Lara Salvador: 'He fet un homenatge a les dones de la família' - Revista Teatralnet\nLara Salvador: ‘He fet un homenatge a les dones de la família’\nby Ángeles Castuera | juny 16, 2021\nAvui s’estrena al teatre Tantarantana l’espectacle Qué sabe nadie o les cançons de Penèlope de la companyia La Peydro. Des d’una aproximació singular al format cabaret, Lara Salvador reconstrueix en aquest muntatge un relat inacabat que es va filant amb la sonoritat màgica del vibràfon de Chapi, el seu pare. Parlem amb ella sobre aquest muntatge que es podrà veure fins diumenge als Baixos22 de la sala.\nLara, què significa que aquest muntatge obtingués en el seu dia el Premi SGAE X edició del Festival Russafa Escènica?\nAixò era una peça breu, de 30 minuts. El Festival, juntament amb la SGAE, concedien una dotació econòmica per poder fer una versió llarga del text. El vam estrenar a València a l’abril. El vam fer alguns dies a la sala Russafa, després hem fet algun bolo i ara serà la primera vegada que es podrà veure a Barcelona. Al final té format de cabaret molt a la meva manera, íntim. Li dic així perquè són uns quants esquetxos curts que al final conformen un tot.\nAquest és un espectacle molt íntim que parteix d’una història familiar: la desaparició del teu oncle. Com has traslladat tot això, tan personal, a l’escena?\nAl meu entorn els hi ha anat bé. Les persones de la meva família que ho han vist estan molt agraïdes. En certa manera, jo crec que he fet un homenatge sobretot a les dones de la família. I alhora, la història està amarada d’un tel d’universalitat perquè al cap i a la fi estàs parlant de la pèrdua, que tothom experimentat, o de la família, o de la relació amb la teva àvia o amb la teva mare. I aquestes coses s’estenen a totes les famílies.\nPèrdua, separació, el dolor de les mares…\nEl fet concret que motiva l’obra és una separació, però l’obra no se centra en la història d’aquesta desaparició, sinó en les conseqüències que això genera en una família. I en les dones, concretament, perquè així és com ho he viscut jo. La perspectiva com a mare, com a àvia, com a neboda, com a germana és el que es veu en l’obra. Com totes elles han viscut aquesta pèrdua, aquesta espera\nLes emocions que genera això és quelcom que tothom podrà comprendre des del seu prisma i amb la seva pròpia història. L’emoció al final és l’espera, o la pèrdua, o l’esperança o la desesperança…\nL’espectacle té format cabaret i hi apareixen cançons. Quines són?\nHi ha tres boleros molt reconeguts dels que hem fet una adaptació per a vibràfon i veu, i després hi ha unes altres peces, originals, compostes pel meu pare, Jesús Salvador Chapi, el meu pare, que és la persona que m’acompanya en escena. Totes les cançons remeten a aquest univers de la pèrdua, de l’espera…D’alguna manera dic també que les cançons més conegudes, els boleros, són les que hauria cantat la meva àvia si hagués pogut.\nPerò no podia cantar-les.\nA l’obra ho explico: la meva àvia no cantava perquè no podia. Perquè tenia un nus a la gola i no podia cantar. I això és una metàfora del fet que no podia suportar tot aquest dolor. Jo ho expresso així. Ella no va poder desfer-se’n, d’aquest dolor. Perquè és molt gros, que desaparegui un fill teu. Per això, per a mi cantar totes aquestes cançons eren una manera de posar veu a aquest dolor i convertir-lo en una cosa més bella, més fructífera.\nLa idea que el teu pare formés part d’aquest espectacle…Hi és des del principi? Ja hi era en els 30 minuts del principi?\nSí, sempre! Jo tenia clar que a l’obra hi hauria textos i cançons, i des del principi li vaig passar al meu pare els textos que m’interessaven i li parlava de la sonoritat que m’agradava. Després, en la versió més llarga també hi hem treballat. Però des del principi, l’estructura de text i cançons i el fet que el meu pare hi posaria la música, han estat presents. Hi ha unes quantes escenes d’a dos, en què jo sóc més protagonista i ell m’acompanya. Jo en dic ‘estar allà per donar-me la mà’ per explicar aquesta història. I després hi ha tota la part musical-instrumental en que ell agafa el protagonisme. Perquè té molts coneixements.\nI com ha estat aquesta feina plegats?\nNosaltres havíem treballat junts, però la feina sempre havia anat al frevés d’ara: jo estava a les seves mans com a director. Ell té un grup de percussió, que es diu Amores i jo havia col·laborat algunes vegades amb ells. I també havíem fet algun musical i ell n’era el director musical. Però és la primera vegada que jo dirigeixo alguna cosa i ell m’acompanya. I no és el més natural, no que la filla dirigeixi al pare? És bonic i molt generós per part seva. Per a mi és un regal que em fa: tota la seva entrega, la seva passió per la música. Això és una cosa que jo he aprés d’ell: la tenacitat i l’amor per l’ofici.


A la recerca de la felicitat al Reus Deportiu | El Món de Reus\n← Ràdio Maria i l’immortal Sabaté\nI els del #Fila0 van agafar AIRA →\nA la recerca de la felicitat al Reus Deportiu\nPosted on 29 Novembre 2012\tby Josep Baiges\nL’assemblea del Reus Deportiu (delcamp.cat)\nAhir em vaig estalviar d’anar a l’assemblea del Reus Deportiu. Bàsicament perquè ja en tinc masses de maldecaps com per acabar-me de deprimir amb les misèries del meu club. Per això vaig preferir està a l’aguait del twitter on s’anaven produint les (poques) piulades d’alguns dels assistents. Per exemple, l’exregidor incompatible Pepe Jofré, un home amarat d’un profund sentiment d’afecte al club que li ve de família. Així ens ho va demostrar quan, assegut al pavelló vell on es feia l’assemblea, va piular amb un punt d’emoció “al mig de l’antic camp d’hoquei recordo al jugador portuguès Livramento. Sento encara el soroll dels partits dels 60”. Aquest Livramento va ser el gran rival esportiu de Joan Sabater, amb qui es va disputar la supremacia com a millor jugador del món a la dècada dels 60 i 70 del segle passat. Ahir Sabater tenia una altra rival que -per cert- no patina gens, més aviat el contrari. Em refereixo a l’actual presidenta del club, la Mònica Balsells. “Informe de la Presidenta: un reguitzell de problemes econòmics” comentava Jofré. Era previsible. En tot cas, i després de l’aprovació del pla de viabilitat que va presentar la junta per les properes tres temporades, el que va resultar singular va ser el torn obert de preguntes. La Bèstia Ramos-Salvat feia una piulada molt explícita al respecte. “A Reus també tenim les nostres assemblees divertides! Avui a @ReusDeportiu en vivim una nivell RCD Espanyol! #Reus #bonestardes”. Com sempre la Bèstia exagerava. Una cosa tan patètica com l’assemblea que vam viure fa dies a can Pericu difícilment es podrà repetir mai enlloc.\nAmb tot això, mentre anava mirant de cua d’ull el mòbil per si arribava alguna altra piulada enginyosa, em vaig entretenir amb l’AVUI PER DEMÀ de Canal Reus Televisió. Curiosament la conductora del programa, la Sílvia Sagalà de veu portentosa, se’ns va presentar vestideta de roig-i-negre. Curiosa coincidència. Del programa m’interessava l’entrevista als integrants d’ALQUíMIA FLAMENCO, el grup reusenc de flamenc que actuarà aquest cap de setmana al Bravium i d’on sobresurt el percussionista més eixerit, el gran Jordi Salvadó. L’espectacle promet. Però abans d’aquesta previsió, la Sagalà va entrevistar a un mite de la psicologia d’aquest país, el mediàtic Antoni Bolinches, que ahir era a Reus per presentar el seu últim llibre “La Felicitat personal”. Ho vaig trobar molt interessant impregnar el Món de Reus d’un pessic de felicitat amb el mestratge d’aquest profund coneixedor de les relacions humanes. Bolinches va donar la recepta màgica per aconseguir “aquesta sensació de benestar psicofísic” de la que està tan mancada la nostra ciutat. Segons ell cal estabilitzar-se en tres vies ben concretes com són “la congruència interna, l’amor harmònic i la realització personal”. Per això, segons el psicòleg, ens cal trobar “fonts de plaer” especialment en un moment de crisi i de migradesa on queda clar que “els diners no fan la felicitat, però ajuden a l’hora de satisfer les necessitats bàsiques per aconseguir aquest benestar personal”. Ho vaig trobar sensacional. I certament va ser una llàstima que Bolinches no presentés el seu llibre a la mateixa assemblea del Reus Deportiu. Se l’imaginen intentant afavorir el benestar psicofísic, la congruència interna i l’amor harmònic entre el Sabater i la Balsells, amb l’elefant negre tocant el violí? Hauria estat memorable.


L'any dels graus curts - Blog d'UNportal\n8 universitats tenen previst estrenar al setembre 14 noves titulacions de 3 anys.\nLes universitats catalanes quadruplicaran el curs vinent el nombre de graus de 3 anys de durada que ofertaven fins ara, que passarà dels 5 actuals a 19. Coincidint amb l’inici del curs 2018-2019, les universitats Autònoma (UAB), Rovira i Virgili de Tarragona (URV), de Lleida (UdL) i Abat Oliba (UAO) s’incorporaran a les cinc que, a través de centres propis o adscrits, ja en programaven: les de Barcelona (UB), Politècnica (UPC), Pompeu Fabra (UPF), Ramon Llull (URL) i Oberta (UOC). Només 3 de les 12 universitats catalanes –Girona (UdG), Vic (UVic-UCC) i Internacional (UIC)– no hauran apostat per la fórmula dels graus curts instaurada pel Govern espanyol el 2015.\nFins ara només la UPF programava un títol de 180 crèdits (ECTS) a preu públic, el grau de Global Studies, que s’imparteix, en anglès, des del curs 2016-2017. A partir del setembre, però, la UAB té previst oferir-ne tres més, Gestió de Ciutats Intel·ligents i Sostenibles, Estudis de Gènere i Història, Política i Economia, aquest últim en anglès; la UPC n’ofertarà un, Paisatgisme, i la URV i la UdL s’hi afegiran amb quatre titulacions, dues per universitat.\nLa universitat tarragonina incorpora Tècniques de Bioprocessos Alimentaris i Tècniques de Desenvolupament d’Aplicacions Web i Mòbils, mentre que la UdL afegeix a la seva programació Disseny Digital i Tecnologies Creatives i Tècniques d’Interacció Digital i de Computació, aquest últim al nou campus que impulsa a Igualada.\nL’oferta estrictament pública disposarà, si tot va com està previst, de 9 títols a l’inici del curs 2018-2019. A més, dos centres adscrits de la UB, ESCAC i ENTI, començaran a impartir, a preu privat, dos estudis més de durada reduïda: Cinematografia i Producció de Música i So per a la Indústria de l’Entreteniment, respectivament. El nou grau de l’ESCAC substitueix al de Cinema i Mitjans Audiovisuals, de 240 ECTS. ENTI ja té a la seva programació uns altres estudis de 3 anys, que va estrenar el setembre passat: Creació Artística per a Videojocs i Jocs Aplicats.\nA banda dels centres adscrits, la UOC també es va afegir, fa dos anys, a la nòmina d’universitats que han fet el pas d’oferir estudis de durada més curta amb el grau de Disseny i Creació Digitals.\nEn l’àmbit de les universitats privades, La Salle, de la URL, va ser pionera a impartir graus de 180 ECTS en introduir a la seva programació Tècniques d’Aplicacions de Sofware. Per al curs vinent, La Salle proposa oferir un grau més, Disseny i Innovació de Negocis Digitals. Finalment, la UAO s’ha sumat a les universitats que aposten pels estudis de 3 anys amb els graus de Global Business i Comunicació Experiencial i Virtual.


S’aprova definitivament el projecte per construir dues noves rotondes per accedir a l’N-340 - La Cala RTV\nLes rotondes milloraran la connexió de la via TV-3025 amb l’N-340, tant en sentit nord com sud, evitant els encreuaments.\nUn any després de treure-ho a informació pública, el Ministeri de Foment va donar divendres passat llum verda al projecte, que facilitarà la incorporació a la via nacional evitant els actuals encreuaments, tant en sentit nord com sud.\nLes rotondes permetran crear un enllaç en forma de diamant, connectant millor la TV-3025 a l’N-340 així com la resta de camins pròxims. D’aquesta manera, els veïns que vulguin anar cap a Tarragona des del nucli urbà, per exemple, no caldrà que facin un gir a l’esquerra havent de creuar el carril contrari. Jordi Gaseni és l’alcalde de l’Ametlla de Mar.\nL’objectiu final de l’actuació és el d’incrementar dels nivells de seguretat viària. El projecte forma part d’un conjunt d’obres per construir tres noves rotondes i millorar tres nusos viaris més en els municipis ebrencs per on passa l’N-340. El pressupost total estimat és d’uns 2,8 milions d’euros.


Quotes Federatives 2015\nQUOTA DE L’ANY 2015:\nTotes les Cases de Joventut que formen part de la FVCJ en data 1 de gener de 2015 han de fer les següents aportacions econòmiques en forma de quota:\na) Associacions juvenils amb identitat jurídica i fiscal pròpia (Cases de Joventut amb CIF propi): 1000 €/any.\nb) Associacions juvenils o Grups no legalitzats que mancomunen la seva gestió interna en una de les 3 ASSOCIACIONS DE CASES DE JOVENTUT provincials: 300 €/any (s’abonaran a l’ASSOCIACIÓ PROVINCIAL i aquesta comunicarà el pagament a la FVCJ).\nLes CJ membres que gestionen SUBVENCIONS NOMINATIVES amb ajuntaments o altres ens públics, ho faran sempre a través de la FVCJ per a la correcta supervisió fiscal, comptable i legal.\nConsulteu per les fòrmules i terminis de pagament. Les altes i baixes de les entitats s’aproven a l’AGO de l’últim cap de setmana de setembre de cada any.\nQUOTA DE L’ANY 2014:\nTotes les entitats que formen part de federació en data anterior al 1 de gener de 2013 han de fer les següents aportacions econòmiques en forma de quota:\n– Entitats locals amb gestió de convenis públics: 10% de la quantia conveniada.\n– Entitats locals autofinançades (sense convenis municipals) amb ingresos inferiors als 2000 euros/any): 60 € ***(consultar).\n– Entitats locals autofinançades (sense convenis municipals) amb ingresos propis superiors als 2000 euros/any): 3% dels ingresos ***(consultar).\nConsulteu per les fòrmules i terminis de pagament. Les altres i baixes de les entitats s’aproven per assemblea cada setembre.


Trobada de clàssics italians | | Historics\nTrobada de clàssics italians\nTot i que sembla que just acabem d’entrar en un nou any, en dues setmanes ja hi serem al mes d’abril. Com no podia ser d’una altra forma i per continuar amb el potent calendari anual, a Històrics vam gaudir d’una nova sortida el dissabte 23 de març, la Trobada de clàssics italians, amb el Restaurant Cal Pajares, a Gironella, com a punt de trobada.\nEn aquesta ocasió, van participar un total de 19 cotxes: 9 Alfes Romeos, 6 Lancies i 3 Ferraris. En general hem de destacar la bellesa en general de tots els cotxes, però sí que cal esmenar els tres Alfes Guliette, dels anys 1957, que van circular tots tres junts i, naturalment, sense la capota, ja que el temps acompanyava. A més a més, el soroll dels motors potents dels Ferraris quan acceleraven eren música celestial per les oïdes dels participants.\nPrecisament parlant dels valents que van decidir-se a participar dissabte van ser 32 i, com a anècdota curiosa va ser que, la foto de grup, la va immortalitzar el porschista Jaume Tobella, que estava per la zona i va venir a saludar la colla, ja que en la sortida hi havia uns quants amics seus. Moltes gràcies Jaume!\nLa ruta, que tenia un total de 90 kilòmetres, va transcórrer per carreteres secundàries poc transitades de la zona. El grup va començar pel tram mític de la Guàrdia, que els va portar cap a Santa Maria de Merlès, el Cobert de Puigcercós, Borredà, Sant Jaume de Frontanyà, la Pobla de Lillet i les Fonts del Llobregat. En aquest punt es va fer una pausa per tal de fer una xerradeta entre els participants, compartint anècdotes i experiències de les marques representants a la sortida, tot esperant l’hora del dinar, que encara la veien una mica lluny.\nCom a anècdota d’aquesta trobada, el grup va fer la sortida conjuntament amb els cotxes italians dels clubs Alfa Romeu Catalunya i Antic Car de Catalunya.\nAmb el recorregut finalitzat, tot el grup va dirigir-se a dinar, que va ser al Santuari de Montgrony, una hostatgeria-restaurant situada a 1408 metres d’altitud a Gombrèn, Baix Ripollès. Una preciositat a on fan uns àpats deliciosos.\nUna vegada més, volem donar les gràcies als coordinadors de la trobada, en Jordi Jordana i en Francesc Puig, que sempre fan un treball imprescindible perquè tothom gaudeixi de cadascuna de les trobades.\nMoltes gràcies a tots per participar i fins a la pròxima trobada Històrics!\nTrobada de clàssics italians2019-04-022019-04-02https://www.historics.org/wp-content/uploads/2018/05/logo-main.pngHistoricshttps://www.historics.org/wp-content/uploads/2019/04/dsc04827-e1554216460755.jpg200px200px


El jurat popular declara culpable d’assassinat i agressió sexual l’acusat de matar una nena a Vilanova El jurat popular declara culpable d’assassinat i agressió sexual l’acusat de matar una nena a Vilanova – El Món\nJudici a l'assassí confés d'una nena de 13 anys a Vilanova i la Geltrú, en la sessió de lectura d'informes finals i dret a última paraula de l'acusat | ACN\nACN 23/04/2021 2:38 pm\nEl jurat popular ha declarat culpable per unanimitat d’assassinat i agressió sexual l’acusat de matar una nena de 13 anys a Vilanova la tarda del 4 de juny del 2018. El jurat sosté que l’acusat, que no estava sota els efectes ni de l’alcohol ni de les drogues, va obligar la nena a entrar al seu pis i s’hi va tirar a sobre per atemptar contra la seva integritat sexual i la va agredir. Després la va matar amb estrangulació i asfíxia utilitzant un collar de gos. Va ser una mort “lenta, agonitzant, conscient i cruel”. La fiscalia demana la presó permanent i revisable per un delicte d’assassinat amb traïdoria i acarnissament en context d’un delicte contra la llibertat sexual i deu anys més de presó per agressió sexual a menor de 16 anys.\nPep 24/04/2021 4:20 pm\nNo cal posar el que penso, ja que els redactors d'aquest diari, tampoc ho publicarien com en tantes ocasions. Però per mi fils de puta com aquest, es mereix fotre'l de cara a la pared. Ara bé amb tota la xusma d'extrema dreta que corre pel món, tal vegada en caurien més.


L’Ajuntament de Manises ha començat a col·locar pictogrames explicatius en dependències municipals, serveis públics i comerços per a facilitar la dificultat de comunicació i llenguatge de persones amb diversitat funcional.\nAquesta iniciativa es tracta d’un projecte de col·laboració entre la Regidoria de Mobilitat Urbana Sostenible de l’Ajuntament de Manises i Maite Belda, tutora de l’aula Comunicació i Llenguatge (CiL) del CEIP Benjamin Benlloch. El sistema de pictogrames utilitzat del Portal Aragonés de Comunicació Augmentativa i Alternativa (ARASAAC), és una marca del Govern d’Aragó, òrgan que ha permés a aquest consistori l’ús de la seua patent de manera gratuïta.\nSegons la regidora de Mobilitat Urbana Sostenible, Carmen Moreno, “la implantació d’aquesta mesura respon a la necessitat de construir una ciutat inclusiva i integradora i promoure el dret a la comunicació i l’accessibilitat per a tota la ciutadania del municipi i també per a les persones que el visiten”.\nEl pròxim 15 de febrer a les 10 hores tindrà lloc un acte de presentació del projecte a la Casa de Cultura de Manises. A més d’una mostra de les diferents imatges, es comptarà amb una actuació teatral destinada als menors amb dificultats de comunicació oral que estaran presents en l’esdeveniment, entre els quals es trobaran huit alumnes del col·legi Benjamín Benlloch tutoritzats per Maite Belda de l’aula CiL\nL'Ajuntament va posar en marxa el passat dilluns 7 d'agost el Pla de millora i manteniment de vials i clavegueram per tal de donar solució als problemes d'inundacions que des de fa anys pateixen els veïns i veïnes de Manises.…\nLa Regidoria de Promoció Econòmica de l'Ajuntament de Manises ha convocat tres beques formatives per a persones amb diversitat funcional intel·lectual. Les beques tindran una durada de 6 mesos, amb opció de prorrogar-se una única vegada per un període d'altres…\nEtiquetas: Ajuntament de Manises comunicación dificultades pictogramas\nNova edició de la 10k de Manises\nPresentació de les Falleres Majors de Manises\nManises concede los premios a la Excelencia Académica


LÚCID - Estudis i investigació de mercat i competència\nÉs fonamental identificar les novetats del mercat i les millors pràctiques de la competència, on es diferencien i on resideix la nostra oportunitat. Panells de tendències, recerca de referents amb valor afegit i anàlisi màrqueting MIX de competidors (Producte / Preu / Comunicació / Distribució).\n"En l'anàlisi crítica està l'oportunitat de diferenciació."\nANÀLISI DE MÀRQUETING\nLes tècniques d'anàlisi mitjançant Màrqueting MIX ens permet analitzar els competidors en tota la seva globalitat i treure conclusions i dades en un sentit global de la marca, el que ens facilita la posterior presa de decisions. Hi ha una estreta relació entre el producte, el preu, el sistema de distribució i la comunicació. Analitzant aquests quatre aspectes en profunditat podem amb més facilitat i amb més coherència dissenyar i implementar nous models de negoci diferenciadors o noves estratègies de màrqueting.\nTENDÈNCIES I REFERENTS\nPanells d'investigació en profunditat, analítics i molt específics, que poden centrar-se en tendències d'un sector, segment o mercat, o bé en el consumidor (target) o el producte. Plantegem la recerca de tendències i referents com un exercici inicial adaptable i a mida per a cada projecte, l'objectiu és escoltar el mercat, entendre el consumidor i identificar patrons de consum dels quals puguem beneficiar.


Castelló facilita el préstec de routers amb connexió wifi per alumnes confinats - Empordà\nCastelló facilita el préstec de routers amb connexió wifi per alumnes confinats\n21·10·20 | 16:11\nCastelló facilita el préstec de routers amb connexió wifi per alumnes confinats EMPORDA.INFO\nL'Ajuntament de Castelló d'Empúries facilita el préstec de routers amb connexió wifi a aquells i aquelles alumnes que es trobin confinats/des i que requereixin del servei de connexió a internet per a poder seguir les classes i les tasques escolars en aquesta situació.\nEl curs escolar farà poc més d'un mes que ha arrencat i al llarg d'aquests dies són diversos els grups d'alumnes que s'han hagut de confinar alguns dies com a mesura preventiva per la Covid-19. Aquesta és una situació que ja es contemplava, tot i que els protocols als centres educatius estan establerts per a poder garantir, en la mesura del possible, l'escolarització presencial del conjunt de l'alumnat.\nÉs per aquest motiu que s'ha decidit reprendre el servei de préstec d'aparells routers amb connexió wifi tal com s'havia engegat durant el confinament i tancament dels centres educatius, durant el final de curs passat. L'objectiu és poder facilitar el desenvolupament de les tasques i l'estudi a distància que els centres educatius indiquen als alumnes que es troben confinats temporalment a casa.\nUn aspecte clau d'aquest servei consisteix en l'agilitat i la senzillesa del procés de préstec, a fi que l'alumnat en pugui fer ús de la manera més ràpida possible. Són els centres educatius qui valoren i proposen l'alumnat que en té necessitat. Per aquest motiu, l'Ajuntament ha generat una sol·licitud que els centres poden omplir amb les dades de l'alumne/a que ho requereix i enviar-ho telemàticament, al mateix moment que la família de l'alumne/a pot venir a recollir el router a Serveis de la Ciutadania de l'Ajuntament.


Forum 2004 - Documents: Diferents experiències en l’educació per a la participació\nContinguts > Festival Mundial de la Joventut > Diferents experiències en l’educació per a la participació\nDiferents experiències en l’educació per a la participació\nL’educació per a la participació ha de començar per l’escola, s’ha d’incorporar a l’àmbit de l’ensenyament i s’ha d’explicar als joves de quines temàtiques consta, com ara què són els partits polítics, per què anar o no anar a una manifestació, etc. «L’escola és un factor clau de reivindicació de valors personals i ciutadans», assenyala Vicente Anglada, expresident del Consell de la Joventut de València i regidor de l’Ajuntament de València. «Cal transformar les aules i la societat», concreta.\nL’Ajuntament de Paterna (València) és pioner en aquest àmbit en realitzar un programa d’educació per a la participació que afavoreix la implicació dels joves en el seu futur. El projecte, amb finançament a càrrec del mateix Ajuntament, és una experiència que va començar fa tres anys amb els alumnes de quart d’ESO i primer de batxillerat dins de l’assignatura opcional a la de religió o a la d’ètica, i s’imparteix durant sis mesos o un any. Primer es va aplicar a l’institut públic de la localitat i ara també es treballa amb el concertat. El programa, que compta amb la promoció del Consell de la Joventut de València, s’ha donat a conèixer en altres zones d’Espanya i sembla que aquest any es durà a terme a Los Realejos (Tenerife).\nEs partia de la base que «els joves no participen espontàniament. No veuen aquesta necessitat perquè ja ho tenen tot cobert», comenta Gema Frías, expermanent del Consell Nacional de la Joventut de València en temes de participació i associació i educadora de joventut i participació a l’Ajuntament de Paterna (València). Es van realitzar enquestes entre els joves de la població i van donar com a resultat que més d’un 60% estava d’acord a rebre informació sobre feina, educació o com ser voluntari, mentre que més d’un 30% pensava que no li era necessari per manca de temps.\nLa metodologia que s’aplica a les classes és l’animació sociocultural basada en una pedagogia participativa. Els alumnes són els protagonistes del mateix aprenentatge i aprenen divertint-se. «És destacada la importància de la comunicació i la coordinació aprenent des del joc», apunta Frías. L’evolució que segueixen les classes és la següent: coneixement del món que envolta els joves, investigació sobre un tema, planificació mitjançant informes de treball, acció i avaluació (d’ells mateixos, dels seus projectes, i també tenen un examen teòric).\nL’apartat de l’acció, d’aportar al problema una solució real, és molt important, ja que els joves veuen concretar el seu projecte. Per exemple, tal com explica Gema Frías, en una ocasió un grup de treball va inserir una falca publicitària a la Cadena Dial que informava sobre els maltractaments a les dones i donava el número de telèfon gratuït al qual es podia trucar.\nEls vint participants en aquesta conferència es van mostrar molt interessats en aquest projecte, que representa una activació de la societat civil. Els joves reunits van manifestar que la participació és una condició fonamental per al canvi social: «en el moment en què t’impliques, ja estàs ajudant», assenyala Mercedes Sánchez, de la Corunya. Alhora és un mitjà: «és una eina que permet aconseguir objectius i es troba entre les persones i el fi», destaca Ana Rodríguez, de l’illa d’El Hierro a les Canàries.\nLa participació és una responsabilitat ciutadana «ja que la participació és la base de molts drets fonamentals i, on hi ha drets, hi ha deures», afirma José Antonio Rubio, de Madrid. Una altra de les seves característiques és tenir una dimensió positiva de la llibertat i una forma de legitimar la democràcia. A més, la participació és un valor en ella mateixa i un dret fonamental.\n«Nosaltres volem ser ciutadans actius i crítics», concreta Vicente Anglada. No es tracta de ser espectadors de la democràcia, sinó que la societat civil estigui activa perquè la democràcia segueixi viva. La participació dels joves en diferents àmbits de la vida social va ser posada en dubte. Els participants d’Hispanoamèrica van assenyalar que molts joves estan desil·lusionats perquè, tot i que ho desitgen, saben que no poden canviar les coses. «Existeix un desinterès per incorporar-se a les associacions, per fer-se-les seves. No es busca el compromís quan els nivells de corrupció són molt alts», comenta Jorge Ballesteros, del Ministeri d’Educació Pública de Costa Rica. Mentrestant, els joves espanyols reconeixien que ells no estaven educats per participar, que estaven acomodats en el món del futbol o d’Operación Triunfo.\nEncara que existeix aquesta realitat, també hi ha un conjunt de joves participatius que, mitjançant associacions o organitzacions, busquen que l’educació arribi a tothom. «La batalla de les ONG és trencar la barrera de la pobresa mitjançant l’educació. L’educació salva vides, augmenta i distribueix la riquesa i augmenta la participació», diu Carles Sarrió, gerent del Consell de la Joventut de la Generalitat Valenciana. La distribució de la despesa educativa en el món, segons xifres d’Intermón Oxfam, reflecteix unes diferències abismals en les proporcions: països industrialitzats, 84%; Hispanoamèrica, 4%; estats àrabs, 2%; Est asiàtic, 4%; sud de l’Àsia, 4% i l’Àfrica subsahariana, 1%.\nLa Conferència Mundial sobre l’Educació per a Tothom, celebrada el 1990, va posar com a prioritat l’alfabetització de tots els infants del planeta per a l’any 2000. La realitat ha posposat aquesta iniciativa fins al 2015, encara que alguns experts ja estan dubtant que s’arribi al resultat desitjat. Actualment, al món hi ha 872 milions d’adults analfabets.


L'home, de 83 anys, va ser trobat per un familiar | L'accident va tenir lloc el passat dimecres a la tarda\nper Redacció dissabte, 7 de desembre 2019 - 08:30h\nUn veí de l'Argilaga va morir el passat dimecres a la tarda després de bolcar amb el seu tractor. | Laia Solanellas\nUn home de 83 anys i veí de l'Argilaga, a la Secuita (Tarragonès), va morir el passat dimecres a la tarda mentre conduïa el seu tractor. Els fets van tenir lloc en una finca de la seva propietat, on va ser trobat per un familiar. El tractor havia caigut per un petit barranc i el vehicle va bolcar. El cos va ser identificat a les nou del vespre, després de comprovar que l'home no havia tornat a casa.\nMor en bolcar amb el seu tractor a l'Argilaga\nA les nou del vespre del passat dimecres, un home veí de l'Argilaga va ser trobat mort a la seva finca. Segons ha avançat el 'Diari de Tarragona', l'home, de 83 anys, estava treballant al camp amb el seu tractor quan va patir un accident. El vehicle va caure per un petit barranc i va bolcar, motiu pel qual l'home va perdre la vida.\nUn familiar va trobar el cos el dimecres al vespre, després d'adonar-se que l'home no havia tornat a casa. Fins al lloc es van desplaçar una dotació de Bombers i patrulles dels Mossos d'Esquadra. L'home va ser enterrat aquest divendres a la tarda a la parròquia de l'Argilaga.\nProblemes en la recerca del jove de 20 anys desaparegut a Girona


Blog del Femení Mollet HC: de febrer 2010\nBenvinguts al blog del Mollet HC Femení\nEn aquest blog trobarás les últimes noticies de l'equip femení del Mollet HC\nMollet HC Femení 6-1 CHP Blanes\nMollet HC Femení: 10-Aroa Mulero, 3-Maricel Escudero, 4-Esther Pelissou, 7-Jessica Escudero (c) i 9-Laura Vall. -cinc inicial- 5-Natàlia Castillo i 8-Marina Mateu.\nCHP Blanes: 1- Virgínia Díaz, 4-Odette Garcia, 6-Anna Armero, 7-Judith Barranco, 8 Patrícia Suarez (c) i 9-Marina Serra.\nVa xiular el partit el sr. Francesc que va assenyalar 14 per l'equip local i 12 per l'equip de La Selva.\nGran victòria del Mollet HC Femení a la seva pista davant el CHP Blanes per 6 a 1. Les selvatanes van ser el primer equip en treure punt al nostre equip femení amb un empat a la primera volta, però aquesta vegada les nostres jugadores no s'han deixat sorprendre i han sortit per la victòria des de el minut 1.\nEl partit ha començat de cara per les vermelles que s'han avançat molt aviat al marcador, degut a la gran pressió a pista rival que impossibilitava que les jugadores del Blanes poguessin jugar amb tranquil·litat (1 a 0). Amb avantatge al marcador la pressió s'ha fet més asfixiant i l'entrenador rival s'ha posat nerviós i ha protestat iradament al arbitre del partit, que primer li ha tret una targeta blava que Laura Vall a aprofitat per posar distància al marcador, i uns minuts desprès l'ha expulsat, fet que novament Laura Vall a aprofitat per establir el 3 a 0 al marcador. A partir d'aquí el partit només ha tingut un color i ha estat el vermell de la samarreta de les nostres jugadores, que una i altre vegada arribaven clarament a la porteria rival. El Blanes només creava perill en algun contracop que Aroa Mulero solucionava sense gaires dificultats. Amb aquest resultat es va arribar al descans gracies a la portera selvatana Virgínia Díaz que va evitar que el Mollet marxes al marcador.\nLa segona part va ser exactament igual que la primera, les vallesanes pressionant i asfixiant al rival i el Blanes sense idees. Els gols van anar caient poc a poc fins el 5 a 0. Les selvatanes van buscar solucions però sense gaire sort, només van poder marcar de falta directe per l'acumulació de faltes de les molletanes (5 a 1). El definitiu 6 a 1 va arribar a poc de finalitzar el partit. El resultat va ser prou contundent, però molt més contundent va ser la superioritat mostrada a la pista.\nDesprés del partit del sènior femení, l'equip base femení va fer el seu debut en partit amistós. Va ser una gran experiència i esperem que això no es quedi en una anècdota i que s'organitzin molt més partits d'aquest tipus, ja que elles son el futur de l'hoquei femení al nostre club.\nPublicat per Mollet Femení a 7:52 p. m. Cap comentari:\nEsther Pelissou Ayuso, (21/06/95).\nVa néixer a Mollet del Vallès fa 14 anys, filla de Maria José i Olivier, té una germana petita, Àngela, que va practicar patinatge i hoquei patins fa alguns anys. Actualment estudia tercer d'ESO a un institut de Mollet del Vallès i per les tardes va a una acadèmia d'angles. Li agrada molt esquiar i sempre que pot se'n va amb la família a la neu. Va començar a patinar a l'escola d'hoquei patins del Mollet HC amb 6 anys. Va passar per les diferents categories del club fins al dia d'avui que juga al Infantil B del club, amb Laura Vall com a companya i 4 nois més. El seu entrenador de l'Infantil es en Jordi Sànchez i combina els entrenaments del Infantil i del Femení.\nDes del 2008 juga a l'equip femení del club, sent una de les mes petites del equip. Porta el número 4 a l'esquena.\nPublicat per Mollet Femení a 12:00 a. m. Cap comentari:\nAquest dissabte de nou ens la tornem a jugar contra un dels rival més durs de la lliga, el Blanes. L'equip de La Selva van ser les primeres a treure punts a les nostres jugadores a la primera volta de la lliga. Per tot això i perquè just desprès del partit hi ha l'esperat debut del Femení Base del club, us esperem per animar a les nostres noies i desprès a les mes petites. T'espera una bonica tarda d'hoquei. No pots fallar!!!!!!\nPublicat per Mollet Femení a 8:17 p. m. Cap comentari:\nCH Corbera 5-9 Mollet HC Femení\nCH Corbera: 1-Maria Baeza, 2-Natàlia Ventura, 5-Maria Santeugini, 8-Raquel Alcalà, 9-Eugènia Pastor, 11-Àngela Usach i 12-Meritxell Parera (c).\nL'arbitre del partit va ser Rafael Castells i va assenyalar 15 i 13 faltes d'equip respectivament.\nVictòria treballada del Femení del Mollet HC per 5 a 9 a la pista del Corbera. Tot i el resultat, el partit no s'ha decidit fins als últims minuts, malgrat la superioritat mostrada per les vallesanes.\nEl partit va començar amb bon ritme, i amb dos gols matiners de les molletanes, que es van avançar per 0 a 2. Les del Baix Llobregat no es van deixar intimidar i en dues bones jugades molt directes van aconseguir empatar el partit. A partir d'aquí el Mollet HC va controlar el temps del partit i va assetjar la porteria rival, però sense cap premi, a vegades per encert de la defensa i a vegades per la imprecisió de l'atac. Semblava que el fet de que feia un mes que no es sumava de tres en tres va crear ansietat a l'atac i falta de claredat d'idees.\nLa segona part va començar com la primera, amb dos gols matiners de les noies del Mollet en dos molt bones jugades d'equip. El Corbera es va encaparrar en que la segona meitat fos una calca de la primera i va tornar a empatar el partit a 4. Amb l'empat a 4, el Mollet HC Femení va exprèmer l'accelerador i es va tornar a anar de dos gols. La falta directa per arribar a les 10 faltes li va donar la opció al Corbera de retallar distàncies i ho van fer. El Mollet no volia que es tornes a repetir la situació de que les empatin per tercera vegada i va assetjar la porteria rival, aquesta vegada amb molt més encert i va marcar 3 gols, fins el definitiu 5 a 9.\nDesprès de tornar a guanyar al cap de molt de temps, el Mollet juga la setmana vinent contra un dels rivals més durs de la categoria, el Blanes. Desprès del partit del sènior femení, el Femení Base del club, debuta en un partit amistós contra el FC Martinenc Femení Base. Us esperem a tots per animar a les nostres noies, per guanyar un partit important i per veure les nostres futures jugadores del primer equip femení del Mollet HC.\nPublicat per Mollet Femení a 12:48 p. m. 1 comentari:\nMaricel Escudero Lardín, (01/09/91).\nVa néixer a Mollet del Vallès ara fa 18 anys, filla de Rosa i de Lluís i germana de Jessica Escudero. Actualment està estudiant primer de batxillerat artístic i per les tardes es entrenadora a la escola d'hoquei del Mollet HC a una escola de la ciutat. Va començar a patinar amb 4 anyets a l'escola de patinatge artístic del Mollet HC. Amb 9 anys va marxar per continuar amb la seva formació al Cerdanyola CH. Va fer parella de patinatge amb l'Albert Molar durant 4 anys a Canyelles, a la mateixa època que entrenava al Cerdanyola CH. Després d'aquests anys va deixar la pràctica del patinatge artístic.\nA partir de Setembre del 2008 va començar la seva aventura a l'hoquei patins al Mollet HC fins a l'actualitat. És la número 3.\nPublicat per Mollet Femení a 12:16 a. m. Cap comentari:\nEl proper diumenge, el nostre equip femení juga a la pista del CH Corbera. La mala classificació del Corbera no es garantia de res, i menys si mirem el resultat de la passada temporada quant les nostres noies van sortir golejades de la pista del Baix Llobegrat. Així doncs esperem la vostra presència per animar al nostre equip i poder sumar un altre vegada de tres en tres i lluitar fins al final de temporada per les places de privilegi. Us esperem a tots!!!!!!!\nPublicat per Mollet Femení a 4:55 p. m. Cap comentari:\nConvocatòria control de jugadores per la Federació Espanyola de Patinatge\nDimecres 17 de Febrer dos de les nostres jugadores, Laura Vall i Esther Pelissou, han estat convocades pel seleccionador nacional d'hoquei patins femení, Joan Soler, per un entrenament control de la Federació Espanyola junt amb altres noies de diferents clubs. Les convocades són:\n-HC Palau de Plegamans: Berta Busquets, Laura Puigdeuta, Paula Ferron i Daniela Membreño.\n-CHP Blanes: Odette García i Virgínia Díaz.\n-CH Mataró: Judit Morera, Elisabet Gurri i Xantal Piqué.\n-CP Manlleu: Élia Casarramona.\n-CP Vic: Esther Tosar i Nara López.\n-CHP Bigues i Riells: Mònica López, Marta Borràs i Gemma Camp.\n-CE Arenys de Munt: Laia Ibañez, Marta Espinell i Alba Formatgé.\n-Mollet HC: Laura Vall i Esther Pelissou.\nDessitgem molta sort a les dos i les felicitem per la convocatòria!!!! SORT NOIES!!!!\nPublicat per Mollet Femení a 3:35 p. m. Cap comentari:\nAroa Mulero Huertas, (01/07/94).\nVa néixer a Mollet ara fa 15 anys, filla d'Anna i de Alberto i germana de Luis Mulero. Viuen tots junts a La Llagosta, un poble al costat de Mollet del Vallés. Actualment està estudiant tercer d'ESO a un institut de secundaria de La Llagosta, les tardes les dedica a estudiar i sortir amb els amics. Va començar a interessar-se per l'hoquei perquè el seu germà va començar a l'escola del Mollet HC al 2004, i ella va conèixer altres noies que també el practicaven. Abans, de petita, va practicar gimnàstica rítmica i hip-hop.\nAl 2008 va fer finalment el salt a l'hoquei patins, on va començar des de zero. Al mes de setembre del mateix any va decidir posar-se a la porteria. En la actualitat és la portera del Primera Catalana Femení i la numero 10.\nPublicat per Mollet Femení a 12:13 p. m. Cap comentari:\nMollet HC Femení 1-1 Club Patí Roda\nMollet HC Femení: 10-Aroa Mulero, 3-Maricel Escudero, 4 Esther Pelissou, 7-Jessica Escudero (C) i 9-Laura Vall -cinc inicial-. 8-Marina Mateu i 5-Natàlia Castillo.\nClub Patí Roda: 89-Raquel Serra, 3-Judith Costa, 8-Cristina Vistós, 4-Laura Pujols (C), 9-Marta Pujols, 5-Laura Barroso i 15-Nuria Fabregó.\nVa xiular el partit el sr. Albacete. Va assenyalar 12 faltes a l'equip local i 14 al visitant.\nDesprès de la derrota de la setmana passada, les nostres noies necessitaven una victòria a casa contra el Roda, però la portera osonenca ho va evitar i va deixar el partit en empat a un.\nEl partit va començar malament per les vallesanes perquè els primers minuts el Roda es va avançar al marcador 0 a 1 en una badada defensiva. A partir d'aquí el partit es va jugar a la pista contraria, amb insistència però sense sort. La insistència es va tornar tenacitat i amb mes cor que cap, les molletanes s'estavellaven una i altre vegada contra la defensa zonal del equip osonenc. Laura Vall a mitjans de la primera meitat va aconseguir empatar desprès d'aprofitar el rebuig d'un penal que ella mateixa havia xutat. Les noies hi van seguint intentant però sense sort i la primera part va acabar amb empat a un.\nLa segona meitat va començar igual que va acabar la primera, amb el Mollet atacant i estavellant-se una i altre vegada contra la portera del Roda, que va demostrar el perquè es la portera menys golejada de la categoria. Aquesta insistència va fer que es descuides la defensa i el Roda va intentar sortir al contracop, però sense premi. La millor ocasió local va ser una falta directa desprès que les de la plana arribessin a les 10 faltes, però Laura Vall no va poder batre a la portera osonenca. Les vallesanes també van arribar a les 10 faltes, però l'Aroa Mulero va desviar el perill amb facilitat. Així doncs el partit va acabar amb el mateix marcador de la primera meitat, amb empat a 1.\nAra la setmana vinent l'equip descansa, que anirà bé per agafar energies i visitar d'aquí dos setmanes la pista del Corbera. Només queda felicitar a les noies per l'esforç i el sacrifici i animar-les per continuar lluitant cada dia per millorar.\nPublicat per Mollet Femení a 6:46 p. m. Cap comentari:\nJessica Escudero Lardín, (18/08/88).\nVa néixer a Mollet ara fa 21 anys, filla de Rosa i de Lluís i germana de Maricel Escudero. Actualment esta estudiant MEF a la Universitat i per les tardes es monitora de patinatge artístic a una escola de Mollet. Va començar a patinar amb només 3 anyets a la escola de patinatge de Mollet. Va estar al club fins que als 12 anys va marxar al Cerdanyola CH per continuar la seva progressió. També amb 10 anys va fer parella d'artístic amb Jordi Ruiz al Canyelles durant tres anys aproximadament. Amb 17 anys va deixar el patinatge artístic. L'entrenador que més a marcat la seva trajectòria esportiva és en Jordi Sànchez Cisneros.\nDes de l'any 2008 practica l'hoquei sobre patins al Mollet HC on es la capitana de l'equip i porta el número 7.\nPublicat per Mollet Femení a 2:08 p. m. 2 comentaris:\nEl dissabte 6 de Febrer les noies del Mollet HC juguen a casa un partit molt important i no pots fallar. Juguem contra el quart classificat i necessitem del teu suport. Volem donar les gràcies a la afició que es va desplaçar fins a Maçanet de la selva i demanar-lis un altre esforç per aquest cap de setmana, l'equip us necessita més que mai, per tornar al camí de la victòria. Us esperem a tots!!!! I gràcies per avançat!!!!\nPublicat per Mollet Femení a 11:37 p. m. 1 comentari:\nVols conèixer a les components del Mollet HC Femení?\nA partir d'aquest dijous, penjarem la foto i una petita explicació de cada una de les jugadores del equip femení del Mollet HC. Si tens curiositat o les conèixes i vols donar-lis suport, no dubtis en escriure un comentari. Recorda cada dijous serà una diferent.\nPublicat per Mollet Femení a 1:30 p. m. Cap comentari:\nSHUM Maçanet 3-1 Mollet HC Femení\nMollet HC Femení: 10-Aroa Mulero, 4-Esther Pelissou, 3-Maricel Escudero, 7-Jessica Escudero (c) i 9-Laura Vall - cinc inicial-; 8-Marina Mateu i 5-Natalia Castillo.\nShum Maçanet: Cristina C., Alba R., Aurora P., Celia R., Celia V., Gemma P., Judith C. i Judith N.\nArbitre: Pau Fernàndez. Va mostrar 6 faltes per les locals i 4 faltes pel Mollet HC.\nSegona derrota de la temporada a Maçanet de la Selva, però a diferència de la primera derrota a Jonquerenc, les noies del Mollet HC ho han donat tot durant el partit.\nEl partit va començar amb un ambient molt fred per part dels dos equips, amb molt de respecte. Les defenses s'imposaven als atacs i les ocasions de gols era un premi massa car. A mida que avançaven els minuts les selvatanes van anant pressionant en atac i van tenir alguna que un altre ocasió, ben solucionada per l'Aroa. La rèplica vallesana era al contracop, però sense massa fortuna. Uns minuts abans d'acabar el partit, una jugada molt poc afortunada, va permetre a les noies del Maçanet avançar-se al marcador, resultat amb el qual es va arribar al final de la primera meitat (1 a 0).\nLa segona part va ser totalment diferent de la primera. Un Mollet abocat a l'atac va ofegar totes les jugades del Maçanet i va fer un assetjament en tota regla a la porteria arlequinada. Les ocasions anaven arribant, però la fortuna del gol no. En un contracop aïllat va arribar el 2 a 0 per les selvatanes i en una jugada de infortuni va arribar el 3 a 0. Amb aquest marcador el Mollet HC no va defallir i de seguida Laura Vall va posar el 3 a 1 al marcador. Si l'assetjament a la porteria arlequinada era molt gran, els últims minuts de partit encara va ser pitjor, amb jugades de dos i tres remats, però sense cap tipus de sort. Amb 3 a 1 es va arribar al final del partit, però amb un imatge donada de 10 i com a mostra va ser la celebració de l'equip local de la victòria.\nAra només queda felicitar a totes les jugadores que es van deixar la pell i donar suport per la setmana vinent que arriba un altre partit important, aquesta vegada a casa, contra el Roda.\nPublicat per Mollet Femení a 1:46 p. m. Cap comentari:\nMollet del vallès, Vallès oriental\nEquip que va començar a funcionar la temporada 2008/2009 amb 6 jugadores Laura Vall, Esther Pelissou, Aroa Mulero, Maricel Escudero, Natalia Castillo i Jessica Escudero. Totes elles de la ciutat de Mollet i una de la Llagosta i que segueix en aquesta temporada amb una nova incorporació, Marina Mateu de Palau de Plegamans. L'objectiu de la present temporada és no baixar a Segona Catalana, categoria on vam jugar la temporada passada.\nAquest dissabte de nou ens la tornem a jugar cont...\nEl proper diumenge, el nostre equip femení juga a...\nConvocatòria control de jugadores per la Federació...\nEl dissabte 6 de Febrer les noies del Mollet HC ...


MÚSCULS ABDOMINALS: ESTÈTICA O FUNCIÓ ? | Xavigallego\nMÚSCULS ABDOMINALS: ESTÈTICA O FUNCIÓ ?\nL’abdomen és una part del cos que ens dona certa informació de l’estat forma, del nivell de fitness d’una persona. Es important tenir un abdomen fort? Es més una qüestió estètica que funcional ? Cal dedicar-hi molt de temps a l’entrenament abdominal ?\nLa zona abdominal és una zona molt preuada, sobretot a nivell estètic. Molts entusiastes del Fitness anhelen la panxa plana i poder mostrar el relleu muscular, “les tabletes”, prioritzant el sentit estètic per sobre del funcional. La veritat és que tots els músculs del cos han d’estar en sintonia. Es absurd prioritzar una part del cos per sobre de les altres a no ser que tinguem deficiències importants provocades per una lesió. Inclús en l’entrenament d’esports d’alt rendiment on es treballen unes parts més que les altres, és necessari fer una tasca de compensació per reequilibrar el sistema muscular. Per tant, cal entrenar els abdominals com tots els altres músculs dels cos. Això si, la seva ubicació i funció, difereix força de la resta dels músculs del cos i exigeix un entrenament diferent.\nUtilitat dels músculs abdominals.\nEls músculs abdominals no son músculs massa importants en quant a generadors de moviment en cap de les tasques que podem fer a diari ni en gairebé la gran majoria de moviments de qualsevol esport. En general, actuen com a músculs estabilitzadors de la postura en cada moviment que fem controlant i fixant la posició de la columna vertebral i del maluc. Per tant, podem parlar de músculs que “ajuden” i es “sincronitzen” amb l’acció d’altres músculs per a fer qualsevol acció. Es tracta d’una participació “accessòria” però important i gairebé constant en moltes activitats on calgui controlar la postura: corrent, saltant, xutant una pilota, aixecant pesos, llançant objectes, caient i aixecant-se del terre, etc\nMúsculs de l’abdomen.\nEl múscul més conegut és el recte de l’abdomen (les tabletes) que és el més superficial i es pot palpar o veure si la capa de greix que hi ha entre la pell i el múscul és petita. Es un múscul que s’extén verticalment des del pubis fins a les costelles i incurva l’esquena ajudant a la flexió del tronc i treballant al màxim quan l’acció és fa contra la gravetat.\nEl múscul abdominal més important i més oblidat possiblement sigui el transvers de l’abdomen (no es veu ni es palpable perquè és el més profund) que és la veritable “faixa anatòmica” del cos doncs la seva contracció enfonsa i estreta l’abdomen aproximant-lo a la columna vertebral protegint millor l’esquena i mantenint els òrgans interns de la cavitat abdominal en el seu lloc. També és un múscul que està en íntima relació amb el diafragma ajudant a l’expiració de l’aire. Però no té cap transcendència en la generació de moviment del tronc ni del maluc.\nA l’abdomen, finalment també hi trobem els músculs oblics de l’abdomen (oblic intern i oblic extern) de cada costat que ajuden a la flexió i rotació del tronc sobre el maluc o del maluc sobre el tronc actuant en sinèrgia juntament amb el recte de l’abdomen.\nPer tant, la sincronització en la contracció de tots els músculs abdominals és essencial per a poder tenir una faixa abdominal eficient.\nEntrenament dels músculs abdominals\nNo s’ha d’entrenar únicament el “recte de l’abdomen” buscant l’efecte visual de les “tabletes”. Tenir un abdomen “marcat” no seria necessàriament indicatiu d’un entrenament abdominal correcte. No es poden oblidar els oblics ni tampoc el transvers.\nPer altra banda, si els abdominals son músculs accessoris però importants en la realització de moltes tasques com les descrites al principi de l’article, no sembla absurd reduir tot l’entrenament abdominal a la flexió de tronc incurvant l’esquena des del terra una vegada i altra?. Quantes vegades fem, durant el dia moviments similars ?. En el Mon de l’esport, quantes accions semblants fem ? No és millor treballar la faixa abdominal en exercicis més “funcionals” que ens ajudin a realitzar més eficientment les tasques que volem en coordinació amb els altres músculs ? Per què voler fer exercicis analítics on els abdominals son els únics músculs protagonistes quan en totes les accions esportives sempre actuen en sinèrgia amb altres músculs?\nFins fa poc, els entrenadors, monitors i professionals del Fitness no es feien aquestes preguntes i basaven l’entrenament en una sèrie de moviments repetitius d’aillament abdominal posant en risc la salut de les vèrtebres. Però avui tots sabem que el millor per entrenar la faixa abdominal és un entrenament molt variat i específic per a cada persona combinant els exercicis de sempre amb d’altres estàtics com planxes o moviments rotacionals, exercicis compostos combinant dos o tres plans de l’espai o exercicis respiratoris. Dins dels exercicis respiratoris trobem la “gimnàstica hipopressiva”, mètode practicat a Europa però que no té massa recolzament als EEUU. Es tracta d’un treball estàtic de coordinació entre els músculs de la respiració amb el diafragma que provoca la contracció involuntària de tota la faixa abdominal i redueix la pressió intra-abdominal provocant un efecte ascensional d’aspiració del terra pelvià. Es un tipus de gimnàstica força interessant per a persones amb prolapse de bufeta, per exemple. Potser més endavant ja aprofundiré una mica més sobre aquest mètode singular d’entrenament abdominal creat per un metge ginecòleg belga.


Tenaçment humils: Trotada-Torronada 2011: un petròglif o el carro del sol a la llum de leds\nTrotada-Torronada 2011: un petròglif o el carro del sol a la llum de leds\nCom cada any, i en van 16, el Sacris ha dissenyat la invitació\nde la Trotada-Torronada d'aquest 2011 que s’acaba.\nAhir, 23 de desembre, vam celebrar la 16a edició de la Trotada-Torronada a Sant Vicenç dels Horts. Vam ser menys que altres anys, probablement a causa de la proximitat de Nadal i dels múltiples compromisos laborals, associatius, comercials, etc., que assumim aquests dies.\nTambé cal dir que no tothom té ganes de posar-se a caminar l’antevigília de Nadal, a les set del vespre, ja de nit, sabent que t’esperen de tres a quatre horetes de camins i senders seguint el perímetre muntanyenc del nostre municipi. La llanterna, la companyia dels bons amics i la nocturnitat d’un petit massís de la serralada litoral són els únics i grans atractius d’aquesta sortida.\nDe vegades, però, l’aventura més senzilla té alguna sorpresa que ens assalta inesperadament. El Xavi Granel, soci del Club Excursionista de Sant Vicenç (CESV), ens descobria —a la família Doñate-Rivilla (l’Oriol, la Carme, l’Arnau i la Xènia) i a un servidor— un petròglif a tocar del cim del Montpedrós! Segons els especialistes, possiblement una representació primitiva del mític carro del sol. El Montpedrós és el topònim de la muntanya que també coneixem com a Sant Antoni perquè agafa el nom de l’ermita que en corona el cim. A la llum dels leds, el megalitisme ens picava l’ullet. Quanta màgia històrica en una pedra i tan a prop de casa!\nPer als qui us pugui interessar el tema, us copio aquest enllaç d’una pàgina web en anglès (el Google us la traduirà al català prou entenedorament) on podreu llegir el treball dels experts Francesc Anguas, Albert Fàbrega, Joana M. Huélamo i Josep M. Solias sobre aquesta troballa:\nLa fotografia i les dues il·lustracions que també adjunto estan extretes d’aquest mateix estudi exhaustivament documentat:\nJa a casa, a més de reposar, vam menjar entrepans i torrons; vam beure refrescos i cava; vam fer el sorteig de material esportiu que tan amablement —i malgrat la crisi— van aportar el Jaume i l’Eulàlia de les botigues Via Esport/Base de Sant Vicenç dels Horts (moltes gràcies, amics); i vaig recitar el També vindrem, Infant, a l’hora vella de J. V. Foix que, finalment, m’he après de memòria.\nI, com sempre, vaig oblidar-me d’agrair al meu amic Sacris el disseny de la invitació de la Trotada-Torronada... i és que la confiança fa fàstic. Que consti en acta i ho dic ara: el Josep Sagristà fa setze anys que cada Nadal s’arromanga per fer-nos el disseny de la cita, i això, en nom de l’amistat, no té preu.\nPublicat per Jordi Boladeras a dissabte, de desembre 24, 2011\nPer Nadal serem cul i merda\nTrotada-Torronada 2011: un petròglif o el carro de...\nNaixeràs a Endasilasie


Dijous, 14 de novembre del 2013 | 20:23\nInforme observatori de la llengua 2012\nQuè afecta l'actual actitud del PSC sobre la qüestió nacional a Catalunya?\nQuin cap de setmana de puenting, aquest 9 i 10 de novembre! El puenting té això: d'una banda el vertigen, però també la claredat del decidir, o saltes o bé no saltes, no hi ha terceres vies. En aquest cap de setmana, els partits espanyols PSOE i PP, s'han tornat a posicionar. Han declarat de nou que estan allí mateix, en el no a la consulta.\nLlengua catalàna: normalització no consolidada però ús creixent\nLa persecució de la llengua catalana al propi territori, un cas únic a tot el món, no és suficient per a fer retrocedir l'ús del català. Amb tot, la normalització lingüística és encara un objectiu no assolit, segons l'estudi Informe sobre la situació de la llengua catalana (2012) elaborat per la Xarxa CRUSCAT de l'IEC.\nEsplendorós 20 de novembre\nEl 20 de novembre, data de la mort del vell dictador Francisco Franco (1975), és esplendorós enguany a la capital catalana. Tres actes de significatiu caràcter cívic i eclesial se celebren a Barcelona.\nFoix: "La responsabilitat cau sobre el poder polític que ha utilitzat, manipulat i distorsionat un ens que ha de ser de tots els valencians"\n"La ràdio i la televisió públiques de València han estat un instrument per als governs de torn, però han fet un servei molt feble a dues comunitats unides".\nCardús: "Quan la setmana passada Rajoy descartava una hipotètica reforma constitucional, deixava ben poc marge per a les terceres vies"\n"En el fons, escurçava encara més l'horitzó d'expectativa i contribuïa, volent-ho o no, a fer més fàcil la decisió sobre el contingut de la pregunta que s'hauria de fer als catalans: clara i dual".


Capafonts 2016 | INS Ramon Barbat i Miracle\nCom si el nostre dia a dia fos agafar la motxilla, la cantimplora i les vambes, l’alumnat de 2n d’ESO, el professorat i els monitors ens vam endinsar al massís de les muntanyes de Prades durant tres dies; així doncs, des del 20 fins al 22 d’abril vam realitzar el treball de síntesi fora de les aules.\nAbans d’arribar a Capafonts, destí de la sortida, ens vàrem aturar a contemplar l’encant de l’art del monestir de Poblet: la seva història, la vida monàstica senzilla i cadascuna de les seves dependències organitzades entorn del claustre.\nA dintre del monestir amb la guia\nSeguidament, ens encaminàrem cap al poble, però, abans, vam haver de caminar una bona estona per desembocar a la cova de les Gralles.\nUn cop admirada la bellesa de la seva cúpula, penetràrem de nou al paisatge boscós i prenguérem nota de la posició, l’alçada i l’estat de pins i blades així com d’alguns insectes, que identificàrem per conèixer passats els anys el nivell de contaminació del riu.\nBuscant insectes de riu per analitzar la contaminació\nPassada mitja tarda, férem cap, finalment, al Mas Fortet.\nOrganitzant-nos al Mas Fortet\nDurant tot l’endemà, el temps també ens acompanyaria i com si ja fóssim uns muntanyencs experts, alguns varen agafar la bicicleta i els altres vàrem romandre al Mas practicant el tir amb arc i escalant.\nLa nit, la varen viure els més joves, mig a les fosques, amb la música ben forta i sense l’acompanyament del professorat.\nDivendres, agafàrem les maletes i cap a casa; abans, però, la majoria de l’alumnat va descobrir el municipi que allotja aquests dies la setmana medieval, Montblanc. L’itinerari, mitjançant una gimcana i a estones passada per aigua, era en petit grup, i la selfie obligada per constatar que s’havia arribat al punt.\nA l’autobús, de tornada\nLes darreres gotes de pluja no aigualiren la sortida ni les experiències viscudes. I ja a Vila-seca, més d’un i més d’una ja pensàvem com fer-nos-ho per poder marxar de nou tots plegats l’any vinent. Per part de tots, un treball de síntesi immillorable!\nCrònica de Sandra Aguiló.\nTotes les fotos a https://goo.gl/photos/GNXTY7vqSnbhB6uH7\n(També pots afegir les teves fotografies, iniciant sessió amb un compte gmail)


GreenTree Inn Tianjin Dagang Shihua Road Tianjin Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nGreenTree Inn Tianjin Dagang Shihua RoadNo.248 Petrochemical Road, Zona de Desenvolupament Econòmic Bin Hai, Tianjin, Xina, 300270 - Veure al mapaBé6,3Basada en 1 comentariGreenTree Inn Tianjin Dagang Shihua RoadVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVista interiorVeure més fotosVista interiorVeure més fotosPuntuació de la ubicació 6,0Veure el mapaVeure totes les 26 fotos6,0UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatRestaurantsservei d'habitacionsaparcament de cotxes\nOpcions d'habitacióVeure les fotosDeluxe Extragran (Deluxe King)...Veure: sense vistes20 m21 llit extragranFixa les dates per veure preusVeure les fotosDeluxe Queen Room B...plat de dutxa1 llit extragranFixa les dates per veure preusVeure les fotosEstàndard (Standard)...Veure: sense vistes20 m22 llits individuals o 1 lli...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació de negocis familiar (Business Family Room)...plat de dutxa1 llit extragranFixa les dates per veure preusVeure les fotosBusiness Queen Room B...plat de dutxa1 llit extragranFixa les dates per veure preus\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop33 kmAeroport internacional de Tianjin Binhai (TSN)155 kmAeroport internacional de la capital de Pequín (PEK)farmàcies200 mZhifengtang Pharmacy\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Tianjin, GreenTree Inn Tianjin Dagang Shihua Road és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Friendship Shopping Center (port), Gold Harbor Shopping Center, Wang Ding di aquatic products wholesale markets són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants. A GreenTree Inn Tianjin Dagang Shihua Road, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, restaurant per garantir el més gran comfort possible als seus clients. L'hotel compta amb 142 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, escriptori, telèfon. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de GreenTree Inn Tianjin Dagang Shihua Road la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Tianjin.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Àpats, begudes i refrigeriRestaurantsservei d'habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatempolles d'aigua de cortesiaTV satèl•lit/cableaparell de televisióescriptori assecador de cabellplat de dutxa Idiomes ParlatsXinès (Mandarí) Mostra MenysPolítiquesNens i llits supletorisNens de 0 a 1 any(s) [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents. Nota, si necessiteu un bressol hi pot haver càrregs extra.Nens de 2 a 3 any [inclosos]Ha d'usar un llit extraEls hostes de 4 anys i més es consideraran adults.Els llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésInformació útilDesplaçamentDurada del trajecte fins a l'aeroport (minuts): 60AltresL'allotjamentNombre d'habitacions: 142Voltatge de l'habitació: 220Any de construcció de l'hotel: 2010Mostrar més


El passaport Covid genera confusió al carrer\nNoticies » Societat 14 de juliol, 2021\nEl conveni amb França per a l'homologació del passaport Covid és un pas més perquè els ciutadans puguin circular lliurement per la Unió Europea. Hem sortit al carrer i la gent considera que és una bona mesura, però no tothom sap si el demanarà.\nEl passaport Covid, un document que facilitarà els desplaçaments entre països de la Unió Europea i que podran obtenir els nacionals i residents d’Andorra. Ara bé, no tothom sap per a què servirà, què inclourà i l’utilitzarà.\nDe fet, alguns dels ciutadans asseguren que s'han assabentat ara de la seva existència, mentre que d'altres ho saben però "no sé què inclou".\nMolta confusió al carrer, tot i que la majoria creu que serà una bona opció per viatjar: "jo ho he fet per marxar de vacances". I d'altres, que van més enllà amb opinions molt diferents.\nAlguns dels enquestats creuen que aquest certificat serà requerit també a l'hora de treballar, mentre que d'altres no estan gaire d'acord amb la seva aplicació: "això és una estafa que estan generant els governs per treure diners". Amb tot, també hi ha gent que ho veu amb bons ulls per tal de "creuar fronteres i poder estar més protegits".\nAra faltarà veure quanta gent el sol·licita, qui l'utilitzarà a l'estiu i per a què serà necessari mostrar-lo.\nEl passaport Covid serà necessari a França per assistir a restaurants i concerts


Senderisme i Teca » Cadí - Moixeró\nZona: Cadí - Moixeró >> Ruta: la Tosa\nRevisada el dissabte dia 19 de setembre de 2015\nAquesta ruta ens permet conèixer la part més oriental de la famosa travessa Cavalls del Vent que comunica diversos refugis de la serralada del Cadí-Moixeró. Aquí en visitarem dos d’ells, el concorregut del Niu de l’Àliga (situat a pocs metres del cim de la Tosa) i el de Rebost (més protegit i punt d’inici del PR C-126). El cim més important d’aquesta ruta circular és la Tosa que amb més de 2530 metres d’alçada constitueix el més alt de la Serra del Moixerò.\nActualment la pujada a la Tosa pot fer-se còmodament emprant (fins i tot a l’estiu) un dels telecadires de l’estació d’esquí de la Masella. El fet que el telecadira finalitzi el seu recorregut al costat del refugi del Niu de l’Àliga fa que aquest estigui força freqüentat. Tot i això, en el nostre cas la pujada a la Tosa no és el destí si no només una excusa per endinsar-nos per boscos de pi, remuntar pelades carenes, fregar verticals parets i descendir per aïllades fagedes abans de remullar els peus en algun rierol. La ruta no és apte per gent no acostumada a caminar (supera de llarg els 1200 m de pujada acumulada i el descens es fa per un corriol que posa a prova els genolls) però en finalitzar-la te n’adones que és una d’aquelles rutes que deixen un bon gust de boca.\nLa ruta pot començar-se en més d’un punt. Si cal que fem nit a prop per tal de començar aviat al dia següent podem dormir al refugi de Rebost i fer d’aquest refugi el nostre punt d’inici i fi. També podem arribar en cotxe al Coll de Pal i fer una petita variació en la ruta aquí descrita per tal de començar en aquest punt. Nosaltres però, l’hem iniciat una mica més amunt del refugi de Rebost, en el camí que va al Mirador del President. Fent-ho així deixem pel final una pujada curta però potent però no cal patir per que poc abans podem fer una parada al refugi del Rebost o a la font que hi ha a prop.\nPanorama des del Roc Negre (a la primera intersecció amb el GR 150)\nPer tal d’arribar al punt d’inici només cal seguir la carretera BV-4024 des de Bagà. Passat el km 14 trobarem un revolt molt tancat a la dreta i al costat esquerra una petita zona d’aparcament. En aquest punt hi ha un rètol que indica el Mirador del President a 0.8km (o Mirador dels Orris segons els mapes de l’Alpina, es tracta d’un mirador que hi ha pista avall). També veurem un panell informatiu sobre la ruta del Trencapinyes. Es tracta d’un petit passeig per la zona recorrent l’hàbitat d’aquest ocell i que comparteix durant uns metres, fins que travessem el GR-150, camí amb la nostra ruta.\nAquesta ruta també l’hem feta sortint del punt més baix de la ruta. Amb això aconseguim fer tota la pujada durant la primera part de la ruta. També es pot fer en qualsevol sentit sense cap problema. Per tal de fer-la sortint del punt mes baix (indicat al mapa com a Pista - Riu de l’Hospitalet, punt 17) cal anar amb cotxe des de la carretera per una pista que en alguns trams no està en gaire bon estat, per tant es recomanable fer-la amb un cotxe no gaire baix.\nData de la sortida: 29 de maig de 2010\nRevisada per darrera vegada el: 19 de setembre de 2015\nSituació: Sortim del petit aparcament que hi ha entre el km 14 i 15 de la carretera BV-4024 que va de Bagà a Coll de Pal. El punt de sortida és fàcilment reconeixible ja que es tracta de l’entrada al camí que porta al Mirador del President.\nPujada acumulada: 1275 m\nAlçada mínima-màxima: 1404-2532 m\nAmpliar el plànol de la ruta la Tosa\nLa línia verda indica el recorregut de la ruta del Trencapinyes\n0 Inici (Aparcament) 0h 00m 0,00 km 1800 m\n1 GR-150 0h 20m 1,00 km 1925 m\n2 Bifurcació corriols 0h 50m 2,40 km 2098 m\n3 Collada de Comafloriu 0h 57m 2,70 km 2187 m\n4 GR-150.1 1h 25m 3,60 km 2376 m\n5 Cap del Serrat Gran 1h 30m 3,90 km 2395 m\n6 Collada de Comabella 1h 35m 4,10 km 2345 m\n7 la Tosa 2h 10m 6,00 km 2531 m\n8 Refugi Niu de l’Àliga 2h 20m 6,30 km 2516 m\n9 Coll de la Vall 2h 35m 7,40 km 2293 m\n10 Puig de la Canal Freda 2h 45m 7,60 km 2308 m\n11 Peus de la Roca del Llamp 3h 05m 8,60 km 2111 m\n12 Coll de Jou - PR C-126 3h 15m 9,20 km 2021 m\n13 Collet de Deugràcies 3h 20m 9,50 km 1992 m\n14 Peus de la Roca-sança 3h 45m 10,80 km 1681 m\n15 Camp del Teixó 4h 10m 11,70 km 1481 m\n16 Rètol del Claper 4h 15m 11,90 km 1427 m\n17 Pista 4h 25m 12,50 km 1408 m\n18 Torrent de l’Infern 4h 55m 14,00 km 1568 m\n19 Deixem pista 5h 00m 14,30 km 1577 m\n20 Coll de la Gavarra 5h 05m 14,50 km 1608 m\n21 Enllaç GR-4.2 (a la dreta) 5h 15m 15,20 km 1640 m\n22 Refugi Rebost 5h 20m 15,50 km 1631 m\n23 Font Ramon Espel 5h 25m 15,70 km 1682 m\n24 Fi (Aparcament) 5h 40m 16,30 km 1800 m\nDeixem el cotxe a una petita zona d’aparcament situada a 200 metres de l’indicador del km 14 de la carretera BV-4024 (en direcció a Coll de Pal). Ja en aquest punt tenim una bona vista del Pedraforca cap a l’oest i podem donar un cop d’ull en direcció nord als penya-segats que hi ha als peus del nostre camí de tornada.\nDes de la petita zona d’aparcament neix la pista que porta al mirador. El nostre camí no s’inicia en aquesta pista sinó que segueix els senyals taronges de la coneguda travessa de Cavalls del vent. No cal que busquem gaire per tal de localitzar els senyals: situats allà on comença la pista i mirant cap a ella podem veure un corriol que puja per la nostra esquerra, travessa la part final del petit aparcament i continua pujant, ara ja unit a la ruta del Trencapinyes, a la nostra dreta pel bosc de pi negre.\nSeguim doncs el corriol fent cas dels senyals taronges i pujant entre els pins. També ens poden servir de guia els pals indicatius de la ruta del Trencapinyes (amb un cap de l’ocell representat en ells i pintats de groc). En breus minuts el corriol surt a un prat (el Pla de Bagà) des d’on podem tenir una millor vista dels voltants amb el Moixerò i el magnífic Penyes Altes dominant el paisatge en direcció nord. Seguim caminant pel prat i atents als senyals. No cal que guanyem gaire alçada per tenir ja una vista de la cara sud de la Tosa i de la carena que caldrà que recorrem per tal d’arribar al Coll de Jou. Paga la pena aturar-se un moment per veure el paisatge i resseguir amb la vista el camí de tornada, des de la Tosa al Coll de Jou passant per darrera de la Roca del Llamp i més a l’oest el Penyes Altes i el Moixeró. També veiem la zona de les Roques del Claper per on baixa el PR C-126 provinent de Coll de Jou cap el riu de l’Hospitalet…\nEstereofotografía de la zona de les Muntanyetes al vessant sud de la Tossa. Per tal de veure la zona en tres dimensions podeu premer sobre la imatge i intentar-ho sense aparells. Cal tenir una mica de pràctica però us poden ajudar aquestes instruccions.\nAl finalitzar el prat creuem el GR-150 i deixem els senyals del camí del Trencapinyes (que segueixen el GR a l’esquerra). En el punt de creuament un rètol ens indica el camí al Refugi del Niu d’Àliga i també ens assenyala el Refugi de Rebost (per on venim) i el Coll de Pal (prenent el GR a la nostra dreta). Uns senyals amb forma de romb i color groc ens n’indiquen el camí al Refugi del Niu d’Àliga tot i que els omnipresents senyals taronges ens guien també pel bon camí. Creuant el GR tornem a entrar en un bosc de pi.\nEl corriol continua guanyant alçada i en poca estona descriu un ampli gir a la dreta deixant al descobert el Serrat Gran que comença amb la Collada de Comafloriu i finalitza a la Tosa. Els pins desapareixen poc a poc i obtenim finalment una panoràmica del camí que cal seguir fins la Tosa. Poc abans d’arribar al coll trobem una bifurcació de corriols que pot passar desapercebuda (cal estar atent als senyals). Mentre el camí puja per un terreny de pissarra negra comencem a intuir la grandiositat de la vall formada pel modest riu de l’Hospitalet (i mes avall pel de Grèixer) i que només copsarem plenament des de la zona del Cap del Serrat Gran i de la Collada Comabella.\nLa pujada s’accentua i, després de travessar alguna petita congesta de neu, arribem a la Collada de Comafloriu. Es tracta d’un ampli coll on veiem un filat que cal travessar per tal de seguir pujant. Si seguíssim el camí en direcció est arribaríem a Coll de Pal (i de nou a la carretera BV-4024). El nostre camí però no és aquest, si no que cal seguir amunt caçant els senyals taronges i grocs.\nMentre pujem veiem a la nostra dreta (est) el Puigllançada i poc després, en arribar a una zona més planera, albirem en direcció nord oest el refugi del Niu d’Àliga. Des d’aquí podem contemplar, girant la vista cap a l’oest, els penya-segats de la cara sud de la Tossa, el Penyes Altes i el Moixeró. Tenim també una magnífica vista sobre tota la vall, tancada al fons per Grèixer amb la Roca Tallada darrera seu i, si no fos pels núvols que s’estan estancant als cims, també tindríem el Pedraforca al centre de l’estampa.\nVall de l’Hospitalet amb Greixer i la Roca Tallada tancant-la al fons.\nEl nostre camí s’inicia al vessant esquerre de la vall i es dirigeix a la\ncarena de la dreta\nDesprés d’aquest petit pla el camí segueix pujant, ara ja de forma molt més lleugera, fins a l’enllaç amb el GR-150.1. Aquesta branca del GR-150 prové del proper Coll de Pal i és el camí d’ascensió més curt cap a la Tosa. El camí gira aquí lleugerament a l’esquerra i puja en direcció al Cap del Serrat Gran des d’on podem gaudir d’una bona vista. En direcció nord-est veiem ja la Molina.\nPassat el Cap del Serrat Gran, baixem a la Colladeta de Comabella per pujar seguidament al Puig del mateix nom. Com sempre la visió del puig tot baixant a la Colladeta de Comabella el fa semblar més alt del que realment és i així ens hi plantem en el seu cim en un moment. Des d’ell estant veiem a la dreta la Collada de Toses i la zona de Núria amb els seus cims coberts de neu i envoltada de núvols.\nDescendint a la Colladeta de Comabella\nEl camí enfila ja clarament en direcció oest i ens dirigim directament en direcció al refugi del Niu d’Àliga no sense abans donar un cop d’ull a la part més oriental de la Cerdanya, ja a la vista cap el nord. El primer que sobta és el telecadira que arriba fins a pocs metres del refugi el que el fa totalment accessible. Tot i això, encara que hi ha un parell de grups grans al refugi, no podem parlar de massificació (les pistes son tancades i l’estiu encara és lluny). El cim de la Tosa ja és a tocar ja que està situat a pocs metres del refugi (més exactament entre el refugi i l’antena que hi ha al costat). Des d’aquí ja només es tracta d’una petit monticle identificable pel petit cilindre de ciment que l’identifica com un punt geodèsic.\nAixí doncs, ens desviem cap a la dreta deixant el refugi a la nostra esquerra i el telecadira a la nostra dreta per dirigir-nos al cim de la Tosa. Des d’aquí podem admirar el vessant nord del Penyes Altes i el Moixeró i donar un cop d’ull a la Cerdanya. Paga la pena allunyar-se una mica del cim (des d’on encara sentim la remor del grup electrogen del refugi) per arribar a la caseta amb l’antena (la torre de Niu d’Àliga). Des d’aquí tindrem una excel·lent vista de la Cerdanya.\nEntorn del cim de la Tosa. D’esquerra a dreta veiem el refugi, el\ncim de la Tosa, la caseta amb l’antena i l’estructura del remuntador.\nDesprés de gaudir una estona del paisatge dirigim els nostres passos cap el Refugi del Niu d’Àliga on aprofitem per fer una parada i menjar-nos l’entrepà. La noia que ens aten al refugi ens indica que el telecadira també és obert a l’estiu així que intuïm que amb l’arribada del bon temps aquest cim deu ser força concorregut. Sortim del refugi en direcció al monticle que hi ha al davant i girem a la dreta (en direcció oest) seguint els senyals taronges.\nVista de la Cerdanya des de l’antena propera al cim de la Tosa\nEl camí ara baixa pronunciadament per una zona amb una mica de pedra solta fins arribar al Coll de la Vall. Com a nota aclaridora crec que cal indicar que segons els mapes del ICC el coll de la Vall és el primer collet que trobem baixant (on el camí gira sobtadament a la dreta), mentre que el Coll del Solà del Riu és en realitat el que els mapes de l’Alpina indiquen com el Coll de la Vall, nosaltres aquí hem pres el nom indicat per l’Alpina. Tot seguit tornem a pujar fins el proper Puig de la Canal Freda per baixar més endavant. En aquest puig podem sentir la remor de l’aigua fruit del desglaç de la part inferior de la congesta de neu que tenim a la nostra dreta.\nCamí de descens de Coll de Jou\nPoca estona després entrem al bosc de pi per tornar a sortir momentàniament en arribar a la Pleta del Llamp. Novament dins el bosc passem pel costat de la Roca del Llamp. Probablement si pugem uns metres entre els pins per tal d’arribar al promontori rocallós es tingui una bona vista, però en el moment de fer la ruta els núvols tapaven el vessant sud de la carena i per tant era segur que no veuríem res. Així doncs, continuem pels senyals blancs i vermells del GR-150, els grocs i els taronges fins arribar al Coll de Jou.\nAl Coll de Jou hi arriba del nord (la nostra dreta) el PR C-126 que, provinent d’Urús, segueix cap el sud i finalitza al Refugi de Rebost. Podeu consultar la ruta d’ascensió al Penyes Altes per Urús per tal d’obtenir detalls sobre el trajecte des d’Urús. El nostre camí deixa aquí la carena per baixar a l’esquerra tot seguint els senyals blancs i grocs del PR. Així, deixem el recorregut de la travessa Cavalls del vent i deixarem de veure els senyals taronges que ens han acompanyat des de l’inici de la ruta. També deixem el GR, que segueix com el Cavalls del Vent carena amunt en direcció al Penyes Altes. El rètol indicatiu que hi ha al coll no deixa dubtes, cal seguir cap el sud en direcció a l’Hospitalet de Roca-sança (tot i que nosaltres ens desviarem abans d’arribar-hi).\nComencem a descendir per un corriol entre pins que va en direcció als penya-segats que havíem vist de lluny al començament de la ruta. Una vegada més constatem que hi ha camins per llocs que semblen inexpugnables i es que estem seguint un camí antic: el Camí ral que unia la Cerdanya amb Bagà. Passem el minúscul Collet de Deugràcies situat entre roques. El camí ara ja baixa de valent per una zona cada vegada més rocallosa i malauradament, els núvols encastats a la part alta no ens deixen contemplar en tota la seva magnitud les parets de pedra que deixem amunt…\nPoc després passem per una petita tartera i veiem més avall la vertical paret de Roca-sança. Perdem alçada ràpidament i quan ja estem a uns 1750m comencem a veure algun faig entre els pins. Després d’una bona baixada (uns 350m de desnivell en poc més d’un quilòmetre i mig) passem pels peus de la Roca-sança. Aquí veiem gravades a la roca una gran quantitat de creus de diverses formes (algunes pintades). Entre les creus veiem el que segurament son un parell de dates: 1935 i 1944. Això és indicatiu del gran ús que devia tenir aquest camí fa anys…\nCreus i senyals gravades a la base de Roca-sança\nLa baixada està a punt de finalitzar i seguint les zetes del corriol arribem al Camp del Teixó on el camí fira sobtadament a l’esquerra per portar-nos fins el Claper on hi ha una deu que ha deixat el camí enfangat. Aquí el camí es divideix en dos: el de la dreta porta, tal i com indica el rètol que trobem a la bifurcació, cap a l’Hospitalet i Grèixer mentre que el de l’esquerra indica Gavarrós i Coll de Pal (tots dos camins ens porten a Gabà). Tot i que no està indicat el camí de l’esquerra porta al refugi de Rebost i per tant és el camí que hem de seguir. Just davant nostre veiem les ruïnes del Claper amagades entre la vegetació i lluny a la dreta podem veure Greixer.\nEl camí està entapissat de ginesta florida quan comencem a sentir el riu a la nostra dreta. El camí gira sobtadament en angle recte cap a la nostra dreta en direcció al riu i, en passar per sobre d’un fil blau que barra el pas al bestiar, trobem la pista que ens portarà fins el refugi de Rebost. En arribar a la pista cal que girem a l’esquerra començant una pujada suau. En travessar el riu Hospitalet estem al punt més baix del nostre recorregut, ara ja tot el camí serà pujada fins el nostre destí. Podem seguir pista amunt sense preocupar-nos, però si volem seguir el PR C-126 caldrà que estem atents ja que que aquest camí surt de la pista al primer revolt tancat a l’esquerra que trobem per tornar a incorporar-se a la pista a prop del Clot de l’Infern. En el nostre cas, el fet d’anar distrets ha fet que ens passéssim el trencant i féssim aquest tram per pista. Aquesta pista transcorre per un bosc entapissat de molsa.\nEls senyals del PR (als que estem més atents ara) ens indiquen que hem de deixar la pista per pujar per un corriol que surt a la nostra esquerra. Es tracta d’un corriol molt curt que s’endinsa al bosc per sortir ràpidament de nou a la pista però que ens estalvia un gran revolt. El corriol surt al Coll de la Gavarra on girem a l’esquerra. En pocs metres veiem que una segona pista surt a l’esquerra pujant considerablement, no es aquesta la que hem de seguir sinó que cal continuar per la pista que trepitgem fent cas d’algun senyal vermell aïllat que veurem. Més endavant la pista es bifurca i el PR C-126 s’uneix al GR 4.2 que seguim tot baixant per la pista de la dreta. Un rètol ens deixa clar que hem de seguir aquesta per arribar al proper refugi de Rebost. Un ametller florit ens dona la benvinguda, pugem les quatre escales que separen l’era del camí i ens disposem a fer una cervesa per recuperar les sals perdudes en el camí…\nRefugi de Rebost situat al camí de Cavalls del Vent\nAra hem tornat a enllaçar amb el camí de Cavalls del Vent i només cal seguir-lo per tal d’arribar al punt d’inici de la nostra excursió. Si no ho tenim clar podem preguntar al guarda del refugi però no te cap dificultat ja que es troba perfectament senyalitzat. Si ens posem de cara al refugi, veurem que a l’esquerra hi ha els senyals taronges que pugen fins a un abeurador (ple de capgrossos) que està molt a prop, i d’allà sortim de nou a la pista (el GR4.2). Nosaltres creuem la pista per pujar fins a la font Ramon Espel que està al seu costat. El camí ara es fa molt costerut però seguint els senyals taronges tornarem a creuar el GR4.2 una mica més endavant i, finalment, seguint el corriol arribarem al nostre punt d’inici.\nSortida Collformic - Sant Cebrià de la Mora\n10136253 pàgines servides\n170 consultes. 0.908 segons.


Víctor Puntas: "No tornaria a reeditar l'actual govern municipal" | Viu Molins de Rei\nVíctor Puntas a la presentació de la candidatura Esquerres per Molins de Rei // David Guerrero\n– Edat: 39\n– Estat civil: Casat, amb un fill.\n– Barri on viu: Carretera.\n– Treballa de primer tinent d’alcalde de l’Ajuntament de Molins de Rei.\n– Va estudiar Geografia i màsters en planificació territorial i gestió mediambiental.\n– Quan era petit, volia ser de gran metge.\n– És considera creient?: Sóc agnòstic.\n– Un defecte: Impaciència. – Una virtut: Perseverança.\n– Racó favorit de Molins de Rei: Carrer Major.\n– Si ha de quedar amb algú a Molins ho fa a la plaça de l’Ajuntament.\n– Un lloc per escapar-se fora de Molins: Menorca.\n– Aficions: Esport. – Un llibre: El Cosmos del Calçat.\n– Una pel·lícula: La Guerra de les Galàxies\n– Un programa o sèrie de televisió: Quan guanya el Barça, Punto Pelota.\n– Una cançó: “La roda va girant” de Sopa de Cabra – Un esport: Handbol\n– Un viatge que recordi especialment: Jerusalem.\n– Una foto que s’emportaria al despatx d’alcaldia: Una litografia del President Macià.\nAquest govern ha fet la inversió més gran que ha fet cap Ajuntament en els últims 30 anys. La crisi econòmica no depèn del ajuntaments. Malgrat això, la majoria del objectius que ens vam marcar al principi del mandat estan complerts.\nSe’l veu molt convençut, potser fins i tot més que al propi alcalde. Creu que a aquest govern li ha mancat lideratge?\nFa vuit anys la paraula clau de la campanya va ser participació, aquest any ha estat la paraula lideratge. Jo no crec en el lideratge en el sentit de la capacitat de prendre decisions d’una persona, crec en el lideratge de la capacitat de fer un bon treball en equip i de posar en comú les diferents propostes de les persones donant peu a que tothom se senti a gust. Potser, en aquest sentit, a l’actual govern municipal si que li ha faltat lideratge.\nReeditaria l’actual govern municipal?\nJo no el reeditaria amb les mateixes condicions. No es pot acceptar que es transmeti la idea de que cadascú va pel seu compte. No tindria cap sentit reeditar un equip de govern on un dels partits decideix estar però cada dos per tres es desmarca. Jo estic molt content de l’experiència que vam tenir del 2003 al 2007, i no ho dic per que jo vaig ser alcalde. Malauradament, des dels primers dies d’aquest últim mandat ja notava que no seria tant plàcid.\nAmb qui estaria disposat a pactar?\nJo crec que podríem fer dos grups entre els set partits de la vila. SI, CUP i PP no tenen cap voluntat de formar part del govern municipal i, per tant, es presenten amb unes propostes i un discurs plenament dirigit a continuar fent oposició. Esquerres per Molins de Rei, PSC, Iniciativa i CiU volen governar. Pactarem segons dues coses bàsiques: el programa i com afrontar les retallades que ens vindran des del Govern de la Generalitat i des de Madrid. No volem llençar per la borda el treball dels últims anys.\nParlava de CiU, una formació política que s’ha desmarcat durant el govern, tornaria a pactar amb ells?\nNo ens les actuals condicions, ens les condicions que vam plantejar en el seu dia sí. El que no val és estar al govern municipal i desmarcar-te quan et convé.\nSí, no es pot apartar a cap partit que vulgui treballar per la vila. Això si, el més important, és que comparteixi la gran majoria del nostre programa electoral.\nPerò vostès comparteixen la branca independentista amb la CUP i SI…\nCert, però després de veure els seus debats, els seus fulletons i els seus programes electorals, veig que són incompatibles en un govern seriós.\nAmb aquesta disponibilitat que tenen a pactar, potser algú pot pensar que el que vostè vol és aferrar-se a la cadira…\nHi ha molta gent que comença a pensar en els polítics com gent que tot ho fan per benefici propi, per endur-se el diners, etcètera. El que parla d’aquesta manera no entén el que és la funció pública ni el que significa treballar pel teu poble amb un grup de persones a través d’un partit polític.\nS’ha fet molta feina en matèria d’equipaments esportius durant aquesta legislatura.\nL’esforç d’aquest govern en aquest sentit em recorda al que va fer l’alcalde Puiggarí quan encara no hi havia democràcia. A l’any 2003 ens vam posar a treballar per i hem aconseguit fer una millora increïble. Només ens ha quedat la finalització de la zona esportiva del barri del Canal.\nEstan a l’alçada les instal·lacions del Ricard Ginebreda?\nNo, són instal·lacions fetes durant els anys 70 pels propis socis amb molt bona voluntat. El Ricard Ginebreda és el taló d’Aquiles de la fantàstica feina d’aquest govern en equipaments esportius. Fins que no podem fer l’0bra definitiva, hem fet una inversió per que sigui més o menys digne. És una “xapussa”, però ens permetrà arribar a les obres definitives prioritàries, sense cap mena de dubte, en el proper mandat.\nEtiquetes:eleccions municipals eleccions municipals 2011 Entrevista ERC especial eleccions municipals 2011 Esquerres per Molins de Rei Victor Puntas\n6 comments for “Víctor Puntas: "No tornaria a reeditar l'actual govern municipal"”\nJajaja no tu creus ni tu. Tu per la poltrona fas el que sigui, xato! vaja tandem el Romeu i tu…bufff\n20/05/2011 at 21:47\nLo que yo decía de ERC : el PP ni pensarlo, CUP son unos infectos , SI acaban de nacer , Todos son demasiado pequeños; ERC, PSC, ICV y CiU, todos quieren gobernar\nMáxima : "Tot está per pactar i tot es posible, lo important es no predre la poltrona"\n21/05/2011 at 11:21\ni Víctor se deja querer… vulldir el Víctor es deixa estimar…..!!!\nla ideología no compta, el que compta es la continuitat en la feina……jajjajjaj\n1.- afavorir els amics\n2.- per side cas haig de tornar després de la política (la jubilació queda lluny..)\naiiiii. Víctor Víctor que la gent ja et conneix!!!\nestás al nivell del sr. Ramos ets una nota de color!!!!\nHauries de fotre el camp d'una vegada. Una retirada a temps pot ser una gran victoria. En el teu cas, més val que marxis abans no acabis imputat… Que a la llarga tot se sap… Segur que tu ja saps de que parlo….\n02/06/2011 at 11:48\nME HACE GRACIA CUANDO DICES DE HACER LA BIBLIO EN LA PL. DE LIBERTAD CUANDO ESTAMOS EN CRISIS, COSA QUE TE SALE MAS A CUENTA REFORMAR EL MOLI Y HACERLO UTILIZAR COMO BIBLIO, PORQUE ASI TENDRIA DOBLE VALOR, SEGUIRÁ SIENDO EL MONUMENTO POPULAR DEL PUEBLO Y A LA VEZ UNA BIBLIO, PERO CLARO, COMO TU TIENES TANTA LOGICA EH? SEÑORITO…. HABER SI UTILIZAMOS MAS LA CABEZA Y NO CON LA CARTERA O LOS PIES, Y QUE DEJES DE SER UN SECTARIO EN AREA DEPORTIVA, QUE TANTO LA INCRESA COMO EL MOLINS TENEMOS EL MISMO DERECHO DE TENER LOS MISMOS PRIVILEGIOS, QUE LA INCRESA ES MOLINS DE REI TAMBIEN Y NO COMO TU Y MAS GENTE DE TU ALREDEDOR QUE TRATA LA INCRESA COMO LA ZONA MARGINADA, Y PORQUE VAMOS, PORQUE NO TE DIGO NADA DE LA RIERA DE BONET QUE NI POR ASOMO LO PRONUNCIAS, MOLINENCS SOMOS TODOS VIVAMOS EN LA ZONA DONDE VIVAMOS, QUE MOLINS NO ES SOLO EL CENTRO DEL PUEBLO, ES TODO!! VIVA EL PUEBLO MOLINENCO Y VIVA LA INCRESA!!!\nPingback: A l'exalcalde Víctor Puntas se li crema el cotxe enmig del Passeig de Gràcia | Viu Molins de Rei


Un jove de 20 anys ataca a la policia amb una destral\nUn jove de 20 anys ataca a la policia amb una destral quan anaven a detenir-lo a Burjassot\nCinc agents van necessitar atenció mèdica per lesions\nper València Diari dilluns, 26 d’agost 2019 - 13:50h\nEl detingut va atacar als agents amb una destral | Google\nAgents de la Policia Nacional han detingut en Burjassot, en la comarca de l'Horta Nord (València), a un xic de 20 anys i a la seua nóvia, de 19, com a presumptes autors d'un delicte d'atemptat contra l'agent de l'autoritat, després d'atacar als policies en el moment en què anaven a detenir al xic, que tenia en vigor una reclamació judicial.\nEls fets han passat quan els policies que estaven patrullant en Burjassot van veure un grup de persones entre les que es trobava el xic, de qui sabien que tenia en vigor una reclamació judicial pel jutjat de Picassent. En parar el cotxe policial, el xic se'n va adonar, se'n va anar a sa casa sense atendre als policies i va tancar la porta.\nLa patrulla el va requerir unes quantes voltes perquè isquera de cas i, en eixe moment, la xica es va ficar pel mig i va començar a insultar-los dient-los «que era la seua nóvia i que el deixaren estar o que els pegaria una hòstia». Despés d'això, va agredir als agents i va ser en eixe moment quan la van detenir per atemptat contra l'agent de l'autoritat.\nPersecució pels terrats i atac amb destral\nEn el moment que detenien a la xica, el seu nóvio els va atacar amb una destral, encara que no va conseguir pegar-li a cap d'ells. Després d'això, va abandonar la casa per la part de darrere i els policies van començar a perseguir-lo pels terrats.\nFinalment, l'agressor va ser detingut en un balcó, cosa va suposar «un gran perill per als agents, ja que es trobaven a una gran altura i el sospitós va desplegar una gran resistència», recalca la Prefectura Superior en un comunicat. De fet, cinc agents van haver de ser atesos per diferents lesions. Els detinguts, d'origen espanyol i amb nombrosos antecedents policials, han passat a disposició judicial.\nLa sorpresa de la Policia Nacional amb una família a l'aeroport de Girona\n3 famílies desallotjades per un incendi a la Catalunya Central\nComunitat Valenciana Detingut


Quina relació existeix entre el porter José Iborra, el futbol català, Trotski, Mèxic, Stalin i Netflix? | Kodro.cat - Futbol retro vintage en català\nQuina relació existeix entre el porter José Iborra, el futbol català, Trotski, Mèxic, Stalin i Netflix?\nLa teoria dels 6 graus de separació, inicialment proposada el 1930 per l’escriptor hongarès Frigyes Karinthy, en un conte anomenat Chains, ens proposa que totes les persones estan connectades a nivell internacional amb sis o menys connexions socials. Una teoria que segurament va donar origen al refrany popular de que el món és un mocador.\nAferrant-nos a ella amb pinces i usant la carrera esportiva d’Iborra com a fil argumental, intentarem trobar quina relació existeix entre ell, el futbol català, l’assassinat de Trotski, Mèxic, la figura de Ióssif Stalin, i la plataforma de vídeo a la carta Netflix.\nEl joc s’inicia amb el nostre primer protagonista, l’exporter José Iborra i Blanco, nascut a Barcelona el 12 de juny de 1908. Aquest fou un jugador destacat del futbol català durant les dècades de 1930 i 1940. Es formà a la Penya Alcoriza, un equip filial del Club Esportiu Europa, passant a continuació pel FC Lleida, al Patria de Saragossa i al Centre d’Esports de Lleida. L’any 1932 decidí canviar terres catalanes per l’encant vinícola de la Rioja, fitxant pel CD Logroño, però la nostàlgia va pesar i aquell mateix any va retornar a casa per integrar-se a l’esquadra de la UE Sants. La seva bona campanya va propiciar que fos requerit pel RCD Espanyol (campió de Catalunya en aquell moment) per a participar en una petita gira per les Illes Canàries durant l’estiu de 1933.\nL’agost d’aquell mateix any decidí fitxar pel Girona FC (nascut 3 anys abans al cafè Norat de la Rambla de Girona), el qual es va anticipar davant l’interès de l’Oviedo pel jugador. Iborra destacà i molt durant els dos anys al club gironí, disputant el Campionat de Catalunya (quedant cinquè) i a la Lliga de Tercera Divisió, proclamant-se campió, tot i que no va accedir a la lligueta final després de caure a la prèvia.\nEl 1935 en un gran estat de forma, i sent una de les figures del futbol català d’aquells anys, fitxà pel FC Barcelona, juntament amb Domènec Balmanya i Pagès… però el seu pas per l’antic camp de Les Corts no duraria molt. L’any 1937, iniciada la Guerra Civil, formà part de l’equip del FC Barcelona que realitzà la gira per Amèrica, i decidí quedar-se a Mèxic a viure.\nAllí ingressà al Real Club España i el 1943 passà a formar part del Club Puebla, arribant a defensar la seva samarra en més de 200 partits, 4 temporades, aixecant l’any 1945 la Copa México i penjant els guants.\nPerò va ser abans del seu fitxatge pel Puebla, concretament el 20 d’agost de 1940, a Coyoacán, quan Iborra va coincidir menjant amb el segon element clau de la història, Ramon Mercader, estalinista i agent espanyol del Comissariat del Poble per a Assumptes Interns (NKVD), qui poc després acabaria assassinant a Davidovich Bronstein (per suposades ordres del seu rival Stalin), més conegut com a Lev Trotski, un polític i revolucionari rus exiliat que es trobava aquells dies a la mateixa localitat mexicana.\nPepe Iborra explicava que després de les postres Mercader li va dir: “adéu, que tinc una cosa per fer”. Hores després aquest assassinà a Trotski clavant-li un piolet al cap, delicte que va tenir com a resposta per part del govern mexicà 20 anys de presó. Òbviament, Iborra i la resta de comensals eren desconeixedors de l’acció que anava a perpetrar Mercader, amb el qual van coincidir per la seva condició de català i espanyol.\nPassats els anys, la vida de Trotski ha estat adaptada en format mini sèrie de 8 episodis per a la televisió russa, i després del seu rotund èxit, comprada per la plataforma Netflix per a distribuir-la a nivell internacional i donant-la a conèixer a les noves generacions.\nEtiquetat com 1937, 1943, Amèrica, Campionat de Catalunya, Catalunya, CD Logroño, Centre d'Esports de Lleida, Club Esportiu Europa, Copa México, Domènec Balmanya i Pagès, FC Lleida, futbol català, Girona FC, Guerra Civil, Iborra, Illes Canàries, La teoria dels 6 graus de separació, Les Corts, LLiga de Tercera Divisió, Mèxic, Netflix, Oviedo, Patria de Saragossa, Penya Alcoriza, Ramon Mercader, RCD Espanyol, Real Club España, UE Sants\n[Relat] No vaig jugar al Barça per culpa de Correus\nEl dia que Cantona, Jardel i Campos van defensar els colors del Dream Team amb Cruyff\n[Videojocs] Unboxing i anàlisi de la saga de videojocs del Manchester United de Krisalis