Llibertat, llengua i rock ‘n’ roll – El blog de l'Ajuntament de Tarragona\nLlibertat, llengua i rock ‘n’ roll\nJordi Freixa reivindica l'orquestra Jordi Català i Grup Paper de Tornassol amb un llibre i un retorn als escenaris\n“Havíem de normalitzar la llengua a través de la música“. Aquesta va ser durant molts anys la prioritat del músic i cantant tarragoní Jordi Freixa. Per aquest motiu va crear durant la Transició l’orquestra Jordi Català i Grup Paper de Tornassol, que considera “pionera” del rock en català. Ara, gairebé trenta anys després de la dissolució de la banda, el mateix Freixa vol reivindicar aquesta etapa amb un llibre i amb nous concerts.\nLa transformació de Jordi Freixa en Jordi Català va començar l’any 1978, curiosament, al mític bar Boada de Tarragona, tot compartint uns generosos entrepans amb una colla d’amics. En una primera etapa en solitari, Freixa va començar el projecte en solitari continuant l’herència de la Nova Cançó, versionant al català poemes o temes de Brecht, Brassens o Brel, amb els missatges polítics i pacifistes com a temes principals.\nA partir de l’any 1980 Freixa va decidir donar un gir al projecte, envoltar-se d’una banda i optar per una música més lleugera. El canvi va anar acompanyat per una imatge i actitud més provocadora. Així s’entén el primer disc de la nova banda, editat l’any 1981, que incloïa els temes “Orgasme sideral” i “Bon dia sol“, a la portada del qual apareixia Freixa despullat. “Volíem que ens tinguéssim en compte i havíem de provocar per cridar l’atenció de la Gauche Divine i d’altres col·lectius“.\nEn aquell moment començava l’època daurada de Jordi Català: concerts a les festes majors d’arreu de Catalunya, aparicions en actes polítics i una presència constant als mitjans de comunicació, amb l’actuació al programa “Cita amb” de Televisió Espanyola Catalunya com a fita més destacada… La barreja de temes propis i traduccions de peces famoses funcionava i l’objectiu de fer música ballable en català estava “acomplert”. Per reforçar encara més aquest compromís amb la llengua, Jordi Català es va sumar l’any 1983 a les primeres campanyes de normalització lingüística. D’aquesta manera, es presentaven damunt de l’escenari amb una reproducció de la cèlebre Norma, la nena de 12 anys que era la cara d’aquella campanya.\nTot plegat es va estroncar gairebé de cop. Les setmanes prèvies al dia 11 de setembre de 1985 Jordi Freixa esperava que el telèfon sonés. I no va sonar. El fet que ningú els contractés per als actes festius de la Diada Nacional de Catalunya “va suposar una forta decepció“. Freixa va dissoldre el grup, va abandonar el nom artístic i va continuar cantant en noves formacions, com Fantasía Bulevard o Fan Fan i Claudinet, ja sense un missatge polític tan accentuat.\nEl dijous 27 de març es presenta a la sala d’actes de l’Ajuntament el llibre El compromís del rock català amb la normalització lingüística (1978-1985), un volum autoeditat pel mateix Freixa on repassa aquests anys intensos i els il·lustra amb una curiosa selecció de fotos i un exhaustiu recull de premsa. El llibre va acompanyat d’un CD que inclou una quinzena de temes, la majoria maquetes. Aquest particular revival de Jordi Català tindrà el seu punt culminant el 22 setembre quan, en el marc de les festes de Santa Tecla, Freixa reunirà novament el Grup Paper de Tornassol i amenitzaran la revetlla de la Rambla Nova. Una oportunitat, qui sap si única, de reviure en directe una etapa potser massa poc coneguda de la història de la música en català.\nFotografies cedides per Jordi Freixa\nSom fans de Tarragona - 10 de març\nEl descans de l'artista de l'Ajuntament


LA PANXA DEL BOU: DELS LUMIÈRE A CAN LUMIÈRE, PASSANT PEL CINEMA DELS BLANCS LLENÇOLS\nDELS LUMIÈRE A CAN LUMIÈRE, PASSANT PEL CINEMA DELS BLANCS LLENÇOLS\nPassen en alguns cinemes un entranyable documental, de Thierry Frémaux, que recupera pel·lícules breus fetes pels germans Lumière i molt ben restaurades. Contemplar-les tants anys després resulta evocador i no es pot evitar la nostàlgia, tot i que he de dir que esperava una mica més de contingut pel que fa als comentaris que les acompanyen. És el que passa quan t'acostes a alguna cosa que t'han lloat molt, amb un excés de perspectives.\nEl cinema és un invent relativament modern, s'ha escrit a dojo sobre la seva invenció i desenvolupament, sobre els mateixos Lumière, sobre Edison, sobre Mélies. Una gran oblidada, pel fet de ser dona, ha estat Alice Guy, la primera directora de pel·lícules de ficció. No crec que tingui un gran interès haver estat el primer o la primera, tots aquests personatges i molts altres van anar conformant això del setè art, sense el qual ja no seríem els mateixos.\nAquelles primeres pel·lícules no són gaire diferents dels vídeos que corren pel youtube, gent fent ximpleries, gatets, criatures simpàtiques, situacions hilarants i alguna cosa més acostada al documental, fins i tot. L'avi de l'obra El Tragaluz, de Buero Vallejo, s'entreté retallant les persones que surten, per atzar, a les postals antigues i es pregunta qui són. A banda de les persones de la família Lumière, contemplant el documental jo també em preguntava qui era tota aquella gent anònima. Crida l'atenció constatar l'incòmode vestuari de dones i criatures, els homes no han canviat tant, pel que fa al vestuari.\nEl material fotogràfic va ser durant anys altament inflamable. El meu pare tenia un conegut que es dedicava, per fer calaix, al revelat de fotografies, en un laboratori improvisat a casa seva, ell i una filla van morir a causa d'un incendi del material. Hi va haver accidents durant molts anys, a Cinema Paradiso l'entranyable Alfredo és víctima d'un accident d'aquest tipus. Molts anys abans, en una sessió benèfica amb cinema inclòs a la qual havien convidat els Lumière, la princesa Sofia Carlota, germana de la famosa Sissí, va morir després d'haver aconseguit salvar uns noiets en perill.\nQuan era petita uns veïns de l'escala tenien una màquina de cinema i els diumenges llogaven pel·lícules antigues, mudes, i ens convidaven a mirar-les, això va ser abans de la televisió. Fins i tot a l'escola ens passaven relíquies del passat que devien resultar més econòmiques que les produccions més actuals, em sembla que la més moderna que ens van arribar a passar en alguna ocasió extraordinària va ser Quo Vadis. A moltes hi sortia Charlot, sobre el qual fins i tot cantàvem a escola, al pati, una mena de cantarella mentre fèiem rotllana, Xarlot, Xarlot, Xarlot és l'home de la risa, Xarlot, Xarlot, Xarlot, és l'home del bigot, un, dos, tres...\nAvui sorgeixen molts casos sobre senyors relacionats amb el cinema amb una afició excessiva a fer tocaments i coses més lletges a les noietes. Sembla que tot se sabia, cosa curiosa i que fa pensar. La darrera víctima de la inquisició ha estat el pobre Dustin Hoffman, que fa trenta anys es veu que es va passar una mica amb una joveneta de la feina, cosa que ell mateix ha reconegut.\nNo sé què farien avui amb Chaplin, que tenia una gran tirada a les adolescents, és clar que sovint les mares ambicioses ja li facilitaven el tema. No és que defensi aquesta mena de capteniment però en tot això hem canviat molt de mentalitat i cal situar les coses en el seu context, considerar que hi ha assetjaments més greus que uns altres i no ficar-ho tot al mateix sac. No tan sols les dones rebien i reben, també els nois jovenets de bon veure podrien explicar moltes coses.\nChaplin, de fet, va acabar la seva vida casat amb una adolescent, la joveneta O'Neill, amb qui va tenir un munt de criatures. Oona O'Neill tenia un pare molt inquietant, de vegades aquestes relacions asimètriques tenen l'origen en la família original i amb allò de cercar el pare o la mare que no s'ha tingut. Però vaja, aquí ja entraríem en temes psicològics en els quals no sóc experta, parlo per intuïció i observació directa.\nEl documental sobre el cinema dels Lumière ens transporta a un món del qual no hauríem pogut formar mai part. Crec que és al llibre La lluvia amarilla, de Llamazares, on el protagonista, de petit, s'inquieta molt quan sent a la gent gran explicar fets del passat, del temps de la guerra i d'abans, que ell no ha pogut viure.\nAbans de la invenció de la fotografia la gent que no tenia mitjans per fer-se retratar per un pintor tan sols podia recórrer a la memòria, tan enganyosa. En algunes cases de pagès s'emmotllaven les manetes de les criatures petites en fang, per tenir-ne algun record. Es guardaven coses com flocs de cabells, en cas de mort, i la mort era molt present en el món familiar. Més endavant aquests flocs acompanyaven aquelles medalletes amb el retrat.\nA prop de casa meva, a la Ronda, hi va haver durant molts anys un establiment de fotografia que duia el nom de Can Lumière i va ser molt popular. Al meu blog del barri l'he evocat en diferents ocasions. Una frase antiga, per engegar la gent a dida era, au, fes-te retratar. Unes facècies humorístiques sobre un pagerol que baixava a ciutat incloïen una anècdota en la qual l'home confonia retretes amb retratos.\nAixò del retrete ja ha passat a la història, em temo, així com aquell eufemisme, el excusado. Potser ara recuperarem allò de Can Felip, jo no sabia quin Felip era però ho havia sentit a dir, així com allò altre del Cent, que sembla que feia referència al Consell de Cent i era una reacció reaccionària a allò del Can Felip.\nQuan teníem ganes d'anar al cine i no era possible per motius econòmics la gent gran ens deia que aniríem al cine de las sábanas blancas, o sigui, a clapar. Fa bastants anys una nena que potser ho havia sentit als avis o als pares em va preguntar encara on era aquest cinema. Els llençols ja no han de ser blancs, poden ser de coloraines i per això el mes blanc, en el qual es feia descompte si compraves peces de roba per a llençols, ja té poc sentit. Això d'anar-me'n d'una cosa a l'altra trobo que se m'agreuja amb els anys.\nEtiquetes de comentaris: cinema, documentals, evocacions, fotografia, Lumière\naixò de Can Felip ho vaig saber no fa gaire, em sembla es referia al felip Cinc. Lo de retrat encara ho faig servir.\nera en un escrit de Xavier Roig\nOh, és clar, Francesc, jo ho havia escoltat a casa i també això del 'cent', no sabia a què es referien i quan estudiava un professor ens ho va explicar, tot venia del 1714 i la guerra de Secessió. És estrany que s'hagi recordat tan poc, per cert, va arribar a ser molt popular una cosa i l'altra.\ntens molta raó en el tema dels assetjaments. N'hi han hagut sempre i en el món del cinema han estat a l'ordre del dia des dels seus inicis i tant han rebut homes com dones. Ja saps que Clark Gable, abans de ser actor, era un jove que exercia en un prostíbul. Aquest prostíbul, entre molts, el freqüentava George Cukor i Gable era un del seus noiets predilectes. Diuen que la causa de que Cukor deixés de dirigir, de cop i volta, "Allò que el vent s'endugué" té la causa en el record dels antics "clauets" inconfessables d'un i altra. I és sabut que a Chaplin li agradaven, com a Polanski, les nenetes...també Machado va fer el què va poder.\nRecordo el cinema mut que jo veia al Casal Catequístic del poble -on hi vaig veure per primera i única vegada a Lluís Llach-. Recordo molt les pel·lícules de Chaplin però també les d'El gras i el prim que m'encantaven.\nA mi, amb l'edat, se'm dispersen moltes coses, no sé com dir-t'ho.\nGlòria, en el món del cinema i en molts móns. Es passa per alt sovint que de vegades gent jove que volia 'pujar' també ha assetjat els qui ja estaven situats, recordo Elvira Quintillà que una vegada explicava el seu matrimoni amb Rodero, amb qui va estar uns anys separada i comentava això de les joves ambicioses encalçant els qui ja tenien un nom. Amb tot això hi ha molta hipocresia, tot i que és cert que la mentalitat ha canviat en molts aspectes i coses que semblaven normals avui ja no ens ho semblen tant.\nJo també recordo molt les del gras i el prim, a mi no em feien riure tant com a algunes amigues meves, molts dels gags d'aquelles pelis es basaven en cops i patacades, l'humor també ha evolucionat o així m'ho sembla, tot i que aquests petits vídeos que passen de vegades mostren que això de què algú caigui i es faci mal encara fa gràcia.\nJO amb l'edat he oblidat moltes coses però me'n passa una d'estranya, de tant en tant em ve com una imatge precisa d'un moment, una situació, una frase que va dir algú de la família, la memòria és estranya i enganyosa. Estic llegint el llibre de memòries de Mary Mc Carhy i al final dels capítols comenta acuradament allò que pot no ser veritat del tot, el que recorda i el que no o el que potser recorda perquè li han comentat.\nSempre és agradable entrar en els teus 'retalls' del món viscut o recordat, o investigat, que també hi ha feina a fer un post com els que fas.\nEm va venir una persona de les dels llibres d'autoajuda dient que s'havia de tallar completament amb el passat, per no quedar-nos amb els 'patrons' antiquats. També tallar amb les relacions tòxiques. De manera que de tant tallar i retallar et quedes sol.\nJo, amb els meus records, vaig fent, i encara estic a la meitat de "El rec", que comença amb el meu besavi, però penso acabar-lo, i les imatges antigues, com més les repasses més brillants queden, i hi trobes més detalls i et conforten l'ànim.\nBona nit i confortable, Júlia.\nEncantadíssima de què estiguis ja a la meitat d'un nou llibre!\nS'ha d'anar amb compte amb psicòlegs i gent d'autoajuda, moltes vegades no s'ajuden ni ells. Jo dic sempre que si els metges emmalalteixen, els mestres tenim fills complicats i els psicòlegs, sovint, un munt de problemes diversos sense resoldre, tot s'ha de prendre amb cura i prudència.\nDe fet aquell vell refrany castellà ja diu 'consejos vendo pero para mi no tengo'.\nÉs impossible tallar amb el passat quan ja es té molt passat, pel que fa a les relacions tòxiques, sovint te n'adones tard i de tota manera, afortunadament, tothom no és tòxic sempre ni en tot moment.


La ciutat llunyana: Apunts ràpids sobre l'1-O\nApunts ràpids sobre l'1-O\nLa hipòtesi bloody Sunday\nFa temps que s’especulava en alguns entorns que una de les maneres que podrien desbloquejar la situació a Catalunya passava, desgraciadament, per la violència. Incapaços els polítics de trencar amb l’empat de febleses, una acció de força podria decantar les simpaties d’aquells que no es manifestaven a favor d’un o altre contendent. Als del mig de vegades se’ls guanya pels camins més tortuosos i rebuscats.\nLa possibilitat d’un episodi violent era contemplat (que no volgut) per ambdós bàndols com un possible desllorigador de la situació. Un còctel molotov contra una caserna de la guàrdia civil o un policia que perd els estreps i dispara contra un grup de manifestants. Dos escenaris que de segur podrien moure simpaties en un sentit o un altre, i podrien cridar l’atenció internacional sobre el problema (sobretot en la segona hipòtesi).\nEl que ningú no s’esperava és el que va passar ahir. Una operació massiva de les forces de seguretat de l’Estat contra ciutadans pacífics i desarmats. Un bloody Sunday menys bloody però igualment eficaç en les seves repercussions. Perquè donava tota la raó al relat independentista sobre el feble esperit democràtic d’un Estat amb tics autoritaris, remetia directament al franquisme i la transició, que han estat un dels elements centrals de la campanya independentista (els cartells d’Òmnium, per exemple), i enviava una potentíssima senyal a l’exterior.\nEl mig es mou... però no tant\nEn el front intern, l’acció policial d’ahir (i les aparicions esperpèntiques del ministre de l’interior, la vicepresidenta i el president al llarg de la jornada) de segur que va moure simpaties cap al bloc independentista, a més de cohesionar-lo i atorgar-li la condició de víctima en una lluita desigual de David contra Goliat.\nAra bé, a la vista dels resultats proclamats pel govern de la Generalitat no sembla que aquest moviment hagi estat definitiu per modificar els equilibris en l’electorat català i donar a les tesis independentistes la majoria que pretenia.\nSense entrar en l’anàlisi de les xifres aportades per la Generalitat, tot sembla indicar que l’actuació desproporcionada de la policia ahir ha generat més un corrent de simpatia i suport tàcit que un veritable transvasament de suport explícit a l’independentisme d’una part dels ciutadans que conformen (conformaven) el tercer espai.\nI ara què? Seguir, seguir, seguir...\nMalgrat aquesta indefinició, el bloc independentista està compromès a continuar el full de ruta dibuixat en les lleis de desconnexió. Perquè no li queda altra sortida, ja que es va comprometre a “respectar” el resultat de la consulta. Seria inacceptable per a la seva gent que precisament ara (i amb les imatges de brutalitat policial d’ahir) el govern de la Generalitat s’aturés per demanar diàleg. L’única opció és continuar fins el final.\nPer tant, aquesta setmana el govern emplaçarà el Parlament a assumir els resultats i declarar la independència de forma unilateral, el que molt probablement produirà una reacció per part del govern central, possiblement en forma d’anul·lació de l’autonomia (i detenció del president?).\nLa lògica de l’acció/reacció no s’aturarà després de l’1-O, perquè no s’ha produït un canvi significatiu en l’escenari que trenqui aquesta dinàmica. La bola segueix rodant muntanya avall sense control.\nHi ha gruix per a la DUI?\nAquesta és una de les incògnites que s’obren ara, i que els resultats d’ahir no esvaeixen. És evident (les dades ho diuen a totes les enquestes) que hi ha una grandíssima majoria que aposta per la sortida negociada al conflicte. També és bastant clar que prop de la meitat dels catalans voldria la independència. Però no està clar quants d’aquests estan d’acord amb una declaració unilateral.\nLes paraules pesen, i de la mateixa manera que “referèndum” portava implícita una càrrega positiva de democràcia i expressió lliure la voluntat ciutadana, “unilateral” és un mot que, per a la majoria, conté una càrrega negativa. No serà fàcil fer passar la DUI pel Parlament, on poden reproduir-se les escenes de principis de setembre, que tan mal van fer al procés.\nEl sí és més plural del que sembla\nÉs un error considerar els que ahir van votar sí com un bloc homogeni, sobretot per part dels dirigents independentistes. Ahir hi va haver un sí que vol la independència a qualsevol preu i un altre que no està disposat a pagar segons què. També hi ha votants que van optar pel sí com una manera d’obligar el govern central a asseure’s i pactar, ja sigui la independència o ja sigui una relació diferent entre Catalunya i Espanya.\nÉs cert que les càrregues policials d’ahir van cohesionar aquest bloc, però no està clar que el pas següent compti amb tot el seu suport.\nPer què ho fa tan malament el PP?\nDel que va passar ahir, potser l’aspecte més xocant és la ceguera del govern central a l’hora de mesurar la reacció a l’acció policial, tant a Catalunya com de cara a l’exterior. Però és que probablement el PP no buscava millorar les seves taxes d’aprovació entre els electors catalans, sinó que perseguia un objectiu diferent.\nTot al llarg del conflicte català, des de fa més de deu anys, el PP ha tingut en el punt de mira un sol objectiu: el PSOE. I ahir no va ser diferent. La força desproporcionada desplegada ahir pels efectius policials buscava tallar qualsevol possibilitat als socialistes de poder conformar una majoria alternativa a la de PP-C’s al Congrés dels Diputats. Es tractava de lligar curt Sánchez.\nEl PSOE arraconat\nAmb un escenari com el d’ahir, i el que s’espera en els propers dies, la direcció socialista va optar (altre cop) per la prudència i es va arrenglerar al costat del govern, amb alguna crítica per que no fos dit (no va ni demanar la dimissió del titular d’interior, que li hauria sortit gratis).\nPossiblement anit Sánchez va deixar passar l’única oportunitat que tenia per distanciar-se de Rajoy i del PP, i és probable que ho pagui car. Ahir era el dia de l’audàcia, la que havia demostrat Sánchez quan va dimitir per donar la batalla interna (ahir precisament feia un any), però va preferir aparèixer com un home d’Estat.\nEl problema per a Sánchez és que amb una DUI damunt la taula, el seu marge de maniobra és possible que s’esvaeixi, i amb ell les seves opcions de bastir una alternativa al PP. Iglesias no es cansarà de disparar en aquesta direcció.\nCada cop hi ha menys marge\nL’estretament del marge de maniobra no és un problema només per a Sánchez. Tots els dirigents polítics estan patint del mateix mal. Sembla com si tots haguessin entrat en un túnel que a cada pas es va fent més i més estret. A Rajoy, ja sigui per convicció (?) o per mandra, no li queda més remei que aplicar la línia dura. A Puigdemont tres quarts del mateix. Cap dels dos pot fer-se enrere, en part perquè han entregat la direcció estratègica a altres, que els van marcant les passes. A Junqueras, que en algun moment del procés podria semblar que tenia marge per explorar una via pròpia, també se li ha acabat el perímetre, i és probable que no pugui evitar un segon Junts pel Sí (i que s’ajorni sine die el seu somni de ser president).\nHi ha més batalles dins de la batalla i hi ha més actors dels que apareixen a la foto. Els blocs enfrontats són menys blocs, ja que no tots els seus integrants juguen al mateix joc.\nLa pugna dins de l’independentisme entre pragmàtics i durs ha marcat bastantes fases del procés i és al fons d’algunes de les decisions que s’han anat prenent. De fet, la desconfiança entre ERC i el PDeCat és a l’origen de la deriva insurreccional del moviment independentista l’últim any, que ha donat la direcció efectiva a l’ANC, Òmnium i la CUP.\nA Madrid també hi ha qui juga una guerra soterrada. Sembla evident que dins del govern hi ha diferents faccions, algunes amb una llarga trajectòria conspiradora, d’altres amb posicions de força des de les que impulsen una agenda que no és la de Rajoy (els jutges i fiscals, clarament). I també hi ha el factor humà, com sempre. Les petites batalletes o els llops solitaris, com el fiscal general de l’Estat, entestat a netejar el seu honor, “mancillado” pel Congrés.\nL’opció per la línia dura d’ahir no es pot separar del que passa a Madrid. El sistema polític espanyol tal i com l’hem conegut des de 1978 ha entrat en fase terminal (de fet, està en temps de descompte des de 2014), i com succeeix en tots els casos com aquest, els durs han decidit evitar la caiguda, bo i apartant els febles o marcant-los la línia a seguir.\nQualsevol sistema que afronta la seva fase final pateix una deriva similar. Per tal de salvar el règim, aquest s’enroca, torna a les essències, s’encapsula, i fent-ho accelera la seva desintegració. És la “solución Arias” després de la mort de Carrero Blanco. Als sistemes els costa morir, i oposen una dura resistència al desenllaç. Són capaços de rebentar-ho tot abans de deixar-se anar.\nEstem en aquesta fase. Allò d’ahir és el símptoma de la impotència del sistema del 78, quan ja no li queden més arguments que les porres per defensar-se. Trigarà més o trigarà menys, però el sistema polític espanyol està tocat de mort. La pregunta és quan de temps trigarà en morir i què s’endurà per endavant.\nPublicat per Oriol Bartomeus Bayés a 4:28\nCarles Castro 2 d’octubre de 2017 a les 6:48\nEl tema és el preu, cert\nOriol Bartomeus Bayés 3 d’octubre de 2017 a les 3:48\nSí, però tal i com van les coses el més probable és que es demani a la ciutadania (la d'aquí i la d'allà) que signi un xec en blanc, sense saber el preu a pagar.\nSergi Pompermayer 3 d’octubre de 2017 a les 1:56\nUna anàlisi molt clarificadora, Oriol, i, en certa manera fins i tot esperançadora malgrat les convulsions que anirem vivint. Una abraçada.\nOriol Bartomeus Bayés 3 d’octubre de 2017 a les 3:18\nUna forta abraçada, germà.\nDe debò que això se soluciona votant?


El pla de Laporta mai va ser acceptar l'operació CVC com volia la junta - El triangle\nDesprés de donar-li llum verda a La Jonquera, va trencar l'acord pel seu compte, fent-se l'indignat amb Javier Tebas. Va enganyar la seva pròpia directiva, igual que als socis anunciant les obres de l’Espai Barça al juny.\nHa arribat el mes de juny, que aquesta setmana creuarà el seu equador amb una cita imprevista per al barcelonisme, la celebració d’una assemblea urgent i desordenada, sospitosa i susceptible de ser impugnada, convocada de pressa i corrents perquè la directiva ha arribat a final de curs una altra vegada sense haver fet els deures i amb la peremptòria necessitat de vendre actius, en cap cas contemplats per a aquesta temporada.\nEl desastre i la confusió son d’una magnitud sense precedents, perquè Laporta ha forçat aquesta assemblea en principi per a salvar el tancament de l’exercici actual amb la venda d’una part de BLM i d’una operació financera tipus CVC, a la carta i al marge de la resta dels clubs i de LaLiga Impulso. Fins aquí, comprensible, si no fos perquè ja se sap que tots dos possibles negocis en cap cas podran tancar-se abans del 30 de juny i que no repercutiran en una liquidació de l’exercici condemnada a augmentar, amb noves pèrdues, el saldo patrimonial negatiu del FC Barcelona que, avui dia, és de 450 milions.\nPer què llavors tanta pressa? Doncs perquè quan la junta del FC Barcelona es reuneix a La Jonquera el dia 31 de maig passat i convoca l’assemblea, Laporta ja ha ordit un altre pèrfid i improvisat pla per a una altra de les seves puntades de peu cap endavant. A la reunió es mostra d’acord a acceptar l’ingrés del Barça a la LaLiga Impulso, que suposa una rebaixa directa de 270 milions d’aquest saldo en vermell, un primer pas en l’arranjament del seu marge salarial, negatiu, i una injecció directa a la vena de 40 milions per a fitxar.\nLaporta dóna la seva aprovació en el dinar-reunió de La Jonquera, tal com vol i planteja una junta que comença a témer justificadament pel seu aval i, molt més enllà, per un mandat que podria acabar amb xifres de pèrdues rècord, negatives, i qui sap si amb una acció de responsabilitat amenaçadora contra el seu patrimoni. Laporta, mentre acceptava CVC davant el seus directius, ja havia escoltat i processat en silenci unes declaracions de Javier Tebas d’aquell mateix matí, en les quals, preguntat per la premsa, afirmava que el Barça no pot fitxar a Lewandowski perquè no disposava de marge salarial per a inscriure’l.\nEl president va guardar silenci a la junta i, en acabar, va demanar que Barça TV li gravés unes declaracions duríssimes contra Javier Tebas, com qui s’hagués sentit insultat, indignat i ofès, almenys prou com per a donar per trencat aquest acord d’acceptació de CVC, decisió que adopta i difon pel seu compte i risc d’esquena a la seva pròpia junta.\nPur teatre o teatre del bo, com diria Mourinho, davant la sorpresa i el desconcert d’una premsa que, en les hores següents, va haver de canviar i d’explicar a l’opinió pública blaugrana un altre d’aquests contes sense peus ni cap.\nLes falsedats i la gestió erràtica d’un president totalitari i sense cap pla de govern van topant cada vegada més amb una realitat que, tossudament, li va retornant els cops. Cal preguntar-se, enmig d’aquest nou xafarranxo de combat, per què dimonis va demanar aprovar a l’octubre la venda de Barça Studios, un actiu del qual ara el mateix vicepresident que patrocinava la seva venda, Eduard Romeu, diu que no val res. Segons es va informar i es va aprovar a l’assemblea ordinària d’octubre passat, la venda del 49% de les accions de Barça Studios aportaria 50 milions de benefici net.\nUna operació, o millor dit un intent d’operació, que internament s’ha pagat amb el cost i l’acomiadament fulminant del seu director, Paco Latorre, i el pagament també generós a una auditoria amiga i de màxima confiança del president a la qual s’ha encarregat buscar i trobar a tot el món un partner que vulgui compartir aquesta via de negoci que, si realment ho fos, ja s’hauria tancat amb Mediapro fa molt de temps. Que ningú esperi bones notícies des d’aquest altre front que fa un any significava la solució al tancament de l’exercici.\nJuny també era el mes en què havien d’iniciar-se les obres majors de l’Espai Barça, tal com es va anunciar amb un excés de bombo per part del president després de reunir-se amb l’alcaldessa Ada Colau. Laporta, en realitat, va obtenir els permisos per a les obres perimetrals i complementàries, a més de les corresponents a la reurbanització de l’entorn de l’estadi, al barri de les Corts. Es van atorgar només els permisos previstos en temps de Bartomeu, segons l’aprovat en la MGPM de l’Espai Barça.\nEn cap cas va aconseguir, perquè encara no ha presentat cap projecte, llicències per a modificar-lo com ell mateix ha anunciat, sense tocar la Primera Graderia i refent sencera la Tercera Graderia. La mateixa nota del club, desmentint els titulars de Laporta, concretava l’abast limitat d’aquestes accions: “Els treballs es concentraran en la Primera i en la Segona Graderia, en l’àmbit tecnològic, entorn de l’Estadi, i a la urbanització exterior. Les accions a l’interior del Camp Nou inclouran l’enderrocament de l’estructura addicional del Gol Sud on se situava el Centre Mèdic, obres de restauració, anticarbonatació i impermeabilització de les graderies, així com acabats estructurals i la millora i renovació dels sistemes de retransmissió. En l’àmbit tecnològic, està prevista la instal·lació de noves connexions de telecomunicacions, el trasllat del centre de processament de dades, la creació d’una sala tècnica de registre d’infraestructures de telecomunicacions interiors o la instal·lació de les noves escomeses de la TV Compound per a l’aparcament d’unitats mòbils televisives. També s’impulsaran accions entorn de l’Estadi, amb obres de contenció de l’aparcament de Lateral, la construcció del nou magatzem central intel·ligent i d’un espai experiencial per a informació dels socis i comercialització del projecte, i el trasplantament i condicionament de l’arbratge. Finalment, quant a les tasques relatives a la Modificació del Pla General Metropolità (MPGM) ja en curs, estan previstes obres d’urbanització del carrer Menéndez i Pelayo i l’inici dels tràmits i dels treballs d’enderrocament de l’edifici propietat del Club en la Travessera de les Corts (antic Picadero)”.\nTot això, traduït, significa que simplement es reprèn el pla previst, finançat amb 90 milions extra concedits per Goldman Sachs amb venciment el 2023. Res a veure amb aquests 1.500 milions que, ara com ara, no apareixen per cap costat ni convidant a inversors de tot el món al Camp Nou, d’on surten corrent quan al final de totes les reunions apareix Laporta i s’adonen que el projecte està en mans d’algú amb una presidència, criteris i posicions massa inestables.\nEls socis del FC Barcelona fins i tot han de posar en dubte, si el terme de devolució és a un any, subjecte a la previsió que el préstec ‘gros’ engoleixi aquests 90 milions a llarg termini, que ni tan sols aquestes obres de condicionament es puguin dur a terme en els terminis anunciats.\nI per descomptat serà impossible que el primer equip jugui la temporada 2023-24 a Montjuïc. Ni la directiva de Laporta ho ha demanat formalment ni les llicències que reformen el projecte podrien ser atorgades abans d’un any, tenint en compte que encara no han estat ni tan sols presentades.\nAmb sort se celebrarà l’assemblea d’aquest dijous, només telemàtica, perquè la junta pugui obtenir dels socis més amplis poders per a continuar dilapidant els recursos del club fins a esgotar-los.


Enamorats de la Tiny - Cangur de Gossos\nCangur , Clients , Galgos , Gossos , Llebrer , SOS Galgos , Tiny\nVaig anar a rebre'ls amb la Petra i quan la preciosa Tiny, una llebrera negre, va sortir del cotxe i es va apropar directe a nosaltres movent la cua, em va semblar un encant.\nEl que no esperava és que aquesta gossa ens "toqués" tant la fibra durant aquestes setmanes…\nLa Tiny, adoptada feia només uns mesos de SOS Galgos, havia estat trobada abandonada pel carrer, a Andalusia. El seu propietari de seguida va buscar on podia comprar, a Barcelona, menjar natural per a la seva gosseta, ja que no volia res que no fos realment bo per a ella. I va trobar Urban Pets, que alguns ja coneixereu. A Lesseps, amb la Mireia, va trobar el pinso que ell buscava i allà va preguntar per un cangur. Gràcies a ella, va venir la Tiny de vacances.\nA casa és tranquil·la i boníssima. Carinyosa i divertida, quan vol jugar s'apropa a tu fent mossegades a l'aire i movent la seva llarguíssima cua amb la que has d'anar amb compte de no rebre!\nAl carrer, tot i no ser una gossa molt poruga, sí tenia por quan, de bones a primeres, s'apropaven estranys de cara a ella o hi havia sorolls forts i desconeguts.\nEl primer dia que vam anar a fer un cafè a una terrassa ho va passar malament. Tremolava, volia marxar, mirava al voltant nerviosa… Li vaig dir, relaxada, que se li passaria, que aniríem cada dia a prendre un cafè si era necessari, i se li passaria. I així va ser. Segons el propietari, mai havia aconseguit que s'estirés a terra al carrer però al tercer o quart dia, la Tiny ja estava millor, i podiem fer una excursió i després seure a una terrassa sense cap problema. Tingueu en compte, també, que Gelida no és Barcelona en qüestió de sorolls i gent, però ja m'ha dit que, des de que va venir, l'espera asseguda i relaxada quan entra a comprar el pa, i això abans no ho feia!\nLa vaig deslligar al segon dia, a la muntanya, després de veure que estava pendent de nosaltres i feia cas. I veure com corria i jugava, com una boja, va ser fantàstic.\nVa viure uns dies amb l'Hayko a qui al principi va tenir respecte però amb qui va acabar jugant per casa com dos grans amics. Igual que amb l'Omby!\nTambé va coincidir amb el Cangur a Domicili que li faig a vegades a l'Etorri, i amb ell feia unes carreres dignes de veure!\nEls dies que va estar amb la Petra vam anar d'excursió als Pèlags de Vilobí. També venien el Lur i la Simone, amb uns amics nostres, el Rubén i la Danae. La Petra, com l'altra vegada que la vam portar, es va banyar amb el Lur, a qui també li agrada l'aigua. La Tiny gaudia corrents, jugant, alliberant energia.\nVa ser un gran dia i tant una com l'altra van dormir tota la tarda, relaxadíssimes.\nLa Tiny té leishmania però està molt i molt bé. L'havia de medicar diàriament i cuidar els ullets, que és propensa a tenir una mica de conjuntivitis, amb una neteja i gotes, que no li agradaven gens!\nNosaltres ens vam enamorar de la Tiny i si ja per foto segur que vosaltres també, imagineu en persona…\nPodeu veure el seu àlbum de fotos a la pàgina de facebook i també les fotos de l'excursió a Vilobí del Penedès.\nCangur Clients Galgos Gossos Llebrer SOS Galgos Tiny


EL NOU CONTRACTE D’ESCOMBRARIES PREVIST A L’OCTUBRE – Ràdio Sant Feliu 107.0 FM\nEL NOU CONTRACTE D’ESCOMBRARIES PREVIST A L’OCTUBRE\nBy Paul Marca|2018-09-27T07:32:19+02:0027 de setembre de 2018|Sense categoria|Comentaris tancats a EL NOU CONTRACTE D’ESCOMBRARIES PREVIST A L’OCTUBRE\nEn declaracions al nostre programa Línia amb l’Alcalde, l’alcalde de la ciutat, Carles Motas, s’ha referit a la licitació del nou contracte d’escombraries per Sant Feliu com un dels “maldecaps importants” de l’equip de govern.\nSegons l’alcalde, la situació actual “ens ha comportat refer feina que havíem fet i que teníem previst portar a aprovació abans de que hi haguessin els canvis normatius”.\nMotas es refereix a la llei de contractacions que va canviar a principis d’estiu. Llavors, des del consistori, no es van voler arriscar a fer un contracte amb la normativa antiga dins el període on encara estava permès.\nLa pròrroga de dos anys de la que disposava l’ajuntament s’acaba aquest mes de setembre i la continuació d’aquest servei passarà pel Ple Ordinari d’aquest mes de setembre. Tindrà lloc avui dijous a les 21 hores al saló de sessions de l’ajuntament. El podreu escoltar en directe a través de Ràdio Sant Feliu –107.0 fm— i en diferit o descarregar-lo al nostre web a l’apartat A la Carta.\nMotas preveu que el nou contracte, que és el més gran que té l’ajuntament, surti a principis del mes d’octubre i així poder posar-lo a licitació.\nAquest servei comprèn la neteja i la recollida i contempla també l’adquisició de màquinària nova ja que l’actual està molt deteriorada.


Últims programes - El suplement d'estiu - Pàgina 5\nLa síndria a la cuina d'estiu!\nEl cuiner de referència del programa, Pep Nogué, analitza els plats que han portat els oients i tenen com a ingredient principal la síndria. Les concursants d'aquesta setmana són Teresa Farré i Maria José Artés. Qui de les dues s'ha emportat el premi del concurs?\nCurs intensiu de clàssica: la contemporània\nAlbert Galceran i Pedro Pardo, els homes clàssics, tenen un objectiu: ampliar els nostres coneixements sobre música clàssica. Aquest diumenge fem una classe de repàs de música romàntica.\nEl suplement d'estiu, de 12 a 13 h - 13/08/2017\nAquest diumenge, a “El suplement d’estiu", entrevistem Quimi Portet, a les 9.00. A les 9.45,marxem cap a Londres, on el corresponsal de Catalunya Ràdio i TV3 a la capital britànica, Sergi Mulero, ens farà de guia. Estel Solé ens recita els seus versos estivals, a les 10.00, i tot seguit, la Gemma Ruiz continua amb la seva lliçó magistral de literatura escrita per dones. El partit de la Supercopa, que enfrontarà el FC Barcelona i el Reial Madrid, marcarà l’agenda esportiva del dia i, per això, escalfarem motors amb els periodistes Toni Padilla, Ricard Torquemada i Jordi Costa, a les 10.30. Arnau Tordera intentarà trobar les pitjors cançons de la història de l’Elvis Presley, a les 10.45. A les 11.00, el Roger Escapa fa pujar al seu cotxe l’exseleccionadora de la selecció espanyola de natació sincronitzada Anna Tarrés. El que coneixem com a música contemporània serà el tema de la lliçó d’Albert Galceran i Pedro Pardo, els nostres “Homes clàssics”. A les 12.00, el Pep Nogué ens porta el decàleg de la síndria, ingredient protagonista dels plats de les nostres concursants al “Diumenge tot s’ho menja”.\nUn mar que per a uns és un plaer i per a uns altres, una tomba. És el "Maremortum", de l'Estel Solé.\nPrimera prova de la temporada: la Supercopa\nAnalitzem com encaren el Barça i el Madrid l'anada de la Supercopa d'Espanya amb Ricard Torquemada, Toni Padilla i Jordi Costa\nEl suplement d'estiu, de 11 a 12 h - 13/08/2017\nLa vida londinenca de Sergi Mulero\nEl corresponsal de Catalunya Ràdio i TV3 a Londres explica el seu dia a dia en una de les capitals més grans del món\nEl suplement d'estiu, de 10 a 11 h - 13/08/2017\nEl suplement d'estiu, de 09 a 10 h - 13/08/2017\nAnem de concert amb Mishima!\nNil Via ens explica els trucs que fan servir David Carabén i companyia a l'hora de sortir a l'escenari: quantes cançons tenen, com les ordenen, com fan participar el públic...\nPaula Valls, talent i potencial\nPaula Valls és una de les veus catalanes que està assolint tot el seu potencial. Un tros de cantant que no deixa ningú indiferent.


Foto de grup d'autoritats i empreses col·laboradores amb la Volta Ciclista Catalunya. Foto: Jordi Preñanosa\nL’alcalde de Manresa, Valentí Junyent, ha remarcat l’agraïment a les empreses i institucions que col·laboren a fer possible l’arribada de la Volta a Manresa i ha recordat que l’esdeveniment va més enllà de l’àmbit estrictament esportiu i “genera un impacte positiu, és un element innegable de projecció de ciutat”. L’alcalde ha recordat la vinculació històrica de la ciutat amb la Volta, i per això “es agradaria continuar sent-hi presents de cara al futur”. També ha tingut paraules per als representants de les penyes i del món ciclista a Manresa, com ara l’exprofessional Francesc Sala, present a l’acte d’avui, o Josep Pesarrodona, guanyador d’una etapa de la Volta el 1974 i de la classificació general de la Vuelta a Espanya 1976.\nAl seu torn, Rubèn Peris, president de la Volta, ha explicat que “des que vam començar a planificar l’edició 100 de la Volta vam pensar que Manresa hi havia de ser. És un lloc estratègic per a nosaltres, realment és al cor de Catalunya”. Peris ha recordat que la Volta ha tingut 92 presències a Manresa i ha agraït “l’acollida excepcional” per part de l’Ajuntament, empreses i entitats.\nLa meta estarà situada a la carretera de Cardona, concretament davant del número 44. Els espectadors tindran al seu abast dues pantalles gegants per veure l’emissió en directe de l’etapa, de manera que a banda de veure els ciclistes en directe, també podran seguir l’evolució de la cursa. S’ha de destacar que ja han confirmat la seva presència a la Volta 100 ciclistes com de primer nivell mundial, com Miguel Ángel López (guanyador de l’edició 2019), Alejandro Valverde, Marc Soler o Nairo Quintana. Hi haurà moltes estrelles més que s’aniran confirmant a partir del mes de febrer. L’etapa es podrà veure en directe a 190 països, dels cinc continents, mitjançant 29 difusors internacionals. A Catalunya es podrà veure per Esport3, i a la resta de l’Estat per Teledeporte, Eurosport i Eitb (Pais Basc). Hi haurà més de 170 periodistes acreditats, en un esdeveniment que situarà Manresa a les pantalles d’arreu.\nFrancesc Sala: present a 5 Voltes\nL'exprofessional manresà Francesc Sala, present en l'acte d'aquest dijous, ha participat a la Volta fins a 5 vegades, entre els anys 1980 i el 1985. Sala remarca que és important que Manresa es 'vinculi' de nou amb la Volta, una prova que no passava per la ciutat des de l'any 2012. Fent memòria del anys en què va participar a la competició, recorda que era una 'prova 'molt dura' i posa com a exemple que 'el primer any que hi vaig córrer, fins a 40 corredors van quedar fora de temps en l'arribada a les Bases de Manresa'.


El patrimoni protegit del discapacitat | Garanley Advocat\nEl patrimoni protegit del discapacitat\nEl patrimoni protegit és un conjunt de béns i drets aportats a títol gratuït, al que també s’afegeixen els seus fruits i rendiments, que es crea amb l’objectiu de satisfer les necessitats bàsiques d’una persona amb discapacitat. Es constitueix en escriptura pública o per mitjà de sentència judicial i implica una sèrie d’ajudes fiscals per a beneficiari discapacitat i aportants.\nEts una persona amb algun tipus de discapacitat física, intel·lectual o sensorial?, tens familiars en aquesta situació?. Si és així, aquest post et va a ser de gran utilitat. Un dels anhels del col·lectiu social que ens ocupa té a veure amb el futur dels membres que ho integren. Per fortuna, l’esperança de vida dels discapacitats s’ha elevat, circumstància que afavoreix l’aparició de dubtes entorn del futur financer d’aquestes persones.\nEn 2003 es va celebrar l’Any Internacional de la Discapacitat i es va aprovar la Llei 41/2003, de 18 de novembre, de protecció patrimonial de les persones amb discapacitat. Aquest text legal va néixer amb l’objectiu d’afavorir la constitució de fons patrimonials, que satisfacin les necessitats bàsiques essencials dels membres del col·lectiu. Es van aprovar, d’aquesta forma, mesures per impulsar les aportacions a títol gratuït i es van reforçar els beneficis fiscals.\nQuè és un patrimoni protegit?\nAquest concepte apareix en l’exposició de motius i en l’article 1 de la ressenyada llei. Un patrimoni protegit és un conjunt de béns i drets aportats a títol gratuït, que es constitueixen expressament per satisfer les necessitats vitals d’una persona amb discapacitat. En el mateix, també s’integren els fruits, rendiments i productes d’aquests béns i drets.\nEl primer precepte del text legal estableix: “L’objecte d’aquesta llei és afavorir l’aportació a títol gratuït de béns i drets al patrimoni de les persones amb discapacitat i establir mecanismes adequats per garantir l’afecció de tals béns i drets, així com dels fruits, productes i rendiments d’aquests, a la satisfacció de les necessitats vitals dels seus titulars. Tals béns i drets constituiran el patrimoni especialment protegit de les persones amb discapacitat”.\nD’aquesta forma, el discapacitat va a ser titular del seu patrimoni ordinari i d’un altre protegit, la finalitat del qual és satisfer les seves necessitats bàsiques. El patrimoni protegit manca de personalitat jurídica pròpia i els béns i drets que ho configuren queden separats de la resta del patrimoni personal, sotmetent-se a un règim fiscal, d’administració i de supervisió específic.\nConèixer aquesta figura i la legislació és crucial, a l’hora de gestionar i protegir el patrimoni de les persones amb discapacitat. Els advocats en la matèria t’ajudaran a aconseguir una optimització fiscal i a vetllar per la teva seguretat i la dels teus familiars. L’objectiu passa per designar certs béns, perquè el beneficiari pugui fer front a les seves necessitats vitals la resta de la vida. El patrimoni protegit pot estar conformat per diners, accions, immobles o altres actius.\nPer constituir un patrimoni protegit cal que el beneficiari posseeixi un grau de discapacitat intel·lectual igual o superior al 33 per cent, o bé, una física o sensorial que superi el 65 per cent. La constitució pot ser a càrrec de la pròpia persona amb discapacitat (quan posseeixi capacitat d’obrar suficient) o dels seus pares, tutors, curadores o guardadores de fet. La representació legal ha d’inscriure’s en el Registre Civil.\nTota persona que tingui un interès legítim pot aportar béns o drets al patrimoni protegit. Aquest pot ser administrat pel propi discapacitat o per un administrador, que s’haurà nomenat prèviament en l’acta de constitució.\nTingues en compte que el patrimoni protegit ha de constituir-se en document públic o per resolució judicial. Com a contingut indispensable ha de contenir:\nUn inventari de béns i drets inicials.\nRegles sobre administració i fiscalització.\nL’extinció es produeix per la defunció de la persona amb discapacitat o en els casos en els quals aquesta deixa de patir una minusvalidesa en el grau establert legalment.\nAmb la finalitat de fer més fàcil la constitució de patrimonis protegits, la legislació ha establert un règim fiscal específic. Aquest sistema es basa en dos principis fonamentals: exempció de tributació per a les persones amb discapacitat i reduccions a la base imposable de l’IRPF pels aportantes.\nLa reducció a la base imposable de l’IRPF pot aconseguir els 10.000 euros anuals i beneficia als familiars fins al tercer grau de consanguinitat, en línia directa o col·lateral, a més dels cònjuges i tutors. No obstant això, s’estableix un límit màxim de 24.250 euros. Si se superés aquesta xifra existeix una alternativa: aplicació durant els quatre exercicis següents. A més, els béns aportats no han de tributar com a guany patrimonial, tal com especifica l’article 33.3 de la Llei de l’Impost de la Renda de les Persones Físiques: “S’estimarà que no existeix guany o pèrdua patrimonial en els següents suposats: … i) en ocasió de les aportacions als patrimonis protegits constituïts a favor de persones amb discapacitat”.\nPel que fa al beneficiari discapacitat, les aportacions efectuades per persones físiques es consideren rendiments de treball fins als topalls de 10.000 euros per aportante i 24.250 euros en conjunt i total anual. A més, queden exemptes de tributar les aportacions fins a un determinat límit: el triple del valor del IPREM(Indicador Públic de Renda d’Efectes Múltiples), que en l’actualitat equival a 532,51 euros mensuals.\nLes aportacions considerades rendiments de treball no se sotmeten a l’Impost de Successions i Donacions.\nCom pots apreciar, les conseqüències fiscals d’aquesta figura beneficien tant a les persones amb discapacitat com als aportantes al patrimoni protegit. També és destacable com la legislació sobre la matèria subratlla la importància de la voluntat del beneficiari en l’administració dels seus béns i drets protegits, quan aquest posseeix capacitat d’obrar suficient.\nAlguns sectors critiquen que el patrimoni no se sotmeti total i absolutament a protecció. Tingues en compte que els creditors poden reclamar els béns afectes a deutes o a processos de responsabilitat civil, per exemple.\nNo obstant això, aquesta postura no és pacífica i molts altres experts són contraris a aquest grau de protecció extrem.\nQuè és l'emancipació?\nBasant-nos en una definició senzilla, podem dir que s'entén per emancipació quan el fill, major…\nQuins tràmits legals he de realitzar per comprar un immoble?\nComprar un immoble, ja sigui un habitatge o un local, requereix complir una sèrie de tràmits legals ineludibles. Aquestes premisses...


PUBLICACIONS EDUARD NOGUES: Interior destitueix el fill del colpista Tejero per celebrar amb el seu pare el 33 aniversari del 23- F en una caserna de la Guàrdia Civil . Tejero va celebrar l'aniversari del 23- F en una caserna de la Guàrdia Civil amb el seu fill i altres colpistes :\nInterior destitueix el fill del colpista Tejero per celebrar amb el seu pare el 33 aniversari del 23- F en una caserna de la Guàrdia Civil . Tejero va celebrar l'aniversari del 23- F en una caserna de la Guàrdia Civil amb el seu fill i altres colpistes :\nEl Ministeri de l' Interior ha anunciat el cessament del fill del colpista Antonio Tejero , el també tinent coronel de la Guàrdia Civil Antonio Tejero Díez , com a cap del Grup de Reserva i Seguretat ( GRS ) número 1 de Madrid amb seu a Valdemoro .\nEl motiu , segons el Ministeri , és per mantenir " un esmorzar no autoritzat al seu aquarterament amb diverses persones implicades en l'intent de Cop d'Estat del 23 - F " .\nSegons el diari El País , a aquest dinar , que en realitat era una celebració del 33 aniversari de l'intent colpista , va acudir el seu pare i autor de la mateixa .\nAquests fets , segons el diari , van tenir lloc el passat 18 de febrer, cinc dies abans de l'aniversari . També hi eren presents l'excapità Jesús Nines Aguilar , condemnat a cinc anys de presó per la seva participació en el 23 - F , i altres veterans colpistes .\nEl País relata que diversos guàrdies que es trobaven de servei van ser usats per preparar la paella que es va servir i per preparar " una exhibició de material i vehicles de la unitat" .


EL BLOG DE EDUARDO ROJO: La immigració i les dades d'atur i d'afiliació a la Seguretat Social del mes de novembre de 2017\nLa immigració i les dades d'atur i d'afiliació a la Seguretat Social del mes de novembre de 2017\nEn primer lloc, faig referència a les dades d'afiliació a la Seguretat Social, fetes públiques el dilluns 4 de desembre pel Ministeri d'Ocupació i Seguretat Social.\nLa mitja del nombre de treballadors estrangers afiliats a la Seguretat Social durant el mes de novembre ha estat de 1.836.498, amb un descens de 14.516 persones sobre el mes anterior, a causa de la disminució de l'afiliació al règim general (13.723). El nombre de treballadors del règim d'autònoms és en l'actualitat de 300.752, i el del règim general és de 1.531.208.\nDurant el mes de novembre el nombre mitjà d'afiliats a la Seguretat Social es va incrementar en sèrie interanual en 637.232 persones, mentre que l'augment del nombre d'estrangers va ser de 131.577.\nEl percentatge de treballadors estrangers afiliats és del 9,97% del total de la població treballadora afiliada (18.417.756).\nAnalitzo a continuació les dades sobre demandants d'ocupació, atur registrati contractes que corresponen al mes de novembre, i de les prestacions perdesocupació corresponents al mes d’octubre, que han estat també publicades el dilluns 4 de desembre pel Ministeri d'Ocupació i Seguretat social.\nA) Nombre de treballadors estrangers en situació d'atur: 421.465 (12,13% del total, 3.474.281). 151.173 són de països UE i 270.292 de països no UE. S'ha produït un increment mensual de 12.604 persones (l'augment total de l'atur a tot Espanya ha estat de 7.255 persones), i una disminució interanual de 26.089 (8,26% de la disminució de l'atur del total de la població, que ha estat de 315.542). En les dades del mes de novembre destaca el descens de l'atur en el sector de la construcció (1,08%, sent l'atur de 41.579), i l'augment en el de serveis (4,92%, sent l'atur de 254.089).\nB) Nombre de treballadors estrangers en situació d’atur a Catalunya: 87.352 (20,67 % del total, 422.462) 19.835 són de països UE i 67.517 de països no UE, amb un creixement mensual de 7.391 persones (l’augment a tota Espanya ha estat de 7.255), i una disminució interanual de 4.435 (22,07 % del descens a tot l’Estat, 25.089 persones). L’atur es concentra majoritàriament en el sector dels serveis en les quatre demarcacions territorials catalanes (53.360), i l’atur en el sector de la construcció es situa en 10.187, per darrera del de les persones sense ocupació anterior, 12.507.\nC) Nombre de treballadors estrangers beneficiaris de prestacions d'atur el mes d’octubre: 177.252, amb un descens interanual del 1,2%. 76.019 aturats són de països UE i 101.233 són de països no UE. Aquest nombre suposa el 9,80% sobre el total de beneficiaris, amb un percentatge del 13,13% si es tracta de la prestació contributiva, del 7,82 % en cas de subsidi, 9,17% en la renda activa d'inserció, i 3,90 % per al subsidi per a treballadors eventuals agraris. Les dades estadístiques del mes de març de 2015 van incorporar les xifres dels aturats estrangers que perceben l'ajut econòmic del programa d'activació per a l'ocupació regulat en el RDL 16/2014, de 19 de desembre, que en acabar el mes d’octubre són un total de 4.594, el 9,48 % del total de les persones perceptores de l'ajut.\nSi comparem les dades d’octubre amb les dels onze mesos anteriors s'observa un augment de la població acollida a la prestació contributiva, una disminució dels perceptors de subsidi i dels que reben la renda activa d'inserció, i un important creixement de la població acollida al subsidi agrari. Hi ha una altra dada que convé tenir en consideració per analitzar els canvis que s'estan produint en la percepció de prestacions per part dels estrangers: en sèrie interanual, la prestació contributiva ha passat del 11,97% al 13,13% (un augment del 9,6 % en sèrie interanual), i el subsidi ha experimentat un descens del 7,87 % al 7,82 % (un 0,8 % en sèrie interanual). És a dir, el nombre d'aturats estrangers que cobren el subsidi de desocupació sobre el total de la població perceptora és bastant inferior que el dels que cobren la prestació contributiva (13,13 i 7,82 %), consolidant-se la tendència mantinguda durant molts mesos anteriors. Igualment, destaca el nombre de persones perceptores de la Renda Activa d'Inserció, el 9,17 % del total dels perceptors, amb un 3,7 % de descens en sèrie interanual. De les dades del mes d’octubre cal destacar que el percentatge de perceptors de la RAI segueix per sobre dels perceptors del subsidi. En termes percentuals, el nombre més gran és el dels estrangers perceptors de prestacions contributives.\nSi analitzem quins aturats cobren els diferents tipus de prestacions, podem comprovar que les contributives suposen el 53,3 % dels estrangers de països UE i el 50,3 % dels de països no UE, i que el nombre de perceptors del subsidi, RAI i REASS, suposa el 46,7 i el 49,7 % respectivament. Pel que fa a les dades del conjunt de la població perceptora de prestacions el mes d’octubre, un total de 1.808.995, el 39% reben prestacions contributives i el 61 % prestacions assistencials.\nEl percentatge de beneficiaris sobre el total de demandants d'ocupació estrangers és del 32,42% (32,01 i 31,86 % els mesos d’octubre de 2015 i 2016 respectivament). La despesa per als aturats estrangers és de 122.814.000 d'euros, un 8,7% de la despesa total (amb un augment del 7,4 % sobre l'any anterior).\nEl 63,3% de la despesa total de prestacions (1.419.689 milions euros) es destina a la prestació contributiva, percentatge que s'eleva al 70,5% en el cas dels aturats estrangers (64,7 i 67,4 % dels mesos d’octubre de 2015 i 2016, respectivament).\nD) Quant al nombre de perceptors estrangers la província de Madrid manté el primer lloc (13,61%), per davant de les de Barcelona (12,89%), València (5,32%), Alacant (4,96 %), Múrcia (4,87 %), Almeria (4,41 %), Illes Balears (3,94 %) Girona (3,68%), Tarragona (3,58 %), Màlaga (3,37 %)\nE) Per nacionalitats, els treballadors romanesos ocupen el primer lloc (41.763, 23,56 %), per davant dels marroquins (37.178, 20,97 %), mentre que els búlgars ocupen la tercera posició (9.205, 5,39% ), per davant dels equatorians (6.928, 3,91 %), els italians (7.1773, 4,05 %) i els colombians (5.795, 3,27%)


Celebren que els actors que defensaven el macropolígon han perdut pes amb les eleccions\nDivendres, 31 maig 2019. 10:00. Redacció AnoiaDiari.\nVeuen en el resultat un indici del descontent amb "els alcaldes apostaven per un projecte irrespectuós amb els habitants del territori, l'activitat agrària i l'entorn natural de la Conca". Lamenten que "cap partit ha treballat a consciència un model amb una visió supramunicipal. Ens sembla una gran mancança política i una irresponsabilitat".\nLes entitats, Per la Conca i Unió de Pagesos, que s'han mobilitzat contra el Pla Director Urbanístic de la Conca d'Òdena i han impulsat els darrers mesos un document que reivindica la preservació de l'entorn natural han fet una primera valoració dels resultats. Les darreres setmanes van reunir-se amb diversos actors polítics del territori. Afirmen que "ens havíem proposat posar la planificació territorial de la Conca d'Òdena en el debat electoral. La qualitat de vida i el futur a la Conca depèn d'aquesta planificació. Hem constatat la poca reflexió sobre el model territorial a la Conca d'Òdena". Vistos els resultats, consideren que "han tret pes a actors polítics que han defensant a ultrança un nou pla director per activitats econòmiques i que 'de facto' rebutgen el debat sobre el model de territori". El cas més rellevant, afirmen, "és el d'Òdena, que és pràcticament l'únic municipi directament afectat pel projecte. El fet que PSC-progrés hagi perdut la majoria absoluta ha de ser un senyal d'alarma per la Generalitat i per la Mancomunitat de Municipis (MICOD) que gaudien de la seva complicitat per a desenvolupar la planificació". La Generalitat pot tenir "seriosos entrebancs per tirar endavant una planificació amb tant d'impacte si ho ha de fer en contra de l'Ajuntament d'Òdena".\nEsperen que "a la MICOD hi entrarà l'alcaldable de Fem Òdena i el d'Ara Montbui, dues formacions que entenen que no es pot tirar pel dret sense respectar uns criteris de mínims. A més, tot i que és molt probable que l'actual alcalde d'Igualada segueixi en el càrrec, al no tenir majoria absoluta a l'Ajuntament tindrà necessitat de dialogar molt més per abanderar projectes amb tant d'impacte per tota la conurbació. Per tant, restem a l'expectativa de si els responsables del Departament de Territori i Sostenibilitat i de la MICOD fan algun replantejament".\nAfegeixen que "dels deu equips polítics que han firmat els quatre criteris de mínims, tant si assumeixen responsabilitats de govern com si no, n'esperem el seu compromís en posar-los sobre la taula com una eina per elaborar una planificació territorial per una Conca sostenible. Tenim molta feina a fer. Esperem que els canvis polítics marquin una tendència per a aconseguir una nova planificació territorial basada en la participació ciutadana i en el respecte a l'activitat agrària i els paisatges existents i que possibiliti un urbanisme sostenible per encabir la indústria de futur".\n1 Els grups escolars confinats per coronavirus a l'Anoia són gairebé 30 5700 lectures\n2 El risc de rebrot es multiplica per dos a Igualada en una setmana 2736 lectures\n4 La policia igualadina denuncia 35 persones per no dur mascareta, el cap de setmana 1924 lectures\n9 L'Ajuntament anuncia la "congelació total" dels impostos i taxes a Igualada 1393 lectures


Ocupació - Aspas Valencia\nServei d’Ocupació (Per a Usuaris i per a Empreses)\nEl Servei d’Ocupació és un servei gratuït destinat a persones amb discapacitat auditiva i a empreses de la província de València.\nL’objectiu és proporcionar el suport necessari per a la integració laboral i social de les persones sordes mitjançant: orientació, informació, formació, assessorament, intermediació, gestió d’ocupació, sensibilització i suport i seguiment en la seua inserció.\nTRIPTICO SERVEI OCUPACIÓ ASPES VALÈNCIA EMPRESES\nQui pot inscriure's en el Servei d'Ocupació?\nQuè ofereix el Servei d’Ocupació?\nEn Aspas València tenim una borsa d’ocupació específica per a persones amb discapacitat auditiva i altres discapacitats associades, dirigida a millorar les possibilitats d’inserció laboral d’aquest col·lectiu.\nPer a això, els nostres professionals, treballen estretament amb les empreses, realitzant sensibilització relativa al món de la discapacitat auditiva, adaptació al lloc de treball i seguiment del treballador una vegada inserit en l’empresa.\nItineraris laborals personalitzats: orientar i assessorar de manera individualitzada a l’usuari en la cerca activa d’ocupació i assessorament en els diferents itineraris formatius per a una millora de l’ocupabilitat.\nInformació, orientació i assessorament en la cerca activa d’ocupació.\nOrientació i accions formatives.\nMediació entre l’empresa i el treballador.\nGestió de demandes i ofertes de treball.\nSeguiment i suport en el lloc de treball.\nSuport psicològic en la cerca d’ocupació.\nFormació i entrenament en Habilitats Socials per a l’ocupació.\nQui pot inscriure’s en el Servei d’Ocupació?\nPersones amb discapacitat auditiva i/o amb altres discapacitats associades.\nCom puc inscriure’m en la borsa d’ocupació?\nQuan tingues el certificat de discapacitat podràs sol·licitar una cita per a inscriure’t en la borsa d’ocupació d’ASPAS-València.\nRecorda que sempre has de vindre amb cita prèvia i aportant la documentació pertinent.\nCòpia de la targeta de demanda d’ocupació (si s’està desocupat).\nQuè ofereix el Servei d'Ocupació a empreses?\nQuè ofereix el Servei d’Ocupació a empreses?\nEl Servei d’Ocupació és un servei gratuït destinat empreses que busquen treballadors amb discapacitat auditiva.\nBorsa d’ocupació de persones sordes amb diferents perfils formatius i professionals.\nPromoció de la responsabilitat social (RSE).\nCerca de candidats que s’ajusten al perfil que requereix l’empresa.\nAnàlisi del lloc de treball a cobrir en l’empresa.\nInformació i assessorament sobre incentius/bonificacions per a les empreses per contractació i/o creació d’ocupació de treballadors amb discapacitat. Assessorament sobre adaptacions en el lloc de treball i ajudes econòmiques.\nSeguiment de la inserció i suport en el lloc de treball.\nSupressió de barreres de comunicació en el lloc de treball.


Mandales, espiritualitat i decoració\nMandala és una paraula d’origen sànscrit, que vol dir cercle o roda. Per extensió, s’anomena mandala a aquella figura bàsicament circular, que a partir d’un punt central organitza una simetria de formes i colors. Simbòlicament el punt central representa a l’autor, i el cercle que l’envolta, al cosmos. Des de ShBarcelona volem descobrir-te més sobre aquest concepte que trobem a diversos punts de Barcelona com a elements decoratius.\nL’ús dels mandales\nMandales a Barcelona\nMolt utilitzades en el budisme i l’hinduisme, els mandales són representacions simbòliques amb conceptes espirituals, representatives del macrocosmos i el microcosmos. Aquests elements reflecteixen un determinat estat d’ànim i ajuden a aconseguir l’equilibri emocional en contemplar-los, però sobretot a l’hora de fabricar-los. El mandala ens relaciona amb el cosmos, i és una porta a l’univers interior. Són importants les formes (cercles, quadres, triangles, creus, espiralls) i els colors, cadascun associat a una emoció (per exemple, el blau és aigua, cel, veritat, protecció, recerca d’un mateix). Té diferent significat fer-lo de dins cap a fora o a l’inrevés (de dins cap a fora ens desfoguem, i de l’exterior al mig, busquem centrar-nos). Un bon moment per fer-los és al llevar-se, després de meditar o en un moment d’especial tristesa o neguit.\nDes de fa molts segles es donen en moltes cultures com a vehicle per la meditació, la introspecció i la sanació. Destaquen els d’origen egipcis, asteques, maies, celtes, nòrdics, àrabs, indis i principalment, budistes. És al Tibet dels lames on adquireix major fama i relleu: aquests els fan servir per augmentar la concentració i per meditar, i els anomenen yantra. Els fan de sorra de diferents colors, i després de fets, els destrueixen, com a mostra de la transitorietat de tot a la vida.\nEl microscopi ens en mostra un univers de mandales en miniatura. Àtoms, cristalls, cèl·lules i flocs de neu en són uns d’ells. Podem trobar-los a la natura, les flors són magnífics mandales, per exemple, un gira-sol, un arbre, una cactàcia o una planta crassa. A taula, un tomàquet o un kiwi partits per la meitat ofereixen un magnífic mandala, i perquè no, també una pizza. Més lluny, uns núvols, un atol·ló coralí, un cel estelat o sobretot, el sol, són mandales que ens aporten pau i equilibri. Els cercles apareguts als camps de conreu són tant bells com inquietants, els anomenats crop circles. La màgia també els ha utilitzat. Símbols, nusos, estels i astres componen mosaics que trobem a la geometria sagrada, a la càbala i a altres pràctiques tant esotèriques com religioses. Seguint aquest fil, una de les més importants mostres la trobem a les i a les catedrals i esglésies catòliques, on els rosetons, gegants mandales de vidre i pedra, presideixen la majoria dels edificis. A Barcelona n’hi ha força mostres, i una de les més belles és el rosetó de l’església de Santa Maria del Pi.\nArticle relacionat: El zen, molt més que simple decoració\nPerò Barcelona no és gasiva en mandales, ja que vista des de l’aire, places com la de Catalunya en són. Molts edificis tenen detalls a façanes i vidrieres, ja que el modernisme català era partidari d’incloure’ls abundosament en els seus dissenys, i en podem trobar al Palau de la Música, a la Casa de les Punxes, o les que en Gaudí en va deixar per tota la ciutat, on destaquen els de la Sagrada Família, Casa Batllò, i al Park Güell. A banda de decorar l’arquitectura urbana, és molt habitual trobar-les decorant peces de roba o en forma de joies. A voltes són destinats a logotips o emblemes, i fins i tot al paper moneda. Se’n fan mosaics i murals, quadres i pòsters. Les opcions són moltes, com ho són els materials que podem emprar en la confecció, ja sigui amb paper, pintura, vidre, pedra, sorra, tèxtils, etcètera.\nQuè et sembla aquest interessant concepte? Ja coneixies els mandales?\nEls millors barbers de Barcelona\nAmb mig peu a l’estil vintage i l’altre mig en voler ser moderns, la barba torna a estar de...


Els agents rurals de Catalunya\nEl programa 'Cinc dies a...' visita Tortosa per conèixer la feina tan necessària dels Agents Rurals de Catalunya, un ofici poc conegut. Totes les funcions de les dones i dels homes que fan d'Agents Rurals tenen a veure amb la protecció de l'entorn i la seva feina és àmplia i diversa.\n'Cinc dies a...' acompanya els Agents Rurals en un rescat d'una òliba ferida, en una inspecció d'un abocament il·legal i fent el cens dels flamencs al delta i de les cabres al Ports de Beseit. Els ha seguit en inspeccions de caça i de pesca i ha pogut comprovar com controlen les condicions de cria d'animals domèstics. El programa també mostra com, pujats a canoes, fan controls de la plaga del cargol poma. Els Agents Rurals també son els CSI dels boscos, investiguen les causes dels incendis forestals. Fan una feina molt necessària, cuiden l'entorn i mostren que allò que no és de ningú, en realitat és de tots.\nveure més sobre "Cinc Dies A... - Els agents rurals de Catalunya" veure menys sobre "Cinc Dies A... - Els agents rurals de Catalunya"\n24:38 - 25 may 2020\n24:26 - 25 may 2020\nEls últims 66 programes de Cinc dies a...\nNou Hospital Sant Joan de Déu Completo 24:40 10% pasado lunes\nHospital Sant Joan de Déu pasado lunes 'Cinc dies a...' té l'oportunitat de descobrir l'Hospital Sant Joan de Déu de Barcelona. Milers de professionals, sanitaris i no sanitaris, atenen els pacients, infant...\nEl Port de Barcelona (part 2) Completo 24:38 8% 25 may 2020\nEl Port de Barcelona (part 2) 25 may 2020 El programa 'Cinc dies a...' coneix el dia a dia del Port de Barcelona un dels ports amb més potencial de creixement al món. Aquesta és la segona part del reportatge. Pel P...\nEl Port de Barcelona (part 1) Completo 24:26 8% 25 may 2020\nEl Port de Barcelona (part 1) 25 may 2020 Pel Port de Barcelona hi passen el 70 per cent de les exportacions de Catalunya. És un motor de l'activitat econòmica de la Mediterrània i d'Europa. I més enllà...\nVeure Telediario - 21 horas - 24/10/20\nVeure Telediario - 15 horas - 24/10/20\nVeure Saber y ganar. Edición de fin de semana - 24/10...


Segons l'estudi Ofercat s'incrementa el nombre de gent que sap parlar el català però que no l'utilitza habitualment\nACN Barcelona Actualitzada el 29/05/2012 13:23\nOlot és la ciutat catalana amb més oferta lingüística en català, amb 80 punts sobre 100, i Santa Coloma de Gramenet, la que en té menys, amb 51 punts. Malgrat aquesta important diferència, l'ús del català a Santa Coloma i a altres poblacions amb baixos índexs d'ús del català a comerços i institucions està pujant significativament els darrers anys. Així ho indica l'Ofercat, un estudi realitzat en més de 20 ciutats catalanes per la Direcció General de Política Lingüística.\nL'estudi apunta una evolució important de l'adequació al català en aquestes poblacions. Cada cop més comerciants i empleats públics responen en català quan el seu interlocutor fa servir aquesta llengua, malgrat que no sigui la seva llengua habitual. L'Ofercat ha analitzat l'oferta en llengua catalana en els sectors de l'administració, l'economia, la societat, l'oci, els mitjans de comunicació, l'ensenyament i la sanitat per mitjà de l'observació i la recollida de dades.\nD'aquesta manera, l'estudi ha permès classificar les ciutats estudiades en tres grups: les que ofereixen uns índexs alts –amb nivells superiors a 70–, que són Olot, la Seu d'Urgell, Tremp, Manresa, Figueres, Salt, Girona, Tortosa Lleida, Reus i Terrassa; les que ofereixen índexs intermedis –entre 60 i 70 punts–, que són Mataró, Granollers, Lloret de Mar, Tarragona, Sabadell i Barcelona, i les que ofereixen índex més baixos –i, tot i això, són superiors a 50–, que són l'Hospitalet de Llobregat, Cornellà de Llobregat i Santa Coloma de Gramenet.\nPer sectors, on més normalitzat està l'ús del català és en els àmbits vinculats als sectors públics, com l'administració, la sanitat i l'ensenyament; mentre que en altres àrees com el comerç o l'oci són els sectors amb més diferències entre poblacions, d'acord amb la diversitat sociolingüística dels municipis. Finalment, el sector dels mitjans de comunicació té els índexs més baixos i homogenis, fet que és marcat per l'oferta dels mitjans generalistes.\nPel que fa a les administracions públiques en concret, la Generalitat i l'administració local tenen el valors més alts en oferta en català, mentre que l'administració de l'Estat presenta els índexs més baixos. L'administració de Justícia es troba en una posició intermèdia. Quant als factors analitzats, en la majoria dels casos la retolació identificativa o rètol principal té uns índexs superiors als de la retolació informativa que inclou altres rètols de l'establiment. També, que la llengua d'adequació oral o llengua de resposta a un interlocutor que s'adreça en català és sempre més alta que la llengua d'identificació oral o llengua oral amb que s'inicia una conversa.\nAquest darrer aspecte implica que l'ús oral del català podria ser superior al que és en la pràctica diària actual si es parlés en català als interlocutors que l'entenguin, sigui quina sigui la seva llengua d'ús.


jgarciam – Antoni Garcia\nQuant a jgarciam\nMeanwhile lets just say that we are proud jgarciam contributed a whooping 9 entries.\nEntrades per jgarciam\nL’Hospitalet és avui una de les ciutats que pateix més els preus abusius de l’habitatge. Aquesta crisi social, econòmica i sanitària provocada per la Covid-19 ens ha mostrat una realitat que s’intenta amagar, com infrahabitatges, famílies que han de viure en habitacions llogades a preus per sobre dels quatre-cents euros, que els veïns i veïnes […]\nEls ajuntaments són una peça clau per superar aquesta crisi sanitària, social i econòmica des de la proximitat. Com administració més propera a la ciutadania necessitem tots els recursos econòmics per fer front a la crisi de la Covid-19 en l’àmbit social, laboral i econòmic. Malauradament, el govern del PSOE i Podemos, en entrar per […]\nAquests dies l’Hospitalet ha estat notícia per un possible cas de corrupció al Consell Esportiu de l’Hospitalet, que organitza els jocs escolars i promou i dinamitza l’esport de base com una eina de cohesió social. Partint de la presumpció d’innocència dels investigats, la Unitat de Delinqüència Econòmica (UDEF), amb la causa encara oberta a […]\njuny 23, 2020 /0 Comments/by jgarciam\nUn futur verd per l’Hospitalet\nL’any 1972 el Club de Roma va publicar l’informe “Els límits del creixement” on advertia de les greus conseqüències de l’explotació dels recursos naturals, la contaminació o l’increment de la població sobre el planeta. Aquest informe fou molt criticat per governs, sectors econòmics i socials perquè posava en qüestió el dogma de fe del creixement […]\njuny 5, 2020 /0 Comments/by jgarciam\nDia rere dia estem comprovant les conseqüències de la Covid-19 en les nostres vides. Constatem en la nostra pròpia pell la incertesa per la salut dels nostres familiars, amics i veïns i veïnes, com també el dolor per la pèrdua de vides humanes. Estem patint sens dubte la crisi més complicada d’aquest segle. La […]\nmaig 11, 2020 /0 Comments/by jgarciam\nL’epidèmia de la Covid-19 ha posat el nostre planeta davant del mirall. Una crisi sanitària que ha comportat el confinament a casa de milions de persones arreu del món. Dia rere dia comprovem les conseqüències d’aquest virus en les nostres vides, i constatem en la nostra pròpia pell la incertesa per la salut dels nostres […]\nmarç 31, 2020 /0 Comments/by jgarciam\nL’emergència habitacional provocada per la crisi, l’especulació i la precarietat és un dels grans reptes als quals ens enfrontem. Molts ciutadans no tenen garantit un dret bàsic com és el de l’habitatge per culpa dels preus abusius de lloguer o compra, i cada dia tenim famílies que pateixen la crueltat dels desnonaments. Des de les […]\n“A L’H avui l’urbanisme el planifiquen les immobiliàries i l’especulació”\n⬛ ENTREVISTA | Antoni Garcia Acero, portaveu del grup d’ERC a l’Ajuntament. Afronta el seu segon mandat i ho fa com a cap de l’oposició acompanyat de quatre edils republicans, tres més que el període anterior. Vol una ciutat “sense desigualtats, verda, cohesionada, inclusiva i dinàmica al servei de les persones i dels barris” “A […]\nfebrer 17, 2020 /0 Comments/by jgarciam\nEls pressupostos del govern municipal són una oportunitat perduda per donar resposta a les necessitats socials dels nostres veïns i veïnes i per millorar els nostres barris. Uns pressupostos que no fan front, per exemple, a un dels problemes que pateixen els ciutadans, com és l’accés a l’habitatge. No hi ha cap partida per crear un Parc […]\ngener 20, 2020 /0 Comments/by jgarciam


Menta segueix amb marxa\tCultura\t- Musica\tEscrit per Administrador\tEl proper dissabte festa a Menta amb la millor musica dels 80 i 90 amb un poker impressionant de DJ's. Escriu comentari (0 Comentaris)\nZX Spectrum, quins records\tWeb\t- Tecnologia\tEscrit per Administrador\tUn que tengui la meva edat i comences al mon de l'informàtica, molt possiblement ho fes amb un Spectrum. Altres mes jovenets tal vegada n'hagin sentit parlar. Era un ordinador amb molts de jocs, que era per el que s'empleaven els ordinadors en aquell temps. Tant per els nostàlgics com per els joves més curiosos vos deixo una pagina amb jocs, que funcionen del Spectrum ZX. Ni ha de tots els anys que va estar operatiu. Que ho disfruteu\nTassons inteligents\tWeb\t- Curiositats\tEscrit per Administrador\tSi el que diuen aquests tassons es vera poc es podrà disimular a l'hora de beure i no es podrà dir que un no fa combinats. No es el mateix si no mescla Llegiu-ne més...\nResum de l'any\tWeb\t- General\tEscrit per Administrador\tAra que arriba el cap d'any es hora de fer un re compte del que ha estat aquest any de crisi i veure quins han estat els esdeveniments de l'any. El Boston.com ho fa amb les seves peculiars fotografies i aquí tenim la primera entrega. Posarem les altres. Escriu comentari (0 Comentaris)\nMercadet Solidari\tPàgina Solidaria\t- Pàgina Solidaria\tEscrit per Administrador\tEns han fet arribar aquest cartell per un mercat solidari que es celebrerà el proper dia 19 de dessembre a Ciutat. Si anau per allà no estaria malament que vos hi acostasiu. Segur que sereu ben rebuts Escriu comentari (0 Comentaris)\nEls candidats als Oscars\n<< Inici < Anterior 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Següent > Final >>\tPàgina 1 de 69\tH U I A L F À S., Powered by Joomla!; Joomla templates by SG web hosting


Com fer una presentació de diapositives - ppt descargar\nPublicada porHugo Henríquez Vidal Modificado hace 1 año\nPresentación del tema: "Com fer una presentació de diapositives"— Transcripción de la presentación:\n1 Com fer una presentació de diapositives\n10 consells molt senzills per aconseguir una bona presentació\n2 1. LA PRESENTACIÓ ES PREPARA AL FINAL DE TOT\nPrimer necessites tenir una bona idea Després et cal treballar-la en profunditat Finalment has de plasmar-la en una presentació\n3 2. SEGUEIX LA REGLA 10/20/30 Fes servir una mida de font de 30 punts\nFes servir 10 diapositives Explica durant 20 minuts\n4 3. UNA IDEA = UNA DIAPOSITIVA\nIntenta no excedir-te en la informació que poses a cada diapositiva. N’hi ha prou amb que els oients acabin amb una idea clara en cada diapositiva, un excés d’informació es contraproduent.\n5 4. FES SERVIR UNA FONT FÀCILMENT LLEGIBLE\nLes millors tipografies per power point son les sans serif. No oblidis escollir una font elegant i coherent amb el tema que has de presentar.\n6 5. NO CANVÏIS D’ESTIL Has d’escollir un estil visual que es mantindrà durant tota la presentació. Sigues coherent i la teva presentació semblarà millor treballada. Mantenir el mateix fons Fer servir un sol format No canviar de font Transmet sensació de coherència interna i de feina ben feta!\n7 6. FES SERVIR IMATGES DE QUALITAT\nLes imatges i gràfics que facis servir han de ser de la millor qualitat possible. Si en fas servir de mala qualitat, els teus oients tindran una pitjor impressió del teu treball.\n8 7. NO FACIS SERVIR ANIMACIONS\nA menys que sigui indispensable, no facis servir animacions ni transicions. No només pot quedar poc seriós, també pot dificultar la teva presentació.\n9 8. NO FACIS SERVIR MÚSICA NI VIDEO\nNo cal complicar la presentació afegint música ni vídeo, poden no funcionar en el pitjor moment. Tot i així, si es estrictament necessari fer servir vídeo o música, assegura’t de comprovar el seu funcionament abans de fer la presentació.\n10 9. FES SERVIR UN FONS QUE NO DISTREGUI\nEl fons ha d’ajudar a centrar l’atenció en allò que vulguis. Evita fons complicats que dificultin la lectura i que treguin protagonisme al que vols explicar.\n11 10. FES SERVIR COLORS APROPIATS\nEs recomanable fer servir colors freds pel fons i colors càlids per donar protagonisme al que vulguis. Has de tenir en compte si faràs la presentació en una sala fosca o si hi haurà algun reflex sobre la pantalla.\nDescargar ppt "Com fer una presentació de diapositives"\nPOLIMÈDIA I ALTRES RECURSOS PER A L’ELABORACIÓ DE MATERIALS EN LÍNIA\nProposta per l’elecció i elaboració del TR\nQuè és la tecnologia?.\n«Jo, amb les obres, et mostraré la meva fe.»\nWriter 2... posant els textos “en forma”!


Cotxes de lloguer a Xipre des de 22 €/dia - Cerca lloguer de cotxes a KAYAK\nCotxes de lloguer a Xipre\nLloguer de cotxes econòmics a Xipre\nEconòmic 22 €/dia\nEstàndard 62 €/dia\nGran 195 €/dia\nTot camí 59 €/dia\nMonovolum 65 €/dia\nPrèmium 168 €/dia\nFurgó de passatgers 64 €/dia\nLuxe 168 €/dia\nDescapotable 109 €/dia\nTot camí superior 192 €/dia\nSelecció de l’agència 31 €/dia\nTot camí intermedi 40 €/dia\nFamiliar de mida intermèdia 41 €/dia\nComercial 68 €/dia\nFamiliar estàndard 76 €/dia\nTot camí estàndard 121 €/dia\nTot camí de luxe 298 €/dia\nTot camí seleccionat per l'agència 511 €/dia\nSedan seleccionat per l'agència 702 €/dia\nOficines de lloguer de cotxes de Sunnycars a Xipre\nOficines de lloguer de cotxes de CarWiz a Xipre\nOficines de lloguer de cotxes de Autounion Car Rental a Xipre\nOficines de lloguer de cotxes de GREEN MOTION a Xipre\nOficines de lloguer de cotxes de keddy by Europcar a Xipre\nOficines de lloguer de cotxes de Europcar a Xipre\nOficines de lloguer de cotxes de 7777 Rentcar a Xipre\nOficines de lloguer de cotxes de Right Cars a Xipre\nOficines de lloguer de cotxes de AbbyCar Car Rentals a Xipre\nOficines de lloguer de cotxes de Global Rent A Car a Xipre\nOficines de lloguer de cotxes de KEM RENTAL CARS a Xipre\nOficines de lloguer de cotxes de Whiz Car a Xipre\nPreguntes freqüents sobre lloguer de cotxes a Xipre\nQuant costa llogar un cotxe a Xipre?\nUn cotxe de lloguer a Xipre costa 112 € al dia.\nQuina és l’agència de lloguer de cotxes més popular a Xipre?\nEl tipus de cotxe més reservat a Xipre és Econòmic (Hyundai Accent o similar).\nQuina és la millor agència de lloguer de cotxes a Xipre?\nCotxes de lloguer barats trobats en les últimes 72 hores: Economy Rent a Car per 19 € al dia, AIDA per 20 € al dia i Global Rent A Car per 26 € al dia.\nCom puc trobat cotxes de lloguer a prop meu a Xipre?\nQuina és la millor ciutat per llogar un cotxe a Xipre?\nD'acord amb les cerques de cotxes de KAYAK, les ciutats en què més cotxes es lloguen a Xipre són Larnaca (un 62% de les cerques totals dels usuaris que volen llogar un cotxe a Xipre), Pafos (un 22%) i Ayia Napa (un 8%).\nQuant costa llogar un cotxe durant una setmana a Xipre?\nUn cotxe de lloguer a Xipre costa de mitjana 114 € setmanals (16 € diaris).\nQuant costa llogar un cotxe durant un mes a Xipre?\nUn cotxe de lloguer a Xipre costa de mitjana 489 € mensuals (16 € al dia).\nOficines de lloguer de cotxes a Xipre\nCotxes de lloguer a Protaras\nCotxes de lloguer a Pafos\nCotxes de lloguer a Ayia Napa\nCotxes de lloguer a Larnaca\nCotxes de lloguer a Limassol\nCotxes de lloguer a Polis Chrysochous\nCotxes de lloguer a Nicòsia\nCotxes de lloguer a Famagusta\nCerca cotxes de lloguer barats a Xipre amb KAYAK i lloga el cotxe que més t'interessi. KAYAK cerca a centenars de webs de viatges per ajudar-te a trobar i a reservar la millor oferta de cotxe de lloguer a diferents oficines de lloguer de Xipre.


Claredat i complexitat – Salvador Cardús\nEl camí sobiranista que els catalans hem emprès és, alhora, d’una extraordinària claredat argumental i d’una extrema complexitat processual. Vull dir que, en primer lloc, les raons que l’emparen són fortes: una demanda democràtica radical a favor del deure de decidir el nostre futur polític, i tots els fonaments històrics, econòmics, culturals, lingüístics i polítics que facin falta. (Feu un cop d’ull a www.elclauer.cat ). Segonament, cal reconèixer que la via que porta cap a la constitució d’un estat propi no és gens fresada: no està jurídicament regulada, no hi ha possibilitats d’establir un full de ruta precís i els antecedents del nostre entorn geopolític només serveixen a mitges.\nÉS PER AIXÒ QUE les dues més grans amenaces que té el procés són la de la confusió i la de la simplificació. La primera amenaça arriba, fonamentalment, de part dels enemics -externs i interns- del procés. El seu objectiu, a manca de bons arguments, és la creació de confusió. Els adversaris poden jugar a desacreditar els nostres lideratges polítics -si cal, recorrent a falsos informes policials per enfonsar-ne les expectatives electorals-, poden agitar tota mena d’espantalls per atemorir les persones que se senten més febles i, en general, treballen malèvolament per disminuir l’autoestima dels catalans, que des de sempre ha estat el nostre punt feble. D’afegit, accentuen encara més la confusió apel·lant, astutament, just al contrari del que pretenen. És a dir, exacerben la divisió del país en nom de la unitat, desacrediten les nostres institucions afirmant que ho fan per salvar-ne l’honor o apel·len a la necessitat de regeneració dels nostres dirigents tot i que ells mateixos estan empastifats fins al coll. Vegeu si no les permanents crides a exasperar una sentimentalitat espanyola que volen incompatible amb l’emancipació del país, el desmereixement de la nostra policia per salvar-la, diuen, d’ella mateixa, o les peticions farisaiques per tal que es faci net a les files del govern fetes pels que militen en un partit de mans brutes, i que, amb la sola publicació d’una conversa privada de la seva dirigent a Catalunya, en tindrien prou per veure amenaçat tot el seu crèdit polític.\nLA SEGONA AMENAÇA, la de la simplificació, arriba de part d’alguns defensors del procés cap a la independència. La petició de respostes fàcils per establir fulls de ruta sense revolts, la pressa per establir dates finals o una certa frivolitat davant de la força de l’estat espanyol per fer-nos pagar un preu molt alt pel nostre desig de llibertat, solen ser freqüents entre els nostres. Però també responen a aquesta temptació simplificadora de la complexitat totes les anàlisis que confonen la prudència dels nostres dirigents polítics amb una suposada feblesa i desorientació. Tant en critiquem les representacions messiàniques, com sembla que els demanem que cada setmana baixin del Sinaí amb unes taules de la llei. I, esclar, participen de l’instint simplificador tots els que voldrien que això que en diem societat civil s’expressés de manera unànime, en una sola veu. És a dir, els que en voldrien reduir les diverses urgències, els estils i les especialitzacions, empobrint una pluralitat imprescindible per incorporar al projecte de país el màxim nombre de sensibilitats i interessos. O bé els que s’imaginen que l’èxit depèn de la possibilitat de mantenir el país en estat permanent de mobilització, arriscant-lo a una fatiga letal.\nDES DEL MEU PUNT DE VISTA, la tossuderia a mantenir la claredat argumental i a respectar la complexitat processual són dos pilars fonamentals per a l’èxit del desafiament que democràticament ens hem imposat. L’una ha de permetre resistir bé les amenaces confusionàries de l’adversari. L’altra ens hauria d’estalviar les temptacions d’usurpació populista d’un procés que demana el màxim rigor per ser reconegut internacionalment com a legítim.\n12 de març de 2013by Salvador Cardús\n🥲🥲🥲 https://t.co/QpWn3Lne3W about 5 minutes ago ReplyRetweetFavorite\nCert. Si hi ha igualtat de condicions en el diàleg. Però quan uns són més iguals que els altres… https://t.co/kK1ZKgh8gO about 14 minutes ago ReplyRetweetFavorite\nRT @que_explique: @europapress Se puede ser asquerosa e insensible con los que van a perderlo todo. TODO. HDLGP. https://t.co/GGsxPZIagr about 17 minutes ago ReplyRetweetFavorite\nPero mañana… https://t.co/vIrHTdc82z about 18 minutes ago ReplyRetweetFavorite\nSpain is different! https://t.co/STQVayjnc4 about 18 minutes ago ReplyRetweetFavorite


Tècniques de preparació a la interpretació consecutiva B-A (Anglès-Català) - Dipòsit Digital de Documents de la UAB\nPàgina inicial > Materials de curs > Programes de curs (Guies docents) > Tècniques de preparació a la interpretació consecutiva B-A (Anglès-Català)\nPer citar aquest document: https://ddd.uab.cat/record/122982\nTècniques de preparació a la interpretació consecutiva B-A (Anglès-Català) \nResum: La funció de l'assignatura és posar a l'abast de l'estudiant els coneixements teòrics i metodològics propis de la interpretació consecutiva així com introduir l'estudiant en les tècniques bàsiques d'aquesta modalitat perquè pugui posar-les a la pràctica en situacions professionals simulades de poca dificultat. En acabar l'assignatura l'estudiant serà capaç de: Demostrar que coneix els aspectes professionals de la interpretació consecutiva i situar-lo en el continuum de la interpretació (social, bilateral, chuchotage, simultània). Demostrar que ha assimilat els principis metodològics de la interpretació consecutiva. 1 Tècniques de preparació a la interpretació consecutiva B-A (Anglès-Català) 2014 - 2015 Demostrar que ha assimilat els principis metodològics de la interpretació consecutiva. Demostrar que és capaç d'analitzar un missatge oral des d'un punt de vista cognitiu com a preparació per realitzar la tasca de presa de notes Demostrar que ha desenvolupat un sistema de presa de notes personalitzat per tal de realitzar una interpretació consecutiva de curta durada i en situació pre-professional de B-A. Demostrar que domina les tècniques bàsiques de la interpretació consecutiva en les situacions de major freqüència d'ús.


Torna el casal de Nadal amb "El tió caneló i el llibre màgic dels follets" — Ajuntament de Sant Fruitós de Bages\nTorna el casal de Nadal amb "El tió caneló i el llibre màgic dels follets"\nTorna el casal de Nadal amb "El tió caneló i el llibre màgic dels follets" Per a nens i nenes des de P3 fins a 6è de primària. https://www.santfruitos.cat/actualitat/noticies/torna-el-casal-de-nadal-amb-el-tio-canelo-i-el-llibre-magic-dels-follets https://www.santfruitos.cat/actualitat/noticies/torna-el-casal-de-nadal-amb-el-tio-canelo-i-el-llibre-magic-dels-follets/@@download/image/CARTELL CASAL DE NADAL 2021.jpg\nPer a nens i nenes des de P3 fins a 6è de primària.\nSota el títol de "El tió caneló i el Llibre màgic dels follets" els infants del municipi podran gaudir de tallers i nombroses activitats aprofitant les vacances de Nadal.\nEnguany el Casal de Nadal es realitzarà els dies 23, 24, 27, 28, 29, 30 i 31 de desembre i el 3, 4, 5 i 7 de gener a les instal·lacions del Nexe Espai de Cultura.\nL'horari, per tal de facilitar la conciliació laboral de les famílies, serà de les 9 del matí a la 1 del migdia i també es podrà incloure dues franges d'horari d'acollida, de 8 a 9 del matí i d’1 a 2 del migdia.\nEl preu del casal variarà en funció dels dies en què s'inscrigui l'infant. Pel que fa als descomptes, es mantenen per a les inscripcions del 2n germà o germana i els infants inscrits a l'Agrupament escolta CAU Frifènics (10% de descompte) i per a famílies nombroses i monoparentals (15% de descompte). Per gaudir del descompte de família nombrosa o monoparental caldrà justificar-ho amb el carnet corresponent. En tots els casos tan sols es podrà aplicar un descompte per infant.\nLes inscripcions es poden realitzar a partir del 29 de novembre i fins al 13 de desembre, telemàticament AQUÍ\nEn el cas de necessitar suport per fer la inscripció, es pot tramitar presencialment al Nexe Espai Jove, de dilluns a dijous de 4 a 9 del vespre. Les places són limitades per ordre d'inscripció.\nPer tal que les famílies puguin conèixer tots els detalls de les activitats que s'hi realitzaran o resoldre dubtes el dilluns 13 de desembre, a les 7 de la tarda, se celebrarà una reunió informativa al Nexe – Espai Jove. En cas de no poder-hi assistir presencialment, les famílies qui ho necessitin podran seguir la reunió de forma telemàtica a través de videotrucada avisant prèviament a través del correu electrònic nexejove@santfruitos.cat per tal de rebre l’enllaç a la sessió.\nPreus de l'activitat Descarregar


El blog del DiR - El blog per cuidar-se llegint\nDiR t’ho posa fàcil: estrenem la plataforma “DiR a Casa”\nPosem a l’abast dels socis del DiR una nova plataforma de continguts per entrenar des de casa...\n[Vídeo] Rutina d’exercicis per tonificar des de casa\nSegueix aquest entrenament amb exercicis per tonificar des d’on tu vulguis i estigues en forma durant aquests...\nA Alimentació Saludable\nAquests aliments seran els millors aliats per combatre les infeccions a causa de virus i bateries, ideals...\nEsport i una vida saludable, el millor antídot per combatre els virus\nImmunitza’t! 8 consells per potenciar les teves defenses\n12 exercicis amb bandes elàstiques per entrenar tot el cos\n5 receptes d’esmorzars tan irresistibles com saludables\nSalut i Diagonal\nBy ClubsDiR 13 Maig, 2022\nD’aquí a quinze dies, el diumenge 29 de maig de 2022, es correrà la vuitena edició de la Cursa de la Diagonal –la Diagonal DiR Guàrdia Urbana by Hyundai. Milers de barcelonins i de barcelonines tornaran a donar vida a\nSant Jordi sense mascareta\nBy ClubsDiR 22 Abril, 2022\nUn consell? Després de dos anys horribles, gaudiu de la festa de Sant Jordi. És un dia bonic, festiu, cívic, especial. Els professionals de la méteo diuen que la pluja és una amenaça real, que pot complicar les ganes de\nAl gimnàs, prou mascareta\nBy ClubsDiR 1 Abril, 2022\nVa ser horrorós. Hi va haver un dia que no podíem sortir de casa. Ara fa dos anys, en només tres setmanes, del 23 de març al 12 d’abril, la COVID-19 va fer set mil morts a Catalunya. Des d’aquell\nEl gimnàs no és un bar musical\nBy ClubsDiR 22 Març, 2022\nQue Andorra no és Barcelona, i que Barcelona no és Andorra, és evident. El país dels Pirineus és un país de neu i Barcelona, una ciutat de mar, segurament la més desitjada de la mediterrània. Però al marge de l’obvietat,\nBy ClubsDiR 11 Març, 2022\nSi en un aparador del Passeig de Gràcia s’hi pogués mostrar la vida que hi ha en els vint-i-dos @ClubsDiR, estaríem davant de l’aparador que més mirades captaria de tot Barcelona. Els DiR són vida. La gent s’hi mou amb la il·lusió\nL’equilibri en temps difícils\nBy ClubsDiR 4 Març, 2022\nEncara no fa quinze dies escrivia en aquest mateix blog que cuidar-se val la pena. I afegia que fer activitat física de manera regular té un retorn enorme, que és “l’equilibri amb un mateix”. Avui recupero aquesta idea per parlar,\nBy ClubsDiR 7 Febrer, 2022\nFa quinze dies denunciava en un article com aquest que l’Ajuntament de Barcelona havia tirat pel dret i que volia obrir un ‘alberg per a persones sense llar amb addiccions’, que s’instal·larà, si no hi ha un gir d’última hora,\nLes raons d’un NO\nBy ClubsDiR 21 Gener, 2022\nL’Ajuntament de Barcelona vol obrir un ‘alberg per a persones sense llar amb addiccions’ –aquesta és la denominació que es fa servir en la documentació oficial- que estarà davant per davant de l’escola Mas Casanovas i a pocs metres del\nUn Nadal per dir gràcies\nBy ClubsDiR 24 Desembre, 2021\nJa és Nadal! Ha passat un any i ha passat volant. La COVID-19 no s’ha cansat de fer-nos la traveta. L’experiència de quaranta-dos anys al capdavant dels Clubs DiR m’ha ensenyat que, malgrat tot, ara no és moment ni pel\nBy ClubsDiR 30 Novembre, 2021\nLa covid-19 va arribar el març del 2020. Ha sigut un cop duríssim per a les persones i per a les organitzacions. Parlem de massa morts i, és cert, a l’hora de salvar una vida s’han de fer tots els\n1 2 … 62 Següent →


La Fira del Circ de carrer de La Bisbal es prepara per la 21a edició\nUna seixantena d'espectacles de carrer d'una trentena de companyies nacionals i internacionals formaran part de la 21a edició de la Fira del Circ de Carrer de la Bisbal d'Empordà.\nCom des dels seus inicis la fira pretén ser una plataforma d'exhibició i difusió de les arts de carrer per fer arribar la cultura a tothom. La fira, que sempre ha presentat una proposta artística de qualitat, enguany ha volgut fer un pas més enllà i ha aconseguit preparar la programació més ambiciosa de totes les edicions celebrades fins ara.\nEl Circ contemporani, roda cyr, cabaret, trapezi, clown, aeri, diàbolo, malabars, màstil, música o tallers són algunes de les disciplines artístiques que es podran veure aquest any. La meitat de companyies de circ que participaran a la fira són catalanes, però també n'hi haurà provinents d'Espanya, Itàlia, França, Argentina o Bèlgica. Tot plegat per oferir una gran diversitat d'espectacles pensats per a tots els públics en què el circ de carrer serà el protagonista.\nA banda de la fira del circ i els espetacles de carrer aquest esdeveniment vol posar en valor l'Espai Escola, un espai que vol donar visibilitat a les diferents escoles de circ d'arreu de Catallunya que tindran la possibilitat de fer els seus espectacles dins el marc de la Fira.\nUna de les novetats d'enguany és la posada en marxa d'un nou servei que permetrà saber en temps real els aforaments de cada espectacle. D'aquesta manera els visitants de la fira podran consultar a partir d'una aplicació si l'espectacle al que volen assistir queden places lliures o no.\nEl carter reial visita La Bisbal


[Beca] Activa’t! Formació en eines comunitàries per a la transformació social | Casc_cat\n[Beca] Activa’t! Formació en eines comunitàries per a la transformació social\n07/07/2016 at 8:21 pm • Posted in Activitats, Beca by CASC_CAT\nTots els i les membres de la CASC_CAT tenim un 10% de descompte a la inscripció\nDisposem d’una beca del 100%. Si estàs interessat/da et demanem t’inscriguis i ens contactis el més aviat possible a coordinadorasociocultural@gmail.com\nLes entitats que formen part de la Casc_Cat poden propossar a joves del seu projecte per a la beca del 100%.\nActiva’t és un procés formatiu i innovador pensat tant per a joves professionals com per aquells joves que estan estudiant o que han acabat els estudis d’entre 20 i 35 anys, amb l’objectiu d’enfortir capacitats, la transformació personal i l’apoderament per posar en pràctica actuacions en entorns comunitaris.\nDel 16 de setembre al 16 de desembre es durà a terme un nou curs del procés formatiu Activa’t, Eines comunitàries per a la transformació social. I les preinscripcions estan obertes fins al 31 de juliol.\nA Activa’t s’aporten continguts i coneixements amb una visió innovadora i alhora crítica de la realitat social. Nous aprenentatges i competències sobre gestió intercultural, gènere, mediació, drets humans i de les minories, comunicació social, així com maneres de cuidar-nos, reforçant la part emocional i reduint el risc d’esgotament i desgast del treball social. I tot això es duu a terme través d’entitats i organitzacions que treballen dia a dia vers la justicia i la igualtat social.\nMés detalls sobre la metodologia, les competències adquirides a l’Activa’t\nAquestes són les tres fases del procés Activa’t:\nwww.activat.org // Preinscripcions obertes fins el 31 de juliol