SMART-1 - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Smart 1)\n2 anys, 11 mesos, 6 dies, 6 hores, 27 minuts, 36 segons\n3 setembre 2006\n35° 24′ S, 44° 00′ O / 35.4°S,44°O / -35.4; -44\nSmart 1 o SMART-1 és una sonda orbital de l'Agència Espacial Europea (ESA) de propulsió iònica que orbità al voltant de la Lluna entre l'octubre de 2003 i el 3 de setembre de 2006, quan s'estavellà de forma controlada sobre la superfície lunar. SMART és un acrònim de Small Missions for Advanced Research in Technology («Petites missions per a la recerca tecnològica avançada»).\n3 Esdeveniments, descobertes i resultats científics\nLa SMART-1 és una sonda lunar lleugera (367 kg al llançament) de només 1 metre de diàmetre. El cost total és relativament baix: 110 milions d'euros; en aquest sentit forma part de l'estratègia de l'Agència Espacial Europea de construir sondes espacials petites i barates, en comparació amb les de la NASA.\nIncorpora un propulsor iònic (SEPP, Solar Electric Primary Propulsion), que és un propulsor d'efecte Hall (PPS-1350). Està dissenyat per aportar més resistència que els motors químics tradicionals. La reserva de combustible a bord és de només 60 litres de xenó inert, amb una massa de 80 kg. Eks propulsors utilitzen un camp electroestàtic per projectar ions de xenó a alta velocitat. L'impuls específic és de 16,1 kN·s/kg, més de tres vegades superior al màxim assolit amb coets químics. Per tant, amb 1 kg de combustible es pot aconseguir un increment de velocitat (Δv) de 45 m/s.\nPer a alimentar el propulsor es disposa de 1.190 W, que proporcionen una propulsió nominal de 68 mN i, per tant, una acceleració de 0,2 mm/s2 (o 0,7 m/s per hora). Així, les maniobres orbitals no es duen a terme amb curtes impulsions, com passa amb els propulsors químics, sinó molt gradualment, habitualmente durant un terç de la duració d'una òrbita.\nCom a part del programa «Petites missions per a la recerca tecnològica avançada», la SMART-1 provarà noves tecnologies de vehicles espacials noves. L'objectiu primari és provar el propulsor iònic alimentat per energia energia solar. També provarà els instruments científics miniaturitzats, que es creu que són més eficaços. Si reeix, aquestes tecnologies s'utilitzaran en futures missions de l'ESA.\nUn objectiu secundari és obtenir més informació sobre la Lluna, com per exemple, dades sobre la seva formació. La SMART-1 farà un mapa de la superfície lunar mitjançant tècniques d'imatge en raigs X i infraroig, prenent imatges d'uns quants angles diferents, de manera que es pugui fer el mapa de la superfície de la Lluna en tres dimensions. També determinarà la composició química de la Lluna mitjançant espectroscòpia de raigs X. Un objectiu específic és utilitzar llum infraroja per buscar aigua congelada al pol sud de la Lluna, on algunes àrees de la superfície mai no estan exposades a la llum solar. També elaborarà un mapa dels PEL (Peaks of Eternal Light, «Cims de llum eterna») lunars, cims misterios permanentment il·luminats per la llum solar i envoltats per cràters en la foscor perpètua.\nLa SMART-1 impactà contra la superfície lunar, tal com estava planejat, el 3 de setembre de 2006 a les 05:42:22 UTC. A una velocitat aproximada de 2.000 m/s respecte a la Lluna, la SMART-1 creà un impacte visible des de la Terra amb telescopis. S'espera que l'impacte no només proporcioni dades simulant un impacte d'un meteorit, sinó que també exposi materials soterrats per a una possible anàlisi espectroscòpica. L'ESA estima que l'impacte es produí al voltant de les coordenades 34° 24′ S i 46° 12′ W.\nEsdeveniments, descobertes i resultats científics[modifica]\n27 de setembre: Llançament des de Kourou (Guaiana francesa).\n17 de juny: Provada la càmera que s'utilitzarà per fotografiar la Lluna, la càmera AMIE, amb fotografies de la Terra.\n2 de novembre: Últim perigeu en òrbita terrestre.\n15 de novembre: Primer perilluni en òrbita lunar.\n15 de gener: Detectat calci al Mare Crisium.\n26 de gener: Enviades les primeres imatges properes de la superfície lunar.\n15 de febrer: L'ESA aprova l'extensió de la missió un any més, fins a l'agost de 2006.\n27 de febrer: Assolida l'òrbita final lunar, amb un període orbital d'unes 5 hores.\n15 d'abril: S'inicia la cerca de PEL.\n8 de juny: L'ESA anuncia i confirma la detecció de calci.\n3 de setembre: La missió finalitza amb un impacte programat contra la superfície lunar.\nLloc oficial de l'SMART-1 (anglès)\nWeb científica de l'SMART-1 de l'ESA (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=SMART-1&oldid=21570366»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 jul 2019 a les 23:36.


Com gestionar millor els teus procediments de treball\nIdentificar diversos tipus de procediment, els elements que els configuren i les relacions entre diferents procediments. Aprndre a redactar clarament un procediment i elaborar els mecanismes de correcció i millora dels procediments establerts.\n- Comprendre les eines de la Comunicació No Violenta (CNV). - Aplicar les eines de CNV en la nostra manera de comunicar-nos. - Detectar els judicis que poden interferir en la nostra comunicació.- Trobar estratègies per satisfer les nostres necessitats i les de les altres persones.- Prevenir conflictes i/o situacions violentes,\n- Analitzar l’eficàcia de les reunions de treball en l’àmbit comunicatiu de l’organització.- Aprofundir en la preparació de les reunions per tal d’optimitzar-les. - Practicar tècniques i estratègies que permetin aprendre a dirigir reunions.\nCurador de continguts: afegint valor a Internet\n- Conèixer i practicar el procés de cura de continguts per afegir valor als continguts presents a la xarxa.- Experimentar i aplicar casos reals de cura de continguts a través de diversos programaris i aplicacions, coneixent-ne avantatges i inconvenients. - Reflexionar sobre el valor professional de filtrar continguts en una època d'infoxicació, fake news i desinformació en línia, de la teoria a la pràctica. -Saber quins perfils i amb quines eines tenir presència per poder trobar informació de qualitat i difondre contingut amb valor per a un conjunt d'usuaris.\nEdició d'imatges: Gimp\n- Adquirir coneixements bàsics sobre imatge digital.- Conèixer les particularitats de les eines Gimp.\n- Conèixer les claus del treball col·laboratiu (cultura, metodologia i competències personals).- Explorar les eines 2.0 de treball col·laboratiu més actuals.- Conèixer els criteris per seleccionar l’eina o eines mes adients per un projecte en concret.- Saber utilitzar diversos tipus d’eines 2.0 (eines per explorar, per cercar, per gestionar projectes, per debatre, per gestionar informació, per organitzar el temps, per emmagatzemar...).- Experimentar el treball col·laboratiu mitjançant l’ús de les eines 2.0. - Conèixer fonts web de referència sobre eines 2.0 per mantenir-se actualitzat.\nIdentificar els principals rols directius del model de comandament de la Diputació de Barcelona-Analitzar les funcions principals del model-Saber definir cada un dels rols d’un directiu-Analitzar els principals rols de cada funció-Valorar la idoneitat del model a la seva organitzacióAnalitzar els rols que cal utilitzar per a resoldre diferents encàrrecs de treball associats a les funcions principals del model-Rols, Planificació de l’equip-Rols davant d’un projecte corporatiu-Rols en problemes de rendiment.Elaborar una proposta de Pla d’actuació individual amb els rols i funcions que cada participant ha de treballar per millorar com a comandament.-Valorar funcions-Valorar rols\nHabilitats de secretaria de direcció\n-Identificar allò que s’espera de la seva posició com a personal de suport departamental i/o directiu dins l’organigrama.-Reconèixer que són imatge de l’entitat i del directiu i identificar l’aportació de valor que la seva posició dóna al departament. Habilitats relacionals i professionals necessàries segons els diversos interlocutors.-Distingir les tècniques de comunicació i identificar les accions que s’ adeqüin a cadascun d’aquests interlocutors i al mitjà de comunicació.-Saber aplicar les principals tècniques per optimitzar la gestió del temps i les tasques diàries.-Identificar les normes bàsiques que s’han d’aplicar en la recepció de visites, la organització de reunions i petits events.\n- Adquirir eines i recursos per aconseguir un aspecte més professional i atractiu optimitzant l'ús del powerpoint.- Incentivar la creativitat al voltant de l'eina de powerpoint per millorar les presentacions.- Evitar l'automatització per prendre decisions en el procés de creació del powerpoint.\n- Comprendre la funció i els valors de l’Administració púbica.- Desenvolupar recursos que permetin projectar una imatge de qualitat.- Utilitzar les estratègies que permetin encertar en el contacte personal.- Desenvolupar estratègies que permetin un tracte igualitari amb tota la ciutadania.\nAcció formativa (18)\nAtenció a la ciutadania (1)\n(-) Presencial amb suport virtual (18)\n(-) Presencial amb suport virtual


Com marca la tradició, el primer diumenge de març ens trobarem al local social La Mariona de Mosqueroles per poder menjar-nos els calçots.\n– els calçots i la salsa\n– el segon plat: llom, butifarra, mangeta del ganxet/fesol, manut adobat amb oli o adob ibèric, A TRIAR\n– vaset de gelat\nPREU Socis 10 euros/ No Socis 15 euros\nCal que porteu tots els estris per menjar.\nNo cal que porteu taula ni cadires.\nCom s’han de comprar els calçots, cal saber amb alguns dies d’antelació, quants serem.\nL’any 1978 naixia la popular Marxa pel Montseny, una de les pioneres que començaren la seva activitat amb el re-establiment de la democràcia al nostre país.\nEl Centre Excursionista Sant Celoni n’és organitzador des de l’any 1990.\nSortint de Sant Celoni, la Marxa pel Montseny es mou també per terrenys del Parc Natural, seguint itineraris de bellesa excepcional, per indrets amb masies -com la de l’escriptor Serafí Pitarra i la del pintor Antoni Tàpies- i vistes extraordinàries.\nSón ja clàssiques les dues opcions de Marxa i Marxeta, de 22 i 14 km aproximadament, tot i que alguns anys s’ofereix també una tercera opció.\nAl llarg del recorregut, el participant troba avituallaments amb aigua, caldo, te, taronges, refrescos, pastes i vi dolç. Al final de la caminada, podrà gaudir d’un bon esmorzar amb amanida, pa amb tomàquet, botifarra i pastes i beguda. També es sortegen uns regals i es fa un obsequi a tots els participants, dins d’un ambient festiu.\nEls darrers anys la Marxa és solidària i una part dels ingressos de les inscripcions es destina a col·lectius necessitats.\nEl CESC us convida a celebrar aquesta tradicional festa de tardor, per compartir amb el companys del CESC. També són benvinguts els acompanyants.\nDATA Diumenge abans de l’1 de novembre\n10:00h Caminada del Senglar: és un recorregut circular de aproximadamente dues hores. Surt del Local Mariona cap a Can Patxot, Can Costa, Cal Parrac, Can Guilló i Can Mataburros, tornant pel Turó d’en Costa.\n14:00h Dinar: paella d’arròs i cremat. Entrega de les insígnies a totes aquelles persones amb 25 anys de socis al CESC.\nMenors de 10 anys: 6 euros\nUs recordem que no cal que dueu la taula i les cadires, però sí tots els estris per menjar\nA mitjans de desembre, cada any, es puja un Pessebre fet per algun soci i s’hi deixa tot el cicle de Nadal. Un cop arribats al cim, és costum cantar algunes Nadales, menjar torrons i vi bo.\nA. PUJAR A PEU DES DE SANT MARÇAL\nSORTIDA 07:30h plaça Comtes del Montseny, o a les 08:00h des del pàrquing d’en Mont (un km aprox. abans d’arribar a Sant Marçal).\nITINERARI Des de Sant Marçal, hi haurà dues opcions: pels Castellets (grimpada) o pel GR5.2. Baixada pel GR5 o per Briançó.\nDIFICULTAT Grimpada en el tram de Castellets. Uns 600m de desnivell.\nB. PUJAR DES DEL PLA DE L’ESPINAL\nSORTIDA 08:30h plaça Comtes del Montseny, en cotxes fins al Pla de l’Espinal.\nITINERARI El Pla de l’Espinal – Briançó – Les Agudes\nDIFICULTAT Apte per gairebé tothom. Camí tradicional, ben marcat i molt fressat. Uns 450m de desnivell.


Radiografia del treballador més buscat - Diari de Girona\nLes anomenades habilitats toves o «soft skills» estan començant a guanyar terreny a la formació a l'hora de triar el millor candidat Lleialtat, integritat i sinceritat són les característiques personals que més valoren els reclutadors\nlídia álvarez vellido. madrid 26.02.2021 | 23:55\nEls experts consideren que la primera impressió en l'entrevista de treball és decisiva. ddg\nEls experts consideren que la primera impressió en l'entrevista de treball és decisiva.\nSense anar més lluny, segons l'últim Informe de la Societat Digital a Espanya, el 80% dels líders empresarials consideren que cada vegada són més rellevants les anomenades «soft skills» o habilitats toves, és a dir, competències socials que s'adquireixen en el nostre dia a dia.\nLa crisi provcada per la pandèmia de COVID-19 ha provocat que se li doni una major importància a aquest tipus de destreses, i en aquest nou escenari d'incertesa les organitzacions que no apostin pel capital humà i sàpiguen les competències imprescindibles dels equips no podran créixer.\nAixí ho assegura Bernat Farrero, fundador i CRO de Factorial, que assenyala que per primera vegada els empresaris s'estan preocupant per la cultura de les seves companyies «en primera instància», quelcom que per a l'expert és «un gran avanç» per al teixit empresarial del país. «Aquesta crisi sense precedents ha fet que la manera de treballar de les empreses canviï i passi a ser més flexible i digital, i per això les competències laborals que busquen en el nou talent s'han d'adaptar a aquesta nova filosofia», afegeix.\nEn aquest sentit, des de l'empresa de programari i serveis especialitzats en recursos humans asseguren que el treball en equip, la mentalitat de creixement, la presa de decisions amb base en dades i el pensament crític seran unes de les competències més demandades per les companyies durant aquest any. Per descomptat, les habilitats digitals també seran importants a l'hora de triar un candidat o un altre, així com la flexibilitat, el compromís o el saber conviure de forma adequada amb la frustració.\nDes de l'eina de creació de currículums Zety coincideixen en l'existència d'aquesta preferència cap a les característiques personals davant les curriculars i asseguren que existeixen algunes d'elles «que els responsables de contractació admiren», asseguren fonts de la plataforma.\nDesprés de demanar l'opinió a més de 200 responsables de contractació, la lleialtat, la integritat i la sinceritat van ser les aptituds més importants per a la meitat dels reclutadors enquestats per Zety. Per darrere hi hauria l'adaptabilitat, amabilitat, paciència, persistència, intel·ligència emocional, tolerància i mentalitat oberta.\nTotes elles amb una característica en comú: no es poden donar a conèixer a través del tradicional currículum en paper. Han de ser avaluades en conèixer el candidat, quelcom que comença des del primer moment de l'entrevista de treball, de manera que la primera impressió compta més del que sembla.\n«Serà sens dubte un any competitiu en diverses indústries i, a més d'aconseguir sobreviure a la pandèmia, les empreses hauran de saber adaptar-se a la nova normalitat d'una manera més flexible i eficient», assenyalen fonts de Zety, de la mateixa forma que adverteixen a les companyies que «els treballadors tenen expectatives diferents pel que fa al període anterior a la pandèmia de coronavirus. Per a molts d'ells, la possibilitat de treballar des de casa alguns dies a la setmana és una cosa que ha passat de ser interessant a ser un deure per part de l'empresa».


Activitats Cambra nº 21/2017\nDim Jun 6\nRESUM D’ACTIVITATS. Setmana del 29 de maig de 2017\n30/05/2017 Comissió d’Afers Interns.\n31/05/2017 La Cambra de Contractistes a la Gestora de Runes de la Construcció. El President assistí a la reunió del Consell d’Administració de l’empresa Gestora de Runes de la Construcció, S.A. (GRC).\n01/06/2017 La Cambra de Contractistes a la Comissió Negociadora del Conveni de Barcelona. El Secretari va participar a la reunió del grup de treball de revisió tècnica del text del conveni col·lectiu de treball de la indústria de la construcció i obres públiques de Barcelona creat al si de la Comissió Negociadora del Conveni.\n01/06/2017 La Cambra de Contractistes a la Mesa de Seguretat de la Construcció. El Secretari participà, juntament amb la senyora Mercedes Polo, gerent del Gremi de Constructors d’Obres de Barcelona i Comarques, a la reunió de la Mesa de la Seguretat a la Construcció convocada per la Direcció General de Treball de la Generalitat de Catalunya.\n02/06/2017 La Cambra de Contractistes a Foment Infraestructures i Equipaments. Els membres de la comissió Foment Infraestructures i Equipaments, que presideix el senyor Joaquim Llansó, abordaren diferents qüestions relacionades amb les infraestructures i els equipaments a Catalunya.\n30/05/2017 La Cambra de Contractistes presentà al·legacions a l’Ajuntament de Les Franqueses del Vallès. La Cambra de Contractistes formulà escrit d’al·legacions al plec de clàusules administratives particulars que ha de regir la licitació del contracte “Projecte d’urbanització del Sector N de Les Franqueses del Vallès” per exigir una classificació superior a la que permet la Llei.\n31/05/2017 La Cambra de Contractistes presentà al·legacions a l’Ajuntament de Vilanova del Camí. La Cambra de Contractistes formulà escrit d’al·legacions al plec de clàusules administratives particulars que ha de regir la licitació del contracte “Reforma de les piscines de Can Titó a Vilanova del Camí, Fase 1” per establir una classificació errònia.\nAGENDA D’ACTIVITATS PREVISTA. Setmana del 5 de juny de 2017\n06/06/2017 La Cambra de Contractistes amb FGC.\n06/06/2017 La Cambra de Contractistes a la Confederación Nacional de la Construcción.\n07/06/2017 Comissió de l’Empresa Familiar.\n07/06/2017 La Cambra de Contractistes al SIL.\n07/06/2017 La Cambra de Contractistes amb el Consell General de Cambres de Catalunya.\n08/06/2017 La Cambra de Contractistes amb l’ITeC.


Diables de Barcelona - Tradillibreria\nInici / Foc i pirotècnia / Diables de Barcelona\nVisualitza la cistella “La Patum Què és?” s'ha afegit a la vostra cistella.\nquantitat de Diables de Barcelona\nISBN: 9788417000219 Categories: Foc i pirotècnia, Llibres infantils\nGrups festius de Barcelona Vol 1\n“Aquest és el primer volum de la col.lecció Grups Festius de Barcelona. Aquesta guia il.ustrada és una mostra exhaustiva dels diferents balls i grups de dibles que trobem repartits pels barris de la ciutat de Barcelona.\nA través d ela seva lectura, descobrirem com aquestes colles de foc que evoquen mites i llegendes, confromen la nostra cultura més popular a la ciutat de Barcelona”\nAl mateix estil de la col.lecció 100 Gegants o 50 Dracs, ara ens arriba una guia il.lustrada sobre les colles de Diables de la Ciutat de Barcelona. A destacar en les explicacions i trobareu els estris de foc que utilitzen, si tenen personatges ….\nEsteu veient: Diables de Barcelona 12,00€\nAquest Diables de Barcelona té un preu de 12,00€!


La consellera de Justícia presenta avui un llibre de l'Institut de Medicina Legal de Catalunya sobre valoració del dany corporal - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nLa consellera de Justícia presenta avui un llibre de l'Institut de Medicina Legal de Catalunya sobre valoració del dany corporal\nLa consellera de Justícia, Montserrat Tura, presenta avui, a les 18.30 hores, el llibre Protocol de l’IMLC, barem de la L/34/2003. En l’acte, que es durà a terme al Centre d’Estudis Jurídics i Formació Especialitzada, hi intervindran també el director de l’Institut de Medicina Legal de Catalunya (IMLC), Jordi Medallo, i la cap de Secció de Valoració del Dany Corporal de l’IMLC, Maria Lluïsa Puig.\nEl llibre tracta sobre el protocol que s'ha creat per facilitar, unificar i ajustar l'aplicació del barem de la Llei 30/2003, de 4 de novembre, de modificació i adaptació a la normativa comunitària de la legislació d'assegurances privades.\nAmb el llibre, es donen criteris científics i objectius per fer una millor valoració del dany corporal en aquelles situacions en què s’apliqui la llei d'assegurances privades quan la persona pateix dany físic (funcional o anatòmic), psíquic i/o estètic, principalment causats en accidents de circulació. El text descriu, per a cada seqüela, els apartats etiològics, les manifestacions clíniques, el diagnòstic, el tractament (tenint en compte els conceptes jurídics del mateix), els terminis de guarició i/o estabilització i els impeditius, i finalment, la possible relació amb el perjudici estètic.\n18:30|.Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada. C/ Ausiàs March, 40. |Barcelona (El Barcelonès)\nLa consellera de Justícia, Montserrat Tura, presenta avui un llibre de l’Institut de Medicina Legal de Catalunya sobre valoració del dany corporal


Fundadors. Jordi Cots - Rosa Sensat\nFundadors. Jordi Cots\nRecordo la primera Escola d’Estiu. Recordo, sobretot, una trobada que hi vaig tenir amb el senyor Martorell. Aquella Escola d’Estiu es va fer al Col·legi Nostra Senyora de Lourdes, de les monges filipenses. Una munió de mestres es movia per tot l’edifici amb espontaneïtat. Si més no, és la memòria que en conservo. Era un moment històric, ho sabíem, però em sembla que es vivia sense una especial transcendència. Per mi, la naturalitat marcava l’esdeveniment. La mateixa creació de Rosa Sensat s’havia fet i imposat, segurament perquè era tan necessària, amb aquesta naturalitat.\nDoncs bé, circulant per la casa i pujant per una escala interior poc il·luminada, em vaig topar amb el senyor Martorell. Ell anava sol i jo també. Ens havíem conegut, però jo no podia esperar que em tingués present. En creuar-nos el vaig saludar: «Passi-ho bé, senyor Martorell». Ell no volgué deixar-se complimentar mecànicament. Va aturar-me i em demanà on ens podíem haver conegut. No sé si n’hi hauria gaires que haguessin obrat així. Tota la vida me’n recordaré. També va ser una manera d’entroncar amb la nostra tradició pedagògica de començament del segle passat i de la República.\nDe fet, el senyor Martorell havia participat en una activitat que anomenàvem Sessions de Pedagogia (1963-1966), una iniciativa que havia sorgit d’algunes de les escoles creades als anys seixanta i de la preocupació de Pax Christi per l’educació. El senyor Martorell hi vingué el febrer de 1965 a parlar d’educació cívica, i ja abans jo l’havia visitat per exposar-li un projecte del CICF sobre una escola de preparació lliure per al Magisteri a la qual em refereixo més avall. Les Sessions de Pedagogia no volien ser reunions d’intel·lectuals, «sinó un conjunt de mestres i professors que volen vitalitzar la feina quotidiana»; volia evitar constituir-se en «un grup de persones reunides al voltant d’una que en sàpiga molt». Però la participació del senyor Martorell (sempre dèiem, i encara diem, senyor Martorell, o senyor Galí) la consideràrem una presència càlida, neta. Més endavant em va deixar el seu exemplar de La mesura objectiva del treball escolar, d’Alexandre Galí, per fer-lo servir a l’escola Thau, i un dia em parlà llargament de l’Escola de Mestres de Joan Bardina.\nTots plegats érem uns autodidactes en pedagogia, amb tot i la nostra formació universitària. Compràvem llibres de vell editats abans de la guerra civil, dels anys vint i trenta, singularment de les edicions Francisco Beltran, que havia publicat les obres, entre altres, de Claparède, Decroly, Dewey, Dottrens, Ferrière, i també de la col·lecció Labor, on hi trobàvem Froebel, Kerschensteiner, Lourenço Filho, Mallart, etc. Jo havia sentit parlar per primera vegada d’Adolphe Ferrière a la directora de l’Escola Mireia, Maria Bondia, que encara havia hagut d’obtenir el títol de Pedagogia a Madrid. Altrament, llicenciats en Filosofia i Lletres, Llengües Clàssiques o Ciències Exactes (Costa i Llobera, Talitha, Sant Gregori, Ton i Guida) que haurien format part normalment del segon ensenyament es dedicaven al parvulari i a la primària, etapes que el règim no prioritzava.\nI va ser el moment de Rosa Sensat. Tot hi portava. Marta Mata en fou l’instrument providencial. Ella ja tenia a casa, amb la seva mare, Àngels Garriga, la nostra tradició pedagògica viva. El curs 1965-1966 fou el darrer de Sessions de Pedagogia. Molts de nosaltres vàrem passar a integrar els quadres de Rosa Sensat. Tot amb tot, no es pot dir, em sembla, que les Sessions fossin un dels seus precedents; en tot cas serviren per evidenciar la falta que ens feia.\nMés aviat es podria considerar un precedent, bé que frustrat, la iniciativa de la Institució Cultural del CICF, una escola de preparació lliure per al Magisteri. El CICF —que ja tenia una Escola de Jardineres d’Infància—me’n va encomanar la responsabilitat. El programa comprenia les assignatures del pla oficial de l’Escola Normal estatal, i a més dedicava una especial atenció a matèries com Expressió Oral i Escrita, Criteri Literari, Artístic i Musical, Psicologia i Sociologia de l’Educació, Aspectes del Món Actual, etc. Tot això es feia de set a deu del vespre. No podia sortir bé. Era massa. Havíem fet, sense saber-ho aleshores —per tant, no volíem ni comparar-nos-hi—, un plantejament semblant al de l’Escola de Mestres de Joan Bardina. El projecte havia despertat il·lusió. I tingué les seves coses bones. Però el senyor Galí, ben aviat, en unes sessions que dedicà als professors d’aquesta escola per explicar-nos la història de les cinc escoles normals no estatals catalanes del primer terç del segle passat, va predir que la nostra escola de preparació lliure per al Magisteri no tenia futur. Per ell, la delicada tasca de formació de mestres només podia ser post-Normal. És el que va fer Rosa Sensat.\nEl primer curs de tarda de Rosa Sensat ja és llegenda. El suggeriment de recuperar les escoles d’estiu d’abans de la Guerra Civil va fer-lo Enric Lluch, amb aquella manera suau que ell tenia de dir les coses, el mateix dia de la presentació pública de Rosa Sensat. Després, en un model eficaç, els cursos d’hivern i les escoles d’estiu s’han anat realimentant. I a pesar de les vicissituds per les quals ha passat Rosa Sensat, les escoles d’estiu sempre han conservat aquella naturalitat, i fins l’alegria, que va caracteritzar la primera.


Els republicans, juntament amb set forces polítiques més, també reclamen la presència de Pedro Sánchez per aclarir el paper del govern espanyol en les presumptes corrupteles de la Casa Reial\nEl Grup Republicà, juntament amb EH Bildu, Junts per Catalunya, la CUP, el BNG, el PDeCAT, Compromís i Més País, ha demanat aquest dijous la compareixença al Congrés dels Diputats del rei Felip VI perquè doni explicacions sobre els nombrosos escàndols que esquitxen la Casa Reial, que tenen en la regularització de 4 milions d’euros per part del rei emèrit i la vacunació als Emirats Àrabs de les germanes del rei els darrers episodis. Aquestes forces polítiques també sol·liciten la compareixença a la cambra baixa del president del govern espanyol, Pedro Sánchez, perquè aclareixi el paper de l’executiu en les presumptes corrupteles de la monarquia.\nEl presumpte cobrament de comissions per part de Joan Carles de Borbó en la contractació de l’AVE a la Meca, amb 100 milions d’euros de la monarquia saudita en un compte a les Bahames; préstecs i regals milionaris a Corinna zu Sayn-Wittgenstein, que ha denunciat una campanya d’assetjament i amenaces; nombroses transferències relacionades amb Joan Carles I a través d’entitats bancàries a paradisos fiscals i comptes 'offshore' revelades per diversos imputats davant el fiscal suís Yves Bertossa; la presència com a beneficiari d’aquests diners de dubtós orígen i legalitat del mateix Felip VI; o la fugida del rei emèrit als Emirats Àrabs amb assistents pagats amb fons públics, són alguns dels escàndols que assetgen la Casa Reial i pels quals el Grup Republicà demana explicacions en seu parlamentària al cap de l’Estat.\n“La regularització de 4 milions d’euros és un episodi més d’aquesta putrefacció de la Casa Reial, de tota una família”, assenyala el portaveu republicà a Madrid, Gabriel Rufián. “No era només Urdangarín, no és només Juan Carlos, i segurament en el futur no serà només Felipe, sinó que és tot un entramat, una maquinària. Una empresa de mala praxi i corrupteles durant 40 anys aprofitant el seu cognom”, assenyala.\nContinuarem demanant explicacions fins que al PSOE li deixi de sortir gratis tapar aquestes barbaritats\nLes set forces polítiques que s’han unit per reclamar explicacions a Felip VI també reclamen la compareixença al Congrés de Pedro Sánchez, després que el PSOE hagi vetat una vegada i una altra tots els intents de constituir una comissió d’investigació al Congrés sobre els escàndols de la monarquia. Sobre la taula, el paper del govern espanyol en la fugida del rei emèrit i els diners públics que s’hi destinen al seu exili daurat, així com el paper de l’Agència Tributària en la regularització fiscal o la manca d’interès de la Fiscalia en emprendre accions legals contra el monarca.\n“Existeix tot un horitzó republicà que continuarà demanant explicacions fins que al PSOE li deixi de sortir gratis tapar aquestes barbaritats”, assenyala Rufián, que denuncia que a aquests escàndols s’hi suma “una regressió democràtica” a l’estat espanyol: “Hem vist com s’ha acomiadat un periodista per retolar veritats a la televisió pública, com entren a presó rapers per dir veritats a les seves cançons, i com hi ha tota una maquinària mediàtica que protegeix aquesta gent”, resumeix.


Un home mata quatre persones a trets a la Canya i a Olot | NacióGarrotxa\nUn home mata quatre persones a trets a la Canya i a Olot\nEntre les víctimes hi ha un constructor d'obres i el seu fill. El presumpte assassí és un treballador seu -ja detingut- amb problemes econòmics.\nper Joan Guirado , 15 de desembre de 2010 a les 10:11 |\nDesenes de curiosos s'han acostat fins al lloc dels fets. Foto: Joan Guirado\nActualització a les 12:15 h\nL'Ajuntament d'Olot celebra avui al migdia un ple extraordinadri per condenar els fets i decretar tres dies de dol oficial\nQuatre persones han estat assassinades a trets aquest dimecres a primera hora del matí a la Garrotxa. Els dos primers morts són Joan Tubert Guillamet i el seu fill Àngel, constructors d'obres, que han estat tirotejats al bar La Cuina de l'Anna, del nucli de la Canya, a uns tres quilòmetres d'Olot.\nLes altres dues víctimes s'han produït a la sucursal de la Caja de Ahorros del Mediterráneo del carrer Molleras, al centre d'Olot. En un primer moment s''havia informat que una de les víctimes seria el director de la sucursal, però aquesta informació ha quedat desmentida. L'alcalde d'Olot ha declarat que les víctimes són dos empleats, un home i una noia, que treballaven a la sucursal. Es tractaria d'Anna P. i Rafael T. L'agressor ha disparat els trets des de la porta del local, arran de carrer, i un d'ells ha impactat en una funerària veïna.\nL'autor dels quatre crims seria un veí del municipi d'En Bas, de nom Pere Puig i Puntí, de 57 anys d'edat,, que ja ha estat detingut pels Mossos d'esquadra, i que treballava a l'obra dirigida pel constructor assassinat, que tenia l'empresa de Construccions Tubert SL, de la Vall de Bianya.\nLes morts de la Canya s'han produït quan les dues víctimes estaven esmorzant, molt a prop de l'obra que tenien en curs. En aquell moment, hauria arribat l'agressor i només entrar al local els hauria disparat alguns trets amb una escopeta. Tot seguit, hauria anat cap a la sucursal de la CAM a Olot. L'autor de les morts arribava cada dia amb transport públic a la feina, però avui ho ha fet en un vehicle -sembla que un Suzuki- tot terreny de color blau.\nAlgunes persones presents en el bar de la Canya han comentat a Nació Digital que el motiu dels fets podria ser de caire econòmic, relacionat amb deutes, però no hi ha més dades clares sobre el cas.\nL'alcalde d'Olot, Lluís Sacrest, ha assenyalat que el presumpte autor dels fets tindria greus problemes econòmics. També s'ha sabut que l'empresa possiblement li devia diners i que podria haver estat acomiadat en els propers dies degut a la situació de crisi del sector.\nSuccessos, Garrotxa, Olot, tiroteig, Mossos d'Esquadra, Cas del Xec


Una carpa protegeix les restes arqueològiques de Torre Llauder\nLa protecció és un pas previ a la restauració dels mosaics\nDilluns, 28 Juny 2010 16:39\nDurant el passat mes d’abril es va instal·lar una coberta tipus carpa per protegir provisionalment les restes arqueològiques de la Vil·la romana de Torre Llauder. Aquesta actuació és prèvia a la restauració dels mosaics que es preveu realitzar en un futur i que forma part del Pla director per potenciar el jaciment arqueològic. La setmana passada, l’alcalde, Joan Antoni Baron, i el president de l’Institut Municipal d’Acció Cultural (IMAC), Sergi Penedès, van visitar la Vil·la romana amb motiu de l’acabament dels treballs d’instal·lació d’aquesta coberta provisional.\nLa previsió de tornar a restaurar els mosaics va evidenciar que prèviament calia cobrir les restes per protegir-les de la pluja i altres inclemències del temps. S’ha optat per una estructura de cobriment provisional de tipus envelat o carpa formada per una membrana tèxtil que cobreix les estances i espais on hi ha mosaics, una superfície de 465 metres quadrats. Aquesta cobertura té 14 punts d’ancoratge sobre el terreny de diferents tipus, i una alçada de gairebé 8 metres.\nEl Consell Rector de l’IMAC va aprovar el 10 de desembre de 2008 el Pla Director del jaciment arqueològic de la Vil·la Romana de Torre Llauder. El document analitza l’estat del jaciment, descobert l’any 1961, i proposa actuacions per a la seva conservació i millora.


Seleccionar un model d’amplificador al GarageBand del Mac - Assistència d'Apple\nSeleccionar un model d’amplificador al GarageBand del Mac\nPots seleccionar un model d’amplificador complet, que inclou un amplificador, una caixa d’altaveus, un tipus d’equalització i un micròfon.\nSeleccionar un model d’Amp Designer\nMenú desplegable Model: Selecciona un model preconfigurat, que consta d’un amplificador, una caixa d’altaveus, un tipus d’equalitzador i un tipus de micròfon.\nA continuació es descriuen breument els tipus de models d’amplificador disponibles a l’Amp Designer.\nEls models Tweed es basen en els combinats americans dels anys cinquanta i seixanta del segle vint, que van contribuir a definir el so del blues, el rock i el country. Tenen sons nítids, complexos i càlids que evolucionen amb fluïdesa d’una distorsió subtil a una sobrecàrrega estrident a mesura que augmenta el guany. Molts amplificadors de boutique actuals es basen en circuits de tipus Tweed.\nCombinats clàssics americans\nEls models Black Panel, Brown Panel i Silver Panel s’inspiren en els combinats americans de la meitat de la dècada de 1960. Tendeixen a produir un so intens i nítid, amb greus ajustats i una distorsió limitada. Resulten útils per a rock de tonalitats nítides, R&B clàssic, música surf, country, jazz o qualsevol altre estil en què sigui fonamental una definició forta de les notes.\nAmplificadors de pila britànics\nEls models de pila britànics es basen en els amplificadors de 50 i 100 watts que tant han contribuït a definir el so del heavy, especialment en combinació amb caixes d’altaveus de 4 x 12”.\nEn un nivell intermedi de guany, aquests amplificadors són idonis per a acords distorsionats i riffs. Si s’augmenta el guany, s’obtenen tons de solo més lírics i parts de guitarra rítmica potents. Els pics i valls complexos de l’espectre tonal garanteixen uns tons nítids i suggeridors, encara que es faci servir molta distorsió.\nEls combinats britànics produeixen el so estrident i ric en aguts associat al rock i al pop britànics de la dècada de 1960. El segell sonor d’aquests amplificadors es caracteritza per la seva resposta en aguts, però rarament resulten estridents perquè tenen una distorsió delicada i una compressió suau.\nEls amplificadors i combinats de final de la dècada de 1960 que van inspirar els models Sunshine són intensos i agressius, amb freqüències mitjanes totalment plenes. Aquests amplificadors resulten útils per a solos d’una sola nota, acords potents i acords grans i oberts, la qual cosa els va fer populars entre les bandes de pop britànic de la dècada de 1990. Els amplificadors Stadium són famosos per la seva capacitat de reproduir nivells extremadament alts sense dissoldre’s en una distorsió confusa. Conserven uns aguts vius i una excel·lent definició de nota, fins i tot amb un guany en nivells màxims.\nAmplificadors de pila Metal\nEls models de pila Metal estan inspirats en els amplificadors potents i d’alt guany que tant agraden als actuals músics de hard rock i metal. Tots es combinen amb caixes d’altaveus de 4 x 12. Els seus tons característics van d’una distorsió potent a una distorsió extrema. Aquests models són ideals per obtenir greus potents, aguts estridents i un sostingut llarg en els tons de la guitarra.\nEls combinats i models d’utilitat d’aquesta categoria són amplificadors versàtils que es poden utilitzar per a una àmplia varietat d’estils musicals.\nAnterior Introducció a Amp Designer Següent Crear un model d’amplificador personalitzat


Conxa Milla, primera classificada per a la Gran final del IX Torneig de Dramatúrgia - Ràdio Palafrugell\nConxa Milla, primera classificada per a la Gran final del IX Torneig de Dramatúrgia\nEl IX Torneig de Dramatúrgia Catalana ja té la primera classificada per a la gran final: la mataronina Conxa Milla. El públic que va congregar-se ahir al vespre a la Sala La Planeta de Girona va triar-la com a preferida amb el text L’ascensor, interpretat per Àgata Roca i David Bagés. El text ens situa en un ascensor amb dues persones que s’hi han quedat tancades: un punt de partida aparentment accidental fins que comencem a descobrir que potser una de les dues ha provocat la situació. Conxa Milla va enfrontar-se a Sílvia Navarro, que va presentar el text Globus i tofu, a qui van donar vida els actors Francesc Ferrer i Anna Moliner.\nEl proper 25 de novembre tindrà lloc la segona semifinal, que encararà els dramaturgs Marc G. de la Varga i Laura Gost. El vencedor passarà a la gran final del 9 de novembre i competirà amb Conxa Villa.\n9 de desembre: Conxa Milla vs. guanyador/a de la segona semifinal\nAvui, a Ràdio Palafrugell, n’hem volgut parlar amb ella per que ens faci saber més coses del torneig i d’ella mateixa.\nEls Catarres tenen nou disc: “Diamants


La festa del Diumenge de Rams - Bisbat de Terrassa\nLa festa del Diumenge de Rams\nLa festa del Diumenge de Rams https://www.bisbatdeterrassa.org/ca/bisbe/cartes-dominicals/la-festa-del-diumenge-de-rams https://www.bisbatdeterrassa.org/@@site-logo/logo-bisbat-de-terrassa.png\nEl Diumenge de Rams, que obre les celebracions de la Setmana Santa, és encara un dels dies amb més assistència de persones i de famílies a l’església. Els fidels omplen les places i també els temples. Els nens i les nenes hi venen acompanyats pels pares, els avis i potser els padrins. És una tradició beneir la palma i fins i tot estrenar alguna cosa. El Diumenge de rams és una festa. El bon clima de l’estació primaveral també ajuda força aquest ambient festiu.\nEn el meu comentari de la setmana passada em preguntava: ¿Per què ens hem de confessar? Penso que avui puc obrir aquest nou comentari, ara que entrem a la Setmana Santa, amb una nova pregunta: ¿Per què hem de celebrar la Setmana Santa? ¿Què significa celebrar la Setmana Santa per a nosaltres, cristians d’avui?\nEl meu desig és que, després d’aquest pòrtic festiu de la gran setmana cristiana de l’any, que celebrem avui, no ens hi quedem únicament. Vull invitar els qui em llegeixen o m’escolten a passar endavant, a entrar al temple especialment els dies grans de la Setmana Santa: el Dijous, el Divendres i el Dissabte Sant.\nLa tarda del Dijous Sant ja comencem el Tridu Pasqual celebrant l’Eucaristia, que és com una anticipació d’allò que commemorarem els dies següents. Jesús ens deixa el Pa i el Vi consagrats per la seva paraula, que seran la seva presència per sempre enmig de la comunitat. Al mateix temps, en el lavatori dels peus –una cerimònia plena de simbolisme i summament comprometedora pels qui ens hem sentit cridats a servir en l’Església- ens convida a viure un lliurament als altres semblant al que va viure Ell. El missatge d’aquesta cerimònia és molt vàlid per a tot cristià, tan si és religiós o religiosa o també si és pare o mare de família, sigui quin sigui el seu servei a la societat mitjançant el seu treball i la seva professió.\nEl Divendres Sant ens reunim al voltant de la creu de Crist, en actitud d’agraïment per la seva entrega a la mort per a la salvació del món. Contemplant-lo i adorant-lo, li manifestem la nostra fe, el nostre amor i la nostra esperança en el “Déu crucificat” – és a dir, solidari amb l’home fins a la donació extrema- que hem conegut en Jesús i que és font de vida inesgotable, ara i en la vida eterna.\nEl Dissabte Sant és un dia de silenci i de pregària. És un dia per a estar prop del sepulcre de Jesús, sobretot acompanyant Maria, la seva Mare, a l’espera d’escoltar el joiós pregó de Pasqua al començament de la Vetlla Pasqual. “Aquesta és la nit en què Crist, trencant els lligams de la mort, ha pujat victoriós dels inferns”. Es canta en aquest text exultant que és el Pregó pasqual.\nUs invito a no quedar-vos fora del temple aquests dies, després de beneir la palma el Diumenge de Rams. Passeu, passeu a dintre de l’església. No en dubteu. És la casa de la comunitat cristiana i vosaltres en formeu par com a batejats. No hi sou uns estranys. Us desitjo una Setmana Santa viscuda en íntima unió amb Crist i amb Santa Maria.


ALBERT LLOVERA MASSANA PARTICIPANT PARAPLÈGIC EN EL DAKAR 2020 - Cetrencada\nALBERT LLOVERA MASSANA PARTICIPANT PARAPLÈGIC EN EL DAKAR 2020\nL’Albert no és un pilot qualsevol. Amb 18 anys va tenir un accident que el va deixar en cadira. L’energia i la vitalitat l’han ajudat a crear un món sense límits. Tant, que ha fet sis ‘Dakars’.\nQuina experiència el Dakar 2020! Satisfet?\nL’experiència ha sigut genial perquè he tingut la sort de tenir un entorn molt bo. A la cabina parlàvem tots català, tots érem amics i posàvem la gota llatina a un grup de nòrdics. Tot va sortir rodó.\nQuina era la teva màxima preocupació abans de fer-lo?\nTenia por del fred, i va ser molt dur. A les nits en va fer més del previst. Pel que fa al recorregut, intento despreocupar-me una mica i anar-m’ho trobant dia a dia.\nHa estat el més dur de tots?\nNo ho sé. A mi, no m’ho ha semblat. Tots són durs. Al principi penses “què faig aquí?”, però després, quan portes 30 quilòmetres, trobes la resposta.\nI el teu dia a dia allà?\nM’aixecava molt d’hora perquè havíem de fer uns quants quilòmetres d’enllaç, que podien ser entre 25 i 300, i allà començava la carrera. És un pal. En arribar al lloc s’iniciava l’etapa del dia i conduíem durant tota la jornada. Quan arribàvem a la destinació, feia rehabilitació de braços i mans, sopàvem i a dormir a les tendes.\nI l’adaptació del camió?\nHo porto tot a les mans. Al volant, hi tinc dos cercles: un que, quan\nl’empenyo cap als peus, fa d’accelerador, i l’altre, que és el fre. Al\ncamió, hi pujava amb una politja.\nSis ‘Dakars’… On està el teu límit, Albert?\nNo ho sé, vaig experimentant i somiant. Sóc dels qui quan tenen una oportunitat l’aprofiten. De fet, aquest any no anava a fer el ‘Dakar’ perquè em van haver d’operar les dues mans i ja feia el mundial de RallyCross. Però, que contactés amb mi l’equip De Rooy Iveco era una oportunitat d’or.\nUn ‘Dakar’ històric. Després de sis anys participant en la prova,\nenguany, l’Albert, amb el nou equip De Rooy IVECO, ha aconseguit la\n15a. posició general en la categoria de camions. Un resultat de somni.\nAllà està prohibit l’alcohol. I el cava de les celebracions?\nEn l’última celebració vam ser convidats a l’ambaixada holandesa i, com que no es considera part del país, ho vam celebrar amb alcohol. La resta van ser sense res. Allà són de rajatabla.\nA no tenir por del risc, s’hi neix o se n’aprèn?\nUna mica de les dues coses. Ja hi neixes, però la por sempre hi és a dins, i hi ha de ser… Has de ser ràpid, però has d’estar a la pista. Si no tingués una mica de por, no hagués aguantat ni tres anys.\nTens una llarga trajectòria esportiva. Com va començar?\nVaig començar a esquiar de ben petit i vaig tenir la sort de poder competir a la Copa del Món d’Esquí, als Jocs Olímpics de Sarajevo (1984), i als Campionats del Món d’Esquí de Bormio. Després de l’accident, vaig anar als Estats Units a jugar a la WNBA, com l’NBA però de cadira de rodes. Uns anys després, vaig tornar a Andorra i vaig començar a treballar de delineant; però no m’agradava i per això vaig fer el salt cap a les quatre rodes i el motor.\nCom va ser l’accident?\nVa ser el 15 de març de 1985. Estava fent un descens a Sarajevo per al Campionat del Món d’Esquí de Bormio. Quan arribava a la línia de meta se’m va creuar un jutge i no el vaig veure; feia molt mal temps. Ell era molt gros i jo pesava molt poquet i baixava a tot gas. Em vaig trencar moltes coses, entre les quals la dorsal 3, 4 i 5. Jo només tenia 18 anys.\nEs podria dir que vas tornar a néixer?\nSí. Per això faig pinta de ser més jove. Amb 18 anys vaig haver de posar el comptador a zero, sabent-ho tot: mira que bé.\nEt consideres un heroi?\nNo, gens. Crec que sóc un privilegiat de poder fer el que faig. Els herois són els que se n’han d’anar del seu país amb una mà al davant i l’altra al darrere.\nCom et definiries amb poques paraules?\nI si vols amb una: collonut. He après a gaudir de cada moment de la meva vida.\nEts ambaixador d’UNICEF. Des de quan?\nJa fa dies… Deu fer vuit anys. No sé per què, però em van escollir i jo, encantat! A més a més, sóc l’únic ambaixador amb cadira.\nQuina relació tens amb la Guttmann?\nÉs el monestir per a nosaltres. Jo hi vaig perquè em facin les revisions dels “quilòmetres”, però sóc molt mal pacient. Hi tinc molt bona relació i hi faig xerrades. Intento donar una llum d’esperança a la gent que acaba de tenir l’accident. Els dic que no fa falta fer el Dakar ni estar tan boig com jo, ni de bon tros! Però el món no s’acaba, poden tenir una vida normal si estan actius.\nOlder Entry Esport Adaptat: Més enllà de la inclusió\nNewer Entry ALBERT LLOVERA MASSANA DAKAR 2020 PARAPLEGIC CONTESTANT\nEl Barça, a millorar la seva imatge...\nL’esport, una cortina de fum per l’Aràbia...\nesports futbol Internet\nMés de 40 anys d’història del bàsquet...


El simposi 'Espanya contra Catalunya', en directe - VilaWeb\nEl simposi 'Espanya contra Catalunya', en directe\nL'ha organitzat el Centre d'Història Contemporània del Departament de Presidència de la Generalitat · PP, Ciutadans i UPyD l'han portat a la fiscalia per incitació a l'odi\nL'Institut d'Estudis Catalans acull des d'aquest matí fins dissabte el simposi 'Espanya contra Catalunya: una mirada històrica 1714-2014', organitzat pel Centre d'Història Contemporània de Catalunya (CHCH) i la Societat Catalana d'Estudis Històrics (SCEH). El congrés es fa amb motiu de la commemoració del tercer centenari de la caiguda de la ciutat de Barcelona en mans de les tropes de Felip V i ha aixecat una enorme polèmica pels atacs del govern espanyol i dels partits unionistes, que l'han portat a la fiscalia perquè creuen que és una incitació a l'odi.\nHeus ací l'emissió en directe del simposi que ofereix l'Institut d'Estudis Catalans:\nEn vist de les crítiques rebudes, el director del Centre d'Història Contemporània, Jaume Sobrequés, va explicar en una entrevista a VilaWeb el caràcter 'objectiu i acadèmic' del simposi i el rigor dels acadèmics participants. Així mateix, va anunciar que la institució que dirigia preparava un informe 'demolidor i incontestable' sobre l'animadversió històrica d'Espanya envers Catalunya.\nLa inauguració del congrés, avui a dos quarts de deu del matí, serà presidida per Joandomènec Ros, president del IEC, i Francesc Homs, conseller de Presidència. També hi intervindrà Jaume Sobrequés, director del CHCC i president de la SCEH. El simposi, que es podrà seguir en directe per internet, ha despertat l'interès de més assistents dels que pot acollir l'espai.\nL'objectiu d'aquestes jornades acadèmiques (programa, pdf) és analitzar amb criteris històrics les conseqüències que ha tingut l'acció política de l'estat espanyol en relació amb Catalunya. Hi participaran historiadors, economistes, juristes, sociòlegs i lingüistes, que estudiaran la matèria transversalment, des del punt de vista temàtic, cronològic i disciplinari.\nDurant tres dies, hom examinarà els efectes de la repressió institucional, militar, política i administrativa els segles XVIII, XIX, XX i XXI, per posar en relleu la influència que han tingut tres-cents anys d'espanyolisme a Catalunya. S'hi parlarà del fet immigratori i l'acció de l'Església Catòlica, i també de la persecució de la llengua i la cultura catalanes. La falsificació de la història, la censura sobre els mitjans de comunicació i l'espanyolització del món educatiu tindran, també, un tractament específic. La repressió en el camp del dret, els exilis que han configurat la història de Catalunya i les referències al País Valencià i les Illes Balears centraran, igualment, l'atenció d'aquest simposi.\nLes sessions són presidides per Ferran Requejo, professor de ciència política de la Universitat Pompeu Fabra; Gaspar Feliu, catedràtic emèrit de la Facultat d'Economia i Empresa de la Universitat de Barcelona; Carles Boix, catedràtic de ciències polítiques de la Universitat de Princeton; Antoni Dalmau, escriptor; i Oriol Amat, catedràtic d'economia financera de la Universitat Pompeu Fabra.\nL'acte de cloenda es farà dissabte, a dos quarts de dotze del migdia, i hi intervindrà Salvador Cardús, professor de sociologia de la Universitat Autònoma de Barcelona i membre de la Secció de Filosofia i Ciències Socials del IEC. Cardús abordarà les relacions entre Espanya i Catalunya amb una conferència titulada 'La humiliació com a desencadenant de l'eclosió independentista'.\nHoms al PP i a Ciutadans: 'Vostès tenen un objectiu polític clar que és la liquidació de Catalunya' (11.12.2013)\nContundent lliçó d'història de Junqueras a RNE arran de la polèmica pel simposi (11.12.2013)\nTwitter s'omple de referències als atacs històrics contra Catalunya (11.12.2013)\nEl PP ataca ara la conferència d'Antoni Furió 'Espanya contra el País Valencià' (11.12.2013)\nGallardón, 'profundament trist' pel simposi Espanya contra Catalunya (11.12.2013)\nLa Razón assenyala Homs: 'Podria ser condemnat a presó pel congrés de l'odi a Espanya' (11.12.2013)


El Periódico es defineix com un diari plural, de progrés, laic, no dogmàtic, respectuós de les minories i defensor actiu de les llibertats i els drets humans, socials i econòmics. La seva línia editorial s'articula a través de tres pilars: les persones, el planeta i el progrés.\nLa redacció es compromet a obtenir la informació mitjançant mètodes honestos i oferir-la de manera rigorosa i fonamentada segons els principis del periodisme recollits en el codi deontològic del Col·legi de Periodistes de Catalunya..\nLa informació apareix clarament diferenciada de l'opinió, per evitar qualsevol confusió o distorsió deliberada tant d'una com de l'altra. També s'evitarà la difusió de conjectures i rumors com si es tractés de notícies. La publicitat es distingirà clarament i tipogràficament de totes dues.\nS'afavoreix la publicació sense demora de les correccions i rectificacions.\nLes informacions no es publiquen mai de manera que incitin a la violència o facin apologia.\nLes informacions no es publiquen mai de manera que suposin algun tipus de discriminació per raons d'ideologia, religió, sexe, gènere, raça, procedència social o cultural. La defensa de la igualtat és un dels eixos editorials prioritaris del diari.\nEs respectarà la intimitat de les persones, sobretot en casos que generen situacions d'aflicció, i s'evitarà la intromissió gratuïta i les especulacions innecessàries sobre els seus sentiments i les seves circumstàncies, especialment quan les persones afectades explicitin la seva oposició.\nS'observa escrupolosament la presumpció d'innocència en les informacions relatives a causes penals en curs.\nEs té especial cura en el tractament de les informacions que afecten a menors, i s'evitarà difondre la seva identitat quan apareguin com a protagonistes de qualsevol causa criminal, ja siguin víctimes, testimonis o inculpats, sobretot en qüestions de transcendència social, com és el cas dels delictes sexuals.\nLa direcció d'El Periódico vetlla perquè no es produeixin conflictes d'interessos entre l'empresa editora i la feina periodística de la redacció. El respecte de la direcció de l'empresa a la llibertad individual i a les opinions de tots els que treballen va acompanyat d'una lleialtat crítica d'aquests a la llibertat i a les opinions de l'empresa, així com a la línia editorial del diari.\nEl Periódico és conscient que informa a i sobre una societat plural i diversa. Per aquesta raó, el diari intenta reflectir en la seva redacció, staff directiu i equip de col·laboradors aquesta diversitat: edat, identitat sexual, comunitats, discapacitat, lingüística... El Periódico és conscient que el camí de la igualtat comença en l'àmbit d'influència de cada persona i organització. Per aquesta raó, té una edició en cadascun dels dos idiomes oficials de Catalunya (català i castellà) i fa especial esment a treballar per aconseguir la paritat en l'staff directiu, el consell de redacció, la redacció, i els espais d'opinió i anàlisi.\nAspirem que la igualtat no sigui fruit de dates excepcionals i que la dona estigui en el centre de totes les informacions, sense excepció, perquè els models socials no siguin androcèntrics. És una exigència interna de la redacció i externa de la societat a què i sobre la qual informem que ens esforcem per eliminar biaixos masclistes –conscients i inconscients– que massa sovint es disfressen de criteris suposadament periodístics. No hi pot haver progrés, no podem informar sobre les persones i no hi ha viabilitat per al planeta sense igualtat entre homes i dones. Mantenir una línia informativa lliure de prejudicis masclistes i que ajudi a avançar en el camí de la igualtat és el nostre propòsit i el nostre compromís amb la nostra comunitat.\nEl personal de redacció està distribuït en dues localitzacions, 18 persones treballen a l'oficina de Madrid i 119 tenen el seu lloc de treball a la seu de Barcelona.\nDe la mateixa manera, El Periódico reconeix i celebra la diversitat de la societat de la que escriu i la col·loca en el centre del seu discurs periodístic.\nEns esforcem en recollir les històries que afecten a una societat cada vegada més plural i oberta. Això ens empeny a entendre i explicar la realitat dels diversos grups demogràfics que la conformen, la identitat de la qual gira al voltant d'un origen ètnic, creença, orientació sexual o qualsevol altre característica comuna.\nRectificació i correcció\nLa precisió i el rigor en la publicació és una prioritat d'El Periódico. Per això s'estableixen filtres i controls de qualitat. En cas que es produeixin errors, es publiquen les correccions i aclaracions tan aviat como sigui possible.\nTant en les seves edicions impresa com digital, El Periódico disposa d'un espai obert al públic per garantir el dret a rectificar o matisar informacions incompletes o errònies, sense perjudici del que disposi la llei. Les correccions es mostren, en l'entorn web, en el tancament de la notícia, com una fe d'errades i marcades amb la data de la correcció. Per sol·licitar una correcció es pot enviar un correu electrònic a la direcció gmartinez@elperiodico.com o contactar amb la secció corresponent, consultant el punt 12 d'aquest document.\nEl Periódico es va fundar el 26 d'octubre de 1978. Des de juny de 2019 forma part del grup editorial Prensa Ibérica, un dels més importants d'España. Dins de Prensa Ibérica, El Periódico organitza les seves activitats professionals amb l'objectiu d'informar amb honestedat als lectors. Busca, a més, obtener un benefici econòmic que garanteixi el seu propi futur i la independència del mitjà. El respete de la direcció de l'empresa a la libertad individual i a les opinions de tots els que treballen va acompanyat d'una lleialtat crítica d'aquests a la llibertat i a les opinions de l'empressa, així com a la línia editorial del diari.\nCom empresa privada, la nostra financiació prové de la venda d'exemplars de la publicació impresa, les subscripcions, la comercialització d'espais publicitaris i les subvencions públiques. D'aquesta forma garantitzem la nostra autonomia econòmica i financera, i així és possible mantenir la nostra independència editorial davant la influència d'empreses i administracions.\nESTRUCTURA ORGANITZATIVA DE PRENSA IBÉRICA\nJavier Moll - President Executiu\nAitor Moll - Conseller delegat\nIrene Lanzaco - Directora General de Gabinet de Presidència i Relacions Institucionals\nCarmelo Calvo - Director General de Relacions Institucionals\nArmando Huerta - Director de Comunicació\nÁlvaro Alcolea - Director General Financier i de Sistemes\nIrene Lanzaco - Directora General de Serveis Jurídics\nIsidoro Nicieza - Director General de Continguts\nDIRECCIONS GENERALS REGIONALS\nAlacant, Múrcia, Màlaga - Juan Ramón Gil\nBalears - Joan Serra\nNord - Isidoro Nicieza\nCanàries - Francisco Orsini\nJoan Cañete (Opinió, Participació i Audiències): jcbayle@elperiodico.com\nEdició gràfica i fotografia:\nEl Periódico va néixer amb el compromís de ser un mitjà de comunicació democràtic, per contribuir primer a la construcció d'un règim de llibertats i ajudar després a consolidar-lo, i per recolzar la incorporació de Catalunya i Espanya a la Unió Europea.\nEl Periódico, doncs, és un diari plural, progressista, laic, no dogmàtic, respectuós amb les decisions de les majories i defensor actiu dels drets humans reconeguts en la Declaració Universal de l'ONU i la Convenció Europea dels Drets Humans. Es declara així mateix obert a tota mena d'opinions i idees que s'expressin respectuosament, sempre que no incitin a la violència o la subversió de l'Estat de dret i el respecte als drets i les llibertat.\nEl Periódico assumeix el compromís de defensar un sistema d'economia de mercat basat en la competència, el rendiment i una àmplia distribució de la propietat privada, en què els poders públics corregeixin els desequilibris i garanteixin els drets i llibertats de tots els ciutadans, sense discriminació de cap tipus. Som partidaris de l'anomenat capitalisme inclusiu.\nCom a principi, els fets noticiables s'han de presentar amb rigor, imparcialitat i en el context adequat. El punt de partida davant qualsevol informació ha de ser l'escepticisme i la voluntat de preguntar i trobar respostes en les fonts necessàries per fer-ho.\nEls documents i dades han de ser contrastats, verificats i completats per diferents fonts, prioritzant les independents. Les dades subministrades per una font interessada no es poden publicar sense corroborar. Les dades s'han d'atribuir sempre a una font tret que hi hagi motius per protegir la seva identitat.\nEls redactors han de tenir garantida la intimitat de les seves agendes, arxius i qualsevol altre material personal, així com dels seus documents informàtics. L'empresa proveeix els mitjans per garantir la inviolabilitat d'aquest material.\nEls periodistes tenen dret a negar-se a col·laborar en la confecció d'informacions contràries a les seves conviccions o que considerin incompatibles amb els principis ètics i professionals del periodisme.\nCap membre de la redacció està obligat a firmar una feina, feta per encàrrec o per pròpia iniciativa, si considera que modificacions posteriors que no són resultat d'un acord previ n'alteren el contingut.\nQuan la informació procedeixi de fonts personals d'un redactor, aquest té el dret que es respectin el contingut i la forma de la informació. En cas que s'alterin el seu contingut o sentit a través de la forma, només es podrà publicar amb l'autorització de l'autor.\nEls membres de la redacció no poden treballar simultàniament en tasques publicitàries, de relacions públiques, assessoria de premsa o imatge, ja siguin remunerades o no de manera directa o indirecta, en sectors relacionats amb la seva tasca informativa a El Periódico. Cap redactor pot ser obligat a fer treballs de caràcter informatiu amb finalitat publicitària, tret de les tasques promocionals dels productes propis d'El Periódico, així com les iniciatives de Prensa Ibérica en què participa El Periódico.\nEls membres de la redacció es presentaran formalment en la seva condició de periodistes a títol individual, i no en nom d'El Periódico, en els actes públics en què no hagin sigut designats explícitament per la direcció per representar el diari.\nCap membre de la redacció pot rebre diners o regals, d'un valor superior a les habituals formes de cortesia de persones o institucions alienes a l'empresa editora d'El Periódico per tasques que fa el diari.\nEn cap cas un membre de la redacció farà ús en profit propi o de tercers de les informacions que obtingui per raó de la seva ocupació o càrrec, retardant o anul·lant la seva publicació, o modificant-ne o revelant-ne el contingut. La direcció ha de tenir en compte l'opinió del redactor sobre la conveniència de publicar una informació.\nEl lector ha de conèixer de forma clara i sense ambigüitats el tipus de font d'informació de les que s'ha nodrit el redactor per elaborar la seva informació: directes del periodista, de primera mà, documents, organitzacions públiques o privades...\nEn el cas d'informació reservada o off the record, el periodista té l'obligació legal (article 20 de la Constitució) de protegir la seva font i pot, per tant, amagar la seva identitat. Tot i així, la direcció ha d'incentivar que els redactors s'esforcin al màxim per aconseguir atribuir les notícies a una font, ja que així la informació guanya en credibilitat, sempre que no es posi en risc l'esmentada font. En cas que una informació es basi per complet en fonts anònimes, és necessari intentar fins on sigui possible corroborar aquesta informació per altres fonts que sí que puguin ser identificades.\nQualsevol membre de la redacció té el dret i el deure de no revelar les fonts de les seves informacions ni les dels seus companys. La redacció, la direcció i l'empresa emparen aquest dret i deure davant els poders públics i davant qualsevol particular, organisme o entitat.\nSense permís del seu autor, no es pot revelar l'autoria dels treballs publicats sense firmar o amb la firma del diari o encara per publicar.\nNomés quan un treball no firmat provoqui diligències judicials que perjudiquin tercers, la direcció pot revelar la identitat de l'autor davant l'autoritat judicial.\nFeedback amb els lectors\nEl Periódico li dona una gran importància al feedback amb els lectors i, de forma més àmplia, a la constitució d'una comunitat d'afinitat amb ells. Els lectors no són considerats consumidors passius de la informació, sinó que en són part activa a través de diferents canals sota el paraigua genèric d'Entre Tots, el departament de Participació i Periodisme amb el Ciutadà del diari.\nAixí, el canal Carta Lector d'Entre Tots publica articles sobre qüestions d'actualitat i interès general amb la intenció de generar debat ciutadà. Les aportacions són moderades des d'un punt de vista periodístic amb l'objectiu de generar un debat en què tinguin cabuda tots els punts de vista. No es publiquen insults, estirabots ni articles anònims. Els textos apareixen publicats a la web d'El Periódico i són distribuïts per les xarxes socials. També poden aparèixer en l'edició impresa d'El Periódico.\nA més, Entre tots canalitza la participació dels lectors en la producció periodística, com testimonis o fonts, i hi ha múltiples espais oberts de participació i per fer arribar queixes i suggeriments, sent els principals canals d'enviament la bústia de denúncia ciutadana i el de la carta del lector.\nTambé hi ha la possibilitat de contactar amb les diferents àrees d'El Periódico des dels correus electrònics destacats punt 12 d'aquest document.\nEls usuaris poden enviar suggeriments i consells sobre el producte digital d'El Periódico a l'adreça de correus usuarios@elperiodico.com.\nAgències i altres fonts externes a la redacció\nDins de la seva cobertura informativa, El Periódico ofereix als lectors continguts elaborats fora de la redacció i de la seva xarxa de col·laboradors. En concret, El Periódico publica notícies de las següents agències informatives:\nEL PERIÓDICO ofereix, dins les seves pàgines, diferents continguts creats amb el suport o la col·laboració de marques comercials. Dins la seva política de transparència, aquests continguts són marcats d'una forma clara visible, de la mateixa forma que es marquen les diferents tipologies de continguts editorials. Les diferents classificacions d'aquests tipus de contingut són:\nContingut de marca, que són continguts creats per a una empresa, marca o organització que ha pagat la seva producció i publicació i que compten amb la seva aprovació. En aquest cas diferenciem amb la marca ‘BeContent' els generats per complet pel nostre equip intern i que compleixen tots els estàndards periodístics requerits també per als continguts editorials.\nCompres patrocinades, aquestes ofertes han sigut seleccionades per un equip d'elPeriódico de forma independent partint del seu criteri i experiència. elPeriódico obté una comissió de les vendes a partir dels enllaços d'aquesta pàgina.\nAmb el suport de, es tracta d'un contingut produït amb el suport financer d'una organització o individu, però no aprovat pel subscriptor abans o després de la publicació. En realitat aquest és un contingut purament editorial, però amb aquesta marca volem reconèixer la participació d'una marca en el seu finançament.\nPerquè la seva comunicació sigui el més eficaç possible, busqui, entre les següents, l'opció que més s'ajusta al motiu del seu missatge.\nEL PERIÓDICO publica opinions dels seus lectors, així com repliques i suggeriments d'interès general que siguin respectuoses cap a les persones i institucions. Les cartes han de tenir com a màxim 20 línies. EL PERIÓDICO es reserva el dret d'extractar-les. Tot i així, resulta impossible publicar-les totes. Demanem comprensió, i que acceptin que no podem mantenir correspondència o contacte telefònic sobre aquestes ni tampoc tornar-les. Han d'estar firmades, indicant DNI, domicili i telèfon o manera de contactar amb el seu autor. Correu electrònic: cartalector@elperiodico.com\nPer adquirir exemplars, fascicles o col·leccionables endarrerits pot dirigir-se al seu quiosc habitual, o sol·licitar informació a EL PERIÓDICO a través del telèfon del Servei d'Atenció al Client 93 222 27 22 o del correu electrònic atencion.lector@elperiodico.com\nSi vol enviar notes de premsa li recordem que aquestes han de ser remeses directament a la corresponent Secció de la redacció de EL PERIÓDICO:\nCultura i espectàcles (icult@elperiodico.com)\nSi vol contractar publicitat a les pàgines d'EL PERIÓDICO posi's en contacte amb el nostre Departament de Publicitat: coordinacion@zetagestion.com.\nSi vol inserir un anunci per paraules posi's en contacte amb el Departament de Classificats d'EL PERIÓDICO: anuncios@zetagestion.com.\nConsulteu les TARIFES DE PUBLICITAT D'EL PERIÓDICO\nTotes les preguntes i dubtes sobre el funcionament de la web d'EL PERIÓDICO, així com els problemes tècnics que sorgeixin durant la navegació, s'han d'enviar a usuariosweb@elperiodico.com. Per a una comprensió més gran del problema indiqui'ns en el seu missatge la versió i el tipus de navegador que utilitza. També ens pot enviar qualsevol opinió o suggeriment sobre el servei.\nPer aclarir dubtes sobre subscripcions\nSi té dubtes sobre el funcionament de les subscripcions o qualsevol problema amb l'accés a l'edició en PDF, enviï els seus comentaris a suscripciones@elperiodico.com.\nPer a la gestió de drets\nSi vol reproduir algun dels nostres continguts informatius, posi's en contacte amb el Departament de cessió de drets d'El Periódico:cesionderechos@elperiodico.com\nPolítica de privacitat. ¿Què fem amb les dades dels lectors?\nPRENSA IBÉRICA MEDIA, S.L., com a societat matriu del grup Prensa Ibérica Media («Grup PIMe»), és responsable d'assegurar que les dades personals que vostè proporciona a través de les propietats digitals (web, ‘apps', xarxes socials...) del Grup PIMe es protegeixen adequadament i d'assumir les responsabilitats que es derivin d'una protecció inadequada. A més, l'empresa que gestioni la propietat digital on vostè proporcioni les seves dades personals serà corresponsable amb PRENSA IBÉRICA MEDIA, S.L. de les dades personals que ens hagi proporcionat.\nGrup PIMe ha designat un delegat de protecció de dades («DPD») per vetllar per l'adequada protecció de les seves dades personals. Pot contactar amb el responsable o el DPD a través de l'adreça electrònica protecciondatos@epi.es o a través de qualsevol dels mitjans proporcionats a la secció 3 de la Política de Privacitat estesa del Grup PIMe.\nPer a més informació sobre el responsable, com contactar-hi, sobre què és una dada personal i les dades que recull el Grup PIMe, pot consultar les seccions 1 a 6 de la Política de Privacitat estesa del Grup PIMe.\nPer a més informació sobre el Grup PIMe, pot consultar aquí.\n¿Per què tractem les seves dades i durant quant temps?\nA continuació incloem un resum de les finalitats principals per a les quals tractem les dades personals recollides a través de les nostres propietats digitals, la base legal per tractar-les i el temps durant el qual les conservarem.\nFINALITAT BASE LEGAL CONSERVACIÓ\nRespondre a peticions fetes per vostè al contactar amb nosaltres. Consentiment. Temps necessari per atendre i processar aquestes peticions.\nGestionar la subscripció als nostres butlletins i newsletters. Consentiment Mentre vostè no revoqui el seu consentiment i ens comuniqui el seu desig de no seguir rebent els nostres butlletins i newsletters.\nPermetre-li publicar un anunci als nostres portals. Consentiment Mentre vostè no doni de baixa el seu compte, o transcorregut un període de 3 anys d’inactivitat.\nGestionar l’adquisió de productes o contractació de serveis de PIMe. Contracte Durant el temps de vigencia del contracte i durant un termini posterior de 3 anys per facilitar tornar a donar-los d’alta ja que són clients recurrents.\nPermetre-li participar en processos de selección de personal. Consentiment Mentre vostè no doni de baixa el seu compte, o transcorregut un període de 3 anys d’inactivitat.\nPermetre-li apuntar-se a esdeveniments. Consentiment Mentre duri l'esdeveniment i, després, per donar-li a conèixer nous esdeveniments, mentre vostè no revoqui el seu consentiment o es doni de baixa dels nostres serveis, o transcorregut un període de 3 anys d’inactivitat.\nPermetre-li participar en concursos. Consentiment Mentre duri el concurs i, després, per donar-li a conèixer nous concursos, mentre vostè no revoqui el seu consentiment o es doni de baixa dels nostres serveis, o transcorregut un període de 3 anys d’inactivitat.\nEnviar-li comunicacions comercials del Grup PIMe. Consentiment\nInterés legítim Mentre vostè no revoqui el seu consentiment o ens comuniqui el seu desig de no seguir rebent-les.\nCedir les seves dades a altres empreses del Grup PIMe i tercers per enviar-li comunicacions comercials sobre productes, serveis o activitats diferents als sol·licitats. Consentiment Mentre vostè no revoqui el seu consentiment o ens comuniqui el seu desig de no seguir rebent-les.\nMonetitzar les nostres propietats intel•lectuals a través de la venda d’espai publicitari (cookies). Consentiment Les dades es conservaran d’acord amb la secció 12 de la Política de Privacitat estesa del grup PIMe.\nPot retirar el seu consentiment en qualsevol moment posant-se en contacte amb nosaltres a través de protecciondatos@epi.es.\nAixí mateix, es pot donar de baixa per rebre comunicacions comercials o butlletins i newsletters a través de les eines proporcionades en la mateixa comunicació o posant-se en contacte amb nosaltres a través de protecciondatos@epi.es.\nGrup PIMe no cedirà les seves dades a tercers tret que hi hagi una obligació legal o que tinguem el seu consentiment. En ocasions, cedim les seves dades personals als nostres proveïdors perquè ens facin un servei, i en aquest cas serem responsables que actuïn de conformitat amb aquesta Política de Privacitat i la normativa de protecció de dades. Algun d'aquests proveïdors està situat als EUA. En els casos en què transferim dades a aquest país o a un altre de fora de la Unió Europea que pugui oferir un nivell de protecció menor, hem posat en marxa instruments jurídics apropiats per assegurar que les seves dades personals es protegeixen igual que a la Unió Europea. Si vol informació afegida sobre aquest punt, el convidem a posar-se en contacte amb nosaltres a través de protecciondatos@epi.es.\nPot consultar informació addicional sobre aquestes qüestions, així com sobre les mesures de seguretat que posem en marxa i els tercers amb qui compartim dades a les seccions 7 a 10 de la de Privacitat estesa del Grup PIMe.\n¿Què són les cookies i per què les utilitzem?\nQuan visita les nostres propietats digitals, com els nostres llocs web i ‘apps', si tenim el seu permís emmagatzemarem i accedirem a informació no sensible del seu dispositiu a través de cookies i altres tecnologies de seguiment.\nAquestes cookies i tecnologies són arxius que s'emmagatzemen al seu equip i que ens permeten conèixer si un usuari ja ha visitat el nostre lloc web i conèixer les accions que hi ha fet. Tingui en compte que mai sabrem qui és l'usuari o com es diu.\nEn ocasions necessitem utilitzar cookies per donar-li els nostres serveis, per exemple, per recordar preferències que manifesta al navegar, com l'idioma en què vol veure el nostre web. En altres ocasions, les cookies no són necessàries, i en aquest cas demanarem el seu consentiment abans d'utilitzar-les. Normalment, aquestes cookies no necessàries les utilitzem per analitzar com es fan servir els nostres llocs web per tal de millorar-los, per crear perfils amb els interessos i els gustos que mostra cada usuari al navegar pels nostres webs i per incloure publicitat o contingut personalitzat basat en aquest perfil. La publicitat en els nostres llocs web ens permet finançar la nostra activitat i oferir-li els serveis que li oferim. Per servir-li publicitat compartim el perfil d'usuaris amb empreses tecnològiques, anunciants i agències de publicitat.\nPot en qualsevol moment retirar o configurar el seu consentiment a l'enllaç «preferències de privacitat», que trobarà als nostres webs i ‘apps'. A més, pot accedir a informació més detallada sobre què són les cookies, les finalitats per a les quals les utilitzem, les empreses amb qui col·laborem, el temps durant el qual les emmagatzemem i mecanismes per donar-se de baixa en la nostra Política de Cookies.\nLLa normativa de protecció de dades li concedeix diversos drets perquè controli les seves dades personals. Els més rellevants són:\nDret d'informació: dret que l'informem sobre el tractament que fem de les seves dades.\nDret d'accés: dret que li expliquem quines de les seves dades personals tractem.\nDret de rectificació: dret que rectifiquem les dades personals que siguin errònies.\nDret de supressió: dret que esborrem les seves dades personals.\nDret d'oposició: dret a donar-se de baixa de les nostres comunicacions comercials i que no creem un perfil sobre vostè.\nDret a revocar el consentiment: dret a retirar el consentiment que ens hagi donat per al tractament de les seves dades.\nDret a presentar una reclamació davant una autoritat de control, normalment davant l'Agència Espanyola de Protecció de Dades, aquí.\nPer a més informació sobre els seus drets pot consultar la secció 11 de la Política de Privacitat estesa del Grup PIMe.\nPodrà exercitar els seus drets en qualsevol moment o enviar una queixa o petició al nostre DPD enviant-nos una comunicació a protecciondatos@epi.es, acompanyant un document acreditatiu de la seva identitat i proporcionant els detalls necessaris per processar la seva sol·licitud.


Tot allò que no expliquem de les negociacions • Jordina Arnau | Opinió Tot allò que no expliquem de les negociacions • Jordina Arnau | Opinió\nEl diputat de JxCat Damià Calvet saluda el candidat republicà Pere Aragonès, al final del primer debat d'investidura al Parlament. Barcelona, 26 de març del 2021. Pla mig. (Horitzontal)\nTot allò que no expliquem de les negociacions\nL’estat de les negociacions per investir Pere Aragonès i formar govern farceix la política catalana dels darrers dies i setmanes. I nosaltres, com a periodistes que intentem explicar l’estat d’aquest procés complex i amb múltiples actors, hi posem rigor. Preguntem i repreguntem, contrastem, revisem l’hemeroteca. I tot correcte, que ja és com ha de ser.\nAra bé, on queda tot el component emocional d’un procés negociador? I el de la política en general? Em refereixo a la cobertura que en fem des del terreny informatiu, impregnat de la percepció majoritària que el component vivencial no és prou noticiós. I menys, en aquest àmbit de la representació pública que es revesteix de formalitat i ho fa amb patrons molt masculinitzats.\nEncara preval la percepció que l’emoció engrogueix i rebaixa la qualitat informativa. I no és d’estranyar en una societat radicalment patriarcal on aquesta part vivencial s’associa a la feblesa, i la política institucional se’n desmarca per se. Amb tot plegat, em ve present un dels grans lemes feministes: allò personal és polític. I les negociacions no en queden al marge.\nAquests dies s’ha fet evident en la comunicació dels partits independentistes. Uns parlen d’“esculls”, els altres es refereixen a un acord que encara “està verd”. Podríem enumerar un bon llistat d’eufemismes que es reiteren des dels faristols per evitar parlar de recels, desconfiances i por –i això, com diu el lema, també és política.\nNo obstant això, sembla que aquests conceptes, que són la base per fer avançar o encallar les negociacions i la política que se’n derivarà, siguin menys potents informativament parlant que el paper del Consell per la República, que és un ens objectiu. I no poso en dubte que no s’hagi de parlar d’aquest òrgan, però no és el fons de la questió realment. Per què no els ho fem afrontar públicament?\nRecorro a unes paraules d’Svetlana Aleksiévitx. Ella defensa que la història real es troba a les cuines, on es cou la vida. I penso que l’essència de la política ho fa en el debat, als passadissos, al bar, a les trobades espontànies. I aquestes sensacions i vivències que nosaltres percebem realment en les converses sense càmeres ni micròfons, en el tu a tu i en el contacte personal, també son clau informativament parlant. Perquè tot allò que no expliquem de les negociacions també parla de com s’entén i es perpetua la política institucional.\npolíticapartitsParlament de CatalunyaemocionsPere Aragonès


El Sagrat Cor del Vendrell guanya el Cruyff Court | lafura.cat\nEl Sagrat Cor del Vendrell guanya el Cruyff Court\n18/05/2015 - 17:22\nEls dos equips (masculí i femení) del col·legi Sagrat Cor del Vendrell van participar diumenge en el campionat de Catalunya de Cruyff Court de futbol, a Igualada, amb victòria final per als nois; les noies van caure a semifinals.\nEls nois només van poder arribar a quarts de finals tercers de grup, després d’empatar amb el Terrassa (1-1), perdre amb l’Igualada (0-3) i guanyar el Mollerussa (1-0). A quarts, van empatar 2-2 amb el Barcelona, a qui van derrotar als penals per 3-2. Les semifinals se les van endur per 2-0 davant del Sant Boi, i a la final es retrobaven amb el Mollerussa i el resulta va ser el mateix, 1-0 per als del Vendrell, amb gol d’Alejandro Cortinas. Una victòria que classifica el Sagrat Cor per al Campionat Internacional del 20 i 21 de juny a Igualada.\nLes noies van acabar segones de grup després de guanyar el Terrassa 5-0, perdre amb l’Igualada per 2-0 i empatar a zero amb el Mollerussa. A quarts de final, guanyaven el Sant Boi per 4-1, i quedaven eliminades en semifinals en perdre 0-1 amb el Barcelona.\nRebeca Gonzàlez va rebre el guardó individual al “fair play” i l’afició vendrellenca va rebre el premi a la millor afició del torneig. A més, Mariona Rovira i Ivan Blanco van ser escollits com a jugadors de l’equip ideal del torneig en femení i masculí, respectivament.\nEl 90% de preinscrits a P3 obtenen plaça en l'escola escollida\nEl Cristòfor Mestre i l'institut Alt Penedès obriran una altra aula al curs que ve\nS'acaben les obres de l'escola molantenca\nComencen les tandes de portes obertes a les escoles de Vilafranca abans de la preinscripció per al curs vinent\nL’Ajuntament aprova una moció en què es mostra disposat a avançar diners per accelerar la construcció de l’edifici del col·legi Els Pins de Moja\nEl PSC defensa el CIM i ampliar l’illa de vianants del Vendrell\nCiU del Vendrell s’oposa al desdoblament de l’N340\nEl vendrellenc August Armengol veu la victòria de PxC al seu abast\nEls Nens ja tenen foto del 4 de 8 davant la Sagrada Família i no descarten la tripleta de 8 diumenge


Teresa Costa-Gramunt 04-03-2015 18:40 Lectures 2212\nEix. Coberta de Els catalans de Guinea\nPer als qui ja hem passat la ratlla dels seixanta anys, de tot ja fa trenta, quaranta o cinquanta anys. No vull dir que siguem històrics, lletra passada, perquè encara n’escrivim, d’història, tan personal com col.lectiva, i més en els temps que corren a casa nostra. Però sí que podem dir que portem molts fets històrics a les espatlles, viscuts directament o no, i alguns amb una certa proximitat.\nEn els nostres mapes escolars, Guinea Equatorial figurava com una província espanyola a l’Àfrica. Tan llunyana com es vulgui, allà al tròpic africà, però que en un moment donat es va fer propera pel fet que famílies senceres van començar a retornar a Catalunya a partir dels primers anys seixanta, potser veient a venir que un dia hi pintarien bastos. La majoria de colons que vivien a Guinea no van ser conscients del drama que eren a punt de viure i que l’any 1969 va donar lloc a una fugida precipitada, i amb una mà davant i una altra darrere. Ho van perdre tot: anys de feina, casa, un futur.\nEl dia 4 de maig de 1969 la Gaceta Ilustrada va publicar un reportatge sobre un fet de la història recent d’Espanya: la fugida massiva de colons d’una petita possessió espanyola a l’Àfrica negra, Guinea Equatorial. No són les imatges d’una patera, les que es veuen en blanc i negre, però gairebé. Hi havia catalans, en aquelles barcasses a punt per embarcar al buc Ciudad de Pamplona que els duria a la península. Alguns d’aquells catalans havien nascut a Guinea. Guinea, doncs, era el seu paradís de la infantesa, no pas una metàfora. Aquella Guinea, malgrat el règim dictatorial, colonialista, segregacionista i marcat a foc per una moral religiosa integrista (si fa no fa, però, com a la resta de l’Espanya de Franco), aquell lloc era per a ells el paisatge viu de la seva infantesa i joventut. Platges i palmeres, edificacions lleugeres, clima estival tot l’any. Un paradís de debò per a ells, però potser no tant, o no gens, per als nadius.\nTotes les colònies s’han anat emancipant, és just i natural. Guinea Equatorial no és una excepció. Una altra cosa és la forma. La repressió duta a terme pel recent inaugurat règim de Francisco Macías, inicialment una república que va esdevenir (encara ho és) una dictadura pura i dura, va ser sanguinària, brutal. Queda ben palès en el relat coral que de tot plegat en fan, més de cinquanta anys després d’aquella catàstrofe, les persones entrevistades per Antoni d’Armengol al llibre Els catalans de Guinea (Albertí editor).\nTants anys després aquests testimonis diuen que no saben exactament què va passar, ningú no els ha donat cap explicació, el govern espanyol es va desentendre completament d’aquell drama humanitari. Que, està clar, va afectar gent blanca, però també negres i mestissos, com el pobre ‘moreno’ Martín Garita, que era com un germà per a mi, diu la Marina, un dels testimonis del llibre. El van apallissar de tal manera que, amb els ronyons destrossats, va morir només posar els peus a Espanya. Tal com recull Antoni d’Armengol, Macías li havia dit abans de pujar a l’avió: No t’emportes res perquè vas a Espanya a dir que ens donin els diners. Ni va dir res ni va donar res, Espanya, i a hores d’ara encara no fa fàstics de Teodoro Obiang, nebot de Macías, tan dictador com el seu oncle ferotge.\nUna amiga de joventut, Carmen D., amb els seus germans, va néixer a Guinea. La Carmen i la seva família havien retornat a Catalunya uns anys abans de la debacle. La seva mare tenia una petita escola de primària al carrer Rosselló. A la Carmen jo li havia sentit a parlar de Guinea amb els ulls posats en un espai mental ple de bons records. Ella, com Isak Dinesen, també tenia les seves memòries d’Àfrica! La meva amiga, com Dinesen, descrivia el seu afecte per gent nativa, sempre correspost.\nNo totes les relacions entre colons i nadius van ser de pura explotació i segregació racial. N’hi va haver, és clar, segur que un gra massa. Però també hi va haver gent que van anar a la colònia africana a treballar, a provar fortuna, a fer les ‘guinees’, i els va sortir malament. Hi ha un gran desconeixement d’aquella realitat. Seduït per les històries que es van generar en els últims temps de la colònia africana, Antoni d’Armengol en va fer un documental emès a TV3 el febrer de 2014. Ara ha escrit un llibre necessari: Els catalans de Guinea. I és que no pot ser que, en els temps de reivindicació de la memòria històrica, no tinguem un coneixement ni tan sols aproximat de com era la vida en aquesta colònia, i de com els seus protagonistes en van viure l’enfonsament.


Ostensió - Wikisofia\n(del llatí ostendere, mostrar)\nReferència directa que permet assenyalar el significat d'un terme mostrant directament algun objecte designat per aquell, el significat del qual es determina per aquesta referència directa. Per això, es denominen definicions ostensives aquelles que mostren l'objecte de la seva definició\nveg. exemple →\nExemples de definicions ostensives\nUn exemple clàssic ens el mostra la definició de qualitats sensibles, com la d'un color. Per exemple, la definició de "blau" pot consistir a mostrar alguna cosa blava, de manera que la definició podria ser: «anomenem "blau" –mostrant alguna cosa que posseeixi aquesta propietat– al que és com això que és mostrat».\n«anomeno "gat" a alguna cosa com això» -mentre es mostra un gat.\n«anomenem "dos" a grups com aquests» -mentre es mostren dues nous (exemple de Wittgenstein en les seves Investigacions filosòfiques)\nEl terme grec per a ostensiu és δειϰτιϰῶς díctic («mostrar», «exhibir»), i per això a vegades s'empra aquest terme en lloc d'aquell. Una definició ostensiva no proporciona les propietats del que defineix, encara que pressuposa, contràriament a les definicions extensives que proporcionen una llista d'aquestes, que després de mostrar ostensivament l'objecte, l'intèrpret d'aquesta definició podrà reconèixer-les en altres objectes.\nAlguns autors han sustentat que en realitat no poden donar-se definicions ostensives, ja que cap terme és pròpiament ostensiu i, a més, una definició no pot consistir en un mer «mostrar». Uns altres, en canvi, com Ferrater Mora, admeten aquestes definicions, però sempre que es prenguin en consideració diverses convencions (Indagacions sobre el llenguatge, 1970)\nD'altra banda, seguint una distinció elaborada per Aristòtil en la seva teoria del sil·logisme, també es denominen ostensives a les proves directes que verifiquen de forma positiva una tesi, en contraposició a les proves apagògiques, que només ho fan negativament, com la reducció a l'absurd, per exemple.\nObtingut de «https://www.wikisofia.cat/w/index.php?title=Ostensió&oldid=50419»\nDarrera modificació de la pàgina: 1 nov 2017 a les 19:04.


Disseny de producte i prototipatge ràpid - Cursos 3D\nModalitatStreamingDisseny de producte i prototipatge ràpid\nAquest curs permet desenvolupar projectes des de la fase inicial (disseny conceptual) fins preparar-los per el renderitzat, anàlisis o prototipatge amb el software Rhinoceros. La rapidesa i alta qualitat de les superfícies creades amb aquest software, el fa indispensable per aquells que s’inicien en el modelat en 3D. Amb la combinació del Grasshopper ens permet desenvolupar projectes més complexes d’una manera mes controlada. Per altra banda, el curs permet a l’alumne/a adquirir coneixements sobre el funcionament i utilització d’una impressora 3D professional de tipus FDM (fused deposition modeling) per a l’obtenció de peces, productes, utillatges i prototips, mitjançant impressió en 3D.\nContinguts Rhinoceros detallats:\nFuncions bàsiques de Rhinoceros\nConèixer les eines bàsiques de dibuix 2D\nGeneració de corbes de forma lliure\nModelar a partir de coordenades\nEditar i transformar objectes\nEdició de punts\nCreació de formes sòlides\nCrear formes deformables i editar-les\nTècniques avançades de modelatge\nTopologia de les Nurbs\nCreació de corbes. Diferents graus d’una corba i continuïtat\nSuperfícies: Continuïtat en superfície. Comandos que utilitzen la continuïtat\nAltres funcions de Rhinoceros\nImportar i exportar models. Mallat\nCrear plànols en 2D\nAutomatització dels processos\nProfundes variacions de les geometries de partida\nPossibilitat d’obtenir formes amb un alt grau de complexitat\nContinguts Impresió 3D detallats:


Paterna bat rècords amb més de 1.500 visites turístiques el mes de febrer | Valencia Extra\nPaterna bat rècords amb més de 1.500 visites turístiques el mes de febrer\nLa Ruta Dolor i Gloria i la Torre Moruna són els espais que major demanda de visites han tingut durant l’últim mes\nPaterna bat rècords amb més de 1.500 visites turístiques durant el mes de febrer.\nD’aquesta manera, tal com ha explicat la regidora de Turisme, Cultura i Foc, Teresa Espinosa, “es demostra el creixent interés que desperta el patrimoni cultural i històric de la nostra ciutat”.\nLes Coves del Batá i l’exposició permanent que acullen dedicada a la pel·lícula del famós director Pedro Almodóvar han estat un dels principals atractius, amb aproximadament 700 visites.\nD’altra banda, l’emblemàtica Torre Moruna ha rebut gairebé mil visites durant el mes de febrer passat, mentre que la ruta Dolor i Gloria, l’exposició de permanent dedicada a Antonio Ferrandis en el Gran Teatre i el Museu de Ceràmica acumulen més d’un centenar de visitants.\nEn aquest sentit, ha afirmat Espinosa, “l’equip de govern socialista ha realitzat una important aposta per ampliar l’oferta cultural així com els horaris d’accés, fets que han permés una major visibilitat de la nostra ciutat com a lloc d’interés turístic, que segueix a l’alça”.\nAixí mateix, la ruta guiada Dolor i Gloria, que recorre els escenaris del rodatge del film, està tenint una gran acceptació i s’incrementen diàriament les peticions per a realitzar-la.\nEncara que molts paterners i paterneres han visitat els monuments i espais culturals de la ciutat, s’han registrat visites provinents de diverses poblacions limítrofes, així com de tot el territori nacional gràcies, en part, a l’etapa de la Volta Ciclista a la Comunitat Valenciana que va acollir el municipi, que va rebre a una important quantitat de visitants en aquesta jornada.


Euroescepticisme - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nL'euroescepticisme és una idea política reticent o contrària al procés d'integració de la Unió Europea. Els euroescèptics s'oposen als proeuropeus. Els euroescèptics no formen un bloc homogeni. Els adversaris dels euroescèptics són els partidaris de la Unió Europea i els partidaris del federalisme europeu.[cal citació]\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Euroescepticisme\n↑ «Euroescepticisme». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Euroescepticisme&oldid=29250134»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 gen 2022 a les 14:35.


assyriana1 | Català a Konstanz\nNo sé molt sobre la cultura catalana, però una cosa que sé bastant segur, Barcelona és la ciutat més bonica que tinc en el record.\nLa primera ciutat que vaig visitar a Espanya era Barcelona. Quan vaig tornar a Alemanya vaig pensar que era la primera vegada a Barcelona , però segur no l’última vegada! Lamentablement encara no he tornat a Barcelona però algun dia segur.\nHi ha molts monuments a Barcelona. M’agraden especialment els monuments d’Antoni Gaudí. M’encanten les seves obres d’art. Per exemple El Temple Expiatori de la Sagrada Família, simplement preciós. Quina llàstima que Antoni no pot veure la basílica acabada!\nHe vist molts llocs i parcs. Cap em té tan fascinada com el Parc Güell, tampoc l’illa de Mainau. No puc dir exactament per què però el parc és sols wooooow!!!!!! Tots els que van a Barceona han de visitar aquest parc.\nTambé hi ha altres atraccions que no són d’Antoni. Per exemple el museu de Salvador Dalí pot ser interessant per algú . No sé per què, però molts dels seus quadres no m’agraden gens. Però potser no entenc res de l’art. El museu és encara molt bonic i un bon lloc per jugar a fet i amagar perquè es molt gran i com un laberint!!!!! Oh i m’agrada el oldtimer allí en el museu!\nJo em llevo a les vuit del matí. Em dutxo amb agua calenta i després preparo l’esmorzar i esmorzo amb el meu fill. A les deu del matí vaig a la universitat o vaig amb el meu fill caminar i ens trobem amb la meva amica i la seva filla.\nAl migdia vaig a casa preparo el dinar i mangem junts. A les dues del migdia mentre el meu fill dorm veig la televisió, netejo o estudio. Després anem de nou caminar i jugar.\nEl sopar està llest a les set del vespre. Després de sopar descansem i a les deu de la nit anem dormir.\nLa meva amiga es diu Melanie.\nLa Melanie viu a Singen i té vint-i-cinc anys.És baixa,prima i esportista. La Melanie és rossa i té els cabells llisos i llargs.\nTé els ulls blaus. És uns persona molt simpàtica i bromista.Li agrada moltíssim escoltar música i ballar.


La policia investiga la mort a trets de dos homes a Tarragona\nUna de les víctimes va disparar contra l'altra, que era en un balcó d'un pis del centre de la ciutat\nUn cotxe dels Mossos d'Esquadra en una imatge d'arxiu. ACN\nBarcelonaDos homes han mort a Tarragona, en un succés en què els Mossos d'Esquadra no descarten cap hipòtesi. Cap a les dues de la matinada, un dels homes ha disparat dos trets contra un altre que en aquells moments era en un balcó d'un pis situat al carrer Reding.\nAlertats pels veïns, els Mossos d'Esquadra s'han presentat poc després al pis en qüestió i han trobat el cadàver del resident, mort per les bales. Tot seguit una patrulla ha localitzat el suposat tirador, mort també a causa de trets, segons ha informat la policia en un comunicat breu en què no aclareix les circumstàncies d'aquesta segona mort. L'ACN apunta que el suposat homicida s'hauria suïcidat disparant-se un tret amb la seva arma al veure's acorralat pels agents i sense sortida per fugir o hauria mort en un intercanvi de trets amb la policia. Per la seva banda, el Diari de Tarragona indica que totes dues víctimes es coneixien.\nOficialment, però, la policia no ha donat cap més informació sobre la relació que mantenien els dos homes ni la causa del tiroteig mortal i està a l'espera del resultat de les autòpsies per identificar-los. El jutjat de guàrdia de Tarragona que s'ha fet càrrec de la investigació ha decretat el secret de les diligències.