratoris ja estaven descrits”, precisa Villanueva. Diferents estudis ja havien demostrat que els nens que freqüenten piscines desinfectades amb molt clor tenen més risc de sofrir asma.\nAquests compostos són volàtils. Estan presents tant dins com fos de l’aigua i aquesta característica implica que en les instal·lacions cobertes es generi una atmosfera amb gran concentració d’aquests subproductes, mentre que en les descobertes no succeeix. En la recerca, la presència de DBP en els nedadors estudiats es va constatar en analitzar l’aire exhalat després de nedar i es va comprovar que tenien certs biomarcadores (paràmetres biològics), tant en la sang com en l’orina, que indicaven que s’havia ocasionat un dany en el seu ADN.\nVillanueva insisteix que, malgrat aquestes troballes, “nedar és segur, els beneficis de la natació superen als riscos i no cal deixar de practicar-la perquè és una activitat física saludable”. No obstant això, els nedadors poden disminuir la quantitat de matèria orgànica en l’aigua si segueixen certes mesures d’higiene ja establertes.\nAquestes mesures que s’han de complir de forma més estricta són: utilitzar el capell de bany, no orinar en la piscina i dutxar-se abans de capbussar-se. Tot això al marge d’un adequat manteniment de les instal·lacions aquàtiques. L’objecte de totes aquestes normes és reduir al màxim la presència de partícules orgàniques en les piscines, que poden reaccionar amb els desinfectants i produir els DBP.\nEn l’actualitat, es coneixen més els subproductes de la cloració (del clor) que els de la bromación (del brom). Altres productes químics no s’han estudiat tant i, ara com ara, no pot afirmar-se que els subproductes d’un o un altre desinfectant siguin més nocius ni que un desinfectant sigui més segur. A la llum dels estudis realitzats, no es pot aconsellar l’ús d’un d’ells en detriment d’un altre.\nEFECTES DELS DBP EN LA SALUT\nEls investigadors de l’estudi sobre l’exposició dels DBP del clor en piscines cobertes es mostren cautelosos en exposar els efectes nocius dels productes químics en la salut. Conclouen que un altre grup de recerca hauria de replicar el mateix tipus d’estudi en una altra població per comprovar si els efectes són els mateixos. A més, el seu impacte s’ha analitzat a curt termini (després de només 40 minuts d’exposició), per la qual cosa s’hauran de realitzar estudis d’exposició a més llarg termini, exposa Cristina Villanueva.\nQuant a la mostra de nedadors estudiada, no ha estat possible deduir que un determinat tipus de persones siguin més susceptibles als canvis genotóxicos i afectació respiratòria descrits però, potser, futurs estudis podrien ajudar a esbrinar si la variabilitat genètica de determinats individus els fa més vulnerables a l’efecte dels DBP.\nNo obstant això, malgrat els interrogants que encara pesen sobre el seu efecte en la salut, alguns estudis epidemiològics previs ja havien trobat una associació entre l’exposició als subproductes dels desinfectants de l’aigua potable i el càncer de bufeta. Ara, en aquest estudi realitzat en les piscines cobertes, als nedadors exposats als DBP se’ls ha trobat un biomarcador en sang predictor del risc de càncer en subjectes sans.\nEncara no es poden extreure conclusions i els investigadors coincideixen en la necessitat d’aprofundir encara més en aquesta línia. Les incògnites sobre el paper nociu dels DBP segueixen aquí i saber fins a quin punt ho són és de summe interès per als ciutadans en el futur.\nadn clor natación-ca\nNatació en piscines i asma infantil\nPer Mari Carmen Noya\nPiscina neta, pulmó brut


El Amante Virgen exhibeix maduresa en el debut de «Por ti» al Sielu de Manresa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Amante Virgen exhibeix maduresa en el debut de «Por ti» al Sielu de Manresa\ncarles blaya 15.03.2017 | 13:18\nEl Amante Virgen va interpretar els temes del nou disc c.b.\nEl Amante Virgen és una de les bandes més serioses del panorama manresà, i divendres demostraven a la sala El Sielu que el seu punt de cocció ja està al dente. El grup (Toni Holgado, Sergio García, Guifré García i Andreu Bastardas) presentava el seu tercer disc, Por ti, només sis temes en què evidencia la seva maduresa.\nAmb un so molt compensat i instrumentalment ben travat, i melodies entusiastes, el quartet va exhibir potència, domini de l'escena i talent per defensar un nou repertori en què destaquen temes com Estatuas de sal, Hoy me tengo que hablar i, sobretot, la que dóna nom al disc, un torrent energètic directe a la vena. El grup va arrancar amb les cançons del nou disc i va continuar amb temes de referència com Antisol o Poderes hipnóticos. La nit va aplegar prop d'un centenar de persones, en una sessió en què també van tocar Not Me i Bye Bye Pedro.


A Mataró, la targeta de la deixalleria es pot obtenir de manera immediata i passa a tenir format electrònic | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nEl tràmit per aconseguir la targeta que comptabilitza els usos de les deixalleries municipals és ara més ràpid i senzill\nLa targeta, tant per als particulars com per a usos comercials, s’obté de manera automàtica quan es fa la sol·licitud i a més es pot utilitzar en format electrònic a través de dispositius mòbils.\nEl nou procediment està en marxa des del passat mes d’agost. Fins llavors, per obtenir la targeta de la deixalleria era necessari fer una petició que es validava pels serveis municipals. Un cop acceptada la sol·licitud, la targeta s’imprimia i s’enviava per correu postal a la persona sol·licitant. Mentre no es rebia la targeta física, els usos de la deixalleria no quedaven comptabilitzats de manera automatitzada.\nAmb el nou procediment, els particulars poden obtenir la targeta de manera immediata a la Seu Electrònica o a les Oficines d’Atenció Ciutadana –les empreses han d’utilitzar obligatòriament la Seu Electrònica–, i utilitzar-la al moment. En fer la petició, el sistema automatitzat verifica les dades necessàries, com per exemple l’existència de rebut de taxa de residus domiciliaris o comercials a l’adreça indicada, i envia la targeta per correu electrònic a la persona interessada, que pot imprimir-la o presentar-la directament amb el seu telèfon mòbil a les deixalleries.\nAquelles persones que no disposin de correu electrònic poden adreçar-se a les Oficines d’Atenció Ciutadana per obtenir al moment la targeta en format físic.\nD’altra banda, les persones que ja disposen d’una targeta de la deixalleria poden igualment descarregar-se una de nova en format electrònic a través del tràmit corresponent de la Seu Electrònica.\nEls nous formats (tant electrònic com nova targeta física) són plenament compatibles amb el format existent abans del mes d’agost, i per tant els nous usos que es facin a la deixalleria queden igualment associats a l’adreça d’habitatge o comerç corresponent.\nL’avantprojecte de les ordenances fiscals de 2022 preveu que els usos individuals que la ciutadania fa de les deixalleries municipals, que es registren a la targeta, seguiran donant dret a bonificació de la taxa de la brossa domiciliària.\nLa targeta en format electrònic es pot afegir a gran part de les aplicacions de moneder de targetes existents per a dispositius mòbils, per poder mostrar-la de forma àgil a les deixalleries. Cada aplicació té el seu propi sistema per afegir targetes (de comerços, d’entrades de cinema, de bitllets d’avió o tren, etc.) i la de la deixalleria es pot incorporar a la majoria d’elles.


Zona vermella d’aparcament a la Garriga? | La Garriga Digital\nZona vermella d’aparcament a la Garriga?\nSegons informa la web de l’Ajuntament de la Garriga, el consistori està estudiant habilitar una zona vermella d’aparcament de vehicles, combinada amb la zona blava ja existent. En aquesta nova zona no caldria abonar cap import per aparcar els cotxes sempre i quan es respectessin uns límits de temps concrets, en el que s’anomena “aparcament rotatiu”.\nLa proposta, que es presentarà a la propera Comissió de Territori, encara està en procés d’estudi, però en cas de prosperar s’incorporaria al nou contracte de gestió de la zona blava.\nFotografia de la web de l’Ajuntament de la Garriga\nArticle anteriorConcepció Mata, veïna de la Garriga, rep la Creu Sant Jordi 2013\nArticle següentNovetats al Campus d’Estiu del Club Bàsquet la Garriga d’enguany


Ocupació estiu 2017 - Rècord històric de pernoctacions aquest\nRècord històric de pernoctacions a l’estiu\nA Lleida les pernoctacions han augmentat un 10% comparat amb l’any anterior, amb una diferència d’un 4% per sobre d’Osca. Si desglossem residents i estrangers, augmentem un 10% els residents, en contra d’un 5% a Osca, i un 6% els estrangers contra un 7% d’augment a Osca. El balanç és molt positiu, amb xifres rècord, per sobre de l’any 2006 per primera vegada, en aquests 11 anys.\nSegons les nostres pròpies enquestes, els preus als hotels el mes d’agost han augmentat una mitja de 2 €, situant-se a una mitja de 63,5 € (ADR), el que suposa una pujada molt moderada, menys de la meitat de l’IPC, però que consolida la tendència i es reafirma amb l’augment de pernoctacions.\nSi baixem amb més detall, veurem que els hotels han perdut pernoctacions d’estrangers, i els càmpings n’han guanyat, però els càmpings d’Osca, malgrat creixen amb un percentatge similar, continuen ampliant una gran distancia. (aproximadament 60.000 pernoctacions d’estrangers juliol i agost als càmpings de Lleida contra aproximadament 195.000 a Osca, tres vegades més).\nEls càmpings tenen una millor evolució, tant en la consolidació del mercat interior com, en un repunt i consolidació dels indicadors del darrer exercici, del mercat estranger.\nEls estrangers continuen sent la gran assignatura pendent, i alhora la gran oportunitat.\nDades provisionals INE estiu\nEls Càmpings lideren l’auge del turisme amb un 15% més


Tres de les quatre residències calellenques ja han rebut la primera dosi de la vacuna | Ràdio Calella Televisió\nTres de les quatre residències calellenques ja han rebut la primera dosi de la vacuna\nContinua a bon ritme la campanya de vacunació contra la Covid a Calella. Després de les primeres dosis administrades a treballadors i usuaris el darrer dia de l’any a la residència Fàtima, la setmana passada es va vacunar pràcticament a la totalitat dels residents i treballadors de les residències Mar i Sol i La Maresma. Dos equips mòbils integrats per professionals de la Regió Sanitària de Girona van administrar entre dijous i divendres la primera dosi de la vacuna de Pfizer als residents dels centres i als treballadors. Les jornades de vacunació van transcórrer amb total normalitat i sense incidents. Amb aquestes tres residències, a Calella ja s’han vacunat unes 350 persones. La darrera residència en vacunar als seus usuaris serà la Lantus, catalogada com a verda i pendent de rebre la notificació de Salut.\nA la residència Mar i Sol han vacunat entorn d’unes 220 persones entre residents i treballadors, aconseguint que el 97% de la residència pugui tenir la immunitat de grup a partir de principis de febrer, un cop hagin passat els deu dies després de rebre la segona dosis. A la residència La Maresma el grau de vacunats també ha estat molt satisfactori. S’ha administrat la primera dosi a 140 residents i a 100 treballadors del 110 que hi treballen. Des de les direccions dels dos centres calellencs s’han mostrat molt emocionats per rebre la primera dosi del vaccí, però admeten que ara han de seguir més alerta que mai per evitar que en aquests 21 dies de transició el virus no hi entri. Claustre Colilllas és adjunta a la direcció de la residència Mar i Sol.\nDe moment hem de continuar amb les mateixes precaucions o més que hem tingut fins ara. Seguim fent cada setmana proves PCR i antígens als treballadors i residents. Tenim la vacuna, però seguim amb totes les alarmes posades. La gent creu que vacuna, 21 dies, i ja podem sortir, però no és així. Fins que no hi hagi un gran gruix de la població vacunada no podrem relaxar-nos.\nCristian Torrell, de la direcció de la residència La Maresma.\nTeníem moltes ganes a veure si de mica en mica podem anar fent passos endavant i no tenir tanta pressió psicològica. De moment encara no podem abaixar la guàrdia, fins que no ens posin la segona dosi hem d’estar molt alerta i continuar com fins ara.\nLes dues residències han estat catalogades com a verdes i per això han pogut rebre la primera dosis de la vacuna. De fet des de la primera onada no han reportat cap cas positiu.\nEl darrer centre calellenc en rebre la vacuna serà la residència Lantus. De moment també ha estat catalogada com a centre verd i resta a l’espera què Salut els notifiqui el dia i hora per iniciar la vacunació. Des de la direcció del centre han assegurat tenir-ho tot a punt per a quan rebin el vistiplau del departament.\nEl pla de vacunació amb el qual treballa el Govern espanyol estableix tres etapes de vacunació, en funció de la disponibilitat de dosis. La primera etapa va començar el 27 de desembre i durarà 12 setmanes, fins al març. El Govern espanyol calcula que es podran vacunar 2,3 milions de persones amb la vacuna de Pfizer, de la qual s’han adquirit 4,5 milions de dosis. A més, durant aquestes primeres setmanes de gener podrien començar a arribar les dosis de la vacuna de Moderna, aprovada ja per l’Agència Europea del Medicament. La segona etapa de vacunació es durà a terme entre l’abril i el juny, quan hi haurà un increment progressiu de vacunes. La tercera etapa, durant l’estiu, servirà per cobrir la resta de grups.\nA Catalunya 1 de cada 3 persones en residències ja ha rebut la primera dosi de la vacuna. La majoria s’estan administrant a les residències de gent gran lliures de Covid o amb brots controlats.\nSegüent Josep M. Llibre qualifica d'”escandalosament lent” el ritme de vacunació\nAnterior Junts per Catalunya aplega 353 avals a Calella


Capçaleres del Foix. Departament de Territori i Sostenibilitat\nL'Espai comprèn la capçalera del riu Foix amb totes les rieres que en formen part. És un sistema fluvial de naturalesa marcadament mediterrània; les gorgues i el paisatge escarpat n'accentuen l'elevat valor natural. La nidificació de l’aliga cuabarrada és un dels seus principals exponents.


El Quartet Americà fa viatjar en el seu primer concert - El Periòdic d'Andorra\nEl Quartet Americà fa viatjar en el seu primer concert\nUn moment de l’actuació d’ahir al Consell General. | ANA\nEl Quartet Americà, integrat pels membres de l’ONCA Francesc Planella i Sergi Claret als violins, Joan Fèlix a la viola i Carolina Bartumeu al violoncel, es va estrenar ahir davant el públic amb el tradicional concert emmarcat en la celebració del dia de la Constitució. Era la primera vegada que els quatre músics actuaven junts i ho han fet oferint un repertori amb peces de Haydn i Dvořák, amb les quals han volgut transmetre «com les experiències vitals dels viatges es reflecteixen en les composicions», va explicar Planella.\nEl nombrós públic que va omplir el vestíbul del Consell General va poder gaudir de la interpretació del Quartet de corda op. 76 núm. 4 de Haydn, i el Quartet de corda en fa major op. 96, Americà, de Dvořák, dues peces que els dos músics van compondre fora dels seus països. Dvořák ho va fer estant a Nova York i Haydn després d’un viatge a Londres. En aquestes peces, segons ha remarcat Planella, «es pot veure la influència dels llocs on van estar». A més, Haydn va ser «el primer compositor que va establir el quartet de corda com un conjunt important dins el món de la música», un motiu més per incorporar-lo al repertori. Els quatre músics es coneixen, ja que toquen junts a l’ONCA i en alguna ocasió havien actuat fins i tot per separat, però ahir va ser el primer cop del Quartet Americà, un conjunt que està «funcionant molt bé» i al qual els agradaria poder donar continuïtat, amb altres concerts.


DESERT D'AMICS, DE BÉNS E DE SENYOR\n"El cas és que els estimo. Sense en Prenafeta avui no tindríem TV3 ni Catalunya Ràdio, sense en Macià no existiria Port Aventura"\nÉs el primer vers d'un dels poemes més grans de la literatura, del cavaller Jordi de Sant Jordi (s.XV).\nVaig recitant aquests versos una vegada i una altra aquests dies pensant amb els meus amics Lluís Prenafeta i Macià Alavedra a qui demano que en cap moment de la seva existència suspenguin ni que sigui un segon l'afecte i consideració que m'han demostrat. Jo procuraré fer-me'n mereixedora.\nNo cal tenir diners per estar proper a en Lluís i en Macià (jo no en tinc) ni venir de cap família especial (que tampoc és el cas) no és necessari circumscriure's en l'àmbit dels negocis (sóc una treballadora a sou); la proximitat, l'empatia envers aquests dos grans personatges va lligada més a qüestions humanistes com a disciplina general, i de catalanisme i llibertat més concretament. Però el cas és que els estimo. Sense en Prenafeta avui no tindríem TV3 ni Catalunya Ràdio, sense en Macià no existiria Port Aventura. Això és un exemple només, però són coses reals, palpables, útils, que han contribuït decisivament a que Catalunya hagi progressat com ho ha fet en els darrers 25 anys. Algú creu que això s'hagués fet sense el concurs d'inversors d'aquí i de fora? Algú posa en dubte que per anar a buscar diners cal tenir habilitat i un pla de negoci convincent i competitiu?\nPer a tots aquells que estarien joiosos de veure'ns en un parc temàtic amb barretina i tocant la tenora com una resta folklòrica que ha sobreviscut en l'España moderna de "la roja", els objectius assolits per aquests dos senyors són letals.\nEl que representen és un míssil contra aquesta estupidesa de l'España plural, que només té de plural el convertir els territoris històrics en altres Españas, Españas de segona, perifèriques, peripatètiques, perilloses, que no són perínclites com l'España que mana els destins de les seves colònies des de Madrid.\nContinua el vers del cavaller Sant Jordi me trob del tot en mal poder sotmès/ no vei algú que de mi s'haja cura.I jo voldria fer-vos arribar que sí, que a Catalunya estem indignats pel tracte absolutament humiliant i vexatori al que heu estat sotmesos, que només un país sotmès i acabat permet aquestes coses i vosaltres, amb totes les iniciatives que heu dut a terme des que esteu al món privat ja fa molts anys, justament ens heu transmès això convidant pensadors, economistes, filòsofs, escriptors de tota ideologia i origen, heu creat un espai de debat on mostrar-nos que només el coneixement, la voluntat i l'esperit crític fa grans els homes i fa possibles els seus somnis.\nCrec fermament en vosaltres perquè us conec, perquè no hi ha cap sentència que provi res, perquè llegit i consultat amb experts l'aute en què se us acusa, confós i contradictori, no hi ha motiu que justifiqui la ignomínia a la que heu estat sotmesos ni tampoc la presó. I som molts que creiem això, que ens sentim descoratjats per vosaltres, però abatuts també per la poca qualitat democràtica en la que vivim que permet que us tractin com a terroristes.\nAcabo amb el gran poeta: fortuna vei que ha mostrat son poder/ sus me volent que en tal punt vengut sia/ però no em cur pus hai fet mon deber/ ab tots los bons qui em son en companyia.\nDels governs de Jordi Pujol (amb llums i ombres) només se'n pot concloure que amb alguns "homenots" com vosaltres Lluís i Macià, vau tornar la dignitat a persones que ni tan sols sabien que l'havien perduda. I això és la Catalunya moderna.


Base de l’electricitat – Certificat Energètic\nBase de l’electricitat\nPer descriure el concepte d’electricitat ens hem de remuntar a principis bàsics de química i física del àtom. Els àtoms estan composats per un nucli central rodejant d’un núvol d’electrons al seu voltant. L’àtom concentra la seva massa en el nucli composat de neutrons sense càrrega o elèctricament neutres i protons amb càrrega positiva. El núvol d’electrons estan carregats negativament, i estan lligats al nucli mitjançant la força electromagnètica.\nLa força electromagnètica és una de les forces fonamentals o interaccions fonamentals de la naturalesa junt amb la força nuclear feble, la força nuclear forta i la força gravitatòria. Aquesta força prové de la interacció entre dues carregues elèctricament oposades (com els imans) que creen un camp electromagnètic. Es una força que manté units els electrons i els protons a l’àtom i els àtoms a les molècules. El camp electromagnètic és la combinació del camp elèctric creat per la carrega dels electrons negatius i protons positius que creen carregues estacionaries combinat amb un camp magnètic generat també pels electrons i protons, està descrit per les equacions de Maxwell (fonamentals en tots els temes relacionats amb les telecomunicacions) i la llei de la força de Lorentz.\nCada àtom descrit en la taula periòdica dels elements té un número determina de protons i electrons, que s’anomena número atòmic, i els neutrons determinen d’Isòtop (quan parlem de la prova del carboni 12, ens referim al seu isòtop que en aquest cas és el més abundant). La composició de l’element determina el seu lloc a la taula i unes propietats i característiques que ens ajuden a agrupar els elements.\nPer fer circular la corrent elèctrica necessitem fer moure un o més elèctrons d’una àtom a un altre àtom, i no tots els elements de la taula periòdica tenen la mateixa facilitat per fer-ho. El conductor més típic, el coure, té un únic electró en l’última capa electrònica. Aquests electrons poden passar amb facilitat a àtoms contigus, constituint els electrons lliures responsables del flux de corrent elèctric. Quan només tenen un electró, la força electromagnètica de la última capa és menor que si en tenen 2, 3 o més, la raó és que per cada electró que tenim, tenim un protó i la distància de la capa és la mateixa per tant la força electromagnètica augmenta com més electrons tenim. Dit de d’una altre forma, el camp elèctric es veu modificat per la distribució de les càrregues positives i negatives en l’espai.\nEls millors conductors per ordre són l’argent, el coure, l’or i l’alumini, i dins els no metàl·lics destaca el grafè. Aquest materials tenen una resistència molt baixa, menys resistència significa menys pèrdues. La plata pel seu preu no s’utilitza en el transport d’energia elèctrica, el coure per la seva conductivitat i l’alumini pel seu pes, quasi tres cops menys que el coure, són els més utilitzats en línees de transmissió aèria. Finalment l’or s’utilitza en l’electrònica per les seves grans característiques contra la corrosió i a la seva ductabilitat.\nFinalment destacaríem que les càrregues van del pol negatiu al pol positiu al ésser els electrons el que és mouen, però en la representació funcional i gràfica funciona a l’inrevés va del pol positiu al negatiu. Això ve per raons històriques, on les primeres definicions de corrent consideraven que la circulació entre els elèctrodes del generador era de carrega positiva a càrrega negativa.\nEls materials semiconductors són elements que poden comportar-se en determinades condicions com a conductors o com aïllants. Una de les condicions en que un material passa a ser conductor és la radiació solar mitjançant els fotons, que no deixen de ser energia i aquesta condició l’aprofitem en les plaques fotovoltaiques. Un camp elèctric o magnètic o la temperatura són d’altres factors. El elements més utilitzat són el silici i el germani amb diferents aliatges amb l’arsènic o el gal·li entre d’altres. Els semiconductors es van desenvolupar de forma molt potent en la dècada dels 50 del S.XX i són la base de la revolució tecnològica de les dècades posteriors.\nEls superconductors és la conducció elèctrica per part de certs materials en unes condicions determinades de temperatures molt baixes (per sota de la temperatura crítica del material), en les quals no hi ha resistència elèctrica i per tant no és produeix pèrdua d’energia. S’utilitzen, actualment, per crear camps magnètics molt intensos, en la levitació magnètica utilitzada en les trens per evitar friccions entre el tren i les vies, però el cost dels superconductors limita els seus usos. S’estima que un generador elèctric fet amb filferro superconductor tindria un rendiment per sobre del 99% reduint quasi a la meitat els generadors convencionals.\nEls materials dielèctrics són materials que són mals conductors de l’electricitat i és poden utilitzar com aïllants. Quan a un material dielèctric se’l sotmet a un camp elèctric és formen dipols induïts en el material. Un dipol induït vol dir que les càrregues positives i negatives de les molècules s’ordenen quedant tots els positius en una direcció i els negatius en l’altre, és a dir alineant el dipol en direcció del camp. No tots els materials aïllants poden ser dielèctrics. L’aire o el paper són dielèctrics, i un que s’utilitza en instal·lacions elèctriques són els materials ceràmics.


Jordi Sànchez: “L’endemà del 27-S s’iniciarà la desconnexió” ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4061. Dilluns, 25 de juny de 2018 02:29 h\nPolítica Última actualització Dilluns, 18 de maig de 2015 08:55 h\nEl nou president de l’ANC intenta impregnar d’optimisme la gent\nEl successor de Carme Forcadell al capdavant de l’Assemblea, Jordi Sànchez, ha volgut donar una dosi d’optimisme als sobiranistes dient que “ningú dubta que les eleccions del 27 de setembre portaran una majoria independentista al Parlament, i l’endemà s’iniciarà la desconnexió”. A més, ha dit que “el procés és imparable, el full de ruta tindrà accents particulars però el camí està ben traçat”.\nfoto twitter El matí CatRàdio\nANC, desconnexió, Jordi Sànchez\nTot i mostrar esperança pels comicis d’aquesta tardor, Sànchez també ha dit que “una DUI no és el camí, perquè la independència no arribaria l’endemà de fer la declaració unilateral”. El nou màxim dirigent de l’ANC també ha fet autocrítica amb l’entitat que encapçala: “La gestió posterior al 9-N no s’ha gestionat bé, s’ha contribuït al soroll excessiu”. D’altra banda, Sànchez ha deixat clar que l’Assemblea no és cosa només del seu president, sinó que és una entitat coral. Tanmateix, defensa que l’han escollit a ell pel càrrec per la seva època de la Crida.\nJordi Sànchez vol aparcar l’agitació i fomentar la pedagogia 17.05.2015.\nLa “brega” porta Jordi Sànchez a la presidència de l'ANC 16.05.2015.\nANC, Òmnium i AMI: Tant costa demanar el vot per a CiU, ERC i la CUP a Barcelona? 11.05.2015.\n19 de maig de 2015, 10.22 h\nGabrielillo el iluminado. Sólo hay dos posibilidades: o eres muy tonto o eres muy listo, si es la primera cierra la boca y si es la segunda, ilústranos con tu sabiduría…#11\n19 de maig de 2015, 09.57 h\n#11 Sr Gabriel, imagino que dient el que diu: ..el Sr Mas el que vol és continuar ocupant "la poltrona", etc ...quan davant de tothom ell mateix va dir que, si calia, s'oferia per tancar la llista unitària que va proposar pel 27S, en realitat vostè no només no vol la independència de Catalunya, sinó que està disposat a lluitar per impedir-la ..aquesta seva demagogia facil ens ho demostra.\n19 de maig de 2015, 09.49 h\nAhir a la nit (21 h) va parlar per Rac1 i a mi personalment em va agradar molt, va parlar clar i es notava que sabia el que volia i cap on anava. Crec que la Forcadell va fer lo difícil, començar l'Anc, posar-la a caminar i el Sanchez serà peça clau per moure aquesta maquinaria de la ANC, Felicitats Jordi.\n19 de maig de 2015, 07.37 h\nNomés intenta guanyar temps per a CiU, perquè Mas pugui continuar ocupant la poltrona fins al final de la legislatura. A la Forcadell ja se li veia massa que treballava per a Convergència i aquest no ho dissimula gens.\n18 de maig de 2015, 20.24 h\n18 de maig de 2015, 18.53 h\nEl senyor Sánchez potser deurà tenir les sees virtuts, però la d'engrescador del personal, no pas.\nÉs una d'aquelles persones que no es deixen l'ànima a la veu, quan parlen, amb la qual cosa hem retrocedit respecte d'allò que sí sabia fer la senyora Forcadell.\nA més, en els pocs dies que fa que presideix, ja se li han sentit unes quantes perles que, més que engrescar, destrempen.\n18 de maig de 2015, 18.43 h\nQuin és el curriculum d'aquest senyor a l'ANC?\nPer que es tria una persona de la vella política?\nEntre els 30.000 afiliats a l'ANC no hi ha cap cara nova vàlida?\nQue fot un tiu d'Iniciativa conduint una nau que no se la creu?\nVoleu dir que per replegar 4 vots a 9 barris en perderem 500 a Vic, l'Eixample o Sarrià?\nJO, JO, JO, emperador Sanchez Augustus\n18 de maig de 2015, 17.42 h\nAquest noi., Jo, Jo, Jo, i JO nomes parla com si fos el Caudillo d'ANC\nLa Forcadell, nosaltres, nosaltres, nosaltres era ANC i respectava la voluntat popular.\nNo entenc com han col.locat a aquest partidista d'esquerres comunistes i que es pensa que es Deu.\nANC no es mereix a un cregut com aquest appendix del Ribo de casa bona i comunista\n18 de maig de 2015, 14.25 h\nAmic Soler, entenc que les formes han de ser les que proposa SI.\nO sigui que en López Tena, Bertran, Cadenes, López Bofill i d´altres, són els que tenen les úniques claus encertades que cal aplicar a la política catalana en aquests dos propers anys, a fi d´aconseguir la independència del nostre País, oi?\nEl suport a la tesi de SI, ha anat quedant palès a mesura que s´han posat les urnes i amb això no vull menysprear-la aquesta tesi, però acordarem que no és ni de molt majorit... Llegir més\n18 de maig de 2015, 13.46 h\nUn altre il·luminat que posa el carro davant dels bous. No es pot iniciar un procès constituent/constitucional si no ets un estat independent. I no pots ser un estat independent si no fas primer una declaració d'independència. Unilateral, com totes. A més un procés constitueunt no uneix, sinó que separa. Amb aquesta gent del Full de Ruta Mas-Junqueras-Forcadell-Caals no aconseguirem mai la independència, està clar. De moment que vagin a comprar paer de vàter, perquè l'estan cagant...


Ports Thunderbolt per aconseguir la màxima velocitat\nYou are here:Home-Uncategorized @ca-Ports Thunderbolt\nArriben els ports Thunderbolt per millorar la velocitat en el teu ordinador\nMés velocitat, més píxels, més possibilitats\nThunderbolt és el que abans es denominava projecte Light Peak. Es tracta d’un nou desenvolupament creat per Intel en col·laboració amb Apple Inc l’objectiu del qual és crear una nova interfície de connexió entre dispositius d’alta velocitat utilitzant tecnologia òptica.\nLa principal diferència de Thunderbolt respecte d’altres tecnologies com a USB 3.0 és que la informació es mou mitjançant polsos de llum, i no a través d’electricitat com en altres interfícies. A nivell d’usuari això no té major importància, però suposa un enorme canvi a baix nivell i des del punt de vista tècnic. La primera versió (Cactus Ridge) està fabricada completament de coure en comptes de fibra òptica. Podria substituir a 50 cables de coure utilitzats per a la transmissió d’una única escena en 3 dimensions.\nA l’hora d’utilitzar-ho, els usuaris necessitaran només un únic cable, com qualsevol altra interfície de connexió actual, com ara un USB, eSATA o Firewire. Un cable que connectessin a l’ordinador d’una banda, i al dispositiu per l’altre extrem. Així de senzill.\nUna dels principals avantatges de Thunderbolt respecte d’altres interfícies és que podrà valer tant per a dades com per a vídeo o àudio, depenent de quins dispositius es vulguin connectar. USB 3.0 es cenyeix única i exclusivament a la transmissió de dades, mentre que Thunderbolt combina protocols de dades i/o vídeo (PCI-*Express i DisplayPort, respectivament).\nSembla clar que la velocitat està molt a favor de Thunderbolt. Té capacitat per oferir un gran ample de banda, fins a 20 gigabits per segon, però podria desenvolupar-se en la propera dècada i arribar fins als 100 Gbit/s. A 10 Gbit/sun, un Blu-ray pot ser transferit en menys de 30 segons.\nBy codix| 2017-10-19T10:47:21+00:00\tSeptember 25th, 2017|Categories: Uncategorized @ca|Comments Off on Ports Thunderbolt\nLa seguretat i protecció de les teves dades\nGoogle resaltarà les notícies falses\nTelefónica va deixar al descobert dades de milions de clients\nPantallas AMOLED o IPS. Quina és millor?\nFortnite més de 40 milions de jugadors a nivell mundial\nL’ús de les TIC per ensenyar i aprendre


"Juguem a un joc de grans": així abusaven dels seus dos nebots de 4 i 9 anys\nL'Audiència Provincial d'Oviedo jutjarà demà una parella acusada d'abusar sexualment dels seus dos nebots, nen i nena, quan es quedaven a càrrec seu. Els abusos s'haurien produït durant més d'un any, a partir de 2016, quan els petits tenien 4 i 9 anys.\n"És un secret entre tu i jo"\nSegons el relat del fiscal, cada dimecres, el dia de festa setmanal que tenien, s'ocupaven de cuidar els seus nebots i era llavors quan n'abusaven. Els oncles, que residien amb ells i els pares de les criatures, aprofitaven que els progenitors estaven treballant per quedar-se tots sols amb ells al menjador i els abusaven de manera "constant i reiterada". L'home es quedava amb la nena i la dona, amb el nen.\nPer la seva part, l'home, presumptament, li ensenyava vídeos pornogràfics a la petita, li feia tocaments i es masturbava davant d'ella. "Jugarem a un joc de grans, però no pots dir res a ningú perquè és un secret entre tu i jo", li deia.\nL'acusada, tia materna dels menors, li feia petons a la boca al nen i l'obligava a que ell també els hi fes. A més, es despullava al seu costat i el forçava a que li toqués les seves parts íntimes. Segons el fiscal, atesa la falta de capacitat per entendre-ho, els nens accedien a fer-ho.\nA conseqüència de tot això, la menor ha desenvolupat una aversió al contacte amb adults de gènere masculí i inhibició. El nen presenta una conducta sexualitzada i un possible agreujament de problemes de conducta.\nLa fiscalia considera que els fets són constitutius de dos delictes d'abús sexual continuat, un per cada processat, als que demana sis anys de presó. En concepte de responsabilitat civil, també sol·licita que cada acusat indemnitzi a cada menor amb 10.000 euros pel dany moral causat.\nUn noi de 14 anys abusa sexualment de dues noies de la seva edat a l'Anoia\nUn jubilat abusa sexualment de sa cunyada malalta en un hospital de València\nDetingut l'home que ha matat el seu pare en un poble de Ciudad Real


Cinca diu que es prendran "mesures" si es confirmen actuacions de membres del Govern que "no són acceptables" | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl ministre portaveu i de Finances, Jordi Cinca.\nDg., 12/08/2018 - 09:50\nCinca diu que es prendran "mesures" si es confirmen actuacions de membres del Govern que "no són acceptables"\nEl president de Liberals d'Andorra i del grup parlamentari liberal, Jordi Gallardo, posava en relleu aquesta setmana que els membres del Govern haurien d'actuar d'alguna manera davant certes informacions que estan sortint en mitjans digitals i que perjudiquen tant la seva imatge com la de la institució. Davant aquestes afirmacions el ministre portaveu i de Finances, Jordi Cinca, ha destacat que el que no poden fer és "passar-se l'estona" desmentint tot el que va sortint en certs mitjans que, ha dit, publiquen informacions sense "contrastar ni aportar cap prova". El que sí que ha destacat és que valoraran aquestes notícies, i que "si realment s'han passat alguns límits que no són acceptables, es prendran mesures". Ha insistit, però, en què l'acció del Govern no pot estar al voltant "d'un digital". Quant a la notícia publicada que afirmava que ell mateix seria el futur director general del casino de Jocs SA s'ha limitat a afirmar que és "absolutament falsa".


Àries | Juny 2022\nastroYogi explica els impactes del trànsit de Saturn de tornada a Sagitari el 26 d’octubre després de la seva fase de retrocés a Escorpí, que va començar el 6 d’abril.\nAjay Devgan: un Àries fins al nucli, Ajay Devgan és tossut, agressiu, romàntic resistent, dominant i un home que estima els desafiaments.\nAmb Urà tot a punt per acabar el seu viatge retrògrad en el signe d'Aries, la peculiaritat i l'excentricitat seran les forces regnants. Seguiu llegint per saber com podeu fer que us funcioni Urà a Àries.\nEs creu que portar pedres precioses aporta bona sort i prosperitat. La gent ha utilitzat aquestes pedres precioses i semiprecioses per curar qualsevol malaltia o, més habitualment, per canviar i millorar les condicions de vida.\nSigne del zodíac de setembre: la Verge lògica\nEls nascuts al mes de setembre comparteixen majoritàriament la Verge com a signe del zodíac. Governat pel planeta Mercuri, aquest signe pertany a l’element terra.\nMes de l'Àries: a les persones nascudes sota el signe del zodíac Aries els encanta inspirar i motivar els altres. Esperen canvis i noves experiències i prosperen amb un bon repte.\nels anacards provenen d’una fruita\nes pot menjar remolatxa sucrera\ncom es diuen els plàtans petits\npoma deliciosa groga contra deliciosa daurada


Leslie White - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(en) Leslie Alvin White\n19 gener 1900\n31 març 1975 (75 anys)\nLone Pine (Califòrnia)\nCulturologia i etnologia\nLeslie Alvin White (Salida, Colorado, 1900 - Santa Bàrbara, 1975) va ser un sociòleg i antropòleg estatunidenc.\nEl 1927 va esdevenir professor de sociologia i antropologia a la Universitat de Buffalo. La seva orientació inicial en l'antropologia era antievolutiva, segons l'estil de l'època i la influència que hi va tenir l'escola boasiana, però es va convertir a l'evolucionisme quan va tenir dificultats en defensar les teories de Franz Boas a les seves classes.\nEl 1930, es va traslladar a la Universitat de Michigan, on va romandre fins a jubilar-se el 1970. Durant els primers anys en aquesta universitat, els seus escrits van ser dedicats a un animat debat amb els seguidors de Boas. White va fer intenses investigacions sobre la vida i obres de l'antropòleg evolucionista Lewis Henry Morgan, fins i tot va intentar reconstruir literalment els viatges que aquest va fer. Per a White, tot el comportament de l'ésser humà és un comportament simbòlic, el que l'apropa als antropòlegs cognitius del nostre temps.\nThe Acoma Indians (1932)\nThe Pueblo of San Felipe (1932)\nThe Pueblo of San Domingo, New Mexico (1935)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Leslie_White&oldid=26923111»


Home Sweet Home Marsella França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHome Sweet Home12 rue des Lices, 06. Castellane et Préfecture, Marsella, França, 13007 - Veure al mapaExcel·lent8,3Basada en46comentarisHome Sweet HomeVeure més fotos"The owner was extremely helpful; allowed us to check in earl..."Neils100United KingdomVeure més fotosVeure totes les 16 fotos\nSituat a l'encantadora àrea de 06. Castellane et Préfecture, Home Sweet Home gaudeix d'una posició excepcional a la els paisatges de Marsella. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Home Sweet Home també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Marsella. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, restaurant, bar són només algunes de les comoditats que fan que Home Sweet Home sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Home Sweet Home és una selecció idònia per a la vostra estada a Marsella.


La gent gran al Pacte de reconstrucció -\nmaig 23, 2020 Política\nArticle de Lluís Carrasco Martínez_Membre de Molins en Comú\nLa inexistència de suficients recursos i polítiques d’atenció a la gent gran, causa fonamental de l’alta mortalitat a les residències.\nLlegeixo en un article del País que el problema viscut a les residències i especialment les greus conseqüències que han provocat milers de morts, ha estat un problema creat per l’existència de dos sistemes que s’ignoraven, atès que Salut i Serveis socials es donaven l’esquena un a l’altre, en una descoordinació que s’arrossega des de fa molt de temps i que no té res a veure la titularitat de les residències, avui majoritàriament en el sector privat indicant que les conseqüències haguessin estat iguals si haguessin estat de titularitat pública.\nL’escrit reconeix que hi ha hagut pràctiques minoritàries nefastes i es destaca l’actuació heroica d’algunes residències. Tot i l’evident manca de recursos materials i professionals per prestar atenció sanitària que es requeria.\nEs diu que ara l’objectiu no ha de ser la medicalització permanent de les residències, sinó millorar els mecanismes de coordinació entre Salut i Serveis socials per assegurar una ràpida resposta i formar les treballadores i treballadors de les residències.\nDoncs bé sento dissentir en l’enfocament de el problema si bé certes afirmacions poden ser certes en una realitat diferent. Per fer aquesta afirmació em baso en la constatació d’una realitat absolutament certa: El problema principal és que la millora de l’esperança de vida dels nostres avis i la total insuficiència de places existents, fa que accedeixin a les residències majoritàriament persones grans amb quadres de malaltia crònics, que han posat en qüestió el model assistencial que per descomptat no està preparat i té manca de recursos suficients per prestar els serveis sanitaris necessaris.\nTots sabem les greus dificultats que hi ha per accedir a una plaça de les residències, amb llistes d’espera llarguíssimes, situació molt més greu en les places amb subvenció pública. Aquesta realitat és la que ha fet que accedeixin a aquestes places persones grans amb molts problemes de salut que no poden ser ateses pels seus familiars, quedant en segon terme l’accés de les persones grans que només requeririen majoritàriament cures socials.\nLa manca de centres Soci sanitaris, fan que les estades siguin curtíssimes (moltes d’elles d’alleujament) i que els problemes de salut es derivin a les residències i a les famílies en altres casos.\nEn definitiva, el problema real no és la manca de coordinació dels dos sistemes, que existeix, sinó de la clara insuficiència de tots dos per donar la cobertura necessària de serveis a la gent gran.\nEstic d’acord en que no totes les residències han d’estar medicalitzades, però cal garantir que hi hagin places suficients en residències medicalitzades, sinó estem davant d’una fal·làcia, ja que la majoria de la gent gran que avui accedeixen a les places de residències de caràcter social tenen una edat avançada i tenen problemes de salut.\nVoldria també matisar algunes altres afirmacions que fa a la gestió pública o privada de les residències. Crec que l’afirmació de que les conseqüències de la crisi sanitària actual haguessin estat iguals no se sosté per diferents motius:\nEn primer lloc, les actuacions heroiques davant la situació de diferents residències privades ho han estat per l’heroisme de les seves treballadores i treballadors que han multiplicat la seva dedicació i malgrat la manca de mitjans han estat a peu del canó amb risc per a la seva salut, malgrat la inhibició majoritària de les empreses gestores, que no es van enfrontar a la situació i no van denunciar la desatenció que tenien per part de l’administració sanitària.\nEn segon lloc, la manca de recursos humans permanent a les residències privades i que en una situació de crisi s’ha notat de manera extraordinària, ve determinada per l’existència d’uns concursos d’adjudicació poc dotats econòmicament per l’administració o la manca de requisits i control posterior per part d’aquesta. Les empreses gestores minimitzen despeses i contractació de personal de manera habitual per assegurar els màxims beneficis. Els contractes laborals són força volàtils, els salaris són molt baixos i la formació permanent de el personal és absolutament minoritària.\nLa causa principal de la crisi dels serveis assistencials de la gent gran no és la falta de coordinació existent, que s’ha demostrat molt greu, sinó la manca de recursos i la manca d’una política pública real d’atenció de la gent gran per part de les administracions competents (Comunitats autònomes i a Catalunya la Generalitat), en els dos fronts el social i el sociosanitari.\nAquesta falta de política s’estén no només a la manca de recursos i la insuficiència de residències o centres sociosanitaris, sinó també a la manca de control de la gestió de centres de dia, residències, etc. i també a les pràcticament inexistents polítiques d’habitatge assistit i compartit, la manca de suficient assistència a domicili i altres accions socials, que ha de prestar com poden els ajuntaments amb total insuficiència de recursos.\nÉs evident que l’augment dels anys de vida i el canvi social que ha provocat que les tradicionals cuidadores estiguin integrades al mercat laboral, ha modificat la realitat de les necessitats de la cura de les persones grans.\nSegons les dades estadístiques del padró continu de l’Institut Nacional d’Estadística (INE) a 1 de gener de 2018 hi havia 8.908.151 persones majors, un 19,1% sobre el total de la població (46.722.980) sent aquesta xifra un 18, 7% a Catalunya.\nSegueix creixent en major mesura la proporció d’octogenaris que ja representen el 6,1% de tota la població, i seguiran guanyant pes entre la població més gran en un procés d’envelliment dels ja vells. Les projeccions de l’evolució poblacional situen els majors de 65 anys per sobre de l’25% en l’any 2028.\nÉs clar que, si hi hagués hagut més coordinació entre Serveis Socials i Salut i mes mitjans, l’impacte del coronavirus hauria estat molt inferior a les persones grans residents.\nÉs també molt urgent assegurar que es faci aquesta coordinació inexistent i més encara en una situació previsible de futurs rebrots.\nPerò l’objectiu real a aconseguir ha de ser que el Govern de l’estat i els autonòmics assegurin el futur del 25% per cent de la població d’aquest país i incorpori al Pacte de Reconstrucció proposat aquests dies, una important inversió i dotació econòmica per a polítiques socials cap a al gent gran i la creació de suficients places en residències assistencials i sociosanitàries en totes les comunitats autònomes, de manera que es puguin atendre de manera correcta, suficient, coordinada i en tots els fronts a la nostra població més gran.\nMolins de Rei 22 de maig de 2020\nLluís Carrasco Martínez_Exregidor de l’Ajuntament_Membre de Molins en Comú


Notícies - L'AECC adverteix de la situació d'emergència en càncer provocada per la crisi sanitària de la Covid-19\nLa presidenta de la delegació de Sant Cugat, Esther Alòs, explica la situació actual al magazín\nL'estudi ha posat de relleu els problemes emocionals / Font: AECC\nel 6/jun/20 Carme Reverte Societat PDF\nLa crisi sanitària provocada per la COVID-19 està generant una situació d'emergència en càncer, segons alerta l'Associació Espanyola Contra el Càncer (AECC). Un estudi de l'associació apunta que l'impacte econòmic-laboral, sanitari, psicològic i científic en les persones que pateixen aquesta malaltia serà de 'grans dimensions'. Per això, l'AECC avisa el govern espanyol de la necessitat de donar resposta a la situació de vulnerabilitat d'aquesta part de la població. La presidenta de la delegació de Sant Cugat, Esther Alòs, ha explicat al magazín 'Sant Cugat a fons' quina ha estat la situació d'aquest col·lectiu durant el confinament i explica les claus del panorama d'emergència social que ha generat aquesta pandèmia.\nL'alerta que fa l'AECC arriba després de les primeres dades de demanda d'ajudes socials i de l'estudi 'Malestar psicològic en pacients de càncer durant el confinament de la COVID-19'. Un informe que conclou que les persones amb càncer es mostren 'bastant més preocupades per la pandèmia que la població en general' i que 'una de cada tres persones amb càncer ha desenvolupat ansietat i depressió a causa del confinament', com ha declarat Alòs.\nL'edat, la situació econòmica, la gestió de la informació, la por al contagi i els retards en les proves oncològiques influeixen negativament sobre l'estat psicològic de les persones amb càncer, segons aquest estudi realitzat en ple confinament, que comptarà amb una segona fase d'aquí a sis mesos.\nL'AECC ha vist duplicada la demanda d'ajudes econòmiques respecte a l'any passat en el temps que portem de pandèmia. En aquest sentit, la presidenta de l'AECC a Sant Cugat, Esther Alòs, ha explicat que s'ha creat un fons d'emergència dotat amb tres milions d'euros per ajudar els malalts de càncer i les famílies que estiguin en risc d'exclusió social.\nAlòs espera que després d'aquesta pandèmia continuïn les bones perspectives de curació de la malaltia i que se segueixi investigant com s'ha fet fins a l'arribada del coronavirus.\nL'AECC ha atès a més de 36.000 persones afectades per càncer durant la pandèmia.\nNo s'ha deixat a ningú sense tractament si el necessitava. Però el fet de ser tractaments tan pautats i no poder-los seguir amb normalitat crea engoixa.\nDes de l'associació s'ha dotat amb 3 milions d'euros un fons d'emergència per cobrir primeres necessitats com habitatge, alimentació i transport.


Kiko Rivera fitxa per 'Ven a cenar conmigo'\nKiko Rivera i Telecinco enganyen l’audiència: no està de baixa, sinó a un reality\nVen a cenar conmigo gourmet està sent tota una revelació. La primera edició que van emetre va ser tota una sorpresa per l’audiència, presentant un mini reality que satisfeia la seva tafaneria. De seguir-lo, podien saber com de desastrosa i atrotinada té la cuina Ana Obregón o com és per dins la casa d’Alba Carrillo. Un programa en el qual quatre famosos obren les portes de les seves llars als teleespectadors i comenten entre ells els episodis més controvertits de la seva mediàtica vida.\nD’aquesta idea es pot treure molta teca i vaja si ho estan fent. La setmana vinent acabarà la segona temporada, només un parell de mesos després que iniciessin la primera. Cuatro s’està fent d’or i el share els va acompanyant de mica en mica.\nDoncs bé, ara la cadena acaba d’enviar una nota de premsa confirmant que ja tenen els propers protagonistes. Asseguren que no trigaran massa en engegar la tercera edició, la qual comptarà amb un càsting molt i molt atractiu. En aquesta ocasió, l’estrella principal serà Kiko Rivera. El fill d’Isabel Pantoja està sent notícia recentment en emetre un comunicat assegurant que patia depressió i havia de deixar els escenaris.\nA partir d’aquí tothom començava a investigar, especulant fins i tot Belén Esteban dient que creia que en realitat tenia el mateix que va patir ella... drogoaddicció. La família no s’ha pronunciat al respecte, demanant només que no es faci sang amb aquest tema.\nPerò que ara s’anunciï que Kiko està gravant un reality no el deixa en un bon lloc. Ni a ell ni a la cadena, òbviament. I és que des que esclatés la notícia que Sálvame tracta molt el tema de la seva malaltia, ficant el dit a la llaga perquè és un tema que interessa a l’audiència. Un joc brut si sabien que Paquirrín s’estava preparant per aparèixer en antena.\nUna possibilitat, per això, és que el programa es gravés fa uns mesos, abans que la salut de Kiko empitjorés. Però no deixa de ser sospitós... Què faran? Emetre el programa i mostrar-lo ben content encara que ell estigui medicant-se?\nDeixant de banda aquesta polèmica, cal resoldre una de les majors incògnites: quins famosos acompanyaran a Kiko en aquesta nova aventura? Tres famosos de primera línia: Julio Iglesias Jr, Elena Tablada (exparella de David Bisbal) i Toñi Salazar (d’Azúcar Moreno).\nCom anirà aquesta nova edició? Es tiraran els plats al cap o es faran amiguis? Parlarà Kiko Rivera de la seva presumpta malaltia?\nCases Alba Carrillo mostra a televisió tots els racons de la seva luxosa casa Jennifer Navarro\nCasa Reial Froilán passa del funeral del seu cosí i va a veure els toros Jennifer Navarro


16 d’octubre – Dia de les escriptores - Servei de Biblioteca\nPosted on 5 octubre, 2017 9 noviembre, 2018 Authorkpueyo\nEl dia 16 d’octubre tindrà lloc per segon any un acte homenatge per recordar el llegat cultural de les escriptores d’àmbit hispà i hispanoamericà. L’acte està promogut per la Biblioteca Nacional d’España (BNE), la Federación Española de Mujeres Directivas, Ejecutivas, Profesionales y Empresarias (FEDEPE) i la Asociación Clásicas y Modernas (CyM).\nL’acte que tindrà lloc a la Biblioteca Nacional de España, consistirà en una lectura de 21 fragments breus de textos escrits per escriptores espanyoles i hispanoamericanes a càrrec de persones de reconegut prestigi social i cultural.\nCada any, els textos llegits giren entorn un tema i el proposat per aquest any és: dones, saber i poder. Alguns dels fragments que es llegiran pertanyen a autores com Teresa de Jesús, Gertrudis Gómez de Avellaneda, Carolina Coronado, Mercedes Cabello de Carbonera, Emilia Pardo Bazán, Victor Català (Caterina Albert).\nLa celebració d’aquest dia es podrà seguir per les xarxes socials amb el hashtag #DIADELASESCRITORAS i es retransmitrà en streaming a la pàgina web de l’acte.


IniciCarisma i Organització\nEl Projecte Educatiu de la FUNDACIÓ XAFER concreta el seu àmbit d’actuació en tot lloc on sigui possible la seva presència i participació, especialment on sigui requerida la seva actuació i on sigui més necessària.\nEls projectes, accions i activitats de la FUNDACIÓ XAFER van dirigits a totes aquelles persones que senten el desig o la necessitat de rebre un ensenyament i uns coneixements que els ajudin a ser feliços i viure feliços, des d’una fe cristiana i una acció evangelitzadora, amb independència de la seva edat, sexe, cultura, raça, ètnia, ideologia o religió.\nL’educació, la formació i els ensenyaments que, per mitjà de les seves accions i programes promou o desenvolupa la FUNDACIÓ, van destinades d’una banda com a veritables beneficiàries, a totes les persones, principalment aquelles persones desfavorides econòmicament i socialment, que senten el desig o la necessitat de ser feliços i de viure feliços. I d’altra banda, com a veritables persones col·laboradores, a totes aquestes persones que senten el desig o la necessitat de fer feliços, d’ajudar i acompanyar a altres éssers humans en el seu camí en recerca de la felicitat.\nLa FUNDACIÓ XAFER desenvolupa les seves accions educatives, formatives i els seus ensenyaments en variades dimensions, estaments i nivells.\nCom a missió educativa i també assistencial mitjançant els seus Centres de Guarderia i Pre escolar, Centres d’Acollida i tutelars.\nCom a missió educativa en els ensenyaments reglats mitjançant els seus Centres d’Educació Infantil, Primària, Secundària, Batxiller i Formació Professional.\nCom a missió educativa de l’Oci del Lleure, mitjançant els seus centres i accions d’educació del temps lliure.\nCom a missió formativa en nivells d’ensenyaments no reglats, mitjançant els seus Centres de Formació Cultural i els seus Centres de Preparació, Tecnificació i Formació Ocupacional.\nCom a missió en ensenyaments generals bàsiques i d’ampliació d’estudis, mitjançant els seus centres i programes de Formació Bàsica i Garantia Social i mitjançant els seus Centres i Programes de Formació per a persones amb necessitats especials, per a mestresses de casa i per a la formació i ampliació d’estudis i de coneixements per a persones de la tercera edat.


A poc a poc i bona lletra - Diari de Girona\nQuique Cárcel demana "paciència" a l'afició tot recordant que el Girona juga amb desavantatge respecte d'altres clubs a l'hora d'incorporar nous jugadors · Assenyala el fitxatge de Rubén Alcaraz, a qui el club va presentar ahir, com el perfil que cal explotar: "Volem jugadors amb fam i ganes de fer un pas endavant"\ngirona | m.b. / c.r. 01.07.2015 | 07:18\nA poc a poc i bona lletra aniol resclosa\nPaciència és el que ha de tenir l'aficionat del Girona. L'equip torna a la feina en dues setmanes i amb prou feines hi ha una desena de jugadors en plantilla, però tot i així el director esportiu, Quique Cárcel, demana calma. Ell sap que fitxar i fer un equip amb cara i ulls no serà bufar i fer ampolles i per això clama perquè l'entorn toqui de peus a terra i es mantingui a l'espera. Tot just ahir es presentava Rubén Alcaraz, la primera i única incorporació realitzada fins la data. No està previst que en les properes hores en caiguin més i incògnites com aquestes encara n'hi ha un munt al voltant de Montilivi. Cárcel es va encarregar de posar una mica de llum a tot plegat. No massa, perquè encara és aviat i de fronts oberts n'hi ha a grapats, però tot i això va donar el seu parer sobre la continuïtat de Pablo Machín, la renovació de Richy Álvarez, i també la possibilitat que algun jugador amb contracte acabi fent les maletes aquest estiu.\n"En Rubén (Alcaraz) és l'exemple del jugador que volem fitxar. Amb fam i que tingui ganes de fer un pas endavant". Aquest és el perfil pel qual aposta Cárcel. Perquè així li agrada, però també perquè el Girona no pot aspirar a massa més. Tot i el gran any viscut, el club torna a la realitat i amb un marge de maniobra ben estret i una economia que no està com per llençar coets, ha de dissenyar de nou una plantilla per intentar no passar penúries i salvar la categoria, de nou el principal objectiu. "No vull vendre pessimisme perquè jo sóc el més optimista de tots, però hem de tornar a fer les coses amb humilitat i sense presses. Només així podrem fer la feina ben feta. Crec que tornarem a viure coses bones, però cal anar amb paciència i tranquil·litat".\nEn part, perquè la butxaca no permet grans fitxatges. "El mercat està molt complicat. És inviable entrar-hi de cap", deia Cárcel, afegint que "no podem fer-nos amb aquells jugadors que han fet un bon any a Segona A. He tingut alguns noms que han acabat decidint d'altres clubs. Per tant, toca anar al dia i ser pacients. No es pot lluitar amb clubs com el Valladolid, Almeria, Saragossa o Mallorca. Tenen quantitats molt més elevades que les nostres". Per tant, la recepta del barceloní és clara: els futbolistes amb fam de Segona B i aquells que no han acabat de tenir una molt bona campanya a Segona A però que tenen potencial, són idonis per aterrar a Montilivi. "De jugadors n'hi ha. Mica en mica anirant caient els noms", completava.\nA dia d'avui, el Girona té 11 jugadors amb contracte però no tots tenen la seva continuïtat assegurada. "Ens interessen tots ells. No volem desmuntar l'equip, sinó potenciar-lo", deia Cárcel, si bé admetia que hi ha la possibilitat que algun club pagui la clàsusula d'alguna de les peces més cobejades de la plantilla, com ho poden ser, per exemple, el porter Isaac Becerra i el defensa Florian Lejeune. "Els antecedents diuen que gairebé no hi ha traspassos a la categoria, però no podem dir que sigui impossible. Ara, confio que es puguin quedar tots", subratllava. Fins i tot va assegurar que "la idea" és que tots aquells futbolistes que acaben contracte el 2016 (Becerra, Lejeune, Eloi Amagat, Granell, Aday, Felipe i Mata) "renovin" perquè "són importants per al futur del Girona".\nSembla poc probable que Pablo Machín acabi volant de Montilivi, però a finals de juny encara no s'ha assegurat al cent per cent la seva continuïtat, encara que el sorià té contracte fins el 2016 i el club el vol retenir un any més, i el en més d'una ocasió s'ha relacionat el seu nom amb d'altres banquetes de la categoria. Ahir, Cárcel tampoc va donar del tot per fet que seguirà, però es va mostrar pràcticament convençut que no farà les maletes en les properes setmanes i que aquest és el seu lloc, com a mínim, per al curs 2015/2016. "Mantenim el contacte cada dia. Ell està content amb el club i la ciutat. Creu en mi, en el projecte i l'estem intentant renovar. Quan ho aconseguim, podré dir al cent per cent que Machín seguirà. Però com que aquest cinc per cent que falta no depèn de mi, no ho puc assegurar. Pot ser que algun club vingui i pagui la clàusula o d'altres coses. Ara, és clar que ell és l'entrenador que tots volem".\nEs quedarà Richy?\nUna altra de les carpetes que Quique Cárcel té al damunt de la taula és la de Fran Sandaza i Richy Álvarez, jugadors als que se'ls vol renovar. El primer sembla més fora que no pas a dins, mentre que per al gallec, Cárcel encara hi té alguna esperança i ahir se'l veia prou optimista. "Estem parlant amb ell i volem que segueixi, però és el jugador el que ha de decidir què és el millor per al seu futur. Crec que és una persona molt identificada amb el Girona i la gent se l'estima. No puc garantir que estem molt a prop, però l'oferta que li podem donar i el sistema de joc són coses positives perquè continuï. Ara mateix depèn d'ell".


CCOO denuncia que el Govern aprofita l'estiu per continuar amb la dissolució de l'ICS - Tottarragona.cat :: Diari digital independent d'informació i d'opinió de Tarragona\nSegons el sindicat, l'ICS i la resta de proveïdors del sistema sanitari al Tarragonès han fet un conveni de col•laboració per a la prestació de algunes activitats assistencials. Aquest conveni crea una sèrie d’unitats funcionals que comporten el nomenament d’un coordinador per a cadascuna d’elles.\n"CCOO denunciem la manca de transparència en aquest procés i creiem que és un pas més en el camí que han endegat el Govern de la Generalitat i la Conselleria de Salut per tal de fer desaparèixer l’ICS, mitjançant la seva integració en estructures, empreses, ens o altres invents que tenen com a únic objectiu diluir el lideratge que l’empresa pública ICS té en la sanitat pública catalana".\nL'Adserà va massa depressa i la cagarà com el fill d'en Pujol.\nAquest Boi no para, es un maquina, ja te moltes experiencies d,aquest tipus, crec.\nSe han despertado o se acercan las elecciones sindicales ??


PAe - CTT - General - Pla d'adreçament i interconnexió de xarxes en l'Administració\nPla d'adreçament i interconnexió de xarxes en l'Administració >\nEl Pla definix un espai d'adreçament privat per a l'Administració Pública alhora que facilita la coordinació entre plans de numeració IP.\nServicis horitzontals per a les AA.PP , Infraestructura de comunicacions i missatgeria , Normalització i regulació\nEl Pla d'adreçament i interconnexió de xarxes en l'Administració definix un espai d'adreçament privat comú per als Centres de l'Administració. Este Pla permet que cada entitat o organisme puga establir de manera independent els seus plans de numeració IP, en funció de la seua infraestructura de xarxa, o distribució orgànica o departamental, però mantenint una coordinació amb la resta d'Administracions Públiques que evite l'ús de direccions duplicades.\nGarantir una correcta administració de la xarxa, mitjançant un seguiment permanent del pla de numeració en cada subxarxa i mantindre al dia la documentació dels canvis que es produïxen en el mateix. D'esta forma es garantix l'evolució i creixement de les xarxes per a fer front a noves necessitats.\nLa Llei 11/2007 , de 22 de juny, d'accés electrònic dels ciutadans als servicis públics, d'ara endavant LAECSP, en el seu article 43, establix que l'Administració General de l'Estat, les Administracions Autonòmiques i les entitats que integren l'Administració Local, així com els consorcis o altres entitats de cooperació constituïts a tals efectes per estes, adoptaran les mesures necessàries i incorporaran en els seus respectius àmbits les tecnologies precises per a possibilitar la interconnexió de les seues xarxes amb la finalitat de crear una xarxa de comunicacions que interconnecte els sistemes d'informació de les Administracions Públiques espanyoles i permeta l'intercanvi d'informació i servicis entre les mateixes, així com la interconnexió amb les xarxes de les Institucions de la Unió Europea i d'altres Estats Membres.\nEl Pla d'adreçament i interconnexió de xarxes en l'Administració és necessari para:\nLa interconnexió de les xarxes de les Administracions Públiques i en particular a i a través de la Red SARA (Sistema d'Aplicacions i Xarxes per a les Administracions).\nEl desplegament de servicis d'administració electrònica sobre la Xarxa SARA.\nLa interconnexió amb xarxes d'Administracions d'altres Estats membres de la UE, el desplegament i accés als servicis públics europeus d'administració electrònica, a través de la Xarxa SARA i del seu enllaç amb la xarxa transeuropea sTESTA, que té al seu torn el seu propi pla d'adreçament.\nEn este sentit, el Consell Superior d'Administració Electrònica vé promovent des de fa anys el Pla d'adreçament i interconnexió de xarxes en l'Administració que definix un espai d'adreçament privat comú per als Centres de l'Administració. Este Pla permet que cada entitat o organisme puga establir de manera independent els seus plans de numeració IP, en funció de la seua infraestructura de xarxa, o distribució orgànica o departamental, però mantenint una coordinació que evite l'ús de direccions duplicades.\nSolució relacionada: Xarxa SARA


Adhesió del Gremi a la plataforma País Rural\nEl Gremi d'Àrids de Catalunya s'ha adherit a la plataforma País Rural, una associació que agrupa ajuntaments i activitats econòmiques del territori, que reclama que es puguin definir, projectar i executar les polítiques rurals i de natura amb més autonomia per part de la gent que realment hi viu. La Junta Directiva del Gremi va aprovar-ne l'adhesió entenent que la correcta gestió sostenible de l'explotació dels recursos naturals, que els agremiats del sector desenvolupen, estan situades en entorns rurals, fixen població i donen llocs de treball estables i de qualitat. Mentre que per una altra banda, sembla que moltes vegades es legisla a l'esquena a la realitat d'aquest territori, sense escoltar massa la seva gent, ni als ajuntaments o als actors econòmics que hi treballem. El gerent del Gremi, Jaume Puig, ja va participar el dissabte 22 de maig a la reunió de la junta de País RuRal, que es va fer a la Vall de Boí.\nL'objectiu de País Rural és acabar amb els greuges, el desequilibri territorial i el despoblament rural. Entre d'altres defensa un País on es pugui gaudir dels mateixos serveis (públic i privats) en tots els municipis i arreu del territori, sense greuges. En la reunió de la Vall de Boí es va adoptar un decàleg d'aspiracions, compromisos i demandes del món rural, que serà presentat al nou Govern de la Generalitat i a tots els grups parlamentaris.\nEl procés de creació de l'Agència de Patrimoni Natural i la Biodiversitat de Catalunya, el juliol de l'any passat, va ser el desencadenant de la constitució d'aquesta nova plataforma. Aquest es va presentar públicament el juliol de 2020 a Montblanc i està presidit per Josep Maria Vila d'Abadal. Tot i tenir aquesta Llei la missió de liderar la protecció, la planificació, la gestió, la restauració, la millora i l'estudi del medi natural, moltes institucions del territori – des d'administracions i associacions, fins als sectors econòmics que operen al territori – es van sentir apartats del debat. A partir d'aquest fet, s'ha anat articulat aquest nou moviment en el qual el Gremi d'Àrids de Catalunya s'hi ha adherit.


Teo Quintero i Emilio Bernad, presentats com a nous jugadors del Sabadell\n23/05/2022 | 08:00\nA onze dies perquè comenci la pretemporada, el Centre d’Esports ha presentat aquest matí dues de les tres incorporacions que ha realitzat dins ara. Teo Quintero i Emilio Bernad -tots dos jugadors que ocuparan fitxa de jugadors menors de 23 anys– han estat presentats a l’Olímpia i amb els nens del Campus del CE Sabadell. Els futbolistes han estat acompanyats per Bruno Batlle i Jose Manzanera, que després de les intervencions dels protagonistes ha repassat l’estat del mercat. Quintero i Bernad s’han mostrat contents amb la seva arribada al Sabadell i amb ganes i ambició per afrontar la nova temporada.\nEmilio Bernad, de 21 anys, arriba procedent del Valencia Mestalla i serà un dels porters de la plantilla arlequinada. El de la Vall d’Uixó ha explicat que no va dubtar quan va rebre la trucada del Sabadell: “He tingut la sort de jugar aquí, hi ha una gran afició i es respira futbol. És un club que concorda amb el que vol i he escollit venir aquí per donar el màxim“. Tot i la seva joventut, Bernad ha disputat algunes temporades a Segona B i arriba a Sabadell amb ganes de demostrar el seu nivell. El nou jugador arlequinat s’ha descrit com un porter ràpid, amb bon joc de peus i que és bastant complet.\nPer la seva part, Teo Quintero aterra a Sabadell després de dues temporades dures a l’Hércules. El barceloní ha explicat que, tot i l’adversitat, ha crescut molt individualment en els darrers anys i arriba al club amb moltes ganes de fer-ho bé i assolir els objectius. Quintero serà un dels centrals de l’equip i, si Antonio Hidalgo manté l’esquema, el defensor ha apuntat que, tot i dominar les dues cames, el fet de ser esquerrà el pot portar a jugar a l’esquerra. No obstant això, el futbolista ha explicat que pot adaptar-se a totes les posicions de la defensa. L’antic jugador de l’Hércules arriba d’una plaça molt complicada i amb un objectiu similar al dels arlequinats. Aquesta pressió, en paraules de Quintero, l’ha ajudat molt a estar preparat per qualsevol repte.\nEl mercat pot animar-se en les pròximes hores\nMalgrat que el Sabadell només ha incorporat tres jugadors i avui ha presentat Teo Quintero i Emilio Bernad, el mercat es pot començar a moure. Segons apuntava ahir el periodista Ángel García (@cazurreando_com) el Centre d’Esports podria tancar l’arribada del central Iago Indias aviat. Indias va defensar la samarreta del Castellón la temporada passada i avui s’ha acomiadat de l’afició. Xavi Sidro, periodista de SER Castellón, ha apuntat directament al Sabadell com el nou destí del futbolista de 25 anys. A més, el mateix Ángel García va apuntar ahir al vespre el nom de Jacobo González, jugador del Tenerife que sortirà cedit i té ofertes del Sabadell i l’Albacete.\nPel que fa als jugadors amb contracte, Jose Manzanera ha apuntat al fet que tant Aleix Coch com Gorka Guruzeta tenen contracte i el club compta amb ells. Els casos d’Adri Cuevas i Iker Undabarrena continuen sobre la taula i el club els hi ha traslladat la seva voluntat que segueixin a Sabadell, però ara per ara no hi ha res tancat. Respecte a les fitxes de jugadors menors de 23 anys, el director esportiu arlequinat ha explicat que les situacions de mercat decidiran quantes fitxes s’ompliran i si, fins i tot, aprofitaran les llicències del filial. Això, però, es determinarà durant tot l’estiu i en funció de les oportunitats que sorgeixin durant el mercat.\nEtiquetes: CE Sabadell, Emilio Bernad, Iago Indias, José Manzanera, Primera RFEF, Teo Quintero\nEl Sabadell i Sabadell en Xarxa creen la Xarxa Arlequinada de Comerç\nIago Indias arriba al Sabadell per reforçar la defensa


Anboto i Kolitza es juguen el Torneig Bizkaia - PilotaViu\nAnboto i Kolitza es juguen el Torneig Bizkaia\nDimarts, 21 d'agost de 2018 - 13:45h\nBilbao a festes. La gentada plena els carrers, i amb ella aquests es plenen de retrobaments, de vells coneguts i cares noves, de tradicions centenaries i cultura.\nEl casc antic és l’escenari perfecte; rialles, converses, càntics, menjar i beure. Juga l’Athletic Club de Bilbao, a un estadi nou. I, altra vegada, trobem eixa simbiosi entre allò antic i la modernitat que tot ho impregna.\nI més enllà del futbòl i la festa, ens trobem entre el carrer Castresana Luis amb la contrada basca per exel·lència, la eusko pilota, al Frontó Bizkaia de Bilbao.\nÉs ací on tindrà lloc dins del marc de l'Aste Nagusia la final del Torneig Biscaia, on jugaran este dimarts a partir de les 18h.\nEsta competició, que hui farà vibrar el frontó bilbaí ha estat una aposta original: sis equips, als quals els dóna nom una de les conegudes muntanyes basques (Oiz, Anboto, Kolitza, Ganekogorta, Sollube i Gorbeia), i s’han enfrontat en les tres modalitats que es juguen a mà (parelles, mà a mà i 4 i 1/2). El campionat s’ha disputat en cinc municipis històrics de Bizkaia - Arrigorriaga, Etxebarri, Barakaldo, Zeanuri, i Bilbao - en un sistema d’eliminatòries fins quedar en les finals els equips de Anboto i Kolitza, que es veuran les cares a les 18:00 en el frontó Bizkaia, on lluitaran per fer-se amb la txapela (trofeu que es dóna als campions bascos).\nEn la primera partida de la vesprada Erasun tindrà com a rival a Elordi, ja que Dario ha causat baixa. Tot seguit hi haurà la partida de parelles, en la qual es mesuraran Irribarria i Rezusta amb Artola i Albisu. En la la final del 4 i 1/2, Ezkurdia s’enfrontarà amb Víctor.\nLa victòria se l'emportarà l'equip que vença en dues de les diferents modalitats que es troben hui al Frontó.\nEl que és segur és que gaudirem d’una vesprada on la pilota serà la protagonista amb un espectacle que compagina cultura, esport i festivitat.\nJoan Vinyals, des de Bilbao


Presentació - «Animales invisibles» (Nórdica Libros)\n19 / 03 / 2019 (19:00h - Llibreria Altaïr)\nAmb Gabi Martínez\n«Animales invisibles» és un projecte sobre animals misteriosos, sigui per pertànyer a les llegendes dels diferents llocs, per estar presumptament extingits o per ser gairebé impossibles de localitzar. El llibre proposa una aventura literal en cadascuna de les seves presentacions, durant les quals se segueix el rastre d'un animal simbòlic en el territori explorat. A través de la relació que els habitants tenen amb aquest animal, de la seva forma de cuidar-lo, perseguir-lo recordar-lo, el públic va descobrint no només una geografia sinó també l'imaginari d'una societat.\nUn llibre de viatges diferent en el qual descobrirem llegendes, llocs mítics, espais on es donava caça o on s'amagaven aquests animals. Un viatge literari, geogràfic i vital.\nEl dimarts 19 de març presentarem el llibre al Fòrum i comptarem amb la presència de l'autor, Gabi Martínez, de qui l'escriptor Carlos Zanón diu: «quan llegeixo els seus llibres em donen ganes de llegir més, però, sobretot, de viure més».


La fiscalia demana l'ingrés a presó de Millet, Jordi Montull, Osàcar i Gemma Montull - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa fiscalia demana l'ingrés a presó de Millet, Jordi Montull, Osàcar i Gemma Montull\nEl ministeri públic també demana fer els requeriments per fer efectiu el comís de 6,6 milions a l'antiga CDC\n08.05.2020 | 16:45\nEls condemnats Fèlix Millet, Jordi Montull i Gemma Montull, l'últim dia del judici del 'cas Palau' | ACN\nEls condemnats Fèlix Millet, Jordi Montull i Gemma Montull, l'últim dia del judici del 'cas Palau'\nLa fiscalia anticorrupció ha demanat a l'Audiència de Barcelona que es decreti l'ingrés a presó de Fèlix Millet, Jordi Montull, Daniel Osàcar i Gemma Montull, després de la sentència del Tribunal Suprem sobre el 'cas Palau'.\nEl ministeri públic també ha demanat que es facin els requeriments oportuns per fer efectives les responsabilitats econòmiques fixades en la sentència tant per la responsabilitat civil com el decomís dels guanyats obtinguts, és a dir, els 23 MEUR que hauran de tornar al Palau de la Música Millet i Jordi Montull, i el comís de 6,6 MEUR a l'antiga Convergència Democràtica de Catalunya (CDC) pel que es considera guanys obtinguts per tràfic d'influències.\nEl Tribunal Suprem va confirmar la setmana passada la condemna de l'Audiència de Barcleona de 9 anys i 8 mesos de presó i una multa de 4,1 MEUR al que va ser màxim responsable del Palau de la Música, Fèlix Millet, i de 7 anys i mig de presó i multa de 2,9 MEUR a l'exnúmero dos de l'entitat, Jordi Montull. També van ratificar que tots dos han de retornar al Palau de la Música 23 MEUR que van desviar en benefici propi.\nL'alt tribunal va rebaixar la condemna a l'extresorer de CDC Daniel Osàcar, a que absolen del delicte de tràfic d'influències. Osàcar va ser condemnat per l'Audiència de Barcelona a 5 anys i 5 mesos de presó i ara, un cop exclosos 11 mesos per tràfic d'influències, haurà de complir una condemna de 3 anys i mig. També haurà de pagar una multa de 3,7 MEUR.\nTambé va rebaixar sis mesos la pena a l'exresponsable financera de l'entitat, Gemma Montull, que va ser condemnada per l'Audiència de Barcelona a 4 anys i mig de presó i que ara haurà de complir una condemna de 4 anys perquè es tenen més en compte les atenuants de confessió durant el judici i reparació parcial del dany. També haurà de pagar una multa de 2,6 MEUR per blanqueig de capitals.


Actualitzada 21/08/2018 a les 09:32\nDivendres passat, després de topar-nos, tot arribant a Girona i fins passat Vic, amb una de les pitjors tempestes que he vist en la meva vida, vam arribar a casa amb les vacances gastades. Ens hem reservat el cap de setmana per anar passant el jet lag, omplir la nevera i treure la pols de sobre els mobles, que sembla mentida que en només quinze dies se’n faci tanta. O sigui que, des d’ahir, que ja estem treballant a ple rendiment.\nL’estiu ja no és més que un cúmul de records més aviat plaents, però al cap i a la fi records. I ja se sap que de records no viu ningú, almenys raonablement bé. Tornem a la lluita diària, al dia a dia, a l’arribar a final de mes, amb més pena que glòria, però sense deutes que no ens puguem permetre.\nCom que som dels que teníem por, després dels atemptats d’ara fa un any, no ens hem sentit personalment empesos a participar in situ de l’homenatge a les víctimes del 17-A, tot i que, com és natural, hem seguit les notícies dels actes que s’han celebrat a Barcelona, Cambrils i Ripoll i, amb un cert alleujament, hem vist que, tot i que amb més dificultats de les desitjables, s’ha imposat el decòrum i els actes previstos han pogut fer-se amb normalitat. El país ha sortit guanyant, o si volen, no ha perdut res. No és poca cosa. D’aquí a no res, arribarem a la Diada i, molt probablement, abans que vingui l’hivern, el panorama polític s’haurà aclarit en una tardor que s’albira complicada per la causa catalana. Si no ens han enganyat, durant el mes d’octubre s’iniciarà la vista oral del judici per rebel·lia dels polítics catalans encausats.\nMolt probablement, tornarem a viure jornades d’alta tensió amb un resultat que ja es veurà, perquè fer pronòstics amb el tema del procés ha quedat absolutament desacreditat per les giragonses i salts mortals als quals s’han avesat els seus protagonistes. L’únic cert, però, és que les partides d’escacs no poden ser eternes. Ni tan sols les que, des de fa mesos, disputen simultàniament Puigdemont i Llarena i Junqueras i Puigdemont. Algun dia, algú haurà de canviar de discurs i de projecte, encara que li caigui a sobre tota la gasòfia de les xarxes socials. Confiem tenir salut per poder-ho veure i per continuar dient-hi la nostra, com cada dimarts, en aquesta columna. Amén.


El racó de les impressions i la memòria: Wolf Haas\nM'agradaria recomanar-vos un llibre curiós, un entreteniment intel.ligent i divertit alhora: "El clima desde hace 15 años" (ed. Roca). Es tracta de l'última obra de l'escriptor austríac Wolf Haas, que s'ha fet famós durant els últims anys en l'àmbit de la literatura germànica gràcies a les novel.les de misteri -i jo diria que també d'humor- protagonitzades pel detectiu Brenner (un detectiu més en la línia de Ceferino que de Philip Marlow...)\nEn aquest llibre Haas abandona per primer cop el suspens per explicar una història d'amor. El més interessant, però, és la manera com explica aquesta història, amb una de les estructures narratives més originals que he llegit mai.\nKowalski és un noi alemany que estiueja en un poble dels Alps austríacs i s'enamora de la filla dels amos de l'hotel on s'allotja. Però una tragèdia interromp bruscament la relació entre els dos adolescents i no es tornen a veure durant 15 anys. Durant aquest temps, el noi s'aprèn de memòria, dia per dia, la crònica metereològica del seu antic poble d'estiueig. Aquesta rara habilitat li permet guanyar un concurs televisiu de l'estil "Qué apostamos" i acostar-se de nou al seu antic amor d'estiu. Les coses, però no seran tan fàcils com Kowalski havia suposat en un principi...\nLa pirueta és la següent: el text pretén ser la transcripció literal de les entrevistes que manté durant cinc dies una crítica literària d'una revista alemanya amb l'escriptor Wolf Haas sobre l'última novel.la que aquest ha publicat, "El clima desde hace 15 años". A partir de les discussions entre tots dos sobre el sentit de tal o tal passatge o sobre la psicologia d'un personatge determinat, el lector real pot seguir la trama argumental del llibre fictici.\nPerò encara falten alguns miralls per fer el joc més complex: el Haas fictici explica en l'entrevista que la història narrada és real, que ell mateix va entrar en contacte amb els protagonistes i que fins i tot va ser testimoni directe del desenllaç. En resum, un joc de perspectives que barreja els punts de vista i els plans de realitat com si d'un quadre d'Escher es tractés:\n1. En un pla de realitat, tenim l'escriptor fictici i l'entrevistadora. Conversen sobre el llibre i la crítica literària, però també sobre vivències i opinions personals, sobre la diferència cultural entre Alemanya i Àustria... En resum, a partir de les seves paraules, també es van caracteritzant com a personatges literaris d'un altre llibre del qual no saben que formen part.\n2. En un segon pla de realitat, tenim els fragments que se citen de la novel.la, que està narrada en primera persona pel seu protagonista, Kowalski. Haas parla sovint sobre com ha construït i manipulat aquesta veu literària.\n3. La història "real" que va passar, que divergeix en alguns punts de la història de la novel.la. És, per una banda, el que els protagonistes van contar a Haas i que aquest al seu torn relata a l'entrevistadora. Per altra banda, és el que Haas va viure com a testimoni dins la història.\nEvidentment Haas no ha inventat la metaliteratura, però s'ha de reconèixer que s'ha empescat una manera de narrar molt particular. Amb aquesta genial jugada mestra, el personatge de Haas encarna d'un sol cop gairebé tots els tipus de narrador que estableix la teoria literària. I, evidentment, el seu nom coincideix amb el de l'autor real del llibre que figura a la portada!\nAmb la complexitat del punt de vista l'autor s'aconsegueix un efecte humorístic únic. Per exemple, la crítica literària destaca els passatges segons ella més desafortunats del llibre o assenyala abundants metàfores que el Haas de ficció desmenteix rotundament. També és enginyós que el personatge de Haas declari sovint haver prescindit d'alguns detalls reals que en un llibre haurien quedat massa literaris i haurien induït el lector a sobreinterpretacions. I per sobre de tot, aquesta insistència a ser fidel a la història real, que als nostres ulls cada cop és més increïble i feta a mida dels clixés romàntics més "pel.liculers" (només per citar un exemple: al final de la novel.la hi ha un casament, i el capellà afegeix amb un post-it (!) al seu llibre de cerimònies la frase: "Si hi ha algú que té res a dir en contra de la celebració d'aquest matrimoni, que ho digui ara o calli per sempre").\nL'humor, com en les anteriors novel.les de Haas, també és present en l'ús del llenguatge. Utilitza molt vocabulari propi de l'alemany austríac, la qual cosa produeix molts malentesos entre els personatges dels dos països. No he llegit la versió en castellà -crec que en català encara no ha sortit- però m'imagino que la traductora ho ha tingut realment difícil.\nAixí doncs, si voleu endinsar-vos en l'escriptura irònica i intel.ligent de Haas, passar una estona divertida i conèixer una estranya història d'amor, no us deixeu perdre aquest llibre. Perquè tot aquest complex entramat d'instàncies narratives i extranarratives no té cap sentit mentre hi falti la més important: la del lector real que pots ser tu.\nEscrit per La Martona el dissabte, de juny 07, 2008\nM'encanten aquelles obres on es confon realitat amb fantasia (en un sentit molt general). Pel que expliques, ha de ser un llibre deliciós, perquè demostra una intel·ligència molt gran: has de dominar diversos plans de la "realitat", aconseguir veure les qüestions de "l'altre" des del punt de vista de cadascun dels protagonistes (gens fàcil, per cert), i oferir diversos jocs de paraules i d'idees que sorprenguin a tots. Complicat.\nUn llibre a tenir en compte pels propers mesos, ben segur. Per cert, saps alguna cosa sobre la qualitat de la traducció?\nde juny 09, 2008 8:23 a. m.\nSobre la traducció, Jordi, no te'n puc dir massa. Com que se simula una conversa i el vocabulari és bastant planer, vaig atrevir-me amb la versió original. Només sé que la traductora és la Rosa Ribas, una escriptora catalana que viu a Frankfurt i té aquest blog: http://ya-aqui.blogspot.com/\nde juny 09, 2008 11:06 p. m.


Per què les maten? | Mediterráneo Press.\n25 noviembre, 2019 25 noviembre, 2019 Enric Senabre Carbonell\tEnric Senabre, Observatori de la Ciutadania, Opinió, Per què les maten?\nEl passat dissabte 23 de novembre, la tertúlia filosòfica del programa radiofònic d’Àpunt Gravetat zero, amb Maria Josep Poquet i Joan Llobell, ens va plantejar a Amparo Zacarés i a mi la pregunta que dona títol a l’article.\nLa conductora del programa va adaptar la pregunta a la seua condició femenina i ens va plantejar Per què ens maten? Amparo Zacarés va contestar de manera clara i contundent que la causa és el Patriarcat (podeu escoltar la tertúlia íntegra ací, a partir del minut 56 de programa) i jo vaig intentar plantejar la qüestió des de la masculinitat, Per què les matem? Perquè el fet innegable és que som homes els que matem les nostres parelles i ex parelles. Em va semblar interessant començar per interpel·lar els homes, ja que encara que no tots els homes són maltractadors, sí que és cert que tots els maltractadors ho són. El paper dels homes en aquesta lluita ha d’estar al costat d’elles, reconéixer el protagonisme femení i col·laborar en les solucions que es proposen. I una reflexió en masculí es necessària per complementar el conjunt d’actuacions feministes que han de portar-nos a una societat més igualitària.\nEl patriarcat genera un model de masculinitat hegemònica que bloqueja l’emocionalitat ben gestionada. El model social masculí diu que els homes no hem de mostrar sentiments, i això ens ha convertit en analfabets emocionals, a força d’amagar-la hem perdut el costum de sentir, i quan aquests es desborden, no sabem gestionar-los i reaccionem amb frustració, que s’expressa en violència o fugida i infelicitat.\nNecessitem models de masculinitats no estereotipades, per les dones i pels homes mateixos, perquè el model hegemònic també genera riscs que no són fàcils de gestionar per als homes, conductes de risc com el consum drogues, la conducció perillosa, o la necessitat de viure aventures extremes. També les conductes violentes amb contínues baralles, la vigorèxia o la necessitat de demostrar una superioritat que no existeix. Els homes hem de comprendre que perdem molt amb aquest model, però sobretot hem de comprendre que no podem edificar la nostra vida sobre el sotmetiment de la meitat de la humanitat, perquè seria com voler mantenir l’esclavitud, però ara de les dones, al segle XXI.\nAleshores, els homes assassinen les dones per por, per impotència, per incapacitat, per ràbia, per vergonya, per venjança, per demostrar qui mana, per què s´ho mereixen… perquè són dones. Al remat, matem a les dones perquè són dones, com va dir Joan Llobell, i això és un Feminicidi, com va afirmar Amparo Zacarés.\nI és que l’epidèmia de violència contra les dones és una violència estructural, arrelada a les estructures socials i polítiques i impulsada per una societat patriarcal que desqualifica la víctima, la redueix a una condició inferior i justifica, per tant, el seu maltractament.\nQuan trobem models de violència a la publicitat, als titulars de premsa, al cinema, als concursos com Gran Hermano i, ara, a les xarxes socials, trobem que hi ha una certa estructuració que no controlem individualment, una repetició de patrons estandaritzats que normalitzen les agressions, les fan amables a la vista o invisibles com en el cas dels micromasclismes o masclismes quotidians, que són la demostració que aquesta violència és estructural, perquè quan es perd la justificació ideològica aquesta continua realitzant-se de manera inconscient. Mostra que hi ha una modelació social d’aquestes conductes. Amb el terrorisme es va acceptar fàcilment que fora un tipus de violència específic, per raons polítiques, i es van dissenyar càstigs específics. Per què no ho veiem igual de clar ara, amb aquesta violència no directament política, sinó de gènere?\nEs tracta d’un masclisme en el què molts homes continuen sentint-se còmodes. Els homes i les dones hem patit un procés de socialització aprés que ens ha fet repetir estereotips de gènere; l’home agressiu, emprenedor, dur, victoriós, que no pot acceptar la derrota, el patiment ni el fracàs, i que quan ho viu no ho soporta, ho amaga amb violència i amb respostes compulsives, angoixades i desesperades. A les dones, en canvi se les ha educat per a la cura, l’emocionalitat i la col·laboració, i se senten còmodes en aquest paper, que a llarg termini se’ls queda curt. El poder s’aprén i la indefensió també és apresa, ho han demostrat molts experiments psicològics, i necessitem eines per superar aquests mecanismes de control.\nTambé parla d’un màrketing de l’amor romàntic que es difon a través de novel·les, pel·lícules i sèries juvenils, en el qual l’amor tot ho pot i la gelosia és vista com una demostració d’amor.\nEl context social és vital, sense ell no es donarien els assassinats que no són més que l’ultima fase d’un procés que es desenvolupa de manera oculta, com un iceberg. El context naturalitza conductes de superioritat masculines i de submissió femenines, normalitza renúncies per amor i cessions per respecte; donar la contrasenya del mòbil, acceptar un control dissimulat a través de retrets i recriminacions, menystenir públicament… són les que porten després a l’agressió, quan el control simbòlic esdevé insuficient.\nEl cercle de la violència, a més, porta a perdonar l’home, a considerar la violència com un esclat puntual, com un descontrol nerviós, i el context empenta en la línia de justificar conductes violentes. Només si canviem aquesta estructura educativa que abarca aspectes formals i informals, podrem combatre un masclisme que està massa arrelat encara a les societats actuals.\nPer això hem de començar a educar des de menuts. La coeducació és la resposta educativa formal a la discriminació que imposa el patriarcat. És un tòpic pensar que el maltractament només afecta persones adultes, cada vegada més veiem comportaments violents, de domini i control, en parelles joves. Però en aquest cas, aquests comportaments estan normalitzats, acceptats per una concepció de l’amor romàntic, en el qual l’entrega absoluta, la fusió i una sensació de confiança total porta a entregar als xics el control sobre moltes de les parcel·les vitals que després són difícils de recuperar, com les contrasenyes, les amigues, els estudis o la família. Rosa Sanchis, als magnífics materials Els nostres cossos, els nostres drets, publicats per la Conselleria d’Educació, cita Diaz Aguado i Carvajal, en un estudi de 2011, on afirma que el 21% de les xiques han patit aïllament, el 17% ridiculitzades, el 21% controlades i el 10% han sentit por. Però moltes d’elles manifesten acceptar-ho com una cosa normal. S’ha arribat a normalitzar situacions que poden portar a maltractaments futurs, però que no es consideren greus perquè no encaixen en els models que veuen a la televisió.\nPer tant la prevenció en aquestes edats ha d’anar de manera indirecta als models d’amor, a la sexualitat i a la vivència de l’autoestima. No funciona anar directe al maltractament, perquè elles no es veuen afectades i ells no es veuen reflectits. El que ells fan és altra cosa, diuen, és amor. Per sort, un sector de les adolescents ho veu clar, si més no teòricament, altra cosa és el que passa quan es veuen dins d’una relació.\nEl model de fusió amorós, la desaparició de límits personals, la idealització de l’estimat, la creença de que per amor es canvia i sobretot que elles el poden fer canviar, el t’estimaré sempre, la gelosia com a demostració d’amor i la poca educació emocional, que impedeix regular les emocions i convertir-les en sentiments, dificulten la nostra faena.\nCal arribar a un model amorós més ample, a una cultura de la cura, de la llibertat i l’autoestima, emocionalment complexa i sempre en construcció. Un model de bon amor o bon tracte, aprendre a cuidar-se, l’atenció mútua, que se’ns reconega i se’ns tracte bé, amb confiança i col·laboració. No és fàcil, però tampoc impossible.\nEl canvi està en marxa i és imparable, a no ser que passe alguna cosa com la que pinta El cuento de la criada, que tal i com van les coses no sembla impossible. Però en un societat democràtica, la revolució feminista és imparable, perquè és una reivindicació legítima i legal, que no pot discutir-se amb arguments assenyats, i només es combat amb desqualificacions, mitges veritats i ocultacions tendencioses, de fet els contraris al moviment no s’atreveixen a negar els drets de les dones, només diuen que se’n passen o que ho volen tot, però no poden discutir la major. El combat ideològic està clarament guanyat, ara falta el més difícil, la realització efectiva, i això costarà més, però és imparable. A més aquesta revolució transformarà la societat sencera, els canvis en els rols de gènere porten a un reacoblament del món sentimental, de les relacions personals, sexuals, de treball, etc. I aquests canvis ja estan en marxa i no es detindran fàcilment, si no és amb una repressió exagerada\n← El pionero del turrón por Internet y del turrón personalizado\nReconociendo el trabajo de Pilar Gil Cabedo en la protección de las víctimas del machismo →\n1 junio, 2019 Enrique Arias Vega


L'Informatiu - Santa Perpètua tanca el mes de maig amb una taxa d'atur del 12,24%\nSanta Perpètua tanca el mes de maig amb una taxa d'atur del 12,24%\nSanta Perpètua ha tancat el mes de maig amb 1.504 persones aturades el que significa una taxa d'atur del 12,24%, segons dades de la Regidoria de Desenvolupament Local. La baixada registrada d'abril a maig ha estat de 35 persones, semblant a la del mateix mes de l'any passat.\nLa comparativa anual és també positiva ja que s’ha reduït el nombre de persones aturades en 199. Dels 1.504 perpetuencs en atur en total a data 31 de maig, 612 són homes i 892 dones. La davallada de l'atur ha estat principalment dins el segment masculí amb 27 homes i vuit dones, segons informa la Regidoria de Desenvolupament Local.\nL'atur ha davallat entre el grup de treballadors no qualificats (-40 persones dins aquest grup, -7,3%). Des de la Regidoria s'explica que el descens de l'atur s'ha concentrar entre la població de fins a 44 anys i recorda que al municipi hi ha 810 aturats que tenen més de 45 anys, representant el 54% del total d'atur.\nFoto: Una usuària al Punt del SOC instal·lat al Centre de Desenvolupament Local / Joel Mesas